P. Rasinkangas. Lapsiperheiden hyvinvointihanke - PDF\nDownload "P. Rasinkangas. Lapsiperheiden hyvinvointihanke"\n2 Mikä nauraa niin kuin aurinko, mikä itkee niin kuin kuu Mille meidän isä salaa kuiskaa: baby I love You Nyt tulkaa kaikki katsomaan kun vauva hymyilee - niin tiedättepä senkin missä onni lymyilee. P. Rasinkangas 2\n3 Arvoisa lukija Tähän Tukeva-työkalupakki-julkaisuun on koottu sosiaali- ja terveysministeriön Kaste-ohjelmaan kuuluvan Tukeva-hankkeen ensimmäisessä ja toisessa vaiheessa kehitettyjä ja pilotoituja lasten, nuorten ja lapsiperheiden palveluiden toimintamalleja. Toimintamallien kehittämistyössä niin suunnittelu- ja pilotointivaiheessa kuin juurruttamis- ja käyttöönottovaiheissakin on ollut laajasti mukana kuntien ja kuntayhtymien työntekijöitä Pohjois-Suomen alueelta. Mallit on kehitetty asiakasrajapinnassa; ne perustuvat todellisiin tarpeisiin. Kehittämistyössä on hyödynnetty eri toimijoiden ja hallinnonalojen asiantuntemusta. Ensisijaisesti tavoitteena on ollut kehittää sellaista toimintaa, jossa palvelut kohdennetaan asiakkaiden tarpeiden mukaisesti oikea-aikaisesti matalan kynnyksen periaatteella asiakkaan osallisuutta edistäen. Tavoitteena on ollut myös vähentää eri toimijoiden päällekkäisiä toimintoja ja asiakkaan siirtämistä luukulta toiselle. Toimintamallit on jaettu julkaisussa strategisen tason malleihin ja ikäkausien mukaisesti jaoteltuihin malleihin sekä ne edelleen yksilöllisen tuen ja ryhmämuotoisen tuen malleihin. Kuvauksissa on pyritty tuomaan esille tavoiteltavat vaikutukset, kohderyhmät ja toiminnan keskeiset sisällöt niin, että ne ovat hyödynnettävissä sekä lapsiperheiden palvelujen strategisen tason suunnittelussa että kuntien ja kuntayhtymien työntekijöiden työohjeina. Toimintamallikuvauksista löytyvät myös yhteystiedot kutakin mallia kehittäneistä ja käyttöönottaneista tahoista lisätietoja varten. Liiteosioon on myös kerätty runsaasti konkreettisia työkaluja eli toimintamalleihin liittyviä lomakkeita yms. Toivomme Tukeva-työkalupakin tulevan hyödynnetyksi lasten, nuorten ja lapsiperheiden palvelujen kehittämisen ja käyttöönoton tukena sekä uusien kehittämisideoiden herättäjänä. Kehittämistyötä lasten, nuorten ja lapsiperheiden palveluissa on tehty Tukevassa laajasti, moniammatillisesti, ylisektorillisesti sekä ylimaakunnallisesti neljällä osahankealueella: Oulun seudulla, Oulunkaarella, Kainuussa sekä Lapin kunnissa. Tämän julkaisun myötä haluamme kiittää erityisesti laajaa kehittäjäjoukkoa hankkeeseen osallistuneissa kunnissa ja kuntayhtymissä. Lisäksi kiitämme hankkeen aikana saamastamme arvokkaasta vertaistuesta ja yhteistyöstä kaikkia Lasten Kaste -hankkeiden työntekijöitä, THL:n Lasten Kaste -tiimiä, muita Pohjois-Suomen Kastetoimijoita, sosiaali- ja terveysministeriön edustajia sekä kaikkia yhteistyökumppaneitamme. Salla Korhonen projektijohtaja Tukeva 1 ja 2\n4 Julkaisija: Tukeva-hanke Oulun seutu Kirjoittamiseen ja koontiin osallistuneet Tukeva-koordinaatio: Projektijohtaja Salla Korhonen Projektisihteeri Liisa Saksio Oulun seudun osahanke: Projektipäälliköt Leena Hassi ja Irja Lampinen Vastuuterveydenhoitajat Terttu Harju, Leena Rova ja Paula Laurila Oulunkaaren osahanke: Projektipäällikkö Anne Leppälä-Hast Kainuun osahanke: Projektipäällikkö Maarit Rusanen Projektityöntekijät Sirpa Huusko ja Aikku Eskelinen Lapin osahanke: Projektipäällikkö Marja-Sisko Tallavaara Projektityöntekijät Jaana Korpivaara, Marja Leena Nurmela ja Hanna Vuorinen Ulkoasu: Siberia Kirjapaino: Joutsen Media Oy Painosmäärä: kpl Ilmestynyt: Lokakuussa 2012 ISBN (nid.) ISBN (PDF)\n5 Sisällysluettelo Strategiset mallit ja rakennemallit... 6 Vauvatyön verkosto varhaisen vuorovaikutuksen tukena...8 Perhekeskustoiminta Kainuussa...10 Perhekeskustoiminta Oulunkaarella...12 Kotona hoidettavan lapsen ja hänen perheensä ryhmämuotoinen tuen polku...14 Perheneuvolapalveluiden jalkautuminen yläkoululle Perheen voimapudas. Lasten, nuorten ja perheiden palvelujen yhteensovittamisen ja yhteisen tiedottamisen malli...18 Moniammatillista työtä Tukeva-työotteella Seudullinen lapsi- ja nuorisopoliittinen ohjelmatyö IKäkausien mukaisesti jaotellut mallit...24 Raskausajasta leikki-ikäisiin Yksilöllisen tuen toimintamallit 27 Vauvaperhetyöntekijä odottavissa ja vauvaperheissä Raskausajan tuen polku Moniammatillinen yhteistyö lapsen ja perheen tukena siirryttäessä kotihoidosta päivähoitoon Laaja 4-vuotisterveystarkastus Ryhmämuotoisen tuen mallit 34 Matkalla vanhemmuuteen. Etätekniikalla osittain toteutettu perhevalmennus Vauva vanhempi-ryhmä Moniammatillinen yhteistyö lapsen ja perheen tukena siirryttäessä kotihoidosta esiopetukseen Ihmeelliset vuodet. Vanhempainkoulu käytöshäiriöisten lasten vanhemmille Koululaiset ja nuoret aikuiset...40 Yksilöllisen tuen toimintamallit 41 Haastavasti käyttäytyvän nuoren tuen polku. Exit-tiimi...41 Nuorten neuvontapalvelu. TsekPoint Joustavasti toiselle asteelle ja JOPO-nuoren ohjattu polku työssäoppimisen jaksolla.. 46 Vapaaehtoistyön kurssi toisen asteen opiskelijoille Ryhmämuotoisen tuen mallit 50 Minusta pidetään huoli. Vertaistukiryhmä vanhempiensa eron kokeneille 8 12-vuotiaille lapsille Huomatkaa minut. Vertaistukiryhmä vanhempiensa eron kokeneille vuotiaille nuorille FILMii. Yläkoululaisten koulutyön tukeminen elokuvamenetelmin Pakkia paniikille. Vertaistukiryhmä paniikkikohtausten ehkäisyyn Vankkurit. Vertaisryhmä murrosikäisten lasten vanhemmille Tunne- ja vuorovaikutustaitoja seiskoille Ettei kilahtaisi. Sosiaalisten taitojen ja suuttumuksen hallinnan harjoittelua ryhmässä Suitset stressille. Stressinhallintataitoja nuorille Moniammatillisesti toiminnallisin menetelmin ohjatut vanhempainillat. Eskareiden vanhemmille Seven up ja viidesluokkalaisten vanhemmille Volkkari Liiteluettelo... 70\n6 Strategiset mallit ja rakennemallit Strategiset mallit ja rakennemallit -osio kokoaa yhteen palveluiden rakenteisiin ja strategiseen kehittämiseen liittyviä toimintamalleja. Osa malleista on kehitetty Tukeva-hankkeessa ja osa on muualla rakennettuja ja Tukeva-hankkeessa edelleen kehitettyjä ja pilotoituja malleja. Kaikille osiossa kuvatuille malleille on yhteistä se, että ne vaikuttavat organisaatioiden toimintaan laajasti. 6\n7 Toimintamallit Vauvatyön verkosto varhaisen vuorovaikutuksen tukena Perhekeskustoiminta Kotona hoidettavan lapsen ja hänen perheensä ryhmämuotoinen tuen polku Perheneuvolapalveluiden jalkautuminen yläkoululle Lasten, nuorten ja perheiden palvelujen yhteensovittamisen ja yhteisen tiedottamisen malli Moniammatillista työtä Tukeva-työotteella Lapsi- ja nuorisopoliittinen ohjelmatyö 7\n8 Vauvatyön verkosto varhaisen vuorovaikutuksen tukena Toimintamallista hyötyvät erityisesti tukea tarvitsevat vauvaa odottavat perheet ja vauvaperheet. Tavoitteet Toiminnan tavoitteena on odottavien perheiden ja vauvaperheiden vuorovaikutuksen tukeminen sekä vuorovaikutushäiriöiden tunnistaminen ja hoitaminen ylisektorisen verkostomaisen työtavan avulla. Tavoitteena on tukea odottavia ja vauvaperheitä oikea-aikaisesti ja tehokkaasti ennakoivalla työotteella. Työpanos, tilat, välineet ja muut tarvittavat resurssit Toimintamallia toteuttavat odottavien ja vauvaperheiden kanssa töitä tekevät sosiaali- ja terveysalan ammattilaiset. Mukana olevia tahoja ovat sosiaali- ja terveystoimen johto, perustasolla äitiys- ja lastenneuvola, perhetyö, aikuismielenterveystyö, lastensuojelu, perheneuvola, aikuissosiaalityö ja päihdetyö sekä erityistasolla lastenpsykiatria, sairaanhoitaja, vauvaperhetyöntekijä, aikuismielenterveystyö, gynekologi, kätilö ja sosiaalityöntekijä. Muutoin tarvitaan tiimien kokoontumisille soveltuvat tilat, tarvittavat ohjelmat sekä tietojärjestelmä asiakastietoja, dokumentointia, ajanvarausta ja tiedottamista varten. Lisäksi verkosto vaatii toimiakseen pysyvän rakenteen, yhdessä sovitun toiminta-ajatuksen ja yhteiset pelisäännöt esim. vastuullisesta koollekutsujasta sekä ajan ja paikan tiimipalavereille. Tarvittava erityisosaaminen Varhaisen vuorovaikutuksen tukemiseen ja hoitamiseen liittyvä asiantuntijuus Työparityöskentelyn ja verkostotyön taidot Hyvät vuorovaikutus- ja asiakastyön taidot Asenteeltaan oikeanlainen valmius yhteistä tekemistä kohtaan (ks. Tukeva-työote) Vauvatyön verkosto on lisännyt työntekijöiden välistä yhteistyötä. Yhteinen suunnittelu ja tiedon jakaminen on kehittänyt vauvatyötä. 8\n9 Vauvatyön tiimit Perhekeskuksissa tai -asemilla toimivat vauvatyön tiimit ja erikoissairaanhoidossa toimiva erityistason vauvatyön tiimi muodostavat yhdessä vauvatyön verkoston. Verkostossa mahdollistuvat hoidon porrastus, konsultaatio ja sujuva ylisektorinen työparityöskentely. 1. Perustason vauvatiimit Neuvola, perhetyö, perheneuvola, aikuismielenterveystyö, lastensuojelu, aikuissosiaalityö, päihdetyö Perustason vauvatiimin tehtävänä on varhaisen vuorovaikutuksen tukeminen ja lievien tai keskivaikeiden vuorovaikutushäiriöiden hoito. Jäsenet konsultoivat toinen toistaan ja saavat tukea arjen työhön. Tehtäviin kuuluvat myös työparityöskentely, laajaan verkostoon kuuluminen, yhteistyö erityistason kanssa sekä työtavan kehittäminen ja siirtäminen työyhteisöön. Tiimi kokoontuu säännöllisesti yhden tai kahden kuukauden välein. 2. Erityistason tiimi Lastenpsykiatri, lastenpsykiatrinen sairaanhoitaja, vauvaperhetyöntekijä, aikuismielenterveystyöntekijä, gynekologi, kätilö, sosiaalityöntekijä Erityistason tiimin tehtävinä ovat työtavan kehittäminen ja siirtäminen omaan työyhteisöön, koulutus sekä keskivaikeiden tai vaikeiden vuorovaikutushäiriöiden hoitaminen. Tehtäviin kuuluvat myös konsultaatio perustasolla ja erikoissairaanhoidon sisällä sekä vauvaperhetyö perustason kanssa. Tiimi kokoontuu kuukauden välein. 3. Laaja vauvaverkosto Perustason tiimit ja erityistason tiimi Laajan vauvaverkoston tehtävänä on kouluttautua vuorovaikutushäiriöiden hoitoon ja tukemiseen, verkostossa yhdessä tekemiseen. Tehtävään kuuluu myös hoidonporrastuksen kehittäminen hoitokokemusten pohjalta. Verkoston kutsuu koolle lastenpsykiatrian vauvaperhetyöntekijä. Tiimi kokoontuu suunnitelmallisesti ja tavoitteellisesti tapausten äärelle muutaman kerran vuodessa. Tietoisuus siitä, että yhdessä hoidetaan samoja perheitä eikä tarvitse toimia yksin, on vähentänyt huolen määrää. Liitteet Liite 1: Vauvatyön verkosto Kainuussa Näin lähdet liikkeelle 1. Hankitaan konsultointiapua asiantuntijoilta verkoston rakentamiseksi. 2. Järjestetään moniammatillinen koulutus lapsiperheiden parissa työskenteleville sosiaali- ja terveysalan ammattilaisille. Suosituksena on prosessinomainen koulutus, joka käsittelee raskauden, synnytyksen ja vastasyntyneisyyskauden vuorovaikutukseen liittyviä riskejä ja vuorovaikutushäiriöiden hoitamista. 3. Kuvataan rakenteellinen perustason ja erityistason yhteinen vauvatyön verkosto sekä perustason ja erityistason vauvatyön tiimit sekä tiimien tavoitteet, tehtävät ja toiminta-ajatus. 4. Nimetään jäsenet. 5. Sovitaan koolle kutsumisesta. 6. Sovitaan jatkotapaamiset ja aikataulutus. toimintamallia on kehittänyt 1 ja 2 Kainuun osahanke Lisätietoja: Kainuun maakunta -kuntayhtymä, Kainuun osahankkeen projektipäällikkö Maarit Rusanen, 9\n10 Perhekeskustoiminta Kainuussa Perhekeskustoiminta on tarkoitettu lapsiperheiden tueksi. Toiminta rakentuu äitiys- ja lastenneuvolan ympärille. Tavoitteet Asiakkaiden näkökulmasta tavoitteena on, että perhe saa palvelut helposti lähipalveluna. Tavoitteena on myös, että perheiden osallisuus ja toimijuus vahvistuvat heitä itseään koskevissa asioissa. Olennaista on, että perhe saa avun oikea-aikaisesti ja riittävän intensiivisesti. Työntekijöiden näkökulmasta tavoitteina ovat moniammatillisen osaamisen ja verkostotyöskentelyn vahvistaminen, toiminnan tehostaminen, tiedon jakaminen, työntekijän työssä jaksaminen sekä tiimin kollegiaalinen ja työnohjauksellinen tuki. Näin ennaltaehkäisevä hyvinvointikeskeinen työote vahvistuu ja päällekkäinen työ vähenee. Silloin myös asiakas tulee aidosti kuulluksi ja autetuksi. Samalla työn vaikuttavuus lisääntyy ja työssä jaksaminen paranee. Työpanos, tilat, välineet ja muut tarvittavat resurssit Toiminnassa ovat mukana lapsiperheiden lähipalveluista vastaavat työntekijät, kuten perhepalvelut (äitiys- ja lastenneuvola, perheneuvola, lastensuojelu, perhetyö), aikuisten mielenterveys- ja päihdepalvelut, varhaiskasvatus, 3. sektori ja muut tarpeelliset toimijat. Toimintatapa vaatii kaikkien toimijoiden sitoutumista, kouluttamista ja verkostoyhteistyötä. Lisäksi tarvitaan johdon organisointia ja ohjausta pysyvän rakenteen luomiseksi sekä yhteisen toiminta-ajatuksen ja yhteisten pelisääntöjen sopimista. Tilojen osalta toiminta vaatii ympäristön, johon voi keskittää fyysisesti lähekkäin perhepalvelut, aikuisen mielenterveys- ja päihdepalvelut, varhais- kasvatuksen sekä muut tarpeelliset toimijat. Lisäksi tarvitaan tilat perheiden kohtaamista ja ryhmämuotoista toimintaa varten sekä yhteinen tietojärjestelmä asiakastietoja, ajanvarausta, dokumentointia ja tiedottamista varten. Tarvittava erityisosaaminen Vahva oman alan asiantuntijuus Kyky työskennellä ammatillisilla rajapinnoilla työparina eri ammattikuntaan kuuluva henkilö Tiimityötaidot ja ammatillinen vertaiskonsultointi Hyvät vuorovaikutus- ja asiakastyön taidot Asenteeltaan oikeanlainen valmius yhteistä tekemistä kohtaan (ks. Tukeva-työote) Perheet ovat kokeneet matalan kynnyksen työparityöskentelyn hyvin toimivaksi. Asiakastyössä perheiden kuunteleminen on yleistynyt. 10\n11 Perhekeskustoiminta. Tapauskohtaiset työryhmät Asiakkaan kanssa, asiakkaan asioista puhutaan asiakkaan kuullen Huolen kuullut pyytää lupaa asiakkaalta työparin/verkoston mukaanottoon Ylisektorinen työskentely mahdollista, tarpeen mukainen verkosto voimavarana Onnistumisen seuranta ja arviointi mahdollista Laaja perhekeskustyöryhmä Tehtävänä laaja vaikuttaminen lasten kehitysympäristössä Asettaa lähitavoitteita oman alueen lapsiperhepalvelujen kehittämiselle Mukana perhepalvelut, varhaiskasvatus, opetus- ja nuorisotoimi, 3. sektori, yrittäjät, muut tarpeelliset toimijat seudulta Perhekeskus perhekeskustiimi Mukana perhepalvelut, aikuisten mielenterveys- ja sosiaali- ja päihdepalvelut, varhaiskasvatus ja muut tarpeelliset toimijat Tehtävänä rakentaa seudullista perheiden palveluprosessia ja hoidon polkua, ammatillinen vertaiskonsultointi Tavoitteena vahvistaa moniammatillista osaamista, verkostotyöskentelyä, karsia toimintojen päällekkäisyyksiä, tehostaa toimintaa ja palvelujen tuottamista Perhekeskustyöryhmien tavoitteet 1. Laaja perhekeskustyöryhmä Laaja perhekeskustyöryhmä vaikuttaa laajasti lasten kehitysympäristössä. Työryhmän jäsenet valikoituvat alueellisten tarpeiden mukaan. Mukana voi olla perhepalveluiden työntekijöiden lisäksi mm. järjestötoimijoita, yrittäjiä ja paikallisia vaikuttajia. Työryhmän tavoitteena on kehittää oman alueen lapsiperheiden elinympäristöä vahvistamalla eri toimijoiden yhteistyötä ja verkostoitumista. 2. Perhekeskustiimi Perhekeskustiimi on moniammatillinen, ylisektorinen tiimi lähellä perheiden arkea. Työryhmän jäseninä ovat perhepalvelun, aikuisen mielenterveys- ja päihdepalveluiden, varhaiskasvatuksen, 3. sektorin ja muiden tarpeellisten toimijoiden työntekijöitä. Työryhmän tehtävänä on kehittää seudullista tai alueellista perheiden tuen ja hoidon prosessia sekä vahvistaa moniammatillista osaamista ja verkostotyöskentelyä. Työryhmän tavoitteena on karsia toimintojen päällekkäisyyksiä sekä tehostaa toimintaa ja palvelujen tuottamista. 3. Tapauskohtaiset työryhmät Tapauskohtaisten työryhmien jäseniä ovat asiakas, asiakkaalle tarpeellinen lähiverkosto sekä tarvittavat työntekijät. Työryhmien tehtävänä on, että huolen huomannut työntekijä kutsuu asiakkaan kanssa yhdessä työparin tai verkoston mukaan työskentelyyn. Työryhmätyöskentelyssä keskeistä on asiakkaan kuuleminen ja osallistuminen. Työskentely on prosessinomaista, yhteistä työskentelyä. Lopputulosta seurataan ja arvioidaan. Tavoite on yksinkertaisesti se, että asiakasta autetaan. Työryhmältä saatu tuki on parantanut myös työntekijöiden omaa jaksamista. Näin lähdet liikkeelle 1. Perustetaan alueelliset perhekeskukset ja perhekeskustiimit. 2. Nimetään jäsenet. toimintamallia on kehittänyt 1 ja 2 Kainuun osahanke Lisätietoja: Kainuun maakunta -kuntayhtymä, Kainuun osahankkeen projektipäällikkö Maarit Rusanen, 11\n12 Perhekeskustoiminta Oulunkaarella Perhekeskustoiminta on suunnattu kaikille lapsiperheille. Perheille perhekeskus voi tarkoittaa uudistunutta palvelukäytäntöä eli perhevalmennusta, konkreettista toimitilaa eli perhetaloa tai kohtaamispaikkaa eli perhekahvilaa. Tavoitteet Perhekeskuksen toiminnalla tavoitellaan asiakkaan ja palvelujen tuottajien verkoston pitkäjänteistä suunnitelmallista yhteistyöprosessia. Prosessissa tavoitteellinen moniammatillinen toiminta nostetaan keskeiseksi. Pää- ja osavastuut asiakasprosessin etenemisestä ovat verkostotahojen hallinnassa. Perhekeskuksessa pyritään edistämään koko perheen hyvinvointia luomalla tilaa äitiydelle, isyydelle ja vanhemmuu- den taitojen vahvistamiselle. Tukemalla vanhemmuutta voidaan turvata hyvää lapsuutta. Työpanos, tilat, välineet ja muut tarvittavat resurssit Perhekeskus rakentuu lapsi- ja perhepalvelujen moniammatillisesta verkostosta sekä kunnan, järjestöjen, seurakunnan ja muiden toimijoiden välisestä kumppanuusyhteistyöstä. Perhekeskustoiminnassa voivat olla mukana äitiys- ja lastenneuvola, varhaiskasvatuspalvelut, koulutoimi ja perhetyön palvelut. Oulunkaarella perhekeskuksessa ovat mukana neuvola- ja varhaiskasvatuspalvelut, koulutoimi ja nuorisotoimi sekä erikoistason palvelut. Yhteistyö seurakunnan, lapsi- ja perhejärjestöjen sekä muun kolmannen sektorin kanssa pohjautuu sopimuspohjaiseen kumppanuuteen. 12\n13 Perhekeskustoiminnan malli Perhekeskus toimii matalan kynnyksen lasten, nuorten ja lapsiperheiden monitoimijaisena, verkostomaisena tai fyysisenä perhekeskuksena. Se huolehtii tiedon jakamisesta ja vastaa asiakkaiden tuen tarpeeseen mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Toimintamuodot Perhekeskuksessa perheille, vanhemmille ja lapsille tarjotaan avoimia vertaisryhmiä, ennalta ehkäiseviä perhe- ja lapsilähtöisiä avoimia varhaiskasvatuspalveluja sekä muita toimintoja. Perhekeskus on perheiden itsensä ja ammattilaisten yhteistä toimintaa, jonka kautta edistetään perheiden hyvinvointia ja terveyttä. Toimitaperiaatteet Perhekeskusta ohjaa varhaisen puuttumisen ja ennalta ehkäisyn toimintaperiaatteet. Olennaista on, että perheet itse voivat osallistua toiminnan suunnitteluun ja toteuttamiseen. Perhekeskuksessa hyödynnetään perhelähtöisiä työkäytäntöjä: tukemalla vanhemmuutta voidaan turvata hyvää lapsuutta. työmenetelmät Varhainen tukeminen: lapsiperheiden ongelmien varhainen havaitseminen. Asiakas- ja perhekeskeisyys: perhe tuodaan yhä näkyvämmin keskusteluun ja kehittämistyön ytimeen. Varhainen tukeminen: lapsiperheiden ongelmien varhainen havaitseminen. Huolen puheeksi otto: otetaan huoli puheeksi ja muutetaan puuttumiseksi ja tueksi. Yhteistyö ja verkostoituminen: perheen kokonaisuuden tavoittaminen yhteistyöllä yli kuntien ja hallintokuntien sektorirajojen sekä yhteistyössä yksityisen ja 3. sektorin kanssa. Yhdistävä tehtävä Perhekeskus yhdistää ammattilaisten ja kolmannen sektorin toimijoiden osaamista ja asiantuntijuutta: lasten, nuorten ja perheiden hyvinvointi syntyy laajassa yhteistyössä kuntien, yhteistoiminta-alueen, järjestöjen, seurakuntien ja yksityisten palveluntuottajien sekä lasten ja heidän vanhempiensa kanssa. Perhekeskus siis kokoaa yhteen paikalliset toimijat ja voimavarat. Koordinointi Perhekeskus koordinoi alueen, kunnan tai seutukunnan lapsiperhepalvelujen ja muiden toimijoiden yhteistyötä. Monitoimijaisessa verkostossa kunnalliset lapsi- ja perhepalvelut, järjestöt, seurakunnat ja muut tahot yhdistävät osaamista ja asiantuntijuutta. Hallinnolliset tasot Perhekeskus on toiminnallinen rakenne, ei organisatorinen tulosyksikkö. Hallinnollisesti se sijoittuu perhepalvelujen alueelle. 1. Ylisektorista yhteistyötä johtaa ja koordinoi perhepalvelujohtaja yhdessä palvelualueiden perhepalveluesimiesten kanssa. 2. Operatiivisella tasolla seudullinen perhekeskustyöryhmä kokoaa kuntayhtymän lapsiperhetyöstä vastaavat henkilöt saman pöydän ääreen. Työryhmässä ei ole varhaiskasvatuksen, koulu- tai nuorisotoimen eikä seurakunnan tai järjestöjen vakituista edustusta. 3. Palvelualuetasolla kokoontuvat kaikki paikalliset lapsiperhetoimijat ylisektorisesti yhteen luomaan yhteistä käsitystä alueestaan, miettimään kehittämistarpeita ja sopimaan konkreettisesta yhteistyöstä ja/tai työnjaosta. Näin lähdet liikkeelle 1. Toimintamallin käyttöönottaminen on hyvä aloittaa kokoamalla moniammatillinen työryhmä, jossa on mukana johtavia viranhaltijoita. 2. Alkuun on hyvä päättää, otetaanko malli käyttöön työtapana vai rakennetaanko se myös olemassa olevaksi tilaksi. Jos perhekeskus rakennetaan, alkuun on hyvä sopia sen sijainnista. 3. Fyysisen perhekeskuksen sijainnissa on hyvä huomioida, että rakennus on perheille helppojen kulkuyhteyksien päässä. Lisäksi on hyvä varmistaa, että tilat ovat riittävät haluttuja toimintoja varten. toimintamallia on kehittänyt 1 ja 2 Oulunkaaren osahanke. Oulunkaaren kuntayhtymän työtapa. Fyysisenä perhekeskus on toteutunut osittaisesti Pudasjärvellä. Lisätietoja: Oulunkaaren kuntayhtymän neuvolapalvelujen seudullinen esimies Anne Leppälä-Hast, 13\n14 Kotona hoidettavan lapsen ja hänen perheensä ryhmämuotoinen tuen polku Palvelu on tarkoitettu perheille, joissa on kotona hoidettavia lapsia. Äidit ovat pitäneet tärkeänä ryhmästä saamaansa vertaistukea. Monialainen työskentelytiimi antaa näkökulmia myös omaan asiantuntijuuteen. Tavoitteet Tavoitteena on lapsen ja perheen tukeminen arjessa siten, että palvelut vastaavat perheiden tarpeita. Aiemmin erillään toisistaan toimineet lapsiperheiden palvelut kootaan yhdeksi kokonaisuudeksi, jota koordinoi ja suunnittelee yhteistyöryhmä. Lapsiperheiden palvelut on jaettu eritasoista tukea ja sitoutumista edellyttäviin ryhmiin. Ne muodostavat jatkumon kevyistä ja avoimista matalan kynnyksen vertaistukiryhmistä asiantuntijoiden ohjaamiin säännöllisesti kokoontuviin ryhmiin. Työpanos, tilat, välineet ja muut tarvittavat resurssit Ryhmätoiminnan vetäjinä ovat lastentarhanopettaja tai lastenhoitaja, seurakunnan lapsityönohjaaja ja sosiaaliohjaaja. Lisäksi tarvitaan tilat ryhmätoimintaa varten. Toimintaa koordinoi yhteistyöryhmä (sosiaalityöntekijä, terveydenhoitaja, Perhetuvan ohjaaja, avoimen päiväkodin lastentarhanopettaja tai lastenhoitaja, seurakunnan lapsityönohjaaja tai diakonissa sekä varhaiskasvatuksen johtaja). Varhaiskasvatuksen johtaja toimii ryhmän koollekutsujana. Neliportainen tuen polku 1. Vertaistuki Kaikkien tavoittama matalan kynnyksen palvelu, joihin perheet voivat vapaasti hakeutua (esim. seurakunnan perhekerho, MLL:n perhekahvila). Toiminta perustuu yleisesti laadittuun ohjelmaan ja vanhempien omaehtoiseen sosiaaliseen vertaistukeen. 2. Ohjattu vertaistuki Palveluihin ilmoittautumisen jälkeen muodostetaan kiinteät ryhmät, jotka kokoontuvat säännöllisesti (esim. seurakunnan lapsikerhot, avoimen päiväkodin lapsi-, perhe- ja esikkoryhmät). 3. Tukeva-ryhmätoiminta Ryhmään ohjaudutaan asiantuntijalausunnon perusteella (esim. neuvola, sosiaalitoimi, seurakunnan diakoniatyö). Ryhmä toimii ohjatun vertaistuen tehostettuna ryhmänä sekä tehostetun perhe tuen jatkoryhmänä. Perheelle laaditaan toiminnan alussa yksilöllinen tuen suunnitelma. Toimintaan osallistuvat varhaiskasvatus, sosiaalityö ja seurakunta. Ryhmä kokoontuu kaksi kertaa viikossa, neljä tuntia kerrallaan. Toimintamuotona ovat ohjattu toiminta perheille (mm. ulkoilu, retket, leipominen). Lisäksi on erikseen toimintaa äideille ja lapsille. Äitien ohjauksessa on olennaista voimavarakeskeinen työskentely. 4. Tehostettu perhetuki Perhetupa Perheet ovat pääsääntöisesti lastensuojelun asiakkaita. Ryhmään ohjaudutaan asiantuntijalausunnon perusteella. Toiminta perustuu alkukeskustelussa laadittuun perheen yksilölliseen suunnitelmaan. Liitteet Liite 2: Prosessikuvaus toimintamallia on kehittänyt 1 ja 2 Oulun seudun osahanke Lisätietoja: Kempele, varhaiskasvatuksen johtaja Tuula Männikkö, Kempele, sosiaaliohjaaja Irina Pasma-Leinonen, 14\n15 Perheneuvolapalveluiden jalkautuminen yläkoululle Malli perhekeskeisestä työparityöskentelystä yläkoululla Palvelu on tarkoitettu 7 9-luokkalaisille nuorille ja heidän vanhemmilleen. Tavoitteet Toimintamallin tavoitteena on nuoren varhainen tukeminen, vanhemmuuden vahvistaminen nuoruusiän kuohunnassa tai perheen muutostilanteessa. Työpanos, tilat, välineet ja muut tarvittavat resurssit Tuki toteutetaan nuorelle luonnollisessa paikassa eli koulussa ilman lähetettä tai palveluohjausta perheneuvolaan. Perhekeskeinen työ vaatii koulussa rauhalliset tilat, jossa työpari voi tavata nuorta ja tämän vanhempia. Työsken- telytilassa on hyvä olla fläppitaulu ja tusseja. Ajan varaamiseen liittyvissä asioissa yhteyttä vanhempiin ja nuoreen pidetään joko Wilman tai koulun muun tietojärjestelmän tai puhelimen avulla. Työparityö vaatii koululta koulukuraattorin, koulupsykologin tai opettajan ja perheneuvolasta erityissosiaalityöntekijän, psyko-/perheterapeutin tai psykologin. Kahden eri organisaation työntekijän yhteistyö edellyttää etukäteen sovittuja yhteisiä perheaikoja, joista koulun työntekijä voi katsoa perheen kanssa sopivan. Perhetapaamiseen on hyvä varata aikaa 1,5 tuntia. Yhden perheen kanssa tapaamisia on yhdestä viiteen. Tarvittava erityisosaaminen Työparin toisella työntekijällä erityissosiaalityöntekijän/psykotai perheterapeutin tai psykologin koulutus sekä kokemusta perheiden kanssa työskentelystä Vastaavasti toiselta työntekijällä vahva koulun käytänteiden tuntemus 15\n16 Perhetapaamisen lähtökohdat Asiakkuudet tulevat kolmea eri reittiä: 1. Vanhempi ottaa yhteyttä koulukuraattoriin (tai muuhun koulun työntekijään). 2. Nuori ottaa itse yhteyttä. 3. Koulun työntekijällä nousee huoli nuoresta. Mikäli huoli on sellainen, ettei nuori itse pysty ratkaisemaan ongelmaa omilla teoillaan tai helpottamaan tilannetta, mukaan ongelmanratkaisuun tarvitaan nuorelle tärkeitä aikuisia. Yleensä nuorelle kaikkein tärkeimmät aikuiset ovat omat vanhemmat tai muu huoltaja. Nuoren hyvinvointiin vaikuttavia mutta nuoren yksin ratkaisemattomia pulmia ovat elämänmuutokset, ristiriidat tai kriisit perheessä, nuoren jaksamattomuus ja vastuunkanto aikuisille kuuluvista asioista. 1. Perhetapaaminen vanhemman tai muun huoltajan yhteydenotosta koulun työntekijään Tilanne liittyy vanhemman omaan huoleen siitä, miten perheen elämänmuutos vaikuttaa nuoreen. Muutos voi olla vanhempien ero, uusperhe, toisen vanhemman vakava sairastuminen tai kuolema ja siihen liittynyt pitkittynyt suru. Toinen vanhempien yhteydenoton syy liittyy perheen sisäisiin ristiriitoihin: vanhemmasta tuntuu, ettei oikein saa otetta nuoreen, perheen lapsilla on keskenään riitaisat välit tai vanhemman tai vanhempien ja nuoren välillä on toistuvia riitoja. Kolmas syy vanhempien yhteydenottoon on huoli nuoren muuttuneesta käytöksestä: nuori on vetäytynyt, kaverit ovat kaikonneet ja/tai nuori on alavireinen, jaksamaton. Koulukuraattori (tai muu koulun työntekijä) sopii vanhemman kanssa perhetapaamisen koululle. Siihen osallistuvat molemmat vanhemmat ja nuori sekä perheneuvolan jalkautuva työntekijä. Molempien vanhempien läsnäolo on erityisen tärkeää myös silloin, kun nuoren vanhemmat ovat eronneet. Tällöin yhteisen ajan löytäminen vaatii usein koulukuraattorin (tai koulun muun työntekijän) yhteydenottoa erikseen molempiin vanhempiin. Toisinaan vanhemmilla on niin hyvät välit, että nuoren tilanteesta huolestunut vanhempi voi sopia ajan toisen vanhemman kanssa ja ottaa tämän jälkeen yhteyttä koulukuraattoriin vapaista ajoista. Kuraattori soittaa työparille ja ilmoittaa hänelle, kenen nuoren asiassa tapaaminen järjestetään ja milloin se on, mikä on esille noussut huolenaihe ja ketkä tulevat paikan päälle. Enempää taustatietoja ei tarvita. 2. Perhetapaaminen nuoren omasta yhteydenotosta koulukuraattoriin tai muuhun koulun työntekijään Tilanne liittyy siihen, että koulukuraattori huomaa, ettei nuori itse tai yksin pysty ratkaisemaan ongelmaa tai helpottamaan tilannetta vaan rinnalle tarvitaan nuorelle läheiset aikuiset. Tällaisia tilanteita ovat kotona jatkuneet ristiriidat; nuori kokee, ettei tule kuulluksi eikä huomioiduksi omassa perheessään. Nuori on ottanut perheessä aikuiselle kuuluvaa vastuuta tai hän kokee, etteivät vanhemmat tai toinen heistä välitä hänestä. Nuori on tyytymätön erotilanteen järjestelyihin, esimerkiksi asumiseen tai tapaamisiin. Koulukuraattori selittää nuorelle, että tämä on niin hankalassa tilanteessa, että tarvitaan myös aikuisia pohtimaan, miten nuoren tarpeet voidaan paremmin huomioida. Koulukuraattori sopii nuoren kanssa, että hän ottaa yhteyttä molempiin vanhempiin ja pyytää työparia mukaan perhetapaamiseen koululle. Sen jälkeen kuraattori kertoo vanhemmille omasta huolestaan ja pyytää vanhemmilta apua siihen, miten aikuiset yhdessä voisivat auttaa nuorta. Samalla hän sopii perhetapaamisesta, jossa perheneuvolan jalkautuva työntekijä on mukana. 3. Perhetapaaminen koulun työntekijälle nousevasta huolesta Tilanne liittyy nuoren käytöksen muutokseen. Nuoren olemus on väsynyt, alavireinen, aggressiivinen, vetäytyvä, tai nuori itse ilmaisee kodin ristiriidoista esimerkiksi ainekirjoituksessa. Työntekijä ottaa asian puheeksi oppilashuoltoryhmän jäsenen, esimerkiksi koulukuraattorin, kanssa. Hän puolestaan ottaa yhteyttä kotiin, kertoo koulun huolesta vanhemmalle sekä sopii tämän kanssa kuraattorin ja nuoren tapaamisesta. Jos koulukuraattorin ja nuoren tapaamisessa tulee esille nuoren kuormittuminen asioissa, joita hän ei voi poistaa tai helpottaa ilman aikuisia, koulukuraattori käy nuoren kanssa läpi perhetapaamisten tärkeyden. Kuraattori sopii nuoren kanssa yhteydenotosta vanhempiin sekä työparin mukaan tulosta tapaamisiin. Tämän jälkeen koulukuraattori ottaa yhteyttä vanhempiin perhetapaamisesta ja jalkautuvan perheneuvolan työntekijän mukaan tulosta. Mahtava tapa saada kaikki kunnolla mukaan tärkeässä elämänvaiheessa. Jos nuori ei osaa itse ottaa kantaa, hän kuulee, kun työpari keskustelee asiasta. 16\n17 Perhetapaamisen kulku Alkulämmittely 1. Kätellään ja esittäydytään. 2. Keskustellaan hetken aikaa nuoren kouluvaiheesta: tiedustellaan, mitä luokkaa hän käy, mitä aineita on parhaillaan menossa, mikä aineista on nuoren mieleen ja mikä kiinnostaa nuorta. 3. Kiitetään perhettä siitä, että yhteinen aika löytyi. 4. Vahvistetaan nuoren koulutilanteessa olevia hyviä asioita painottamalla niitä. 5. Keskustellaan perheeseen kuuluvista henkilöistä. Jos vanhemmat ovat eronneet, keskustellaan molempien vanhempien perheistä. Työskentelyvaihe: huolenaiheen esille nostaminen 1. Nuori tai koulukuraattori tuo esille huolenaiheen. He ovat sopineet keskenään, kumpi niin tekee, mutta tarvittaessa molemmat täydentävät asiaa. 2. Vanhempia pyydetään omalta osaltaan tuomaan keskusteluun sellaisia asioita nuoren tai perheen tilanteesta, jotka huolettavat heitä. 3. Huolenaiheet kirjataan ylös näkyville. 4. Nuori, vanhempien myötävaikutuksella, päättää, mikä esille nostetuista huolenaiheista on sellainen, joka olisi kaikkein tärkein käsitellä sillä kertaa. 5. Asian työstämiseen voidaan käyttää seuraavaa asteikkoa: 0 = asia ei paina mieltä / ei vie voimia / ei häiritse lainkaan. 10 = asia on mielessä koko ajan / häiritsee unta / vie ruokahalua / vie voimat koko ajan. 6. Käydään läpi, millä tasolla ollaan nyt ja mikä olisi hyvä tilanne tai tavoite sekä nuoren että vanhempien mielestä. Työskentelyssä pyritään pukemaan mahdollisimman tarkkaan sanoiksi, millainen hyvä tilanne on. Keskustelu 1. Nostetaan esille sellaiset asiat, jotka ovat tuntuneet nuoresta ja vanhemmista hyvältä ja tavoitteen suuntaiselta toiminnalta. Nämä pyritään pukemaan mahdollisimman tarkkaan sanoiksi. 2. Työpari vahvistaa nuoren oman ikätason mukaisia vahvuuksia sekä vanhemmuudessa esille nousevaa, nuoren kehitystä tukevaa toimintaa. 3. Tehdään sopimus siitä, miten jatketaan. Vaiheeseen voi liittyä erilaista palveluohjausta kuten tukiopetuksen pyytämistä, koululääkärin konsultointia, suuttumuksen hallinnan (ART) ryhmää, lastentai nuorten eroryhmää tai lastenvalvojan tukea. Perhetapaamisen lopuksi 1. Varmistetaan ovatko tapaamisessa esille tulleet asiat olleet nuoren ja vanhempien kannalta tärkeitä onko jokin tärkeä asia jäänyt vielä käsittelemättä. Jos jokin asia nousee esille, se kirjataan ylös ja siihen palataan seuraavalla kerralla. 2. Työpari kättelee ja kiittää sekä nuorta että vanhempia. Seuraava tapaaminen Toisinaan koulukuraattori tai työparit ja nuori tapaavat sovitusti keskenään perhetapaamisten välissä. Yleensä sovitaan ainakin yksi uusi perhetapaaminen, ns. seurantatapaaminen. Tapaaminen voidaan järjestää nuoren ja perheen tilanteen monimutkaisuuden mukaan joko kahden viikon tai kuukauden päähän. Enintään perhetapaamisten välit ovat olleet kolme kuukautta. Tapaamiskertoja on ollut enintään viisi, ja koko prosessi on kestänyt enintään kuusi kuukautta. Markkinointi Koulukuraattori (tai muu koulun työntekijä) markkinoi palvelua. Tärkeää on se, miten aikuisen mukaan tulo otetaan puheeksi nuoren kanssa sekä miten vanhemmat pyydetään mukaan yhteistyöhön. Nuorta ja vanhempia kunnioittava, syyllistämätön vuorovaikutus on yhteistyön käynnistymisen ja jatkumisen edellytys. Näin lähdet liikkeelle 1. Sovitaan perhekeskeisen työparityön käynnistämisestä. Siihen tarvitaan rauhallinen ja viihtyisä työskentelytila koulusta. Tila ei voi olla luokkahuone. 2. Työparit varaavat kalentereista yhteiset ajat perhetapaamisille, mielellään sekä aamupäivä- että iltapäiväaikoja. Valinnanvara helpottaa työssäkäyviä vanhempia. 3. Koulukuraattori (tai muu kouluntyöntekijä) kuuntelee herkällä korvalla nuorilta, vanhemmilta tai koulun henkilökunnalta tulevaa viestiä siitä, milloin tarvitaan perhekeskeistä työtä ja tapaamisia. Liitteet Liite 3: Neuvolapalveluiden jalkautuminen yläkouluille -malli työparityöskentelystä toimintamallia on kehittänyt 2 Lapin osahanke. Rovaseudun pilotti. Lisätietoja: Kehittäjäsosiaalityöntekijä Marja Leena Nurmela, Korkalovaaran koulun oppilashuoltoryhmän koulukuraattori Anne Huhtala 17\n18 Perheen voimapudas Lasten, nuorten ja perheiden palvelujen yhteensovittamisen ja yhteisen tiedottamisen malli Toiminta on tarkoitettu vuotiaille nuorille ja heidän perheilleen, erityisesti, kun alakoulu vaihtuu yläkouluun ja yläkoulu toiselle asteelle. Tavoitteet Tavoitteena on, että lasten, nuorten ja lapsiperheiden palvelut suunnitellaan yhteistyössä eri toimijoiden kanssa vuosittain vaihtuvan teeman mukaisesti (esim. koko kylä kasvattaa). Tarkoituksena on tiedottaa eri toiminnoista, poistaa mahdollista päällekkäisyyttä, ohjata asiakkaita soveltuvien palvelujen piiriin, ennaltaehkäistä ongelmien syntymistä ja puuttua ilmeneviin ongelmiin mahdollisimman varhain. Tavoitteena on myös, että eri tahojen tarjoamat palvelut löytyvät helposti ja että nuorille ja perheille tarjotut eri toimijoiden palvelut löytyvät kootusti yhdestä tietolähteestä. Työpanos, tilat, välineet ja muut tarvittavat resurssit Kunnan johto sitoutuu toimintamallin järjestämiseen ja resursointiin. Ydinryhmä (eri tahojen toimijat) vastaa toimintojen yhteensovittamisesta. Kunnassa lasten ja nuorten parissa toimivat tahot (kuntatoimijat, yritykset, järjestöt, seurakunta jne.) osallistuvat ja järjestävät eri toimintoja ja palveluja. Tarvittava erityisosaaminen Ammattitaitoinen ja motivoitunut toimintaverkko Eri toimijoiden hyvä yhteistyö Asiakaspalautteella on merkittävä rooli siinä, minkälaiset toiminnot ovat toimivia ja mitä muutoksia jotkut muut vaativat. 18\n19 Prosessikuvaus. Voimapudas Perheen voimapudas Ydinryhmä Toiminnan järjestävä ydinryhmä muodostuu eri alojen ammattilaisista, joita ovat esim. seurakunta, nuorisotoimi ja sosiaalityö. Jokainen työntekijä tuo työhön oman erityisosaamisensa tai taitonsa ja osallistuu toiminnan suunnitteluun, toteutukseen ja arviointiin. Yhteistyötä tehdään myös muiden ammattialojen edustajien kanssa. Vuotuiset tapahtumat Ydinryhmä koordinoi kunnassa vuosittain järjestettävät yhteiset tapahtumat. Kevättapaaminen Kevättapaamisessa suunnitellaan eri toimijoiden kanssa tulevia palveluja. Esimerkkeinä ovat Kävelevä kirjasto ja Päin perhettä. Kävelevästä kirjastosta varmuutta yhteishakuun. Kävelevä kirjasto on tarkoitettu opinpolkujaan tai ammatinvalintaa pohtiville nuorille. Ammattikirjastossa lainakirjat ovat eri ammatteja edustavia ihmisiä. Kirjastossa nuoret lainaavat ammattilaisia kahvipöytäkeskusteluihin juttelemaan opinpoluista ja käytännön työstä. Tapahtuman tarkoituksena on antaa nuorille uudella tavalla eväitä ammatinvalintaan. Lisäksi usean alan ammattilaisilla on mahdollisuus vaihtaa keskenään kuulumisiaan ja mahdollisesti sopia uusista yhteistyökuvioista. Tilaisuus järjestetään tammikuussa ennen yhteisvalinnan alkamista, ja siitä kerätään palaute nuorilta ja ammattikirjoilta. Päin perhettä -vertaistukiryhmä. Päin perhettä on vertaistukiryhmä 6. luokan oppilaiden vanhemmille. Ryhmässä keskustellaan nuoren murrosikään siirtymisestä, vanhempien parisuhteesta ja muista nuoren vanhempia mietityttävistä asioista. Ryhmässä käsiteltävät aiheet nousevat ryhmäläisten tarpeista, ja ryhmän sisältö suunnitellaan yhdessä niiden pohjalta. Ryhmän jälkeen asiakkailta kerätään palaute. Asiakaspalaute on olennainen osa myös Kävelevä kirjasto -tapahtumaa. Palaute ja kehittämisehdotukset ovat keskeisessä roolissa, kun työryhmä suunnittelee seuraavan vuoden tapahtumaa. Syysfoorumi Syysfoorumi järjestetään syyskuussa. Se on suunnattu kaikille vanhemmille. Erityisesti mukaan kutsutaan 6. luokan vanhemmat. 7-luokkalaisilta on kerätty toiveita koulun alussa labyrinttipäivänä. Tavoitteena on kuntalaisten äänen kuuleminen ja vanhempien vertaistuminen (toiminnalliset menetelmät foorumin työtapana). Samalla esitellään eri toimijoiden tarjoamia palveluja ja toimintoja. A.1 Kevättapaaminen A.2 Kävelevä kirjasto A.3 Perhepalveluopas A.4 Vanhempien ryhmä A.5 Laajennettu terveys-ja hyvinvointikartoitus (Ei kuvausta) A.6 Syysfoorumi: Mitä nuorellesi kuuluu? (Ei kuvausta) Näin lähdet liikkeelle Nimetään kuntaan ydinryhmä, joka vastaa suunnittelusta ja kutsuu tarvittavat yhteistyötoimijat koolle. On erityisen tärkeää, että johto on sitoutunut uusien työmuotojen juurruttamiseen. Liitteet Liite 4: Tarkennettu prosessikuvaus Perhepalveluopas kuntalaisille ja ammattikäyttöön Sähköinen Perhepalveluopas on tarkoitettu sekä kuntalaisille että ammattilaisille, jotka tekevät töitä perheiden parissa. Oppaaseen on koottu kattavasti tietoa kunnassa olevissa lasten, nuorten ja perheiden palveluja järjestävistä toimijoista. Opas on järjestöjen, urheiluseurojen ja kunnan tiedotuskanava. toimintamallia on kehittänyt 1 Oulun seudun osahanke Lisätietoja: Haukipudas, sosiaaliohjaaja Tiina Sorakangas, 19\n20 Moniammatillista työtä Tukeva-työotteella Tukeva-työote on tarkoitettu kaikille lasten, nuorten ja lapsiperheiden kanssa työskenteleville henkilöille. Tavoitteet Tukeva-työote on työskentelyprosessi, jonka tavoitteena on, että asiakas tulee autetuksi. Avainsanoina ovat ennaltaehkäisevä työskentely, riittävän varhainen huolen puheeksi ottaminen, vastuullisuus, peruspalvelujen ensisijaisuus, dialogisuus, työparityöskentely ja tarpeenmukainen verkosto. Työpanos, tilat, välineet ja muut tarvittavat resurssit Tukeva-työote edellyttää perehtyneisyyttä työotteeseen kuuluviin työskentelymenetelmiin ja -lähtökohtiin. Se on moniammatillista työpari- ja tiimityötä. Työote on kuvattu kalenterissa, jota voi hyödyntää asiakastyössä ja oman työn tukena. Menetelmä on tarkoitettu kaikille lasten, nuorten ja lapsiperheiden kanssa työskenteleville henkilöille. Sen käytön näkökulmasta yksittäisten ammattiryhmien työpanosta ei ole tarpeen määritellä. Tarvittava erityisosaaminen Perehtyneisyys Tukeva-työotteen prosessiin Perehtyneisyys dialogisiin verkostotyön menetelmiin Tukeva-työote Ennaltaehkäisy ja varhainen huomaaminen Palvelut tarjotaan perheille ensisijaisesti peruspalveluissa perhekeskuksissa tai -asemilla. Asiakas tulee kuulluksi, ja työntekijä välittää työskentelyllään kiinnostusta ja kunnioitusta. Työntekijät käyttävät yhteisesti sovittuja havainnointi-, arviointi- ja seurantamenetelmiä. He myös tuntevat toistensa työkäytännöt. Varhainen tukeminen Perhe on ylisektorillisen työskentelyn lähtökohta: koko perhettä kuullaan ja lähiverkoston voimavarat otetaan käyttöön. Huolen huomannut työntekijä on prosessissa mukana koko ajan. Prosessin etenemistä seurataan ja arvioidaan. Työtä tehdään tarpeenmukaisina työpareina (esim. terveydenhoitaja ja aikuismielenterveystyöntekijä). Työntekijän jaksaminen Työntekijän jaksamiseen vaikuttavat hyvät johtamiskäytännöt, työntekijän osaamisen ylläpitäminen, perhekeskustyöryhmän tuki sekä moniammatillinen työnohjaus perhekeskustiimille. 20\n21 Huoli puheeksi, huolen huomannut on mukana prosessissa koko ajan Perhe lähtökohtana» Selvitä, mistä perhe huolissaan ja mihin perhe itse motivoituu?» Kysy keitä on jo mukana? Kokoa tarpeenmukainen n verkosto, pyydä työpari asiakkaan tietäen Tue asiakasta henkilökohtaiseen vastuuseen Arvioi verkostossa tuen ja hoidon tarvetta, tee suunnitelma, sovi vastuista ja toimenpiteistä Seuraa ja arvioi onnistumista työote P e r u s p a l v e l u t e n s i s i j a i s e s t i & L a p s e n k e h i t y s y m p ä r i s t ö s s ä Kukahan se täällä on asiantuntija? Yhteistyö eri toimijoiden kanssa on lisääntynyt. Tiimityö on koettu mielekkääksi. Työotteen myötä prosessi ja työntekijät vastuineen ovat hahmottuneet asiakkaille paremmin. Näin lähdet liikkeelle 1. Moniammatillisen tiimin kokoaminen 2. Työntekijöiden yhteinen sitoutuminen 3. Kouluttautuminen 4. Työprosessin sisäistäminen 5. Yhteinen kehittäminen toimintamallia on kehittänyt 1 ja 2 Kainuun osahanke. Kainuun maakunta -kuntayhtymä, perhekeskustiimit. Lisätietoja: Projektipäällikkö Maarit Rusanen, 21\n22 Seudullinen lapsi- ja nuorisopoliittinen ohjelmatyö Toimintamalli on tarkoitettu kunnassa lasten, nuorten ja lapsiperheiden kanssa työskenteleville sekä kunta- ja virkamiespäättäjille. Toiminta on suunnattu 0 29-vuotiaille lapsille ja nuorille sekä lasten vanhemmille. Tässä luvussa ohjelmatyöprosessi on kuvattu seudullisesti, useamman kunnan yhteistyönä, mutta malli sopii myös kuntakohtaiseen ohjelmatyöhön. Tavoitteet Lapsi- ja nuorisopolitiikan painopiste siirtyy yhteisö- ja asiakassuuntautuneisuuteen, mikä toimii lähtökohtana poliittiselle päätöksenteolle ja tuo edellytyksiä hyvinvointipalveluiden johtamistyöhön kohdejoukkoa tukevien palveluiden kehittämiseksi ja turvaamiseksi. Esimerkiksi Oulun seudun lapsi- ja nuorisopoliittisen ohjelman (vuoteen 2025) tavoitteiksi asetettiin lasten ja nuorten arjen tärkeimpien kehitysyhteisöjen (perheen, asuinalueen, harrastuksien) sekä peruspalvelujen vahvistaminen ja kasvatuskumppanuus, peruspalvelujen ja niiden tukipalvelujen vahvistaminen niin, että erikoistuneiden palvelujen tarve ja kuormitus vähenevät, sekä lapsi- ja nuorisovaikutusten arviointi kaikessa kunnan päätöksenteossa. Työpanos, tilat, välineet ja muut tarvittavat resurssit Kaikissa 0 29-vuotiaille tarkoitetuissa kunnan tehtävissä ja järjestämisvastuuseen sisältyvässä toiminnassa mukana olevat toimijatahot. Viisitasomalli: talouden ja toiminnan suunnittelumalli, jossa lasten, nuorten ja lapsiperheiden tuki ja palvelut jäsennetään viidelle tasolle. Tarvittava erityisosaaminen Ylisektorinen, monialainen eri tahojen kanssa tehtävä yhteistyö Kunnan/kuntien päätöksentekoprosessi kiinteästi mukana ohjelmatyössä Viisitasomalli. 5. Erikoistason eriytyneet palvelut: sijaishuolto, psykiatrian osastot yms. Ohjelmatyö on mahdollistanut useiden ryhmien osallistumisen työskentelyyn. 4. Erikoistuneet palvelut: useita asiakkuuksia eri toimintayksikköihin/ammattihenkilöihin 3. Tukipalvelut peruspalvelujen yhteydessä: psykologi, kuraattori, lääkäri, puheterapeutti, toimintaterapeutti yms. 2. Peruspalvelut (kaikille): neuvolat, varhaiskasvatus ja sen oppilashuolto, 2. asteen koulutus ja sen opiskelijahuolto, nuorisotyö, kulttuuri, liikunta yms. 1. Perhe, asuinalue, harrastukset: yhdyskuntasuunnittelu, kasvatuskumppanuus 22\n23 Kohti lapsi- ja nuorisopoliittista ohjelmaa Ohjelmatyön tekemiseen osallistuu laajasti eri tahojen asiantuntijoita ja kuntalaisia. Prosessi etenee vaiheittain. Lasten, nuorten ja perheiden hyvinvointitavoitteet, indikaattorit ja palvelurakenteeseen liittyvät tavoitteet ja toimenpide-ehdotukset kootaan lapsi- ja nuorisopoliittiseksi ohjelmaksi. Ohjelman avulla saadaan lähtökohta poliittiselle päätöksenteolle ja edellytyksiä hyvinvointipalveluiden johtamistyöhön kohdejoukkoa tukevien palveluiden kehittämiseksi ja turvaamiseksi. 1. Ohjelmatyöprosessin käynnistyminen Ohjelmatyön koordinoiva taho (esim. LNPO-projektiryhmä) laatii ohjelmatyöprosessia kuvaavan toimintakellon, jossa eri työvaiheet jaksotetaan ja limitetään seudullisen tai kunnallisen päätöksenteon aikatauluun. Valitaan ohjelmatyötä koordinoiva henkilö sekä ohjelmatyön asiantuntija, sparraaja. Nimetään ohjelmatyössä tarvittavat viisi työryhmää: 1. LNPO-projektiryhmä koordinoi, valmistelee ja jatkotyöstää eri tiimien käsittelemiä asioita. 2. Ohjausryhmä seuraa ohjelmatyön käynnistymistä ja etenemistä, vahvistaa ohjelmatyön ja kuntatyöryhmien ohjelmat ja käsittelee seutuorganisaation käsittelyyn menevät asiat. 3. Kuntatyöryhmät (virkamiehiä ja luottamushenkilöitä) pohtivat seudulliseen ohjelmaan esitettäviä kohteita ja järjestävät kuntalaisten kuulemista. 4. Tutkimustyöryhmä seuraa tai ohjaa alueella tehtävää lasten ja nuorten hyvinvointitutkimusta. 5. Ohjelma-aluekohtaiset työryhmät (eri tahojen asiantuntijoita, kokemusasiantuntijoita) valmistelevat ohjelma-alueille yksityiskohtaisemmat toimenpideohjelmat, kriittiset polut, joissa etenemällä saavutetaan tavoitteet ja joihin investoimalla saavutetaan laajempia heijastevaikutuksia. Ohjelmatyön alkamisesta tiedotetaan mm. järjestämällä seminaari. 2. Hyvinvoinnin nykytilan kuvaaminen Kartoitetaan alueen lasten, nuorten ja lapsiperheiden hyvinvointikehitystä perehtymällä tilastoihin, keräämällä toimintaa ja taloutta kuvaavia tietoja sekä tutkimalla lasten ja nuorten kokemaa hyvinvointia. Myös kansallisen tason hyvinvointia kuvaava tieto huomioidaan. 3. Seudullisesti keskeisten kehittämiskohteiden valinta ja yhteistyötahojen kuuleminen Eri yhteistyötahojen ja kuntatyöryhmien kanssa käydyissä keskusteluissa haetaan erilaisia näkemyksiä ja yhteistä tulkintaa ohjelmatyön keskeisistä, alueen lapsia, nuoria ja lapsiperheitä koskevista asioista. Järjestetään toinen LNPO-seminaari. Ohjelmatyön ydinteemat ja linjaukset julkaistaan ohjelmatyön muistiossa, joka lähetetään eri tahoille kommentoitavaksi. 4. Päätös ohjelman teemoiksi Kommenttien ja palautteen pohjalta LNPO-projektiryhmä valmistelee 1. LNPO-luonnoksen, jossa esitetään yhteisiä käsitteitä ja näkökulmia sekä keskeiset teemat tai ohjelma-alueet. Esimerkiksi Oulun seudun LNP-ohjelman yhdeksän ohjelma-alueen määrittelyssä on siirretty painopiste hallintokunnista ja ongelmista hyvinvoinnin perusteista lähtevään hyvinvoinnin edistämiseen. LNPO-luonnos (ohjelmatyön teemat ja keskeiset käsitteet ja näkökulmat) hyväksytetään seudullisessa päätöksentekoprosessissa. 5. Teemojen työstäminen ohjelma-aihioiksi Ohjelma-aluekohtaiset työryhmät valmistelevat jokaiselle ohjelma-alueelle yksityiskohtaisemmat toimenpideohjelmat: kriittiset polut. 6. Päätetään yhteiset tavoitteet ja kriittiset toimenpideohjelmat LNPO-projektiryhmä valmistelee ja vie 2. LNPO-luonnoksen (ohjelmatyön yhteiset tavoitteet ja ohjelma-aluekohtaiset kriittiset toimenpideohjelmat) seudulliseen päätöksentekoon. 7. Yhteistyötahojen kuuleminen Ohjelmaluonnoksesta pyydetään kommentteja eri tahoilta ja järjestetään seminaareja. Ohjelmatyöprosessista tehdään arviointikysely ohjelmatyössä mukana olleille toimijoille ja asiantuntijoille. 8. Ohjelman puhtaaksikirjoittaminen LNPO-projektiryhmä kirjoittaa ja viimeistelee ohjelma-asiakirjan. 9. Päätös ohjelman sisällöstä Valmis ohjelma-asiakirja viedään seudulliseen päätöksentekoon. Näin lähdet liikkeelle 1. Poliittinen ja/tai virkamiestason päätös ohjelmatyön tekemisestä. 2. Valitaan koordinoiva taho ja koordinoiva työntekijä. 3. Laaditaan ohjelmatyölle toimintasuunnitelma. Liitteet Liite 5: Toimintakello toimintamallia on kehittänyt 1 ja 2 Oulun seudun osahanke. Oulun seudun lapsi- ja nuorisopoliittinen ohjelma vuoteen 2025 Oulun seudun kuntien yhteistyönä (Hailuoto, Haukipudas, Kempele, Kiiminki, Liminka, Lumijoki, Muhos, Oulu, Oulunsalo, Tyrnävä). Lisätietoja: Projektipäällikkö Leena Hassi, 23\n24 Ikäkausien mukaisesti jaotellut mallit Ikäkausien mukaisesti jaotellut mallit -osio kokoaa yhteen kohderyhmän iän perusteella yksilöllisen ja ryhmämuotoisen tuen malleja. Osa malleista on kehitetty Tukeva-hankkeessa, ja osa on muualla rakennettuja ja Tukevahankkeessa edelleen kehitettyjä ja pilotoituja malleja. 24\n25 Raskausajasta leikki-ikäisiin Yksilöllisen tuen toimintamallit Ryhmämuotoisen tuen mallit Koululaiset ja nuoret aikuiset Yksilöllisen tuen toimintamallit Ryhmämuotoisen tuen mallit 25\n26 Raskausajasta leikki-ikäisiin Raskausajasta leikki-ikäisiin -osiossa kuvataan lasta odottavien, vauvaikäisten sekä pienten lasten perheiden palvelujen toimintamalleja. Yksilöllisen tuen mallit Vauvaperhetyöntekijä odottavissa ja vauvaperheissä Raskausajan tuen polku Moniammatillinen yhteistyö lapsen ja perheen tukena siirryttäessä kotihoidosta päivähoitoon Laaja 4-vuotisterveystarkastus Ryhmämuotoisen tuen mallit Matkalla vanhemmuuteen. Etätekniikalla osittain toteutettu perhevalmennus Vauva vanhempi-ryhmä Moniammatillinen yhteistyö lapsen ja perheen tukena siirryttäessä kotihoidosta esiopetukseen Vanhempainkoulu käytöshäiriöisten lasten vanhemmille 26\n27 Yksilöllinen tuki Vauvaperhetyöntekijä odottavissa ja vauvaperheissä Vauvaperhetyöntekijä tukee raskausaikana ja pikkuvauvaperheissä. Tavoitteet Toiminnalla tavoitellaan vauvan ja vanhemman välisen vuorovaikutuksen ja vanhemmuuden vahvistamista ja kiintymyssuhteen kehittymistä. Lisäksi toiminnan avulla pyritään ennaltaehkäisemään vuorovaikutushäiriöiden syntyä. Toiminnan rakenne Työpanos, tilat, välineet ja muut tarvittavat resurssit Vauvaperhetyö vaatii ammattitaitoisen, varhaiseen vuorovaikutukseen perehtyneen työntekijän työpanosta. Samalla se edellyttää myös yhteistyötä koko hoitoketjun kanssa. Vauvaperhetyöntekijä tarvitsee oman työhuoneen, auton kotikäyntejä varten sekä videokameran ja leluja. Lisäksi tarvitaan yhteinen tietojärjestelmä asiakastietoja, dokumentointia, ajanvarausta ja tiedottamista varten. Tarvittava erityisosaaminen Varhaisen vuorovaikutuksen tukemiseen liittyvä koulutus, esim. Kiikku-koulutus ja VAVU Verkostotyöskentelytaidot Vauvaperhetyön on oltava osa perhepalvelujen rakennetta, jotta sitä voidaan toteuttaa suunnitelmallisesti ja yhteistyössä muiden vauvaperhetoimijoiden kanssa. Tarpeenarvio Vauvaperhetyön tarpeen arvio tehdään omahoitajan ja lääkärin kanssa kaikille synnyttäneille, joiden lapsi käy tai on vastasyntyneiden teho- ja tarkkailuosastolla, sekä lisäksi synnyttäneiden vuodeosaston perheille tarpeen mukaan. Vauvaperhetyöntekijä voi olla mukana tukea tarvitsevien perheiden hoidossa jo osastolla. Tarvittava tuki Perheen tarpeenmukainen verkosto ja tarvittava tuki on jo valmiiksi mietitty raskausaikana. Verkoston puuttuessa vauvaperhetyöntekijä kokoaa sen. Siihen kuuluu aina perheen läheisiä ja esim. työntekijä aikuismielenterveys, -sosiaalitai perhetyöstä. Tuen muodot Vauvaperhetyöntekijä tapaa ja tukee perhettä sairaalassa ennen kotiutusta ja jatkaa työskentelyä perheen kotiympäristössä. Vauvaperhetyöntekijä tekee ensimmäisen kotikäynnin perheeseen terveydenhoitajan kanssa ja jatkaa tiivistä yhteistyötä olemassa olevan verkoston kanssa. Vauvaperhetyöntekijä havainnoi ja tukee vauvan ja vanhempien välistä vuorovaikutusta mm. videoimalla arkitilanteita sekä kannustamalla ja antamalla myönteistä palautetta onnistuneista hetkistä vauvan kanssa. Työ on monimuotoista ja lähtee jokaisen perheen omista tarpeista. Vauvaperhetyöntekijä tekee kotikäyntejä alkuun tiiviisti ja myöhemmin harvemmin. Kotona käydään pisimmillään lapsen ensimmäiseen ikävuoteen asti. Näin lähdet liikkeelle 1. Rakennetaan perustason ja erityistason yhteistyönä odottavien ja vauvaperheiden tukemisen malli. 2. Toimintamalli edellyttää odottavien ja vauvaperheiden kanssa työskentelevien työntekijöiden kouluttamista varhaisen vuorovaikutuksen riskien tunnistamiseen sekä varhaisen vuorovaikutuksen tukemiseen ja häiriöiden hoitamiseen. 3. Organisaatiossa määritellään vauvaperhetyöntekijän työnkuva ja tehtävät sekä järjestetään resurssit työskentelyä varten. toimintamallia on kehittänyt 1 ja 2 Kainuun osahanke Lisätietoja: Kainuun maakunta -kuntayhtymä, projektipäällikkö Maarit Rusanen, 27


Tullivarastoinnin ilmoitukset on annettava sähköisesti 1.6.2019 - - Tulli\nTullivarastoinnin ilmoittaminen muuttuu sähköiseksi 1.6.2019. Ilmoitukset voi antaa joko netissä Tullin asiointipalvelun kautta tai suorana sanoma-asiointina. 1.6.2019 alkaen tullivarastoinnin SAD-ilmoituksia ei oteta enää vastaan.\nAlustavana tavoitteena on, että pilottiasiakkaat aloittavat tullivarastoinnin ilmoittamisen nettiasioinnissa maaliskuussa ja sanoma-asioinnin asiakastestauksen huhtikuussa. Tullivarastoinnin sähköistämisen aikataulu on nopea, jotta mittavan tulliselvitysjärjestelmän kokonaisuudistuksen läpivienti pystytään varmistamaan.


PowderRoom: I rule the catwalk\nEilen sain vihdoinkin puettua ekaa kertaa kesällä Nellystä tilaamaani kissacollegen. Aika outoa oli muuten pukeutua collegepaitaan; tuli ihan nuoruus mieleen. Vielä kun olis survonut paidan housunkauluksen sisään ja vetänyt vyön niin kireälle kuin ikinä saa, etutukka juppikukkulalle, niin se olis ollut siinä :) Niin ysäriä kuin olla voi!\nAntakee anteeks, huonolaatuiset kuvat.\nLähettänyt Hanna ★ klo 19.09\nAnonyymi 4. marraskuuta 2010 klo 21.28\nHeippa, olen monesti käynyt blogiasi katsomassa ja nyt oli pakko kommentoida. :) Bannerista sen verran, että sellainen omakohtainen olisi kiva, sellainen missä on "palasia" sinusta. Kuvia, koruja, lempivaate yms. Ja sun hiukset, olivat tosi kivat lyhyempänä, ainakin otsis. Nyt kasvosi peittää pitkä otsisverho ja se jotenkin apeuttaa ilmettäsi. Kiitos blogistasi, se antaa hyviä vinkkejä. :)\nHanna 4. marraskuuta 2010 klo 22.07\nAnonyymi: ISO kiitos kun jätit kommentisi! Kiva kuulla, että joku saa vinkkejä blogistani :) Mietin itsekkin jossain vaiheessa, että sellainen omista kuvista koottu banneri olisi kiva. Jotenkin tuntuu vaan ettei minun kuvat ole niin taidokkaasti otettuja, että niistä saisi mitään kivaa aikaiseksi, mutta katsotaan josko joskus. Olen samaa mieltä hiusasiasta, kampaajalle olisi asiaa ja kiireesti :) Toivottavasti poikkeat jatkossakin täällä <3\nAnonyymi 5. marraskuuta 2010 klo 21.54\nEhdottomasti poikkean, päivittäin. :) Itseluottamusta kehiin ja niillä "palasilla" susta tarkoitinkin osia eri kuvista ja susta. Kyntesi ovat usein viimeisen päälle laitetut, korut, vaatteet..nappaile niistä mielestäsi eniten sua kuvaavat ja yhdistä banneriksi. Leikkelemällä siis. :) Keep going on! :)\nHanna 5. marraskuuta 2010 klo 23.46\nKiitti anonyymi! Tässähän melkein punastuu... Olisi kiva jos jättäisit jonkun nimimerkin, niin "tunnistaisin" sinut jatkossakin jos käyt jättämässä kommenttia. Ihanaa viikonloppua sinulle :)


Helsingin ilmatorjunta – Wikipedia\nBofors IT-kanuuna ampumassa Helsingin Taivaskalliolla marraskuussa 1942\nHelsingin ilmatorjunta on korostetun merkittävässä asemassa, koska Helsinki on valtakunnan pääkaupunki ja samalla talouselämän ja logistiikan tärkein keskus. Pääkaupunkiseutu on myös Suomen tiheimmin asuttua aluetta. Tämän johdosta suurin osa Suomen ilmatorjuntakapasiteetista on jo vuosikymmenien ajan osoitettu sen käyttöön.\n1 Helsingin ilmatorjunta toisessa maailmansodassa\n2 Helsingin suurpommitukset 1944\n2.1 Helmikuun 6. päivän suurhyökkäys 1944\n2.2 Helmikuun 16. päivän suurhyökkäys 1944\n2.3 Helmikuun 26. päivän suurhyökkäys 1944\n2.4 Suurhyökkäysten jälkipyykki\n3 Helsingin ilmatorjunta toisen maailmansodan jälkeen\n4 Ilmatorjunnan muistomerkit\n4.1 Luettelo muistomerkeistä\nHelsingin ilmatorjunta toisessa maailmansodassaMuokkaa\nEspoon Haukilahteen sijoitettu 51. Valonheitinpatterin Strömberg-valonheitin helmikuussa 1940\nHelsingin suojana oli syksyllä 1939 neljä raskasta 3-4-tykkistä patteria, yksi kevyt patteri ja yksi ilmatorjuntakonekiväärikomppania. Jatkosodan aikana Saksasta saaduista kahdesta ilmavalvonta- ja neljästä tulenjohtotutkasta pääosa, samoin kuin Saksasta hankitut 18 tehokasta 88 mm raskasta ilmatorjuntatykkiä sijoitettiin Helsinkiin. Uudet 6-tykkiset patterit ryhmitettiin Lauttasaareen, Käpylään ja Santahaminaan. Helmikuussa 1944 Helsingin suojana oli jo 13 raskasta ilmatorjuntapatteria sekä kevyttä ilmatorjuntatykistöä. Ilmatorjuntatykkejä oli yhteensä 77, valonheittimiä 36, kuulosuuntimia 18 ja tutkia kuusi kappaletta.\nEspoon Haukilahteen sijoitettu 51. Valonheitinpatterin Goerz-kuulosuunnin helmikuussa 1940\nHelsingin ilmatorjunnan johtamisjärjestelmä ja henkilöstön koulutus olivat hyvin korkealla tasolla. Henkilöstöä oli kuitenkin liian vähän. Tämän vuoksi ilmatorjunnan palvelukseen otettiin 14–16-vuotiaita sotilaspoikia ja ryhdyttiin kouluttamaan valonheitinlottia nuorista Lotta Svärd -järjestöön kuuluvista ylioppilaista.\n88 ItK 37 Ilmatorjuntamuseossa\nValonheitin Rysäkarilla elokuussa 1941\nNeuvostoliiton tiedustelukoneiden valokuvauslennot helmikuun alussa herättivät ilmantorjunnan huomiota ja suurhyökkäyksen torjuntaa alettiin hetimiten valmistella.\nHelsingin suurpommitukset 1944Muokkaa\nPääartikkeli: Helsingin suurpommitukset\nHelsingin ilmatorjunta joutui kovalle koetukselle Helsingin suurpommituksissa helmikuussa 1944. Neuvostoliiton ilmavoimat hyökkäsivät silloin hyvin suurin voimin, kymmenen vuorokauden välein, kolmena yönä Helsinkiin. Siviiliväestöä vastaan kohdistetuilla terroripommituksilla Neuvostoliitto pyrki murtamaan kansan puolustustahdon ja pakottamaan Suomen irtautumaan sodasta Neuvostoliiton ehdoilla. Helsinkiin tehtiin kolmena yönä yhteensä 2 121 pommituslentoa. Lentokoneet pudottivat yli 15 000 pommia. Tällä pommimäärällä olisi Helsingin pitänyt muualta Euroopasta saatujen kokemusten mukaan murskautua ja palaa rauniokaupungiksi. Näin ei kuitenkaan tapahtunut, sillä vain 530 pommia putosi kaupunkialueelle.\nHelmikuun 6. päivän suurhyökkäys 1944Muokkaa\nEnsimmäinen ilmahälytys annettiin noin kello 17 iltapäivällä. Vartin kuluttua ilmantorjunta näki tiedustelu-/maalinmerkintäkoneet. Sulkua ei vielä ammuttu vaan koneet karkoitettiin seuranta-ammunnalla, yhden koneen pudotessa. Kuudelta pommituskoneparvia vastaan alettiin ampua sulkutulta. Aluksi sulut tehosivat hyvin. Neuvostoliittolaiset pudottavat pomminsa päästäkseen suluista pakoon. Seitsemän jälkeen pieniä parvia pommikoneita pääseen pujahtamaan sulkujen ohi pommittamaan Helsinkiä. Nyt oli jo selvää että neuvostoliittolaiset ovat tekemässä suurpommitusta tuhotakseen Helsingin. Kello yhdeksän aikoihin illalla havaittiin että pommituksen ensimmäinen aalto oli lakannut ja että pommikoneet suuntasivat kotikentilleen. Pommitusten tuhoja alettiin heti kartoittamaan ja kävi ilmi että vain 3–4 konetta oli onnistunut pommittamaan kantakaupunkia. Kello kymmeneltä illalla havaittiin itärajan takaa nousevan uusia pommikonemuodostelmia. Toinen pommitusaalto oli saanut koneensa tankatuiksi ja varustettu uusilla pommeilla. Konemuodostelmat koukkasivat nyt Porvoon ylitse Tuusulaan ja lähestyivät sieltä Helsinkiä pohjoisesta. Myös etelästä saapui pommikoneyksikköjä joten ilmantorjuntaa piti nyt suunnata ensimmäistä torjuntaa laajemmalle alalle. Sulkuja johdettiin nyt vain kaakkoon ja pohjoiset ilmantorjuntapatterit saivat käskyn toimia itsenäisesti. Pohjoisesta lähestyvät muodostelmat eivät kuitenkaan uskaltautuneet Helsingin ylle vaan pommit pudotettiin jo Malmille ja Helsingistä itään. It-tykistöllä ammuttiin niin paljon laukauksia että tykkien käsittely oli jo vaikeaa niiden kuumenemisen myötä ja osalla ei voitu enää ampua koska pelättiin kuumenemisen aiheuttavan putkiräjähdyksiä. Hyökkäys laimeni vasta kello kolme aamulla. Koko hyökkäyksessä arvellaan tehdyn pommituslentoja noin 300 koneella. Radiopeilauksella paljastui Käpylään piiloutunut desantti, joka oli radiolla yrittänyt ohjata pommittajia kohteisiinsa. Mies löydettiin ja vangittiin radiopeilauksen paljastettua talon, jossa desantti piti radioasemaansa.\nHelmikuun 16. päivän suurhyökkäys 1944Muokkaa\nToinen suurhyökkäys alkoi kuten ensimmäinen. Maalinmerkintäkoneet saapuivat ensiksi kun varsinaisen pommitusaalto vasta kerääntyi kokoon vihollisen omassa ilmatilassa. Ilmatorjunta torjui maalinmerkintäkoneet ja odotellessa ensimmäistä varsinaista pommitusaaltoa sytytettiin Vuosaareen kerätyt puukasat ja propsipinot, muka palavaksi Helsingiksi. Hämäys onnistui ja neuvostopommittaja-aallon pommit pudotettiin Herttoniemeen ja Vuosaareen – kaupungin takamaille. Suuraalto seurasi pienempiä pommittajalentueita, mutta ne saatiin torjuttua suluilla. Koneita oli kuitenkin huomattavasti enemmän kuin ensimmäisessä hyökkäyksessä kymmenen päivää aiemmin. Puolen yön aikaan pommittajia kiersi tavoittelemaan Helsinkiä pohjoisesta ja nyt myös lännestä. Lauttasaaren patteri torjui läntisen pommittajakaluston. Vaikka Helsinki sai pahemmat vauriot pommituksesta kuin kymmenen päivää aikaisemmin muun muassa Kaartin kasarmin syttyessä tuleen, oli torjuntakeskus tehostanut toimintaansa edellisestä suurhyökkäyksestä. Hyökänneitä koneita lasketaan nyt olleen noin 400–450. Kuitenkin vain viisi prosenttia pommikuormasta oli pudonnut Helsinkiin. Kaartin kasarmi oli ainoa sotilaskohde kaikkien muiden vaurioiden ollessa siviilikohteissa. Santahaminan patterissa it-tykin putkiräjähdys surmasi kaksi tykkimiestä.\nHelmikuun 26. päivän suurhyökkäys 1944Muokkaa\nViimeinen Neuvostoliiton suurhyökkäys Helsinkiä vastaan oli massiivisin. Kaupunki oli jo evakuoitu, joten siviilitappiot olivat pienimmät suurhyökkäyksistä. Kolmas hyökkäys toisti ensimmäistä ja toista, tosin suuremmin voimin ja kesti kaikkiaan 12 tuntia. Ilmatorjunnassa oli jo rutiinia toiminnassaan kahden edellisen hyökkäyksen tulikasteesta. Pommittajien lentoja lasketaan noin 650. Kaupunkiin putosi tällä kertaa noin 20 tonnia pommeja. Malmilta nousi torjuntaan myös saksalaisia Junkers Ju 88 -yöhävittäjiä, jotka saivat noin toistakymmentä pudotusta. Helsingin yliopiston päärakennus sai täysosuman ja vaurioitui pahoin. Myös yliopiston juhlasali tuhoutui täysin.\nHelsingin ilmatorjunta oli pelastanut Helsingin ja helsinkiläiset. Voimakas tutkajohtoinen ilmatorjunta seurasi viholliskoneita ja osa pattereista ampui sulkuja vihollisen eteen. Valonheittimet kiinnittivät keilansa havaittuihin maaleihin. Ilmatorjunta ampui yli 20 000 laukausta. Hyökänneitä pommituskoneita ammuttiin alas 20. Verrattain pieni pudotusten määrä johtui siitä, että suurin osa lentäjistä pelkäsi ilmatorjuntaa, kääntyi takaisin jo ennen Helsinkiä ja pudotti pomminsa esimerkiksi mereen. On myös huomattava, että suomalaisten it-tulituksessa pomminsa pudottanut kone lakkasi olemasta maali, kun taas saksalaiset keskittyivät yksittäisten koneiden pudottamiseen. Tämä ehkä johtui siitä, että länsiliittoutuneiden pommikonemiehistöt pyrkivät lentämään ilmatorjuntasulkutulen läpi pommituskohteisiinsa, kun taas neuvostoliittolaiset miehistöt karttoivat ilmatorjunnan sulkutulta. Suomalaisten pommikuorman torjuntaan tähtäävä taktiikka pudotti vähemmän koneita, mutta piti pommitusvauriot huomattavasti pienempinä. Pommituksissa sai surmansa vain 146 henkilöä ja 346 haavoittui. Yhteensä 109 rakennusta tuhoutui ja 300 vaurioitui. Helsingin ilmatorjunnan saavuttama torjuntavoitto oli poikkeuksellinen koko maailmassa.\nHelsingin ilmatorjunta toisen maailmansodan jälkeenMuokkaa\nHelsingin suojana on hävittäjätorjunnan ohella alueilmatorjuntajärjestelmä. Lähitulevaisuudessa se toteutetaan hankittavalla NASAMS -järjestelmällä. Sen perustana ovat AMRAAM-ohjukset, joiden SL-versioiden torjuntaetäisyys on arvioiden mukaan 15–17 kilometriä. Ne tulevat korvaamaan venäläisen 1990-luvulla hankitun BUK M1 (ItO96) -järjestelmän. Sen vaakaulottuvuus on 35 km, pystysuunnassa 20 km. Tätä edelsi neuvostoliittolainen 1970-luvulla hankittu Isajev S-125, joka Suomessa oli nimetty Ilmatorjuntaohjus 79:ksi. NASAMS -järjestelmässä käytettävä AMRAAM-ohjuksen vaakaulottuvuus on alle 30 kilometriä ja tehokas pystytorjuntaulottuvuus alle kymmenen kilometriä.\nRaija II -ilmavalvontaluotaimen sijaintipaikka Kuninkaansaaren tykkipatteri 1:ssä. Infotaulu ja muistolaatta paljastetiin syyskuussa 2018.\nHelsingissä ja Espoossa on yhteensä 18 ilmatorjunnalle osoitettua erilaista muistomerkkiä, joista 17 sijaitsee Helsingissä ja yksi Espoossa. Nykyisten muistomerkkien lisäksi suunnittelun alla on ollut muistotykki Kaivo-patterille Helsingin Kaivopuistossa.\nIlmapuolustuskomennuskunnan muistolaatta (paljastettu 1.7.1960, Suomenlinna)\nJohtokeskus Tornin muistolaatta (paljastettu 30.11.1974, 60°9′54.51″N, 24°56′44.39″E )\nRaija I -ilmavalvontaluotaimen muistomerkki (paljastettu 25.4.1997, Kivikon ulkoilupuisto)\nRaija II -ilmavalvontaluotaimen muistolaatta (paljastettu 4.9.2018, Kuninkaansaari, 60°08′02.42″N, 25°01′12.68″E )\nTapiolan muistotykki (76 ItK muistolaatalla, paljastettu 13. 10. 1992, 60°10′23.78″N, 24°48′20.68″E )\nTaivaskallion muistotykki (60°13′11.33″N, 24°57′7.04″E )\nLauttasaaren muistotykki (60°9′34.43″N, 24°51′55.74″E )\nMunkkiniemen muistotykki (60°11′33.31″N, 24°52′27.06″E )\nSuomenlinnan muistotykki (76 ItK, paljastettu 4.10.1969, 60°8′55.12″N, 24°58′22.86″E )\nHelsingin ilmatorjunnan komentajana toimineen Pekka Jokipaltion mukaan nimetty Pekka Jokipaltion tie (60°13′13.77″N, 24°57′11.35″E )\nHelsingin ilmatorjunnan torjuntapäällikkönä toimineen Aake Pesosen mukaan nimetty Aakenraitti ja Aake Pesosen puisto (60°10′7.24″N, 25°2′26.45″E )\nLato -IT-patterin muistomerkki (60°13′25.92″N, 25°2′8.45″E )\nHaapanen, Atso: Kohtalon yöt. Helsingin suurpommitukset talvella 1944. Tampere 2004. ISBN 952-5026-36-1.\nReenpää Heikki A.: Pojanpoika. Otava, 1998. ISBN 9511137972.\n↑ a b Reenpää 1998: s. 222–224.\n↑ a b c d e f g Reenpää 1998: s. 225–231.\n↑ a b c d Reenpää 1998: s. 231–234.\n↑ a b Reenpää 1998: s. 235–237.\n↑ Reenpää 1998: s. 210–211.\n↑ Reenpää 1998: s. 215.\n↑ Ilmatorjunnan tulevaisuus? Ilmatorjuntaupseeriyhdistys.fi[vanhentunut linkki]\n↑ a b Lahtinen, Jorma: Ilmatorjunnalla on jo useita muistomerkkejä 14.2.2014. Helsingin Sanomat. Viitattu 20.8.2014.\n↑ Helsinki Suomen sotamuistomerkit 1939-1945. Viitattu 20.8.2014.\n↑ Riihonen, Ville: Raija-tutka säästi Helsingin tuholta Ruotuväki. 4.9.2018. Viitattu 29.10.2019.\nKunnia pääkaupungin pelastajille, torjuntavoitto 1944\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Helsingin_ilmatorjunta&oldid=18501943”\nViimeksi muokattu 29. lokakuuta 2019 kello 05.49