Pappi Puikoissa: Inhimillistä...\n... siksi epätäydellistä. Mutta siitä kohta. Ensin päivän luukku: Ja sitten se epätäydellinen, keskeneräiset ruudulliset koristesydämet sekä minun ja pikkuneidin koristelemat kuusenpiparit: Runsaimmin koristellut piparit menivät rasiaan, huomenna päivälounaalla, ohrapuuron ja glögin kanssa tarjoiltaviksi.\nTyttö sai anopilta joululahjaksi pari purtiloa valmista koristemassaa. Oli kyllä supertiukkaa. Teimme lopulta tuubeihin reiät sukkapuikolla (nro 2,5 :)), mutta silti eivät meinanneet käsivoimat riittää. Lämmitimme tuubeja ohjeen mukaan, mutta se auttoi vain hetkeksi. Sen jälkeen massa tuntui entistä kovemmalta.\nEnsi kerralla turvaudumme taatusti taas perinteiseen veden ja tomusokerin sekoittamiseen ja teelusikan käyttämiseen koristeluvälineenä. Isotätini, pitokokki, joka teki maailman kauneimmat joulupiparit, koristeli aina lusikanreunasta valuttamalla - vanhassa vara parempi.\nPakkasta on tänään ollut 33 astetta. Kävimme silti kirjastoautolla hakemassa isot kasat joululomalukemista. Minä ja esikoinen kävimme koiran kanssa pienen lenkinpyrähdyksenkin: veimme viimeiset joulukortit lähinaapureiden laatikoihin.\nKuusi on odotellut yön yli kylpyammeessa. Nyt kannamme sen olohuoneeseen koristeltavaksi ja menemme sitten itse saunaan.\nSydämellistä joulua teille jokaiselle!\nLähettänyt "pappi puikoissa" klo 16:44\nTunnisteet: kokkausyritelmä, pistely/cross stitches\nSamaa toivotan sinulle ja koko teidän poppoollenne: oikein hyvää joulua!\n23. joulukuuta 2010 klo 19.02\nOlen todennut tuon saman , että kananmunan valkuaisesta ja tomusokerista sekoitettu massa on parempaa, kuin nuo valmiit tuubit .\nRauhallista ja tunnelmallista joulua Sinullekin !\n23. joulukuuta 2010 klo 19.25\nOikein ihanaa joulua ja "pisteliästä" uutta vuotta. Ja eiköhän se lämmin ajatus ole ulkonäköä tärkeämpää... ja voin tunnustaa, että tuhatkertaa onnistuneempia kuin tänään leipomani tuulihatut =) Niitä ei kyllä tarjoilla jouluvieraille...\n23. joulukuuta 2010 klo 19.33\nRauhallista Joulua sinulle ja perheellesi!!\n23. joulukuuta 2010 klo 19.47\nKauniita pipareita ja taatusti maistuvia. Minä sekoitan tomusokerin munanvalkuaiseen niin sen voi sitten pursottaa porsottimella. Eikä oo läheskään yhtä tiukkaa kun toi kaupan. Rauhallista Joulua sinne teillekin!\n23. joulukuuta 2010 klo 21.07\nJouluiloa nja hyvää joulua!\n24. joulukuuta 2010 klo 8.19\nRiemullista joulujuhlaa ja onnekasta uutta vuotta sinullekin!\n24. joulukuuta 2010 klo 13.38\nIhanaa joulunjatkoa sinulle!\nKuule, sait minut ihan sanattomaksi jouluaattona. Niin kaunis loppuhuipennus löytyi joulukalenteristasi. Niin kaunis se pitsiliina, sopii meille uskomattoman hyvin. Arvostan sitä tosi paljon.\nNyt olen laittanut hyvään talteen sydänrasian, ensi vuonna uusiokäyttöön ehdottomasti, josko meidän pikkutytöille tällä kertaa :)\n26. joulukuuta 2010 klo 15.45


14.07.2020, klo 11:46:05\nKirjoittaja Aihe: Petri Hiltunen (Luettu 127218 kertaa)\n« Vastaus #375 : 30.07.2014, klo 12:47:36 »\nRiutta on mun lemppari. Anabasiksista tykkään kans. Väinämöisille jakso nauraa nuorempana, uudelleen en olekkaan niitä sitten jostain syystä lukenut.\n« Vastaus #376 : 30.07.2014, klo 22:07:45 »\nJostain syystä Väinöt tulee kaivettua aina esiin kun haluaa partsille jotain hauskaa kesälukemista. Tänäkin kesänä olen jo nuo yhdeksän albumia lukenut ties kuinka monennen kerran.\nLuin myös Anabasikset ensimmäisen kerran putkeen.\nLännen korkeajännityksen Herrasmieskostajasta en yllätyksekseni muistanut mitään, mutta olihan tuo hyvä tarina.\n« Vastaus #377 : 16.08.2014, klo 11:19:18 »\nRupesin miettimään että Väinämöisen paluusta on tullut ja tulossa kovakantisia versioita. Väinämöinen - Hollywoodin lumoissa on siis tulossa mutta en tiedä ovatko sen seikkailut uusia vaiko niitä vanhoja joita pehmeäkantisina sai. Samaa olen pohtinut Väinämöinen kovakantisesta onko siinäkään mitään uutta. Jos seikkailut olisivat uusia niin voisi nuo molemmat kovakantiset ostaa.\nEdit: Molemmat löytyisivät cdon.com: ista\n« Viimeksi muokattu: 16.08.2014, klo 11:21:12 kirjoittanut Voltigern » tallennettu\n« Vastaus #378 : 16.08.2014, klo 11:49:25 »\nKohta ilmestyvän Hollywoodin lumoissa -kirjan strippejä ei ole aiemmin julkaistu albumeissa.\nTietäjä tien päällä -kirjassa oli jonkin verran samoja kuin pehmeäkantisissa mutta enimmäkseen ennenjulkaisemattomia siinäkin.\n« Vastaus #379 : 28.08.2014, klo 15:15:02 »\nHiltusen Praedor-sarjakuvan ystäviä saattaa kiinnostaa myös tämä tänä vuonna ilmestynyt novelliantologia:\n« Vastaus #380 : 20.09.2014, klo 13:55:58 »\nLöytyi Petri Hiltusen Lordi-alkuperä sarjis Lapista matkamuistomyymästä. Tuotteessa on/oli 2 euron hintalappu. Heti heräsi kiinnostus kun noin halvalla löytyi. Vielä en ole ehtinyt tuota selailemaan/lukemaan.\n« Viimeksi muokattu: 20.09.2014, klo 18:09:26 kirjoittanut Voltigern » tallennettu\n« Vastaus #381 : 20.09.2014, klo 16:43:51 »\nKannataisko ehkä "VÄHÄ" selaa ennenkuin postaa tänne tommosia "petrihiltus-albumeina"... Kyseissä lärpäkkeesä kun on tekijöinä mm. ite Loorti ja joku muukin.\nMä toki oli sopassa vasta kolmosessa eli Verensinisessä Hiltusen käsistä murjomassa.\n« Viimeksi muokattu: 20.09.2014, klo 20:30:57 kirjoittanut Jouko Nuora » tallennettu\n« Vastaus #382 : 20.09.2014, klo 18:08:47 »\nLainaus käyttäjältä: Jouko Nuora - 20.09.2014, klo 16:43:51\nMä toki oli sopassa vasta vasta kolmosessa eli Verensinisessä Hiltusen käsistä murjoneena.\nEn väittänyt että Petri Hiltunen olisi tehnyt tuon Lordi sarjakuvan kokonaan. Itse innostuin albumin ostoon koska Petri Hiltunen oli mukana. Pyydän anteeksi jos aiheutin pahaa verta.\nEhkä tämä aikaisempi viestini olisi kuulunut tuonne Sarjakuvien ostaminen ja keräily osioon mutta monet tuskin ostavat sarjakuvia matkamuistomyymälästä edes kerran elämässään. Ei olisi järkeä perustaa uutta aihetta aiemmalle viestille.\nEdit: Vielä lisää anteeksi. Toi aiempi viestini olisi kuulunut tuonne\nViimeaikaiset löydöt ja hankinnat-keskusteluun mutta en löytänyt sitä aivan heti.\n« Viimeksi muokattu: 20.09.2014, klo 18:18:55 kirjoittanut Voltigern » tallennettu\n« Vastaus #383 : 20.09.2014, klo 20:24:00 »\nNillitetään nyt kun oikein pyydetään: "Löytyi Petri Hiltusen Lordi-alkuperä sarjis Lapista matkamuistomyymästä." tästä lauseesta saattaa saada käsityksen että oikein on "Petri Hiltusen Lordi-Alkuperä albumi".\nVäännetäänkö rautakangesta seuraavaks?\nHyvää yötä ja luetunymmärrystä itsekullekin säädylle.\n« Vastaus #384 : 25.01.2015, klo 18:29:40 »\nTuleeko tänä vuonna Väinämöisiä ja jos niin onko niissä vanhaa matskua mukana?\n« Vastaus #385 : 08.09.2015, klo 15:16:54 »\nLainaus käyttäjältä: Jukka Laine - 25.01.2015, klo 18:29:40\nVäinöt on toistaiseksi julkaistu. Nyt lauletaan Helkavirsiä!\n« Vastaus #386 : 21.11.2015, klo 02:12:04 »\nEnpäs tiennytkään, että Hiltusella on tällainenkin sanomalehtisarjis, ilmeisesti ihan uutuustuote, fantasiaa! Aurelia Tai uusi huumoristrippi Pupu pöksyissä. Ohhoh ja vau!\n« Viimeksi muokattu: 22.11.2015, klo 01:42:10 kirjoittanut Timo Ronkainen » tallennettu\n« Vastaus #387 : 21.11.2015, klo 22:37:34 »\nTimo: Sama linkki on nyt molemmissa.\nHienoa! Aurelia on piirretty paljon paremmin kuin Kalkkaro.\n« Vastaus #388 : 22.11.2015, klo 08:24:33 »\nIlmestyykö noita missään? Tuota Aureliaa on mainostettu Hiltusen kotisivuilla jo hyvä tovi. Toivottavasti se löytää julkaisijansa. Lukijoita olisi varmasti tiedossa.\n« Vastaus #389 : 24.11.2015, klo 09:43:33 »\nKari T. Leppänenkin kommentoi äsken vanhan länkkärikirjoituksensa päivityksessä (loppulisäyksessä) näitä Hiltusen uusia sarjoja. Kvaakia on todennäköisesti taas seurattu. Leppänen ehdottaa Hiltuselle Laxnessin romaania piirrettäväksi.


The Ulkopolitistin juhannusextra: Nato ja kesäyö | The Ulkopolitist\nThe Ulkopolitistin juhannusextra: Nato ja kesäyö\nKirjoittanut Matti Pesu | 18.6.2015 | Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikka | 0 |\nMaalaisidylli on oiva ympäristö Nato-kysymyksen pohtimiseen. Kuva: Anna Pesu\nJuhannuksesta alkaa usean suomalaisen loma- ja mökkikausi, jolloin moni pakenee arjen kiireitä vesistöjen rannoille ja maaseudun rauhaan. Kansalainen ei pääse kuitenkaan ulko- ja turvallisuuspoliittisia kysymyksiä pakoon, vaikka kuinka yrittäisi – ei edes laiturilla kesäisen Suomen idyllissä. Harmaalokin loukatessa mökkitonttisi ilmatilaa tai järven pinnalle pulpahtavan silkkiuikun muistuttaessa erehdyttävästi sukellusveneen periskooppia ajatus nimittäin kääntyy väkisinkin ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan ja erityisesti Suomen lähiympäristön huolestuttaviin kehityskulkuihin. Huomaamatta lomailijan mielessä alkavat pyöriä kirjaimet N, A, T ja O. Se on luonnollista, sillä usein turvallisuuspoliittinen keskustelumme koskee juurikin tuota nelikirjaimisella lyhenteellä tunnettua liittokuntaa.\nTänä kesänä lomailevalla kansalaisella on kuitenkin erinomainen mahdollisuus saada Nato-pohdintoihinsa informaatiota ja ulkoisia virikkeitä, koska kevään mittaan on julkaistu peräti kolme suomenkielistä Natoon keskittyvää kirjaa. Tässä ”juhannusextrassa” The Ulkopolitist arvostelee ne lyhyesti ja tuttuun tapaan kertoo, mitä niistä pitäisi ajatella. Mikä voisi olla mukavampaa kuin lukea Natosta yöttömässä Suomen kesäyössä?\nMarkku Salomaa (2015), Puhutaan Natosta. Jyväskylä: Docendo.\nValtiotieteiden tohtori Markku Salomaa tunnetaan aktiivisena Suomen Nato-jäsenyyden puolestapuhujana. Hänen uusin teoksensa on jotain populäärikirjallisuuden ja tutkimuksen väliltä, sillä Naton historian ja rakenteiden esittelemisen ohella opuksen tarkoitus on Huntingtonin sivilisaatioteorian avulla muun muassa analysoida, mille paradigmalle Naton uudet toimintastrategiat perustuvat. Kirjaa lukiessa lukija kuitenkin huomaa, että kirjan tutkimuksellinen funktio jää taka-alalle.\nSalomaa tekee kirjan johdannossa varsin raflaavia väitteitä. Hän toistaa tuttua ja ainakin nykyaikana hankalasti perusteltavaa mantraa, että Nato-keskustelu on Suomessa vaiettu näkymättömiin. Väite on omituinen ja omituisemmaksi sen tekee se, että Salomaan kirjassa Suomen mahdollisen Nato-jäsenyyden ja -suhteen käsittely jää vähälle. Salomaa kummasti myös vetää mattoa oman teoksensa alta toteamalla, että Suomi on itse asiassa menettänyt tilaisuutensa Nato-jäsenyyteen jo 1990-luvulla. Kaiken kukkuraksi Suomella on tulevaisuudessa Salomaan mukaan vain kaksi vaihtoehtoa: atlantismi ja euraasialaisuus. Johdannon luettuaan lukija täten saatetaan lukumatkalle aavistuksen hämmentyneenä.\nSalomaa todella tietää Natosta ja lataa kirjaansa kaiken tietämänsä. Teos onkin melkoinen asiakirjaralli, jossa kovinkin ”Nato-intoilija” jossain kohtaa puutuu. Salomaa käy dokumentti dokumentilta läpi aineistoa kertoen Naton historiasta, päätöksenteosta, operaatioista ja politiikasta. Yksityiskohtien rakastajalle kirjassa on siis paljon opeteltavaa. Välillä lukijaa saattaa kuitenkin pohdituttaa, miksi toisen käden lähteitä ja valmiita tulkintoja ei ole juurikaan hyödynnetty, vaan Salomaa haluaa tehdä primäärilähteitä läpikäyden oman tulkintansa.\nKirjan positiivisena puolena voi nähdä sen, että siinä käydään läpi turvallisuuspolitiikan peruskäsitteitä, kuten positiiviset ja negatiiviset turvallisuustakuut, niitä avaten. Samalla lukija voi ammentaa tietoa Natosta aina pieniin yksityiskohtiin asti. Harmi on vain se, että kokonaisuudessaan kirja ei muodosta kovinkaan luettavaa kokonaisuutta.\nRaimo Pesonen (2015), Nato hampaankolossa. Helsinki: Like Kustannus.\nKuten kustantajasta voidaan päätellä, Raimo Pesosen Nato-kirja edustaa Nato-keskustelun toista ääripäätä – sitä kriittisempää siis. Teoksen luettuaan lukijan olisi suotavaa ymmärtää, että maailma on ikävä ja kaksinaismoralistinen – ja niin ovat Nato ja Nato-maatkin. Itse asiassa syyn siitä, että maailmassa on ikävyyttä ja kaksoisstandardeja, voi isolta osin kaataa jo mainitun kuppikunnan niskoille.\nKulttuurialan sekatyöläiseksi tituleerattu Pesonen on saanut aikaan vilpittömän tuntuisen ja paikoitellen terävän Nato-kriittisen teoksen. ”Kuplan” ulkopuolelta tulevana Pesosen huomiot ulko- ja turvallisuuspoliittisesta keskustelusta ovat välillä viiltävän osuvia. Pesonen tuo esiin myös monia, ihan loogisia ja päteviä syitä, joita voi käyttää vasta-argumentteina Nato-jäsenyydestä debatoidessa.\nKirjassa on tosin myös perustavanlaatuisia ongelmia – niitä on itse asiassa paljon, ja ne nakertavat sen asemaa sinänsä tarpeellisena Nato-kriittisenä puheenvuorona. Kirjassa muun muassa uusinnetaan konstailemattomasti kestämätöntä argumenttia siitä, että Suomea olisi hivutettu viime vuosikymmeninä kohti Nato-jäsenyyttä. Tämä ei yksinkertaisesti pidä paikansa, sillä Suomen Nato-yhteistyön päämäärät ovat olleet muualla kuin itse jäsenyydessä. Suomen turvallisuuspoliittista asemaa ei myöskään hahmoteta oikein, sillä kirjassa viitataan Suomen puolueettomuuteen. Se myös paikoin romantisoi Suomen Venäjän-politiikan historiaa ja sen onnistumisia, mikä on suomalaisessa keskustelussa varsin yleistä.\nPesosella ei ole aikaisempaa taustaa turvallisuuspolitiikasta, eikä häntä ole tähän mennessä tunnettu aktiivisena turvallisuuspoliittisena keskustelijana, mihin toivottavasti saadaan muutos. Tämä taustan ohuus näkyy kirjassa paikoitellen. Tuntuu, että Pesonen on joko tarkoituksellisesti tai tahattomasti jättänyt huomioimatta ja ymmärtämättä hyviä argumentteja Nato-jäsenyyden puolesta, ja on samalla ilmeisen turhautunut, miksi vasta-argumentit eivät ole menneet perille. Toinen kirjan ongelma on se, että se ei juurikaan nojaa lähteissään tutkimuslaitosten saati akateemiseen tuotantoon. Mitään kattavaa perehtyneisyyttä pamfletin kirjoittajalta ei tietenkään voi vaatia. Laajempi perehtyneisyys olisi voinut kuitenkin saada aikaan sen, että Nato ja Suomen mahdollinen Nato-jäsenyys vaikuttaisivat vähemmän mystiseltä ja analyysi olisi ylipäätään ollut vähemmän puolueellinen. Mystisyys tulee esille muun muassa kohdassa, jossa Pesonen toteaa, että ”Suomen ja Naton yhteensovittamisen todellisista seurauksista ei ole tietoa, olemme sen suhteen joka tapauksessa oletusten varassa”.\nJyrki Karvinen ja Juha-Antero Puistola (2015): Suomi ja Nato. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Auditorium.\nHeti kättelyyn on syytä sanoa, että Karvisen ja Puistolan teos on näistä kolmesta kirjasta luettavin, tasapainoisin ja analyyttisin. Lukija saa hyvän, pintapuolisen yleiskuvan Naton historiasta, sen päätöksenteosta, operaatioista ja Suomen sekä Naton suhteista.\nTeos on sidottu hyvin vahvasti nykyiseen turvallisuuspoliittiseen kontekstiin, mikä tekee siitä tällä hetkellä kiintoisaa luettavaa. Opuksen käyttöarvo saattaa turbulentin tilanteen muuttuessa olla nopeasti heikkenevää sorttia, ainakin joiltain osin.\nKarvinen ja Puistola tuovat kirjassaan esiin Naton jakolinjoja ja jopa ”riitoja”, mikä on tärkeää, jotta ymmärrettäisiin, ettei Nato ole monoliittinen kokonaisuus. Samalla kirjassa on useita kiinnostavia huomioita, kuten esimerkiksi että Ruotsin Nato-jäsenyys olisi liittokunnalle tärkeämpi kuin Suomen. Toinen kiinnostava ajatus, jota olisi voinut kehittää pidemmälle, oli Naton näkeminen ”monivauhtisena liittokuntana” verraten sitä Euroopan unioniin. Monivauhtisen Naton ydin ovat sen jäsenmaat ja ulommilla kehillä kumppanimaat riippuen niiden edistyneisyydestä. Suomelle he esittävät, toisin kuin Salomaa, kaksi realistista vaihtoehtoa: nykyinen kumppanuuslinja tai jäsenyys. Myös jäsenyyden hakemisprosessi on tuotu kirjassa hyvin esille.\nPaikoitellen kirjan teksti on journalistisen kuvailevaa ja anekdootteihin keskittyvää, mikä heikentää sen analyyttisyyttä. Näin käy esimerkiksi eri huippukokousten esittelyjen kohdalla. Laajemmat lähteet ja niiden selkeämpi käyttö olisivat tässäkin teoksessa vahvistaneet ja syventäneet sen argumentteja.\nVaikka yksikään kolmesta kirjasta ei yllä huipputasolle, ne lukemalla lukija viisastuu Natosta paljonkin. Kriittisesti kirjat luettuaan lukija pystyy varmasti muodostamaan kantansa Suomen mahdolliseen jäsenyyteen ja vetämään johtopäätökset, veisikö Nato-jäsenyys kalapuikot koululaisilta ja vielä vihdatkin mökkirannan saunasta. Nato-tietoisuudelle on erityinen tarve kyseisen vaalikauden alussa, koska uusi hallitus lupasi tehdä paljonpuhutun Nato-selvityksen, joka on kytkettynä laajempaan selostukseen Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikasta. Natoisaa juhannusta ja loppukesää!\nEdellinen The Ulkopolitistin kesän kulttuurivinkit\nSeuraava VIERASKYNÄ: Kreikan ahdingon heijastuksista Euroopan turvallisuuteen


Indeksisijoittajan matkassa: kesäkuuta 2022\nNordnet ilmoitti kesäkuun alkupuolella, että sen tarjoamat Suomen, Ruotsin ja Tanskan indeksirahastot vaihtavat vertailuindeksejään ja alkavat jatkossa ottamaan vastuullisuutta huomioon. Näistä entisistä superrahastoista vain Norjan indeksirahasto jäi ennalleen.\nTässä tekstissä käydään muutokset ja niiden seuraukset läpi.\nRahastojen nimet vaihtuvat\nMuutoksen myötä Tanska-, Suomi- ja Ruotsi-indeksirahastojen nimien perään tulee ESG-lyhenne, joka tulee englanninkielisistä sanoista "Environmental, Social ja Governance". Näillä viitataan vastuullisuuden osa-alueisiin: ympäristöön, yhteiskuntavastuuseen sekä hyvään hallintotapaan.\nUudet nimet pyrkivät siis kertomaan, että rahastot huomioivat vastuullisuutta.\nRahastojen vertailuindeksit vaihtuvat\nSe merkittävämpi muutos on, että näiden Suomi-, Ruotsi- ja Tanska-indeksirahastojen vertailuindeksit vaihtuvat. Rahastot eivät enää jatkossa seuraa neutraaleja maakohtaisia indeksejä (osakekoreja), vaan indeksejä, joista yrityksiä on suljettu pois joillain vastuullisuuteen liittyvillä kriteereillä.\nAlla olevassa taulukossa ovat rahastojen vanhat ja uudet vertailuindeksit:\nRahastojen uudet vertailuindeksit ovat aiempien indeksien ESG-vastineita, joten rahastojen sisältämien osakkeiden määrä ei juurikaan muutu.\nSuomen ja Tanskan indeksirahastot sijoittivat ennen Helsingin ja Kööpenhaminan pörssien 25 vaihdetuimpaan osakkeeseen. Muutoksen jälkeen rahastot sijoittavat edelleen 25 osakkeeseen, jotka ovat pörssien vaihdetuimpien joukossa, mutta osakkeille on lisävaatimuksia vastuullisuuden puolelta, jotta ne pääsevät mukaan 25 joukkoon.\nRuotsin rahasto on ollut ja tulee jatkossakin olemaan Suomen ja Tanskan rahastoja laajempi. Nasdaqin mukaan vanhassa indeksissä oli mukana 102 yritystä ja uudessa määrä tippuu hieman alaspäin 95 yritykseen. Ymmärtääkseni lähtökohtana on juuri tuo entisen indeksin (OMX Stockholm Benchmark) sisältö, josta sitten ESG-perusteilla karsitaan yrityksiä pois.\nMillä perusteella yrityksiä sitten karsitaan? Näissä ESG-indekseissä on rajoitettu sijoittamista muun muassa aseisiin, alkoholiin, uhkapeleihin, aikuisviihteeseen, lämpöhiileen, öljyyn ja kaasuun, sekä tupakkatuotteisiin. Mikäli yrityksellä on asetetun rajan ylittävää toimintaa näillä aloilla, se ei voi päästä mukaan indeksiin ja sitä kautta rahastoon. Rajat vaihtelevat aloittain.\nLisätietoa uusista indekseistä:\nEtenkin sivujen alareunan Methodology-linkki kertoo indeksin taustaa.\nMiten muutos näkyy rahastojen sisällössä?\nSuomen indeksirahaston osalta vertailuindeksin muutos tiputtaa rahastosta pois Nesteen sekä Fortumin. Molemmilla on toimintaa poissuljetuilla aloilla: Neste toimii öljynjalostajana ja Fortumilla on ainakin hiilivoimaloita.\nAlla olevasta kuvasta näkyy Nordnetin Suomi-rahaston 10 suurinta omistusta toukokuun 2022 lopussa, eli ennen indeksin vaihdosta:\nKeltaisella olen korostanut pois tippuneiden yritysten osuuden rahastosta. Kuten luvuista huomataan, Neste on aiemmin edustanut noin 10 prosenttia koko rahaston sijoituksista, joten sen menestyksellä on ollut selvää vaikutusta koko rahaston kehitykseen. Jatkossa se ei enää ole mukana rahastossa.\nFortumin osuus on ollut pienempi, reilun 4 prosentin luokkaa, mutta silti se on ollut rahaston 10 suurimman sijoituksen joukossa. Sekin on nyt poistunut rahastosta.\nNäiden kahden tilalle rahastoon nousivat halpakauppaketju Tokmanni sekä metsäteollisuuden yhtiö Metsä Board.\nTanskan indeksirahaston osalta muutos tiputtaa pois rahastosta panimoalan yritykset Carlsbergin ja Royal Unibrewin.\nAlla olevasta kuvasta näkyy Nordnetin Tanska-rahaston 10 suurinta omistusta toukokuun 2022 lopussa, eli ennen indeksin vaihdosta:\nVain Carlsberg löytyy suurimpien omistusten listalta. Sen osuus rahastosta oli aiemmin reilun 4 prosentin luokkaa. Tanskan rahaston osalta muutos ei siis näytä yhtä suurelta kuin Suomen rahaston.\nNämä panimoalan yritykset korvautuvat ChemoMetecilla ja SimCorpilla.\nRuotsin indeksirahastosta vastuullisuussyistä tippuvat pois seuraavat kuusi yritystä: Africa Oil, Evolution, International Petroleum, Kindred, Lundin Energy ja Swedish Match.\nAfrica Oil, International Petroleum ja Lundin Energy toimivat öljy- ja kaasualalla. Evolution ja Kindred puolestaan tarjoavat uhkapelejä. Swedish Match valmistaa tupakkatuotteita ja nuuskaa.\nMikään pois tippuneista yrityksistä ei löytynyt ennen muutosta rahaston suurimpien omistusten joukosta:\nRuotsin ESG-rahasto sisältää hieman vähemmän eri yrityksiä kuin vanha rahasto, joten tippuneita yrityksiä ei korvata toisilla.\nMitä mietteitä muutos herättää?\nItseäni ärsyttää, että jos tarkoituksena on ollut sijoittaa neutraaleihin, kantaaottamattomiin indeksirahastoihin, niin nämä pienten alueiden ESG-rahastot eivät sitä enää ole. Näissä rahastoissa kategorisesti tietyt alat tippuvat pois. Se on toki jokaisen oma mielipide, haluaako kyseisiin aloihin ylipäätään sijoittaa.\nKun alkaa asiaa pohtimaan, niin on vaikea miettiä, mikä kaikki itselle onkaan ok. Helpompi on ollut ajatella, että rahastojen mukana tulee vähän kaikkea, enkä sen suuremmin ota kantaa sisältöön. Kyllähän tämä muutos potkii itseäkin miettimään asioita enemmän.\nMikä mietityttää on, että vastuullisuuskriteerit ovat epämääräisiä ja vaihtelevat ESG-rahastosta toiseen. Ei ole olemassa yleispäteviä kriteerejä. Esimerkiksi Seligson tarjoaa vastuullisuutta huomioivaa Suomi-indeksirahastoa. Tämä rahasto seuraa OMX Finland Sustainability -indeksiä, joka on siis eri kuin Nordnetin Suomi-rahaston uusi indeksi. Tähän indeksiin mukaan otettavien yritysten täytyy pärjätä hyvin ESG-tekijöiden (ympäristön, yhteiskuntavastuun ja hyvän hallinnoititavan huomiointi) osalta. Ja kappas vaan molemmat Nordnetin ESG-rahastosta tippuneet Neste ja Fortum löytyvät tästä rahastosta. Että ota näistä nyt selvää! Painotuksista riippuen sama yritys voi näyttäytyä joko pahiksena tai hyviksenä vastuullisuusasioiden suhteen.\nNordnetin Norjan indeksirahastohan jäi toistaiseksi tämän muutoksen ulkopuolelle. Ratkaisu on ymmärrettävä kun rahaston sisältöä katsoo: ainakin reilu 30 % sen sijoituksista kohdistuu öljy- ja kaasusektorille. Tämä on itsessä alkanut viime aikoina herättää enemmän ristiriitaisia tunteita, joten en usko haluavani olla Norjan rahaston mukana pidemmällä tähtäimellä.\nMillaisia ajatuksia muutos sinussa herätti?\nTunnisteet: ESG, indeksirahasto, Nordnet, Ruotsi, Suomi, Tanska, vertailuindeksi\nTapahtuipa Nordnetin indeksirahastotarjonnan puolella paljon muutoksia muutaman viimeisen viikon sisällä! Ensin tuli viestiä SPP:n rahastojen ja tarjoajan nimimuutoksista, ja hieman myöhemmin isompi paukku, että pääosa Nordnetin entisistä superrahastoista vaihtaa vertailuindeksejään ja muuttuu vastuullisuutta huomioiviksi rahastoiksi.\nTässä tekstissä käydään SPP:n rahastojen muutokset läpi ja ensi viikolla paneudun omassa tekstissään Nordnetin indeksirahastojen muutokseen.\nLinkki Nordnet -tekstiin: Nordnetin Suomi, Ruotsi ja Tanska -indeksirahastoista vastuullisuutta huomioivia\nSPP Fonderista Storebrand Fonder\nMiten SPP:n nimimuutos tuli tietoon? Itselleni kilahti Nordnetin palvelussa toukokuun lopussa seuraava viesti:\n"SPP Fonder muuttaa nimensä Storebrandiksi 7.6.2022 alkaen. Tämä tarkoittaa, että rahastojen nimet salkussasi muuttuvat SPP:stä Storebrandiksi."\nTekstin perusteella ajattelisin, että viesti on tullut vain niille, jotka jo valmiiksi omistivat jotain SPP:n rahastoista. Muuten ei ole tullut suomeksi vastaan mitään tietoa asiasta.\nHämmentävästi edes kyseisten rahastojen päivitetyt avaintietoesitteet eivät mainitse nimenmuutosta tai rahastojen aiempia nimiä.\nRuotsiksi asiasta löytyi googlaamalla tietoa: SPP Fonder byter namn till Storebrand Fonder (linkki Storebrandin sivuille)\nRuotsinkielisiltä sivuilta selvisi kääntäjän avustuksella, että rahastot itsessään pysyvät ennallaan, mutta ne on paketoitu uuden brändin alle uusine rahastonimineen. Rahastojen toimintaan ja sisältöön ei ole odotettavissa muutoksia.\nNimen muutoksen myötä Storebrand pyrkii rakentamaan vahvempaa brändiä ja kasvamaan jatkossa.\nKeräsin alla olevaan taulukkoon Nordnetista saatavat Storebrandin indeksirahastot vanhoine ja uusine nimineen sekä vertailuindekseineen:\nUudet nimet ovat varsin suoraviivaisia. Joskin Globalin nimestä tuli aika pitkä, mutta toisaalta entistä kuvaavampi. Global All Countries havainnollistaa paremmin, että rahasto sisältää niin kehittyneet kuin kehittyvätkin markkinat.\nRahastojen vertailuindeksit pysyivät edelleen samoina, joten rahastojen sisällössä ei ole tapahtunut muutosta. Nimivaihdos on siis vain kosmeettinen muutos.\nItse koen nämä nimimuutokset hankalana asiana. Luulisi, että asiakkaiden on hankala tunnistaa uutta brändiä, jos on jo edelliseen tottunut ja muutos tulee yllättäen sen enempää selittelemättä. Mutta toisaalta harva SPP:stä on luultavasti tähänkään mennessä Suomessa tiennyt, joten haitta ei liene kovin suuri.\nOlen blogissa varsin paljon puhunut SPP Aktiefond Global -rahastosta, joka sijoitussalkustani löytyy. Nyt pitäisi opetella sitten uusi nimi Storebrand Global All Countries. Katsotaan, jos kesän aikana ehtisin päivittelemään tietoa joihinkin vanhempiin teksteihinkin.\nPalaillaan siis ensi viikolla asiaan Nordnetin indeksirahastomuutosten esittelyllä.\nTunnisteet: Nordnet, SPP, Storebrand


Haaveissa vauva – ”Se toisi pysyvyyttä elämään” | Raskauden yrittäminen | Vau.fi\nKoti Raskauden yrittäminen Vauvakuume Haaveissa vauva – ”Se toisi pysyvyyttä elämään”\nLapsettomien kuumeilijoiden on vaikea hahmottaa äitiyttä. Ehkäpä äitiyteen onkin mahdotonta valmistautua etukäteen. (Kuva: Shutterstock)\nHaaveissa vauva – ”Se toisi pysyvyyttä elämään”\n”Puoli vuotta sitten minuun iski aivan yhtäkkiä voimakas vauvakuume. Ajattelin ensin, että olisi kiva, kun olisi vauvamaha. Sitten mietin, että lapsi edustaisi elämässä pysyvyyttä”, Jenika, 30, sanoo. Kaksi lapsetonta naista kertoo, miltä tuntuu, kun vauvakuume iskee.\n”Puoli vuotta sitten minuun iski aivan yhtäkkiä voimakas vauvakuume. Ajattelin ensin, että olisi kiva, kun olisi vauvamaha. Sitten mietin, että lapsi edustaisi elämässä pysyvyyttä”, Jenika, 30, kertoo.\nAikaisemmin Jenika suuntautui ainoastaan opintoihin ja työelämään. Kolmenkympin rajapyykin jälkeen Jenikan ajatusmaailma koki mullistuksen.\n”Mietin, mistä ihminen oikeasti tulee onnelliseksi. Onko se työ vai perhe?”\nJenika ymmärsi, ettei lastentekoa ei voi lykätä loputtomiin.\n”Eivät ne lapset vain lennä ikkunasta elämään. Niitä on oikeasti tehtävä jossain vaiheessa”, Jenika pohdiskelee.\nJenika: Nykyinen suhde ei ole vauvalle sopiva\nJenikan vauvakuume on poikinut hetken mielijohteesta tehtyjä vauvantekoyrityksiä. Jokaisen vauvantekoyrityksen jälkeen Jenika on odottanut menkkoja kaksinaisin tuntein.\n”Kun menkat tulevat, petyn. Ajattelen silloin, että olisin halunnut lapsen. Toisaalta en tiedä, olisinko iloinen, jos tärppäisi. Miten mies? Olisimmeko yhdessä? Miten kauan? Mies uskoo, että parisuhde parantuu itsestään, kun vauva tulee, mutta itse en siihen usko”, Jenika sanoo.\nEpävakaasta tilanteesta huolimatta kaipuu lapseen on suuri.\n”Kävellessäni lastentarhan ohi mietin, että minä voisin olla yksi noista vanhemmista hakemassa omaa lastani”, Jenika kertoo.\nJenika kokee syvää surua siitä, ettei nykyinen suhde tunnu sopivalta lastenhankintaan.\n”Jos tämä parisuhde ei toimi, niin mistä minä sitten revin uuden isäehdokkaan? Jos en saa lasta, tuntuu että unelmat särkyvät ja olen epäonnistunut”, Jenika pohtii.\nMilla: Elämä kunnossa, vauva voi tulla\nMilla, 27, sai sai vauvakuumetartunnan, kun hän huomasi kaiken olevan elämässään valmista.\n”Ensin mietin, että olen löytänyt miehen, jonka kanssa voisin tehdä lapsen sitten joskus. Parin kuukauden kuluttua aloinkin olla jo sitä mieltä, että lapsen voisi tehdä vaikka heti. Meillä on työpaikat, asunto ja muutkin asiat kunnossa”, Milla kertoo.\nNyt jo puoli vuotta kuumeillut Milla on käynyt läpi monenlaisia tunteita.\n”Välillä panikoin, että onko minusta oikeasti äidiksi. Toisaalta lähelläni on paljon ihmisiä, joilta saan varmasti apua tarvittaessa. Välillä panikoin taas sitä, että ikää alkaa olla, eikä tästä enää nuorruta”, Milla kertoo.\nPuolisoa ei vielä kiinnosta\nVain mies estää unelman toteutumisen. Millan vauvakuume ei ole nimittäin tähän mennessä tarttunut puolisoon. Millan suostuttelu on johtanut ainoastaan murahduksiin ja toteamuksiin: ”Sitten joskus. Katsotaan nyt.”\n”Odottelen, että mies saa idean: olisipa muuten kiva saada tuon naisen kanssa lapsi, ja juuri nyt eikä joskus”, Milla sanoo.\nMinkälaista olisi olla äiti?\nLapsettomien kuumeilijoiden on vaikea hahmottaa äitiyttä. Ehkäpä äitiyteen onkin mahdotonta valmistautua etukäteen.\n”Tuntuu vain, että jotain puuttuu, ja se joku on lapsi. Kaipaan sitä jotain”, Milla sanoo.\nJenika puolestaan miettii vauva-arkea töidensä kautta:\n”Miten töiden käy, jos itsellä olisi vauva? Jos on pitkään kotona, miten pärjää sen jälkeen kireillä työmarkkinoilla? Toisaalta tiedostan, että asian näkee todennäköisesti toisin, kun saa lapsen.”\nVauva-arjestakaan Millalla ei ole vielä selvää kuvaa.\n”Joka päivä tulee olemaan erilainen, eivätkä kaikki päivät voi olla ruusuilla tanssimista. Ei kai siinä auta muu kuin mennä päivä kerrallaan”, Milla pohtii.\nJenikakaan ei ole valmistautunut äitiyteen muuten kuin tuomalla vanhoja vauvanvaatteita vanhempiensa kotoa.\n”Niitä olen katsellut ja pukenut pehmoeläimille”, Jenika kertoo haikeana.\nEdellinen artikkeliVanhemmat eivät osaa olla aikuisia lapselle\nSeuraava artikkeliApua, taaperoni puree muita lapsia!


Haudattua | H/D | K-11 | H/C, Draama, Romance, Angst\nKirjoittaja Aihe: Haudattua | H/D | K-11 | H/C, Draama, Romance, Angst (Luettu 1891 kertaa)\n« : 21.02.2018 18:28:58 »\nGenre: H/C, Draama, Romance, Angst, (AU)\nHaasteet: Salainen ystävä III salaisena ystävänä Dokumentti, joka toivoi HP-slashia (esim. Drarrya) genreinä Draama, Fluffy, H/C, Romance ja inspiraationa saapuva kevät, ennakkoluulojen murtuminen, kevätsade...\nSummary: Sijoittuu aikaan viitisen vuotta Tylypahkan jälkeen. AU sen verran, että tällä kertaa Malfoyn perhe ei elänyt onnellisena loppuun asti, vaan Lucius sai menolipun Azkabaniin, minkä johdosta Narcissa Malfoy menetti elämänhalunsa ja joutui Pyhään Mungoon. Malfoyn nimi ei ole suosiossa hyvisten eikä pahisten joukossa. Draco on pysynyt kaikesta huolimatta kaidalla tiellä ja saanut paria vuotta aiemmin jotain hanttihommaa ministeriöstä, josta tämä on vajaata vuotta aiemmin siirretty tehtäviin, joissa hän on joutunut olemaan tiiviissä yhteistyössä Harryn kanssa. Noin puoli vuotta ennen ficin tapahtumia Harry ja Draco ovat päätyneet jonkinlaiseen suhteeseen, jota he salailevat muulta maailmalta.\nA/N: Yritin tosi kovasti kirjoittaa jotain söpöä ja keväistä, mutta syytän tätä ydintalvipakkasta siitä, että lopputulokseen hiipi semisti angstinen pohjavire. Toivottavasti tämä ei liikaa häiritse Dokumentti sua ^^\nHuhtikuinen aamu oli väreiltään hailakka ja tuuleltaan kolea. Huolimatta keväisistä auringonsäteistä, jotka silittelivät mustan kaavun pintaa aina repaleisten pilvien väistyessä, Dracoa paleli, kun hän jätti kartanon tilukset ja ilmiintyi pienelle hautausmaalle Pohjois-Lontooseen.\nDraco seisoi mustassa kaavussa ja viitassaan haudan vierellä, kun vaalea ebenpuinen ja hopealla kirjailtu arkku laskeutui näkymättömän taian ohjaamana kuoppaan. Draco tunsi ympärillä seisojien katseet, muttei kohottanut omaansa. Hän tiesi katsomattakin, että paikalla oli vain kourallinen velhoja ja noitia, entisiä kuolonsyöjiä. Ne muutamat, jotka olivat jääneet henkiin ja välttäneet Azkabanin ja joiden maine oli sekä valon että pimeyden riveissä riittävän pilalla, jotta he saattoivat osallistua Malfoyn hautajaisiin tekemättä itselleen lisää hallaa. Draco ei tosiasiassa edes välittänyt tietää, ketkä olivat vaivautuneet paikalle, mutta hän tunnisti Parkinsonin tekonyyhkytyksen ja erään ihmissuden rohisevan hengityksen. Muut olivat vain tummia viitan liepeitä ja tunnistamattomia jalkoja, jotka olivat ilmiintyneet paikalle hieman ennen lehteen painettua kellonlyömää ja kerääntyneet äänettä kuopan reunoille.\nHiljaisuus kuoppaan lasketun arkun ympärillä oli painostava ja Draco arveli kaikkien odottavan, että hän sanoisi jotain, mutta hänellä ei ollut aavistustakaan, mitä sanoa. Ei hän tiennyt, mitä hautajaisissa sanottiin, sillä Dracon kokemukset kuolemasta olivat lähinnä sivusta katsojana todistettuja murhia tai selittämättömiä katoamisia. Molempien kohdalla vainajien sanottiin ansainneen kohtalonsa ja jos he tulivat joskus puheeksi, oli parempi olla tietämättä heistä mitään.\nEikä hänellä ollut sanottavaa. Narcissa Malfoy oli käytännössä kuollut jo neljää vuotta aiemmin Luciuksen joutuessa Azkabaniin ja Malfoyn nimen menettäessä entisen loistonsa kaikissa piireissä. Hänestä se oli ollut säälittävää. Äiti, joka oli viimeiseen saakka asettunut poikkiteloin miestään vastaan siinä, että Dracosta tulisi kuolonsyöjä. Äiti, joka pelasti Potterin. Äiti, joka aiheutti Pimeyden Lordin tuhon, murtui, kun heidän perheensä hajosi ja nimi painettiin lokaan. Miten ihmeessä äiti ei muka ollut nähnyt tekonsa seurauksia ennalta?\nEi sillä, että Draco olisi halunnut seistä Pimeyden Lordin rinnalla tämän kukistaessa Potterin. Oli Draco siinä kohdin jo sisimmässään tiennyt, että oli kaikkien etu, jos Harryn onnistuisi lyödä Pimeyden Lordi ja hetken hän oli ollut ylpeä äitinsä valinnasta. Sitten Lucius oli tuomittu, äiti vaipunut apatiaan ja Draco jäänyt yksin selviytymään voittajien ja häviäjien sylkiessä Malfoyn nimen päälle. Kun uutinen hänen äitinsä fyysisestä poismenosta oli saapunut mustan pöllön tuomana, oli Draco juonut teensä loppuun ja kirjoittanut Azkabanissa kituvalle isälleen, ennen kuin oli lähtenyt Pyhään Mungoon selvittämään käytännön asioita. Siitä oli nyt kaksi viikkoa. Hän oli hankkinut kauneimman arkun, ostanut itselleen yönmustan silkkivuorisen viitan, jota äiti oli monesti hänelle ehdottanut ennen romahdustaan, ja lähettänyt Päivän Profeettaan virallisen kuolinilmoituksen.\nLopulta Draco avasi suunsa edelleen katse arkun pinnasta tuskin erottuvissa puunsyissä.\n”Minun kai kuuluu kiittää teitä saapumisesta ja kertoa jotain kaunista äidistäni, Narcissa Malfoysta. En kuitenkaan näe sille tarvetta, sillä äiti suojeli ulkokuoren alaista itseään yhtä tiukasti kuin perhettään, joten tässäkin joukossa moni muistanee täysin erilaisen Narcissan kuin minä. Kiitos kuitenkin, että saavuitte.” Ei sitä varmaan voinut edes muistopuheeksi kutsua, mutta Draco ei todellakaan alkaisi avata ajatuksiaan tälle kasvottomalle joukolle. Korviin leijaili jälleen yksi tekonyyhkäisy ja viitan kahahdus, ennen kuin hänen vasemmalla puolellaan joku astui likemmäs hautaa ja pudotti arkun kannelle fuksianpunaiseksi loihditun narsissin.\nDraco kohotti arkkuun naulitun katseensa, mutta kukan pudottaneella velholla oli viitan huppu syvällä päässä, eikä tämän kasvoja erottanut. Hahmo seisoi hetken haudan äärellä ennen kuin perääntyi, kääntyi ja lähti astelemaan poispäin. Vasta tämän ehdittyä muutaman kymmenen jalan päähän, Draco havahtui huomaamaan kaikkien muiden tuijottavan ja kohdattuaan vahingossa Pansyn liioitellun nyökkäyksen, joka yritti kai esittää surunvalitteluja, Draco tajusi, ettei voisi enää sivuuttaa heitä.\nNäennäisen tunnollisesti hän kiersi kaikki kuusi hautausta seuraamaan saapunutta velhoa ja noitaa ja otti vastaan osanotot. Parkinson, Goyle, Daphne ja Astoria Greengrass, ihmissusi, jonka nimeä Draco ei muistanut, ja Theodore Nott. Ensimmäiset lähtivät poksahtaen jo ennen kierroksen loppumista ja kun viimeisen kättelyn jälkeen kuului vielä yksi poksahdus, Draco luuli jääneensä yksin.\nHän katseli edelleen avonaista hautaa ja koetti kaivella sisältään tunteita, mutta löysi vain onton tyhjyyden. Kai äidin hautaamisen olisi joltain pitänyt tuntua. Hän oli niin keskittynyt etsimään sisältään mitä tahansa tunteen ripausta, ettei kuullut lähestyviä askeleita, ennen kuin tulija puhui.\n”Herra Malfoy, nyt kun olemme jääneet kaksin, minulla olisi hieman asiaa isäsi velasta.” Nottin ääni, joka vielä hetkeä aiemmin oli silkkisenä esittänyt osanottonsa, särähteli nyt kovana ja kylmäsi Dracon selkärankaa. Olisi pitänyt arvata, että avoin ilmoitus hautajaisista voisi houkutella paikalle pikkurikollisia, jotka halusivat osansa Malfoyn omaisuudesta. Draco käännähti sauvan taskustaan vetäen kohti ääntä, muttei ehtinyt edes nähdä häntä uhannutta miestä, kun taika riisti hänen sauvansa heittäen sen miehen jalkoihin. Mies noukki Dracon sauvan ja ilkeästi vääntyneestä suupielestä Draco tiesi, ettei mies tyytyisi vain aseistariisuntaan.\nSekuntia myöhemmin äänettä lausuttu kidutuskirous iski paiskaten Dracon maahan repien ja viiltäen hänen jokaista soluaan. Sekunnit tuntuivat loputtomilta ja kun kipu lopulta lakkasi, kesti useita sekunteja ennen kuin mieli palasi hahmottamaan ympäristönsä. Draco lojui kosteassa maassa keuhkot tapaillen hengittämistä ja kivun jälkiaaltojen pyyhkiessä läpi vartalon. Hän odotti näkevänsä Nottin, mutta yllättäen hänen ylleen olikin kumartunut sama suurihuppuinen henkilö, joka oli ollut paikalla aiemmin. Draco ei erottanut tämän kasvoja, mutta tunnisti äänen, joka kysyi huolestuneena, oliko hän kunnossa.\n”Harry?” Ääni oli kuiskaus ja sanojen lausuminen sattui. Harry veti hupun päästään ja silmäili häntä päästä varpaisiin kuin tarkistaen, että hän oli päällisin puolin ehjä.\n”Älä yritä nousta vielä.” Harry kehotti huoli silmissään välkkyen ja ojentaen Dracolle tämän sauvan, ennen kuin nousi ja lähti koko ajan ympäristöä tarkkaillen suuntaan, josta Nott oli hyökännyt. Huolehtiminen sai Dracon tuntemaan olonsa heikoksi ja koska vihasi näyttää heikolta, hän pakotti itsensä ylös välittämättä kehonsa läpi kulkevista kivun jälkiaalloista, jotka melkein saivat hänet oksentamaan. Sen teki myös näky, jonka hän kohtasi. Harry oli ilmeisesti tainnuttaessaan Nottin, onnistunut paiskaamaan tämän suoraan avonaiseen hautaan, jossa mies nyt retkotti omituisesti vääntyneenä Narcissa Malfoyn arkun päällä.\nHarry kierteli takavasemmalla ja Draco seurasi tämän kulkua lähinnä äänten perusteella ja keskittyi tuijottamaan irvokasta näkyä. Harry oli pelastanut hänet jälleen ja vaikkei voinutkaan muuta kuin olla kiitollinen, Dracon sisällä polttelivat myös suuttumus ja häpeä. Askelten ääni läheni, mutta Draco ei kääntynyt katsomaan.\n”Minulla ei ollut aikaa tähdätä…” Harry selitti ja Draco tiesi katsomattakin, millainen pahoitteleva irvistys tällä oli huulillaan.\n”Minä kielsin sinua tulemasta.” Draco sihahti Harrylle, joka oli asettunut seisomaan hänen viereensä niin lähelle, että heidän kämmenselkänsä koskettivat toisiaan. Tuttu tapa, joka alkuun oli tuntunut kihelmöivän jännittävältä flirttailulta kiinnijäämisen kanssa, oli alkanut kuukausien kuluessa tuntua riittämättömältä. Sen avoimempaa kosketusta Dracon kuitenkaan oli julkisella paikalla turha toivoa.\nHarry virnisti vastaukseksi, ”Mistä lähtien olet kuvitellut minun tottelevan?”\nDraco veti kätensä puuskaan ja kääntyi kohti Harrya.\n”Se olet sinä, joka haluat epätoivoisesti salata tämän, joten kun yritän suojella sinua, mainettasi ja uraasi pyytämällä, ettet tule, olisi kohteliasta arvostaa sitä ja kunnioittaa pyyntöäni.” Sanat putoilivat Dracon suusta viileinä ja Harryn virne hyytyi kulmien kurtistuessa. Tämän huulet aukesivat sanomaan jotain, kun molempien huomion vangitsi metsästä kuuluva vaimea poksahdus, jota seurasi toinen ja kolmas. Varmaan Harryn hälyttämät aurorit tai kenties Nottin liittolaiset.\n”Meidän on häivyttävä!” Harry sihahti ja tarttui kiskomaan Dracoa poispäin haudalta. He perääntyivät muutaman metrin, Harry loihti ilmaan jonkinlaisen hälytystaian ja seuraavaksi Draco tunsi imeytyvänsä pyörteeseen, joka väänsi hänet nurinpäin ja paiskasi vain silmänräpäystä myöhemmin Malfoyn kartanon puutarhaan. Draco ei enää saanut hallittua koeteltua vatsaansa ja oksensi aamiaisensa ruohikolle.\nHarry ojensi kätensä auttaakseen hänet pystyyn, mutta Draco ei tarttunut siihen, vaan nousi omin avuin. Dracon itsepäisyys sai Harryn kohottamaan kulmiaan, mutta tämä ei ehtinyt sanoa mitään sillä Draco oli jo kääntänyt selkänsä ja marssi kohti kartanoa. Harry lähti hänen peräänsä ja saavutti hänet nopeasti.\n”Anteeksi, että tulin hautajaisiin ja pelastin sinut, kun se ilmeisesti ei ollut mieleesi.” Harry lopulta puuskahti kuljettuaan itsepintaisesti silkalla hiljaisuudella etäisyyttä pitäneen Dracon vierellä kartanon portaille.\n”Ehkäpä en halunnut tulla pelastetuksi.” Draco mutisi oikeasti tarkoittamatta sanojaan ja kiristi vauhtiaan jättäen Harryn pari askelta jälkeen.\n”Draco, mikä sinua helvetti sentään vaivaa? Ensin et halua minua hautajaisiin. Sen sijaan laitat avoimen kutsun Päivän Profeettaan oikein houkutellaksesi paikalle kaikki tuomion välttäneet kuolonsyöjät ja kun pelastan sinut, sanot käytännössä, että olisit mieluummin edelleen siellä kidutettavana?” Harry kysyi selvästi ärtyneenä Dracon kiukuttelusta ja sanat saivat Dracon silmäkulmat polttelemaan.\n”Kyllä minä olisin halunnut sinut sinne, mutta sinä et halua näyttäytyä kanssani missään ja haluat aina päättää kaikesta ja tehdä oman pääsi mukaan. Minä en enää jaksa sitä!” Sanat räjähtivät hänestä jäisinä piikkeinä ja tuntiessaan kyynelkanaviensa pettävän, Draco ei jäänyt odottamaan vastausta vaan kääntyi kannoillaan ja paineli sisään jättäen Harryn suljetun takaoven taakse.\nDraco katui sanojaan jo oven kiinnipaiskaamisen viimeisten kaikujen vielä kimpoillessa eteishallissa. Siitäkin huolimatta, että sanat olivat täysin totta. Harry oli se, joka pelkäsi uransa, ystäviensä ja maineensa puolesta, ja halusi salata heidän suhteensa. Harry oli se, joka saneli, milloin he näkivät ja missä. Harry oli se, joka tervehti töissäkin aina ensin, jotta Draco ei vahingossa olisi liian tuttavallinen sävyssään väärien ihmisten edessä. Draco rytmitti elämänsä Harryn ympärille ja silti oli ilmeisesti liikaa pyydetty, että hän olisi saanut pitää edes perheensä itsellään. Dracon perhe oli asia, josta hän ei halunnut puhua edes Harrylle, koska sodan jälkeen Draco oli muuttunut ja muutos oli hiljalleen muuttanut valtaosan Dracon lämpimistä perhemuistoista irvokkaiksi ja häpeällisiksi. Häpeä taas oli pahinta, mitä Draco tiesi.\nSiinä hän kuitenkin istui eteishallin nojatuolissa hautautuen häpeään, jota niin kovasti vihasi. Häntä hävetti, että hän oli kuvitellut voivansa järjestää edes äitinsä hautajaiset rauhassa. Kyllä hänen olisi pitänyt tietää, että sellaiset henkilöt kuin Theodore Nott eivät unohtaneet kaunoja tai velkoja. Lisäksi häntä hävetti, että hän oli ollut niin helppo yllätettävä ja että Harryn oli tarvinnut nähdä se, koska Harryn edessä hän oli tottunut, jo Tylypahkasta asti, esittämään vahvempaa kuin oli. Vaikka heidän välinen vihansa oli historiaa ja tilalla oli jotain ihan muuta, ei tämä yksityiskohta ollut muuttunut. Viimeisenä häntä hävetti oma purkauksensa. Ei olisi ihme, jos Harrysta ei enää kuuluisi.\nKotitonttu oli tuonut Dracolle teetä ja voileipää, josta tämä oli näykkinyt puolet. Draco ja Harry eivät olleet juurikaan riidelleet pikkukinoja lukuun ottamatta, eikä Draco ollut osannut aavistaa, millaiseen helvettiin oli itsensä syössyt riidan myötä. Paha olo velloi sisällä hallitsemattomana massana, joka vuoroin tuntui puristavan häntä kasaan ja vuoroin halusi räjähtää ulos. Harrysta ei ollut kuulunut mitään kolmeen loputtoman pitkään tuntiin ja Draco oli jo kysynyt tontulta useampaan kertaan, olisiko hänelle tullut kirjeitä, mutta tonttu oli joka kerta pudistanut päätään pahoittelevasti. Sekin tuntui olevan huolissaan Dracon alakulosta.\nDraco oli juuri ehkä seitsemättä kertaa vakuuttanut itselleen, ettei enää kuulisi Harrysta, kun tonttu tuli Dracon luo kirjastoon, jossa Draco tuijotti suosikkikirjaansa sanojen tavoittamatta aivoja.\n”Herra Malfoy, ovella on vieras.”\n”Kuka?” Dracon sisuksissa toivo ja pelko kävivät käsikähmää keskenään, vaikka Malfoyn kartano olikin suojattu, eikä ainakaan entisten kuolonsyöjien pitäisi voida löytää sitä.\n”Harry Potter, herra.” Draco nielaisi ja vaikka toivo saavuttikin kevyen ylivoiman, se ei kokonaan sysännyt pelkoa tieltään. Oli mahdollista, että Harry oli vain tullut kertoakseen, että hänkään ei enää jaksanut Dracoa. Mies kuitenkin nousi ja vilkaisi itseään käytävän peilistä matkallaan alas.\nSaapuessaan eteishalliin, Draco näki Harryn odottavan oviaukossa ja Dracon sydän yritti hakata itsensä ulos rinnasta. Harry näytti vakavalta, ja Dracon pysähdyttyä noin metrin päähän kuuloetäisyydelle, tämä alkoi puhua.\n”Draco, minä… tulin pyytämään anteeksi. Olet oikeassa siinä, mitä sanoit ja tiedän, ettei tämä ole ollut kovin reilua sinua kohtaan. En kuitenkaan haluaisi tämän loppuvan.” Harry puri huultaan sanottuaan sen ja tuijottaessaan Dracoa suoraan silmiin. Dracon sisällä herännyt lämmöntunne hyrisi varovaisena ja hymy etsi tietään hänen huulilleen, kun hän sai vastattua, ”En minäkään halua tämän loppuvan.”\nHe astuivat toistensa syliin ja painautuivat pehmeään suudelmaan, jota ei häirinnyt kauempana odottaneen kotitontun poksahtaminen pois. Draco vetäytyi irti suudelmasta ensin, kun kidutuskirouksen haamu vihlaisi hänen palleaansa. Harryn kasvoilla käväisi huoli, jonka Draco karkotti pudistamalla päätään, minkä jälkeen Harryn silmät välähtivät huvittuneisuutta, kun tämä loi häneen varpaista päälakeen ulottuvan silmäyksen.\n”Sinun pitää siistiä itsesi, näytät kamalalta.”\nDraco vilkaisi itseään ja tajusi, että hänellä oli yhä viitassa ruohonkorsia ja multatahroja. Havainto tästä jäi kuitenkin nopeasti toisen havainnon jalkoihin. Harrylla itsellään oli päällään tavallista siistimmät kokomustat vaatteet.\n”Sinä sen sijaan näytät siltä, ettet ole itse valinnut tuota asukokonaisuutta.” Draco vastasi arvioiden näkemäänsä.\n”Sanoinkin Hermionelle, että nämä ovat epätyylikkäät.” Harry totesi nyrpistäen nenäänsä, mutta virnistäen perään.\n”Näytät hyvältä.” Dracokin virnisti uteliaisuuden heräillessä. Harry ei todellakaan normaalisti pukeutunut niin särmästi ja Draco olisi monestikin löytänyt jotain korjattavaa miehen asustuksesta, joten häntä kiinnosti, mistä nyt tuuli.\n”Kiitos.” Harry punastui hiukan, mikä huvitti Dracoa. Pitäisi selkeästi kehua miehen ulkonäköä useammin. Ilmeisesti he olivat menossa johonkin, joten Draco kaivoi sauvansa esiin ja loihti vaatteisiinsa muutaman tehokkaan puhdistusloitsun. Harry katseli vierestä vaikuttuneen näköisenä ja kun hän oli valmis, kysyi, tahtoiko hän matkata ilmiintymällä vai jästikeinoin. Todeten, ettei hänellä ollut vatsassa paljoa oksennettavaa, Draco valitsi ilmiintymisen. Jästikeinot olivat hitaita, eikä Draco pitänyt siitä, ettei oikein tiennyt, miten kaikki toimi.\n”Mihin me menemme?” Draco kysyi, kun he siirtyivät puutarhaan ilmiintymistä varten.\n”Näet sitten.” Harry vastasi ja tarttui Dracoa kädestä ennen vastaväitteitä ilmiinnyttäen heidät kohteeseen, jossa he putosivat keväiselle nurmikolle ja Draco sai tällä kertaa pidettyä itsensä pystyssä. Ensimmäinen huomio oli, että paikassa satoi, mistä hän oli jo vähällä valittaa, kunnes tajusi heidän olevan taas hautausmaalla. Ilmeisesti hän näytti yhtä hämmentyneeltä kuin oli, koska Harry kiirehti selittämään.\n”Koska äitisi hautajaiset menivät lievästi sanottuna pieleen aamulla, ajattelin, että voisimme ottaa uusinnan. Yhdessä. Jos vain haluat.”\n”Romanttista, Potter, mutta hyvä on.” Draco hymähti ja he lähtivät kohti hautaa raikkaan sateen kastellessa heitä, mutta ainakaan Draco ei jaksanut juuri sillä hetkellä välittää. Hän näytti muutenkin kamalalta.\nKuoppa oli sulkeutunut ja sen paikalla odotti paljas kumpu, jonka päällä lepäsi yksinäinen fuksianpunainen narsissi. He pysähtyivät hiljaa haudan vierelle. Ajatus haudatusta Narcissa Malfoysta tuntui vielä aiempaakin epätodellisemmalta, kun edes arkkua ei näkynyt. Draco sulki silmänsä ja koetti kuvitella äitinsä, muisteli tämän vaaleita hiuksia ja ylvästä olemusta, joka pehmeni vain kartanon seinien suojissa. Sitä, miten äiti oli kertonut hänelle satuja lohikäärmeistä ja kummituksista, kun isä ei ollut kuullut, ja myöhemmin suojellut häntä isän kiivaudelta. Vähät lämpöisinä säästyneet muistot kuitenkin tuntuivat hukkuvan siihen, mitä Narcissasta oli viimeisinä vuosinaan tullut. Seinää tyhjin silmin tuijottava nukke, joka oli kaunis kuin hailakka pakkasyön jälkeinen kevätaamu, mutta mahdoton tavoittaa. Draco ei kyennyt tuntemaan muuta kuin hiipuvaa katkeruutta ja huokaisi avaten silmänsä.\nHarry katsoi häntä sivusilmällä, ja rikkoi hiljaisuuden, jota muutoin täytti vain sateen ropina.\n”Olen ihan oikeasti pahoillani äidistäsi. Tavallaan hän pelasti meidät kaikki.” Tottahan se oli, mutta jokin Dracon mielessä harasi vastaan ajatusta, että äiti olisi kaiken jälkeen yhden teon vuoksi jonkinlainen sankari, jonka poismeno olisi sääli.\n”Älä ole. Ei hänestä ollut paljoa iloa muutaman viime vuoden aikana. Minusta tuntuu, että tavallaan olen jo käsitellyt hänen kuolemansa etukäteen.” Draco sai jostain rohkeutta pukea sanoiksi onton tyhjyyden, joka häntä kalvoi. Harry näytti siltä kuin aikoisi sanoa jotain, kun portin narahdus ja kahdet lähestyvät askeleet varastivat Dracon huomion. Varuillaan aamuisen takia Draco kääntyi katsomaan ja oli kompastua omiin jalkoihinsa silkasta hämmennyksestä tunnistaessaan Grangerin ja Weasleyn lähestyvän hautaa ison kukkavihkon kanssa. Silmät vaativasti siristyen Draco katsoi Harrya, joka veti syvään henkeä ennen kuin selitti.\n”Minä kerroin meistä.” Harry punehtui hieman ja Draco olisi halunnut yhtä aikaa motata ja suudella tätä yrittäessään etsiä puhekykyään, jonka aivoihin saapuneet sanat olivat hukuttaneet.\n”Sinä… mit… mutta miksi he ovat täällä?” Draco sai lopulta supistua sen verran hiljaa, etteivät sateen tekemiä kuoppia väistellen lähestyvät Granger ja Weasley kuulleet.\n”He halusivat tulla, kun kuulivat… niin kuin sanoin, äitisi kuitenkin tavallaan pelasti meidät kaikki.” Harry vastasi lähes äänettä, sillä Granger ja Weasley olivat jo melkein perillä. Dracon onneksi nämä eivät kuitenkaan puhuneet hänelle vaan asettuivat haudan vierelle hiljaa. Granger leijutti kukkavihkon haudan päälle ja sen laskeuduttua kukkavihon ylle kohosi kultaisilla kirjaimilla vihkoon painettu muistokirjoitus. Draco ei ollut koskaan nähnyt sellaista taikaa ja vaikka sen kauneus oli itsessään hämmentävää, vielä enemmän hän hämmentyi, kun vihkon antajiksi paljastui kahden paikalle saapuneen lisäksi suuri joukko Harryn ystäviä ja läheisiä. Kun viimeisten osanottajien nimikirjainten kulta valui ilmasta sateen mukana kukkavihon päälle jättäen siihen kultaisia pisteitä, Draco kohtasi Grangerin ja Weasleyn katseet. Molemmat nyökkäsivät ja Draco nyökkäsi takaisin.\nKatsomatta Harryyn tai haudan toisella puolella seisoviin Harryn ystäviin, jotka olivat haudanneet kaunansa tullakseen tänne ystävänsä ja Dracon äidin taistelussa tekemän valinnan vuoksi, Draco päästi huuliltaan yksinäisen sanan niin hiljaa, että se kantautui vain Harryn korviin.\nHarry ei sanonut mitään, mutta tarttui vierellään seisovan Dracon käteen, ja siinä hetkessä se riitti.\nA/N: Paiskaa kommentilla, jos luit! Oli nimittäin aikamoista väkisin synnyttämistä tämän kirjoittaminen. Alun hautausmaa-kohtaus ja Narcissan hautajaiset oli tän ficin lähtöinspiraatio, mutta kaikki muu olikin tosi pitkään epäselvää. Lopullisia ideoita tän yhden ja saman kohtauksen ympärille oli lopulta 4 ja mulla onkin tietokoneella toinen Drarry, jossa on tismalleen sama alun hautausmaakohtaus mukana, koska kirjoitin ensin sen ja totesin, ettei se sitten lopulta vastannutkaan Dokumentin toiveita mielestäni tarpeeksi, niin kirjoitin tän toisen ja lopulta oon kyllä tähän tyytyväisempi kuin siihen ensimmäiseen\n« Viimeksi muokattu: 21.02.2018 18:46:03 kirjoittanut Lenune »\nVs: Haudattua | H/D | K-11 | H/C, Draama, Romance, Angst\n« Vastaus #1 : 24.02.2018 20:03:10 »\nEnsinnäkin pahoitteluni että kommentoin vasta nyt!\nJäätävä flunssa päätti iskeä tällä viikolla, enkä pystynyt keskittymään tän lukemiseen niin hyvin kuin olisin tahtonut. Nyt on sen verran parempi olo jo, että ymmäränkin mitä luen.\nOi, että, en tiedä mitä sanoisin! Ei haittaa ettei tämä ollut söpöilyä ja vain keväistä! Tälle paritukselle tälläinen on paljon ominaisempaa ja hahmot ainakin olivat IC! Ennemmin näin kuin olisit väkisin vääntänyt fluffyä ja hahmot itsessään eivät olisi olleet IC. Joten pidin kyllä!<3\nAlun kerronta oli tosi kiva ja tuo tekopyhyys, joka haudan ympärillä vallitsi, oli tosi uskottavaa. Dracon pohdinnat äidistään oli mielenkiintoista luettavaa ja pidin niistä kovasti, osin siksi että voisin itsekin kuvitella Narcissan tuollaiseksi, joten osui omaan fanoniini hyvin.\nTheodore Nott on minusta tosi kiva hahmo! Hänestä, kun kirjoissa ei ole oikeastaan koskaan kerrottu kamalasti, joten hänestä voi itse luoda sellaisen kuin tahtoo. Itse näen Nottin hieman erilaisena, mutta olen käyttänyt tätäkin vaihtoehtoa, että hänestä tuli juuri näin "pahis".\nPelastaja!Harry aina valmiina, kun jotain tapahtuu! Niin Harrya, että hymyilytti ja siitä ärsyyntynyt Draco. :')<3 Voin kuvitella Dracon kimpaantumassa ja väittämässä juurikin ettei edes halua tulla pelastetuksi. Kidutuskirous onkin mukavampi vaihtoehto. Molemmat on niin ihanan kovapäisiä ja äkkipikaisia, että oli oikein "mukava" tuo riitelykohtaus, kun olivat niin hahmossaan. Jälkitunnelmatkin! Draco joka katuu ja pelkää ettei nää Harrya ja on muokannut nyt pahasti yms. Ja Harry, jolle nousee syyllisyys ja katumus, menee tietysti sitten kertomaan kaikille, ettei Dracosta enää tunnu niin pahalta. Voi että<3\nHermione valitsemassa Harryn vaatteita! :'D Ihan että olisi tyylikäs, voin kuvitella.\nTykkäsin sun kerrontatavasta hirveästi ja etenkin kuvailusta! Se oli sopivan yksityiskohtaista, mut mitään ei jääty kuitenkaan kuvailemaan liikaa, vaan jätettiin lukijalle omaakin mielikuvitusta ja tarina eteni hyvin.\nAws!<3 Virnistelin itsekseni lukiessani tän lopun! Oli niin söpö, etenkin kun aiemmin juuri viitattiin, et Harry seisoi niin lähellä, että kämmenselät kosketti, mut muuta ei sitä ikinä ollut tarjolla julkisesti. Harry selvästi paransi tapansa<3\nEn tiedä onko tässä kommentissa yhtään mitään järkeä, kun edelleen oon kuumeessa, mutta ainakin piristit kipeyttäni ja tykkäsin tästä hirmuisesti! Kiitos!<3\n« Vastaus #2 : 25.02.2018 16:02:00 »\nEi tuosta kyllä lainkaan huomaa, että tekstisi on väkisin puserrettua. Paljon tässä ehti tapahtua, vaikka ei mikään pitkä pätkä ollutkaan. Ja mielenkiintoinen kuvio, kun tapahtumat pyörivät kuitenkin hautajaisten ympärillä eikä mikään ihan tavallinen hautajaiskuvio tässä ollutkaan, vaikka Draco sitä varmaan lähtikin hakemaan. Tuo fuksianpunainen narsissi oli ihan yksityiskohta. Tämä päättyi kauniisti. Jotenkin se, että Harry otti ensimmäisen askeleen kohti julkista yhdessäoloa ja sitten tuo, miten hän oli saanut koottua tuohon kukkapukettiin monia nimiä Narcissan muistoa kunnioittamaan on jotenkin niin liikuttava.\nÄiti, joka pelasti Potterin. Äiti, joka aiheutti Pimeyden Lordin tuhon...\nTuosta varmaan Harryn ystävätkin Narcissan toivon mukaan muistavat.\n« Viimeksi muokattu: 25.02.2018 16:03:58 kirjoittanut Fairy tale »\n« Vastaus #3 : 22.08.2018 14:29:19 »\nWow, tämä oli hieno! Pidin sen tunnelmasta, tietynlaisesta hauraudesta - ja lopun hartaudesta. Dracon tunteista sai hyvin kiinni läpi tarinan. Aavistelin, että hupun alla ollut henkilö oli Harry. Dracon ja Harryn suhteen kiemurat olivat ymmärrettäviä, molemmille. Melko nopeasti Harry oli onneksi uskaltanut toimia, kertoen ainakin Ronille ja Hermionelle, pukeutuen (tai no, se voi käydä taikuuden avulla äkkiäkin) ja Hermione kai hankki kukkavihon muistoteksteineen... Kiitos, pidin!\n« Vastaus #4 : 27.09.2018 22:02:51 »\nKuten tuossa edellä onkin jo kommentoitu, niin tämä on oikein hyvin onnistunut kokonaisuus. Minäkin pidin tästä paljon Etenkin musta pöllö joka toi suruviestin sekä fuksianpunainen narsissi olivat hienoja yksityskohtia jotka jäivät mieleen.\nMinusta oli uskottavaa, että nämä kaksi pitivät suhteensa salassa. Yllätyin tosin kun kävi ilmi, että se oli Harry joka oli halunnut salata kaiken. Sillä jostain syystä ajattelen aina, että se on Draco joka ei tahdo 'leimautua' Harryn kumppaniksi. Joten siinä mielessä tämä näkökulma toi mukavaa vaihtelua ja ravisteli myös ajattelemaan asioita uudestä näkökulmasta. Sillä ajatus toimii molemmin päin. Sitten kun tilannetta lähdettiin selvittelemään oli mukavaa huomata kuinka syviä tunteita näillä on toisiaan kohtaan.\nMinäkin ihastuin tuohon Hermionen kukkavihkoon taikuuksineen, se oli hieno. Kunpa meilläkin voisi olla tuollaisia hautajaisissa, toisi arvokkuutta ja tyylikkyyttä tilaisuuteen.\nRomanttinen-minäni hyppi innosta luettuani tämän lopun, juuri sopivaa siirappia niin ettei mennyt aivan yli-överiksi tuo pehmoilu.\nKiitos tästä, pidin kovasti,


Kariston koulun erikoisessa iltapäiväkerhossa saa ensikosketuksen vauhdikkaaseen lajiin - ESS.fi\nKariston koulun erikoisessa iltapäiväkerhossa saa ensikosketuksen vauhdikkaaseen lajiin\nFlying Finn -kerhossa Kariston koulun eka- ja tokaluokkalaiset opiskelevat ajamisen alkeita ja liikkuvat monipuolisesti.\nElmeri Ursinius ja Venla Karvinen pääsivät aluksi testaamaan ajohaalareita. Kuva: Sami Kuusivirta\nViisitoista Kariston koulun eka- ja tokaluokkalaista tutustuu huoltajineen Pippon karting-rataan. Vauhti ei päätä huimaa, kun liikkeellä ollaan kävellen. Lahden FK-kerhon puheenjohtaja Risto Salonen kertoo vieraille radasta ja karting-harrastuksesta.\nKäynnissä on Flying Finn -formulakerhon ensimmäinen päivä. Iltapäiväkerhossa suurin osa ryhmästä saa ensimmäisen kosketuksen vauhdikkaaseen lajiin, mutta tokaluokkalainen Elmeri Ursinius on jo ehtinyt mikroautoilla kurvailla.\n– Muutaman kerran (Lahti Karting Centerissä). Tämä rata on isompi ja autot näyttävät erilaisilta, hän sanoo.\nKerho järjestetään ensimmäistä kertaa. Neljä viikkoa kestävään jaksoon kuuluu kahdeksan liikuntakertaa, joista puolet järjestää Lahden FK-kerho ja puolet Lahden Ahkera. Ahkeran vuoroilla painitaan ja yleisurheillaan.\n– Kerhossa opetellaan ajamisen alkeita ja liikutaan monipuolisesti. Autourheilussakin hyvä fyysinen kunto on erittäin tärkeä. Mukana tässä ovat AKK:n ja seurojen lisäksi Suomen Painiliitto ja Suomen Urheiluliitto. Pilotti on tarkoitus monistaa ympäri Suomea, AKK:n nuorisopäällikkö Rosa Pietikäinen kertoo.\nEi rattiin ekalla kerralla\nKerho maksaa osallistujaa kohti 25 euroa. Lahden FK-kerho on saanut Olympiakomitealta 1 500 euroa kuluihin.\n– Aika monta ihmistä tarvitaan järjestelyihin. Autot vähän kuluvat ja bensaakin palaa. AKK hoitaa vakuutukset ja muut. Meillä jää käytännön toiminnan järjestäminen, seuran puheenjohtaja Salonen sanoo.\nSeuran jäsenet ohjaavat koululaisia rata-alueella. Ensimmäiselle kerralla lapset tutustuvat rataan ja tuomaritorniin sekä sovittavat pukuja ja autoja, jotta seuraavalla kerralla päästään ajamaan.\nElmeri Ursinius ei vaikuta järin pettyneeltä, vaikka ei pääsekään heti kääntämään rattia.\n– Ei harmita paljon, koska tiedän, että jossain vaiheessa pääsen, mutta olisi ollut kiva ajaa.\nRyhmässä on kaksi tyttöä. Ensimmäistä luokkaa käyvä Venla Karvinen on nähnyt formuloita televisiossa ja suosikkikuskin nimi tulee nopeasti.\n– Valtteri Bottas.\nVenla Karvinen harrastaa ratsastusta ja pianonsoittoa, mutta sanoo olevansa kiinnostunut myös kilpa-autoilusta ja yleisurheilusta.\n– En oikein tiedä, mitä eniten odotan (kerholta). Täällä näyttää kivalta ja tykkään paljon juoksemisesta. Paini ei ole niin kiinnostavaa, vaikka isän kanssa joskus kotona painin.\nKerhoon valittiin nopeimmin ilmoittautuneet. Karviset tarttuivat tilaisuuteen välittömästi kerhosta kuultuaan.\n– Emme olisi kokeilleet lajia tässä hetkessä ilman tätä mahdollisuutta. Tämä on hieno juttu. Pidän pärinästä ja tiedä vaikka tytärkin innostuisi, sanoo Venlan moottoripyöräilyä harrastava isä Niko Karvinen.\nUusi Räikkönen tai urheilun harrastaja\nAhkeran ja FK-kerhon toiveena on saada koululaisten iltapäiväkerhojen kautta lajien pariin uusia harrastajia.\n– Jos tätä kautta löytyy uusi Räikkönen, niin hienoa, mutta vielä hienompaa, jos joku löytää yleisurheilun tai painin, sanoo Ahkeran toiminnanjohtaja Janne Harjula.\nAhkeralla on paljon kokemusta lajien ja seurojen välisestä yhteistyöstä. Seura on järjestynyt oheisharjoituksia esimerkiksi Reippaan jalkapalloilijoille ja LHS:n hiihtäjille.\n– Halusimme ehdottomasti lähteä pilottiin mukaan, kun kysyttiin. Tämä ei kysy resursseja pitkäksi aikaa.\nHarjula näkee, että urheiluseuroilla on entistä suurempi vastuu lasten liikuttamisesta.\n– Lasten omatoiminen vapaa-ajanliikunta olisi tietysti paras vaihtoehto, mutta sitä ei vaan enää tarpeeksi tapahdu, hän toteaa.\nElmeri Ursinius olisi ollut valmis karting-auton rattiin jo ensimmäisellä kerhokerralla. Kuva: Sami Kuusivirta\nLue myös: Joukko vanhempia tuohtui koululaisten iltapäivätoiminnan linjauksista – nyt Hollolassa pohditaan kriteerien höllentämistä\nGolfia pääsee kohta kokeilemaan myös yläkouluissa\nLahti Lapset Harrastukset Autourheilu\nYleisurheilu Paini Paini Yleisurheilu Autoharrastus Autourheilu


Uhotel Ljubljana alk. 122 € - vertaa huoneiden hinnat - KAYAK\nMiklosiceva 3, Ljubljana 1000, Slovenia\n+386 1308 1170\nperustuu 3388 arvosteluihin\n20 tarjousta lisää alk. Uhotel\nHotelli tarjoaa palveluinaan ilmaisen langattoman internet-yhteyden, saunan ja sisäuima-altaan sekä elegantteja ja moderneja huoneita. Sen sijainti on keskeinen niiden vieraiden näkökulmasta, jotka vierailla paikallisnähtävyyksissä.\nHotellin majoitusasiakkaille on tarjolla monia palveluita, kuten esimerkiksi kauneuskeskus, pysäköintipalvelu. Se tarjoaa myös lastenhoitopalvelun, valuutanvaihdon ja vastaanoton, joka on auki jatkuvasti. Tämä 4-tähden hotelli sijaitsee ainoastaan kivenheiton päässä läheisistä klubeista ja baareista, joten vierailijoiden on helppoa lähteä tutustumaan paikalliseen yöelämään.\nHotellin huoneesta löytyy tossut sekä kaikki tarvittava mukavaa oleskelua varten. Kuumia juomia voi valmistaa käytettävissä olevilla veloituksettomilla teen- ja kahvinkeittovälineillä.\nMajoituspaikan omiin ruokailumahdollisuuksiin kuuluu muun muassa ravintola, joka on kätevä paikka nauttia ateria. Vierailijat ovat tervetulleita iltaisin nauttimaan drinkistä viihtyisään lounge-baariin. Lähiympäristöstä löytyy myös runsaasti paikkoja syömiseen ja kahvitteluun.\nUusimmat tarjoukset hotellille Uhotel\nExecutive-huoneet(81 € - 461 €)\n13 tarjousta lisää alk. 95 €\nDouble-huoneet(105 € - 200 €)\n105 € yhteensäSnaptravel\n200 € yhteensäHotels.com\n117 € yhteensäAgoda.com\nHotellin Uhotel palvelut\nTodella hyväPerustuu 3388 vahvistettuun arvosteluihin\nMiklosiceva 3, Ljubljana 1000\nFranciscan Church149 m\nPreseren Square157 m\nTriple Bridge185 m\nCathedral of St. Nicholas268 m\nDragon Bridge291 m\nRobba Fountain304 m\nTown Square309 m\nCongress Square0.4 km\nNational Heroes Square0.5 km\nNew Market0.6 km\nTivoli Park0.6 km\nLjubljana Castle0.6 km\nUseimmin kysytyt kysymykset Uhotel varaukselle\nMissä Uhotel sijaitsee?\nUhotel osoite naapurustossa Center on Miklosiceva 3, ja sen etäisyys kaupungin Ljubljana keskustasta on 0,6 km. Hotellin Uhotel lähin maamerkki on Franciscan Church.\nMitkä ovat hotellin Uhotel sisään- ja uloskirjautumisajat?\nHotellin Uhotel sisäänkirjautumisaika on 15:00 ja uloskirjautumisaika 11:00.\nTarjoaako Uhotel ilmaisen WiFi-yhteyden?\nKyllä, Uhotel tarjoaa ilmaisen WiFi-yhteyden.\nKuinka kaukana Uhotel on lentokentältä?\nHotellin Uhotel etäisyys on 19,4 km kentältä Ljubljana Jože Pučnikin kansainvälinen lentoasema. Hotellin Uhotel etäisyys on 67,9 km kentältä Klagenfurt.\nSalliiko Uhotel lemmikkieläimet?\nKyllä, Uhotel sallii lemmikkieläimet.\nOnko hotellissä Uhotel uima-allas?\nKyllä, hotellissa Uhotel on uima-allas.\nMiten KAYAK löytää näin hyviä Uhotel hotellitarjouksia?\nKAYAK etsii kohteesta Ljubljana kaikki hotellin Uhotel saatavilla olevat huoneiden hinnat verkosta ja antaa sinun vertailla niitä löytääkseen parhaan hinnan. Monet eri matkailusivustot tarjoavat alennuksia tai tarjouksia eri aikoina Uhotel huoneista, ja KAYAK tarjoaa sinulle hinnat valtavasta valikoimasta eri matkailusivustoja. Tämä tarkoittaa, että voit aina löytää hyvän Uhotel tarjouksen.\nGrand hotel Union8.7 Erinomainen (1 396 arvostelua)0,01 kmSisäuima-allas, Kylpylä- ja hyvinvointikeskus, Baari/oleskelutilaalk. 147 €\n17 % halvempiCity Hotel Ljubljana8.9 Erinomainen (6 766 arvostelua)0,17 kmKuntokeskus, Ravintola, Baari/oleskelutilaalk. 102 €\n9 % halvempiStudio in Ljubljana Center9.7 Erinomainen (134 arvostelua)0,18 kmVain aikuisille, Ilmainen langaton internet, Kahvinkeitinalk. 111 €\nKatso halvimmat majoituspaikat Ljubljanassa\n28 % halvempiEmonec Hotel8.5 Erinomainen (2 460 arvostelua)0,26 kmHuonepalvelu, Ilmainen langaton internet, Liikekeskusalk. 88 €\n19 % halvempiHotel Center8.9 Erinomainen (1 945 arvostelua)0,32 kmBaari/oleskelutila, Ilmainen langaton internet, Kahvin-/teenkeitinalk. 99 €\nKatso eniten suosituksia saaneet majoituspaikat Ljubljanassa\nUrban Boutique Hotel9.1 Erinomainen (1 741 arvostelua)0,25 kmBaari/oleskelutila, Ilmainen langaton internet, Ilmainen pysäköintialk. 127 €\nEtsi Uhotel alennushintoja Ljubljanassa KAYAK-sivustolta. Etsi halvin Uhotel hotellitarjous Ljubljanassa. KKAYAK hakee sadoilta matkailusivustoilta auttaakseen löytämään ja varaamaan sinulle parhaiten sopivan Uhotel tarjouksen. Lue arvosteluja ja kokemuksia ja nappaa halvin hinta! alk. 122 € per yö (Viimeisin hinta tälle hotellille).


Ovatko kokeiden tulokset aina epätarkkoja? Tärkeintä on tehdä nämä asiat hyvin Xipingzhe\nOvatko kokeiden tulokset aina epätarkkoja? Tärkeintä on tehdä nämä asiat hyvin\nTalouden ja yhteiskunnan kehittyessä eri tarpeiden tyydyttämiseksi niin teollisuudenalat tai alat, kuten CDC, elintarviketestaus, lääkeyritykset, tieteelliset tutkimuslaitokset, ekologinen ympäristönsuojelu, vesijärjestelmät, petrokemian järjestelmät, virtalähteet jne. laboratorio. Samaan aikaan melkein jokaisessa laboratoriossa on ollut sama ongelma, toisin sanoen kokeiden tulosten tarkkuus on aina epätarkka! Tämä on todella iso ongelma.\nTämän ilmiön syyt voidaan tiivistää seuraavasti:\n(1) Laboratorion sääntöjä ja määräyksiä on kiireellisesti parannettava\nKypsällä laboratoriossa on oltava joukko tiukkoja ja täytäntöönpanokelpoisia sääntöjä ja määräyksiä. Tämä on hyvin tärkeää. Jos on tilanteita, joissa kokeilijat toimivat kokeiden aikana sääntöjen vastaisesti, väärin pidettyjen laitteiden, löyhän kokeiden kirjanpidon ja vahingoittuneen koeympäristön vuoksi, tietysti se vaikuttaa suoraan tai epäsuorasti kokeiden tulosten tarkkuuteen.\n(2) Kokeeseen tarvittavien instrumenttinäytteiden ja reagenssien laatua ei ole määritelty\nVaikka monet laboratoriot ovat telakoituneet pitkäaikaisten osuuskuntatoimittajien kanssa, ne eivät suorittaneet vastaanottotöitä ajoissa saadessaan näitä tarvikkeita. Joidenkin kokeellisten laitteiden, erityisesti mittauslaitteiden, kuten koeputkien, mittakuppien, kolmiopullojen ja mittapullojen, ei ole todettu olevan pätemättömiä toistuvien testien jälkeen. Lisäksi viallisten lääkkeiden, reagenssien ja voiteiden ilmiö on suhteellisen piilotettu eikä sitä ole helppo havaita. Näiden ongelmien seuraukset palautetaan lopullisiin kokeellisiin tietoihin.\n(3) Laboratoriovälineiden ja -välineiden puhdistusongelmat\nJäämätön puhdistus on edellytys tarkalle kokeelliselle analyysille. Monet laboratoriot tekevät kuitenkin edelleen manuaalista puhdistustyötä. Tämä ei ole vain tehotonta, vaan johtaa myös vaikeisiin ja vaikeisiin kokeellisiin tuloksiin liittyviin standardeihin ja tilastoihin. Arvovaltaisen tutkimustiedon mukaan yli 50% kokeiden tulosten tarkkuudesta liittyy suoraan kokeessa käytettyjen astioiden puhtauteen.\nSiksi asianomaiset osapuolet voivat tehdä perusteellisia parannuksia edellä mainittujen tekijöiden perusteella, mikä parantaa tehokkaasti koko laboratorion kokonaistasoa, mukaan lukien kokeiden tulosten tarkkuus.\nEnsinnäkin on tarpeen parantaa laboratorion kaikkien näkökohtien järjestelmää, tehdä hyvää työtä kokeiluryhmän jäsenten asiaankuuluvan tietoisuuden luomisessa ja kouluttamisessa sekä toteuttaa vastuullinen valvonta. Täytä kokeelliset tietueet, anna tarkastustulokset ja käytä tätä pohjana palkinnoille, rangaistuksille ja arvosteluille riitojen ilmetessä.\nToiseksi säilytä, merkitse ja tarkasta yleisesti käytetyt lääkkeet ja lasitavarat. Jos havaitaan, että laatu on epäilyttävä, siitä on ilmoitettava asianomaisille osastoille ja johtajille ajoissa tapahtuvan käsittelyn varmistamiseksi, ettei kokeilu vaikuta.\nKolmanneksi, käytä täysin automaattista lasialuslevyä manuaalisen pesutoiminnon korvaamiseen. Konepohjainen, eräpohjainen ja älykäs laboratoriotarvikkeiden puhdistus on yleinen trendi. Tällä hetkellä yhä useammat maamme laboratoriot ovat ottaneet käyttöön laboratorioiden puhdistus- ja desinfiointijärjestelmän niiden puhdistamiseksi ja steriloimiseksi. Aiheeseen liittyvillä puhdistuslaitteilla, kuten Hangzhou XPZ: n tuottamilla tuotteilla, ei pelkästään ole humanisoitua toimintaa, ne säästävät työvoimaa, vettä ja sähköenergiaa, mikä tärkeintä, puhdistustehokkuus on erittäin hyvä - koko prosessi on standardoitu, tulokset ovat johdonmukaisia, ja monet Tiedot ovat jäljitettävissä. Tällä tavalla testitulosten oikeellisuuden edellytykset tarjotaan huomattavassa määrin.\nViestin aika: 06.-20.20


Mun nimi on m-e, mutta sanokaa mahaksi vaan. | Aikuistumassa\nMun nimi on m-e, mutta sanokaa mahaksi vaan.\nPosted on tiistai, 5 Touko, 2009 by milla-emeliina\nKeskivartalostani ollaan nykyään ihan tolkuttoman kiinnostuneita. Kullalla ja tulevilla isovanhemmilla on siihen toki oikeus, samoin ystävilläni.\nTyöpaikalla toivoisin kuitenkin, että olisin muutakin kuin maha ja sen kasvu. Viime viikolla tuli ensimmäisen kerran raja vastaan kommentoinnin määrässä ja sanoin tädeille asiallisen ystävällisesti, että jos ei huomauttelu vähene, hermot menee. Varokoot vaan, sanon tarvittaessa suoraan.\nLauantaina olin kahvilla tyttöjen kanssa; paikalla oli myös kolme pikkuista (ja kaksi tosi pientä). Jotenkin en tuntenut kuuluvani joukkoon puheenaiheiden hypellessä imetyksestä nukkumisen ja itkujen kautta kakkavaippoihin. Aina sama tunne noissa tilanteissa, eikä oma raskaus ole asiaa näköjään muuttanut. Loppuuko se muu elämä lapsen myötä oikeasti kokonaan? Ja sitten nämä raskauslisteriahysteriat ja bakteerikammot, jotka pahimmassa tapauksessa tulevat myöhemmin ilmi heikkohermoisuutena ja allergioina kasvavassa lapsessa/nuoressa. Hu-oh.\nOnneksi sunnuntaina tapasin toisenlaisen äidin, jonka kanssa keskustelimme paljon muustakin kuin tämän 1-vuotiaasta lapsesta. Tai kummankaan mahasta. Ja ihan toisella tasolla. Toivo palasi.\nOhessa teille vähän anonyymia figuuria. Ensi maanantaina ollaan jo puolivälissä ja viikonlopun aikana jotain potkuntapaisiakin vihdoin bongattu. Paino on lisääntynyt lähtöpainosta alle kilon – jotenkin kuvittelin, että tässä vaiheessa olisi tilanne jo eri. Vaikka kuinka syön, paino hiipii ylöspäin vain hyvin hitaasti. Taivaallinen olotila herkuttelijalle, mitä minä en ole.\nThis entry was posted in ahdistus, lapsellista, raskaus, ulkonäkö, ystävät by milla-emeliina. Bookmark the permalink.\n7 thoughts on “Mun nimi on m-e, mutta sanokaa mahaksi vaan.”\nelanor on tiistai, 5 Touko, 2009 at 8:29 PM said:\nYMMÄRRÄN että kommentointi ärsyttää. Believe me!\nMutta heti perään syyllistyn tässä samaan. ;) Oon kade ku sulla on noin pieni ja painokin on noussu ihan mitättömän vähän. Puoliväli pian jo, huh! Kylläpä aika rientää…\nTiitu on tiistai, 5 Touko, 2009 at 11:02 PM said:\nHyvä, että sanoit töissä tädeille suoraan. Moni kihisisi hiljaa mielessään ja kärsisi. Toivottavasti tädit ymmärtävät puhetta.\nMuun elämän ei tarvitse loppua lapsen myötä ja muustakin, kuin imetyksestä ja kakkavaipoista saa puhua. ;) Tässä kyllä edesauttaa huomattavasti se, että itse pitää kiinni siitä muusta elämästä. Jos on päivät pitkät kaksin kotona vauvan kanssa (tai korkeintaan perhekerhossa muita mammoja tapaamassa), eikä tule lehteäkään luettua, saattavat puheenaiheet helposti olla aika yksipuolisia.\nOma suositukseni (empiirisesti testattu ja hyväksi havaittu) on, että kantoliina kuvioihin mukaan heti alkumetreillä, ja vauva osaksi sitä elämää, jollaista haluatte viettää. Niin on sitten muutakin puhuttavaa kuin ne vaipat.\nmilla-emeliina on keskiviikko, 6 Touko, 2009 at 4:31 PM said:\nelanor: No niin, mietinkin, että uskaltaako kukaan paasaukseni jälkeen kommentoida. Mutta jos nyt kerran laitan vapaaehtoisesti kuvan näytille, niin tottakai saa.\nPienessä painonnousussa on hyvät ja huonot puolensa. Toki kiva, jos ei raskaudesta kauheasti ylimääräisiä kiloja jää. Toisaalta jos tähän malliin jatkuu, kuihdun kokoon viimeistään imetysvaiheessa. Ja joutuu myös miettimään, saako sikiö varmasti kaiken tarvitsevansa.\nTiitu: Kyllä he varmasti ottavat mut tosissaan. Ja myönteistähän kommentointi periaatteessa on: sanoivatkin, että ovat vain niin innoissaan ja iloisia mun puolesta.\nTarkoitus olisi pitää kiinni omista elämänarvoista jatkossakin. Oon aika varma, että mulla hajois pää, jos en saisi tavata ajattelevaa aikuisseuraa riittävän usein. Onneksi asutaan lähellä keskustaa, ettei tarvitse missään lähiössä potea eristyneisyyttään. Tiedän varsin hyvin, että omakotitalo tai rivitalonpätkä on monen käsitys unelma-asumisesta, muttei sovi meille.\nKantoliina on ehdottomasti hankintalistalla. Toivottavasti toimii myös käytännössä, ajatuksena se ainakin on valloittava.\nKuusessa myös on keskiviikko, 6 Touko, 2009 at 4:57 PM said:\nMun on pakko kommentoida noita työkavereitasi. Ymmärrän, että on ärsyttävää muiden hössöttäminen omasta raskaudesta tms. Itse olen aina innoissani muiden iloisista uutisista ja heidän raskauksistaan. Itsekin niin odotan, että tulisin raskaaksi ja saisin lapsen. Olen nuoresta lähtien halunnut kokea nimenomaan raskauden, jonka varmaan olen liiankin innoissani muiden puolesta. Joskus oma arviointikykyni pettää (joidenkin mielestä se varmaan pettää liiankin usein) niin, etten osaa ajatella mikä on soveliasta kysyä tai kommentoida. Monesti olen ihastellut jonkun ystäväni (huom. ystäväni, en kenenkään puolitutun) ihanaa vauvamasua tai olen kysellyt vieläkö imetetään tai muuta vastaava. Jotkut ovat nähtävästi ottaneet herneet nokkaan näistä kommenteista. On tosi vaikeaa olla, kun ei tiedä mikä on soveliasta ja mikä ei. Jotkuthan loukkaantuvat jos heiltä ei raskausaikana kysellä miten raskaus etenee tai vauva-aikana kysellä mitä vauvalle kuuluu. Toiset taas ovat niin onnessaan, kun kysynkin aluksi heidän omia kuulumisia ja vasta lopuksi vauvan kuulumisia… Mutta siis en itsekään haluaisi työkavereideni alkavan utelemaan tai kommentoimaan liian henkilökohtaisia asioita.\nTiitu on keskiviikko, 6 Touko, 2009 at 9:23 PM said:\nLapsen syntymän myötä olen todella oppinut arvostamaan sitä, että pääsen vartissa keskustaan ilman aikataulujen pläräämistä. Ok, lasta ei vielä moneen vuoteen voi hetkeksikään päästää yksin ulos kotiovesta, mikä on ehkä vähän harmillista, mutta vielä harmillisempaa olisi asua eristyksissä jossakin rivitaloalueella. En vaan jaksaisi.\nKiva kuulla, että suunnittelette liinailua. Se vaatii vähän treenaamista alkuun ja jotkut vauvat viihtyvät luonnostaan paremmin liinassa, kun jotkut toiset taas vaativat enemmän totuttelemista. Uskallan silti väittää, että liinailu sujuu jokaiselta, joka oikeasti haluaa liinailla ja on valmis näkemään vähän vaivaa sen eteen. Esim. Sambiassa oleskellessani en tavannut ainoatakaan äitiä, joka ei käyttäisi kantoliinaa. Ja ajatus siitä, että sambialainen maalaisnainen toteaisi, ettei hän voi lähteä pellolle, kun vauva ei viihdy liinassa on vaan täysin absurdi. Ei se vaan ole vaihtoehto, vaan kaikki vauvat kulkevat liinassa. Ja ovat huomattavasti tyytyväisemmän oloisia kuin länsimaiset vauvat.\nmilla-emeliina on keskiviikko, 13 Touko, 2009 at 8:00 PM said:\nKuusessa myös: Täytyy myöntää, ettei se aina niin ikävääkään ole, huomioiminen. Maanantaina tultiin juuri käytävällä kuiskaamaan, että: ”On tuo sun maha kyllä soma.” Miten tuollaisesta voi mielensä pahoittaa tai ärsyyntyä? Ja kesällähän saan olla töissä enemmän rauhassa ison mahani kanssa muiden lomaillessa.\nTiitu: Luotan siihen, että liinan tuoman läheisyyden on pakko olla hyväksi kaikille meille kolmelle. Eiköhän vauva totu, kunhan ajoissa totuttaa ja on itse kärsivällinen.\nPäivitysilmoitus: Viikkoja laskiessa « Aikuistumassa


Tekstaten Julkaistu 10.09.2021 00:01 (Päivitetty 10.09.2021 03:03)\nKoronapassi käyttöön. Mitenkä se eriarvoistaa ihmisiä, koska jokaisella mahdollisuus saada rokote. Nauttikoot he, jotka sen ansaitsee. Ei voi olla että n. 20% kansasta päättää, että täällä kuljetaan maskit naamalla ja rajoitetaan muiden menemisiä.\nKyllä minä olen kauhiast hämmästynyt, ettei hoitajamitoitus ole vieläkään käytännössä 0,7 vaikka ministerinä on ollut jo vuosikausia Krista Kiuru ja kuinka tämä sama Krista vuosia, vuosia sitten oppositiossa ollessaan meuhkasi, että hoitajamitoitus saataisiin yhdellä lauseella käytäntöön. Mutta nämähän onkin niitä demarien lupauksien höttöä vappusatasten yms. lupausten pohjattomassa laarissa.\nSinä, joka kommentoit I-P:n ”boostia” Vaasan yliopistolle. Nyt kannattaa panna merkille oma katkeruus ja pohtia, miten saisit lisää hyvää oloa elämääsi.\nMissä on entisajan tienkunnosta vastaavat tiemestarit. Tiet on isoja kuoppia täynnä, eikä kukaan valvo ja korjauta niitä. Katumaksut kyllä peritään. Tienkäyttäjän pitäisi huolehtia itse ja soitella korjauksista! Mestarit vaihtoon äkkiä!\nHiphopit tuli ja meni. Tom Kankaan mielestä heitä kohdellaan väärin kun heidän juhlissa kulkee liikaa poliiseja, ei kulje ei. Tämäkin viikonloppu osoitti kuinka paljon näissä juhlissa huumeita kulkee, toki eivät ole ainoat juhlat, Blockfestit ovat vielä pahemmat. Huolestunut olen tästä asiasta kun miettii festareiden ikäjakaumaa. En usko et Seinäjoen kaupunki haluaa samanlaista huumemyönteistä imagoa kuin Tampere, ainakin henk.koht toivon niin.\nTyöuupumus on niin selvästi oma sairautensa, että on merkillistä, ettei sille Suomessa saada omaa diagnoosinumeroa kuten Ruotsissakin on. Väkisin se pitää vääntää masennukseksi, jotta Kela sen hyväksyy. Ihan sama kuin sydänvaivainen raportoitaisiin selkävaivaisena vaikka samanlaisia oireita olisi.\nMiksi suurin osa kala- ja lihatuotteista on savustettuja? Olen ymmärtänyt, että savustus lisää syöpävaaraa ja meitä on monia, jotka oksennamme kaiken savustetun. Oikeasti!\nJoku ihmetteli, miksi matka Vaasasta Uumajaan kestää kauemmin kuin Helsingistä Tallinnaan vaikka matka on yhtä pitkä. En tiedä mistä kartasta tuo tieto on mutta Googlen mukaan on Vaasa–Uumaja 120 km ja Helsinki-Tallinna 80 km.\nNo mutta. Pitihän tämä arvata. Ilmaston ”anekauppaa” pyörittävät hätääntyivät. Ilmaston kylmän kauden tuloa ”selitellään” lämpenemisen syyksi. Kaikki on kuitenkin normaalia. Aina on näin ollut. Heh heh.\nEnnen muinoin poppamiehet uskottelivat kansalle, että luonnonkatastrofit voidaan estää viemällä uhripaikalle ruokaa, arvoesineitä tai jopa ihmisuhreja. Nykyään vihreät poppanaiset uskottelevat, että ilmastonmuutos voidaan estää kaatamalla ahkerien suomalaisten verorahat mm. hiilinieluihin. Niitä ihmisuhrejakin sitten tulee, kun maan talous romahtaa. Ei historiasta ole mitään opittu. Eikä opita.\nRuotsi–Suomi- maaottelun 10 000 metrin kisassa Suomi otti ”kolmoishäviön”. Suomalaisten ajat olivat yli 30 minuutin, puolesta minuutista puoleentoista minuuttiin. Lasse Viren juoksi kultaa olympialaisissa 1972 eli jo 49 vuotta sitten, kaatumisensakin jälkeen, uuden maailmanennätyksen ajalla 27.38,4. Nyt suomalaisjuoksijat olisivat olleet 2–3–4 kierrosta Virenistä jäljessä. Nurmen Paavokin 100 vuotta sitten olisi heille pärjännyt. Miksi näin?\nTuttu nuori nainen meni naimisiin nuoren miehen kanssa, johon oli tutustunut seurakunnassa. Mies oli ystävällinen ja leppoisa. Ennen häitä nainen sanoi, että hänellä on epävarma olo, mutta ”kai tämä näin menee”. Mies osoittautui väkivaltaiseksi ja vuosien jälkeen vaikea liitto päättyi eroon. Kannattaa kuunnella ja kunnioittaa itseään puolisoa valitessa. Se pieni hiljainen epävarmuus sisimmässä voi olla oikeassa.\nNuorten Ruotsi–Suomi-maaottelusta ei näkynyt lehdessä mitään mainintaa tuloksista puhumattakaan. Esim. ralli- ja jääkiekkotuloksia kyllä on kaikenmaailman Taka-Hikiän puulaakisarjoista. Näinkö aliarvostamalla saadaan Suomen yleisurheilu nousuun? Samaa on ollut havaittavissa hiihtokilpailujen osalta.\nNäyttää siltä, että Vaasan keskussairaala haluaa päästä irti lääkäreistä ja hoitajista. Sairaalan johto ja käytännön työntekijät ovat täysin eri linjoilla uudesta atk-järjestelmästä ja kielitaitovaatimuksista. Lähteekö lääkärit pois Vaasasta atk-järjestelmän vuoksi ja hoitohenkilökunta kielitaitovaatimusten vuoksi. Tämä näyttää tosiasialta kun lukee hoitavien lääkäreiden kommentointia lehdestä ja kuuntelee hoitohenkilökunnan kertomuksia kielitaitovaatimuksista. Onko sairaalan johto täysin ulkona käytännön työstä ja mikä on sairaalan tehtävä käytännössä. Ensin potilas, sitten hoito vai onko ensin atk-järjestelmä tärkein tehtävä Vaasan keskussairaalassa eli tilastot.\nMihin ihmeeseen THL:n tiedotusosasto tarvitsee 19 ministeriä, kun viisi (ns. Viisikko) hoitaa kaiken?\nIlkka-Pohjalaisessa esitettiin 6.9. hieman harhaanjohtava yleistys, kun sanottiin, että vain bordercollieista on paimenkoiriksi. Tarkasti ottaen tuo väite ei pidä paikkaansa. Meillä oli mustakarvainen ’lassie’ 1960-luvulla, jolloin koiratkin saivat juosta hoitajansa kanssa vapaasti. Kun silmä vältti, niin tuo paimenkoira livahti naapurin laitumelle ja kasasi lehmät pieneen piiriin kenenkään siihen käskemättä. Ei olisi tarvittu, kuin palli ja kiulu, niin olisi voinut lypsää koko karjan.\nEräs vihreä henkilö korosti puheessaan Suomen saastuttavan paljon henkilömäärän verrattuna. Tämä on totta, mutta mitä pitäisi tehdä. Pitääkö esimerkiksi WC-paperin valmistus siirtää ulkomaille vai pitääkö WC-paperin käyttö kieltää.\nMiksi laskut ei mee perille, lähetetty jo 18.8.21 asiakkaalle, asiakas kyselee missä lasku kun ei tuu, onko vika postinjakajassa vai postin lajittelijassa, pois huolimattomat lajittelusta,\nIltapäivälehdet tekivät aivan oikein kun kertoivat Marinin muotilehtikuvauksista. Suomi oli ilmeisesti valinnut Ruotsin linjan olla tekemättä mitään kun Marinkin vain reissasi ulkomailla kuvauksissa vaikka korona jo jylläsi. Tarvittiin Niinistön ärähdys ennen kuin Suomen hallitus reagoi.\nNatsi! Kyttääjä! Muuta muualle! Minkälainen paappa oikein olet! Tällaisia kommentteja sain, kun pyysin hiljempaa karaokelaulantaa vkl-juhlissa naapurissa. Aivan ensimmäiseksi käytiin rinnuksiin kiinni ja käskettiin painua v...uun. Seuraavia ”juhlia” odotellessa.\nVihreät: Lopettakaa ilmastopaniikin lietsominen. Meidän päästömäärillämme ja jo tekemillämme toimilla siihen ei ole mitään syytä. Jatketaan tätä työtä ilman paniikkia.\nKyllä tämän päivän ihmisillä on pienet murheet. Kytätään vain, mistä voisi pahoittaa mielensä ja kenelle lähettää herjausviestejä.\nKun kotona ei aseteta mitään rajoja, niin ei niitä vastaan oteta myöskään poliisilta.\nEnnemmin Seinäjoki autioituu kuin kaupunki saa laitettua katukilpiä kadunkulmiin. Pian niitä ei enää tarvita.\nKoululaisten vanhemmat olkaa tarkkana omien lapsien tekemisistä. On todettu, että Vaasan koululaiset, ala-asteikäiset lähettäneet pilasoittoja toisille tuntemattomasta numerosta kiusantekona ja häiriönä aiheuttaen ja pahaa mieltä. Siihen pitää puuttua ajoissa.\nSarajärvi uhosi jokin aika sitten, että tämä ei ole mikään tanhupiiri. Tanhuareena esiintymislavoineen saatiin. Taitaa se piirikin alkaa.\nJokainen Suomessa painettu euro verotetaan vähintäänkin 500-prosenttisesti. Verot, maksut, tasaukset, korvaukset yms tekevät elämisen ja yrittämisen älyttömän kalliiksi. Nyt hallitus suunnittelee lähdeveroa ja lisävelan ottamista. Kiva.\nKoronarokotteen teho heikkenee, kolmas annos olisi tarpeen. Silti kaksi rokoteannosta saanut ei tarvitse mennä koronatestiin, eikä käyttää maskia, eikä häntä aseteta enää karanteeniin. Kuitenkin: Kaksi rokotetta ei estä tartuntaa, eikä estä tartuttamasta. Jotain en nyt ymmärrä.\nSuomi kehityksen kärki, pitää kyselyjä hoitajien palkanmaksusta. Ruotsi ja Norja maksaneet jo vuositolkulla kunnon palkan hoitajille!! Lakiin kirjattu hoitajamitoitus kusee kintuilleen jne... täällä vaan vatvotaan ja taas kehitetään! Rahat menee ihan vääriin paikkoihin!


Smoke On The Water: Japanilaista Birgerissä 20.5.2014\nJapanilaista Birgerissä 20.5.2014\nJapanilaisten viskien tarjonta Euroopassa ja myös meillä Suomessakin on kovaa vauhtia lisääntymässä. Hämeenlinnassa, Olutravintola Birgerissä tarjoutui lämpimänä tiistai-iltana hieno tilaisuus maistella viisi erilaista Nikka-yhtiön tuotetta: Pure Malt Black, Nikka From The Barrel, sekä Yoichit 10 yo, 12 yo ja 20 yo. Tämä Viskin Ystävien Seuran ja Birgerin järjestämä tilaisuus houkuttelikin paikalle ihan mukavasti aiheesta kiinnostunutta väkeä. Osalle maistelijoista japanilainen viski ei ollut entuudestaan lainkaan tuttua, joten onkin mahtavaa että tällaisia tilaisuuksia järjestyy ja viski-intoilijat pääsevät kokeilemaan jotain uutta ja erilaista.\nMaistelun lomassa aiheeseen meitä perehdytti Mikael Leppä, joka on itse asunut Japanissa ja tuntee paikallisen viskitarjonnan varsin hyvin. Lämminhenkistä jutustelua oli mukava kuunnella ja ilta sujui mutkattomasti ja rennolla otteella. Illan viskikattaus antoi ihan hyvän kuvan japanilaisesta viskituotannosta, joskin siis vain yhden tuottajan näkökulmasta. Tässä mietteeni maistetuista:\nNikka Pure Malt Black, 43%, (Blended Malt)\nMallasviskisekoite, jonka pääosana on Yoichi-tislaamon viski. Lisäksi sekoituksessa on viskiä Miyagikyo-tislaamolta, sekä myös Skottilaisen nimeämättömän tislaamon tuotantoa.\nTuoksua hallitsee makea trooppinen hedelmäisyys. ”Mehukas”. Kevyt maltaisuus, hunaja, aprikoosi. Taustalla liimamainen vivahde.\nMaku on pehmeä. Suklaata, kahvia, vaniljaa. Kevyt maltaisuus ja kiva trooppinen hedelmäisyys. Öljyisyyttä.\nJälkimaku jatkuu makean trooppisen hedelmäisyyden hallitessa. Hieman liimamaisuutta nousee esiin. Kukkaisia piirteitä. Kevyt. Loppu latistuu hieman vaisuksi.\nIhan ok perusmalt, joskin yleisilme jäi vähän latteaksi.\nNikka From The Barrel, 51,4%, (Double Matured Blended Whisky)\nTuoksu on vahva. Pahvia, puuta, makeaa hedelmää. Kevyt maltaisuus. Vahvuutta riittää, mutta yleisilme on vähän tympeä eikä kovinkaan houkutteleva.\nMaku on makean liimamainen ja kypsän hedelmäinen. Kevyt maltaisuus. Valkosuklaata, mausteisuutta. Ihan hyviä piirteitä, mutta runko jää hieman tyhjäksi.\nJälkimaku on kuivahko, kirpeän marjainen ja happaman hedelmäinen. Lyhyehkö.\nVahva ja ihan maukas viski, mutta jotain kuitenkin puuttuu.\nSitten Single Maltien pariin:\nNikka Yoichi 10 yo, 45%\nTuoksu on kypsän hedelmäinen ja suklainen. Yleisilme on melko raskas. ”Likaista” turpeisuutta, makea kukkainen vivahde.\nMaku on pehmeä ja makean hedelmäinen. maitokaakaota, kevyesti sherryä. Hento turpeisuus, mausteisuutta, vaniljajäätelöä.\nJälkimaku tarjoaa kuivattuja sekahedelmiä, raikasta minttua ja hapahkoa sitrusta. Poltettua sokeria sekä hiiltä. Pituutta riittää kohtalaisen hyvin.\nMaukas 10-vuotias. Ikäluokassaan varsin hyvä.\nNikka Yoichi 12 yo, 45%\nTuoksu on makean hedelmäinen (ylikypsä persikka). Kevyt turpeisuus, mausteisuutta, hennosti tammea. Sherryä nousee taustalta esiin.\nMaku on pehmeä. Trooppista hedelmäisyyttä, runsaasti vaniljaa. Täyteläinen turpeisuus, makea maltaisuus. Sherryä, sokerisiirappia.\nJälkimaku kuivahtaa sopivasti, hedelmäisen makeuden tuntuessa kuitenkin edelleen taustalla. Tammi nousee puhtaana ja raikkaana esiin.\nHyvä ja makean maukas viski. Monipuolisuudellaan himpun 10 yo:ta parempi.\nNikka Yoichi 20 yo, 52%\nTuoksu on kuivahkon sherryinen. Kaunis turpeisuus. Tummaa suklaata, kuivattuja sekahedelmiä. Syvyyttä löytyy hyvin. Tammi nousee taustalta esiin puhtaan raikkaana.\nMaku on täyteläinen, maukkaan sherryinen ja suklainen. Palanutta puuta. Runsas mausteisuus (kaneli, inkivääri, mustapippuri). Vahva ja maukas runko.\nJälkimaussa sherryisyys kuivuu sopivasti. Tammi tuntuu runsaana. Kevyt liimamainen vivahde. Suklaata, kahvia, sopivasti happamuutta. Maku jatkuu miellyttävän pitkään.\nHerkullinen ja kauniisti ikääntynyt Yoichi! Enkä kuitenkin se viimeinen ”wow-efekti” jäi puuttumaan, joten pullon +-250€ hinta pitää huolen siitä, että omaan ostoskoriin tämä ei tule päätymään. Illan ehdoton ykkösviski joka tapauksessa.\nMukavat maistelut! Aiheesta kiinnostuneille vinkiksi se, että pulloihin jäi vielä juotavaa, joten Birgerin hyllystä näitä vielä löytää..\nLähettänyt Smoke On The Water klo 0.29\nTunnisteet: Japani, Nikka, Viskin Ystävien Seura, Yoichi\nGlenDronach 1995 17 yo, cask #1520. Bottled for Pi...\nFloraa & Faunaa Pikkulinnussa 15.5.2014\nThe Local Whisky Club Porissa 10.5.2014\nSmith's Glenlivet 1974\nPSOF Purple Night 2014 - Virgin Oil, Helsinki 26.4...\nBlogiteksti numero 1000