Alankomaat, Eurabia ja Perussuomalaiset — Tutkijan verkkokamari\nViime bloggaukseni päätteeksi totesin olevani menossa jo lomille vuodenvaihteen ajaksi. Perussuomalaisen puolueen jäseniin lukeutuva Orvokki Pellinen kuitenkin yllätti vielä näin aatonaattona laatimalla hurjan ennusteen siitä, miten Alankomaissa puolet vastasyntyneistä lapsista on muslimeita. Pellisen kommenttiosastolla on saman puolueen kansanedustaja James Hirvisaari yhtynyt julistukseen todistamalla sitovasti, miten Suomi on vääjäämättä kulkemassa kohti islamilaista ylivaltaa, tapahtuvan väestökehityksen seurauksena. Viidellä ja puolella tuhannella äänellä vaalipiirinsä kakkoseksi käräjäoikeuden kautta ponnistaneen Hirvisaaren lausahdukset on tietysti syytä ottaa vakavasti; epäilemättä ne kertovat osaltaan myös hänen puolueensa sisällä erinäisillä tahoilla vallitsevasta ajatusmaailmasta.\nPellinen ei ole yksilöinyt lähdettään, mutta toisaalta hänen ei tarvitsekaan. Kyseinen uskomus on lähtöisin vuosikaudet verkossa kiertäneestä islamofobisesta propagandavideosta, jossa ei - näin kauniisti sanoen - ole päätä eikä häntää. Pellisen blogin kommenttiosastolla asiaa on tietysti jo ruodittu, ja mainittu esimerkiksi tämä UPI:n artikkeli, jossa huomautetaan Alankomaiden marokkolais- ja turkkilaissyntyisten naisten kokonaishedelmällisyyslukeman huomattavasta putoamisesta vuosina 1990-2005. Tässä kirjoituksessa voinee mainita lisäksi kommenttiketjussa niin ikään esillenostetun tämän BBC:n sivun, jolla tuon muslimien väestöräjähdystä povaavan tietoiskun yleistä luotettavuutta on arvioitu ja todettu se täysin epäuskottavaksi.\nHuomio tietysti kiinnittyy siihen, että Alankomaissa ei syntyvyyttä edes tilastoida uskonnon perusteella. Tämä ei tietenkään estä hurjien ennusteiden tekemistä; propagandassahan ei tunnetusti tarvitse väitteitään sen kummemmin perustella. Tärkeintä on yksinkertaisesti vain päästä julistamaan väite, ja sen mahdollinen todistaminen vääräksi jätetään muille tahoille - ja mikäli tilastot ovat epäselviä, sen parempi propagandan tekijän kannalta. Kun aiheen edellisestä käsittelystä on kulunut tarpeeksi kauan aikaa ja se on ehättänyt jo hieman unohtua, voi propagandan tekemisen aivan samalla aiheella aloittaakin jo uudestaan.\nTässä tapauksessa voi kuitenkin muiden käytettävissä olevien tilastojen perusteella havaita, että uskomus Alankomaiden islamilaisen kansanosan väestöräjähdyksestä on vailla pohjaa. Ennuste on laadittu käyttämällä sellaista matematiikkaa, jota yleensä on sovellettu vain venäläisissä vaalilautakunnissa.\nPellisen ajama näkemys on yksi esimerkki maailmalla tunnetusta "Eurabia"-uskomuksesta, joka on Suomessa saavuttanut kaikupohjaa lähinnä eräiden Perussuomalaisten poliitikkojen ja nähtävästi myös rivitoimijoiden keskuudessa. Olen kirjoittanut aiheesta aiemmin tässä, tässä ja tässä bloggauksessa, sekä myös jokin aika sitten ilmestyneessä "Suomi, terrorismi ja Supo" -teoksessa. Mutta, kuten Justin Vaïsse aikoinaan tuossa linkitetyssä Foreign Policy -lehden artikkelissaan totesi, kyseessä on uskomus, joka ei vain yksinkertaisesti suostu kuolemaan.\nLisättäköön vielä, että Euroopan maihin kohdistuva siirtolaisuus sekä islaminuskoisten maahanmuuttajien integraation aiheuttamat mahdolliset haasteet ovat toki aiheita, joista pitääkin puhua julkisesti. Kaikkien osapuolten kannalta lienee kuitenkin paras, ettei tähän keskusteluun sotketa tuulesta temmattuja dystopisia mielikuvia, jotka kuuluvat paremminkin vain B-luokan kioskikirjallisuuteen.\nTässä vaiheessa, ja tällä kertaa varmistetusti: hyvää uutta vuotta kaikille!\nAapo Kansikas 30.12.2011 18:41\nKaikkeen kansallisromanttiseen propagandaan kuuluu muukalaisilla pelottelu, olivat nämä sitten omien rajojen sisä- tai ulkopuolella. Koko persuaatehan nojaa tähän ikivanhaan kikkaan.\nMartti Kovala 30.12.2011 20:08\nMuistanet suomettumisen? Sen takana oli sinänsä aivan aiheellinen neukkulan pelko ja sitä hyödyntänyt ahneus. Tuloksena oli vakava todellisuudentajun hämärtyminen, ja esimerkiksi kansallisromanttisesta tuli kirosana.\nNyt se jatkuu muhamettilaistamispropagandana eli uussuomettumisena.\nMielestäni vihamielisen väestön tuominen Suomeen sosiaaliturvan varaan on etujeni vastaista, enkä käsitä miksi en sitä vastustaisi.\nJos en muuten, niin äänestyspääöksin.\nAapo Kansikas 30.12.2011 20:13\nMinä en ole koskaan sanonut, että tänne pitäisi ottaa kaikki halukkaat ja maksaa näille kaikille maksimaaliset sosiaalituet. Verot ovat jo muutoinkin liian korkeat.\nMutta se, että kansanalouden kannalta täysin marginaalisella asialla tehdään ideologisin ja osin jopa uskonnollisin perustein halpamaista kansallisromanttista puoluepolitiikkaa, vasta vastenmielistä onkin.\nJussi Jalonen 30.12.2011 21:33\nMartti Kovala kirjoittaa:\n"Nyt se jatkuu muhamettilaistamispropagandana eli uussuomettumisena."\nKumma kyllä, ainoa propaganda mitä meikäläinen on havainnut keskittyy tällä "muhamettilaisuudella" pelotteluun. En oikein tiedä, onko sillä juuri minkään sortin ennakkotapausta Suomen historiassa.\nMatti Palviainen 30.12.2011 23:01\n"Kaikkeen kansallisromanttiseen propagandaan kuuluu muukalaisilla pelottelu, olivat nämä sitten omien rajojen sisä- tai ulkopuolella. Koko persuaatehan nojaa tähän ikivanhaan kikkaan."\nSuomen "kansallisromattisin" alue on Kauniainen gallupin perusteella. Siellä suhtaudutaan kaikkein kielteisimmin mamujen muuttoon sinne.\nSe edustanee sosiologisesti myöskin hyvin meidän mukaeliittiämme, joka rakastaa suuresti afro-arabi-islam-mamuja, kunhan ne asuvat Itä-Helsingissä mahdollisismman kaukana betrefolkin asuinsijoilta.\nFarisealaisesti mukaeliitti ja sen torvensoittajat Halosen johdolla julistavat perussuomalaisten rasistisuutta kuten aikanaan fariseukset publikaanien ja porttojen synnillisyyttä.\nMutta mitä onkaan oma sydän täynnä? Kaikkea saastaa ja rasismia ynnä muukalaiskammoa sekä murhanhimoa perussuomalaisia kohtaan.\nAapo Kansikas 30.12.2011 23:05\nTyypillistä persun katkeroitunutta vihapuhetta.\nJussi Jalonen 30.12.2011 19:02\nKommentaattorien koulutuksen ja erikoisalan tuossa "suutari pysyköön lestissään" -hengessä esiin vetäneelle Jääskeläiselle voisi vielä huomauttaa yhdestä asiasta. Viime vaalien alla poikkesin Tampereella sellaisessa keskustelutilaisuudessa, jossa Jääskeläisen oman puolueen ehdokkaana ollut Heikki Luoto mainosti Sampo Terhon kirjoitusta "Työvoimapulaa ei tule koskaan" vahvana akateemisena kannanottona maahanmuuttokeskustelussa.\nTerho oli tuolloin tutkijana Maanpuolustuskorkeakoulussa. Ei siis tietääkseni esimerkiksi työministeriössä.\nFreddy Van Wonterghem 30.12.2011 19:22\nHämmästelin kirjoitusta ja muslimien nykysikiämistä, tuo prosenttiluku voi kenties pitää paikkansa joissakin kaupungeissa tai kaupunginsoseissa. Koko maan prosenttiluvuiksi, pidin niitä mahdottomana, kyseessä olivat kuitenkin muslimien syntyvyys, eikö kanien sikiämistä.\nSyntyvyys on laskenut Hollannissa myös muslimiperheessä siitä mitä se oli 60/70 luvulla, lieneekö osasyynä television lisääntynyt tarjonta taivaskanavia myöten, on iltaisin muutakin tekemistä kun puuhastella viltin alla.\nJorma Laine 30.12.2011 23:18\nNiin vai olisiko kyse siitä, että kun Muslimi tulee avoimeen länsimaahan, niin musliminainenkin oppii, miten raskauksilta vältytään.\nOpeta nainen, opetat sukupolven.. sanotaan.. tai ainakin jotain sinne päin..\nAntti Mikkola 30.12.2011 19:54\n"Ilmeisestikään 50% muslimilasten osuus ei ole ihan vielä koko Hollannin tilastollinen totuus, mutta varmaankin jo joidenkin synnytysosastojen kohdalla paikkansa pitävä asia."\nJoten luonnollinen johtopäätös kuten ihannoimallasi Pellisellä tästä on, että Ruotsi on 20 vuoden päästä muslimienemmistöinen valtio?\nOrvokki Pellinen 30.12.2011 20:50\nMissä minä olen sanonut että Ruotsi on muslimienenmistöinen 20 vuoden päästä eli vuonna 2031? Kirjoitin että Ruotsi on muslimienenmistöinen vuonna 2050 eli lähes 40 vuoden päästä.\nJussi Jalonen 30.12.2011 21:31\nOrvokki Pellinen kirjoittaa:\n"Kirjoitin että Ruotsi on muslimienenmistöinen vuonna 2050 eli lähes 40 vuoden päästä."\nAntti Mikkola 31.12.2011 02:29\nPyydän anteeksi. Ruotsi liittyy osaksi islamilaista kalifaattia siis vasta 40 vuoden kuluttua. Suomellakin on sama edessä ehkä jo 160 vuoden kuluttua. On syytä olla huolissaan, aina kansanedustajista alkaen.\nJukka Poikela 31.12.2011 02:47\nSyytä huoleen ei tosiaan taida olla. Kirjailihan itse Ruotsin hallituksen integraatioministeri Erik Ullenhag, että tänään hädin tuskin 15% Ruotsissa asuvista on syntynyt muualla. Ruotsin tilastokeskuksen mukaan tilanne ei ole juurikaan muuttumassa miksikään tulevaisuudessa, sillä vuoteen 2050 mennessä heidän osuutensa tulee nousemaan vain 16,5 prosenttiin. Rasistien propagandan taustalla on ajatuskuvio, että ulkomaalaistaustaiset eivät koskaan voi muuttua ruotsalaisiksi. Tämä loistava ja kirkkaana hehkuva ajatusten tonava on suomennettu tuolta.\nKuten Jalonen omassa hienosti kirjoitetussa jutussaan totesi, niin syytä huoleen ei Hollannissakaan ole. Hollanti on vain kohta täynnä hollantilaisia muslimeja. Mitään syytä huolestua ei siis ole. Rasistit ja ksenofobit HAJAANTUKAA!\nJussi Jalonen 31.12.2011 03:14\nTämä voisi olla hyvä tilanne huomauttaa Poikelalle, että tässä blogissa on burkha-kielto voimassa. Eli repäise tuo maski naamaltasi jos aiot jatkaa tänne kirjoittelua.\nTatu Simanen 30.12.2011 20:59\nRuotsi on 2032 yhtä todennäköisesti muslimivaltio kuin Suomi olisi silloin vanhoillislestadiolainen valtio sillä onhan heidänkin lapsiluku keskivertosuomaisia huomattavasti korkeampi.\nMatti Palviainen 30.12.2011 23:06\nMistä Suomeen muuttaa lestadiolaisia?\nLestadiolaiseksi kääntyminen ilman perhetaustaa on kutakuinkin olematon ilmiö.\nTämän ohella uskosta luopuminen on yleistä heidän keskuudessaan.\nThomas Makinen 30.12.2011 20:07\nOleellinen kysymys vähänkään pidemmällä aikavälillä ei ole se, mikä on Hollannissa muslimiväestön ja ns. alkuperäisten hollantilaisten tai Ruandassa hutujen ja tutsien kokonaishedelmällisyys, vaan se kuinka moni syntynyt lapsi asian ymmärtäessään voi hyvillä mieliin sanoa kuuluvansa kumpaankin ryhmään. Tarkoitan siis seka-avioliittoja ja niissä syntyneitä lapsia. Oletukseni on, että mitä enemmän seka-avioliittoja, sitä pienempi etnisten, uskonnolisten yms. ihmisen alkuperään liittyvien konfliktien riski. Paitsi tietysti 90-luvulla entisessä Jugoslaviassa.\nMartti Kovala 30.12.2011 20:15\nJos seka-avioliitossa mies on muslimi, niin koko perhe on muslimeita.\nJos nainen on muslimi, niin hänen vanhempiensa perheelle tulee häpeä. Tämän häpeän perhe poistaa perinteellisin menetelmin.\nThomas Makinen 30.12.2011 20:32\nEn tiedä löytyykö Hollannista tai sen paremmin Suomestakaan tilastotietoa tukemaan väitettäsi. Mutta mitä useampia esim. somalinaisen ja suomalaisen miehen välisiä avioliittoja solmitaan, sitä paremmin olettaisin suomalaisen kotouttamispolitiikan noin yleisellä tasolla onnistuneen. Voin toki olla väärässä.\nIhanteellisessa tapauksessa luulisi olevan niin, että seka-avioliitossa suvaitaan kummankin osapuolen ja jälkeläisten uskonnonvaputta ja oikeutta määrittää oma identiteettinsä.\nRauni Viren 30.12.2011 20:56\nKuka kaivaisi sen tilaston, jolla tuota väitettä tuetaan tai jolla se kumotaan?\nLuulen että tuossa kireässä kärjistyksessä ja ennakkoluulossa on perää paljonkin, mutta ilman statistiikkaa asiasta on aika turha taittaa peistä.\nAivan varmasti seka-avioliitot ja niiden symmetrinen sukupuolijakauma ennustavat hyvää integraatiota. Onko näin kaikilla lähtömailla? Ei, se tiedetään.\nKalle Lehtonen 30.12.2011 21:05\n"Musliminainen voi mennä naimisiin ainoastaan muslimimiehen kanssa, sillä lasten katsotaan kuuluvan isänsä uskontokuntaan."\nMatti Palviainen 30.12.2011 23:12\n"Mutta mitä useampia esim. somalinaisen ja suomalaisen miehen välisiä avioliittoja solmitaan, sitä paremmin olettaisin suomalaisen kotouttamispolitiikan noin yleisellä tasolla onnistuneen. Voin toki olla väärässä."\nNiitä ei solmita käytännössä lainkaan. Tottelemattomat somalitytöt lähetetään pakkonaimisiin Somaliaan. Myöskin somalityttöjen sukuelinten silpomismatkoja tehdään sinne.\nMutta viranomaiset eivät ole puuttuneet yhteenkään tapaukseen. Näistä syistä tapahtuvat laionrikkomiset ovat kulttuurista rikkautta, mikä taas on Halosen ja Bideen erityissuojeluksessa.\nThomas Makinen 30.12.2011 23:48\nMatti Palviainen, jos näin todellakin on seka-avioliittojen osalta, niin monikulttuurisuuden ihanne jää siltä osin valittevasti toteutumatta. Mikä on enemmän ja syvemmin monikultuurista kuin monikulttuurinen perhe?\nEhkä valtiovallan ja miksei yksittäisten kuntien, kuten vaikka Vantaan, tulisi tehdä asialle jotain? Esimerkiksi yhteisten monikulttuuristen sinkku-uintien järjestetäminen maahanmuttajille ja suomalaisille. Jos jokin taho tähän ryhtyy, niin lupaudun kustantamaan omasta pussista vaikka pimennysverhot ko. uimahalliin.\nTimo Elonen 31.12.2011 00:29\nKun nyt vaan satun tietämään, ettei tuo ainkaan 100%:sti pidä paikaansa. Siis ei kumpikaan väittämä.\nTimo Elonen 31.12.2011 01:01\n"niitä ei solmita käytännössä lainkaan. Tottelemattomat somalitytöt lähetetään pakkonaimisiin Somaliaan. Myöskin somalityttöjen sukuelinten silpomismatkoja tehdään sinne.\nMutta viranomaiset eivät ole puuttuneet yhteenkään tapaukseen. Näistä syistä tapahtuvat laionrikkomiset ovat kulttuurista rikkautta, mikä taas on Halosen ja Bideen erityissuojeluksessa."\nMahtaneeko pian taas persujen valitusulina kuulua, että niin hyvän ja asiallisen kommentoijan, Matti Palviaisen tili on suljettu?\nCitycani * 31.12.2011 02:05\n"Jos seka-avioliitossa mies on muslimi, niin koko perhe on muslimeita."\n... hän sanoo tietämättömyyden vakaalla rintaäänellä. :-/\nJukka Johansson 31.12.2011 02:28\nOlen ehkä hieman tietämätön Suomen lainsäädännöstä, mutta voisitko sinä selittää miten lainsäädännössä määritellään uskonto? Tiedän sen kyllä luterilaisuuden ja ortodoksilaisuuden kannalta, koska nehän ovat valtionkirkkoja, mutta voiko tänne vaan tallustella joku Ahmed, joka sanoo, että me olemme islamilaisia ja sitten koko kymmenlapsinen perhe kirjataan maistraatissa islamilaisiksi?\nJussi Jalonen 30.12.2011 21:29\nThomas Makinen kirjoittaa:\n"Oletukseni on, että mitä enemmän seka-avioliittoja, sitä pienempi etnisten, uskonnollisten yms. ihmisen alkuperään liittyvien konfliktien riski. Paitsi tietysti 90-luvulla entisessä Jugoslaviassa."\nTokihan tuo on järkeenkäypä olettamus, mutta ehkäpä se pätee enemmänkin historiallisten pysyvien vähemmistöjen osalta, ei siis välttämättä siirtolaisryhmien. Tässä blogissa (linkki) on käyty kiinnostavaa keskustelua aiheesta - no, oikeastaan se on kahden bloginpitäjän keskinäistä dialogia, joka ei välttämättä ulkopuoliselle aukea, mutta kunhan lueskelee pitemmälle, niin mukana on aivan päteviä sitaatteja tutkimuskirjallisuudesta ja artikkeleista. Vertailussa ovat Yhdysvallat, Jugoslavia ja Neuvostoliitto.\nJugoslavian kohdalla on siteerattu Nikolai Botevin artikkelia "Where east meets west: ethnic intermarriage in the former Yugoslavia, 1962 to 1989" (American Sociological Review, 1994, 59: 416-480, luettavissa tästä linkistä, jos JSTOR on käytettävissä). Sen voisi oikeastaan ehkä kerrata tässä vielä suorana tekstinä. Vuosina 1962-1989 oli seka-avioliittojen keskimääräinen lukema 12-13%. Korkein se oli Vojvodinan unkarilaisalueella (23% vuonna 1962, saavutti 28% vuoteen 1989 tultaessa), matalin tietysti Kosovossa (alkujaan 9%, _laski_ enää viiteen prossaan vuoteen 1989 mennessä). Ei nyt niin, että pelkät seka-avioliitot olisivat ratkaiseva tekijä, mutta kyllä ne tässä tapauksessa näyttäisivät osaltaan suuntaviittaa antavan; Vojvodinan alueella ei puhjennut etnistä konfliktia, mutta Kosovossa tietysti näin tapahtui.\nToisaalta taas Sloveniassa lukema oli yhtä matala kuin Kosovossa, mutta nousi lopulta yleiskansallisen keskiarvon tasolle. Olettaisin, että tämä kaiketi selittyy osatasavallan syrjäisyydellä ja ylipäätään astetta suuremmalla etnisellä koheesiolla. Serbiassa lukema oli niin ikään hyvin matala 9%, Kroatiassa hieman korkeampi 16%, mikä kaiketi selittyy osaksi Zagrebin hyvin sulautuneella serbiväestöllä. Kroatian kaupunkialueiden serbithän tunnettiin nimityksellä "hrbi" (hrvativ & srbi), ja he olivat paljon assimiloituneempia kuin Krajinan maaseudun kansallistietoinen serbiväestö.\nTuossa blogikeskustelussa on myös siteerattu seka-avioliittojen lukemia Neuvostoliiton osalta. Tataarit ja tšuvassit ovat vuonna 1989 valinneet kymmenen kertaa muita vaihtoehtoja todennäköisemmin puolisokseen oman etnisen ryhmänsä edustajan. Tšetšenit puolestaan näemmä suosivat lähes yksinomaan heimotovereitaan, sillä heidän kohdallaan todennäköisyydet olivat tuhansia kertoja korkeammat.\nThomas Makinen 30.12.2011 22:05\nVirossa ja Latviassa hyvin suurta osaa venäläisvähmmistöstä, ja oikeastaan kokonaan ukrainalais- ja valkovenäläisvähemmistöjä voidaan pitää siirtolaisryhmänä, jotka eivät ole varsinaisesti historiallisia pysyviä vähemmistöjä*. Siitä huolimatta seka-avioliittojen osuus on ilmeisen suuri, ja etnisten konfliktien riski vähäinen.\n*) Latvian puolalaisvähemmistöstä en osaa sanoa onko se sotia edeltävää perua vai ei. Puolalaisia oli Latviassa 1935 n. 3%, joka on jota kuinkin saman verran kuin nykyään, mutta olettaisin NL:n ja Hitlerin väestöpolitiikan jonkin verran vaikuttaneen ihmisten asuinpaikkoihin tuolla suunnalla 40-luvulta 80-luvulle.\nJussi Jalonen 31.12.2011 00:10\nLatvian puolalaisyhteisö on käsittääkseni lähes täysin sotiaedeltävän ajan perua, ja sellaisenaan keskittynyt edelleenkin Latgalen maakuntaan, joka oli siis aikoinaan Puolan Liivinmaa.\nOlet totta kai ihan oikeassa tuossa huomautuksessasi. Sen verran tosin rohkenisin vielä viilata pilkkua, että Pronssisoturi-kriisiä voi ehkä pitää jonkinlaisena konkreettisen yhteentörmäyksen tasolle yltyneenä etnisten suhteiden kiristymisenä virolaisten ja venäläisten välillä.\nTietysti tässä tapauksessa valokeilassa taisivat olla nimenomaan ne tuoreempaa siirtolaisväestöä edustaneet venäläiset, eivät niinkään Viron vanha venäläisväestö. Eli sikäli siinä tapauksessa tuo aiempi ehdotukseni ei tosiaankaan päde.\nAnis Harran 1.1.2012 06:23\nJussi, luvut Voivodinan ja Kosovon osalta eivät kerro ihan sitä mitä moni kuvittelee. Kosovossa nimittäin seka-avioliittojen määrää rajoitti se, että se oli Slovenian ohella Jugoslavian etnisesti homogeenisin alue, ja merkittävin vähemmistö serbit oli aina kategorisen albaanivihamielinen. Islaminuskolla oli Kosovossa vähemmän merkitystä kuin Bosniassa, ja kuitenkin bosnialaisia muslimi-kristitty-avioliittoja solmittiin paljon enemmän. Syynä tähän oli tietysti kieli. Bosniassa muslimin, katolisen ja ortodoksin välillä ei ollut kielimuuria, kun taas Kosovossa oli. Tästä voidaan tehdä johtopäätös, että kieli oli tärkeämpi kuin uskonto avioliittojen kautta tapahtuvan sekoittumisen suhteen. Tämä tietysti päti vain sekulaarissa Jugoslaviassa mutta ei esimerkiksi joissain hyvin uskonnollisesti orientoituneissa valtioissa, joissa asia oli toisinpäin.\nJussi Jalonen 1.1.2012 21:52\nJuu, en minä ajatellutkaan että Kosovon matalampi seka-avioliittojen prosentti olisi ollut varsinaisesti seurausta uskonnosta. Enemmänkin etnisyydestä sellaisenaan. Sikäläiset albaanithan tunnustivat muutenkin kahta uskontoa, ja käsittääkseni esimerkiksi UCK:n johdossa olivat katolilaiset albaanit peräti yliedustettuina.\nJukka Johansson 1.1.2012 22:00\nTarkoitatko seka-avioliitolla sitä, että mies ja nainen menevät keskenään naimisiin?\nJussi Jalonen 1.1.2012 22:09\nNo en. Jotain tolkkua näihin kysymyksiin, Johansson.\nMartti Kovala 1.1.2012 00:27\nTaisin polkea mokuttajien varpaille! Kristityn miehen ja muhamettilaisen naisen avioliitto on "harar". Hyvä esimerkki oli takavuosina Irakin sodan aikaan YLE:ssä haastateltu bagdadilaismies. Hän oli joutunut kääntymään muhamettilaiseksi voidakseen avioitua muhamettilaisnaisen kanssa. Traagista oli, että haastattelun jälkeen miesparka kuoli jossain katutaistelussa ulkopuolisena uhrina. Pohjoismaisen esimerkin muodostavat parvekkeilta tippuvat mamutytöt.\nJussi Jalonen 1.1.2012 02:03\nJaaha, minä taidan nyt tässä vaiheessa omasta puolestani tipauttaa Kovalan parvekkeelta.\nKalevi Kämäräinen 1.1.2012 02:35\nLieköhän sitten Tariq Azizin onnistumisen salaisuutena se, että nai uskonsiskonsa?\nRauni Viren 30.12.2011 22:01\nTämä on anekdoottista, mutta silti paljastaa ehkä jotain Haagin tilanteesta.\nValitan hollantia, Freddy voi tulkata. Ja google.\nTatu Ahponen 30.12.2011 22:10\nMuslimiperheet antavat poikalapselleen nimeksi Muhammad tai jonkun sen nimen variantin paljon suuremmalla todennäköisyydellään kuin mikään kristillistaustainen perhe antaa lapselleen nimeksi minkään yksittäisen nimen, joten näistä uutisista ei voi paljoa päätellä.\nAnis Harran 1.1.2012 06:29\nTunnen muslimin nimeltä Daniel ja kristityn nimeltä Abdullah. Mutta joo, yleisellä tasolla tietysti etunimistä voi päätellä todennäköisyyden ihmisen uskonnosta.\nHelena Eronen 30.12.2011 23:00\nMikä on dystopinen?\nJussi Jalonen 31.12.2011 00:13\nKuten tietosanakirjassa todetaan, "dystopia" tarkoittaa "tulevaisuuden epätoivottavaa yhteiskuntaa".\nErittäin suosittu genre tieteiskirjallisuudessa ja tieteiselokuvissa.\nJorma Laine 30.12.2011 23:22\nMitenkähän noihin tilastoihin sopii suomen osalta vaikka Mujahed bin Risto Faisalin (simo rantalainen) tai Abdullah Tammen lapset?\nLasketaanko heidät Muslimien "sikiämiseksi" vai Suomalaisten lapsiksi..\nPellinen toki voisi käyttää vähän järkeäänkin näitä salaliittoteorioitaan jakaessan.\nJukka Johansson 31.12.2011 02:30\nHyvä kysymys. Kuka määrittelee lastensa uskonnon muissa kuin valtionkirkoissa?\nJussi Jalonen 31.12.2011 02:43\nSuomen lain mukaan lapsi seuraa äitinsä uskonto- tai kirkkokuntaa, elleivät vanhemmat toisin keskenään sovi.\nSama käytäntö on, sikäli kun tiedän, juutalaisuudessa ja islaminuskossa.\nJukka Johansson 31.12.2011 02:46\nSuomessa kun lapsi liitetään jomman kumman valtionkirkon jäseneksi, niin siihen tarvitaan kaste. Mikään automaatio se ei ole. Vaikka vanhemmat olisivatkin kirkon jäseniä, niin ilman kastetta lapsi ei kirkon jäsen ole.\nAnis Harran 1.1.2012 06:34\nIslamissa pääsääntöisesti isän.\nJari-Pekka Vuorela 30.12.2011 23:49\nHirvisaari tukee Pellisen tärähtänyttä pelottelua viittaamalla Kyösti Tarvaisen hassuun artikkeliin. Systeemianalyytikko Tarvainen laskee, että jos kaikki käyrät jatkuvat viime vuosien malliin, muslimit ovat Suomessa enemmistönä 160 vuoden kuluttua. Jostain syystä hän päättelee, että:\n"...jos ainutlaatuinen suomalainen kulttuuri halutaan turvata ja säilyttää, maahanmuuttopolitiikkaan tarvitaan muutoksia."\nTässähän ei ole järjen eikä logiikan hiventäkään. Kulttuuri ja uskonto eivät periydy. Syntyvyysennusteiden perusteella emme voi päätellä mitään siitä, ketkä ovat kiinnostuneita Kalevalasta ja kanteleensoitosta vuonna 2170.\nA. Salminen 31.12.2011 00:08\nSuomeen on syntymässä uusi huuhaa-liike, joka uskoo, että Eurabiasta puhuminen on täyttä huuhaata ja että Perussuomalaisten vastustaminen ja suvaitsevaisuus - käsite, jota he itse eivät kykene määrittelemään - ovat tärkeimpiä asioita yhteiskunnassa. Irvokkaimmillaan nämä "suvaitsevaiset" kannattavat ruotsin pakottamista kansakunnalle, sillä suvaitsemattomuus on omien näkemysten pakottamista toisille.\nJussi Jalonen 31.12.2011 00:14\nSalminen, etkö olisi voinut kirjoittaa tuon palautteesi vain kolmella sanalla? Esimerkiksi vaikkapa "Ite oot huuhaa!"\nJukka Poikela 31.12.2011 02:50\nJoku voi tietenkin Jalosen tapaan ajatella, että mitään syytä huoleen ei ole. Onhan marokkolaissyntyisten naistenkin syntyvyys pudonnut 4.9:stä 2.87:n.\nSyytä huoleen voi Jalosen hyssyttelystä huolimatta olla. Koska itse en ole tilastotieteen asiantuntija, niin annan asiantuntijoiden puhua puolestani. Valitettavasti esimerkkini ei osu keskustelun kuumaan perunaan eli Hollantiin, vaan vain kotoiseen Suomeen. Jotain johtopäätöksiä tuostakin voi kai Hollantiin vetää.\n"Syntyvyyserojen merkitystä voidaan havainnollistaa yksinkertaisella esimerkillä, jossa väestö jakautuu 99 prosentin suuruiseen enemmistöön ja yhden prosentin vähemmistöön.\nEnemmistön naisten hedelmällisyys on yksi tyttö naista kohti ja vähemmistön kolme tyttöä. Tällöin enemmistön naisten määrä pysyy sukupolvesta toiseen samana, kun taas vähemmistön naisten määrä kasvaa ensin kolmeksi, sitten yhdeksäksi, kolmannessa polvessa 27:ksi ja neljännessä jo 81 naiseksi.\nNaisten määrän kehityksen tarkastelu osoittaa, että vähemmistö saavuttaa enemmistön väkiluvun vähän yli neljässä sukupolvessa eli noin 120 vuodessa.\nVaikka hedelmällisyyserot eivät olisikaan näin suuria, vähäisilläkin eroilla on ratkaiseva merkitys, sillä hedelmällisyyserojen vaikutukset kertaantuvat sukupolvi sukupolvelta.\nHedelmällisyyden lisäksi vähemmistöryhmän kokoon suhteessa kantaväestöön vaikuttaa myös maahan tulevien määrä. Vuonna 2009 nettomaahanmuutto eli maahan tulleiden määrä vähennettynä maasta lähteneillä oli noin 2 300 muslimia. Luku ei kuitenkaan sisällä perheenyhdistämisiä avioliiton perusteella.\nOn arvioitu, että noin 50 prosentissa Suomessa solmittavista uusista muslimiavioliitoista aviopuoliso tulee ulkomailta. Prosenttiluvun voi ajatella pienenevän samalla kun muslimien määrä maassa kasvaa. Jotta muslimiväestön koon suhdetta kantaväestön kokoon voidaan ennustaa, prosenttiluvun voidaan ajatella pysyvän vuosisadan puoleenväliin saakka 50:ssä ja pienenevän vuoteen 2100 mennessä 25 prosenttiin.\nJussi Jalonen 31.12.2011 03:11\nOlen käsitellyt tuota Tarvaisen surullisenkuuluisaa kirjoitusta aiemminkin. Enkä ole muuten ollut ainoa; monet muutkin ovat sanoneet aiheesta sanansa, joten tässä voi siteerata heidänkin toteamuksiaan.\nTarvainen tietysti tekee kaksi melkoista olettamusta. Ensimmäinen on se, että ulkomailta tulevien islaminuskoisten aviopuolisoiden suhteellinen osuus tasaantuu lopullisesti tuohon neljännekseen, mikä on äärimmäisen korkea lukema. Samalla hän olettaa, että vähemmistön syntyvyys pysyy vakiona, joka on niin ikään tolkuttoman korkea; Tarvainen olettaa syntyvyyden olevan peräti kolme tyttölasta kutakin naista kohti. Tämän luokan syntyvyyttä ei kyllä käsittääkseni näe tänä päivänä edes eteläisessä Aasiassa, eikä ainakaan Eurooppaan asettuneissa siirtolaisuusyhteisöissä.\nTästä julkaisusta (linkki) voit lukea lisätietoja siirtolaisyhteisöjen hedelmällisyysodotteista. Yleinen trendi on aina laskeva, jo toiseen sukupolveen tultaessa. Näin on myös Euroopan muslimiyhteisöjen kohdalla (tässä toinen linkki).\nSitten voisi tietysti mainita siitä, että Tarvainen käsittelee Suomen muslimeita vain yhtenä blokkina, vaikka kyseessä on useiden ryhmien tilkkutäkki. Monet näistä yhteisöistä ovat lisäksi varsin endogaamisia, kuten somalit. Somalien ja suomalaisten väliset avioliitot eivät ehkä ole tavallisia, mutta toisaalta, eivätpä ole myöskään kurdien ja somalien väliset avioliitot. Sen sijaan kurdien ja suomalaisten, tai vaikkapa albaanien ja suomalaisten väliset avioliitot voivat olla jo huomattavasti yleisempiä, ja tuo oletus jatkuvista puolisonhakureissuista edellyttää sikälikin melkoista uskonloikkaa.\nAika omalaatuinen on myös tuo Tarvaisen kirjoituksessa oleva otaksuma, että Suomeen muuttaneen siirtolaisperheen jälkeläinen ei olisi _vielä neljännessä polvessakaan, puolentoista vuosisadan jälkeen_ luettavissa "kantasuomalaiseksi". Jasmin Hamid, Ben Zyskowicz, Sakari Topelius tai osin saksalaiset isoisovanhemmat omaava kotipitäjäni puuseppä varmasti riemastuisivat tästä dosentti Tarvaisen määritelmästä.\nLopuksi: siirtolaisten muodostamat endogaamiset vähemmistöyhteisöt, joiden syntyneisyys on kaiken lisäksi laskussa, eivät pysty lukumääränsä puolesta käytännössä koskaan syrjäyttämään ylivoimaisesti suurempaa enemmistöä. Tässä tapauksessa sisäavioiset siirtolaisryhmät muuttuvat sulkeutuneiksi ja taantuviksi yhteisöiksi. Seka-avioliittoja solmivat vähemmistöyhteisöt taas tapaavat sopeutua ja/tai sulautua valtaväestöön ja muuttua vuorovaikutteiseksi osaksi kansakuntaa, etenkin jos aikaa on peräti tuo runsaat toistasataa vuotta. Kummassakaan tapauksessa ei Tarvaisen ennusteessa ole mitään mieltä.\nKalevi Kämäräinen 31.12.2011 04:21\nMinäkin olen juopohko lihaa syövä heteromies (tykkään kaljasta ja lihapuolella broilerista).\nIkeen alla dhimmitkin kykenevät lisääntymään.\nJos naisiasi rakastat, yllättävän kevyesti olet valmis heittämään heidät yli laidan.\nJukka Poikela 31.12.2011 04:48\nJalonen:Tarvainen tietysti tekee kaksi melkoista olettamusta. Ensimmäinen on se, että ulkomailta tulevien islaminuskoisten aviopuolisoiden suhteellinen osuus tasaantuu lopullisesti tuohon neljännekseen, mikä on äärimmäisen korkea lukema. Samalla hän olettaa, että vähemmistön syntyvyys pysyy vakiona, joka on niin ikään tolkuttoman korkea; Tarvainen olettaa syntyvyyden olevan peräti kolme tyttölasta kutakin naista kohti. Tämän luokan syntyvyyttä ei kyllä käsittääkseni näe tänä päivänä edes eteläisessä Aasiassa, eikä ainakaan Eurooppaan asettuneissa siirtolaisuusyhteisöissä."\nPoikela: Kyseessä oli Tarvaisen omienkin sanojen mukaan yksinkertaistettu esimerkki eikä mikään taivaallinen totuus. Unohdat lisäksi autuaallisesti rakkauden perässä maahanmuuttavat, jotka lisäävät dramaattisesti muslimiväestön kasvua. Kun suuri osa muslimimiehistä hakee ensimmäisen vaimonsa sieltä wanhasta maasta, jossa naiset ovat neitsyeitä eivätkä länsimaisen hapatuksen pilaamia, niin kyllä se jossakin näkyy.\nOhessa netistä tarttunutta aineistoa:\n"Tanskalaisen kulttuurisosiologi Eyvind Vesselbon tutkimushavaintoja.\nVuonna 2000, jolloin tutkimus päättyi oli tämä 145 miehen joukko kasvanut 2.813 hengen joukoksi. Syynä tähän olivat Turkista haetut vaimot ja muut perheenjäsenet, sekä korkea syntyvyys. Keskiarvo oli 6,4 lasta per perhe. Usea mies lisäksi vielä erosi vaimostaan ja haki Turkista uuden."\nJalonen: Sitten voisi tietysti mainita siitä, että Tarvainen käsittelee Suomen muslimeita vain yhtenä blokkina, vaikka kyseessä on useiden ryhmien tilkkutäkki. Monet näistä yhteisöistä ovat lisäksi varsin endogaamisia, kuten somalit. Somalien ja suomalaisten väliset avioliitot eivät ehkä ole tavallisia, mutta toisaalta, eivätpä ole myöskään kurdien ja somalien väliset avioliitot. Sen sijaan kurdien ja suomalaisten, tai vaikkapa albaanien ja suomalaisten väliset avioliitot voivat olla jo huomattavasti yleisempiä, ja tuo oletus jatkuvista puolisonhakureissuista edellyttää sikälikin melkoista uskonloikkaa.\nPoikela: Hieno huomio. Joka paikassa on toitotettu sitä, että integraatio on ensiarvoisen tärkeää. Euroopan tilanteen parantuessa meille tuskin enää Albaniasta porukkaa tulee. Sivuhuomiona voisi kysyä, että miksi ylipäänsä tänne sieltä pitää vääntyä (Kela)? Somalit ja suomalaiset lisääntyvät muuten oikein hyvin keskenään, lisääntyminen on vain hyvin yksipuolista. Kannattaa muuten muistaa, että avioerossa lapset jäävät aina islamissa isälle. Ylipäätään noissa poikkipuolisissa liitoissa voisi kysyä, että kumpi vai kampi antoi periksi.\nMitä sitten puolisonhakureissuihin tulee, niin tuo Vesselbon tutkimus kertonee kai asiasta jotain.\nJalonen:Aika omalaatuinen on myös tuo Tarvaisen kirjoituksessa oleva otaksuma, että Suomeen muuttaneen siirtolaisperheen jälkeläinen ei olisi _vielä neljännessä polvessakaan, puolentoista vuosisadan jälkeen_ luettavissa "kantasuomalaiseksi". Jasmin Hamid, Ben Zyskowicz, Sakari Topelius tai osin saksalaiset isoisovanhemmat omaava kotipitäjäni puuseppä varmasti riemastuisivat tästä dosentti Tarvaisen määritelmästä.\nPoikela: Monissa eurooppalaisissa maissa on suoritettu asiasta tutkimuksia. Vääjäämättömät tutkimustulokset osoittavat, että suurimmat ongelmat alkavat vasta toisen tai kolmannen polven kohdalla. Toistaiseksi tuosta neljännestä ei ole vielä kertynyt kovin paljon kokemuksia, mutta mikään ei anna olettaa, että asiat kolmannen ja neljännen polven välillä muuttuisivat.\nJalonen: Lopuksi: siirtolaisten muodostamat endogaamiset vähemmistöyhteisöt, joiden syntyneisyys on kaiken lisäksi laskussa, eivät pysty lukumääränsä puolesta käytännössä koskaan syrjäyttämään ylivoimaisesti suurempaa enemmistöä. Tässä tapauksessa sisäavioiset siirtolaisryhmät muuttuvat sulkeutuneiksi ja taantuviksi yhteisöiksi. Seka-avioliittoja solmivat vähemmistöyhteisöt taas tapaavat sopeutua ja/tai sulautua valtaväestöön ja muuttua vuorovaikutteiseksi osaksi kansakuntaa, etenkin jos aikaa on peräti tuo runsaat toistasataa vuotta. Kummassakaan tapauksessa ei Tarvaisen ennusteessa ole mitään mieltä.\nPoikela: Pohjois-Amerikassa intiaaneilla voi olla asiasta aivan eri käsitys samoin kuin Australian aboriginaaleillakin. Kauankos sen sopeutumisen muuten pitäisi oikein kestää?\nJorma Laine 31.12.2011 10:25\n"Poikela: Pohjois-Amerikassa intiaaneilla voi olla asiasta aivan eri käsitys samoin kuin Australian aboriginaaleillakin. Kauankos sen sopeutumisen muuten pitäisi oikein kestää?"\nHyvä vertaus. Ainakin jos maahanmuuttaja-islamisteilla(?) on aseet jotka ovat ylivertaiset omiimme nähden ja halu tappaa.\nJoten seuraavan kerran, arvon kansalaiset, kun näette tummahipiäiset kanniskelevan sädepyssyjä keskellä helsinkiä ja haihduttavan niillä vastaantulijoita höyryksi niin on aika olla immigraatiosta huolissaan.\nJussi Jalonen 31.12.2011 13:42\n"Kyseessä oli Tarvaisen omienkin sanojen mukaan yksinkertaistettu esimerkki eikä mikään taivaallinen totuus."\nEli toisin sanoen dosentti Tarvainen oli kiskaissut hatusta täysin epärealistiset numerot ja teki niiden kanssa ajatusleikin. Okei.\n"Unohdat lisäksi autuaallisesti rakkauden perässä maahanmuuttavat, jotka lisäävät dramaattisesti muslimiväestön kasvua."\nSuomen tataariyhteisössä on näihin päiviin asti saatettu hakea puoliso Volgan varrelta, mutta mitään dramaattista kasvua ei ole havaittavissa. Sen lisäksi voi tietysti mainita siirtolaispolitiikan asettavan rajat myös perheenyhdistämiskäytännöille. Edes tuota Vesselbon esimerkkiä ei voi ekstrapoloida koko Tanskaa koskevaksi, minkä tietysti tiedät vallan hyvin itsekin.\n"Monissa eurooppalaisissa maissa on suoritettu asiasta tutkimuksia. Vääjäämättömät tutkimustulokset osoittavat, että suurimmat ongelmat alkavat vasta toisen tai kolmannen polven kohdalla. Toistaiseksi tuosta neljännestä ei ole vielä kertynyt kovin paljon kokemuksia, mutta mikään ei anna olettaa, että asiat kolmannen ja neljännen polven välillä muuttuisivat."\nTässä itse asiassa päästään siihen, että kolmannessa ja neljännessä polvessa ei puhuta enää siirtolaisista, vaan ihmisistä jotka ovat asuneet tässä maassa koko ikänsä, ja joiden vanhemmat ovat asuneet tässä maassa koko ikänsä. Mikäli tällaisissa ryhmissä ilmenee jotain "ongelmia", niin ne ovat kyllä melko lailla jo koko yhteiskunnan asia.\nSopii kysyä, kuinka pitkä sukupuu ihmisen pitää Suomessa omata, että häntä voi kutsua "kantasuomalaiseksi"? Jääkaudesta asti?\n"Pohjois-Amerikassa intiaaneilla voi olla asiasta aivan eri käsitys samoin kuin Australian aboriginaaleillakin. Kauankos sen sopeutumisen muuten pitäisi oikein kestää?"\nAustraliassa ja Amerikan mantereilla eivät siirtolaiset muodostaneet mitään sisäsiittoista kansansirpaletta, vaan väkeä saapui ovista ja ikkunoista, osaksi myös väkisin tuotettuna. Sen lisäksi, kuten täällä mainittiin, niin luulisi sen nyt olevan selvää, että löytöretkien aikaiset tilanteet eivät ole ennakkotapauksia nykyiselle muuttoliikkeelle. Vai kuoleskeleeko kantaväestö nykyäänkin siirtolaisten mukanaan tuomiin aiemmin tuntemattomiin sairauksiin? Tai onko siirtolaisilla hallussaan edistyneempää aseteknologiaa?\nAnis Harran 1.1.2012 06:44\nPoikela: "Kannattaa muuten muistaa, että avioerossa lapset jäävät aina islamissa isälle."\nKannattaa muistaa, että Suomessa he jäävät aina äidille.\nKalevi Kämäräinen 31.12.2011 03:16\nKotoisessa Suomessakin me ratkaisemme. Jos tänne jollain opilla laillisesti syntyy muslimienemmistö, entä sitten?\nJukka Poikela 31.12.2011 03:56\nMitäpä siitä tosiaan sitten. Meillä heteromiehillä ei ole asiassa sinänsä mitään ongelmaa. Minä vain satun rakastamaan suomalaisia naisia ja eritoten ja erityisesti yhtä sellaista. Lisäksi minä en halua, että tyttäreni joutuvat koskaan islamin ikeen alle. Vielä vähemmän minä haluan sitä rakastamalleni naiselle.\nAntti Mikkola 31.12.2011 13:37\n"minä en halua, että tyttäreni joutuvat koskaan islamin ikeen alle. Vielä vähemmän minä haluan sitä rakastamalleni naiselle."\nPelkäätkö sinä tosissasi, että tyttäresi ovat joutumassa jonkin "islamin ikeen alle" pohjoisessa Suomessa? Siis ihan oikeasti, c'mon!\nTimo Elonen 31.12.2011 03:45\nEn odottanut, että Jussi Jalonen vastaisi vielä tuohon, joten osittain samojakin asioita tässä on, mutta en enää muuttele sitä.\nKyseisen vieraskynä kirjoituksen on kirjoittanut dosentti Kyösti Tarvainen Muutos 2011 puolueen puuhailija. Netistä löytynyt pätkä:"FT Kyösti Tarvainen ei ole aina ollut pelkkä rasistidosentti. Villissä nuoruudessaan hän taisteli tiedemiehiä vastaan puolustamalla astrologiaa. Näin ainakin, jos on luottaminen Skepsis ry:n Skeptikko-lehdessä vuonna 1991 julkaistuun artikkeliin, jossa kuvaillaan erään ”dosentti Kyösti Tarvaisen” palavaa rakkautta tähdistä ennustamiseen"\nTuo Tarvainenhan oli se professori, joka jäi kiinni Vihreille ennen viime vaaleja lähettämästään sähköpostista otsikolla "Ei muslimeja eduskuntaan", ja vaatimuksella, että heidän olisi poistettava Husein Muhammed ehdokaslistoiltaan. (koska hän on muslimi). Aivan maallikkonakin voi epäillä miehen mielenterveyttä.\nMuuten ne luvut ovat suureksi osaksi samoja, joista ylempänä on jo kerrottu, että ne on osoitettu huuhaaksi. Oletuksia, jota johtavat suureen kasvuun on monta, mutta ei huomioida esimerkiksi, että jo kolmannessa polvessa lapsimäärät mahanmuuttajilla ovat kantaväestön lukemissa. Eli kasvu pysähtyy.\nJukka Poikela 31.12.2011 04:08\nMinä kyllä ymmärrän, että henkilöön meneminen on aina helpompaa kuin asiaperusteilla väittely. Sillä on ihan oma latinankielinen nimensäkin. Lataa niitä faktoja pöytään Jalosen tavoin, niin jotain keskusteluakin voi asiasta syntyä.\nTimo Elonen 31.12.2011 05:08\n" Ad hominem on hyväksyttävä menettelytapa kun keskustelun aiheena ovat väittelijöiden ominaisuudet, taipumukset ja tavoitteet."\nKun on näytettävä toteen Tarvaisen rasistiset tavoitteet (Tavoite saada laskelmilleen rasistisesti väärennetty tulos) on siis hyväksyttävää osoittaa että Tarvaisella on rasistisia tavoitteita. Kirje vihreille ja toiminta muutoksessa osoittavat sitä.\nJos häntä saa kutsua dosentiksi saa häntä varmaan kutsua myös Suomen astrologiseuran entiseksi puheenjohtajaksi. Koska häntä kutsutaan dosentiksi esiintyy hän tiedemiehenä, ja mikäli on tietoa, ettei hän ole aito tiedemies on sekin sanottava.\nEli taisit itse jättää argumentit ja hyökätä kimppuuni väärillä syytöksillä.\nErland Salo 31.12.2011 07:59\nOnko meillä Suomessa saatavissa lukuja siitä kuinka paljon suomalaiset miehet ovat naineet musliminaisia tahi päinvastoin. Ymmärtääkseni islamiin kuuluu ehdototon kielto mennä naimisiin toisuskovaisen kanssa. Tälläiset henkilöt tapetaan monissa maissa samoin kuin esimerkiksi kristityksi kääntyneet.\nAivan maan tasolta katsellen vaikkapa Helsingin itäkeskuksessa somaliäidit viettävät aikaa keskenään. Heillä on masussa yksi lapsi tulossa, vaunuissa yksi ja ympärillä kaksi. Tällaista hedelmällisyyttä ei näe kantaväestössä.\nMuslimiväestön lisääntyminen tavalla tai toisella on fakta.\nJossain vaiheessa muslimit haluavat saada oman osansa, mikä se sitten lieneekään. Ilmeisesti ennen sitä venäjän kielinen vähemmistö vaatii samaa asemaa, kun ruotsinkielisillä on. Näin tapahtunee.\nOlisi hyvä, jos tarkastelisimme kasvavaa muslimiväestöämme ns. kantasuomalaisten näkökulmasta ja sitten myös muslimien kannalta.\nMaallistunut suomalainen taipuu aivan mihin hyvänsä vaikkapa muslimien vaatimusten edessä. Vielä taitaa olla epäselvää, mitä muslimit todella haluavat. Ainakin on täysin tietämätöntä onko olemassa jotain rajoja, joita emme taivuttaisi tai poistaisi suvaitsevaisuuden nimissä.\nJussi Jalonen 31.12.2011 12:55\nErland Salo kirjoittaa:\n"Ymmärtääkseni islamiin kuuluu ehdototon kielto mennä naimisiin toisuskovaisen kanssa."\nEi kuulu. Paitsi yleensä vain sen naisen kohdalla, ja silloinkin on tulkinnanvaraista, miten "ehdoton" kielto on kyseessä, koska perheen lapset joka tapauksessa kasvatetaan äidin uskonnon mukaan. Totta kai tämäkin riippuu viime kädessä siitä, kuinka maallistunut tai muuten edistyksellinen yhteisö on kyseessä.\n"Aivan maan tasolta katsellen vaikkapa Helsingin itäkeskuksessa somaliäidit viettävät aikaa keskenään. Heillä on masussa yksi lapsi tulossa, vaunuissa yksi ja ympärillä kaksi. Tällaista hedelmällisyyttä ei näe kantaväestössä."\nEi nyt millään pahalla, mutta keskustelupalstoilla törmää jatkuvasti näihin "näin Itäkeskuksessa somaleita" -kommentteihin. En oikein enää jaksa antaa niille suurta arvoa.\nMutta kun nyt tähän todistusvoimaan ilmeisesti luotetaan, niin minä taas näen päivittäin Pyynikin kirkkopuiston läpi kävellessäni huivipäisiä nuoria tyttöjä menossa ja tulossa Aleksanterin koulusta, reput selässä ja reippaina. Ilmeisesti heidän taustansa on jossain keskisessä idässä, mutta sillä ei ole väliä, koska he liikkuvat säännöllisesti aina isommassa kaveriporukassa, hyvin iloisesti tavallisten suomalaisten tyttöjen kanssa suomeksi jutellen.\nLokakuussa muuten kävin yhtenä aamuna lenkillä Kaupin urheilupuistossa, ja siellä oli juuri silloin tyttöjen liikuntatunti. Näin kiltin huivipäisen ja verryttelyvaatteisiin pukeutuneen somalitytön suunnistamassa kartta kädessä, rastilla leimaamassa. Tuli hyvä mieli.\nSitten tulin samana aamuna kotiin ja näin matkalla kaupungin työntekijän siivoamassa Erkkilän sillalla joidenkin vasemmistoanarkistikakaroiden graffiteja, joissa luki jotain sellaista kuin "VANKILAT PITÄÄ POLTTAA VARTIJOINEEN" tai jotain muuta ihan huisin kantaaottavaa. Kaupungin rahoja menee siihen, kun putsataan joidenkin vajaaälyisten imbesillien ehdoin tahdoin sotkemia paikkoja. Tuli kiukkuinen olo.\nMää sanon näin tamperelaisena verojamaksavana valkoisena heteromiehenä, että me tarvitaan tähän maahan enemmän just semmosia kiltisti koulunsa käyviä ja itsestään huolta pitäviä somalityttöjä, joilla on arvomaailma kunnossa, motivaatio kohdallaan ja joista tulee oleen vielä tälle isänmaalle paljon hyötyä. Lähetetään vaihdossa vaikka koko lasti niitä saamattomia pelleileviä kantasuomalaisia graffitihampuuseja Afrikan sarveen, yrittäkööt töhriä siellä sitä paikallista miljöötä.\nErland Salo jatkaa:\n"Jossain vaiheessa muslimit haluavat saada oman osansa, mikä se sitten lieneekään."\nAntero Leitzingerin mukaan (linkki) se on seuraavanlainen:\n"Valtaosa Suomen muslimeista suhtautuu asioihin käytännöllisesti, eikä vaadi valtaväestöltä kuin vapautta ja rauhaa järjestää oma elämänsä rehellisen työn ja rakastavien perhesuhteiden varaan."\nEi kuulosta minusta kauhean huolestuttavalta.\nSeppo Oikkonen 31.12.2011 14:05\n""Totta kai tämäkin riippuu viime kädessä siitä, kuinka maallistunut tai muuten edistyksellinen yhteisö on kyseessä.""\nTaitaa riippua aika paljonkin siitä. Olipa uskonto minkä nimistä tahansa, olipa kyseessä mikä tunnustuksellinen ismi tahansa, kehittyneisyyden yleinen mittari yhteisöjen suhteen on se miten pitkälle menevän yksilöllisen eriytymisen ja autonomian ne mahdollistavat.\nSiellä missä sosiaalinen sidonnaisuus on vahvaa, siellä vallitsee tiukka, tekoja yksityiskohtaisesti määrittelevä ulkokohtainen normimoraali, ja siellä yksilön käyttäytymistä määräävät sosiaaliset paineet, kunnian- ja häpeäntunnot. Ryhmäsidonnaisuus, häpeä ja sukupuoliseparaatio liittyvät toisiinsa.\nSosiaalisesti sitovissa yhteisöissä yksilön ajattelu tarvitsee ulkoapäin tulevaa jatkuvaa vahvistautumista -- se on niinsanotusti tunnustuksellista -- ja "kulttuurin" arvot ovat usein ihmistä ja elämää suurempia. Ihmistä ja elämää suurempia "totuuksia" tarvitaan erityisesti silloin kun on legitimoitava jotakin jota ihmisten olisi vaikea oikeuttaa jos he kohtaisivat toisensa ihmisten tasolla, kasvoista kasvoihin.\nNäitä ryhmäsidonnaisuuteen liittyviä kysymyksiä emme osaa oikein edes käsitteellistää, koska sosiologian ja psykologian toisistaan irtoaminen tapahtui vahvistuvan individualismin merkeissä, eikä ryhmäilmiöitä käsittelevää tiedonalaa koskaan päässyt kehittymään. Niinpä nyt olemme aikalailla sokeita -- individualistisen ihmiskuvan vankeja -- emmekä pysty näkemään yksilöä ryhmäsidonnaisena olentona.\nArvojakin muodostaessamme on mahdollista, että maalailemme itsellemme karikatyyreja yksilöistä ja asettelemme niitä mielemme vaakakuppeihin. Sellaisiahan ovat nuo karikatyyrit elämäniloisista koulumotivoituneista huivipäisistä muslimitytöistä vs. rakennuksia töhrivistä suomalaispojankolleista.\nTapa jolla tällaiset karikatyyrit "vastaavat" yhteisöllisen ryhmäsidonnaisuuden "mittareihin" kuten normimoraaliin ja sukupuoliseparaatioon on osoitteleva. Aika pysähtyy -- emme näe mihin hyvätapainen tyttö on kasvamassa, emmekä sitä mistä huonotapainen pojankolli on tulossa. Kun Jalonen puhuu "edistyksestä", se tapahtuu eri kontekstissa, on eri kielipeli.\nEi kuitenkaan ole Jalosen vika, ettei hän osaa kuvata mahdollista yhteisön ryhmäsidonnaisuutta, eikä muista, ettei kukaan poikalapsi synny tähän maailmaan spraymaalipurkki valmiiksi pikku kädessään.\nEi ole Jalosen vika, että hän unohtaa maahantulijan saavan viranomaisiltamme aktiivista sosiaaliapua, kun taas omat avuntarvitsijamme syyllistetään lähtökohtaisesti kuten Jalonenkin omassa mielikuvaleikissään tekee.\nTämä blogi ja sen kommenteissa käyty keskustelu kertovat mielestäni lähinnä siitä, miten mahdoton keskustelutilanne yhteiskunnassamme tällä hetkellä vallitsee. Vaikka keskustelu koskee aiheita, joille ei koko eurooppalaisen ajattelun piirissä ole historiallisesti kehittynyt hyviä tiedollisen käsittelyn edellytyksiä, silti olemme valmiita leimaamaan, kärjistämään, syyllistämään ja mitätöimään.\nJussi Jalonen 31.12.2011 14:26\nSeppo, ei millään pahalla, mutta noista sun jutuistas ei ainakaan tämmöinen perustamperelainen tajua edelleenkään juuri mitään.\nHyvä, jos niitä edes jaksaa lukea loppuun asti. Eräs tuttavani kuvaili niitä kerran ilmaisulla "Ö-luokan Vihavais-kirjoittelua". Pakko todeta, että se oli kyllä omastakin mielestäni aika osuva määritelmä.\nTietysti sinulta meni suurena intellektuellina täysin ohi se asia, mitä pyrin havainnollistamaan: katutason havaintoja - joita Erland Salo alkoi tuossa viljellä - voi olla hyvin monenlaisia, ja niistä voi itse kukin aina vetää itse haluamansa johtopäätökset.\nMitä taas "maahantulijan saamaan aktiiviseen sosiaaliapuun" tulee, niin valtaosa oman ympäristöni maahantulijoista, näiden koululaisten perheet mukaanlukien, ovat rehellistä palkkaa ansaitsevaa alempaa keskiluokkaa tai työväkeä. Monet heistä eivät myöskään ole välttämättä minkään sortin tulokkaita, vaan jo hyvän aikaa tässä maassa oleskelleita tai syntyneitä.\nSeppo Oikkonen 31.12.2011 14:40\nEi nyt millään pahalla, mutta et ehkä itse huomaa, miten nytkin jokaisessa vastauksesi kappaleessa vain yleistät yksittäistä -- se on ainoa ajatusliike jota tuotat.\nJussi Jalonen 31.12.2011 18:06\nEi, kyllä tässä Seppo on kysymys ihan yleisen yleistämisestä.\nOlen minä sinun tekstejäsi lukenut aivan tarpeeksi, joten voin sanoa kohtalaisen laajan otannan perusteella, ettei niissä ole juuri koskaan päätä eikä häntää. Yllättävän moniin tässä palvelussa ne toki näyttävät uppoavan kuin väärä raha.\nJari-Pekka Vuorela 31.12.2011 19:44\nJostain syystä jotkut kieltäytyvät lukemasta kaikkea sitä, mitä sosiologit, psykologit, sosiaalipsykologit ja kulttuuriantropologit ovat viimeisen sadan vuoden ajan kirjoittaneet ryhmäsidonnaisuudesta.\nYksilöt ovat tietysti biologisiakin olentoja. Kaikki me perimme kielen, moraalin ja - kulttuurisena ilmiönä - uskonnonkin o l e m a s s a o l o n, mutta kaikki nimenomainen paikallinen kulttuuri täytyy oppia.\nJa, Seppo, kirjastot ovat väärällään tarinoita siitä, miten se tapahtuu. Suosittelen.\nSeppo Oikkonen 31.12.2011 20:38\n""... kirjastot ovat väärällään tarinoita siitä, miten se tapahtuu...""\nSanoisin mieluummin näin: kirjastot ovat väärällään yrityksiä korvata kehittymättä jäänyt ryhmäpsykologian tiedonala.\nEsimerkiksi sosiaaliselle tahtotoiminnolle, joka vaikuttaa esim. hypnoosissa, ei löydy pätevää käsitteistöä saati selitystä yhdestäkään evoluutiopsykologian teoksesta.\nJari-Pekka Vuorela 31.12.2011 20:58\nNo joo, ei löydy astrologiallekaan.\nJorma Laine 1.1.2012 04:25\nTietysti olisi ihan hyvä kaikille, jotka väittävät maahanmuutajien saavan "suunnattomat sosiaalietuudet", tutustua suomalaiseen sosiaalilainsäädäntöön. Siellä on määritelty ne enimmäismäärät joita kukin saa.\nOtetaan esimerkiksi väite:\n"Mutta onhan niillä kämpätkin aina valmiina ja kaikki huonekalutkin saa ilmaiseksi sossusta.."\nJa tällä lauseella koitetaan todistella että sossu "jakaa" rahaa MaMuille enemmän kuin mitä suomalainen saa.\nJos se Suomalainen asetetaan samaan tilanteeseen kuin maahanmuuttaja on tullessaan, saa suomalainen ihan saman avun ja rahan. Se tosin vaatii ainakin sen, ettei hänellä ole penniäkään tilillä tai taskussa ja vanha kämppä on palanut niin ettei vaatettakaan ole jäänyt. Mutta ei pakolaisellakaan ole mitään muuta kuin kasa rytkyjä, joilla ei muuten tule Suomessa toimeen lokakuun jälkeen.\nJa onhan näitä muitakin, joten turha väittää.\nVahvin todiste tästä on silti suomalainen virkamies. Nimittäin, Suomalainen (alempi)virkamies ei tee mitään mikä voitaisiin tulkita virkarikokseksi tai vastaavaksi. Joten hän noudattaa sääntöjä P-I-L-K-U-N tarkasti loppuun asti.\nAnis Harran 1.1.2012 06:58\nJussi, minusta Oikkosen tekstit ovat helmiä. Niissä on aina puettu emotionaalista tajunnanvirtaa tiheään filosofiseen ilmaisuun. Älä väheksy niitä! Aina lukiessani Oikkosen tekstejä mieleeni tulee, että niihin olisi kiva vastata, koska ne näyttävät siltä, että niihin on pantu paljon ajatusta ja vaivaa, mutta vastaaminen on kirjoitusten luonteen huomioon ottaen vaikeaa. Niinpä luen niitä ääneen, sormi pystyssä, ja ne saavat arvon taiteellisina, kielellisesti eheinä tuotoksina. Ihmiset eivät naura vaan ovat vakavia, kunnioittavat ilmaisua. Ongelma, jos nyt ongelmaa on, on se vain se, että niissä on jokin kummallinen sisäänrakennettu keskustelua ehkäisevä tekijä. Sanattomuussyntaksi. Mitä tuohon nyt sanoisi -efekti.\nKalevi Kämäräinen 31.12.2011 13:53\nSellaisia rajoja ovat esimerkiksi perustuslaki ja rikoslaki.\nAapo Kansikas 31.12.2011 10:28\nKyllä riittää persuilla keskustelun tynkää rotuopista.\nSini Lappalainen 31.12.2011 13:46\nOrvokki Pellinen tykkää pelotella. Ennen vaaleja hän kirjoitti pariin kertaan "valkoisesta paosta" (white flight) vaikkei Suomessa koko ilmiötä ole.\nAira Joki 31.12.2011 13:49\nJussi Jalonen, ihailtavasti jaksat vastata näihin harhaisiin horinoihin mitä persuleiri ad infinitum tuottaa.\nAiemmin viikolla huomasin että taas oli alkaneet vaivata monia Puheenvuoron kirjoittajia uimavuorot:) Eiköhän näillä samoilla teemoilla, kuten muslimien "holtiton" lisääntyminen ja uintivuorot taas mennä ensi vuoteenkin..\nAira Joki 31.12.2011 14:56\nSeppo Oikkonen: Jalosen tavoin minäkään en saa oikein tolkkua ajatuksistasi.\nJoskus kun olen zenillä, ajalla ja huolella koskimaisesti polveilevaa ajatuksenkulkuasi perannut sieltä on tullut esiin ihan uskomattoman räikeää tuubaa jonka pleonastinen ilmiasu aluksi armeliaasti kätkee ja sisäänsulattaa muun maailmojahakkaavan aineiston väliin.\nAletaanko kaikki ilmaista itseämme näin että päästäis tosi syvällisen, suorastaan upoksissa olevan kirjoihin:)\nTimo Elonen 31.12.2011 16:24\nSeppo Oikkonen: "Totta kai tämäkin riippuu viime kädessä siitä, kuinka maallistunut tai muuten edistyksellinen yhteisö on kyseessä.""\nSiellä missä sosiaalinen sidonnaisuus on vahvaa, siellä vallitsee tiukka, tekoja yksityiskohtaisesti määrittelevä ulkokohtainen normimoraali, ja siellä yksilön käyttäytymistä määräävät sosiaaliset paineet, kunnian- ja häpeäntunnot. Ryhmäsidonnaisuus, häpeä ja sukupuoliseparaatio liittyvät toisiinsa."\nKyllä tämä osuus on ymmärrettävää ja tottakin, mutta en ymmärrä, miksi tämä persuideologian fundamentti kuuluu tähän keskusteluun. Persuideologia kasvaa tarpeesta yhteiseen laumaan, niin tekojen kuin ulkoisen olemuksenkin...\nEn minä viitsi! Lukekaa itse tuo viimeinen kappale ja ymmärrätte persuja entistä paremmin.\nHenri Kangas 31.12.2011 16:12\nYhtä asiaa en oikein ymmärrä. Miksi liberaalisiipi haluaa dementoida väitteet Euroopan islamisaatiosta? Eikös sen pitäisi olla vain positiivinen asia? You know, multikulti ja niin päin pois?\nNyt vaikuttaa siltä, että suvistenkin mielissä muslimeissa on jotain epäilyttävää ja siksi heidän määränsä kasvua Euroopassa pitää vähätellä.\nTimo Elonen 31.12.2011 16:21\nOn tuo sinun logiikkasi ja ajattelusi senverran sumeaa, etten yhtään ihmettele, ettet itsekään ymmärrä.\nHenri Kangas 31.12.2011 17:41\nJaa-a. No, voisitko kenties sitten selittää? Miksi te suvaitsevaiset koette tarpeelliseksi vähätellä muslimien määrän kasvua (sillä tämähän ei ole mielipide vaan tosiasia) Euroopassa?\nJussi Jalonen 31.12.2011 18:12\nHenri Kangas kyselee:\n"Miksi liberaalisiipi haluaa dementoida väitteet Euroopan islamisaatiosta?"\nRiippuu siitä, mitä tarkoitat "liberaalisiivellä". Heistä en tiedä, mutta muutenhan tuo islamisaatio-jutustelu on täyttä huuhaata.\n"Eikös sen pitäisi olla vain positiivinen asia?"\nPeriaatteessa minusta olisi erittäin positiivinen asia, jos tässä maassa olisi vaikkapa pari miljoonaa siirtolaista lisää, ja mitä kovemmista ja asekuntoisemmista kulttuureista, sitä parempi. Kansan elävää voimaa nimittäin on lisättävä voidaksemme toteuttaa Jumalan osoittaman tehtävän kotimaallemme.\nTässä kohtaa voisi siteerata Väinö Linnaa, "Täällä Pohjantähden alla", 3. osa, 6. luku, 7. kappale:\n" - Jos joka perheessä on esimerkiksi viisi lasta, kuinka nopea on progressio...\nRautajärvi haki paperia ja kynän ja laski summittaisesti:\n- Meidän sukupolvemme aikana voidaan päästä pitkästi toiselle kymmenelle miljoonalle. Se merkitsee jo Pohjolan hegemoniaa, ja seuraava sukupolvi hallitsee myös Pohjois-Venäjää."\nOma linjaukseni on se, että maahan pitää välittömästi saada muutama satatuhatta nuorta, asekuntoista miestä. Sen jälkeen voidaankin puskea ne rajat Uralille.\n(Huomautuksena: ylläolevaa ei välttämättä tarvitse ottaa vakavissaan. Totta kai joku Puheenvuoron luumuotsa voi halutessaan tekaista tästä repliikistä bloggauksen "JUSSI JALONEN HALUAA PISTÄÄ SOMALIT TEKEMÄÄN SUUR-SUOMEA!")\nTimo Elonen 31.12.2011 16:15\n"Mää sanon näin tamperelaisena verojamaksavana valkoisena heteromiehenä..."\nJuu, tää oli hieno juttu!\nNiitä itähelsingissä tehtyjä havaintoja riittää. Jotkut menevät sinne oikein tarkoituksella tehdä havaintoja, silloinkin toinen silmä kiinni.\nVaikka Jalosen juttu olikin lähinnä eräänlainen kuittaus Poikolalle, niin Oikkonen nimittelee sitä karikatyyriksi. Enpä muista, että hän olisi nimitellyt erityisemmin niitä itähelsingissä tehtyjä havaintoja. Niistä karikatyyri olisikin aika lailla kaunisteleva sana, usein niitä voisi nimittää urbaanilegendoiksi tai perättömiksi jutuiksi.\nHenri Kangas 31.12.2011 17:47\nAivan. Sellainenkin havainto tehtiin Itä-Helsingissä tässä joku aika sitten, että aikuinen suomalainen mies olisi tukistanut ja töninyt pientä somalityttöä metrossa. Asiasta nousi viikkokausia kestänyt kansallinen haloo ja mm. HS omisti yhden kokonaisen sivun miestoimittajille, jotka irtisanoutuivat näyttävästi irti rasismista. Vähän samaan tapaan kuin Uuden Suomen Jaloset ja Eloset.\nOngelmaksi muodostui se, ettei koko tapahtumaa tainnut olla olemassa.\nMuslimiväestön määrän kasvu Euroopassa taas on. Siis faktana olemassa. Kysymykseksi muodostuu, miksi tietyt tahot kokevat tarpeelliseksi kieltää asian olemassaolon?\nJussi Jalonen 31.12.2011 18:02\nAloitetaanpa hieman rautalangalla, koska Henri Kangas sitä kaipaa. "Muslimiväestön määrä on kasvanut" ei ole siis sama asia kuin "muslimit tulevat muodostamaan väestön enemmistön".\nSitten muihin asioihin. Sinänsä on aika erikoista, että Kangas viittaa non sequitur -hengessä vuonna 2009 sattuneeseen tapaukseen "joku aika sitten" tapahtuneena. Etenkin, kun se ei edes tapahtunut hänen mainitsemassaan Itä-Helsingissä, vaan Espoon keskustassa.\nKyseessä voi tietysti olla joku eri tapaus. Piruko näistä lukua pitää; enitenhän niistä yleensä kohkaavat sitä erästäkin forumia kansoittavat tapaukset. Heillä tuntuu olevan krooninen tarve tehdä selväksi, että rikoksen kohteeksi joutunut maahanmuuttaja valehtelee aina, kunnes toisin todistetaan.\nNota Bene, julkinen syytös väärästä ilmoituksesta poliisille voidaan tulkita kunnianloukkauksen kriteerit täyttäväksi. Näin kommenttiosaston valvojana pistän tässä keltaisen kortin Kankaalle.\nHenri Kangas 31.12.2011 18:11\n"Nota Bene, julkinen syytös väärästä ilmoituksesta poliisille voidaan tulkita kunnianloukkauksen kriteerit täyttäväksi."\nItse kysymykseenhän Jalonen ei tietenkään pystynyt vastaamaan.\nSeppo Oikkonen 31.12.2011 18:12\n""... Oikkonen nimittelee sitä karikatyyriksi...""\nNo tuo termi tässä yhteydessä varmaan tarvitsee täsmennyksen.\nVoit ajatella niin, että jos oma itseidentiteetti tarvitsee ulkoista vahvistusta, ensimmäinen tuollaisen vahvistuksen laji on tarttuminen minää määritteleviin attribuutteihin, jolloin tavallaan samaistutaan edes kielen tasolla johonkin viitetaustaan. Siis tyyliin: "Olen itäsuomalainen veroja maksava heteromies... jne."\nKun tämä minän vahvistautumismekanismi käännetään ulospäin, seuraa vastaavanlaista nimittelyä ja leimaamista. "Tuntemani ne-ja-ne ovat kylläkin todella sellaisia-ja-sellaisia... jne."\nNäitä identifikaatioita, joita mielessämme synnytämme ja jotka jossain määrin toteuttavat samaistumisintentioitamme, voi hyvinkin nimittää "karikatyyreiksi". Todellisista ihmisistä nämä edustushahmot ovat pelkistäneet itseensä vain kulloisiinkin todistelutarpeisiin sopivia piirteitä.\nTragedia syntyy siitä että jos ja kun minäkuva on horjuva, sitä pitää pönkittää ja vahvistaa jatkuvalla ihanteenmuodostuksella ja muiden leimaamisella. Tällöin ollaan samanlaisessa epäitsenäisessä psyykkisessä tilassa, jossa yksilöt jatkuvasti elävät sosiaalisesti hyvin sitovissa yhteisöissä.\nSellaisissa yhteisöissä ryhmäpaine on vahvaa, ajattelu tunnustuksellista, vastakohdat ja äärimmäisyydet korostuvat. Moraali on ankaraa normimoraalia, julkisen ja yksityisen elämän ero suuri, hyvän ja pahan vastakohta jyrkkä, kuri ja sukupuoliseparaatio kovaa, puheet ja ajatukset aidattuja ja sensuroituja.\nItseidentiteetistä johdutaan siis projektion kautta leimaamiseen ja ryhmäpsykologiaan, joka tiedonalana about vuosisata sitten ei päässyt kunnolla kehittymään koska sosiologia ja psykologia erkaantuivat individualismin merkeissä. Jos näitä sielunliikkeitä ei itsessään jäljitä, niitä ei pysty ymmärtämään, ja silloin todellisuudentaju on isolta osalta hakusessa.\nJussi Jalonen 31.12.2011 18:21\nSeppo Oikkonen kirjoittaa:\n"Voit ajatella niin, että jos oma itseidentiteetti tarvitsee ulkoista vahvistusta, ensimmäinen tuollaisen vahvistuksen laji on tarttuminen minää määritteleviin attribuutteihin, jolloin tavallaan samaistutaan edes kielen tasolla johonkin viitetaustaan. Siis tyyliin: "Olen itäsuomalainen veroja maksava heteromies... jne.""\nSeppo, tämän lausahduksesi voit osoittaa Jukka Poikelalle, joka päätti ilmaista itseään juuri tuolla tavalla. Vastasin piruuttani samalla lailla.\nPyhä emeritus Oikkonen jatkaa:\n"minän vahvistautumismekanismi, identifikaatio, samaistumisintentio, karikatyyri, tragedia, horjuva minäkuva, epäitsenäinen psyykkinen tila, sosiaalisesti hyvin sitova yhteisö, moraali, sukupuoliseparaatio, itseidentiteetti, projektio, leimaaminen, ryhmäpsykologia, sosiologia, psykologia, individualismi, sielunliikkeet, todellisuudentaju."\nOkei. Bingolappuni tuli kerralla täyteen.\nOlen kyllä nähnyt nämä ilmaisut ennenkin, sellaisessa sanaluettelossa johon oli liitetty ohjeistus "käytetään mielivaltaisessa järjestyksessä vasemmalta oikealle; tehoaa etenkin yhteiskuntatieteellisen koulutuksen saaneisiin".\nSeppo Oikkonen 31.12.2011 18:25\n""Seppo, tämän lausahduksesi voi osoittaa...""\nEi. Kyllä minä osoitan sen ihan itselleni. Jos näitä sielunliikkeitä ei itsessään jäljitä, niitä ei pysty ymmärtämään, ja silloin todellisuudentaju on isolta osalta hakusessa.\nAnis Harran 1.1.2012 07:13\nBile-yleisömme huokailee hurmoksellisesti. Pian panemme pystyyn Oikkos-fanisivut. Tämä ei ole ivaa! Tekstin tarkoitus voi mennä ohi, mutta punnittu, artikuloitu ilmaisu on se, mikä täällä saavuttaa alati paisuvaa ihastusta.\nKangas, lue vastaukseni tuosta ylempää. Tietysti voisi tiedustella, että mihin kysymykseen? Ethän sinä edes mitään yritä kysyä, kunhan pidät puheita.\nPoistin muuten kaksoisvastauksesi puolestasi. Eikös täällä olekin hyvä palvelu?\nHenri Kangas 31.12.2011 18:23\nNiin, siis kysyin, miksi Jaloselle ja hengenheimolaisilleen tuntuu olevan tärkeä asia kiistää muslimien määrän kasvu Euroopassa. Ja vastausta ennakoiden, puhun tässä nyt vain kasvusta, en enemmistöstä.\nKertauksenomaisesti, islam on siis tätä:\nKalevi Kämäräinen 31.12.2011 18:51\nNoihin asioihin on meillä keksitty rikoslaki.\nJari-Pekka Vuorela 31.12.2011 19:52\nKangas, kuka on kiistänyt, lähdeviite?\nTimo Elonen 31.12.2011 20:40\n"Kangas, kuka on kiistänyt, lähdeviite?"\nOlisi hyvä saada joskus lähdeviitteitä fiktioihinkin.\nJussi Jalonen 1.1.2012 02:07\nKangas: tämä ei nähtävästi uppoa kupoliisi, mutta toistettakoon näin uuden vuoden kunniaksi, että kysymyksesi on typerä ja perustuu virheelliseen olettamukseen.\nKukaan ei ole "kiistänyt muslimien määrän kasvua Euroopassa". Kukaan ei ole kiistänyt edes muslimien määrän kasvua vaikkapa Eurajoella. Tässä on ollut koko ajan kyse tuosta hourupäisestä kuvitelmasta, että muslimeista lähitulevaisuudessa tulisi enemmistö jossain läntisen Euroopan maassa pelkän suuremman syntyvyytensä perusteella; se on osoitettu tuulesta temmatuksi, koska se nyt sattumalta on sitä.\nMeneekö perille? Ellei mene, niin syy on vain omassa visakalloisuudessasi.\nKati Erling 31.12.2011 18:30\nJäin miettimään, että missä kohtaa synnyttävät naiset lasketaan marokkolaisiksi ja milloin muuttuvat hollantilaisiksi? Suuri osaa nyt synnyttävistä Marokossa syntyneiden vanhempien tyttäristä on ainakin Hollannin kansalaisia ja muutaman vuoden kuluttua lähes kaikki jo Hollannissa syntyneitä lukuunottamatta niitä, jotka muuttavat naimisiin mentyään Marokosta Hollantiin. Onko määritelmä sama kuin "allochton" -sanan määrittelyssä eli kolmannen polven hollantilaiset eivät ole enää ulkomaalaisia?\nHollannissa syntyvyys on perinteisesti ollut varsin korkeaa eivätkä 10 lapsiset perheet ole olleet mikään poikkeus. Nykyään lapsia saadaan monesti melko vanhoina, kun opiskelut on opiskeltu ja on saatu asunto. Tämän vuoksi lapsia ei välttämättä enää synny kuten perheet haluaisivat. Esimerkiksi itse olen saanut lapseni "nuorena" paikallisen mittapuun mukaan (olin 34 vuotias).\nTäällä alakoulussa ns. CITO-testi sekä alakoulun opettaja määräävät sen, minkä tasoiseen kouluun lapsi saa mennä. Usein äidinkielenään hollantia puhumattomat (mutta hyvin osaavat) laitetaan tähän alempaan kouluvaihtoehtoon so. yläkoulu johtaa ammattikouluun. Tällöin he mahdollisesti töitä saadessaan ovat itsenäisen elämän alussa jo jopa viitisen vuotta yliopistoputkeen laitettuja aiemmin eli lasten saantikin tulee ajankohtaiseksi mahdollisesti aiemmin.\nValtio määrää ja valvoo aika pitkälti, mikä perusoppisisältö kouluissa on opetettava. Seksuaalivalustus sekä ehkäisyvalistus kuuluvat näihin pakollisena opetettaviin asioihin.\nEhkä tätä asiaa sivuaa myös se, että Hollannissa lapsikuolleisuus vastasyntyneiden osalta on piirun verran suurempi kuin monissamuissa länsimaissa. Lisäksi joidenkin paikallisten lehtijuttujen mukaan tuo ero tulisi nimenomaan siitä, että maahanmuuttajataustaisten naisten lapset kuolevat synnytyksessä tai pian sen jälkeen paljon useammin kuin hollantilaistaustaisten naisten lapset. Onko tuossa tilastossa synnytetyt lapset, elävänä syntyneet lapset vai miten?\nTimo Elonen 31.12.2011 20:33\nMielenkiintoista tietoa Hollannista!\nNämä kansallisuus ja kansalaisuusasiat ovat hyvin monimutkaisia. Laskelmiin siitä ovatko muslimit Hollannissa enemmistönä parin- tai vaikka viidenkymmenenkin vuoden kuluttua ei kyllä ole mitään merkitystä lasketaanko kuolleena syntynyt lapsi tilastoon tai ei. pääasia tietysti että epämääräiset asiat aina lasketaan samalla periaatteella, ettei esimerkiksi lasketa kuolleena syntynyttä muslimin lasta tilastoon, mutta hollantilaisen ei.\nTyttäreni on syntynyt Ruotsissa, asunut yksivuotiaasta 22-vuotiaaksi ja käynyt koulunsa täysin yksikielisellä Raumalla (1,5 vuotta Turun yliopistossa)ja muuttanut senjälkeen Ruotsiin. On saanut Ruotsin kansalaisuuden. Kun häneltä kysytään, minkä maalainen hän on, niin hän vastaa, että suomalainen. Kysyä tietysti voi, että jos hän ajaa ylinopeutta Tukholmassa ja seuraavana päivänä Turussa, niin minkähän maan kansalaisen piikkiin rikos tilastoissa tulee kummassakin maassa? hän on siis myös Suomen kansalainen.\nTilastot ovat suuntaa antavia, jos niiden tekemisessä noudatetaan aina samaa määritemää, mutta tietenkin valheellisia, jos tarkoitushakuisesti tulkitaan tapauskohtaisesti.\nHarri Pasanen 1.1.2012 07:47\nOrvokki Pellinen kirjoitti muslimeitten sikiämisestä, seuraus oli että koko blogi ja kirjoittaja on poistettu.\nMikäli kirjoitus olisi ollut muodossa, hienoa kun muslimit pitävät yllä syntyvyyttä.\nSeuraus tästä olisi ollut ylös rullaan pyörimään.\nJussi Jalonen 1.1.2012 16:58\nKas, toimitus sitten poisti sen? Ikävää.\nAjatus viholliskansaksi miellettyjen ihmisten ylivertaisesta sikiämiskyvystä ei ole muuten mikään uusi, ja se on aina kuulunut ääriliikkeiden kuvitelmiin. Itsenäisyyden alkuaikoina pelkäsi silloinen Akateeminen Karjala-Seura vastaavasti venäläisten väestöräjähdystä, joka huuhtoisi alleen suomalaisen kansakunnan. Näin siitäkin huolimatta, että tosiasiassa Stalin tappoi tuolloin itänaapurissa väkeään kuin kärpäsiä.\nLISÄYS: itse asiassa, nyt kun vilkaisen, niin eihän Pellisen blogia poistettu ole. Vasta tänään hän on kirjoittanut uutta tekstiä. Vain tuo yksi Eurabia-kirjoitus ja se sitä aikaisempi, missä hän jutusteli "keskusta-allianssin" perustamisesta, ovat hävinneet. Otaksuisin, että hän päättikin poistaa ne molemmat aivan itse.\nKalevi Kämäräinen 2.1.2012 02:38\nOheinen arvioinnin kohteena oleva kirja sisältänee sekä kiinnostavaa sotahistoriaa että uskontopolitiikkaa.\nShariakin lienee jossain määrin länsimaihin sovitettavissa, koska sitä käytetään Lähi-idän ainoaksi demokratiaksi luonnehditussa Israelissa.\nJussi Jalonen 2.1.2012 12:32\nKiitoksia! Tuo on hyvinkin läheinen aihe minulle - se varsinainen tutkimusalanihan on nimenomaan tsaarinajan sotahistoria ja etenkin suomalaisten ja puolalaisten asema imperiumin sotalaitoksessa.\nOlen muslimienkin tilanteeseen tutustunut jonkin verran, etenkin Krimin tataareihin, joilla oli oma ratsuväkieskadroonansa keisarillisessa henkivartioväessä. Crewsin teosta en ole lukenut, niin että pitääpä perehtyä siihenkin.\nKalevi Kämäräinen 2.1.2012 12:59\nNo siinä tapauksessa Skvarovin Kenraaliluutnantti Mannerheim - syntynyt tsaarin palvelukseen lieneekin umpituttu kirja (itse luen paraikaa)? Oletkos muuten tietoinen venäläisupseerien muistelmista palveluksesta Suomessa?\nJussi Jalonen 2.1.2012 13:43\nMihin nimenomaisiin muistelmiin viittaat? Konstantin Batjuškov ja Jevgeni Baratinski nyt tietysti ovat varmaan kaikille tuttuja, vaikka jälkimmäinen meneekin jo enemmän runouden kuin varsinaisen muistelmakirjallisuuden puolelle.\nSuomestahan on autonomian ajalta myös puolalaisia matkakuvauksia, esimerkiksi Teodor Tripplinin laatima.\nKalevi Kämäräinen 2.1.2012 14:29\nNuo olivat minulle tuntemattomia kuuluisuuksia ja onhan noita ainakin siviilien kuvauksia Suomesta muitakin. Mutta onko niin, että myöhemmältä autonomian ajalta ei ole venäläisupseerien muisteluksia Suomessa palveluksesta?\nJussi Jalonen 2.1.2012 15:09\nVarhaisemman autonomian ajan venäläisupseerien Suomea käsittelevistä muistelmista pitää tietysti vielä mainita Faddei Bulgarin (linkki).\nPitää kyllä tunnustaa, että myöhemmältä autonomian ajalta en itse muista suoralta kädeltä venäläisupseerien kirjoittamia Suomea koskevia muistelmia. Se taas ei tarkoita, etteikö niitä olisi; olen itse tutustunut enemmänkin Krimin sotaa edeltävään aikaan. Vastavuoroisesti kirjoitettuja tekstejä, eli suomalaisupseerien muistelmia Venäjältä, ainakin on olemassa paljon juuri tuolta kaudelta; esimerkiksi Väinö Haapasen "Upseerielämää" tulee suoralta kädeltä mieleen.\nHeh, tässä on varmaan vaikuttanut nyt minun kohdallani pieni laiskuus. Autonomian varhaisvaiheisiin tutustuttaessa julkaistuja suomalaisia kuvauksia on vielä niin vähän - hyvä jos lainkaan - että siinä kohtaa on tavallaan pakko lukea Bulgarinin ja muiden venäläisupseerien kertomuksia. Mutta sitten kun 1800-luvun lopulla alkaakin olla sitä suomalaista - ja nimenomaan suomenkielistä - aineistoa saatavilla, niin ulkomaanelävien mahdollisten kirjoitusten olemassaoloakaan ei viitsi tarkistaa. Pitääkin perehtyä myös tähän asiaan tästä lähin!\nPertti Luntisen teoksissa on kyllä varmasti mainittu autonomian ajan loppuvaiheiden venäläisupseerien kokemuksista Suomessa. Itse asiassa, onhan hän aikoinaan Studia Historicassa julkaissut peräti F. A. Seynin elämänkerran, ja siinä oli muistaakseni myös kirjeaineistoa siteerattuna. Seyn toki oli kenraalikuvernöörinä enemmänkin hallintoviranomainen, mutta sotilas silti.\nOikein myöhäiseen autonomian aikaan jos mennään, niin Lars Westerlund on myös siteerannut niissä Venäläissurmat Suomessa -teoksissaan joitakin muistelmia vallankumouksen ajoilta, joissa myös Suomi mainitaan ainakin ohimennen. Esimerkiksi tämä G. Grafin muistelmateos Itämeren-laivastosta (linkki) on yksi sellainen. En ole tosin sitä lukenut.


Holiday mood | Beauty Box\nEnsimmäinen lomaviikko Meksikossa on mennyt todella nopeasti. Vielä muutama päivä tätä viikkoa onneksi jäljellä! Olemme viettäneet kuluneen viikon Playa del Carmenissa Riu Palace Mexico hotellissa. Hotelli on ollut todella mieluinen kaikin puolin. Sijainti on hyvä. Hotellilta on päässyt kivasti kävellen tutkailemaan Playacarin kaunista ja rauhallista kaunpunginosaa sekä Playa del Carmenin keskustaa. Keskustaan hotellilta kävelee alle puolessa tunnissa. Playa del Carmenin keskustasta löytyy runsas valikoima kauppoja, ravintoloita ja muita palveluita. Playa del Carmenin rannat ovat todella täynnä ihmisiä, mutta täällä vähän pidemmällä rannat ovat väljempiä, vaikka toki täälläkin turisteja riittää. Enimmäkseen tänne on matkannut porukkaa Jenkeistä.\nRannalla makoilun lisäksi kävimme pyörähtämässä toissapäivänä Chichén Itzálla, josta kertoilen lisää myöhemmin. Alkulomasta meni pari päivää aikaerosta toipuessa, mutta nyt olen saanut kiinni Meksikon rytmin. Muuten loma on ollut todella antoisa tähän mennessä ja Meksiko on kerrassaan upea paikka. Sunnuntaina suuntaamme kohti Cancunia, jossa vietämme seuraavan lomaviikon.\nIlmat ovat hellineet täällä ja päivisin lämpötila on kohonnut reilusti yli 30 asteen. Kuuminpaan aikaan päälle on sujahtanut bikinit. Erilaiset kimonot ja rantavaatteet ovat muutenkin olleet kovassa käytössä. Tässä tämän päiväistä rantatyyliä.\nLähettänyt Sanna/Beauty Box klo 4.03


ROMULYYLI: KIRJOTTUA ja muutakin...\nKIRJOTTUA ja muutakin...\nHaluatko vilkaista, mitä yhtenä päivänä oli pöydälläni :)\nLähettänyt Riitta Sinikka klo 16.22\nHei! Kivaa alkanutta vuotta!\nBlogiini tullut muutoksia: nimi: Kuukkelin Paja ja os http:/harmaakuukkeli.blogspot.com\nMukavaa jakaa kuulumisia! Terv margit\nyes !! very nice colours !\n2. tammikuuta 2013 klo 17.11\nAika käheet värit!\n2. tammikuuta 2013 klo 17.34\nKaunista sommittelua! :)\n2. tammikuuta 2013 klo 17.46\n2. tammikuuta 2013 klo 19.36\nSauna lämpiää, salaatti odottaa jääkaapissa (nämä jokavuotiset lupaukset...) Ihanaa alkanutta vuotta sinulle!\n2. tammikuuta 2013 klo 20.02\nIhana kirjottu ruusu, suloinen.\n2. tammikuuta 2013 klo 20.21\n3. tammikuuta 2013 klo 8.02\nNämä kirjotut liinat ovat ihania. Löysin Tukholman kirpparilta pyöreän pitsereunaisen liinan, kirjottu täyteen kukkia. Yhdessä kohtaa jo korjattu pienellä paikalla. Minä oitis nappasin sen mukaani ja olen löydöstä onnellinen. Nämä käsityöt ovat aarteita. Ei niitä nykynaiset paljon enää kirjo, harmi.\n3. tammikuuta 2013 klo 11.59


Pienoismalli KTM SX-F450 1:10 NewRay\nPienoismalli Kawasaki KX450F 1:12 NewRay\nLaadukkaita, leikkiä kestäviä NewRay motocross- moottoripyörien pienoismalleja 1:10 ja 1:12 kokoisina. Kaikissa pyörivät renkaat, kääntyvä etupyörä, toimiva takajousitus. Kaikissa varikkopukki mukana. Valmistaja on NewRay. Viimeistellyt yksityiskohdat!\nPienoismalli Kawasaki TwoTwo + rekka NewRay\nPienoismalli Suzuki Factory + rekka NewRay\nPienoismalli Suzuki Yoshimura + rekka NewRay


KUTSU MEDIALLE: Onko Suomi Ankkalinna? Tervetuloa kirjajulkkareihin! - Sanoma Media Finland\nKUTSU MEDIALLE: Onko Suomi Ankkalinna? Tervetuloa kirjajulkkareihin!\npe, helmi 16, 2018 14.02 CET Report this content\nKuka on Suomen Aku Ankka? Entä Roope-setä? Tervetuloa Aku Ankan Made in Finland -kirjan julkistustilaisuuteen ravintola Lasipalatsiin Kalevalan päivänä, keskiviikkona 28.2. klo 8.30–10. Kaikki kirjan tarinat ovat tunnettujen suomalaisten tekstinikkareiden käsialaa. Keskustelemassa Suomesta, Ankkalinnasta ja sarjakuvista ovat muun muassa oman tarinansa käsikirjoittaneet muusikko Anssi Kela, kirjailija Johanna Sinisalo, Pahkasika-mies Markku Paretskoi ja Ankka-piirtäjä Kari Korhonen.\nAku Ankan Made in Finland on täynnä suomalaiskirjoittajien tarinoita. Tunnetut Aku Ankan ystävät Johanna Sinisalo, J. Karjalainen, Markku Paretskoi, Tarmo Koivisto, Anssi Kela, Pasi Heikura, Leena Lehtolainen, Jari Tervo, Mauri Kunnas ja Laura Honkasalo käsikirjoittivat omat Aku-sarjansa, jotka kuvitettiin ja koottiin kirjaksi.\nMiten suomalaisuus näkyy tarinoissa? Miksi suomalaiset ovat niin Aku Ankka -hullu kansa? Millaista musiikintekijän, kirjailijan ja toimittajan oli asettua sarjakuvan käsikirjoittajaksi?\nKirjajulkkarit keskiviikkona 28.2. klo 8.30–10 Ravintola Lasipalatsissa, Mannerheimintie 22–24. Tilaisuudessa aamiaistarjoilu klo 8.30 alkaen. Keskustelu alkaa klo 9.\nMukana keskustelemassa Suomesta ja Ankkalinnasta Made in Finland -kirjan tarinoiden käsikirjoittajista ovat muun muassa:\nAnssi Kela, muusikko ja kirjailija\nMarkku Paretskoi, Pahkasika-mies, toimittaja ja käsikirjoittaja\nKari Korhonen, sarjakuvataiteilija\nTilaisuuden juontaa Aku Ankan päätoimittaja Aki Hyyppä ja Ankka-piirtäjä Kari Korhonen on paikalla signeeraamassa kirjoja.\nOsallistujat saavat mukaansa Made in Finland -kirjan signeerauksella.\nIlmoittautumiset 26.2. mennessä viestintäpäällikkö Jenny Savikolle: jenny.savikko@sanoma.com.\nSanoman Kids Media on yksi Suomen suurimmista lisenssipohjaisten media- ja viihderatkaisujen tuottajista. Kerromme tarinoita ja tuotamme monikanavaisia viihde-elämyksiä, joissa seikkailevat tunnetuimmat ja rakastetuimmat piirretyt hahmot.


Dialogibloggaus: Pirskahteleva ja vimmainen Canth ihastuttaa – KULTTUURIKUURI\nDialogibloggaus: Pirskahteleva ja vimmainen Canth ihastuttaa\n29.11.2016 8.7.2017 ~ Meri / Kulttuurikuuri\nTässä kirjoituksessa kolme Extempore Kulttuuriblogien bloggaajaa keskustelevat Suomen Kansallisteatterin Suurella näyttämöllä näkemästään Canth-kantaesityksestä. Näytelmä kertoo kuopiolaisesta Minna Canthista (1844-1897), joka oli kirjailija, lehtinainen, yhteiskunnallinen vaikuttaja, uusien kansainvälisten aatteiden ja kulttuurivirtausten välittäjä, seitsenlapsisen perheen yksinhuoltaja ja liikenainen. Hänen näytelmiään ovat muun muassaTyömiehen vaimo, Kovan onnen lapsia, Papin perhe, Sylvi ja Anna-Liisa.\nElisa Helenius / Sateenkaarenmaalari\nHaluan heti alkuun sanoa, että nautin Canth-näytelmästä! Se on upea historiallinen pukudraama vahvasta naisesta, joka uskaltaa uhmata ajan sovinnaisuussääntöjä ja toteuttaa itseään täysillä. Ihana Cécile Orblin tulkitsee intohimolla nimiroolin Minna Canthina.\nNäytelmässä oli tosin välillä vaikea pysyä mukana sen nopeatempoisen episodirakenteen takia. Aikakaudet, paikat ja ihmiset vaihtuivat välillä liian rivakasti.\nNäytelmän rakenne on haastava mutta toteutukseltaan raikas ja kiehtova. Itseäni hieman harmitti se, että Canthin näytelmien lukemisesta on jo kohdallani yli kymmenen vuotta. Suosittelisinkin katsojille tutustumista Canthin tuotantoon, sillä tällöin näytelmän sisälle upotettuihin näytelmäkohtauksiin saa syvempää kosketuspintaa.\nPidin myös paljon tuosta, että näytelmään on upotettu kohtauksia monista Canthin näytelmistä. Samalla saimme tietää, kuinka jotkin klassikkokohtaukset ovat syntyneet ja miten aikalaiset niihin reagoivat.\nMinusta Orblin on täydellinen valinta nimirooliin ja ehkä parasta koko näytelmässä. Vannoutuneelle Canth-fanille esitys on pakollista nähtävää!\nEniten esityksestä tosiaan saa irti, jos on tutustunut kirjailijan teoksiin etukäteen. Itse pidin kovasti episodirakenteesta ja yllätyin siitä, miten yhtenäinen kokonaisuus sinänsä irrallisista pätkistä kuitenkin lopulta rakentui.\nOdotin ehkä hieman yllättävämpiä käänteitä ja räväkkyyttä. Loppujen lopuksi Kansiksen Canth oli minusta varsin sovinnainen.\nYllättävää, että sinusta Kansiksen Canth oli varsin sovinnainen. Itse taas pidin nopeatempoista episodirakennetta ja silmäniskuja nykyajalle jopa aika raikkaana tulkintana suomalaisesta kansallisikonista.\nModernia oli myös se, ettei Canthia kuvattu ollenkaan kotona hoitamassa seitsemää lastaan, vaan hänestä piirtyi nimenomaan kuva uranaisena. Näytelmä jopa alkaa siitä kun hänen aviomiehensä kuolee, eikä näytelmässä käsitellä ollenkaan hänen 12 vuotta kestänyttä avioliittoaan. Tosin näytelmässä kenties vihjataan, ettei kyseessä ollut rakkausliitto, joten parisuhde ei kai ollut Canthille niin iso osa elämää.\nPidin siitä, että näytelmän näkökulmana oli Canth aktivistina ja kirjoittajana. Canth oli paljon aikaansa edellä, minkä takia hän sai aikaan Suomessa positiivisia muutoksia. Radikaaliutensa takia hän kohtasi myös halveksuntaa ja vähättelyä. Hän olisi moderni jopa nykyaikana puolustaessaan eutanasiaa!\nMinusta oli myös hassua, miten hämmentynyt olin ensin Orblinin eläväisestä ja pirskahtelevastakin roolisuorituksesta. Olin tottunut Canthista yleisimmin esillä olevaan valokuvaan, jossa hän on jo varsin iäkäs ja jylhän karismaattinen, vakava. Havahduin pohtimaan sitä, kuinka yksiulotteisen kuvan itsekin helposti rakentaa taiteilijoista (tähän toki vaikuttaa myös se, miten heidät esitetään) eikä välttämättä havahdu elämän monivivahteisuuteen heidän töidensa ja julkisuuskuviensa takana.\nElisa, kommenttiisi viivaten siis minusta tapa, jolla Canth esitettiin on nykyajankin sosiaalista ja kulttuurista kontekstia vasten tarkastellen arvokas ja tärkeä.\nOrblin kertoi lehtihaastattelussa, että hänellä oli tuon saman valokuvan perusteella mielikuva Canthista vakavana ja jäyhänä vanhana matriarkkana. Sitten hän oli nähnyt kuvan 17-vuotiaasta Canthista, joka on maailmaa uteliaasta ja intensiivisesti katsova kaunotar. Näytelmän alussahan Canth on 36-vuotias tuore leski, eli vielä aika nuori.\nKristiina Halttu esittää näyttelijä Ida Aalbergia. Kuvaaja: Stefan Bremer\nItselleni Canth oli tuttu lähinnä juuri aktiivisena naisasianaisena ja uutterana kirjailijana, joten niiden puolien kuvaaminen ei yllättänyt näytelmässä. Sitä kyllä edelleen ihmettelen, miten hän onkaan aikanaan ehtinyt tehdä kaiken, mitä teki!\nOrblinin Canth kieltämättä oli hyvin eläväinen, mikä minusta oli raikasta. Muutenkin kaikki näyttelijät olivat jälleen kerran todella hyviä. Tämä on laatua, jota Kansikselta toki osaa odottaa.\nCorblin vangitsi vivahteikkaasti ja herkästi Canthin tulisieluisuuden ja vimman!\nTotta! Näytelmä on kokonaisuudessaan laatutyötä. Haluan mainita myös hienot valot, jotka olivat tärkeä osa lavastusta.\nItse pidin paljon myös näyttelijä Ida Aalbergin tuomisesta näytelmän keskeiseksi hahmoksi, koska hän on niin mielenkiintoinen hahmo, 150 vuoden takainen kansainvälinen julkkis Suomessa. Osittain Aalbergin hahmo tosin vei huomiota Canthilta.\nNäytelmän kiihkeä tempo myös vastasi hyvin Canthin omaa vauhdikasta elämää bisnesnaisena, naisasianaisena, suurperheen yksinhuoltajana ja näytelmäkirjailijana.\nSivuosat olivat myös taiten roolitettu, etenkin Eeva Putron näyttelijäntyö tyttären vaikeaa isäsuhdetta kuvaavassa Papin perhe -kohtauksessa oli voimakas ja koskettavaa. Jukka Puotila oli myös mainio suomenkielisen teatterin perustajan Kaarlo Bergbomin roolissa.\nVoimakas ja liikuttava oli myös kohtaus, jossa Eeva Putron tällä kertaa esittämä Canthin tytär kuolee. Canth selvisi lopulta suuresti menetyksestä ja pysyi työkykyisenä.\nSuomen lähihistoriasta ja kirjallisuudesta kiinnostuneelle näytelmällä on paljon annettavaa. Itse vähän harmittelin sitä, että osa esityksenkin kuvaamista tapahtumista ei ollut minulla enää kovin hyvässä muistissa. Eniten näytelmästä saanee irti, kun tuntee vähän Canthin uraa ja teoksia sekä ylipäätään Suomen kulttuurihistoriaa 1800-luvun loppupuolelta.\nMinusta Kansiksen Canth on kokonaisuudessaan onnistunut ja taattua laatua, mutta ehkä hieman yllätyksetön.\nPidin todella paljon siitä, miten Canthin klassikkonäytelmiä tuotiin katkelmina lavalle. Ratkaisu oli minusta toimiva.\nKuvassa Jukka Puotila esittää teatterinjohtaja Kaarlo Bergbomia ja Jussi Lehtonen esittää näyttelijä-ohjaaja Niilo Salaa. Kuva: Stefan Bremer\nMinusta on myös mielenkiintoista, että Helsingin Sanomissa näytelmä sai vähän laimean arvion, mutten ole varmaan koskaan nähnyt Kansallisteatterin yleisöä niin hurmoksellisesti taputtamassa kuin Canthin jälkeen!\nMinussa Canthin teokset ovat herättäneet monenlaisia tunnereaktioita. Niitä tunteita jäinkin ehkä kaipaamaan lisää tähän Kansallisteatterin näytelmään. Mutta tämä on varmasti hyvin henkilökohtainen juttu.\nMinullekin Canthin näytelmät ovat olleet voimakkaita kokemuksia ja herättäneet vihaa kuvaamaansa epäoikeudenmukaisuutta kohtaan. Canth on kirjottaja, jolla on vahva moraalinen ja yhteiskunnallinen sanoma teoksissaan.\nOsallistuimme Kansallisteatterin Bloggariklubille ja olimme pressilipuilla katsomassa kantaesitystä 23.11.2016. Canth – Kertomus uuden ajan ihmisistä -näytelmän esittely Kansallisteatterin verkkosivuilla. Kesto 2 tuntia 50 min, sisältää väliajan. Näytöksiä on 31.3.2017 asti.\nTämän kirjoituksen pääkuvassa on Cécile Orblin, kuva: Stefan Bremer.\nROOLEISSA Kristiina Halttu, Olli Ikonen, Jussi Lehtonen, Pirjo Luoma-aho, Pihla Maalismaa, Pirjo Määttä, Harri Nousiainen, Elli Närjä, Cécile Orblin, Jukka Puotila, Eeva Putro, Seppo Pääkkönen / Taisto Reimaluoto ja Henri Tuominen\nKÄSIKIRJOITUS Seppo Parkkinen\nOHJAAJAN ASSISTENTTI Elina Lajunen\nKategoriassa Teatteri\tCanthdialogibloggausHelsinkihistoriaKansallisteatteriKirjallisuuskirjallisuushistoriakulttuurihistoriaMinna CanthnäytelmäromaanitTeatteriyhteiskunnallinen\n‹ PreviousElävien maailmaan kurkottavat haamut tuovat oivalluksia omasta elämästä\nNext ›Improteatteria: Testissä Stella Polariksen rikostarina ja Riskiryhmän Snap


Hyvää joulua ja epävirallinen toimintakertomus | Vaiste Productions\nHyvää joulua ja epävirallinen toimintakertomus\nHei, ja hauskaa joulunaikaa!\nLähdimme tervehtimään teitä rakkaat asiakkaat ja yhteistyökumppanit tänä vuonna vaatimattomasti vain sähköpostilla, mutta ajatushan on se tärkein ja kestävä kehitys se, mitä tarvitsemme. Joulutoivotusten kylkeen liitämme lyhyen ja epävirallisen toimintakertomuksen, jossa katselemme taas vähän taaksepäin, että mitä on tullut tehtyä ja mitä on edessäpäin.\nEpäjärjestelmällistä kansainvälistymistä, mutta paljon oppimista ja innostumista\nMaailmanvalloituksemme jatkuu edelleen vakaasti, mutta epäjärjestelmällisesti. Aloitimme kansainvälistymisen Aasiasta ja laajensimme vuotta myöhemmin Yhdysvaltoihin. Tänä vuonna haimme jalansijaa todenteolla Lontoosta ja pystytimme suurten poikien vanavedessä UK-toimistomme. Drupal-huuma Lontoossa olikin vähän eri tasolla kuin Suomessa ja pääsimme suhteellisen nopeasti etabloitumaan alueelle. Maailma muuttuu nopeasti ja näin kävi tälläkin kertaa; taloustilanteen kiristyessä päätimme pakata kampsumme ja lähteä takaisin Suomeen.\nNo, oikeasti kansainvälistymistarinamme ei ole näin järeä. Toimimme kuitenkin yhteistyössä niin yhdysvaltalaisen kuin aasialaisen asiakkaan kanssa. Kristian meiltä vietti tänä vuonna reilut kolme kuukautta Lontoon päässä EU:n yrittäjyysvaihdon tiimoilta. Sen suhteen pitää nostaa peukut pystyyn julkiselle sektorille, hieno ohjelma! Lontoon Drupal-huumaa emme liioitelleet äskeisessä kappaleessa - se oli oikeasti hullua meininkiä. Ehkä Suomessakin kohta.\nKansainväliset projektit ovat innostavia! Yhdysvaltoihin olemme esimerkiksi tehneet paljon Hobnob-viinin (VP suosittelee) Facebook-kampanjoita ja nämä kampanjat alkoivat jo silloin, kun Suomessa vasta mietittiin, mitä tällä sosiaalisella medialla voi tehdä. Aasialaiset caset taas ovat oma lukunsa; välillä jopa pelottaa. Viime aikoina olemme tehneet mielenkiintoista Aasiaan suunnattua kirjallisuuden arvostelusivua, mutta siitä ehkä enemmän, kun saamme se vihdoin virallisesti ulos!\nKehitysaskelia yksi toisensa jälkeen\nTietää menneensä eteenpäin ja oppineensa, kun voi sanoa, että olimmepa tyhmiä vuosi sitten. Aloitimme nykyisen kaltaisen toiminnan noin vuosi sitten ja ensimmäinen vuosi on ollut jälleen kerran hieno oppimiskokemus. Vastoinkäymisiltä ei ole vältytty, mutta niistä aina selvitty aikaisempaa vahvempana.\nOlemme tehneet yhteistyötä, tavanneet ja keskustelleet jälleen kerran upeiden tyyppien ja yritysten kanssa! Meitä kokeneemmat ihmiset ovat jakaneet tietoaan meille ja toivottavasti olemme osanneet sitä oikein hyödyntää. Helsingin kaupunginkirjaston projektit keväällä olivat erittäin mielenkiintoisia ja kertoivat vaan hienoa kieltä siitä, että organisaatio panostaa paljon verkkoratkaisuihinsa. Syksyn projekteissa data on ollut avainsana: yhä useammassa sivustoratkaisussa käsitellään ja välitetään dataa jossain muodossa.\nOppineena, kokeneempana, levänneenä, vahvistettuna ensi vuoteen\nPuolen tunnin päästä poistutaan ja painutaan lataamaan akkuja. Tammikuusta on tulossa sykähtelevä kuukausi ja "kiekon pudotessa jäähän pitää olla valmis".\nKehitystiimi sai vahvistusta, kun Joona liittyi joukkoomme Kokkolassa loppuvuodesta ja anti-JYP-mies Janne tulee Jyväskylästä sekoittamaan pakkaa. Päätavoitteenamme on vahvistaa Drupal-osaamistamme entisestään ja solmia joitain uusia asiakassuhteita sen ympärille. Keskitymme erityisesti Drupal Commerceen ja verkkokauppatoimintaan ensi vuonna. Commercen lisäksi ajattelemme, että Drupalia voisi hyödyntää Suomessa yhä paremmin myös julkisella sektorilla. Jos on näihin teemoihin liittyviä juttuja, pingatkaa alkuvuodesta!\nLyhyesti vuotemme oli tällainen. Mukava vuosi, toivottavasti ensi vuonna vaan parannetaan! Vielä toivotamme kaikille oikein rauhaisaa ja rentouttavaa joulua sekä sopivan riehakasta uudenvuoden aikaa! Nähkäämme vuonna 2013!\nAntti, Jarmo, Joona, Juho, Kristian, Ville


Bayern München matkustaa Super Cupiin mahdollisimman kapealla miehistöllä | Urheilu | Aamuposti\nUrheilu 22.9.2020 12:34\nBayern aloitti Bundesliigan perjantaina murskaavalla ylivoimalla ja höykytti Schalken 8–0. AFP / LEHTIKUVA\nJalkapallon saksalaisjätti Bayern München jahtaa kauden 2020–21 ensimmäistä pokaaliaan torstaina, kun Mestarien liigan voittaja kohtaa Budapestissä pelattavassa Uefa Super Cupissa Sevillan. Espanjalaisvastustaja voitti viime kauden Eurooppa-liigan.\nBayern aloitti Bundesliigan perjantaina murskaavalla ylivoimalla ja höykytti Schalken 8–0.\n– Meidän olisi pitänyt tehdä vielä neljä maalia enemmän, Bayernin valmentaja Hansi Flick kuvaili ylivoimaa saksalaislehti Bildin verkkosivuilla .\nMoninkertainen maalikuningas Robert Lewandowski avasi ottelussa maalitilinsä, mutta ei valmistautunut maanantaina Super Cupiin muun joukkueen tavoin. Saksalaislehti Kicker kertoi puolalaiskärjen kärsivän loukkaantumisesta.\nBayernin verkkosivuilla Lewandowskin kevyempää alkuviikon ohjelmaa perusteltiin kuormituksen säätelyllä.\nTorstain ottelun kokoonpano on muutenkin arvoitus. Kickerin mukaan Bayern aikoo matkustaa otteluun "pienimmällä mahdollisella kokoonpanolla". Pelaajia otetaan mukaan vain tarvittava määrä ja joukkueen taustajoukot pidetään mahdollisimman pieninä.\nKicker kertoi, ettei mukaan lähde myöskään joukkueen yhteistyökumppanien edustajia eikä faneja, ainakaan johdetuilla fanimatkoilla.\nBayern vakuuttaa nälkää riittävän\nBayern murskasi perjantaina Schalken liki tyhjällä kotistadionillaan. Lehtereillä oli vain ylimääräisiä pelaajia, seuratoimijoita ja tiedotusvälineiden edustajia.\nSaksalaislehti Bild ihmetteli tiistaina sitä, että Super Cupiin on kuitenkin pääsemässä reilut 20 000 katsojaa, vaikka Unkarin pääkaupungin koronavirustilanne on pahempi kuin Münchenissä.\nBayern voitti viime kaudella Saksan liigamestaruuden, Saksan Cupin ja Mestarien liigan. Seuran verkkosivuilla vakuutetaan, että nälkää riittää tällekin kaudelle.\n– Müncheniläisten menestyksennälkä on edelleen valtava menneen kauden menestyksen jälkeenkin. Osoitimme sen vahvasti perjantaina Schalkea vastaan. Tämän poikkeuksellisen vuoden neljäs palkinto on tarjolla Sevillaa vastaan, seuran verkkosivujen ennakossa kirjoitettiin.


Riika vauvan kanssa\ngnvideo.itRiika vauvan kanssa\nImages of riika Vauvan kanssa\nHänen kanssa olemme luoneet monipuolisen kaupunkikierroksen, joka kattaa Riian upeimmat nähtävyydet. Näe ja koe upea Riian jugend-tyyli, maailmanperintökohteena oleva vanhakaupunki ja paljon muuta. Risteilyturisteille räätälöity kierros. Riika Tutuksi ©2020 by TransferOne\nMaa Quzuu matkablogi - Vauvan kanssa lentokoneessa riika vauvan kanssa\nRiika oli mahtava kaupunki kohde tällaisen kohta 6 kuisen minimänin kanssa. (Mahtava sana jonka opin viime viikolla) 😄 Lento oli lyhyt, itseasiassa menomatka kesti vain 50 minuuttia ja Felix nukkui koko tuon ajan. Hotellimme sijaitsi Riikan Vanhasta kaupungista katsottuna, sillan …\nRiika Tutuksi riika vauvan kanssa\nRiika syksylla 2018. Suomalaisten suosikkikohteisiin kuuluva Riika on hyvä vierailupaikka ympäri vuoden, ja sinne on mukava lähteä kesän päätyttyäkin. Syyskuu on yksi parhaita kuukausia tutustua Latvian pääkaupunkiin, ja silloin niin urheilu- kuin kulttuurielämäkin pyörähtävät muutaman kuukauden tauon jälkeen käyntiin.\nVauvan kanssa Viinistuun - LIBERTA - Vene vapauteen riika vauvan kanssa\nRiika W. Viikot 2 ja 3 babyn kanssa. September 24, 2019. our baby. Riika W. Ensimmäinen viikko vauvan kanssa. Riika W. November 20, 2019. Parhaalta tuntuu nyt ratkaisu, jossa Patrik nukkuu yksin W:n huoneessa sohvalla ja W muutti minun ja vauvan kanssa meidän master bedroomiin. Näin perheen pienin ei herätä isäpappaa öisin ja W taas\nLasten kanssa Riikaan Vaikka Riika mielletään helposti tyypilliseksi kaupunkilomapaikaksi, missä on paljon kulttuuria ja arkkitehtuuria, niin tämä ei kuitenkaan tarkoita, etteikö Riika olisi sopiva kohde lapsiperheillekin. Lasten kanssa matkustaminen Riikaan on helppoa. Matka ei kestä kauan, sillä Riikaan lentää Suomesta noin tunnissa ja kaupungista löytyy monia kohteita, jotka\nHei, Etsin tv-kuvausta varten raskauden loppuvaiheessa olevaa raskausvatsaa. Kuvissa ei näy kasvoja. Aikaa menee noin 1,5 tuntia. Kuvaus Pasilassa, joten etsin pääkaupunkiseudulla asuvia henkilöitä. Luvassa pieni palkkio. Yhteydenotot riika.nikkarinen@yle.fi\nriika arkistot - Lapsennimi\nRiika - Pieni matkaopas\n10.4.2020 Retkeily lasten kanssa – 10 vinkkiä mukavampaan retkeilyyn 2.4.2020 Raskaana olevan ruokavalio – Muista nämä 4 ravintoainetta! 15.3.2020 Liikunta synnytyksen jälkeen – Ohjeet lantionpohjan lihasten harjoitteluun\nRiika kokemuksia | Matkalla lasten kanssa | Annan riika vauvan kanssa\nPäivitetty 13.7.2018 Niksejä, tapahtumia, tekemistä ja menovinkkejä vauvan kanssa liikkuvalle. Pienten Helsingin Vauvojen Helsinki -sarjan ensimmäinen osa luo yleiskatsauksen Helsinkiin vauvan ehdoilla. Pienten Helsingin Vauvan Helsinki -sarjan ensimmäinen artikkeli rohkaisee liikkumaan vauvan kanssa ja vie seikkailuille Helsinkiin. Vinkit on koottu omakohtaisten …\nEnsimmäinen viikko vauvan kanssa — Coterie\nRiika kokemuksia – hyvää ruokaa, vauhdikasta tekemistä ja sadetta. Riika kokemuksia -artikkelissa mukana yhteistyössä on Hurmås-neule.. Vietimme pääsiäisen perheen kanssa Riiassa.Ennen pääsiäistä Suomessa oli jo saatu nauttia aurinkoisista ja keväisistä päivistä, joten oli hieman pettymys kun koko matkan aikana ei aurinko pilkahtanut kertaakaan.\nLasten kanssa Riiassa: Parhaat matkustusajat, ruokailu riika vauvan kanssa\nNiin. Ollaan menossa Riikaan kesällä ja tuli mieleen, että pitääkö sinne ottaa myös kaukalo matkarattaiden kanssa mukaan? Kun miten vauva muuten taksissa\nLasten kanssa | Riika\nRIIAN NÄHTÄVYYDET Tuomiokirkko (Rīgas doms) Riian tuomiokirkko on Baltian maiden suurin keskiaikainen kirkko. Tuomiokirkko mahtavine urkuineen on Riian symboli. Osittain goottilaista ja osittain barokkityyliä edustava Tuomiokirkko rakennettiin piispa Albertin aloitteesta. Se rakennettiin 1200-luvulta 1700-luvulle. ja tästä syystä kirkko edustaa eri kausien tyylisuuntia.\nmitä syödä vatsataudin jälkeen\nhavukasvien kanssa sopivat perennat


Johdanto - Johdatus suomalaisiin oikeuslähteisiin - LibGuides at Poliisiammattikorkeakoulu\nJohdatus suomalaisiin oikeuslähteisiin\nLainvalmistelu Toggle Dropdown\nSäädös Toggle Dropdown\nPäätös Toggle Dropdown\nOikeustiedon elektroniset tietopankit\nSuomalaisen oikeustiedon hakupalvelu. Käytettävissä oppilaitosverkon tunnuksilla.\nSuomalaisen oikeustiedon hakupalvelu. Avoimesti verkossa.\nTervetuloa opiskelemaan suomalaisia oikeuslähteitä\nTässä sivustossa perehdytään suomalaisiin oikeuslähteisiin: tiedonhakuun ja tiedontuottajiin. Oppimateriaalia voidaan käyttää joko itseopiskelun apuna tai poliisi (amk) -tutkinnon Johdatus oikeuteen -osajakson oppimateriaalina. Sen avulla tutustut laintulkinnan kannalta keskeisiin oikeuslähteisiin.\nKuva: Oikeustieto voidaan sijoittaa asiakirjan laadun perusteella vasemmalta oikealle etenevälle aikajanalle. Janan yläpuolella on tietolähde ja alapuolella, mistä tämä tieto on löydettävissä. Näillä sivustoilla tutustutaan kaikkiin janalla oleviin tiedonlähteisiin.\nOhje oppimateriaalin käyttöön\nOppimateriaali alkaa kronologisesti lainvalmistelusta ja päättyy säädösten perusteella annettuihin viranomaispäätöksiin. Sen lisäksi materiaalissa tehdään katsaus suomalaiseen oikeuskirjallisuuten sekä oikeuslähteiden merkintään.\nOikeudellisen tiedon hakijalle lakikokoelma on keskeisin lähde. Sen käyttöön perehdytään Säädös-välilehden alla olevalla Lakikoelma\n-alasivulla. Voit halutessasi aloittaa opiskelusi sieltä: kun opit käyttämään lakikokoelmaa, opit pikku hiljaa myös muiden oikeuslähteiden hakemista silloin, kun tarvitset niitä laintulkinnan avuksi.\nTuula Koponen: Johdatus suomalaisiin oikeuslähteisiin. Tampere, Poliisiammattikorkeakoulu.\nNext: Lainvalmistelu >>\nLast Updated: Aug 6, 2020 4:20 PM