Lohistrategian taustaselvitykset 91(1-2014) - PDF\nLohistrategian taustaselvitykset 91(1-2014)\nDownload "Lohistrategian taustaselvitykset 91(1-2014)"\n1 Lohistrategian taustaselvitykset 91(1-2014)\n2 Lohistrategian taustaselvitykset Atso Romakkaniemi, Eero Jutila, Tapani Pakarinen, Ari Saura, Markus Ahola, Jaakko Erkinaro, Petri Heinimaa, Timo P. Karjalainen, Marja Keinänen, Soile Oinonen, Pentti Moilanen, Henni Pulkkinen, Riitta Rahkonen, Jari Setälä ja Pirkko Söderkultalahti Maa- ja metsätalousministeriö Kala- ja riistahallinnon julkaisuja 91 (1/2014)\n3 Julkaisun nimi: Lohistrategian taustaselvitykset Julkaisija: Maa- ja metsätalousministeriö Kannen kuva: Ville Vähä, Lohen kylki Kartat, rantaviiva ja valtakunnanraja Maanmittauslaitos, lupa nro. 6/MML/14 ISBN (Verkkojulkaisu) ISSN (Verkkojulkaisu) Graafinen suunnittelu: Z Design Oy Taitto: Iiris Väistölä /Juvenes Print Juvenes Print, Kuopio, 2014\n4 Kuvailulehti Julkaisija Maa- ja metsätalousministeriö Julkaisuaika Helmikuu 2014 Tekijä(t) Atso Romakkaniemi, Eero Jutila, Tapani Pakarinen, Ari Saura, Markus Ahola, Jaakko Erkinaro, Petri Heinimaa, Timo P. Karjalainen, Marja Keinänen, Soile Oinonen, Pentti Moilanen, Henni Pulkkinen, Riitta Rahkonen, Jari Setälä ja Pirkko Söderkultalahti Julkaisun nimi Tiivistelmä Lohistrategian taustaselvitykset Tämä selvitys on kooste tutkimuksen keräämistä taustatiedoista, jotka toimitettiin Itämeren aluetta koskevan kansallisen lohistrategian valmistelua varten. Taustatietojen keräämiseen osallistui lukuisia tutkimuksen eri osaalueiden asiantuntijoita. Lohta on tutkittu enemmän kuin meritaimenta, mutta lohen tutkimustietoja on tietyiltä osin mahdollista soveltaa myös meritaimeneen. Selvitys esittelee lohen ja meritaimenen elinkaaret, lajien elinympäristövaatimukset ja roolit Itämeren ja siihen laskevien jokien ekosysteemeissä. Selvityksessä kuvataan nykyiset lisääntymisjoet ja niiden luonnonkantojen tila. Lisäksi esitellään myös entiset lisääntymisjoet, joista osaan lohen ja meritaimenen lisääntyminen saattaa olla mahdollista palauttaa. Istutustilastojen, saaliin alkuperätietojen ja merkintätulosten pohjalta käsitellään istutusten vaikutuksia. Merkintätulosten ja kalastus- ja saalistietojen avulla kuvataan lohi- ja meritaimenkantojen vaellusalueita ja kalastuksen sekä saaliiden kehitystä. Selvitys kokoaa nykytiedot lohen ja meritaimenen merivaelluksen alkuvaiheen luontaisen kuolevuuden kasvusta, muutoksen mahdollisista syistä sekä muutoksen vaikutuksista kalastukseen ja sen säätelytarpeisiin. Lisäksi esitellään nykytiedot lohen kalastajamääristä, lohen taloudellisesta ja yhteiskunnallisesta merkityksestä sekä virkistysarvosta. Edelleen luodaan katsaus lohenkalastuksen säätelyjärjestelmiin ja lohikantojen hoitoon muualla maailmassa, sekä päätöksenteon pohjaksi tehtäviin kanta-arvioihin. Lisäksi tuodaan esille tarpeellisia toimenpiteitä lohi- ja meritaimenkantojen vahvistamiseksi. Selvityksen keskeisin sisältö on vedetty yhteen lajikohtaisesti aivan raportin lopussa. Asiasanat Julkaisusarjan nimi ja numero Julkaisun teema Lohi, meritaimen, strategia, kalastus, kalastuksen säätely, kalakantojen hoito, kalakanta-arviointi, tieteellinen neuvo Maa- ja metsätalousministeriön Kala- ja riistahallinnon julkaisuja 91 (1-2014) Julkaisun myynti/ jakaja Julkaisun kustantaja ISSN (Verkkojulkaisu) Sivuja 58 Luottamuksellisuus Julkinen Maa- ja metsätalousministeriö Maa- ja metsätalousministeriö ISBN (Verkkojulkaisu) Kieli suomi Hinta - Painopaikka ja -aika Tampere, 2014 Muut tiedot -\n5 Presentationsblad Utgivare Jord- och skogsbruksministeriet Publikationsdatum Februari 2014 Handläggare Atso Romakkaniemi, Eero Jutila, Tapani Pakarinen, Ari Saura, Markus Ahola, Jaakko Erkinaro, Petri Heinimaa, Timo P. Karjalainen, Marja Keinänen, Soile Oinonen, Pentti Moilanen, Henni Pulkkinen, Riitta Rahkonen, Jari Setälä och Pirkko Söderkultalahti Publikationens titel Sammanfattning Förstudier för laxstrategin Denna utredning är en sammanställning av bakgrundsfakta som forskningsexperterna samlat in för att användas vid beredningen av den nationella laxstrategin. I faktainsamlingen medverkade många experter inom forskningens olika delområden. Om lax har gjorts fler undersökningar än om havsöring, men forskningsrönen går också att tillämpa på havsöring till vissa delar. I utredningen finns en beskrivning av laxens och havsöringens livscyklar, livsmiljökrav och roller i ekosystemen i Östersjön och de älvar som utmynnar i Östersjön. Utredningen beskriver också de nuvarande lekälvarna och statusen hos de vilda bestånd som lever i dessa älvar. Därtill presenterar utredningen de tidigare lekälvarna av vilka vissa eventuellt kan återställas för lax och havsöring för lek. Effekterna av utplanteringarna ska behandlas utifrån utplanteringsstatistik, fångstens ursprungsuppgifter och märkningsresultat. Med hjälp av märkningsresultaten och informationen om fisket och fångsterna beskriver man lax- och havsöringsbeståndens vandringsområden samt utvecklingen av fisket och fångsterna. Utredningen innehåller aktuell information om ökningen av dödligheten hos havsöring under havsvandringens första tid, om eventuella orsaker till förändringen samt om konsekvenserna av förändringen för fisket och behoven av reglering. I utredningen ingår också information om antalet laxfiskare, laxens ekonomiska och samhälleliga betydelse och rekreationsvärde. I utredningen finns ytterligare en översikt över laxfiskets regleringssystem och förvaltningen av laxbestånden i övriga världen samt över beståndsuppskattningarna som utgör underlag för beslutsfattandet. Vidare presenteras det åtgärder som behövs för att stärka lax- och havsöringsbestånd. I slutet av rapporten finns sammanfattning av utredningens viktigaste innehåll artspecifikt. Ämnesord Lax, havsöring, strategi, fiske, fiskereglering, förvaltning av fiskbestånd, uppskattning av fiskbestånd, vetenskapligt råd Publikationsseriens Maa- ja metsätalousministeriön Kala- ja riistahallinnon julkaisuja 91 (1-2014) namn och nummer Publikationstema ISSN (PDF) ISBN (PDF) Sidor Språk 58 finska Försäljning av publikationen/ distributör Publikationens förläggare Tryckort och -datum: Tampere, 2014 Sekretessgrad Offentlig Jord- och skogsbruksministeriet Jord- och skogsbruksministeriet Pris - Övriga uppgifter -\n6 Documentation page Publisher Ministry of Agriculture and Forestry Date February 2014 Author(s) Atso Romakkaniemi, Eero Jutila, Tapani Pakarinen, Ari Saura, Markus Ahola, Jaakko Erkinaro, Petri Heinimaa, Timo P. Karjalainen, Marja Keinänen, Soile Oinonen, Pentti Moilanen, Henni Pulkkinen, Riitta Rahkonen, Jari Setälä and Pirkko Söderkultalahti Title of publication Summary Background studies for the national salmon strategy This report is a summary of the background information collected from research and submitted for the preparation of the national salmon strategy for the Baltic Sea Region. Many experts on the various sectors of research participated in compiling the background information. More research has been done on salmon than on sea trout, but the research results on salmon are in certain respects applicable to sea trout as well. The report presents the life cycles of salmon and sea trout, the habitat requirements of the species and their roles in the ecosystems of the Baltic Sea and the rivers discharging into it. The report describes the rivers where the species reproduce at present and the status of the wild populations in these. In addition, former spawning rivers are presented, some of which could be suitable for restoration of salmon and sea trout populations. The effects of stocking salmon and sea trout juveniles are discussed on the basis of stocking statistics, data on the origin of catches and fish tag recaptures. Tag recaptures and fishing and catch data are used to describe the migration areas of salmon and sea trout populations and trends in fishing and catches. The report provides current information on the increase in the natural mortality of salmon and sea trout in the early stage of sea migration. Possible reasons for the change in the natural mortality are discussed, as well as its impacts on fishing and regulation of fishing. Current knowledge is also given on the numbers of salmon fishers, economic and social significance of salmon and salmon fishing, and the recreational value of salmon. Information is also provided on the regulatory frameworks for salmon fishing and management of salmon populations in other parts of the world as well as population assessments made to serve as the basis for decision-making. In addition, certain measures necessary for strengthening the salmon and sea trout populations are put forward. The main content of the report as regards the individual species is summarised at the end of the report. Keywords Publication series and number Theme of publication For sale at / distributor Financier of publication Printing place and year Salmon, sea trout, strategy, fishing, fisheries management, management of fish populations, assessment of fish populations, scientific advice Maa- ja metsätalousministeriön Kala- ja riistahallinnon julkaisuja 91 (1-2014) ISSN (PDF) No. of pages 58 Restrictions Public Ministry of Agriculture and Forestry Ministry of Agriculture and Forestry Tampere, 2014 ISBN (PDF) Language Finnish Price - Other information -\n7 Sisällys 1. Johdanto 9 2. Lohi ja meritaimen Itämeren alueella biologia, elinympäristö ja rooli ekosysteemeissä Lohen ja taimenen elinkaaret Elinympäristöt ja niiden kunnostustarpeet Jokiympäristö Meriympäristö Ekosysteemipalvelut Lohi Lohikannat Kutuvaellus Luontainen poikastuotanto Poikasviljely ja istutukset Post-smolttikuolevuus ja M74-oireyhtymä Kalastus Saaliit Hylkeiden aiheuttama predaatio ja haitta kalastukselle Talousvaikutukset Kalastuksen järjestelyt maailmalla Itämeren kalakantojen arviointi ja tieteellisen neuvonannon prosessi Meritaimen Meritaimenkannat Kantojen tila ja siihen vaikuttavat tekijät Luontainen poikastuotanto Poikasviljely ja istutukset Post-smolttikuolevuus Kalastus Saaliit Saaliin ikä- ja kokojakaumat Kalastuksen säätelytarpeet Yhteenveto Lohi Meritaimen Keskeiset lähteet 50 LIITTEET 54\n9 1. Johdanto Maa- ja metsätalousministeriö asetti työryhmän, jonka tehtävänä oli valmistella ja löytää yhteisymmärrys kansallisesta lohistrategiasta Itämeren alueelle. Työryhmän tuli tarkastella Itämeren lohen ja meritaimenen kalastukseen ja sen ohjaukseen meressä ja joessa, sekä näiden kalakantojen hoitoon ja luontaiseen elinkiertoon liittyviä kysymyksiä. Käsillä oleva raportti on kooste tieteellisestä taustatiedosta, joka toimitettiin työryhmälle sen toimikautena. Työryhmän asiatuntijasihteeri Atso Romakkaniemi Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksesta kokosi yhteenvedon työryhmän kuultavana olleiden asiantuntijoiden esityksistä ja muusta taustamateriaalista. Asiantuntijat edustivat lohikysymysten eri osa-alueita (kalastusbiologia, kalastuksensäätelyn tutkimus, sosiologinen ja taloustutkimus, hyljetutkimus) ja he olivat Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksesta, Helsingin ja Oulun yliopistoista sekä Suomen ympäristökeskuksesta. Raportin valmisteluun osallistui kuultavaksi kutsuttujen ohella monia muitakin asiantuntijoita, muun muassa meritaimentutkijoita. Kirjoittajien lisäksi työssä ovat avustaneet ja tekstejä kommentoineet muun muassa Anssi Ahvonen, Tarja Alapassi, Erkki Jokikokko, Antti Lappalainen, Ari Leskelä, Matti Salminen, Raisa Tiilikainen, Soili Timperi ja Pekka J. Vuorinen Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitokselta, Päivi Haapasaari, Maija Holma ja Katja Parkkila Helsingin yliopistosta, sekä Harri Kuosa Suomen ympäristökeskuksesta. Suurin osa raportin sisällyksestä on jaettu lohen ja taimenen lajikohtaisiksi tarkasteluiksi, joissa pääosin noudatetaan samanlaista jaottelua. Lohta on tutkittu enemmän kuin meritaimenta, mikä heijastuu siinä, että lohta on tarkasteltu raportissa laajemmalla teemojen kirjolla kuin meritaimenta. Lohen tutkimustietoja on kuitenkin tietyiltä osin mahdollista soveltaa myös meritaimeneen, koska lajien biologiassa ja kalastuksessa on paljon yhteisiä piirteitä. 9\n10 2. Lohi ja meritaimen Itämeren alueella biologia, elinympäristö ja rooli ekosysteemeissä 2.1. Lohen ja taimenen elinkaaret Itämeressä ja siihen laskevissa joissa esiintyvä lohi (Salmo salar L.) on sama laji kuin Pohjois-Atlantilla ja siihen laskevissa joissa esiintyvä lohi. Näiden kahden alueen lohet eivät lähes koskaan vaella toistensa esiintymisalueille. Tämän vuoksi Itämeren lohet eroavat perimältään Pohjois-Atlantin alueen lohista. Lohi lisääntyy jokialueilla ja vaeltaa merelle syömään etenkin kalaravintoa. Lohet palaavat lisääntymään samaan jokeen ja jopa samaan joen osaan, missä ovat syntyneet. Lohen jääkauden jälkeisen levittäytymishistorian sekä vahvan kotijokiuskollisuutensa vuoksi kuhunkin jokeen on muodostunut aikojen saatossa sen olosuhteisiin ja sen edellyttämiin vaellusreitteihin sopeutunut perimältään (eli geneettisesti) erilaistunut lohipopulaatio. Myös joen eri osissa saattaa esiintyä geneettisesti erilaistuneita alapopulaatioita. Tässä raportissa termillä lohikanta tarkoitetaan samassa joessa lisääntyviä lohia, koska saman joen lohet muodostavat selkeän perusyksikön kalastuksensäätelylle ja kalalajin hoidolle. Lohi kutee syksyllä joen virtapaikkoihin. Seuraavana keväänä mädistä kuoriutuu poikasia, jotka viettävät kotijoessaan 1 2 vuotta Etelä-Itämeren ja 2 5 vuotta Pohjois-Itämeren alueella. Poikaset lähtevät syönnösvaellukselle merelle kevätkesällä noin sentin pituisina. Pääosa poikasista ui merivaelluksensa ensimmäisen kesän ja syksyn aikana eteläiselle Itämerelle. Tänä aikana lohi muuttuu kalaravinnon käyttäjäksi. Syönnösvaelluksella lohen tärkeimmät ravintokalat ovat kilohaili, silakka ja kolmipiikki. Eteläisellä Itämerellä lohi syö pääasiassa kilohailia, mutta silakan osuus ravinnossa kasvaa etelästä pohjoiseen. Lohi kasvaa meressä nopeasti ja saavuttaa pyyntikoon toisen merivuotensa aikana. Lohet tulevat yksilöllisesti sukukypsiksi: osa vaeltaa takaisin kotijokeensa kudulle jo yhden vuoden jälkeen (1 2-kiloisena), kun taas osa pysyttelee merellä jopa 4 vuotta ja vaeltaa kiloisena kudulle. Lähes kaikki yhden merivuoden jälkeen sukukypsiksi tulevat lohet ovat koiraita. Vähemmistö kaloista selviytyy kudulle useita kertoja ja uusintakutijat ovat yleensä naaraita. Kutuvaellus käynnistyy varhain keväällä ja saman alueen joista peräisin olevat lohet vaeltavat samojen merialueiden läpi jokiinsa. Ennen kutua lohet paastoavat, ja eteläiseltä Itämereltä Perämeren jokiin vaeltavat lohet lopettavat syönnin Pohjanlahden alueelle saapuessaan tai viimeistään Merenkurkun tienoilla. Jokeen nousee lohia toukokuun lopulta syyskuuhun asti. Merkittyjen lohien merkkipalautuskartoista saa yleiskuvan lohikannan vaellusalueista ja kalastuksesta (LIITTEET 1 2). Taimenesta (Salmo trutta L.) voidaan erottaa vaellusominaisuuksien ja elinympäristön perusteella kolme ekologista muotoa tai rotua: paikallisena elävä purotaimen (Salmo trutta m. fario) sekä vaeltavat taimenmuodot järvitaimen (Salmo trutta m. lacustris) ja meritaimen (Salmo trutta m. trutta). Purotaimenet voivat elää koko elämänsä vesistöjen latvoilla ja pääjoen sivupuroissa paikallisina taimenina eli tammukoina, kun taas vaeltavat taimenet lisääntyvät yleensä vesistön pääreitin koskissa alempana vesistössä ja tekevät syönnösvaelluksen järviin tai mereen. Jako vaeltaviin ja paikallisiin taimeniin on kuitenkin häilyvä: myös osa sivuvesistöjen taimenista saattaa vaeltaa kasvamaan alapuolisiin vesiin palatakseen taas kudulle synnyinpuroonsa. Vaeltavien ja paikallisten taimenten osuus eri vesistöissä vaihtelee ja määräytyy osittain perinnöllisten tekijöiden ja osittain ympäristön vaikutuksesta. Meritaimenkannat ovat yleensä säilyneet parhaiten niissä vesistöissä, missä taimenia on jäljellä myös latvapuroissa, jolloin latvavesien taimenkannat voivat osaltaan tukea pääjoen vaelluspoikastuotantoa. Kuten lohelle, myös taimenelle on ominaista voimakas kotijokiuskollisuus. Näin ollen luonnonvalinnan tuloksena on kehittynyt eri vesistöissä ja jopa niiden osissa paikallisiin oloihin sopeutuneita ja perimältään ainutlaatuisia taimenpopulaatioita, jotka pitävät yllä taimenkantojen perinnöllistä monimuotoisuutta. Seuraavassa kuvaillaan meritaimenta Itämeren ja erityisesti Suomen alueella. Sukukypsyyden saavutettuaan meritaimenet kutevat syksyllä jokivesistöjen koskissa. Poikaset kuoriutuvat keväällä ja kasvavat syntymäkoskissaan jokipoikasina tavallisesti 2 5 vuotta. Saavutettuaan noin sentin koon ne lähtevät keväällä vaelluspoikasina syönnösvaellukselle mereen. Siellä meritaimenet vaeltavat merkintätulosten mukaan yleensä rannikon läheisyydessä suhteellisen suppealla merialueella. Vaikka neljännes taimenista vaeltaakin yli sadan kilometrin etäisyydelle istutusjoen suulta, yli puolet merkkipalautuksista tulee alle 50 km:n etäisyydeltä istutuspaikasta (LIITTEET 3 5). Kuten lohi, myös meritaimen muuttuu kalaravinnon käyttäjäksi merivaelluksen alkuaikoina ja sen vuoksi meritaimenten kasvu meressä on nopeaa. Merkintätulosten mukaan ne ovat Perämerellä mereentulovuoden lopulla kooltaan keskimäärin noin 40 cm ja yli 0,5 kg, toisen merivuoden lopulla noin 50 cm ja noin 1,5 kg ja kolmannen merivuoden lopulla noin 60 cm ja painoltaan 2,5 3,5 kg. Selkämerellä, Saaristomerellä ja Suomenlahdella kasvu on nopeampaa. Siellä meritaimenten pituus on ensimmäisen merivuoden lopulla keskimäärin noin cm ja paino yli 1 kg, toisen merivuoden lopulla noin 60 cm ja 2,5 3 kg ja kolmannen merivuoden lopulla noin 70 cm ja noin 4 kg. Meritaimennaaraat saavuttavat sukukypsyyden yleensä kolmen merivuoden jälkeen cm:n pituisina. Kututaimenia voi 10\n11 nousta jokiin koko avovesikauden ajan keväästä syksyyn. Suurissa joissa osa kututaimenista nousee jokeen jo keväällä, mutta varsinkin pienissä jokivesistöissä kutuvaellus jokiin tapahtuu vasta syksyllä vähän ennen kutua. Meritaimenet selviytyvät kudun rasituksista paremmin kuin lohi, ja monet niistä voivat kutea useana syksynä peräkkäin. Toisin kuin lohella, kudulle nousevien meritaimenten määriä ei ole Suomen meritaimenjoissa seurattu laskureilla tai muilla menetelmillä Elinympäristöt ja niiden kunnostustarpeet Lohi ja meritaimen esiintyvät joki-, rannikko- ja avomeriympäristöissä. Meritaimen käyttää kuitenkin elämänsä aikana avomeriympäristöä vähemmän kuin lohi. Jokaisella ympäristöllä on merkittävä rooli lajien elämänkierrossa, ja jos yksikin niistä muuttuu epäsuotuisaan suuntaan, lohi- tai meritaimenkannan olemassaolo saattaa vaarantua. Kukin kanta lisääntyy omassa synnyinjoessaan, kun taas samalle rannikkoalueelle laskevien jokien kannat jakavat suurelta osin saman rannikkoympäristön. Lohen keskeinen syönnösalue eteläisellä Itämerellä on yhteistä avomeriympäristöä Itämeren lohikannoille. Kuitenkin osa lohista, etenkin Suomenlahteen laskevien jokien kannoissa, jää Suomenlahden, Selkämeren tai Itämeren pääaltaan pohjoisosaan syönnökselle, ja näiden lohien avomeriympäristö poikkeaa lohien pääjoukon avomeriympäristöstä. Näin ollen jokialueiden elinympäristön mahdolliset muutokset vaikuttavat kantakohtaisesti, kun taas meriympäristön muutokset vaikuttavat useisiin tai kaikkiin lohi- ja meritaimenkantoihin samankaltaisesti Jokiympäristö Yksi keskeisimmistä lohi- ja meritaimenkantojen säilymisen ja elvyttämisen edellytyksistä on, että niiden kutu- ja poikastuotantoalueet joessa ovat sekä rakenteellisesti että veden laadun ja hydrologian puolesta kelvollisia lisääntymiskierron ylläpitämiseen. Joessa tulee olla runsaasti suojapaikkoja sisältäviä kivipohjaisia virta- ja koskipaikkoja, sedimentaatiolta puhdasta kutusoraikkoa, hapekasta viileää vettä vuoden ympäri, suhteellisen vähäiset virtaamavaihtelut, sopivaa ravintoa poikasille, riittävän vähän petoja sekä hyvät vaellusmahdollisuudet meren ja lisääntymisalueiden välillä. Koska vaatimukset ovat moninaiset ja olosuhteet jokikohtaisia, tässä yhteydessä tyydytään yksinkertaistamaan jokien elinympäristötarkastelua. Yksityiskohtaisempaa tietoa jokien tilasta löytyy mm. HELCOM:n johdolla laaditusta lohi- ja meritaimenjokien tarkastelusta sekä Suomen kalatiestrategian taustaselvityksistä. Jokiympäristöt eroavat luontaisesti toisistaan, mutta ihminen on lisäksi heikentänyt jokiympäristön laatua kärjistäen jokien välisiä eroja. Patoaminen (vaellusten estyminen, virta- ja koskipaikkojen häviäminen) ja teollisuuden jätevedet (mädin ja poikasten tuhoutuminen) ovat tuhonneet monen joen lohi- ja meritaimenkannat. Joen perkaaminen uiton tai tulvasuojelun takia (virta- ja koskipaikkojen vähentyminen ja laadullinen heikentyminen) sekä maa- ja metsätalouden, turvetuotannon ja asutuksen ravinne- ja kiintoainepäästöt (sedimentaatio, rehevöityminen, muu vedenlaadun heikentyminen, virtaamien äärevöityminen) ovat heikentäneet lajien elinmahdollisuuksia. Tämä on johtanut kantojen tuottokyvyn heikentymiseen ja suurempaan altistumiseen kalakantaa rasittavien tekijöiden yhteisvaikutuksille. Esimerkiksi Kiiminkijoen lohikanta hävisi 1970-luvulle tultaessa, kun jokiympäristön laatua oli heikennetty mm. koskiperkauksilla ja samanaikaisesti lohenkalastus merellä voimistui. Suomen jokien vedenlaatu on kuitenkin yleisesti parantunut viime vuosikymmenien aikana. Tornionjoen ympäristö on lähimpänä luonnontilaansa ja muiden pohjoiseen Perämereen laskevien jokien ympäristön tila on sekä luontaisesti että ihmisen vaikutuksesta Tornionjokea heikompi. Mikäli lohi ja meritaimen pääsevät näiden jokien kutualueille (padot eivät estä vaellusta), ne yleensä lisääntyvät onnistuneesti, mutta tietyn poikasmäärän tuottamiseen tarvitaan useimmiten enemmän mätiä (kutukaloja) kuin Tornionjoella. Pohjanmaan alunamaiden läpi virtaavissa joissa esiintyy ajoittain happamuuspiikkejä, jotka tappavat joessa sillä hetkellä olevat lohikalat, erityisesti nuoret poikaset. Tästä syystä lisääntymisen onnistuminen on vain ajoittaista, ellei maanmuokkaustapoja muuttamalla saada happamuuspiikkejä lievennettyä. Selkämereen ja Suomenlahteen laskevien jokien tila vaihtelee, ja siellä korostuvat monenlaiset kalojen vaellusta estävät ja lisääntymisympäristöjä hävittävät jokirakentamisen vaikutukset sekä virtaamien voimakkaat vaihtelut. Eteläiset joet ovat keskimäärin pienempiä kuin pohjoiset joet. Lisäksi kuivien kausien aiheuttamat ja maankäytön takia entistä useammin toistuvat alivirtaamajaksot sekä jokiveden lämpimyys heikentävät jokien soveltuvuutta lohelle ja meritaimenelle. Alueella on kuitenkin jokia, joissa vaelluskalojen lisääntyminen onnistuu. Ilmaston lämpeneminen johtaa jokivesien lämpenemiseen, mikä on epäedullista lohelle ja taimenelle. Ilmastomuutoksen ennustetaan lisäävän sademääriä. Tämä on periaatteessa edullista näille lajeille, mutta käytännössä saattaa yhdessä lämpenemisen kanssa johtaa suurempiin virtaamavaihteluihin (tulvapiikit vs. kuivat kaudet), mikä puolestaan on epäedullista. Ilmaston muuttuessa maanviljelytavat vaikuttavat ratkaisevasti mm. liettymiseen ja orgaanisen aineksen aiheuttamaan veden hapen kulutukseen. Sekä nykyisissä että potentiaalisissa lohi- ja meritaimenjoissa tarvitaan perattujen koskien kunnostuksia, vaellusesteiden poistamista, virtaamasäännöstelyn tarkistamisia ja vesiensuojelutoimenpiteitä. Vaikka Suomessa on tehty suhteellisen paljon koskikunnostuksia, erilaisia vesiensuojelutoimenpiteitä ja kalateitä vaelluskalojen nousuesteiden poistamiseksi, ne eivät ole toistaiseksi riittäneet turvaamaan kantojen elpymistä. Valtioneuvosto on periaatepäätöksellään maaliskuussa 2012 hyväksynyt kansallisen kalatiestrategian, jonka tärkeimpänä tavoitteena on uhanalaisten vaelluskalakantojemme vahvistaminen. Tämä on kalatiestrategian mukaan mahdollista toteuttaa kestävimmin vaellusyhteyden palauttamisella ja muilla luontaista lisääntymiskiertoa tukevilla toimenpiteillä. Se pyrkii myös painopisteen siirtämiseen istutuksista kalojen luontaisen 11\n12 lisääntymiskierron ylläpitämiseen ja palauttamiseen. Strategian mukaan rakennetuissa joissa parannetaan kalojen kulkumahdollisuuksia ja edistetään potentiaalisten lisääntymisalueiden käyttöönottoa esimerkiksi kalateiden, uomien vesittämisen ja perattujen koskien kunnostusten avulla. Siinä esitetään myös kalatiehankkeiden kärkikohteita lohen ja meritaimen osalta. Kalatiestrategian tavoitteisiin sisältyy myös vaelluskalojen kutu- ja poikasalueiden kunnostus, mutta kunnostustarvetta ja -kohteita ei ole määritetty lähemmin vesistökohtaisesti. Suomi on Euroopan Unionin vesipuitedirektiivin mukaisesti jaettu vesienhoitoalueisiin. Niissä vesienhoidon keskeisenä tavoitteena on pintavesien hyvän ekologisen ja kemiallisen tilan saavuttaminen vuoteen 2015 mennessä. Vesiensuojelussa tarvitaan kuitenkin lisätoimenpiteitä, koska noin 40 % Suomen jokien kokonaispituudesta arvioidaan edelleen olevan hyvää heikommassa tilassa. Vaelluskalojen kannalta ongelmallista on se, että jokivesistä tilanne on heikoin juuri rannikkojokien alaosissa. Kunnostustoimenpiteillä voidaan osaltaan edistää vesien hyvän tilan saavuttamista. Tähän liittyen ympäristöministeriö asetti vesien kunnostustyöryhmän, jonka laatima vesien kunnostusstrategia luovutettiin ministeriölle tammikuussa Vesien kunnostusstrategiaan on koottu keskeisiä ehdotuksia vesien tilan parantamiseksi. Sen mukaan valtioneuvoston vuonna 2009 hyväksymissä ja vuoteen 2015 ulottuvissa eri alueiden vesienhoitosuunnitelmissa on esitetty vesien hyvän tilan saavuttamiseksi mm. yli 100 virtavesien elinympäristökunnostuskohdetta Meriympäristö Itämeren tilaan vaikuttaa ihmistoiminnan lisäksi ilmaston vaihtelu ja meren hydrologiset ja hydrograafiset ominaispiirteet. Meriveden edestakaiset virtaukset Itämeren ja Pohjanmeren välillä vaikuttavat varsinkin Itämeren syvimpien vesikerrosten suolaisuuteen ja liuenneen hapen pitoisuuteen. Hapettomat pohja-alueet ovat olleet laajoja viime vuosikymmenen aikana. Tämä johtuu vesien vähäisestä sisäänvirtauksesta Pohjanmereltä Itämerelle sekä pitkään jatkuneesta rehevöitymisen aiheuttamasta pohjaan laskeutuvan eloperäisen aineksen runsaasta määrästä. Meriveden keskimääräinen lämpötila on kohonnut seuraten yleismaailmallista lämpötilan kohoamista. Rannikkovesien tilan tulee olla riittävän hyvä, jotta mereen vaeltaneilla lohen ja meritaimenen poikasilla olisi niiden vaellusreitillä syötävänä sopivaa ravintoa oikeaan ajankohtaan: vesihyönteisiä, katkoja ym. selkärangattomia ensimmäisten viikkojen aikana, sekä myöhemmin kalaruokaa kuten silakanpoikasia ja piikkikaloja. Lohta ja meritaimenta syövien petojen runsaus rannikolla vaikuttaa kantoihin. Rannikon olosuhteilla on keskeinen merkitys ns. post-smolttikuolevuuden määräytymisessä (ks. luvut 3.5 ja 4.5). Suomen rannikkovedet ovat yleisesti ottaen parhaassa tilassa Perämerellä, ja erilaiset lähinnä rehevöitymisen elinympäristöä heikentävät vaikutukset kasvavat Pohjanlahdella etelään ja Suomenlahdelle siirryttäessä. Rehevöityminen ja muut vedenlaatuongelmat vaikuttavat lohen ja meritaimenen keskeisen ravinnon saatavuuteen erilaisten vaikutusketjujen kautta, jotka muokkaavat rannikkovesien lajistokoostumusta ja tuotantoa. Rehevöityminen johtaa muun muassa ruovikkoisten ranta-alueiden laajenemiseen, pohjien liettymiseen ja särkikalojen yleistymiseen. Vaelluspoikasten vaellusreitit jokisuulta merelle ovat voineet kaventua ja madaltua, ja näin petokalojen, erityisesti haukien aiheuttama kuolevuus on voinut kasvaa. Meriveden suolapitoisuus on pienentynyt, mikä on osaltaan laajentanut särkikalojen lisääntymisalueita ja -edellytyksiä rannanläheisissä vesissä. Suomenlahdella rannikkovesien rehevöityminen ja sisäisen kuormituksen kasvu on johtanut hapettomien pohja-alueiden esiintymiseen myös sisäsaariston syvänteissä. Rehevöityminen on ollut viime vuosikymmeninä kasvussa Itämerellä, mutta eräät keskeiset mittarit viittaavat rehevöitymisen viime aikoina taittuneen Selkämerta lukuun ottamatta kaikkialla ja alkaneen jopa vähentyä Suomenlahdella. Pedoista hylkeiden ja merimetsojen määrä on runsastunut rannikollamme, mutta lohta ja meritaimenta syövien petokalojen määrässä ei ole tapahtunut suuria muutoksia. Lohet ja meritaimenet uivat avomerellä erityisesti meriveden pintakerroksissa, missä tulee olla hapekasta, suhteellisen viileää ja hyvälaatuista vettä ja lajeille sopivaa ravintoa. Myös syvempien vesikerrosten tulee olla kohtuullisen hyvälaatuisia, koska ainakin lohi ui syönnösvaelluksella toisinaan syvällä ja koska syvempien vesikerrosten tila vaikuttaa pintakerrosten tilaan. Avomerellä veden ravinnepitoisuus on suurempi kuin muutama vuosikymmen sitten, eikä selviä merkkejä rehevöitymisen vähenemisestä ole havaittu, vaikka ravinnepäästöt Itämereen ovat vähentyneet. Ravintokalojen, kilohailin ja silakan, määrissä ja erityisesti lajistokoostumuksessa on tapahtunut suuria muutoksia: turskakannan pienentyessä lähes viidesosaan 1980-luvun alusta 1990-luvun alkupuolelle, kilohaili runsastui voimakkaasti. Silakan kasvu hidastui samoihin aikoihin, sillä kilpailu ravinnosta lisääntyi kilohailin runsastumisen myötä. Kilohailikannat säilyivät erityisen runsaina 1990-luvun, mutta vuosituhannen vaihteen jälkeen lajistosuhteet ovat vähitellen palautuneet lähemmäs ennen 1980-luvun loppua vallinnutta tilannetta. Lohen M74-kuolleisuus (ks. luku 3.5) on yhdistetty liian suureen rasvaisen kilohailin osuuteen lohen ravinnossa. Useimpien haitallisten aineiden laskeumat ja päästöt Itämereen ovat vähentyneet viime vuosisadan lopulta, mutta haitta-aineiden pitoisuudet ovat Itämeressä yhä suuremmat kuin esimerkiksi Pohjois-Atlantilla. Myrkyllisten aineiden pitoisuudet kaloissa ovat vähenemässä, lukuun ottamatta kadmium- ja dioksiinipitoisuuksia, jotka eivät ole merkittävästi muuttuneet kahden vuosikymmenen aikana. Dioksiinit vaikuttavatkin Itämeren lohen ja meritaimenen käytettävyyteen ihmisravintona, sillä EU on asettanut niiden suhteen rajoituksia kalan käytölle. Merialueiden välillä ei ole suuria eroja lohien dioksiinipitoisuuksissa, mutta Suomenlahden lohissa pitoisuudet ovat olleet suurimmat ja eteläisen Itämeren lohissa pienimmät. Kutuvaelluksen aikana eteläiseltä Itämereltä Pohjanlahden jokiin lohiin ei kerry lisää ympäristömyrkkyjä ravinnosta, koska lohet paastoavat ennen kutua. Meritaimenissa dioksiinipitoisuudet ovat vain jonkin verran pienempiä kuin lohessa. 12\n13 Ympäristömyrkyt, lohen ravinnon koostumus ja epäedulliset fyysisen ympäristön muutokset voivat vaikuttaa haitallisesti lohen fysiologiaan, mikä saattaa heikentää lohiyksilöiden terveyttä, selviytymistä ja lisääntymiskykyä. Ihmistoiminnan negatiivisten vaikutusten vähentäminen meriympäristössä edellyttää samansuuntaista pitkäjänteistä toimintaa kaikissa Itämeren rantavaltioissa. EU:n meristrategiadirektiivi ja HELCOM:n Itämeren suojelun toimintaohjelma antavat periaatteessa hyvät lähtökohdat tällaiselle toiminnalle määritellessään meriympäristön suojelulle yhteiset tavoitteet, aikataulun ja suojelutoimissa edistymisen mittarit Ekosysteemipalvelut Ekosysteemipalveluilla tarkoitetaan sellaisia ekosysteemien toiminnallisia piirteitä, jotka ovat arvokkaita ihmisten elinkeinojen ja hyvinvoinnin kannalta. Toisin sanoen ne ovat hyötyjä, joita ihmiset saavat ekosysteemeistä. Tämän käsitteen kautta pyritään ymmärtämään ihmistoiminnan linkittymistä ekosysteemeihin sekä tuomaan erilaisia tavoitteita ja arvopohjia (ekologinen, sosiaalinen, kulttuurinen ja taloudellinen) esille päätöksenteon tueksi. Ekosysteemipalvelut voidaan luokitella tuki-, säätely-, tuotanto- ja kulttuuripalveluihin (kuva 1). Tukipalvelut pitävät ekosysteemit terveinä; esimerkiksi lohi ja meritaimen vähentävät jokipohjien sedimentaatiota ja ovat tärkeä osa vesi- ja maaekosysteemien ravintoverkkoja lohta ja meritaimenta korvaavia lajeja ei varsinkaan makeaveden ekosysteemeissä ole. Säätelypalvelut pitävät lajien ja vuorovaikutusten suhteet ihmisille suotuisina; lohen ja meritaimenen osalta säätelypalveluilla ei kuitenkaan ole juurikaan merkitystä. Loheen ja meritaimeneen liittyvistä ekosysteemipalveluista arvostetuimmat hyvinvoinnin ja elinkeinojen kannalta ovat tuotantopalveluihin liittyvä ammattikalastuksen saalis ja toisaalta virkistyskalastuksen tuottamat elämykset ja kokemukset, jotka luetaan kulttuurisiin palveluihin. Jälkimmäiseen kytkeytyy virkistyskalastuksen ympärille syntyneet matkailupalvelut, joilla on paikallisesti jokivarsilla tärkeä työllistävä ja tuloa tuottava vaikutus. Varsinkin lohi vaikuttaa sosio-kulttuurisesti tärkeänä symbolina (ikonisena, ihailtavana kalalajina) ja taloudellisesti merkittävänä saaliina rannikon kalastajakylien, jokisuiden ja jokivarsien kulttuuriin ja väestön identiteettiin. Sen sijaan kotitarvesaaliina lohen merkitys on vähentynyt kotitarvekalastuksen vähenemisen ja lohenkalastuksen rajoitusten vuoksi. Lohen ja meritaimenen merkitys ihmiselle ei siis ole vain taloudellinen (taloudellinen arvo; ks. luku 3.9). Näiden lajien tuottamat hyödyt ovat sekä suoria että välillisiä. Monelle rannikon ammattikalastajalle lohi on tärkeä saalis juuri keväällä ja alkukesästä, turvaamassa kalastuksen kokonaisuuden kannattavuutta. Jos lohenkalastus jää pois, se muuttaa kalastuksen vuodenajan kiertoa ja rytmiä. Kun lohi ja meritaimen tarjoavat kalastuselämyksiä virkistyskalastajille, se tuo kysyntää ja toimeentuloa matkailuyrittäjille kesäaikaan. Lohijokistatuksen voi nähdä alueellisena vetovoimatekijänä laajemminkin kuin matkailun suhteen, esimerkiksi identiteetin säilymisessä, asutuksen ja yritystoiminnan sijoittumisessa lohijoen tarjoamien viihtyisyys- ja virkistystekijöiden kautta. Myös rakennetuilla joilla lohen ja meritaimenen tuottamia ekosysteemipalveluja ravintoverkkoihin, identiteettiin, virkistykseen ja matkailuun liittyen odotetaan tilanteessa, jossa lajien elinympäristöjä ja luontaista elinkiertoa halutaan parantaa. Lohi ja meritaimen kuuluvat näiden jokien alkuperäiseen ja luontaiseen lajistoon, ja niiden puuttuminen on vaikuttanut jokiekosysteemeihin ja lajistoon. Vaelluskalajoen statuksen osittainenkin palauttaminen voi vaikuttaa merkittävästi alueen luontoarvoihin ja ihmisten koettuun hyvinvointiin lähiympäristön tarjoamien viihtyisyys- ja virkistystekijöiden kautta. Kuva 1. Itämeren lohen ja meritaimenen tuottamat ekosysteemipalvelut. Lohi- ja meritaimenkannat tarjoavat tuotanto-, kulttuuri- ja tukipalveluita, jotka hyödyttävät ihmistä. Nämä palvelut sisältävät kaksisuuntaista vuorovaikutusta kaloihin ja takaisin. Kuvio on muokattu lähteestä Bottom ym. (2009). 13\n14 3. Lohi 3.1. Lohikannat Lohi lisääntyi aikoinaan noin sadassa Itämeren joessa, mutta lähinnä voimalaitosrakentamisen ja muun jokiympäristön muuttamisen sekä jokien saastumisen myötä lisääntymistä on enää noin 40 joessa. Alkuperäisiä lohikantoja esiintyy vajaassa 30 joessa ja kantojen geneettinen monimuotoisuus on vähentynyt. Suomessa lohen lisääntymisjokien määrä on vähentynyt 1800-luvulta kymmenesosaan ja alkuperäiset lohikannat esiintyvät enää vain Tornionjoessa ja Simojoessa. Osassa entisiä lohijokia on säilynyt mahdollisuuksia luontaiseen lisääntymiseen. Näissä kalanviljelyllä tuotetut ja luontoon istutetut lohet lisääntyvät jossain määrin (kuva 2, taulukko 1). Lohen lisääntymisjokia on yhä jäljellä muissakin Itämeren maissa, paitsi Tanskassa, Saksassa ja Puolassa. Pääosa joista sijaitsee Ruotsissa, Latviassa ja Virossa. Eteläiset lisääntymisjoet ovat selvästi pienempiä kuin pohjoiset joet, eivätkä niiden lohikannat voi siten kasvaa yhtä runsaslukuisiksi. Eteläisten jokien lohien ainutlaatuisen geeniperimän säilyttäminen edellyttää kuitenkin myös näiden jokikantojen suojelua luvulta lähtien Itämeren lohikantojen kehitys ja kalastus voidaan jakaa seuraaviin jaksoihin: luvulle asti: Pelkästään luontaista lisääntymistä. Jokiympäristöjen muuttaminen etenkin vesivoimakäyttöön ja lisääntynyt kalastus heikensivät ja hävittivät luonnonkantoja. Merikalastusteknologia kehittyi luvut: Uittoperkauksia aikajakson alussa etenkin pohjoisilla joilla. Voimakasta istutustoimintaa ja kalastusta. Luonnonkannat heikkenivät liikakalastuksen vuoksi. Istutukset tuottivat pääosan saaliista. Avomerikalastus voimakkaimmillaan luvulta lähtien: Luonnonkantojen elpymistä kalastusrajoitusten tuloksena. Istutusten tuotto vähenee ja luonnontuotanto ohittaa istutukset keskeisenä saaliin tuottajana. Kalastuksen painopiste siirtyy asteittain avomereltä rannikolle ja jokiin. Jokiympäristöjä kunnostetaan luonnonlisääntymisen vahvistamiseksi. Itämeren pohjoisten suurten jokien lohikannat (mm. Tornionjoki) ovat elpyneet voimakkaasti ja ovat lähellä kestävän enimmäistuoton (MSY) tilaa. Myös pienemmät pohjoisen ja keskisen Itämeren lohikannat (mm. Simojoki) ovat elpyneet, mutta vähemmän, eikä niiden tila ole vielä lähellä asetettuja tavoitteita. Pohjanlahdella heikoimmassa tilassa olevat kannat ovat Ruotsin merenkurkun läheisyydessä olevissa pikkujoissa. Eteläisen Itämeren jokien lohikannat ovat kaikkein heikoimmassa tilassa, ja niistä monen tila heikkenee edelleen. 14\n15 Kuva 2. Suomen Itämereen laskevat lohijoet noudattaen pääosin HELCOM:n vuonna 2011 tekemän inventoinnin luokittelua. Taulukossa 1 kuvataan lyhyesti kunkin joen nykytila lohen esiintymisen näkökulmasta. Lohta lienee aikoinaan esiintynyt vähäisiä määriä muutamassa muussakin joessa, mutta näiden jokien potentiaali luonnonlisääntymiseen on hyvin vähäinen, ja niihin istutetaan vähän tai ei lainkaan lohia. 15\n16 Taulukko 1. Suomen Itämereen laskevien lohijokien nykytilan lyhyt kuvaus. Lisää yksityiskohtia joista, mm. lohen poikastuotantoalueiden runsaudesta, löytyy HELCOM:n vuonna 2011 tekemän inventoinnin Suomea käsittelevästä raportista. Joki 1. Tornionjoki Alkuperäinen, lisääntyy joessa, myös viljelyssä Kannan alkuperä ja luontainen lisääntyminen Vaellusesteet 2. Kemijoki Hävinnyt 5 Ounasjokeen, 8 Kemihaaraan. Alimmassa 2 kalatietä 3. Simojoki Alkuperäinen lisääntyy joessa, myös viljelyssä 4. Kuivajoki Alkuperäinen hävinnyt, Simojoen lohilla vähäistä luonnonlisääntymistä 5. Iijoki Hävinnyt luonnosta, viljelyssä 6. Kiiminkijoki Alkuperäinen hävinnyt, Iijoen lohilla hieman luonnonlisääntymistä 7. Oulujoki Hävinnyt luonnosta, sekoittunutta kantaa viljelyssä Jokiympäristön tila lohen lisääntymiselle (poislukien vaellusesteet) Tehdyt toimenpiteet, huomautuksia, kalatie-strategian kärkikohteet 0 Erinomainen Kalastuksen säätelyä lisääntymisen varmistamiseksi, tuki-istutuksia menneinä vuosikymmeninä Erinomainen, Ala- Kemijoen virtaama säännösteltyä 0 Hyvä, humuskuormitusta ja orgaanisen aineksen sedimentaatiota, rehevöitymistä, virtaamien äärevöitymistä (ojitukset, turvetuotanto) 0 Kohtalainen, orgaanisen aineksen sedimentaatiota, rehevöitymistä, happamoitumista, virtaamien äärevöitymistä (ojitukset, turvetuotanto) 5 Hyvä, joen alaosan virtaamat säännöstelty 0 Hyvä/kohtalainen, orgaanisen aineksen sedimentaatiota, rehevöitymistä, happamoitumista, virtaamien äärevöitymistä (ojitukset, turvetuotanto) 8, alimmassa kalatie 8. Siikajoki Hävinnyt 2, alemmassa kalatie Hyvä, joen alaosan virtaamat säännöstelty Heikko, orgaanisen aineksen sedimentaatiota, rehevöitymistä, happamoitumista, virtaamien äärevöitymistä (ojitukset, turvetuotanto, alunamaita, yläjuoksun virtaamasäännöstely) Lohi ei pääse lisääntymisalueille. Kalateiden suunnittelua, Ounasjoen lisääntymisalueiden kunnostusta, koeistutuksia, ylisiirtoja. Kalatiestrategian kärkikohde Lisääntymisalueiden kunnostusta, kalastuksen säätelyä lisääntymisen varmistamiseksi, tuki-istutuksia menneinä vuosikymmeninä Lisääntymisalueiden kunnostusta, palautusistutuksia Simojoen lohikannalla ja 2000-luvuilla Lohi ei pääse lisääntymisalueille. Kalateiden suunnittelua, lisääntymisalueiden kunnostusta, koeistutuksia, ylisiirtoja, kalatiestrategian kärkikohde Lisääntymisalueiden kunnostukset, palautusistutuksia Iijoen kannalla ja 2000-luvuilla Lohi ei pääse lisääntymisalueille. Kalateiden suunnittelua, koeistutuksia Lisääntymisalueiden kunnostusta, alin voimalaitos 18 km jokisuulta 16\n17 Joki 9. Pyhäjoki Hävinnyt, Tornionjoen ja Oulujoen lohilla vähäistä luonnonlisääntymistä Kannan alkuperä ja luontainen lisääntyminen Vaellusesteet 7, 3:ssa alimmassa kalatie 10. Kalajoki Hävinnyt 4, useita pohjapatoja alaosalla (mahd. kalankulkua haittaavia) 11. Lestijoki Hävinnyt 3, joista 2 pääuomassa (alempaan kalatie valmistumassa) 12. Perhonjoki Hävinnyt 2, alemmassa kalatie 13. Kyrönjoki Hävinnyt Alaosalla 3, niissä kalatiet 14. Merikarvianjoki Hävinnyt, Perämeren lohilla vähäistä luonnonlisääntymistä Merikarvian joki 2, alemmassa kalatie. Eteläjoki 3 Jokiympäristön tila lohen lisääntymiselle (poislukien vaellusesteet) Kohtalainen/heikko, orgaanisen aineksen sedimentaatiota, rehevöitymistä, happamoitumista, virtaamien äärevöitymistä (ojitukset, turvetuotanto, alunamaita, yläjuoksun virtaamasäännöstely) Kohtalainen/heikko, orgaanisen aineksen sedimentaatiota, rehevöitymistä, virtaamien äärevöitymistä (ojitukset, turvetuotanto, yläjuoksun virtaamasäännöstely) Kohtalainen, orgaanisen aineksen sedimentaatiota, rehevöitymistä, happamoitumista, virtaamien äärevöitymistä (ojitukset, turvetuotanto) Kohtalainen/heikko, orgaanisen aineksen sedimentaatiota, rehevöitymistä, happamoitumista, virtaamien äärevöitymistä (ojitukset, turvetuotanto, alunamaita) Heikko, orgaanisen aineksen sedimentaatiota, rehevöitymistä, happamoitumista, virtaamien äärevöitymistä (ojitukset, turvetuotanto, alunamaita) Kohtalainen, rehevöitymistä ja sedimenttikuormitusta, virtaamasäännöstely Tehdyt toimenpiteet, huomautuksia, kalatie-strategian kärkikohteet Lisääntymisalueiden kunnostusta, alaosan toisessa haarassa pato, jossa kalatie, alin voimalaitos 80 km jokisuulta, ei lisääntymisalueita yläpuolella, palautusistutuksia Tornion- ja Oulujoen kannoilla luvuilla Lisääntymisalueiden kunnostusta, alin voimalaitos 47 km jokisuulta, ei lisääntymisalueita yläpuolella Lisääntymisalueiden kunnostusta, alaosa vielä tekemättä. Alin voimalaitos 32 km jokisuulta, kalatiestrategian kärkikohde Lisääntymisalueiden kunnostusta, alin voimalaitos 25 km jokisuulta, lohenpoikasistutuksia vuosittain Tarvitaan maaperähappamuuden tehokasta torjuntaa sekä kuormituksen ja virtaamavaihteluiden vähentämistä Lisääntymisalueiden kunnostusta, istutuksia nevanlohella ja Perämeren kannoilla. Tarvitaan kuormituksen vähentämistä, virtaamasäännöstelyn tasoittamista ja lisäkunnostuksia. Kalatiestrategian kärkikohde 15. Kokemäenjoki Hävinnyt, Perämeren lohilla ajoittain vähäistä luonnonlisääntymistä 4 Kohtalainen, teollisuuden jätevesiä, rehevöitymistä ja sedimenttikuormitusta, pääuoma voimakkaasti virtaamasäännöstelty Lisääntymisalueita jäljellä vain alimman padon alla ja sinne laskevassa Harjunpäänjoessa. Tarvitaan virtaamasäännöstelyn tasoittamista ja lisääntymisalueiden kunnostusta 17\n18 Joki Kannan alkuperä ja luontainen lisääntyminen Vaellusesteet 16. Eurajoki Hävinnyt 5, 3 alimassa kalatie 17. Aurajoki Hävinnyt 4, alimmassa kalatie Jokiympäristön tila lohen lisääntymiselle (poislukien vaellusesteet) Kohtalainen/heikko, sedimenttikuormitusta ja rehevöitymistä alajuoksulla, vedenottoa teollisuuteen ja asutukseen Kohtalainen/heikko, sedimenttikuormitusta ja rehevöitymistä, äärevät virtaamaolot 18. Karjaanjoki Hävinnyt 4 Hyvä/kohtalainen, rehevöitymistä, virtaamasäännöstely 19. Vantaanjoki Hävinnyt, nevanlohilla jonkin verran luonnon-lisääntymistä 20. Porvoonjoki Hävinnyt, joitakin nousukaloja istutuksista Hävinnyt 22. Kymijoki Hävinnyt, nevanlohilla jonkin verran luonnonlisääntymistä Vaellusesteissä kalatiet 8 (4 alimmassa kalatiet) 21. Koskenkylänjoki Vaellusesteissä kalatiet 14, Langinkosken haarassa kalatie Kohtalainen/heikko, sedimenttikuormitusta ja rehevöitymistä (maatalous ja asutus). Kohtalainen/heikko, sedimenttikuormitusta ja rehevöitymistä (maatalous, asutus, teollisuus) Hyvä/kohtalainen, sedimenttikuormitusta ja rehevöitymistä Hyvä/kohtalainen, virtaamasäännöstely, sedimenttikuormitusta ja rehevöitymistä (maatalous, asutus, teollisuus) Tehdyt toimenpiteet, huomautuksia, kalatie-strategian kärkikohteet Tarvitaan virtaamasäännöstelyn tasoittamista, kuormituksen vähentämistä ja lisääntymisalueiden kunnostusta Istutuksia nevanlohilla. Tarvitaan kuormituksen vähentämistä ja virtaamien tasoittamista Kalateiden suunnittelua, istutuskokeita. Tarvitaan virtaamasäännöstelyn lieventämistä, lisääntymisalueiden kunnostusta ja kuormituksen vähentämistä. Kalatiet rakennettu, istutuksia nevanlohilla. Tarvitaan kuormituksen vähentämistä Istutuksia nevanlohilla, tarvitaan kuormituksen vähentämistä Istutuksia nevanlohilla. Pääosa lisääntymisalueista kunnostettu, istutuksia ja merkintäkokeita. Tarvitaan kuormituksen vähentämistä Istutuksia nevanlohilla, ylisiirtoja. Tarvitaan, virtaamien tasoittamista, kuormituksen vähentämistä ja lisääntymisalueiden kunnostuksia. Korkeakosken haaran kalatiesuunnitelma valmis, kalatiestrategian kärkikohde 18\n19 3.2. Kutuvaellus Itämeren pääaltaalta Pohjanlahdelle palaavien lohien kutuvaelluksen ajoittuminen vaihtelee vuosittain enimmillään lähes kolme viikkoa. Mitä kylmempää merivesi on kevättalvella lohien syönnösalueella Etelä-Itämerellä, sitä vähemmän lohia palaa kudulle ja sitä myöhäisempi on kutuvaellus seuraavana kesänä. Lämpötila näyttää vaikuttavan kutuvaelluksen runsauteen edistämällä (lämmin vesi) tai viivästämällä (kylmä vesi) syönnösalueen kalojen tulemista sukukypsäksi. Kylmyys saattaa myös lisätä luonnollista kuolevuutta. Luonnonlohien kutuvaellus ajoittuu keskimäärin muutamia päiviä viljelyllä tuotettuja istutuslohia aikaisemmaksi. Vanhimmat ja kookkaimmat lohet vaeltavat aikaisimmin ja nuorimmat ja pienimmät viimeisinä kudulle. Vaellusajankohdan ero on useiden viikkojen luokkaa vanhimpien ja nuorimpien ikäryhmien välillä. Näin ollen rannikkokalastuksen saalislohien keskikoko pienenee kesän kuluessa. Naaraiden osuus on suurin aikaisimmin vaeltavien lohien joukossa, koska naaraat tulevat yleensä sukukypsiksi koiraita vanhempina. Lohen kutuvaelluksen runsautta ja ajoittumista on seurattu Simo- ja Tornionjoella (taulukko 2). Lohen vaellus oli esimerkiksi 2011 keskimääräistä myöhäisempää, kun taas vuosina 2004 ja 2008 vaellus oli keskimääräistä aikaisempaa. Selvästi runsaimmat nousulohimäärät havaittiin vuonna Vuoden 2012 kutu Tornionjoella tulee suurella todennäköisyydellä tuottamaan ainakin kestävän enimmäistuoton edellyttämän määrän vaelluspoikasia vuonna Pohjanlahden Ruotsin jokien kalaportaissa lohimäärät ovat vaihdelleet viime vuosina suunnilleen samalla tavalla kuin Tornion- ja Simojoessa. Kutuvaelluksen ajoittumisesta ja kalamääristä Suomenlahden jokiin on vähän tietoa. Rannikkokalastuksemme lohisaalis Perämereltä aina Kotkan merialueelle asti koostuu touko-kesäkuussa suurelta osalta Perämeren luonnonlohikannoista. Näyttää siltä, että osa Perämeren lohista kiertää kutuvaelluksellaan Suomenlahden itäosan kautta matkallaan Perämeren jokiin. Myöhemmin kesällä Suomenlahden Suomen puoleisen rannikon kalat olivat pääasiassa Kymijokeen istutettuja lohia sekä vähäisessä määrin Perämeren jokiin istutettuja lohia. Viron lohikannoista peräisin olevia yksilöitä esiintyy vain vähän Suomen rannikkosaaliissa. Pohjanlahdelle vaeltavien lohien määrä pääsääntöisesti pieneni 1990-luvun lopulta 2000-luvun lopulle (kuva 3). Lohimäärä kasvoi kuitenkin voimakkaasti vuonna Vuodesta 1996 lähtien laitoslohien osuus saaliissa on asteittain pienentynyt ja luonnonlohien osuus on kasvanut siten, että luonnonlohien osuus Pohjanlahden saalisnäytteissä on yli kaksi kolmasosaa. Pohjanlahden merialueen ja jokien kokonaissaalis on vaihdellut kutukalamäärien kanssa suunnilleen samassa tahdissa. Kuva 3. Itämeren pääaltaalta Pohjanlahdelle kutemaan vaeltaneiden lohien vuosittainen kokonaismäärä (arvio ja sen todennaköisyysväli). 19\n20 Taulukko 2. Simo- ja Tornionjoessa havaitut nousulohimäärät. Vuosilta on arvio ainoastaan Simojoen usean merivuoden kokoisista lohista. Simojoen yhden merivuoden lohet ovat minimiarvioita. Simojoki Tornionjoki Vuosi Yhden merivuoden Usean merivuo- Yhteensä Yhden merivuo- Usean merivuo- Yhteensä kokoluokka den kokoluokka den kokoluokka den kokoluokka *) *) *) Vuosina Tornionjoelle on lisätty arvio syvimmässä keskiuomassa vaeltavista lohimääristä, jotka ovat noin 3,5 % nousulohien kokonaismääristä Luontainen poikastuotanto Tornion- ja Simojoella lohien poikastiheydet ovat kasvaneet voimakkaasti 1980-luvulta, jolloin kannat olivat historiansa heikoimmassa tilassa. Poikasmäärien kasvu on ollut syklistä, ja voimakkain kasvu tapahtui vuosien lohenkutujen seurauksena. Tornionjoella poikasmäärät ovat olleet kasvusuunnassa viime vuosiin asti, ja joki tuottaa nykyisin noin 1,5 miljoonaa vaelluspoikasta vuodessa (kuva 4). Simojoella poikasmäärät vaihtelevat vuosittain enemmän kuin Tornionjoella (nykyisin vaelluspoikasta), eikä siellä ole havaittu selvää kehityssuuntaa 2000-luvun alkuvuosien jälkeen (kuva 5). Muiden Pohjanlahden luonnonlohijokien poikasmäärät ovat kasvaneet samankaltaisesti Simo- ja Tornionjoen poikasmäärien kanssa. Pohjanlahden alueen jokien yhteenlaskettu poikastuotanto oli 1990-luvun lopulla muutama satatuhatta vaelluspoikasta. Vuosituhannen vaihteessa kokonaismäärä kasvoi yli miljoonan, ja vuodesta 2008 lähtien määrä on ollut yli 2 miljoonaa. Tornionjoen poikasmäärä edustaa noin puolta koko Pohjanlahden alueen luonnonpoikastuotannosta. Pohjanlahden joet puolestaan tuottavat yli 90 % koko Itämeren alueen jokien luonnonlohista. Pohjanlahden Suomen puoleisella rannikolla on muutamia entisiä lohijokia, joihin vaelluskaloilla on yhä esteetön pääsy, mutta joista alkuperäinen lohikanta on tuhoutunut. Osaan jokia on pyritty palauttamaan luonnossa lisääntyvä lohikanta. Näiden jokien yhteenlaskettu vaelluspoikastuotanto lienee suuruusluokassa tuhansista poikasista muutamaan kymmeneen tuhanteen poikaseen vuodessa. Suurimmat luonnonpoikasmäärät on havaittu Kiiminkijoella, missä poikastiheydet ovat olleet yleensä % Tornionjoen ja Simojoen poikastiheyksistä. Suomenlahdella Suomen alueella lohen luontaista poikastuotantoa on mainittavissa määrin vain Kymijoessa. Joen oma lohikanta tuhoutui 1950-luvulle tultaessa voimalaitospatoamisen ja puunjalostusteollisuuden jätevesien vuoksi, mutta poikasistutukset Nevajoen lohikannalla aloitettiin 1970-luvun lopulla. Kymijoen suuhaaroista Langinkosken haarassa on sekä säännöstelypadossa että voimalaitoksen yhteydessä kalaportaat. Voimalaitoksen porras ei toimi kunnolla, ja säännöstelypadon porras toimii vain silloin, kun padosta juoksutetaan vettä (lähinnä runsasvetisinä kesinä). Kymijoen Itähaarassa ja pääuomassa (pois lukien läntinen haara) Anjalankoskelle asti on patojen yläpuolella poikastuotantoon sopivia koski- ja virta-alueita vähintään 60 hehtaaria. Kutulohet nousevat joessa siihen asti, mihin ne kulloinkin pääsevät, kutevat ja tuottavat poikasia lisääntymiseen soveltuvilla alueilla. Luontaiset poikastiheydet ovat olleet 2000-luvulla runsaampia kuin 1990-luvulla. 20


Terveisin; Joanna: Seikkailua Hitonhaudassa + Revolutionissa\nKäytiin viime sunnuntaina Hitonhaudassa. Mä ainakin oon semmoinen että tykkään käydä kaikissa tommosissa paikoissa ja retkeillä ja olla muutenkin metsässä.\nInfoa kyseisestä paikasta:\nHitonhauta on Laukaan Valkolassa sijaitseva, jääkauden aikana muodostunut rotko. Se on 800 metriä pitkä, ja sen seinämät ovat 10–20 metriä korkeat.] Rotkon leveys on 30–40 metriä. Paikalle lähelle pääsee Hitonhaudantietä pitkin.\nMonet uhanalaiset ja harvinaiset lehtokasvit sekä sammalet viihtyvät alueella.\nHaluttiin tehdä jotain ruokaa luonnon helmassa. Tai no, Villehän sen teki mutta kuitenkin. :D\nNuudelit kippas osittain, mut suurin osa pelastui.\nVille vei mut syömään Revolutioniin joka on baari/ravintola jyväskylässä. En oo koskaan ennen käynyt siellä joten oli ihan kiva päästä vihdoinkin paikan päälle.\nTässä pääruokana: Chicken & Chevre jossa on grillattua broileria, vuohenjuustokreemiä, Italiankinkkua, kasviksia, mustaherukka- portviinikastiketta ja rosmariiniperunaa.\nJälkiruokana mulle juustolajitelma (ja toi punainen ei ollut ketsuppia vaan jotain marjaisaa kastiketta) ja Ville otti suklaakakkua.\nOlin tosi tyytyväinen ruokiin! Pääruoka oli jotain niin mahtavaa ja harmitti ihan kun se loppui ennen aikojaan. Annos oli kyllä hyvän kokoinen mutta se oli niin hyvää et ois jaksanut syödä sitä vielä lisääkin. Nuolin melkein kastikkeet lautaselta mut en onneks ihan. Jälkiruokakin oli hyvää mut en meinannut jaksaa sitä kokonaan kun tuli niin kauhea ähky noista juustoista. Annos näyttää pieneltä mut uskokaa pois vaan. Huhhuh. :)\nÄitillä on hyviä Aloe Vera tuotteita. Se yks päivä piti pienet kutsut joissa esitteli näitä muille tutuilleen. Itse oon tykästynyt Aloe Vera huulirasvaan, dödöön ja hammastahnaan.\nUudet kosmetiikka ostokset jotka hankin eilen. Hyvästi vanha kuiva ripsari!\nterveisin; Joanna klo keskiviikkona, lokakuuta 09, 2013\nmeneekö teillä villen kanssa hyvin?:) vaikuttaa mukavalta mieheltä, kun sua noin ihanasti huomioi:) voitko kertoo hiukan villestä, voit kertoo vaikka seuraavassa postauksessa tai tässä kommentilla?:) ei ole tietty pakko jos esim. Ville ei halua:)\nMeillä menee tosi hyvin. :))\nMä voisin jotain kertoa Villestä johonkin tulevaan postaukseen sit siinä sivussa. En paljoa viitsi kertoa ja paljastaa koska tää on kuitenkin niin julkista tää blogin kirjoittaminen ja ei koskaan tiiä ketkä tätä lukee. Ja jos se edes suostuu et kerron mitään. x)Mut eiköhän se onnistu et jotain kerron!\n12. lokakuuta 2013 klo 12.17


PTK 126/2016/8 vp\n20.39 Heli Järvinen vihr\n20.49 Merja Mäkisalo-Ropponen sd\n20.55 Maria Tolppanen sd\n21.01 Markku Pakkanen kesk\n21.02 Jari Myllykoski vas\n21.08 Toimi Kankaanniemi ps\n21.10 Heli Järvinen vihr\n21.12 Sari Essayah kd\n21.14 Markku Pakkanen kesk\n21.15 Jari Myllykoski vas\n21.18 Anneli Kiljunen sd\n21.19 Merja Mäkisalo-Ropponen sd\n21.21 Sari Tanus kd\n21.23 Krista Mikkonen vihr\nEnsimmäiseen käsittelyyn esitellään päiväjärjestyksen 8. asia. Käsittelyn pohjana on työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan mietintö TyVM 13/2016 vp. Nyt päätetään lakiehdotusten sisällöstä.\nArvoisa puhemies! Esittelen työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan mietinnön.\nHallituksen esityksessä ehdotetaan muutettavaksi julkisesta työvoima- ja yrityspalvelusta annettua lakia, työttömyysturvalakia ja työsopimuslakia. Julkisesta työvoima- ja yrityspalvelusta annettua lakia muutettaisiin siten, että valtion ansiopäivärahan perusosan, peruspäivärahan ja työmarkkinatuen rahoittamiseen osoittamia määrärahoja käytettäisiin palkkatuen, starttirahan ja liikkuvuusavustuksen rahoittamiseen. Palkkatuen ja starttirahan rahoitusta koskeva muutos olisi määräaikainen ja voimassa vuoden 2018 loppuun. Palkkatukea suunnattaisiin nykyistä selvemmin työttömyyden pitkittymisen ehkäisemiseen. Työttömyyspäivärahan edellytyksenä olevaan työssäoloehtoon luettaisiin palkkatuetusta työstä pääsääntöisesti 75 prosenttia työssäoloehdon muutoin täyttävistä kalenteriviikoista. Starttirahan enimmäiskesto lyhennetään 12 kuukauteen. Starttirahan määrä olisi aina työttömyysturvalaissa tarkoitetun peruspäivärahan suuruinen.\nTyönhakijan haastattelu tulee järjestää työttömyyden jatkuttua yhdenjaksoisesti kolme kuukautta ja sen jälkeen aina kolmen kuukauden yhdenjaksoisen työttömyyden jälkeen. Työnhakijan haastattelun yhteydessä tarkistettaisiin aina työllistymissuunnitelma tai sitä korvaava suunnitelma. Työkokeilun käyttötarkoitusta laajennettaisiin kokeiluluonteisesti siten, että työkokeilua olisi mahdollista käyttää työnhakijan soveltuvuuden arvioimiseksi ennen työsopimuksen tekemistä.\nJulkisesta työvoima- ja yrityspalvelusta annettua lakia muutettaisiin siten, että koulutusta vailla olevilla alle 25-vuotiailla nuorilla olisi oikeus kulukorvaukseen työkokeilun ajalta samoin edellytyksin kuin muillakin työnhakijoilla. Kulukorvausta maksettaisiin vain niiden työllistymistä edistävien palveluiden ajalta, joihin osallistuminen velvoittaa työtöntä työttömyysetuuden menettämisen uhalla.\nTyöttömyysturvalakia muutettaisiin siten, että työnhakijalla olisi oikeus soviteltuun työttömyysetuuteen, jos hänen päätoiminen työllistymisensä yritystoiminnassa kestää enintään kaksi viikkoa. Työmarkkinatukena maksettava matka-avustus ja muuttokustannusten korvaus yhdistettäisiin yhdeksi tukimuodoksi, liikkuvuusavustukseksi.\nLisäksi ehdotetaan, että työnantajan velvollisuudesta tarjota työtä lomautetuille, osa-aikaisille ja takaisinottovelvollisuuden piirissä oleville työntekijöille olisi mahdollista tietyissä rajatuissa tilanteissa poiketa.\nTyösopimuslain koeaikaa koskevassa säännöksessä ehdotetaan otettavaksi huomioon julkisesta työvoima- ja yrityspalvelusta annettuun lakiin lisättävä säännös soveltuvuuden arvioimiseksi järjestettävästä työkokeilusta. Työkokeiluaika vähentäisi työsuhteen alkuun sijoitettavaa enimmäiskoeaikaa.\nNostan esiin joitakin asioita, joita valiokunta on erityisesti kommentoinut:\nTyö- ja elinkeinotoimistoihin kohdistuneet henkilöstövähennykset ovat työttömyyden samanaikaisesti kasvettua johtaneet tilanteeseen, jossa haastatteluvajetta oli tänä syksynä jo noin 260 000. Tilanne heijastuu myös työllistämissuunnitelmien tekemiseen. Esityksessä arvioidaan, että nykyisen työttömyyden keston rakenteella vuodessa järjestetään arviolta 750 000 haastattelua nykyistä enemmän. Valiokunta kiinnittää vakavaa huomiota työ- ja elinkeinoviranomaisten resurssien riittävyyteen ja huomauttaa, että ilman riittäviä resursseja ja haastattelujen sisällön kehittämistä uudistuksen tehokas toteuttaminen vaarantuu.\nHallitus on esittänyt talousarviossa 17 miljoonan euron lisämäärärahan työvoimapalveluiden tehostamiseen. Valiokunta pitää tätä TE-toimistojen nykyiset henkilöstöresurssit huomioon ottaen välttämättömänä. Valiokunta korostaa henkilökohtaisen, kasvokkain tapahtuvan palvelun tärkeyttä ja haastattelujen laatua yhteydenpidon tihentämisen lisäksi. Valiokunta pitää tärkeänä, että työnhakija saa työ- ja elinkeinoviranomaiselta yksilöllistä ohjausta itselleen parhaan työllistämispolun löytämiseen.\nEsityksessä ehdotetaan, että valtion rahoittamia työttömyysetuuksia eli työmarkkinatukea, peruspäivärahaa ja ansiopäivärahan perusosaa voidaan jatkossa käyttää palkkatuen ja starttirahan sekä liikkuvuusavustuksen rahoittamiseen. Rahoitusta koskeva muutos on voimassa ensi vuoden alusta vuoden 18 loppuun. Nykyinen palkkatuen ja starttirahan rahoitusmalli ei turvaa työnhakijoiden yhdenmukaista kohtelua ja työllisyysrahojen joustavaa käyttöä, koska työllisyysmäärärahoja on vaikea mitoittaa niin, että määrärahaa olisi käytettävissä tasaisesti ympäri vuoden. Tämä on johtanut useilla paikkakunnilla siihen, että työllisyysrahat on sidottu jo alkuvuodesta eikä uusia palveluita ole pystytty aloittamaan, vaikka ne olisivat merkittävästi edistäneet työllistymistä. Valiokunta pitää hyvänä — koko valiokunta pitää hyvänä — että hallitus nyt esittää passiivisen tuen käyttämistä aktiivipalveluihin, ja katsoo, että uudistus parantaa ja joustavoittaa mahdollisuuksia työllistämistä edistävien palvelujen tarjoamiseen.\nPalkkatuen käyttämiseen vaikuttaa myös sille vuosittain talousarviossa asetettava euromääräinen katto, ensi vuonna 1 400 euroa kuukaudessa. Enimmäismäärän asettamisella pyritään varmistamaan palkkatuettu työ mahdollisimman monelle. Asetetun enimmäismäärän arvioidaan ohjaavan palkkatuen käyttöä nykyistä voimakkaammin matalapalkkaisille aloille. Valiokunta pitää tätä tarkoituksenmukaisena.\nValiokunta kiinnittää huomiota siihen, että ehdotetut muutokset koskevat myös niitä henkilöitä, joiden vamma tai sairaus pysyvästi alentaa tuottavuutta tarjolla olevassa työtehtävässä. Valiokunta korostaa, että muutoksella ei tule heikentää vammaisten mahdollisuutta työllistyä koulutustaan vastaaviin tehtäviin.\nValiokunnan asiatuntijakuulemisessa saaman selvityksen mukaan kansainvälisen tutkimuskirjallisuuden valossa ei ole varmaa, että palkkatuettu työ edistäisi työllistymistä avoimille työmarkkinoille. Yksityisissä yrityksissä tapahtuva palkkatuettu työ on osoittautunut työllisyysvaikutuksiltaan kohtuullisen tulokselliseksi, mutta yksityisen sektorin ulkopuolella tapahtuvat tukityöjaksot ovat lukuisissa tutkimuksissa osoittautuneet tehottomiksi. Valiokunta pitää tätä tietoa huolestuttavana, sillä selvityksen mukaan 40 prosenttia palkkatukijaksoista sijoittuu kuntiin. Valiokunta kuitenkin katsoo, että mahdollisuus palkkatuettuun työhön on erityisesti korkean työttömyyden oloissa tärkeä sen työkykyä ja osaamista ylläpitävän sekä henkilön elämänhallintaa tukevan merkityksen vuoksi.\nEsityksessä työkokeilun käyttötarkoitusta ehdotetaan laajennettavaksi siten, että työkokeilua voidaan käyttää lyhytkestoisesti myös henkilön soveltuvuuden arviointiin niin sanottuna rekrytointikokeiluna ennen työsopimuksen tekemistä. Työkokeilu on työttömälle vapaaehtoista, ja se voi kestää enintään kuukauden. TE-toimisto ei ohjaa ketään rekrytointikokeiluun, vaan kokeilun järjestäminen edellyttää, että henkilöasiakas esittää yhdessä kokeilun järjestäjänä toimivan työnantajan kanssa kokeilun järjestämistä. Valiokunta pitää ehdotettua kokeilua hyvänä ja katsoo, että se on omiaan edistämään niiden henkilöiden työllistymistä, joiden ammatillinen osaaminen on kunnossa.\nValiokunta korostaa, että TE-toimiston tulee väärinkäytösten ehkäisemiseksi rekrytointikokeiluja koskevia sopimuksia tehtäessä varmistua siitä, että työkokeilua ei käytetä korvaamaan esimerkiksi kesätyöntekijöitä tai käytetä muutoin tehtävissä, jotka ovat lyhytaikaisia tai joissa henkilö on helposti korvattavissa toisella.\nEsityksessä ehdotetaan muutettavaksi työttömyysturvalakia siten, että päätoimisesti yritystoiminnassa tai omassa työssä työllistyvällä henkilöllä on jatkossa muiden edellytysten täyttyessä oikeus työttömyysetuuteen, jos henkilön yritystoiminta tai omassa työssä työllistyminen kestää enintään kaksi viikkoa. Muutoksen tavoitteena on kannustaa työttömiä ottamaan vastaan työ- ja virkasuhteessa tehtävän työn lisäksi toimeksiantosuhteessa tehtävää työtä. Valiokunta pitää ehdotettua muutosta hyvänä ja tarpeellisena ja katsoo, että sen ansiosta osaltaan selkiytetään ja parannetaan itsensätyöllistäjien työttömyysturvaa. Valiokunta katsoo, että nyt tehty muutos ei kuitenkaan ole riittävä, ja pitää tärkeänä, että erilaisissa toimeksiantosuhteissa työskentelevien sosiaali- ja työttömyysturvan kehittämistä jatketaan.\nTässä valiokunnan mietinnössä on kaksi vastalausetta.\nArvoisa puhemies! Hallituksen tavoitteena on vähentää rakennetyöttömyyttä, alentaa työllistymiskynnystä ja lyhentää työttömyysjaksoja. Tavoitteet ovat kannatettavia, ja monet hallituksen esityksen toimenpiteet vievätkin näitä asioita eteenpäin. Tässä hallituksen esityksessä on kuitenkin joitakin kohtia, joita me sosialidemokraatit ja vasemmistoliitto emme voi hyväksyä, ja olemme siten valiokunnassa tehneet vastalauseen, jonka nyt sitten tässä esittelen.\nPalkkatuen ja starttirahan rahoitusmallia esitetään muutettavaksi kokeiluluonteisesti vuosina 2017—2018 niin, että ansiopäivärahan perusosan, peruspäivärahan ja työmarkkinatuen määrärahoja käytettäisiin palkkatuen ja työttömille työnhakijoille myönnettävän starttirahan rahoittamiseen. Näin saadaan työttömyysturvan passiivinen tuki aktiiviseen käyttöön. Pidämme tätä esitystä kannatettavana, mutta laajentaisimme ja sujuvoittaisimme menettelyä siten, että jokaisella työttömällä olisi kuuden kuukauden työttömyyden jälkeen mahdollisuus käyttää työttömyysturvansa työllistymissetelinä ilman TE-toimiston harkintaa. Tämä työllistymisseteli olisi peruspäivärahan tasoinen ja kestäisi maksimissaan 300 päivää. Ehdotamme, että hallitus valmistelee työllistymissetelin käyttöönoton, ja tulemme esittämään asiasta toisessa käsittelyssä lausumaa.\nArvoisa puhemies! Hallituksen esityksen mukaan palkkatuen kiinteät prosentit, siis 30, 40 ja 50, muutetaan enimmäismääriksi, millä tavoitellaan joustavuutta nykyiseen järjestelmään. Asiantuntijakuulemisessa valiokunnassa on kuitenkin esitetty huolia siitä, että työnhakijoiden yhdenvertainen kohtelu tämän seurauksena heikkenee ja toisaalta työnantajien mahdollisuudet arvioida ja ennakoida tuen määrää vähenevät. Katsomme vähintäänkin, että soveltamisohjeiden on oltava niin selkeät, ettei tulkinnanvaraa jää. Näin estetään mielivaltaisten ratkaisujen syntyminen.\nArvoisa puhemies! Yhdistyksiin palkkatuella työllistymistä ei pitäisi heikentää, kuten hallitus nyt tekee. Välityömarkkinoilla on pitkään ollut oma roolinsa pitkäaikaistyöttö-mien työllistämisessä. Pitkäaikaistyöttömyyden kasvaessa tätä roolia tulisi kehittää ja vahvistaa eikä suinkaan ajaa alas. Nyt hallitus haluaa säästää rajoittamalla palkkatuen myöntämistä yhdistyksille ja säätiöille. Vuoden 2017 talousarvioesityksen mukaan palkkatuella voidaan kattaa enintään 3 000 henkilötyövuoden palkkakustannukset kokonaan. Tämä kiintiö tulee heikentämään järjestöjen mahdollisuuksia työllistämiseen ja lisää pitkäaikaistyöttömyyttä ja syrjäytymistä. Tämä ei ole järkevää tilanteessa, jossa pitkäaikaistyöttömyys on ennätyksellisen korkealla. Noin 30 prosenttia ihmisistä työllistyy yhdistyksen palkkatuella avoimille työmarkkinoille, mutta se ei voi olla kestävä syy heikentää toimintaa. Yhdistykset työllistävät kaikkein vaikeimmassa asemassa olevia työttömiä. Toiminnalla on elämänhallintaa ja hyvinvointia lisäävä vaikutus. Yhdistysten palkkatuettu työ tuottaa moninaisia hyötyjä yksilölle ja yhteiskunnalle. Yhdistyksissä tehdään sellaista työtä, mitä mikään muu taho yhteiskunnassa ei järjestä, ja sieltä saavat palveluja sellaiset ihmiset, jotka eivät voi näitä palveluita ostaa vapailta markkinoilta. Mielestämme vaikeasti työllistettävien ihmisten erilaisia tukimuotoja ei pidä heikentää, ja siksi emme hyväksy hallituksen asettamaa 3 000 henkilötyövuoden rajaa. Tästäkin tulemme esittämään lausumaehdotuksen.\nArvoisa puhemies! Hallituksen esityksen mukaan työttömyysturvalaissa tarkoitettu työssäoloehto ei jatkossa enää kertyisi palkkatuetussa työssä täysimääräisesti vaan ainoastaan 75-prosenttisesti. Tavoitteena on aktivoida tuella palkattuja hakeutumaan avoimille työmarkkinoille palkkatuetun työn aikana ja sen jälkeen. Emme kannata esitystä, sillä tämänhetkisessä työtilanteessa sen perustelut ovat kovin hataria. Palkkatuettua työtä ja sen tekijöitä ei pidä asettaa työpaikoilla muita vähäarvoisempaan asemaan. Asiantuntijakuulemisissa on myös todettu, että esitys lisää jälleen työ- ja elinkeinotoimistojen hallinnollista työtä ja lisää myös kunnille pitkäaikaistyöttömyydestä aiheutuvia kustannuksia. Tulemme esittämään tältä osin 2. lakiesityksen 5 lukuun vastalauseen mukaisia pykälämuutoksia.\nHallitus esittää myös, että jatkossa työnhakijan haastattelut tulee järjestää puolen vuoden työttömyyden jälkeen aina kolmen kuukauden yhtäjaksoisen työttömyyden välein, jolloin myös aina tarkistettaisiin työllistymissuunnitelma tai aktivointi- ja kotoutumissuunnitelma. Kannatamme tätä esitystä, jonka tavoitteena on työttömyysjakson lyhentyminen ja työllisyyden nopeuttaminen. Korostamme, että haastattelujen tulee olla työnhakijalle mielekkäitä eikä niitä pidä käyttää välineenä työttömien sanktioimiseen. Haastattelun kannustavuus kärsii olennaisesti, jos niihin yhdistetään sanktioita. Tällainen menettely ei myöskään TE-toimistojen työn kannalta ole kovin motivoivaa. Kannatamme lämpimästi valiokunnan mietinnössä esitettyä Kuntaliiton ehdotusta, jonka mukaan kunnat voivat osaltaan vastata lisääntyvään haastattelutarpeeseen.\nLopuksi vielä, arvoisa puhemies: Hallituksen esittämä rekrytointikokeilu on parantunut alkuperäisestä suunnitelmasta. Pidämme korostetusti sekä työnantajien että työntekijöiden vapaaehtoisuuteen perustuvaa kokeilua hyväksyttävänä, mutta siitä huolimatta pidämme tärkeänä, että seurataan tarkasti työnantajien käyttäytymistä kausityöntekijöiden kohdalla. Työnantaja saattaa ketjuttaa rekrytointikokeilut sesongin ajaksi. Siksi pidämme tärkeänä, että työnantajia ohjeistetaan rekrytointikokeilun käyttöön ja toisaalta työ- ja elinkeinotoimisto jättää hyväksymättä rekrytointikokeilua koskevan sopimuksen, mikäli se arvioi, että sopimus ei vastaa kokeilun tavoitteita.\nArvoisa puhemies! Kaikki toimet, mitä yritetään tehdä sen eteen, että työllisyys parantuisi, on hyvä asia. Lähtökohtaisesti hyvä asia on myöskin tämän hallituksen tekemät toimet, jos jätetään huomiotta se, että näitä esityksiä on kyllä tehty aikamoisten sumulasien läpi. Paperilla näyttää hyvältä, mutta miten toimii käytäntö?\nJos otetaan ensin tämä aktivointiasia elikkä se, että työttömän täytyy kolmen kuukauden välein tulla kuultavaksi ja katsotaan, millä tavalla hänen työn etsimisensä on tuona aikana mennyt eteenpäin. Hän menee siis työvoimatoimistoon, työnvälitystoimistoon, toimistoon, jonka pitäisi etsiä työtä, toimistoon, jonka pitäisi saada avoimet työpaikat ja työttömät ihmiset yhteen, mutta nyt TEMin työntekijät sidotaan siihen, että he haastattelevat ihmisiä ja kysyvät, oletko kenties löytänyt töitä viimeisten kolmen kuukauden aikana tai oletko ollut työvoimapoliittisessa koulutuksessa. Minä haluaisin kysyä: kuka nyt sitten etsii työtä, ja kuka järjestää sitä työvoimapoliittista koulutusta, kun me olemme jo nyt, kun tätä hallituksen esitystä esiteltiin, kuulleet sen, että henkilökuntamäärä ei tule riittämään näiden haastattelujen tekemiseen? Tämä on ihan tällaista talonpoikaisjärkeä, joka kannattaisi ottaa esille.\nIlmaistyötä pidetään siinä suhteessa hyvänä, että ihmiset pääsevät katsomaan työpaikkaa ja työnantaja näkee, minkälainen ihminen olisi mahdollisesti tulossa töihin. Henkilökohtaisesti ihmettelen tätä suunnattomasti, koska henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että kaikesta työstä on maksettava palkka. Jos ollaan työnohjauksen alaisuudessa, niin siitä työstä on maksettava jonkinlaista korvausta ihmiselle. Ihmisiä ei saa pitää orjatyössä, ei Suomenmaassa.\nKun me otamme huomioon sen, mitä tämä hallituksen esitys nyt esittää, ja peilaamme sitä vähän aikaisempiin asioihin, niin muistellaanpa hieman: Tämä hallitus on ajanut jo läpi asian, jossa kansaneläkeindeksi jäädytetään ja sitä leikataan 0,85 prosenttia tämän vuoden tasosta. Tällä on pitkät piuhat, nimittäin tämä vaikuttaa ansiopäivärahan perusosaan, taitekohtaan ja lapsikorotuksiin. Lisäksi työllistymistä edistävien palvelujen ajalta maksettavan korotetun ansio-osan määrä laskee. Niin ikään tämä hallitus on ajanut läpi esityksen, jossa lyhennetään ansiopäivärahan kestoa, pidennetään omavastuuaikaa ja leikataan korotusosia.\nTästä ikään kuin vastapalvelukseksi hallitus nyt haluaa, että näitä työttömyyspäivärahan osia käytetään palkkatyön osana. Se on kannustettava asia, mutta eikö olisi toki ollut parempi, että olisi pidetty edes entisellä tasolla, koska eivät nuo määrärahat, eivät nuo työttömyyskorvaukset niin suuria olleet aikaisemminkaan? Oltaisiin pidetty vanhalla tasolla ja annettu se mukaan ihmiselle, joka lähtee hakemaan työpaikkaa, yrittää päästä töihin. Nyt hallitus enempikin ikään kuin kepillä ajaa ihmisiä, kun pitäisi ennemminkin tehdä töitä sen eteen, että valtionhallinnolliset virastot ja toimistot, kuten esimerkiksi työvoimatoimisto, tekisivät sitä työtä, jota varten ne alun pitäen on perustettu.\nTässä maassa on työttömiä tällä hetkellä, tämänhetkisen laskutavan mukaan noin 330 000 plus siihen päälle ne noin 80 000 ihmistä, joista emme tiedä, missä he ovat, ja jotka ovat täysin syrjäytyneet ja ovat koko yhteiskunnan ulkopuolella. Sen lisäksi meillä ei lasketa työttömiksi työnhakijoiksi ihmisiä, jotka ovat työvoimapoliittisessa koulutuksessa, mutta tosiasia on se, että he ovat määräaikaisessa koulutuksessa, koulutuksessa, joka kestää kuukaudesta puoleen vuoteen, ja sen jälkeen he taas ovat työttömiä työnhakijoita. Työnhakijoita meillä sinänsä on huomattavasti enemmän kuin työttömiä työnhakijoita, mikä kertoo siitä, että ihmisillä on hätä, ihmisten täytyy päästä eteenpäin ja saada palkallista työtä itselleen.\nNäitä asioita on uskallettava katsoa suoraan silmiin, ja meidän on tartuttava härkää sarvista, tehtävä kaikkemme sen eteen, että saataisiin ihmisiä enemmän palkkatyöhön. Meidän on muistettava se, että meillä on olemassa jo sellainen työntekomuoto kuin harjoitteluaika. Ei ihmisen tarvitse ilmaiseksi mennä näyttämään osaamistaan. Se näytetään harjoitteluaikana, ja kun sitä on tehty se kuukausi tai kolme kuukautta, sen jälkeen päästään TESin mukaiseen palkkaan kiinni, ja siitä lähtee myöskin nuoren ihmisen elämä eteenpäin.\nArvoisa herra puhemies! Hallituksen esitys työvoima- ja yrityspalvelutoiminnasta annetun lain muuttamiseksi on kannatettava, ja siinä on paljon hyviä asioita.\nErityisesti haluan kiinnittää huomiota työvoimapalveluihin. Täällä salissa on syksyn aikana käyty kovasti keskustelua, onko sopivaa tai hyvä, että työtön ja työvoimapalvelun virkailija kohtaavat toisensa. Toivon, että edustajat tutustuvat maakunnassamme ilmestyvän Kouvolan Sanomat ‑lehden viime viikon haastatteluun, jossa Iitin työvoimapalvelujen virkailija ja työtön ihminen haastateltiin. He kertoivat, kuinka tehokasta ja tarpeellista on nimenomaan tämä kohtaaminen, että ihminen, joka on työttömyydestä kärsinyt, tapaa virkailijan ja saa sitä kautta työpaikan ja mahdollisuuden. Molemmat osapuolet olivat hyvin tyytyväisiä siihen, kuinka tärkeä on tällainen kohtaaminen ja polku löytyy.\nToinen asia on se, että passiivinen palkkatuki saadaan aktivoitua paremmin. Palkkatuki on erinomainen vaihtoehto työllistämiseksi, ja ainakin yrittäjien kannalta sitä käytetäänkin hyvin paljon, ja se antaa mahdollisuuden monelle työttömälle työnhakijalle päästä jälleen työn syrjään kiinni. Kaikki asiat, mitä tehdään työttömyyden poistamiseksi, ovat minusta erittäin hyviä ja kannatettavia asioita.\nArvoisa herra puhemies! Uskon, että Satakunnan Kansaankin saataisiin vastaava haastattelu, jossa sekä työtön että virkailija voisivat kehua, kuinka tärkeätä on, kun kohdataan. Me olemme tänään vain kuulleet käytetyissä puheenvuoroissa, että tämä kohtaanto-ongelma on erittäinkin vaikea ja ongelmallinen. Valiokunnan mietinnön esittelypuheenvuorossa tuotiin mutta myös edustaja Mäkisalo-Ropponen toi esille tämän problematiikan, että meillä vain on siellä virkailijoita niin vähän, että on pakko kysyä, millä resursseilla pystytään toteuttamaan se kohtaanto. Uskonkin, että Kuntaliiton näkemys, että kunnat voisivat olla se kanava, joka ottaa vastuun, on nykyisillä resursseilla täysin mahdotonta, edustaja Pakkanen. (Markku Pakkanen: Ei ole! Lue se artikkeli!) — Minäpä luen tämän artikkelin ja tulen sitten tänne tunnustamaan, jos käsitykseni on artikkelin perusteella toiseksi muuttunut.\nMeidän aktiivisimpien työttömien osalta tällä hallituksen esityksellä leikataan noin 200 euroa kuukaudessa — aktiivisimpien, niiden työttömien, jotka hakeutuvat itse koulutukseen ja osoittavat sitä omaa aktiivisuutta. Ehkä tämä on se iso negatiivinen uudistus siinä. On hyvä, että alle 25-vuotiaat — sellaiset, jotka ovat passiivisia nuoria eivätkä hae koulutukseen eivätkä sitä kautta osoita aktiivisuutta — sanotaanko pakottavien toimenpiteiden kautta tulevat näitten kulukorvausten piiriin. Se on tässä positiivista, mutta henkilökohtaisesti en tätä hallituksen esitystä tule hyväksymään, ja uskon, että äänestyksen yhteydessä kyllä osoitan oman näkemykseni tästä leikkauksesta ja sen kohdentamisesta, koska tämä on valtavan iso menetys juuri sille joukolle, jotka ovat itse sieltä passiivisesta työttömyydestä lähteneet hakemaan itselleen mahdollisuuksia kouluttautua ja sitä kautta olla yhteiskunnan käytettävissä ja hankkimassa omaa ammatillista osaamista sen työttömyyden vastineeksi. Siinä mielessä tämä 200 euroa voi olla monelle aika iso rahallinen menetys — prosentuaalisesti nykyisistä koulutukseen hakeutuneista näitten osuus, joihinka tämä leikkaus kohdistuu, oliko nyt ulkomuistista 60 prosenttia siinä kaikessa joukossa. Ymmärrän kyllä valiokunnassa sen näkemyksen, että tässä on hyvä, että nämä nuoret tulevat näitten kulukorvausten piiriin, ja sinällään annan myötämielistä ymmärrystä sen suhteen, mutta olisin toivonut kyllä, että oppositiopuolueissa olisi nähty tämä ristiriitaisuus näitten aktiivisten osalta.\nKaiken kaikkiaan ollaan tekemässä tämän hallituksen toimesta jotakin sellaista, että meillä on mahdollista jatkossa, kolmen kuukauden ammattisuojan jälkeen, osallistuttaa ihminen töihin niin, että hän joutuu ottamaan vastaan työtä, joka on alle hänen työttömyyskorvauksensa. Se ei ole tässä mutta liittyy juuri siihen, mitä hallituksessa tällä hetkellä menee, ja siinä mielessä meidän oppositiossa kuuluu olla todella valveilla, mitä kaikkea on tulossa. Pala palalta tämä hallitus luo pakkotyömarkkinoita, orjatyömarkkinoita — ei sillä nimikkeellä.\nKaikki se, millä pyritään aktivoimaan ihmisiä työttömyyden alkuvaiheessa, on osoittautunut kansainvälisesti vertailuissa kyllä hyviksi konsteiksi, mutta ehkä enemmänkin porkkanoilla kuin vain kepillä. Tässäkin hallituksen esityksessä on hyvä, että voidaan käyttää passiivista rahaa aktivoimaan ihmistä hakeutumaan työhön. Se on hyvä suunta, ja siinä mielessä hallituksella on hyvä tarkoitus, mutta keinot ovat hieman takaperoisia.\nHerra puhemies! Hallitus etsii ratkaisuja ongelmiin, oppositio näyttää etsivän ongelmia ratkaisuihin. Meidän on todella tähän työttömyysongelmaan etsittävä uusia ratkaisuja, ja hallitus ja erityisesti työ- ja oikeusministeri Jari Lindström on kunnioitettavalla tarmolla tarttunut oman sektorinsa ongelmiin ja etsii niihin ratkaisuja kuunnellen myös oppositiota ja eri tahoja näissä hankkeissa. Se on hienoa. Meillä on oltava aktiivinen ote, ja sitä hallituksella on. Tärkeintä on se, että tämä 5—6 miljardin passiivinen työttömyysmäärärahojen kokonaisuus aktivoidaan niin laajasti kuin mahdollista. Jarrumiehiä ja vastustajia löytyy joka puolelta ja mitään ei saisi tehdä, mutta hallitus onneksi etenee. Tämä esitys osaltaan panee seisovaa vettä liikkeelle, ja se on tärkeää.\nTässä on puhuttu paljon näistä haastatteluista, ja on todella mielenkiintoista nyt nähdä, kun tämä tulee hyväksytyksi, miten ne tulevat toimimaan. Uskon, että osalle työttömistä haastattelut ovat potku työelämään, ja se on arvokasta, jos sillä saadaan jonkin verrankin ihmisille töitä. Kuntaliiton yhteistyötarjous on hyvä, koska työvoimakysymys tässä tulee eteen tietysti työvoimahallinnossa. Rekrytointikokeilu on myös erittäin hyvä ja kannatettava, ja lisäksi tässä on monia muita, sen ohella että on tunnustettava, että tässä on myös ikäviä säästötoimenpiteitä, mutta niitäkin nyt tarvitaan, kun talouden tilanne on näin vaikea ja tarvitaan työllisyyden paranemista.\nEdustaja Järvinen, ja puheenvuoroja voi varata P-painikkeella.\nArvoisa puhemies! Opposition ei todellakaan ole tarvinnut etsiä ongelmia ratkaisuihin, kyllä hallitus tarjoaa niitä ihan itse ja avosylin valitettavasti. Tässä nyt käsiteltävänä olevassa lakiehdotuksessa näen kolme ongelmaa ylitse muiden.\nEnsimmäinen on TE-toimistojen henkilökunnan riittävyys ja jaksaminen. On ilman muuta selvää, että kolmen kuukauden välein tehtävät haastattelut ovat toimivia ja tehokkaita, jos ne tehdään huolella ja oikein. Mutta sen lisäksi pitää pystyä myös aidosti etsimään työtilaisuuksia, olemaan yhteydessä paikkakunnan yrityselämään, ja kun muistetaan, että Suomessa virkailijoita jo nyt on alle kuudesosa siitä, mitä Ruotsissa väkilukuun suhteutettuna, niin kyllä tulee henkilökunta olemaan kovilla, ja se näkyy mielialoissa jo tällä hetkellä.\nToinen ongelmallinen asia on työnäytekokeilu — tai rekrytointikokeilu, jota aiemmin kutsuttiin työnäytekokeiluksi. Pidän ongelmia joka tapauksessa yhtäläisinä, ja olisin toivonut, että valiokunta olisi lausunut tiukemmin siitä, mitä tehdään, jos havaitaan väärinkäytöksiä työttömien ihmisten ketjuttamisessa erinäköisiin kokeiluihin useampaan otteeseen. Nyt näin ei tapahtunut.\nKolmas ongelma on ilman muuta omaehtoiseen opiskeluun hakeutuvien kulukorvausten leikkaus. Ymmärrän, että hallitus hakee näillä toimilla hyvää, mutta se päätyy kohtuullisen huonoon. Nyt tilanne on se, että aktiivisia rangaistaan ja passiivisia palkitaan, ja se kai ei ole hallituksen tarkoitus. Summa ei ole ihan pieni: peruspäivärahalla ja työmarkkinatuella olevien leikkaus on 22 prosenttia, ja enemmistö (Puhemies koputtaa) häviäjistä on naisia.\nArvoisa puhemies! Tämän kokonaisuuden lähetekeskustelussa aika moni totesi, että esitys pitää sisällänsä hyviä esityksiä, sitten kelvollisia ja ehkä sitten niitä vähemmän hyviä. Täytyy todeta, että edustajamme tuolla työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa on lähtenyt tukemaan tätä hallituksen esitystä lähinnä juuri sen takia, että tässä on niin paljon näitä aktivointitoimenpiteitä, joita kristillisdemokraatitkin on omissa esityksissään halunnut tuoda esille. On tärkeää, että me yritämme nyt nimenomaan vaikuttaa siihen, että tätä passiivista työttömyysturvaa saadaan aktiiviseksi. Pidän hyvänä myöskin sitä, että tässä on tämä esitys, että on oikeus tähän soviteltuun työttömyysetuuteen silloin, jos henkilön päätoiminen työllistyminen yritystoiminnassa kestää enintään kaksi viikkoa. Tämä omalta osaltaan on helpottamassa tällaisten erilaisten toimeksiantosuhteitten vastaanottamista ja myöskin torjuu sitten mahdollisesti sellaisia niin sanottuja pimeitä työkeikkoja. Pidän hyvänä, että tällä tavalla asioita kehitetään.\nAinut asia, mitä tässä nyt olen jäänyt miettimään — ja pohdin kyllä siltä osin vielä omaa äänestyskäyttäytymistäni — liittyy tähän palkkatuella työllistymiseen. Meillä kuitenkin yhdistykset ovat tähän saakka kantaneet erittäin suurta vastuuta nimenomaan niitten kaikkein vaikeimmassa asemassa olevien pitkäaikaistyöttömien työllistämisestä, ja todellakin tämä esitys kyllä pitää sisällänsä niin selkeät heikennykset tähän, että mietin, millä tavalla näitten kaikkein hankalimmassa asemassa olevien henkilöitten työllistyminen jatkossa on mahdollista. Tiedän, että tuolta kentältä tulee kovasti kritiikkiä, kun jo tänä päivänä ihmisiä ohjataan tähän kuntouttavaan työtoimintaan ilman, että siellä aidosti ja oikeasti on sitä kuntouttavan työtoiminnan tarvetta takana, ja tämä turhauttaa monia ihmisiä. Siinä mielessä olisi paljon, paljon parempi, että me pitäisimme kiinni siitä, että nämä yhdistykset ja järjestöt pystyisivät (Puhemies koputtaa) tätä työllistämistä pitämään yllä.\nArvoisa herra puhemies! On syytä antaa tunnustusta hallituksen työministerille. Ministeri Lindström on ennakkoluulottomasti hakenut uusia vaihtoehtoja ja ratkaisuja tähän yhteiseen ongelmaan, mikä suomalaisessa yhteiskunnassa on. Kaikista toimenpiteistä ja aktivointitoimenpiteistä hän on hyvin avoimella mielellä kertonut täällä eduskunnassa meille kansanedustajille, mitä vaihtoehtoja on tarjolla. Hän on myös ollut valmis kuuntelemaan opposition esitykset. Tämä on oikein hyvä linjaus ministeriltä. Siksi vähän hämmästelenkin, kun täällä edustaja Myllykoski käytti esityksistä sanoja "pakkotyö" ja "orjatyö". En ainakaan ministerin suusta ole kuullut tällaisia määritelmiä ja pidän — näin joulun allakin — vähän kohtuuttomina tämmöisiä määritelmiä tässä vaikeassa tilanteessa olevassa asiassa, mihin ministeri ratkaisuja hakee. Tämä 5—6 miljardin euron raha on syytä saada paljon, paljon tehokkaampaan käyttöön, ja silloin minusta olisi syytä aina olla esillä tällaisia rakentavia ehdotuksia.\nArvoisa herra puhemies! Tämä puheenvuoro ei tullut nyt yllättäen, tämä tuli tilattuna ja ihan hyvään saumaan. Toivoisin, että edustaja ymmärsi, että minä käytin sanaa "hallitus", en "ministeri Lindström". Mielestäni asian sillä lailla henkilöittäminen on tässä kohtaa — näin ennen joulua — todellakin epämiellyttävä tapa kohdentaa kansanedustajan moite koskemaan ministeriä, joka todellakin on avoimesti lähtenyt hakemaan ratkaisuja ja rakentavasti keskustellut.\nItsekin olen siitä avoimuudesta saanut nauttia, kun olen käynyt aikanaan esittelemässä toimenpidealoitetta, joka on yksi vasemmistoliiton ehdotus siitä, kuinka me voimme tätä kohtaantumisongelmaa helpottaa eli tuoda nuoria ja pitkäaikaistyöttömiä helpommin palkattavaksi yrityksiin. Meidän mallissamme lähdetään siitä, että jos alle 25-vuotias työtön nuori tai sitten 200 päivää työttömänä ollut henkilö palkataan yritykseen, niin yritykseltä ei ensimmäisenä vuonna peritä sivukuluja ollenkaan eli nämä vakuutusmaksut ja muut katetaan sitten sieltä 32,85 euron päivärahasta niin, että henkilö kuitenkin pysyy sen turvassa.\nOlemme olleet aloitteellisia, rakentavia, emme vain arvostele. Tässä kohtaa vielä toistan sen, että ministeri Lindström on henkilökohtaisesti kyllä ollut avoin opposition ehdotuksille. Harmi, että tämä parempi malli, niin sanottu palkkatukimalli, ei tullut, koska se olisi ollut täysin kustannusneutraali, jopa ensimmäisenä vuonna. Toisena vuonna alennus näihin olisi ollut 70 prosenttia ja kolmantena vuonna 30 prosenttia.\nArvoisa herra puhemies! On totta, että ministeri Lindström on kuullut myös oppositiota, mutta valitettavasti me emme ole tulleet sillä tavalla kuulluiksi, että sillä olisi ollut todellista vaikuttavuutta muun muassa palkkatuen osalta.\nTosiasia on se, että hallitus leikkaa järjestöiltä palkkatukea ensi vuodelle 70 prosenttia ja se jäljelle jäävä 30 prosenttia on käytännössä sidottu jo olemassa olevilla päätöksillä. Käytännössä se tarkoittaa ensi vuoden osalta, että esimerkiksi edustaja Pakkasen paikkakunnalle Kouvolaan, Kotkaan, Haminaan ja sille alueelle ei enää tehdä lainkaan uusia palkkatukipäätöksiä esimerkiksi työpajoihin. Siltä osin olen hämmästynyt siitä, että meidän hallitus ei aidosti halua kuulla näiden ihmisten huolta, jotka tarvitsevat tukea työllistyäkseen.\nEsimerkiksi tänään olen ollut Valtakunnallisen työpajayhdistyksen hallituksen kokouksessa — tulin sieltä tänään tänne — ja siellä todettiin muun muassa yhden yrityksen viestinä, että kyllä me otamme sisään pitkäaikaistyöttömiä, kunhan he ovat vain hyväkuntoisia. Eli käytännössä se tarkoittaa myös sitä, että yritykset ottavat palkkatukituella työntekijöitä mutta he eivät ota sellaisia työntekijöitä, jotka tarvitsevat ohjausta ja tukea. Hallitus ei ole lainkaan kiinnostunut tällä hetkellä niistä nuorista ja aikuisista ihmisistä, jotka tarvitsisivat tukea. He haluavat kuoria kermat päältä ja huolehtia vain sen tasoisista ihmisistä. Olen todella pettynyt hallituksen toimintaan tältä osin.\nArvoisa puhemies! Olen edustaja Järvisen tavoin huolissani TE-toimistojen työntekijöiden jaksamisesta, sillä olen saanut viime viikkoina nyt useamman viestin TE-toimistoista siitä, että työntekijöillä on todellinen huoli siitä, miten he pystyvät toteuttamaan nämä haastattelut niin, että niihin liittyy todellinen työntekijän tuki ja ohjaus, ei siis pelkkä viiden minuutin visiitti tai sähköpostiviesti. Jos haastattelutilanteeseen vielä sisältyy sanktioiden osoittaminen, niin sekä työnhakijan että TE-toimiston työntekijän motivaatio saattaa tämmöisessä tilanteessa kyllä heikentyä.\nMutta, arvoisa puhemies, kaikkein suurin ongelma tässä lakiesityksessä on tämä järjestöjen työllistämismahdollisuuksien heikentäminen, kuten edustaja Kiljunenkin äsken sanoi. Tämä tulee kyllä lisäämään pitkäaikaistyöttömien määrää, ja sille ei voi mitään. On hyvin vaikea ymmärtää tämmöisessä tilanteessa, mikä ihmeen järki tässä on, kun meillä on tällä hetkellä tehty pitkäaikaistyöttömyyden Suomen ennätys.\nArvoisa herra puhemies! Niin kuin useammissa puheenvuoroissa on tullut esiin, niin vaikka hallitus esittää tässä monia hyviä, aktivoivia esityksiä, jotka sinänsä voivat olla kannatettavia, niin kuten on esille tullut, monia huolenaiheita tässä on. Edellisessä puheenvuorossa myös edustaja Essayah ja jotkut toiset toivat esille sen, että tämä yhdistysten mahdollisuus työllistää ja palkata — ja nimenomaan monta kertaa he ovat sillä tavalla vaikeimmin työllistyviä — heikkenee kyllä merkittävällä tasolla monin paikoin, ja siitä on huolta tullut ja viestiä tännekin päin.\nKaiken kaikkiaanhan esitykseen liittyy myös vastalausetta, ja sinne liittyy myös toimenpidealoitetta, jonka haluaisin nostaa esiin. Elikkä täällä myös painotetaan ja alleviivataan, että ryhdyttäisiin toimenpiteisiin nuorisotakuun ja etsivän nuorisotyön kehittämiseksi. Tämä on myös erittäin, erittäin tärkeä näkökulma. Jos ajatellaan sitä, että nuoret jäävät ilman työtä ja se työllistyminen pitkittyy ja syrjäydytään ja niin edelleen, niin sieltä tulee paitsi nuoria ajatellen suurta taakkaa ja laskua, myös yhteiskunnalle suuret euromäärät.\nKaiken kaikkiaan huoli on myös esitetty TE-toimistojen henkilöstön määrästä. Se on aivan todellinen huoli jo tällä hetkellä, ja sitten, jos ajatellaan noita muutaman kuukauden välein tehtäviä haastatteluja. Sinänsä ajattelen kyllä niin TE-toimistoja ajatellen kuin verotoimistoja ja monia muita yhteiskunnan toimistoja ajatellen, että virkamiesten — mikä tahansa se kohtaaminen siellä onkin — kohtaamisen pitäisi olla semmoinen tietyllä tavalla voimaannuttava ja aktivointia lisäävä kohtaaminen. Mutta TE-toimistoja ajatellen tietysti jokaisesta kohtaamisesta pitäisi jäädä jotakin positiivista ja hyvää käteen ja ainakin jonkinlaista työpaikan toivetta ja mieluummin sen työpaikan etsimistä (Puhemies koputtaa) tulisi joka käynnillä tulla esiin.\nArvoisa puhemies! Myös oma suurin huoleni tässä lakiesityksessä liittyy tähän palkkatukeen ja järjestöjen mahdollisuuteen käyttää sitä. Me tiedämme, että palkkatuki on usein polku avoimille työmarkkinoille. On totta sekin, että aina kaikkien polku ei johda aivan sinne perille saakka. Mutta kuitenkin tiedämme, että erittäin tärkeää sekä palkkatyössä oleville että järjestöille on se, että palkkatukea olisi jatkossakin käytettävissä, sillä järjestöissä on paljon sellaista työtä, joka kaipaa tekijää, ja järjestöt pystyvät tarjoamaan pitkäaikaistyöttömille paljon mielekästä tekemistä. Siksi on paljon fiksumpaa tukea työllistämistä kuin työttömyyttä. Ja sen sijaan, että heikennetään järjestöjen mahdollisuutta käyttää palkkatukea, meidän pitäisi entistä enemmän miettiä niitä keinoja, miten voisimme vahvistaa välityömarkkinoita ja sitä kautta vähentää pitkäaikaistyöttö-mien määrää.\nViimeksi julkaistu 18.10.2017 15.26


DOKS® - Whistleblowing- eli ilmoittajansuojalain käsittely etenee\nWhistleblowing- eli ilmoittajansuojalain käsittely etenee\nPetteri Tenhunen kirjoitti 17.01.2022\nEU:n Whistleblowing- direktiiviin perustuva kansallinen ns. ilmoittajansuojalaki on tulossa eduskunnan käsittelyyn keväällä 2022. Näin ollen laki olisi tulossa voimaan todennäköisesti syksyllä 2022. Direktiivin mukaisesti kaikkien rahanpesulain tarkoittamien ilmoitusvelvollisten tulee järjestää työntekijöilleen ja määrätyille muille työhön liittyville sidosryhmille mahdollisuus ilmoittaa mahdollisista epäillyistä lainrikkomuksista tai väärinkäytöksistä.\nIlmoittajansuojalaki tulee asiallisesti koskemaan sekä julkisen sektorin toimijoita että yrityksiä tiettyjen oikeudenalojen lainrikkomuksiin liittyen. Yhtenä näistä on rahanpesun estämiseen liittyvät velvoitteet.\nDirektiivi velvoittaa kaikkia rahanpesulain tarkoittamia ilmoitusvelvollisia luomaan ilmoitusmenettelyn ja järjestämään organisaatioonsa ilmoituskanavan, joka on julkaistu niin organisaation työntekijöiden kuin sidosryhmien saataville. Lain velvoite sisäisen ilmoituskanavan perustamisesta koskee yrityksen koosta tai henkilömäärästä riippumatta kaikkia rahanpesulain ilmoitusvelvollisia. Ilmoittajansuojalaki soveltuu näin ollen, vaikka yrityksessä ei olisi muita työntekijöitä kuin yrittäjä itse. Direktiivi velvoittaa kaiken kokoisia organisaatioita, sillä ilmoituskanavan käyttö koskee kaikkia yhteistyössä toimivia tahoja ja ilmoituksen tekijänä voi olla kuka tahansa henkilö, joka on esimerkiksi työnsä puolesta yhteydessä kyseiseen organisaatioon. Ilmoittaja voi olla esimerkiksi organisaation työnhakija, nykyinen tai entinen työntekijä, vapaaehtoistyöntekijä, hallintoelimen jäsen, osakkeenomistaja tai alihankkijayrityksessä työskentelevä henkilö.\nIlmoitusvelvollisella on oltava menettelytavat, joita noudattamalla sen palveluksessa olevat tai asiamiehet voivat ilmoittaa yrityksen sisällä riippumattoman kanavan kautta tämän lain ja säännösten epäillystä rikkomisesta.\n"Ilmoituskanava on toimiva työkalu, joka mahdollistaa epäkohtien ilmoittamisen matalalla kynnyksellä ja helpottaa samalla organisaatiota selvittämään asiat sisäisesti."\nRahanpesulain mukainen velvoite koskee vain menettelytavan luomista. Se ei edellytä, että käytössä olisi välttämättä tietojärjestelmä eikä edellytä, että ilmoitusmenettelyn tulisi välttämättä olla anonyymi eli voidaan sallia menettelytapa, jossa ilmoittaja on tunnistettavissa. Anonyymin ilmoittamisen mahdollistava kanava luonnollisesti on suositeltava. Ilmoitusta koskevat tiedot on ilmoituksen vastaanottajan pidettävä salassa. Ilmoitusmenettelyn perustamisen laiminlyönti on sanktioitu rahanpesulaissa.\nIlmoituksen yhteydessä huomioitavana, että ilmoituksen vastaanottajalla on seitsemän vuorokautta aikaa antaa kuittaus ilmoituksen vastaanottamisesta ja 90 vuorokautta aikaa vastata ilmoitukseen. DOKSin ilmoituskanava mahdollistaa anonyymin ilmoittamisen ja helpottaa ilmoituksen käsittelyn dokumentointia.


Arkikuvia syksyn varrelta - But I'm a human not a sandwich\n← Raskausviikot 18 & 19\nPäivänä jona menin naimisiin Mun vastaukset Zelda kolme kuukautta! Vuosi 2016 pähkinänkuoressa Toivepostaus: Mun vastauksia\n17 Responses to “Arkikuvia syksyn varrelta”\nMikä tuon pienoismallikirjan nimi mahtaa olla? Mulla on töissä päiväkodissa monta pientä satuilijaa, kirja näyttää ihanalta! :)\nIhana toi harmaa mekko, mistä se on? :)\nOlipa ihania kuvia! Puhelinkuvissa tosiaankin on tunnelmaa. <3 Arki on ihan parasta, odotankin jo kovasti meidän kohta koittavaa vauva-arkea! Avomies osti mulle keväällä valmistujaislahjaksi uuden puhelimen, jotta saan otettua meidän marrasvauvasta parempia kuvia. Tiedän jo, että herkemmin tulee tartuttua puhelimeen kuin napattua kamera käteen. :P\nIhania nämä kuvat, mitä ei ole suunniteltu. Nämä on niitä parhaita kuvia. :) Pisti vain silmään, kun Tiara on tuolla ostoskärryssä, meillä päin ainakin on kiellettyä olla tuossa kärryssä kyydissä hygieniasyistä…\nEi oo ostoskärryn sisällä vaan seisoo sen ulkopuolella ja pitää reunasta kiinni ;) tiedän että on kiellettyä! Kiitos paljon<3\nOhhoh, olenpas sokea, anteeksi! Niin näkyy olevan. :)\nNeljan aiti sanoo:\nTeilla odotetaan selvasti poikaa kun on niin poikavareissa vaatteet ;) vaikka kayhan ne molemmille.Ihana masu,mulla nyt kun odotin nelosta(6/16) viela viikolla 29 kukaan ei edes epaillyt mitaan ;) Kaikkea hyvaa lempiblogistilleni ja koko perheelle <3\nIhania arkikuvia! :)\nSitä vain mietin kun kerroit olevasi tosi hyvä äidinkielensä että miksi käytät erittäin köyhää sika-sanaa. Muuten oikein mukava postaus.\nNo en kyllä koskaan ole sanonut olevani hyvä äidinkielessä, mun kielelliset vahvuudet on enemmän ruotsin kielessä ja englannissa. :) Mutta sika-sana on jäänne omasta lapsuudestani Helsingissä, joka ei varmasti koskaan lähde pois puheesta.\n:D mäkin käytän edelleen lapsuudesta tuttua sika-sanaa, vaikka tiedostan sen olevan vähän hölmö.\nJa nyt kun oon muuttanut pohjoisemmaksi, on muut ihmiset tarttuneet ja kommentoineet/”kiusanneet” siitä! Varmaan kun eivät ole tottuneet! :)\nKiva, pirteä postaus :) paras kuva varmasti toi sun ja oton masukuva :D mukavaa loppuviikkoa koko perheelle!\nIhania kuvia! Mun lemppareita on kuvat, jossa molemmat tytöt on Oton sylissä ja teidän mahojenvertailukuva. :D Missä kreikkalaisessa ravintolassa muuten kävitte? Oon haaveillut hyvästä kreikkalaisesta paikasta Helsingissä, mutta vielä ei ole osunut kohdalle.\nMoikka, tällaset arkikuvat on tosi kivoja ja just varmasti vuosien jälkeen mukava palata takaisin ja katsoa ihan vaan näitä ns tavallisia hetkiä :) ite en ole äiti mutta ulkomailla töissä nannynä jo monta vuotta (nyt Suomessa lomalla) ja kuvannut just perheen lapsista tällaisia arkikuvia hetkistä kun vanhemmat eivät ole läsnä, koulumatkalla ja aamupalalla jne. Olen sitten aina loppuvuodesta koonnut kuvista valokuvakirjan ja kirjoittanut pieniä tarinoita arjesta joidenkin kuvien yhteyteen. Vanhemmat ovat kovasti arvostaneet, että pääsevät mukaan lasten arkeen näin :) vois olla ihan kiva lahjaidea esim isovanhemmille tai vaikka ihanvaan itselleen :)\nMinäki katoin aluks että Tipa on ostoskärryissä :D Ja kyselisin myös mistä tip ihana harmaa mekko? :) Ja on kivoja nää arkikuvapostaukset :)\nIhania arkikuvia! Itse 3-kuisen tytön äitinä tykkään kovasti perhe-lifestylestä! Huikea kakku!\nLisää näitä ehottomasti!