Tämän jättikanalan lattioilla tepastelee jatkossa yli puoli miljoonaa kanaa – neljän vuoden päästä kaupoista saa vain vapaan kanan munia - Elintarviketeollisuus - Turun Sanomat\nTämän jättikanalan lattioilla tepastelee jatkossa yli puoli miljoonaa kanaa – neljän vuoden päästä kaupoista saa vain vapaan kanan munia\nLattiakanaloissa kanoja voi olla yhdeksän neliömetrillä, mutta niillä on mahdollisuus liikuskella laajalla alueella niin lattialla, tasoilla kuin munimispesissä.\nSuurimmaksi kotimaiseksi munapakkaamoksi noussut Kieku aikoo rakentaa Säkylään 16 uutta lattiakanalaa. Miljoonainvestoinnilla se pyrkii takaamaan tuotantovolyymit jatkossakin, kun virikehäkkimunat katoavat markkinoilta.\nSäkylän peltojen keskelle, 27 hehtaarin tontille, rakentuu parhaillaan uusi jättimäinen munakeskittymä, jonne loimaalainen munapakkaamo Kieku kaavailee tulevaisuudessa kaikkiaan 16 kanalan kokonaisuut...\nPragmatix 30.12.2021 6:50\nEi kuva ihan vastaa kuluttajan mielikuvaa\nVapaasta Kanasta. Enempi vankilalta edelleen vaikuttaa.\nAjattelija 30.12.2021 10:16\nVast: Ei kuva ihan vastaa kuluttajan mielikuvaa\nMikäs se sinun mielekuva vapaasta kanasta sitten olisi? Kulkisi ulkona muiden eläimien tapaan? Sudet ja ketut vähän aiheuttaisivat stressiä kanoille ja tulisi välillä niin sanottuja nahkamunia. Lisäksi luonnon linnut silloin tällöin toisi salmonellan tuliaisiksi. Ei taitaisi 4 senttiä riittää hintaan korotusta???\nAngus 30.12.2021 10:21\nItsekin yllätyin. Olen nähnyt kuvia lattiakanaloista, joissa kanat tosiaan ovat lattialla (plus mahdolliset orret yms.). Nuo ritilähyllyt kummastuttavat; eikö ole sanottu, että kanat eivät halua oleskella ritilöillä, se tuntuu ikävältä niiden varpaissa - niin kuin varmaan tuntuisi kenen varpaissa tahansa. Onko tässä nyt venkoiltu ja saatu muka oleskelupinta-alaa "lattiakanalaan" kyseenalaisin keinoin?\nHima-Hönö 30.12.2021 13:57\nJotenkin kuvasta tuli mielikuva Turun "tiivistysrakentamisesta" ja tehokkaasta maankäytöstä.\nMutta asiasta tai sen sivusta:\nOn siinä tarkastajalla hommaa laskiessaan ettei tuolla ole liikaa kanoja neliömäärään nähden.\nMankala 30.12.2021 22:02\nTämä on havainnekuva kanalasta ilman kanoja.\nT.S. 31.12.2021 21:11\nNimimerkki Ajattelija kysyi Pragmatixilta: "Mikäs se sinun mielekuva vapaasta kanasta sitten olisi?"\nMinä voisin omalta osaltani vastata, eli mennään muistelun puolelle.\nÄitini naapurissa, ikivanhalla puutaloalueella, asui panssarilaiva Ilmarisen mukana hyiseen hautaansa päätyneen merisotilaan leski. Heidän orpo poikansa oli telakalla töissä ja kun silloin työturvallisuus ei ollut nykyisellä tasolla niin hengenlähtö oli todella lähellä häkämyrkytyksen takia.\nNo tuon myötä nuorimies pisti elämänarvonsa täysin uusiksi ja osti itselleen pienen sukutilan.\nMinä siellä vietin paljon kesiäni, autoin tietysti mitä pystyin, ruokin lehmiä ja lypsin, olin leikkuupuimurissa apurina.\nJa sitten oli tietysti kanala.\nSe oli sellainen vanhan talousrakennuksen päädyssä ollut melko iso huone. Siellä oli tietysti orret ja munintapesät. Seinässä suljettavissa oleva luukku ja siitä pieni puusilta pihan puolelle.\nPihalle oli tehty yllättävänkin laaja ulkoilutila, tietysti kanaverkolla rajattuna. Ja kun sinne heitettiin jyviä kanojen nokittavaksi niin kai ne sitten olivat jyväbroilereita; nimeä ei silloin vain vielä tunnettu.\nNykyisinhän katsotaan että montako kanaa saa olla neliömetrillä.\nNoissa sen ajan maatilojen kanaloissa oli pikemminkin se tilanne että montako neliömetriä per kana oli tilaa.\nKyllä se oli kiva katsoa kuinka kanat siinä aitauksessaan tepastelivat ja kuopivat maata. Ja mukava oli sitten käydä noutamassa takuulla tuoreita munia.\nNe olivat niin vapaita kanoja kuin tuotantoeläin nyt voi olla. Ja kun olot olivat noin luonnonmukaiset niin eipä ollut niitä teollisuuskanaloista tuttua aggressiivista käyttäytymistä.\nViimeisiä_viestejä 02.01. 22:04\n@T.S., joskus kauan aikaa sitten kesäisin käytiin maaseudun sukulaisia tapaamassa ja siellä oli kanat ja ankat aivan vapaasti milloin missäkin pesimässä. Ovissa ei ollut lukkoja, aseet tuvan seinällä, jos lähti kylälle niin harja vaan ovea vasten, että naapuri tiesi talon olevan tyhjä. Olihan se upeeta aikaa.\nT.S. 05.01. 05:50\nJorma nyt sitten kertoo omia muistojaan:\n"@T.S., joskus kauan aikaa sitten kesäisin käytiin maaseudun sukulaisia tapaamassa ja siellä oli kanat ja ankat aivan vapaasti milloin missäkin pesimässä."\nNo minun tapaukseni oli kovin erilainen. Kyse ei ollut sukulaisista. Ankkoja ei ollut kuten sinun sukulaisillasi ja ne kanat olivat hyvissä tiloissa sisällä, ja ulkona sitten iso aitaus, eivät siis olleet milloin missakin.\nJorma jatkaa: "Ovissa ei ollut lukkoja, aseet tuvan seinällä, jos lähti kylälle niin harja vaan ovea vasten, että naapuri tiesi talon olevan tyhjä."\nKovin on erilaista tosiaan Jorman sukulaispaikassa ollut kuin minun kesänviettopaikassani. Ovessa oli kyllä lukko, mutta aseita sitten ei ollut\nMiten muuten Jorma ne naapurit. Kun näkivät harjan ovea vasten niin kävivätkö kenties pitämässä hellassa tulta yllä ettei pääse jäähtymään?\nJorma lopettaa: "Olihan se upeeta aikaa."\nNiinhän se oli. Otin asian esille vain siksi että kysyttiin millainen olisi mielikuva vapaasta kanasta.\nTietysti tajuan että nykyiseen yhteiskuntaan tuo ei oikein enää käy. Jättikauppoja varten pitää olla jättituotantoa ja siinä tietysti tingitään eläinten oloista.\nMutta onneksi on sentään Turun tori. Siellä on näitä maalaisten tontteja joista viljelijät myyvät peltojensa satoa. Ja kananmunia, usein sellaisia XXL-kokoisia joita kaupoista ei saa. Kerran pistin paketin puntariin ja kilohinta oli melkein sama kuin hypermarketin hinta.\nJula 30.12.2021 14:53\nSyödä pitää aina ja siihen liittyvät investoinnit aina tärkeitä. 👍\nViikon väite: Aurinkopaneeleja pitää lisätä EU-määräyksillä


Repoveden kansallispuisto – pieni pala erämaata – Kotimaanmatkailu\nKoti Suomi – kotimaan parhaat matkakohteet Kouvolan nähtävyydet – ihastu Suomen rumimpaan kaupunkiin! Repoveden kansallispuisto – pieni pala erämaata Etelä-Suomessa\nRepoveden kansallispuisto on pieni, mutta erämainen. Kuva: Ville Palonen\nRepoveden kansallispuisto on synkkiä kuusimetsiä, kirkasvetisiä järviä ja jylhiä kallioita. Vaikka Kouvolan pohjoispuolella sijaitseva Repovesi on pienimpiä Suomen kansallispuistoista, ovat elämykset sitäkin suurempia. Repovesi sopii loistavasti päiväretken tai lyhyen yhden yön vaelluksen kohteeksi.\nRepoveden nähtävyyksiä ovat Mustalamminvuoren näkötorni, Olhavanvuoren kiipeilykalliot, käsikäyttöinen Kettulossi sekä Lapinsalmen 55 metriä pitkä silta, joka ylittää alla olevan Kapiaveden 12 metrin korkeudessa. Lapinsalmen vanha riippusilta hajosi heinäkuussa 2018, ja uusi teräsrakenteinen pylonisilta avattiin marraskuussa 2019.\nUpeiden maisemiensa lisäksi Repovesi tunnetaan helposta saavutettavuudestaan. Kansallispuistoon ajaa autolla Helsingistä vain pari tuntia, ja julkisilla liikkuvakin pääsee 40 kilometrin matkan Kouvolasta bussilla.\nRepoveden kansallispuistossa noudatetaan jokamiehenoikeuksia. Metsässä saa liikkua vapaasti myös merkittyjen polkujen ulkopuolella (paitsi puiston itäosassa olevalla Pahkajärven ampuma-alueella, joka on Puolustusvoimien harjoitusaluetta), poimia marjoja ja sieniä, sekä kalastaa (kunhan valtion kalakortti eli Kalastonhoitomaksu on maksettu). Nuotion saa sytyttää vain merkityille tulipaikoille, mutta niitä on monta.\nKetunlenkki ja Lapinsalmen riippusilta\nRepoveden kansallispuisto on loistava paikka päivävaellukselle Etelä-Suomessa. Kuva: Ville Palonen\nRepoveden suosituin päiväreitti on viiden kilometrin mittainen Ketunlenkki, rengasreitti, joka alkaa Lapinsalmen parkkipaikalta. Ketunlenkki sopii loistavasti koko perheen retkikohteeksi. Kohokohtia ovat (makkaranpaiston lisäksi) Lapinsalmen riippusillan ylitys, käsivoimin toimiva Ketunlossi, sekä Katajavuorelta avautuva erämainen maisema.\nVaativampaan makuun on 26 kilometrin mittainen Kaakkurin Kierros.\nJos Repovesi onkin suosittu päiväretkien kohde, me aiomme viettää yhden yön telttaillen ja tutkia puiston luontoa kaikessa rauhassa.\nRetkemme ei voisi alkaa paremmin. Juuri kun ylitämme vaimoni kanssa Lapinsalmen riippusiltaa, aurinko pilkistää pilvien takaa. Pysähdymme kymmenen metriä korkean sillan puoliväliin ja nautimme kevätauringon säteistä.\nYhtäkkiä järveltä kaikuu aavemainen huuto. Se on pienillä ja syrjäisillä järvillä pesivä kaakkuri, joka toivottaa meidät tervetulleeksi Repovedelle.\nKuutinkanava ja Repoveden loistavat palvelut\nOlhavan patikointipolut ovat pääosin hyväkuntoisia ja selkeästi merkittyjä. Kuva: Ville Palonen\nPatikoimme metsäpolkua tunnin verran, kunnes saavumme Kuutinkanavalle. Se on yksi kansallispuiston monista taukopaikoista. Suurimman osan varusteisiin kuuluu laavu tai kota, tulipaikka ja polttopuuliiteri, kuivakäymälä sekä puiset pöydät ja penkit.\nRepoveden palvelut ovat muutenkin suorastaan ensiluokkaiset: selkeästi merkityt reitit vaihtelevat lyhyistä koko perheen poluista vaativampiin vaellusreitteihin.\nHuoltotiet sopivat hyvin pyöräilyyn, ja Repoveden kapeat järvet ovat hauska melontakohde (kanootteja voi vuokrata aivan puiston liepeiltä). Repoveden maisemiin pääsee jopa vesibussilla. Eräjormien mielestä puisto ei olekaan villiä luontoa.\nNiin tai näin, mieli lepää. Syömme Kuutinkanavalla pikaisen lounaan ja vaellamme sitten syvemmälle puistoon pelkkien päiväreppujen kanssa.\nMustalamminvuoren näkötornista avautuu huikea maisema. Kuva: Ville Palonen\nPolku vie meidät sammaloituneen metsän halki ja jyrkkää mäkeä ylös. Sen päällä seisoo Mustalamminvuoren näkötorni.\nPortaat kiivettyämme saamme ihastella ympärillä avautuvaa maisemaa: syvän sinisiä järviä, joita ympäröivät jyrkät kalliot ja sankat mäntymetsät.\nTäältä käsin näkee melkein koko puiston!\nOlhavanvuori – Suomen kuulusin kalliokiipeilykohde\nOlhava on Suomen kuuluisin kalliokiipeilykohde. Kuva: Ville Palonen\nLyhyen kävelymatkan päässä on Olhavanvuori, Suomen kuuluisin kalliokiipeilykohde. Saavumme paikalle juuri sopivasti katselemaan, kuinka kaksi hurjapäätä taiteilee ylös pystysuoraa kallioseinää.\nIltapäivän aurinko lämmittää, kaakkuri huutaa pienen lammen vastarannalla, ja makkarat kypsyvät nuotiossa. Evästauon jälkeen suuntaamme takaisin Kuutinkanavalle telttaa pystyttämään.\nTeltan saisi pystyttää yöksi tai kahdeksi minne tahansa, mutta koska muita retkeilijöitä ei ole mailla eikä halmeilla näin aikaisin keväällä, päätämme leiriytyä taukopaikan pihaan. Avotulen tekeminen kun on sallittua vain merkityillä paikoilla – ja mikäpä kruunaisi hienon ulkoilupäivän paremmin kuin leirinuotiolla valmistettu illallinen?\nRetkeily Repoveden kansallispuistossa\nRepovedellä voi yöpyä telttaillen tai varauskodassa. Kuva: Ville Palonen\nRepovesi sopii retkeilyyn kaikkina vuodenaikoina. Vilkkain kuukausi on heinäkuu.\nTelttailla voi periaatteessa missä tahansa, mutta teltan pystyttäminen aivan taukopaikan pihaan ei ole suotavaa. Luksusta kaipaaville vierailijoille on tarjolla muutama varauskota.\nAvotulen saa tehdä vain merkityille tulipaikoille (joilta löytyy mottikaupalla valmista polttopuuta). Retkikeittimellä saa tietysti kokkailla missä lystää.\nJuomavettä löytyy muutamasta kaivosta, jotka on varustettu käsipumpulla. Kuumana päivänä pullon voi täyttää myös pienistä puroista. Kansallispuistossa noudatetaan roskatonta retkeilyä: kanna siis kaikki roskasi pois puistosta.\nMajoitus Repoveden lähellä\nJos haluaa majoittua Repoveden lähellä, ikimuistoinen majapaikka on päheä Woikoski Feeling – Kirjokiven Kartano. Matkaa Lapinlahden pysäköintipaikalta ei ole kuin muutama kilometri. Wanhan ajan tyyliin sisustetussa kartanossa on rantasauna ja erinomainen aamiainen. Hiukan kauempana, Jaalassa, olevassa Aurantolassa on kaunis, puinen päärakennus ja mökkejä saaressa.\nSuomen parhaat lyhyet päivävaellukset\nSuomen parhaat kansallispuistot\nScandinavian Outdoor -verkkokaupasta löytyy laaja valikoima reppuja, otsalamppuja, ulkoiluvaatteita ja muita tarpeellisia retkeilyvarusteita.


Työelämän päihdehaitat ja sosiaalinen työllistäminen | Vuosiraportti 2017\nA-klinikka Oy 2017\nPäihde- ja mielenterveyshaittojen ehkäisy ja vähentäminen ovat osa työhyvinvointia ja -turvallisuutta. A-klinikkasäätiö kehittää menetelmiä ja sähköisiä palveluja, joita organisaatiot, työyhteisöt, esimiehet ja sote-toimijat voivat hyödyntää tehtävässään. Säätiö myös tukee haavoittuvassa asemassa olevia kansalaisia, joilla on halu kehittää työelämävalmiuksiaan tai toimintakykyään. Kokemusasiantuntijuus, vertais- ja vapaaehtoistyö nähdään yhtä arvokkaana pyrkimyksenä kuin perinteinen palkkatyö.\nEtusivu / Työelämän päihdehaitat ja sosiaalinen työllistäminen\nLisätietoa: Pirkko Hakkarainen p. 050 5780 806 ja [email protected]\nTyöikäisten päihteidenkäyttö kaipaa puheeksi ottamista\nAlkoholikuolemat ovat työikäisten kolmanneksi yleisin kuolinsyy, sukupuolesta riippumatta. Päihdehäiriöstä kuntoutuneiden on myös muita vaikeampi palata työelämään. Ehkäisevät toimenpiteet ovat keskeisiä, kun väestö ikääntyy ja työikäisten osuus pienenee.\nA-klinikkasäätiö sai alkuvuonna päätökseen analyysin Päihdelinkki-verkkopalvelun anonyymistä AUDIT-aineistosta. Se sisälsi 570 000 testiä 14 vuoden ajalta (2003-2016). Vaikka aineisto ei edusta koko väestöä, se todentaa, että monet ovat olleet lähellä alkoholin ongelmakäyttöä. Heidän joukossaan on runsaasti työssäkävijöitä, muuten tilastoissa ei näkyisi ns. lomahyppyä. Aineisto antaa aihetta huoleen: 62 % testituloksista alkoholinkäytön riskiraja ylittyi vuosina 2015-16. Kuitenkin vain 13 % miehistä ja 10 % naisista ilmaisi jonkun olleen huolissaan hänen alkoholinkäytöstään. Joka viides (21 %) AUDIT-testanneesta miehestä kuului korkeimman riskin ryhmään, naisista 13 %. AUDIT-analyysi osoitti, että alkoholinkäyttö otetaan puheeksi liian myöhään. A-klinikkasäätiö pyrkii osaltaan korjaamaan ongelmaa tarjoamalla puheeksioton verkkokursseja fokusoidusti sote-ammattilaisille ja työpaikkojen esimiehille.\nLue lisää: Päihdelinkin AUDIT-aineisto osoittaa: Alkoholinkäyttö otetaan puheeksi liian myöhään\nKuva: Mervi Holm. Pirkko Hakkarainen (vas.) ja Mirka Elovainio jakoivat Asunnottomien yössä A-klinikkasäätiön sähköisten palvelujen Aina lähellä -t-paitoja ja -kasseja sekä keskustelivat asunnottomien kanssa päihteistä ja elämästä. Joillakin omaisuus kulki kassissa, joillakin oli mahdollisuus pitää tavaroitaan kaverin luona. ”Lauantaina pääsen saunaan ja saan tästä puhtaan paidan päälleni”, kommentoi eräs asunnoton.\nKohdistettua tukea työpaikoille ja työterveyshuoltoon\nTyöelämän päihdehaittojen vähentämisessä A-klinikkasäätiö osallistui Alkon perustamaan Selvästi hyvää työtä -vastuullisuusohjelmaan. Asiantuntijaryhmässä toimivat Alko Oy, A-klinikkasäätiö, Ehyt ry, Terveyden ja hyvinvoinnin laitos, Työterveyslaitos, Työturvallisuuskeskus sekä Kela. Toimintavuonna A-klinikkasäätiö rakensi Ota puheeksi päihteet työpaikalla -verkkokurssia, jonka etenemistä arvioitiin ja tuettiin asiantuntijaryhmässä. Työpaikkojen esimiehille fokusoitu verkkokurssi valmistuu keväällä 2018 ja A-klinikkasäätiö vastaa kurssituksesta työnantajien kanssa tehtävänä organisaatioyhteistyönä.\nToimintavuonna osallistuttiin myös Työturvallisuuskeskuksen päihdekoulutuksen suunnitteluryhmään. Lisäksi luennoitiin TTK:n päihdekoulutuksissa ja Ehytin järjestämillä Päihdepäivillä työelämän päihdehaitoista ja tekeillä olevasta verkkokurssista. Kohderyhmänä olivat työterveyshuollon edustajat, työpaikkojen keskijohto ja sote-ammattilaiset. Yhtenä tuloksena oli erilaisten organisaatioiden saaminen verkkokurssin asiakaspilotointiin.\nKatso lisää: Ota puheeksi\nSystemaattisuutta sote-ammattilaisten työhön\nSote-ammattilaiset tarvitsevat tutkitusti lisää systemaattisuutta puheeksiottoon. Toimintavuonna jatkettiin syksyllä 2013 julkaistun Ota puheeksi alkoholi -verkkokurssin levittämistä sote-ammattilaisille ja -opiskelijoille. Sote-uudistuksen murrosvaiheen kuormittaessa monia toimijoita, painopistettä kohdistettiin erityisesti oppilaitosyhteistyöhön. Se tuotti hyvää tulosta: verkkokurssin suoritti ennätykselliset 830 henkilöä. Kurssin alku- ja loppukyselyt sekä erillinen seurantakysely todensivat osaamistarvetta. Systemaattisuuden tueksi kehitettiin johtamisen malli, jota esiteltiin ensimmäisen kerran Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen järjestämässä seminaarissa, jossa tavoitettiin yli sata sote-alan vaikuttajaa, mikä johti uusiin kurssitilauksiin. A-klinikkasäätiö osallistui myös seminaarin suunnitteluun.\nKatso lisää: Kehittämissuunnittelija Minna Magnusson ja verkkopalvelupäällikkö Pirkko Hakkarainen kertovat verkkokurssista\nKansainvälistä kuntoilun antidopingosaamista ammattilaisverkostoon\nArviolta 40 000–50 000 suomalaista on ainakin kerran elämänsä aikana käyttänyt kuntodopingaineita. A-klinikkasäätiö perusti opetus- ja kulttuuriministeriön aloitteesta Dopinglinkki-verkkopalvelun vuonna 2010. Toimintavuonna 2017 sivusto tavoitti keskimäärin 13 585 yksilöityä kävijää kuukaudessa (Google Analytics). Dopinginlinkin verkkokurssilla valmennettiin vuoden aikana 331 liikunta-alan ammattilaista ja opiskelijaa. Palaute oli erinomaista. Tavoitteena on, että koulutuksen kohderyhmät tunnistaisivat kuntodopingilmiön ja sen taustalla vaikuttavat yhteiskunnalliset tekijät. Sen lisäksi tuetaan ammattilaisten kykyä tunnistaa ja ennaltaehkäistä kuntodopingin käyttöä.\nArviolta 40 000–50 000 suomalaista on ainakin kerran elämänsä aikana käyttänyt kuntodopingaineita.\nKuntodopingin ehkäisyssä tarvitaan kansainvälistä yhteistyötä. Toimintavuonna Dopinglinkki haki ja sai ainoana suomalaisena Erasmus + Sport 2017 -hankerahoituksen vuosiksi 2018-2020. Hankkeeseen tulee mukaan viisi partnerimaata eri puolilta Eurooppaa.\nKatso lisää: Dopinglinkki\nVerkkokurssien osallistujamäärät ja niiden hyöty\nKurssin suorittaneet 2017\nKoettu hyöty asteikolla 1-4\nsote-ammattilaiset ja opiskelijat\nliikunta-alan ammattilaiset ja opiskelijat\nKokeNet valmensi ja työllisti kokemusasiantuntijoita neuvontaan ja ohjaukseen\nKansalaisille ja sote-ammattilaisille neuvontaa ja asiantuntijatukea tarjoava KokeNet työllisti toimintavuonna 15 kokemusasiantuntijaa. KokeNet on verkkopalvelu, joka tarjoaa kansalaisille anonyymisti neuvontaa ja palveluohjausta päihde- ja mielenterveys- sekä peliongelmiin. Sieltä voi myös tilata asiantuntijan puhujaksi tai kehittämisen tueksi. KokeNet on valmentanut kokemusasiantuntijat palveluunsa ja vahvistanut heidän rooliaan kokemusasiantuntijana. Toimintavuonna KokeNetissä myös valmisteltiin työterveyshuollon toimijoiden kanssa tehtävää pilottia, jossa tavoitteena on vahvistaa kokemustiedon asemaa työssäkäyvien päihde-, mielenterveys- ja rahapelaamisen haittojen ehkäisyssä.\nKatso lisää: KokeNet\n”Saan tästä puhtaan paidan päälleni”\nKehitysohjelmassa perehdyttiin toimintavuonna myös yhteen työelämästä syrjäyttävään ilmiöön, asunnottomuuteen. Suomessa on noin 7 000 asunnotonta ja ryhmä on hyvin heterogeeninen. Yhteistä on, että asunnottomuus voi kohdata ketä tahansa ja sen vaikutukset ulottuvat syvälle ihmisen arkeen. A-klinikkasäätiön sähköiset palvelut osallistuivat tapahtuman suunnitteluun, tiedottamiseen ja asunnottomien kohtaamiseen.\nLue lisää: Asunnottomien yö 17.10: Itsemääräämisoikeus kuuluu kaikille\nKuva: Mervi Holm. Asunnottomien yön tapahtuma Dallape-puistossa 17.10.2017.\nToimintavuonna osallistuttiin myös Ehkäisevän päihdetyön järjestöverkoston puitteissa Ehyt ry:n koordinoimaan Päihdepäivien suunnitteluryhmään. A-klinikkasäätiö ja Ehyt ottivat vastuun työikäisten seminaariosion suunnittelusta keväälle 2018 (osio 24).\nA-klinikkasäätiö | Ratamestarinkatu 7, 00520 Helsinki | 010 50 650 (puhelujen hinnat) | [email protected]


Mitä uutta Outlook 2019 Windows? - Outlookin siirto\nSinä olet täällä: Sähköposti muuttoliike ohjelmisto Outlook » Tietopohja » Uusia ominaisuuksia Outlook 2019 Windows\nTässä on yleiskatsaus kaikkein vaikuttava uusia ominaisuuksia, jotka ilmestyi Microsoft Outlook 2019. Windows-pohjainen palvelu on paljon tarjottavaa kustannustehokkuutta sekä sähköisen kirjeenvaihdon, ja on olemassa useita syitä voit saada tuoreimmat versio. Voit taata arvostavan tätä kattava päivitys.\nNäkymät 2019 avulla voit korjata esteettömyyden kysymyksistä hiiren napsautuksella. Helppokäyttötoiminnon Checker mukana hyödyllisiä suosituksia ja parannettu kansainvälisen standardin tuki.\nNyt voit olla varma, että viestisi, onko taulukkolaskenta tai asiakirja, tulee kunnolla havaittavissa ja ymmärrettävissä käyttäjien kaikkien kykyjä. Vain ajaa Helppokäyttöisyyden tarkistus ennen lähettämistä ja helposti korjata havaitut virheet katsauskaudella. Näet myös varoituksia tarvittaessa, ja siellä on suosituksia korjata jokainen virhe. Ominaisuus pääsee Review välilehden nauha.\nToinen hyöty Outlook 2019 on virtaviivainen sähköposti lajittelu. Zoomata tärkeimmät viestisi erottamalla postilaatikkoon kahdeksi. Sähköpostit ovat nyt jaettu Kohdennettu välilehti ja Muu-välilehti. Entinen tallentaa merkittävin tavaraa, kun taas jälkimmäinen huolehtii lopusta. Välilehtien avulla helppo vaihtaa, ja voit silti saada ilmoituksen jokaisen saapuvan sähköpostin.\nMerkitse poistetut kohteet luetuksi\nNyt on mahdollista merkitä kaikki viestit Deleted Items luetuiksi. Kuten ennen, Asiakas saa määrittää tämän tilan oikealla klikkaamalla kunkin yksittäisen sähköpostin. Uutta Outlook on, että voit korostaa valikoiman merkitä klikkaamalla ensimmäinen viesti ja Ctrl-.\nSähköpostit voidaan nyt lukea teille!\nAvid monitoimilaite varmasti arvostaa tätä arvokas lisä. Nyt, Outlook lukee sähköpostisi ääneen, joten saatat seurata tulevan tiedon sen ollessa muihin tehtäviin. Ominaisuus voidaan kytkeä päälle sovellusnäytöstä näyttövaihtoehtoa (Tiedosto – Vaihtoehdot – Helppokäyttöisyys). Valitse sähköpostia luettavaksi ja valitsemalla “Lukea ääneen” alkaen “Etusivu” valikko.\nBoost visuaalinen teho\nTee työsi esiin lisäämällä Scalable Vector Graphics (SVG) eri suodattimia. Tulet rakastamaan näitä Outlookin 2019 ominaisuudet! Olipa Word-asiakirjaan, Outlook-sähköpostin, Excel, tai PowerPoint-esitys, ne kaikki voidaan parantaa, helposti liitettävissä kuvakkeet ja SVG-tiedostoja. Täydellinen ulkoasun säätämällä näitä elementtejä kuvanlaatuun säilyy. Tämäntyyppiset tiedostot sisältävät skaalautuva vektorigrafiikka, joita voidaan pyörittää, värillinen, tai kokoa. Voit jopa lisätä sellaisia tiedostoja Android- tai Windows-pohjainen mobiililaite.\nAnna Visio uuden ilmeen kuvakkeet\nKäytettäessä Visio, pään muodot valikosta, josta löydät Perusmuodot, ja sitten kuvakkeet, valita sopivin elementtejä kaavio.\nNyt, Kalenterin voi näyttää jopa kolmella aikavyöhykkeellä. Tämä ominaisuus tekee järjestämällä kansainvälinen kokous paljon helpompaa, kuten voitte heti nähdä osallistujat’ saatavuus ja valita paras aikaväli. Oma aikavyöhyke Outlook voidaan myös helposti muuttaa mukaisesti nykyinen sijainti. Ominaisuus on saatavilla kautta File – Vaihtoehdot – Kalenteri – Aikavyöhykkeet.\nmerkittävästi, tehdyt muutokset tällä tavoin näkyy järjestelmän kellon ja muita Windows-ohjelmat. Kaikki kalenterimerkintöjä automaattisesti näyttää aika mukaan uudelle alueelle. Kesäaika asetukset otetaan käyttöön automaattisesti ja ne voidaan deaktivoida, vaikka se ei ole suositeltavaa.\nMuistutuksia voidaan nyt säätää päälle ilmestyy aktiiviset ikkunat. Et koskaan jää väliin ohjelman tapahtuman uudelleen! Vaihtoehtoisesti, saatat nähdä ne vilkkuu tehtäväpalkissa sijaan.\nHelpompi Sähköposti lajittelu\nKun on valtava virtaus mail, sanomat eivät vielä saada huomaamatta, jos ne on lihavoitu vaan jäävät Saapuneet. Suodattaa postilaatikossa olevan vain lukemattomat sähköpostiviestit näytetään. Suodatin on nyt havaittu, viestin yläpuolella luettelo.\nTietävät kaikki kokouksen osallistujien\nNyt, saatat nähdä muiden käyttäjien’ vastauksia kokouspyyntöjä. Sinun ei enää tarvitse olla järjestäjän käyttää näitä tietoja. Tietäen tarkalleen, kuka sinua tekemisissä apua omassa valmisteilla.\nLataa pilvi liitetiedostot automaattisesti\nUusimman päivityksen, kopio onedrive liitetiedostoja sähköposteja ladataan automaattisesti aina, kun vetää ja pudottaa ne tietokoneeseen. Tämä varmistaa helpompi jälkeenpäin. Yleensä ottaen, uusin näkymät on paljon tarjottavaa. Sen juuri lisätty ominaisuuksia ansiosta työskentely sähköposteja nopeammin, helpompaa ja hauskempaa!\nTämä päivä on siis vihdoin koittanut. Nyt sinun on siirryttävä Outlookista Gmailista. Lue lisää\nGmail on yksi suosituimmista sähköpostinhallintajärjestelmistä. Tämä verkkopohjainen asiakas on Lue lisää\nSähköpostiohjelma on epäilemättä yksi sovelluksista, joissa vietät suurimman osan työajasta Lue lisää\nPST on MS Outlookin oma muoto, yksi suosituimmista järjestelmistä Lue lisää\nKäyttäjät, jotka siirtyvät sähköpostijärjestelmien välillä, kohtaavat yhden suuren ongelman - muodon ristiriidan. Jos Lue lisää\nKeskimääräinen luokitus 3 / 5. ääntenlaskun: 3


Kuistin kautta: 1-VUOTISKUVAT: Juuri oikeaa tunnelmaa ja ominaisia ilmeitä\n1-VUOTISKUVAT: Juuri oikeaa tunnelmaa ja ominaisia ilmeitä\nEdellisessä postauksessa pääsitte kurkkistamaan vauvavalokuvaaja Laura Schneiderin studiolle ja haastattelun kautta myös hänen työhönsä ja ajatuksiinsa. Tässä olisi nyt joukko suloisia otoksia, joita Laura Schneider meidän murusesta silloin elokuussa tallensi.\nToissa viikolla meidän pikkuinen täytti 1-vuotta, ja eilen vietettiin synttärijuhlia. Vauvavuosi meni jotenkin aivan käsittämättömän nopeasti. Johtuisiko se siitä, että vauhtia on tässä pojassakin. Meidän murunen oli siis Lauralla mallina, kun hän kokeili kolmea teemaa pian alkavia vähän isommille vauvoille (5-18kk) suunnattuja minikuvauksia varten. Näissä kuvissa niistä näkyy kaksi, ja kolmas oli vielä talvi/jouluteemainen. En esittänyt mitään toiveita Lauralle, ja vaattetkin olivat pääasiassa häneltä, silti nämä kuvat ovat niin meidän pojan oloisia. Laura on saanut tallennettua juuri oikeaa tunnelmaa ja niitä ominaisia ilmeitä. Näistä jää meille tämän yhteistyön kautta 1-vuotiskuvat* rakkaaksi muistoksi.\nLuulin ensin, että tämä meidän pienempi poika on rauhallisempi kuin isoveljensä, mutta se osoittautui nopeasti vääräksi luuloksi, kun hän lähti liikkumaan. Hän ei vielä kävele, mutta pystyssä ollaan, ja puuta pitkin mennään. Utelias pieni tutkimusmatkailija, jonka lempipuuhaa on tällä hetkellä kiipeileminen. Olohuoneen pöydästä on luovuttu väliaikaisesti jo joku aika sitten.Viimeisimpänä taitona on sohvalle kiipeäminen. Muuten kiva, mutta kun esim. love seat on keskellä tilaa eikä seinän vieressä, joten en tiedä millaisiin sisustusmuutoksiin tässä 1-vuotiaan inspiroimana oikein pitää turvallisuuden vuoksi ryhtyä. Onneksi pieniä kuhmuja kummempaa ei ole sattunut. Arvatenkin äidin sisustusasetelmat on joksikin aikaa nostettu 1,5 metria ylös maan pinnasta, koska mikään asia ei tällä tapauksella jää tutkimatta.\nKuvaushetki tällaisen liikkuvan vauvan kanssa on tietysti ihan erilaista kuin vastasyntyneen. Kuvauksen rytmi on nopeampi, kun pienet pitävät vauhtia yllä, eivätkä tietenkään jaksa poseerata montaa tuntia, niin kuin nukkuvat vastasyntyneet. Elokuussa menoa oli vähemmän kuin nyt, mutta olihan sitä jo silloinkin. Olen yllättynyt miten sujuvasti kuvaus tällaisen isomman vauvankin kanssa silti sujui. Ilman kuvaajan hyvää kontaktia se ei onnistuisi.\nMeitä siis hauskuuttaa täällä kotona ihana veikeä ja nauravainen pieni mies. Osaa jo haastaa leikkiin, ja heittää yläfemmaa. Toisaalta myös ilmaisee vahvasti, jos ei esimerkiksi saakaan ottaa jotain mitä haluaa, niin kuin esimerkiksi popsia isoveljen pikkulegoja. Hän osaa sanoa äiti, mutta isoveli taitaa silti olla suurin idoli. Mitä ikinä isoveli tekee, pienempi ihailee ja yrittää perässä. Isoveljellä on hölmöillekin jutuille nykyisin aina "maksettu nauraja".\nIsoveli ilmoitti minulle, että nyt, kun pikkuveli on 1-vuotias, hän on taapero. "Niinpä" totesin, ja jäin silti miettimään, että eikös taaperokin voi vielä silti olla myös vauva. Ihana kun mun pojat kasvavat ja kehittyvät, mutta pieni haikeuskin siitä tulee, kun ne kasvavat niin nopesti.\nVirallinen 1-vuotissynttäripäivä siis oli, mutta tänä viikonloppuna järjestettiin hänelle juhlat. Talo oli täynnä vieraita, ja tekin pääsette juhlien tunnelmiin jossain vaiheessa täällä blogissa muutamien kuvien kautta.\n*1-vuotiskuvaus saatu yhteistyössä Laura Schneider photographyn kanssa\nTunnisteet: 1-vuotiskuvat, Vauvakuvaus, Yhteistyö, Yksivuotissynttärit\nJenni / big mamas home 25. syyskuuta 2017 klo 9.05\nIhania kuvia. <3 Odotan innolla kuvia teidän pandateemajuhlista. Kuten sanoin, meillä juhlitaan kaksivuotiasta samalla teemalla joulukuussa. :) Inspiraatio on enemmän, kuin vain tervetullutta.\nHeidi / Kuistin kautta 30. syyskuuta 2017 klo 11.00\nLaura sai kyllä ikuistettua meidän murusen niin omana itsenään näihin kuviiin.❤ Täällä on vielä synttärivieraita toisessa aallossa, mutta otoksia panda-synttäreiltä on pian tulossa. :)\nVilja @ muotoseikka\_ 25. syyskuuta 2017 klo 11.16\nPieni suloinen murunen. Onnea 1-vuotiaalle! Kuvat ovat huikean kauniita. Pitäisiköhän itsekin tilata kuvaus vaikka 2-vuotiaana.\nHeidi / Kuistin kautta 30. syyskuuta 2017 klo 11.03\nNäistä kuvista tuli kyllä aivan ihania. Vaikea valita mistä näistä teettäisi kuvan. ...vai onko paha, jos äiti-ihminen tapetoi poikansa kuvilla yhden koko seinän?;) Kannatan! Varaa ihmeessä 2-vuotiskuvaus.


Asiakaskokemus ei ole vain kuluttajaliiketoiminnan ilmiö - Customer Experience Professionals Association Finland\nYleensä keskustelut asiakaskokemusstrategioista alkavat varsin virheellisellä olettamuksella. Keskustellessani yritysten johtajien kanssa törmään samaan ajatusmaailmaan päivittäin: “Mutta mehän ollaan B2B-yritys, ei asiakaskokemus koske meitä.”\nKilpailuetuja rakennettaessa keskustelu asiakaskokemuksesta näyttäytyyjohdon agendalla usein vain kuluttajaliiketoiminnassa ja erityisesti vähittäiskaupassa. Kuitenkin kokemuksemme mukaan asiakaslähtöinen ajattelutapa on yhtä kriittinen – ellei jopa kriittisempi – menestystekijä yritysten välisessä liiketoiminnassa. Yhä useammat johtajat, jotka kehittävät B2B-asiakaskokemuksen strategioita pitkäjänteisesti, ovat saavuttaneet poikkeuksellisia tuloksia.\nPerinteisesti kuluttajamarkkinat ottavat nopeammin käyttöön uusia metodeja, teknologioita ja palveluita. Samat kuluttajat ovat alkaneet yritysten työntekijöinä vaatimaan omalta työltä, organisaatiolta sekä toimittajilta samaa joustavuutta ja helppoutta kuin mihin he ovat tottuneet siviilielämässään. Myös yritysasiakkaiden vaatimustaso ja asiakaskokemusten merkitys kasvaa entisestään. Reaaliaikainen reagointikyky ja helppokäyttöiset sovellukset päivittäisissä askareissa, kuten esimerkiksi pankkiasioiden hoitaminen tai vaikka ruoan tilaaminen puhelinsovelluksella, asettavat suuria paineita myös B2B-palveluille. Nopeus ja helppous sekä hyvä kokonaiskokemus ovat siirtyneet odotuksiin myös B2B-markkinassa.\nAsiakkaiden sitouttamista tulisi tehdä asiakkaan koko elinkaaren aikana: ennen myyntiä, kaupan aikana ja kun myynti on tapahtunut. Haastavaksi tämän tekee se, että B2B-asiakkaat ja heidän asiakasmatkansa on usein monimutkaisempi. Ostotottumukset vaihtelevat paljon sen mukaan, kuka yrityksessä sattuu olemaan ostajan roolissa ja millä toimialalla toimitaan.\nEnsinnäkin B2B-markkinoilla ostaja on harvoin pelkästään yksi henkilö. Täydellistä asiakaskokemusta tai vaikka pelkästään ostokokemusta ei siksi voida rakentaa vain yhden henkilön näkökulmasta. Tällainen joukko ihmisiä ja sidosryhmiä vaatii monimutkaisemman analyysin organisaatioiden ostokäyttäytymisestä ja enemmän segmentointia. Lisähaastetta aiheuttaa se, että ostaja on usein vielä eri henkilö kuin palvelun käyttäjä, joten asiakaskokemuksen kokonaisuuden tulisi pystyä puhuttelemaan näitä molempia sidosryhmiä.\nToinen haaste B2B-asiakaskokemusten suhteen rakentuu tarjoomien ympärille. B2B-markkinoilla tarjoomat ovat keskimäärin huomattavasti räätälöidympiä kuin kuluttajabisneksessä, ja asiakkaat myös odottavat tätä. Puhtaasti samaa palvelua tarjoavia taloja harvemmin löytyy, vaan personointia pyritään aina tekemään hiukan – ainakin näennäisesti. B2B-asiakaskokemuksen kriittisyys kasvaa, kun huomioidaan se, että kuluttajamarkkinoilla asiakaskokemuksen suhteen voidaan helposti epäonnistua kerran ja ehkä jopa toisenkin kerran. Asia mutkistuu toimittaessa yritysten välillä, sillä kertaostos on huomattavasti suurempi ja volyymit pienempiä. Yhden yksittäisen kokemuksen arvo siis kasvaa.\nMyös B2B-kentässä on kasvanut kiinnostus asiakaskokemuksen kehittämisen palveluille, kun aiemmin trendi keskittyi paljolti B2C-kenttään ja sielläkin vain tiettyihin segmentteihin. Vaikka asiakaskokemuksen kautta kilpailuedun hakeminen on tähän mennessä keskittynyt vain kuluttajaliiketoimintaan, on se vähintäänkin yhtä tärkeää yritysten välisessä liiketoiminnassa. On tärkeää ymmärtää, että kehitystyön luonne muuttuu ja yksittäisen kokemuksen arvo nousee. Vaikka luonteensa vuoksi B2B-asiakaskokemusten uudistaminen voi olla huomattavasti vaikeampaa, ovat periaatteet silti samat: kehitetään, mitataan ja muutetaan. Tätä toistetaan jatkuvasti, aina omaa tekemistä parantaen. Asiakaskokemuksiaan systemaattisesti kehittävät yritykset pystyvät selkeästi parantamaan asiakaspitoaan ja kannattavuuttaan sekä kasvamaan omaa toimialaansa nopeammin.


Suomi loistaa puhtaalla ilmalla – alkoholiakin juodaan alle OECD:n keskiarvon – Forssan Lehti\n30.1.2018 00:00 Päivitetty 15.8.2018 11:44\nSuomi pärjää melko hyvin OECD:n vertailussa, jossa kartoitetaan muutamia terveydelle haitallisia tekijöitä. 34 jäsenmaan OECD on selvittänyt vuoden 2017 terveysraportissaan muun muassa väestön tupakointia, alkoholin käyttöä, ylipainoa ja ilman puhtautta.\nSuomi pärjää parhaiten ilman laadun vertailussa. Suomessa ilmassa on vain 7, 4 milligrammaa saastuttavia pienhiukkasia kuutiometrissä ilmaa. Keskiarvo on 15,1 milligrammaa.\nEsimerkiksi Turkissa saastetta on kuutiometrissä yli 36 milligrammaa ja Etelä-Koreassa 28,7 milligrammaa. Myös Unkarissa, Puolassa, Israelissa ja Tshekissä luku on yli 20 milligrammaa.\nIlma on OECD:n mukaan puhtaampaa Suomeen verrattuna vain Uudessa-Seelannissa (5,5 milligrammaa), Australiassa (5,9), Ruotsissa (6,2) ja Kanadassa (7,2).\nOECD on kehitysärjestö, joka yrittää kehittää jäsenmaidensa talouskasvua ja vapaakauppaa sekä lisäämään yhteiskunnallista hyvinvointia. Jäsenvaltiot ovat kehittyneitä maita.\nBelgiassa ja Itävallassa korkeat alkoholiluvut\nSen sijaan alkoholin kulutuksessa Suomi ei pääse terveellisimpien maiden joukkoon, mikä tuskin on yllätys. Suomi tosin alittaa OECD:n keskiarvon, joka on 9 litraa puhdasta alkoholia henkeä kohti vuodessa. Suomessa luku on 8,5 litraa.\nVertailun mukaan juomareita on erityisesti Belgiassa (12,6 litraa), Itävallassa (12,3 litraa) ja Ranskassa (11,9 litraa). Myös Saksassa, Unkarissa ja Irlannissa mennään yli kymmenen litran.\nVähiten juodaan Turkissa (1,2 litraa) ja Israelissa (2,6 litraa). Meksikossa vastaava luku on hieman yli viisi litraa ja Norjassa kuusi litraa.\nVertailussa ei ole eritelty, mitä alkoholia maissa erityisesti juodaan. Maissa, joissa on vahva viini- tai olutkulttuuri, ei välttämättä juoda väkeviä niin paljon kuin Suomessa.\nYhdysvalloissa eniten ylipainoa\nYlipainoisuutta OECD on mitannut BMI-painoindeksin perusteella. Jos painoindeksi on suurempi kuin 30, ylipaino on vertailussa luokiteltu terveysriskiksi. Esimerkiksi 170 senttiä pitkällä ihmisellä tämä indeksiluku tulee täyteen 87 kilon painossa.\nSuomalaisista on ylipainoisia tämän indeksin mukaan 24,8 prosenttia. OECD-maiden keskiarvo on 19,4 prosenttia.\nYlipainoisimmat väestöt löytyvät Yhdysvalloista (38 prosenttia), Meksikosta (33 prosenttia), Uudesta-Seelannista (32 prosenttia), Unkarista (30 prosenttia) ja Iso-Britanniasta (27 prosenttia).\nVähiten ylipainoisia on Japanissa (4 prosenttia), Etelä-Koreassa (5 prosenttia), Italia (9,8 prosenttia) ja Sveitsi (10 prosenttia). Myös Ruotsi ja Norja sijoittuvat ylipainolistauksessa hyvin 12 prosentin osuuksilla.\nKreikassa ja Turkissa poltetaan\nTupakan sauhuttelussa on jää niin ikää alle OECD:n keskiarvon. Suomalaisista 17,4 prosenttia polttaa päivittäin, kun keskiarvo on 18,4 prosenttia.\nEniten tupakoidaan Kreikassa ja Turkissa, joissa prosenttiluku on molemmissa maissa 27. Lisäksi Unkarissa ja Latviassa vastaava luku on yli 24 prosenttia.\nVähiten tupakoidaan Meksikossa (8 prosenttia) ja Islannissa (10 prosenttia). Yhdysvalloissa, Ruotsissa, Norjassa ja Australiassa päivittäin polttavia on 11–12 prosenttia.


WordPress-kotisivut Startupliferseille | Luova digitoimisto Kokku 🐓\nYhdistäen pohjoismaiset lahjakkuudet ja maailman parhaat kasvuyritykset\nStartuplifers on voittoa tavoittelematon ohjelma, joka yhdistää San Franciscon Piilaakson ja Singaporen kasvuyritykset ja lahjakkaat pohjoismaiset yliopisto-opiskelijat ja alumnit, jotka haluavat lähteä kokeilemaan siipiään ulkomaille työharjoitteluun. He tarvitsivat enemmän hakijoita ohjelmaan, joten tehtäväksemme tuli luoda heille mahdollisimman konversoivat nettisivut.\nKäyttäjäkeskeinen suunnittelu, Käyttöliittymäsuunnittelu & WordPress kotisivut\nVähän enemmän kuin lento Atlantin yli\nStrategisella työllä projektin alussa tarkastelimme mahdollisen hakijan käyttöpolkua ja mitä tietoa hän missäkin vaiheessa tarvitsee rohkaistuakseen hakemaan.\nAsettelimme rautalankamallissa CTA:t oikeisiin paikkoihin, jotka ohjaajat kävijää etenemään ostopolulla ja lopulta hakemaan mukaan ohjelmaan. Tärkeää oli myös ottaa huomioon startupit jotka hakevat tietoa rekrytointiprosessista, joten intuitiivinen ja selkeä sivustokartta oli Startuplifersien sivustolle ehdottoman tärkeä.\nWordPress-kotisivuilla Startuplifersit voivat muokata ja ylläpitää sivustoa vaivattomasti. Kokun rakentamilla WordPress-kotisivuilla elementtien luominen ja uudelleen järjesteleminen on intuitiivista ja helppoa.\nTeimme sivuille freesatun käyttöliittymän Startuplifersien olemassaolevaa brändiä implementoiden. Nykyinen ulkoasu huokuu ammattimaisuutta ja luotettavuutta, kuitenkaan unohtamatta Lifersien iloista ja leikkisää henkeä.\nRakensimme Startupliferseille WordPress-kotisivut, jotta sivun päivittäminen ja hallitseminen olisi heille mahdollisimman helppoa. Sivustolle luotiin kustomoituja upotuksia ulkopuolisista palveluista, kuten ajanvarauskalenteri ja työpaikkalistaus jotka päivittyvät automaattisesti.\n"Kokku on supertehokas. He eivät ainoastaan rakentaneet meille täydellistä nettisivua, vaan auttoivat meitä ymmärtämään keitä me olemme organisaationa. Heidän kanssaan me paneuduimme Startuplifersien visioon ja tavoitteisiin, ja he auttoivat meitä selkeyttämään organisaatiomme keskeisimpiä arvoja. Kokku visualisoi päivitetyt ideamme selkeästi ja raikkaalla kosketuksella uudelle saitillemme!"\nAsiakkaan brändimateriaalien hyödyntäminen\nKäyttökokemuksen suunnittelu parhaaksi mahdolliseksi\nOta yhteyttä niin optimoidaan sivuistasi konversiokone! Lue lisää palveluistamme tästä.


Zumbahuumasta laihtumiseen - 24 and Let's Lift It!\nNyt kun on vähän henkeä vedetty ja silti hymy huulilla JA puntari sivusi viimeisen vuoden alinta lukemaa, niin on aika pohtia hoikistumista.\nTämän aamun painoindeksi sanoi 28,8 ja normaalipainoon on edelleen matkaa se 8 kg. Kyllä minä aion sen saavuttaa jollain aikavälillä, mutta nyt tarvitaan vähän lähemmän etapin tavoitteita.\nPalasin merkkaamaan syömiseni kiloklubiin viime viikolla ja kyllä vaan sillä on merkitystä. Tulee taas mietittyä selvästi paremmin sitä, että minkälaista syömistä suuhunsa laittaa. Tai sanotaan, että ainakin hätkähtää, kun erehtyy syömään jotain aivan väärää. Määrät on pysyneet suurin piirtein kohtuudessa, vaikka niissäkin on säätöä tehtävänä. Hiilihydraattien ja proteiinien määrä on se, mitä täytyy taas tsempata ja samoin huomasin lipsuneeni taas siihen, että rasvaa ei ole tullut syötyä riittävästi. Vanha ongelma on ja pysyy, ellei sille tee jotain.\nTänä aamuna saavutin syksyn ensimmäisen hiljaisen tavoitteeni eli paino oli sen 65,6 kg, minkä näin jo ennen viime joulua. Hui, miten pitkä aika siitä on. Toisaalta siihen aikaan en pystynyt vielä juoksemaan yhtään valotolpanväliä tai paljon muutakaan. Joka tapauksessa nyt minulla on uusi haave. Tahdon nähdä nelosen! Ajatella, jos aamupaino olisi 64,x kg…\nKuvittelen mielessäni sen nelosen kullalla koristeltuna. Sieluni silmin ihailen nelosen kauneutta. Miksi en koskaan ennen ole tullut ajatelleeksi, että nelonen on oikeasti kaunis numero? Ehkä pikkusiskonsa kolmonen on vähän muodokkaampi, mutta se onkin sitten oma tavoitteensa.\nAion nähdä nelosen, liikun kuten ennenkin eli lähes liikaa ja syön kunnolla, riittävästi, mutta oikein. Kyllähän jo on korkein aika päästä irti painon paikalleen jumiutumisesta! Kiiretahti ei ole mielessä, mutta edistyminen ehdottomasti.\nps: Pienenä neuvona. Älkää maistako Fitness maitosuklaan makuisia täysjyväpatukoita. Mums, mums. Pakko syödä pois houkuttelemasta.\nPosted in: Paino, Ruoka.\nThis entry was posted on Thursday, August 12th, 2010 at 10:19 am\tand is filed under Paino, Ruoka. You can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.\n← Zumbakokemusta rikkaampana\nHelsinki City Marathon päivän juoksuajatuksia →\n2 Responses to “Zumbahuumasta laihtumiseen”\nOlen lueskellut blogiasi jo jonkin aikaa ja miettinyt useita asioita. Tässäkin postauksessa tuli ilmi tuo “liikun kuten ennenkin eli lähes liikaa”. Minusta vaikuttaa siltä, että osittainen syy painosi putoamattomuuteen on juuri se, että et osaa harjoitella omien rajojesi rajoissa, vaan yrität enemmän kuin kehosi kykenee. Tiedän että harjoittelet personal trainerin ohjeiden mukaan, mutta olisiko ollut tarpeellista käydä lääkärin tarkastuksessa ennen kuin alkaat noin kovasti harjoittelemaan? Tätä mietin sen vuoksi, kun olet muutamissa postauksissa kirjoittanut, että verenpaineesi ollut kovin korkea. Liikunnan avulla olet ilmeisesti verenpainettasi saanut laskettua? On hienoa, että olet löytänyt uuden elämäntavan, liikunnan, mutta muista myös kuunnella kehoasi, se ei anna anteeksi, jos sitä kohtelee kaltoin.\nAurinkoista loppukesää sinulle ja onnea zumbatunneille ja kaikkiin muihin projekteihin.\nMinullahan ei vuoden alussa ollut laihtumistavoitetta vaan kunnon kohotustavoite. Ja tosiaan liikkumismäärä on Paljon, mutta se ei ole yksipuolista liikkumista, eikä se ole alkanut yhtäkkiä. Eli vaikka minulla on vain yksi täysin liikunnaton päivä viikossa, niin silti sama kuormitus ei toistu päivästä toiseen ja esimerkiksi juoksulenkit eivät ole koskaan peräkkäisinä päivinä.\nVerenpaineeni oli tosiaan ennen korkea, mutta niille korkeuksille olen sanonut iloiset hyvästit.


Ensimmäistä vuotta opettajana työskentelevä 25-vuotias Dwayne Reedhttps://www.is.fi/haku/?query=dwayne+reed julkaisi ystävänsä kanssa YouTubessa Welcome to the 4th Grade -videon, jossa tuore opettaja räppää ja laulaa tuleville oppilailleen.\n– Tervetuloa neljännelle luokalle! Olen niin iloinen tavatessani teidät, en malta odottaa, että näemme. Meillä tulee olemaan hauskaa, videolla jammaileva Reed laulaa kertosäkeessä.\n– Opimme tieteestä ja löydämme tapoja hyödyntää sitä. Ja uskon, että sinä pidät siitä. Meillä tulee olemaan hauskaa, kuuluu kertosäkeen loppuosa.\nJos video ei näy, voit katsoa sen täältä.https://www.youtube.com/watch?v=XBLcuGunRxU\nVideo toivottaa uudet oppilaat tervetulleeksi Reedin luokalle ja lupaa näille opettajansa järjestävän mukavan kouluvuoden.\n– Halusin siistin tavan esittäytyä tuleville oppilailleni ja vanhemmille, Reed kertoo NBC Chicagonhttp://www.nbcchicago.com/news/local/skokie-jane-stenson-welcome-to-the-fourth-grade-teacher-rap-video-391082931.html mukaan.\nReed sai idean tervetulolaulusta ja musiikkivideosta ja ryhtyi toteuttamaan sitä elokuva-alalla työskentelevän ystävänsä Ty Gothamin https://www.is.fi/haku/?query=ty+gothaminkanssa.\n– Uskon olevani jonkin verran lahjakas musikaalisesti. Se on yksinkertaisesti minulle tapa yrittää saada yhteys oppilaisiini, Reed selittää ideaansa.\nVideolla positiivisesti elämään suhtautuva Reed lupaa hyödyntää musikaalisuuttaan myös opetuksessaan ja opettaa oppilaille asioita laulujen avulla.\n– Huolimatta siitä, kuinka imelää se on, jos se auttaa muistamaan jotakin ja loistamaan kokeissa, tai elämässä, se on minulle aivan sama. Minä seison sen takan, innokas opettaja toteaa lauluistaan.\nDwayne Reed toimii opettajana ensimmäistä vuotta ja kertoo kaiken olevan hyvin jännittävää. (KUVA: Youtube)\nGothamin YouTubessa julkaisema musiikkivideo nousi pian sen julkaisun jälkeen ilmiöksi ja se on kerännyt alle viikossa jo yli 600 000 katselukertaa. Innostuneet sosiaalisen median käyttäjät haluavat tukea miehen opettamaa luokkaa lahjoittamalla koulutarvikkeita sen käyttöön.\n– Vau tämä on todella suloista. Ihanaa nähdä opettajia, jotka ovat vielä intohimoisia, toteaa eräs käyttäjä.\nReed toivoo luovuuden lisäävän motivaatiota oppimiseen. (KUVA: Youtube)\nEhdottomasti! 92% Ei ole tarvetta! 8%


Vaihtoehdot MBR: n palauttamiseksi Windows | Gadget-uutiset\nKukaan ei voisi koskaan kuvitella sitä segmenttiä vain 512 tavusta tulisi koko käyttöjärjestelmän kulmakivi henkilökohtaisella tietokoneella. Tämä sektori on se, joka käytännössä tilaa Windowsin käynnistämisen, koska siellä on jokaisen osion tiedot, niiden järjestely ja kiintolevyn tiedot.\nJos haittaohjelma tai muu tyyppinen elementti vahingoittaa tätä sektoria, yksinkertaisesti Windows-käyttöjärjestelmä ei käynnisty, antaa viestin, jossa käyttäjälle ilmoitetaan, että käyttöjärjestelmää ei ole läsnä. On olemassa muutamia vaihtoehtoja, joita voisimme käyttää tämän MBR: n palauttamiseen, joka riippuu ensisijaisesti käytössä olevan käyttöjärjestelmän versiosta.\nKorjaa MBR-sektori Windows 7: ssä ja uudemmissa versioissa\nWindows 7: ssä on mahdollisuus luoda "käynnistyslevy", joka saavuttaa palauttaa tämä tärkeä ala se heikkenee tietyssä vaiheessa. Samanlainen tilanne on Windows 8.1 -versioissa, vaikka näissä käyttöjärjestelmän versioissa käytetään USB-pendrive-asemaa. Tarvitset Windows XP -käyttöjärjestelmän tee varmuuskopio järjestelmän palauttamiseksi milloin tahansa katastrofin aikana. Riippumatta siitä, minkä tyyppinen käyttöjärjestelmä sinulla on tällä hetkellä, mainitsemme alla muutamia muita helppokäyttöisiä vaihtoehtoja.\nVaikka tämä vaihtoehto syntyi pienenä työkaluna, joka jouduttiin toteuttamaan komentoterminaalin avulla, on tällä hetkellä olemassa jo edistyneempi versio, jonka käyttöliittymä helpottaa käytännössä kadonneen MBR: n palauttamista.\nOn olemassa tiettyjä ehtoja voidakseen käyttää näitä toimintoja, kuten käyttäjän olisi aiemmin pitänyt tallentaa varmuuskopion kyseisestä sektorista myöhempää varten, palauta se samalla työkalulla, jos se on kadonnut tai vahingoittunut.\nTällä työkalulla on hyvin samanlainen toiminnallisuus kuin aiemmin mainitsimme; Tämä tarkoittaa, että käyttäjän on aikaisemmin tehtävä varmuuskopio tästä MBR-sektorista, mikä auttaa häntä helposti palauttamaan sen vahingoittumisen yhteydessä.\nTyökalu toimii DOS: ssa, josta löytyy käyttöliittymä, joka auttaa meitä tekemään tämän varmuuskopion, palauttamaan MBR sen perusteella ja myös tarkistamaan käynnistyslataimen tilan. Tämän lisäksi tällä työkalulla pääset myös muokkaa osiotaulukkoa tai poistaa jonkin verran tyhjää tilaa kiintolevyn sisällä. Jotta voit käyttää sitä, sinun on vain tallennettava se levykkeelle (nykyään erittäin vaikeaa) tai käynnistettävälle CD-ROM-levylle.\nToisin kuin edelliset vaihtoehdot, tällä sovelluksella voit hallita käynnistyssektoria helpommalla tavalla, koska sillä on ystävällinen käyttöliittymä käyttäjän kanssa.\nSieltä voit lukea aiemmin tehdyn varmuuskopion; Voit tarkistaa oletusarvot kuvakaappauksesta, jonka olemme sijoittaneet yläosaan, minne työkalu katsoo, että MBR on ensimmäisellä sektorilla, tilanne, joka voi muuttua, jos olet käyttänyt eri osiota. Täällä sinun on määriteltävä tämä näkökohta, jotta voisit palauttaa tämän käynnistyssektorin tehokkaasti.\nVaikka tämä vaihtoehto voi olla yksi helpoimmista ja yksinkertaisimmista käyttää, käyttäjän olisi pitänyt aiemmin luoda varmuuskopio MBR: stään tallennettuaan kyseisen tiedoston järjestelmäasemalle (yleensä C: /).\nVoit ymmärtää kaappauksessa, jonka olemme sijoittaneet yläosaan helppo ja yksinkertainen tapa edustaa vahingoittuneen MBR: n palauttaminen, joka on yksinkertaistettu vain komentoriville. Jos sinulla on ollut ongelmia Windowsin käynnistämisessä tällaisen vian vuoksi, sinulla on nyt muutama vaihtoehto, joka auttaa sinua palauttamaan käyttöjärjestelmän helposti.\nKoko polku artikkeliin: Gadget-uutiset » general » Tuotteemme » Kuinka palauttaa vioittunut MBR, joka ei anna Windowsin käynnistyä


Ruokaa fiiliksellä: Parmesaanilla ja seesaminsiemenillä paneroitu kana & bataattiranskikset\nNämä itsetehdyt "nugetit ja ranskikset" ovat paljon terveellisempi vaihtoehto kaupan eineksiin verrattuna.\nNugetteja varten leikkasin kaksi broilerin rintafilettä sopivin kokoisiksi paloiksi. Sivelin niihin Dijon-sinappia ja kierittelin raastetussa parmesaani-juustossa ja seesaminsiemenissä. Kaveriksi tein bataattiranskanperunoita, joita varten leikkasin pestyn bataatin paksuiksi tikuiksi. Bataatti kannattaa vain pestä, ei kuoria, jotta kuoren hyvä maku ja rapeus säilyy. Sitten pyörittelin ranskikset öljyssä, suolassa ja pippurissa. Ladoin bataatit ja kanat uunipellille ja paistoin niitä 225 asteisessa uunissa noin 15 minuutttia. Viimeiset viisi minuuttia pidin vielä grillivastusta päällä, jotta ne saisivat enemmän väriä.\nJotta ruoka olisi hieman terveellisempi, tein seuraksi vielä nopean raastesalaatin. Raastoin kesäkurpitsaa ja porkkanaa karkeaksi raasteeksi ja sekoitin joukkoon vielä hieman pilkottua jäävuorisalaattia.\nTunnisteet: bataatti, juurekset, kana, naposteltava, pääruoka


Korvasieni - Elintarviketurvallisuusvirasto Evira\nKorvasienessä (Gyromitra esculenta) tiivistyvät sienten monet ennakkoluulot: outo kummajainen, joka vasta oikean käsittelyn jälkeen muuttuu tappavan myrkyllisestä mitä herkullisemmaksi ruokasieneksi. Korvasieni on sellaisenaan hengenvaarallisen myrkyllinen, joten sitä ei koskaan saa syödä tai käyttää tuoreena ruokaan.\nTippaleivän tai aivopoimujen näköinen korvasieni ilmestyy jo huhtikuussa kulottuneen kasvillisuuden joukkoon. Ontto lakki on vaalean- tai tummanruskeaa muhkuraista poimua, reunat ovat kääntyneet sisäänpäin ja ovat jalassa kiinni. Jalan koko vaihtelee, väriltään se on vaalean harmaa tai vaalean ruskea. Lakin tavoin myös jalka on ontto.\nMalto on ohutta ja haurasta, kun korvasienen halkaisee, paljastuu sienen kermanvalkea ja ontto sisus. Tuoksu on pähkinäisen voimakas ja hienostunut.\nKorvasieni kasvaa koko maassa. Etelässä paras sato ajoittuu toukokuuhun, Kainuussa ja Metsä-Lapissa kesäkuuhun.\nKorvasieni kasvaa hiekka-, hieta- ja moreenipohjaisissa havumetsissä. Poimija löytää lajin varmimmin paikoista, joissa maaperän pintakerros on rikkoutunut: hakkuiden jälkeinen auraus tai laikutus, polut ja ajourat tai soranotto lisäävät satoa. Kasvua voi edistää rikkomalla pintakerrosta alueilla, joilla tiedetään korvasienen entuudestaan kasvavan. Maakuoppaan haudattu ja hiekalla peitetty havupuun kuorijäte ja jätepaperi voivat olla korvasieniviljelmän alku.\nKeväällä kasvavista lajeista korvasientä muistuttaa harvinainen lehtokorvasieni (Gyromitra gigas), joka kasvaa lehtipuuvaltaisilla paikoilla. Sen lakki on vaaleampi ja jalka leveämpi ja lyhyempi kuin korvasienellä. Kevään ja kesän mittaan ilmaantuu muita näköislajeja, joiden lakit ovat vähäpoimuisia tai jalat ovat huomattavasti pidempiä.\nSyksyllä lahopuulle voi ilmestyä satulamainen ja vähäpoimuinen piispanhiippa (Gyromitra infula, Gyromitra ambigua), joka on myrkyllinen.\nKorvasienten käsittely ja varoitusmerkinnät Lisää aiheesta muualla verkossa


Luonnon konserttisali saapuu Suomeen - ensi-ilta tulevana kesänä Kajaanissa - ePressi\nUusi tapahtuma Luonnon konserttisali saapuu Kajaaniin elokuussa. Luonnon konserttisali on toiminnallinen ja elämyksellinen koko perheen ulkoilmatapahtuma, jossa luontotiede ja taide paiskaavat kättä. Metsähallituksen Luontopalvelut tuo tapahtumakonseptin Latviasta ja Kajaani saa kunnian Suomen ensi-iltaan 20.8.2021.\nLinnanvirta-puistojuhlaa vietetään Kajaanin rantapuistossa ensi elokuussa (20.-22.8.) jo kuudetta kertaa. Tänä kesänä luvassa on aivan erityisiä elämyksiä. Linnanvirran kylkeen, perjantaihin 20.8. asettuva Luonnon konserttisali on uusi tulokas Suomen tapahtumakartalla.\nTapahtuman ytimessä on sankarilaji. Suomen ensimmäisen Luonnon konserttisalin sankarilajiksi on valittu Bombus hypnorum, kartanokimalainen. Yleisö pääsee tutustumaan kimalaiseen, sen elinympäristöihin ja luonnon monimuotoisuuden merkitykseen oivaltavalla, hauskalla ja elämyksellisellä tavalla.\nLuonnon konserttisali on maksuton ulkoilmatapahtuma. Kartanokimalaiseen tutustuminen käynnistyy iltapäivän toiminnallisilla rasteilla. Kaikki huipentuu illan konserttiin, joka kruunaa kokemuksen kertomalla kimalaisen tarinan musiikin, valotaiteen ja tanssin keinoin.\nMetsähallituksen Luontopalvelut on lainannut taidetta ja luontotiedettä rohkeasti yhdistelevän tapahtumakonseptin Latviasta. Illan audiovisuaalisen taideteoksen toteuttaa taiteellinen tuotantoyhtiö Artlab suomalaisista huipputaiteilijoista koostuvan ryhmän kanssa. Esimerkiksi uniikin, kartanokimalaisen elämänkaarta kuvaavan musiikkiteoksen ovat säveltäneet ja tapahtumassa esittävät muusikot Ringa Manner ja Max Lilja.\nMusiikkiteoksen ja samoin koko tapahtuman tietopohjan luomiseen ovat osallistuneet kimalaistutkija Olli Loukola Oulun yliopistosta sekä Metsähallituksen Luontopalvelujen suojelubiologit.\nMetsähallitus seuraa koronatilannetta ja alueviranomaisten ohjeistusta tapahtumajärjestämiseen. Tapahtuma järjestetään turvallisuus huomioiden.\nPölyttäjät monin tavoin läsnä Kajaanin vuodessa\nKajaanissa on käynnistynyt varsinainen pörriäisten vuosi. Kajaanin taidemuseolla on edelleen koettavissa taidegraafikko, taidemaalari Ritva-Liisa Virtasen mehiläisteemainen näyttely. Virtanen on mehiläisiin ja mehiläisvahaan liittyvän taiteen uranuurtaja Suomessa.\nKajaanin kaupunki huomio pölyttäjiä valitsemalla istutuksiinsa pölyttäjille sopivia kasveja. Nurmetettaville alueille on lisätty apilan siemeniä. Nurmikon leikkaajat jättävät kukkivia alueita leikkaamatta ja niittyalueita pyritään leikkaamaan vasta kukinnan jälkeen. Kaupunki on myös vähentänyt kasvinsuojeluaineiden käyttöä ja alkanut testaamaan muita menetelmiä rikkaruohojen poistamiseen. Kyynäspäännimeen on tulossa kesäksi Kainuun hunajapajalta mehiläispesä, jonka elämää ihmiset pääsevät seurailemaan.\nLuonnon konserttisalin järjestää Metsähallituksen Luontopalvelut, ja toteutuksessa on mukana suuri joukko kumppaneita. Tapahtumaillan audiovisuaalisen taideteoksen toteuttaa taiteellinen tuotantoyhtiö Artlab. Tapahtuman rahoittaa Koneen Säätiö. Luonnon konserttisali -tapahtuma järjestetään Kajaanissa 20.8.2021 ja Punkaharjulla 28.8.2021.\nTapahtumatuottaja Veikko Leinonen, Vaara-kollektiivi, p. 050 5706577\nHortomi Hanna Pasula, Kajaanin kaupunki, p. 08 61551\nKaupungit ja kunnatKotimaaKulttuuri ja taideMusiikki ja viihdeTiede ja tutkimusVapaa-aikaYmpäristö ja luonto\nKoko: 3,47 MB Tyyppi: jpg Resoluutio: 3509x2608\nKoko: 3,07 MB Tyyppi: jpg Resoluutio: 1797x2696\nKoko: 3,76 MB Tyyppi: jpg Resoluutio: 2808x1872\nKoko: 1,84 MB Tyyppi: jpg Resoluutio: 2246x1498


Elämää Vihreällä Saarella: Debs and Grads\nHelena Ruotsala 18. syyskuuta 2012 klo 21.13\nOi kun kiva juttu! Sinusta on tullut varsinainen antropologi tai etnologi siellä nyt! Mielenkiintoinen, eikös jenkkilässä ole samanlaisia päättäjäisjuhlia hienoinen pukuineen ja illallisineen?\nVihreatniityt 18. syyskuuta 2012 klo 21.40\nKylläpä nyt hienoja sanoja käytit. En taidan kuitenkaan sinulle kilpailijaksi ruveta! Ulkomaalaisena sitä on aina vähän "out". Ihmiset luulevat, että koska olen asunut täällä pitkään tiedän ja tunnen kaikki juhlat, ja niihin liittyvät tavat. Sehän ei ole totta ollenkaan. Onneksi on ystäviä ja työkavereita joilta voi kysyä. Ulkomaalaisena saan anteeksi tyhmätkin kysymykset!\nVarmasti rapakon toiselta puolelta on vaikutteita tähänkin juhlaan tullut. Naapurisaarella muuten hienostopiireissä esiteltiin, ja esitellään edelleen, nuoret naimattomat neidot seurapiireille "debutante ball" juhlissa. Olisikohan sieltäkin kopioitu jotain, ainakin nimi, vaikka juhlan tarkoitus on eri.\nMietin noita amerikkalaisia juhlia. Kaksi luokkakaveriani olivat lukion 1. luokan jälkeen vaihto-oppilaina, ja he osallistuivat noihin juhliin. Muistan vieläkin ne kuvat röyhelöisistä iltapuvuista. Olisikohan tämä vuosittainen juhla high-schoolissa?\nPitääpä huomenna kysyä USAssa pitkään asuneelta työkaverilta! Luulevat kohta, että minulle on tullut kyselytauti!\nEryah 18. syyskuuta 2012 klo 22.01\nOlipa tosi kivoja pukuja tuossa linkissa, ja edullisia :o\nMusta on ihanaa, etta paattajaisia vietetaan. Se kay ihan tyosta tuo koulunkaynti, ja harvointi aikuisena tyosuhteet enaa kestaa noin montaa vuotta yhteen putkeen. Olispa taallakin jotain tuollaista perinnetta!\nVihreatniityt 19. syyskuuta 2012 klo 20.04\nMinäkin olin yllättynyt, että suht edullisesti saa ihania pukuja. Jos vielä sattuu alennusaikaan ostoksille, niin silloin voi tehdä hyviä löytöjä. Ei vain ole iltapuvuille käyttöä.\nMinustakin tämä on ihan kiva perinne. Muutamia vuosia sitten homma levisi kyllä käsistä ja rahaa käytetiin näihin juhliin ihan hirveästi. Onneksi nyt ollaa paljon järkevimpiä.\nSilhouette 18. syyskuuta 2012 klo 22.35\nNuorimman kanssa oli juuri vilskettä, kun hänet oli kutsuttu tyttökoulun päättäjäisiin. Pojan puku kannattaa ostaa vaikka alennusmyynnistä, sillä jos kaveri on suosittu, joutuu smokkia vuokraamaan moneen kertaan. Minun piti myös hankkia rannekukka, suklaarasia ja kukkavihko daamin äidille.\nSama rumba oli pojan oman koulun päättäjäisissä viime vuonna, paitsi että osallistuimme niihin. Me olimme kuskina, mies otti viralliset kuvat sekä tytön kotona että itse juhlapaikalla. Sinne menimme pyörimään ja ihastelemaan tyttöjen ihania pukuja sekä ottamaan "viimeisiä" kuvia pojista luokkakavereittensa kanssa. Iloisia juhlia ne ovat, vaikka jotenkin haikeita, ja kun tarjoilija kilisyttää illalliskelloa ja pariskunnat alkavat kulkea ruokasaliin päin, tulee aina suru puseroon. Sinne, kuten ylipäänsäkään näitten nuorten tulevaisuuteen, ei vanhemmilla enää ole asiaa.Nuoret itse ovat tästä erittäin iloisia!\nTyttärien kanssa -onneksi sinulla on vain poikia - debsit ovatkin sitten ihan eri asia. Kun tulin töistä, poika oli vielä suihkussa tuntia ennen lähtöä. Tyttärillä sen sijaan menee koko päivä, ensin kampaajalla, sitten meikatessa, sitten pukeutuessa. Puhumattakaan tuntikausista kaupoissa, kun etsitään pukua, kenkiä, ja käsilaukkua ym. joka ei veisi vararikkoon. Viralliset valokuvat maksavat myös älyttömästi, onneksi meillä niitä ei tarvita!Onneksi laman tultua myös limusiinejä näkyy harvemmin.\nEikö Suomessa ole jotain vastaavaa - vanhain tanssit? Suomessa ei vain yhdistetä alkoholia ja koulua niin selvästi kuin täällä - muuten siitä syystä itse opettajat eivät enää halua olla mukana näissä juhlissa, on nimittäin mahdotonta olla vastuussa juopuneista nuorista ja heidän tempauksistaan. Koulut eivät siis järkkää juhlia, eivätkä ole niissä mukana.Hotellien omat järjestysmiehet vastaavat turvallisuudesta! Niin päin parempi.\nPoikakoulun omat päättäjäiset toukokuussa(ei siis debsit) päätyivät pubiin, jossa oppilaille oli varattu limudisko yläkerrasta, kun opettajat juhlivat alakerrassa. Diskossa oli kuulemma tylsää, joten oppilaat alkoivat ilmestyä pubiin paiskaamaan kättä (ja kilisyttämään lasia) vanhojen opettajien kanssa. Ikimuistoinen näky oli myös seurakunnan pappi skoolaamassa nuorten kanssa! Näin vain Irlannissa.\nVihreatniityt 19. syyskuuta 2012 klo 20.16\nAi, niin voihan niitä kutsuja tosiaankin tulla myös tytöiltä. Kuka silloin maksaa ruoat yms? Puvun ostaminen voi olla ihan hyvä idea. Sitähän voi myöhemminkin käyttää, ellei sitten tule jotain kasvupyräystä.\nMinusta on ihan hyvä, että nykyisin nämäkin juhlat ovat normalisoituneet. Rahaa ei enää tuhlata ihan mielettömästi. Nuo autonvuokraukset menevät kyllä niiiiiin yli.\nEn ihmettele, jos koulut eivät halua näihin juhliin sekaantua. Ihan mitä vain voi sattua ,ja ketä sitten syytetään? Tai irlantilaisittain viedään oikeuteen?\nYmmärrän hyvin, että äiti saattaa käydä välillä pyykimässä silmäkulmaa. On tullut aika "move on". Luokkakavereiden kanssa on saatettu kuluttaa koulunpenkkiä ihan pienistä Junior Infanteista asti. Luopumisen tuskaa nuorilla ja vanhemmilla, ei siitä pääse yli eikä ympäri.\nTaidan tosiaankin päästä poikein kanssa paljon vähemmällä. Suihku riittää ja se on siinä!\nNoissa mainitsemissasi päättäjäisissä olisin kyllä halunnut olla kärpäsenä katossa.\nAnna 18. syyskuuta 2012 klo 23.01\nTuollaiset debütanttien esittelelyt lienevät olleen yleisiä n.100 vuotta sitten keisarien aikaan. Wienissä Opernball´issa esitellään edelleen uudet seurapiirinuoret. Se on näköjään vuoden tärkein seurapiiritilaisuus, ja se lähetetään TV:ssä.(Kuolettavan pitkäveteinen lähetys, mutta katselin kerran debütanttien sisääntulon parijonossa ja valssin, neidot valkoisissa iltapuvuissa.) Pääsyliput maksavat jotakin 1200 e:stä ylöspäin. Oletan, että sillä kerätään rahaa oopperan toimintaan. Seurapiiri ei tarkoita julkkistilaisuutta, mutta joka vuosi eräs nimeltä tunnettu vanha mies kutsuu jonkun tunnetun nuoren filmitähden omalla kustannuksellaan "näytille". Pitää olla wieniläinen, että ymmärtää arvostaa noita vanhoja seurapiiritapoja. Küß die Hand! (kädelle suutelu)\nVihreatniityt 19. syyskuuta 2012 klo 20.20\nHaluasin olla kärpäsenä katossa (tuollakin) tilaisuudessa. Katsastaisin puvut ja kampaukset ja lentäisin pois. Onhan se toisaalta sellaista kaunista ja saudunomaista... Olisi mielenkiintoista tietää ovatko neidot juhlasta innoissaan vai pakotettu sinne suvun perinteitä jatkamaan...\n-N- 19. syyskuuta 2012 klo 8.57\nMielnkiintosia tapoja sielläpäin on, hauska huomata että samankaltaisuutta ainakin johonkinpäin maailmaa löytyy. Suomeenkin on pikkuhiljaa rantautunut monia asioita, kuten vauvakutsut ennen lapsen syntymää, mutta onneksi myös ainakin osa vanhoistakin tavoista säilyy. Muuttaessamme tänne pieneen kyläyhteisöön oli minusta ihana, että täällä järjestetään yhä kyläjuhlia joissa mm.lopuksi tanssitaan poloneesi johon kaikki vauvasta-vaariin osallistuvat :)\nVihreatniityt 19. syyskuuta 2012 klo 20.25\nSilloin kun itse olin lukiossa, ei vanhojentansseja järjestetty. Nykysinhän asuihin kuulemma panostetaan oikein kunnolla.\nMinusta on hienoa, että vanhat tavat säilyvät, vaikkain vähän muunnelluina. Tätini kertoi, että heidän kylässä leivotaan kakkuja, pulla ja pikkuleipiä ja viedään ne vastasyntyneen vauvan vanhemmille. Ongelma vaan on, että nuoret vanhemmat kyllä ottavat leipomukset vastaan, mutta eivät innostu jatkamaan perinnettä. Sääli!\nYaelian 19. syyskuuta 2012 klo 11.05\nMielenkiintoista !Tuossa on vähän samantapaista meininkiä' kuin Yhdysvalloissa prom nightissa.\nVihreatniityt 19. syyskuuta 2012 klo 20.27\nTänne tulee paljon vaikutteita USAsta, joten varmasti tämäkin juhla on ainakin osittain sieltä peräisin.\nMinna M 20. syyskuuta 2012 klo 11.05\nJoo, noi Debsit on iso juttu, en ollut kuullutkaan Gradseista ennen, mutta täällä meillä päin onkin vain tyttö- ja sekakouluja. Viime viikolla radiossa päivittelivät kuinka kalliiksi (tyttö)lapsen lähettäminen juhliin tulee; kertoivat että mekoista maksetaan monta sataa, sitten on kampaus ja meikki ja kynnet ja se kamala tekorusketus ja nämä kaikki, ennen kuin maksetaan itse juhlien osallistumismaksu ja ne kuuluisat juomat.\nEn muuten ymmärrä tuota anniskelua hotelleissa Debsien aikaan, siellähän on paljon alaikäisiä joukossa myös! Ei ihmekään että kadut on aamulla täynnä zombie-juhlijoita...\nVihreatniityt 21. syyskuuta 2012 klo 18.09\nIrlantilaisilla tosiaan menee homma välillä ihan överiksi tämän pukeutumisen kanssa. Kampauksen pystyy tekemään itse tai kaverit voivat tehdä ne toisilleen. Halpoja irtokynsiä löytyy kaupasta, tekorusketusta ei todellakaan tarvita ja sen iltapuvunkin voi ostaa ihan edullisesti, jos näkee vähän vaivaa. Juhlapaikkakaan ei tarvitse olla se kaupungin kallein hotelli jne.\nOikeassa olet, että osa juhlijoista voi olla 17 vuotiaita. En tiedä tarkastaako kukaan papereita. Tuskin.\nDebsit on ihan kiva perinne, mutta konkurssiin eikä vatsahuuhteluun ei mielestäni kenenkään tarvise näiden juhlian vuoksi joutua.\nSilhouette 23. syyskuuta 2012 klo 19.01\nOnneksi minulla on järkeviä tyttäriä, tekivät meikit toisilleen, mekko halpakaupasta,ja rusketus au naturel! Aika hassua, että naapurin työttömänä "ikuisesti" ollut perhe tilasi valkoisen limusiinin lapsilleen debsiin, kun meidän tyttärille ja pojille on aina kelvannut perheen oma auto!\nVihreatniityt 24. syyskuuta 2012 klo 16.42\nÄitiinsä tulleita ilmiselvästi.\nJoo, sitä sietää miettiä, että mistä limusiinirahat löytyivät. Hullu paljon työtä tekee, viisas pääsee vähemmällä!\nMaaMaa 29. syyskuuta 2012 klo 16.17\nNoniin, nyt valkeni mullekin :)\nNäin joka vuosi töihin mennessä niitä hyvin kuvailemiasi nuhjaantuneita juhlijoita. Tytöillä usein kengät kädessä ja sipsuttivat sukkasillaan, ja pojat herrasmiesmäisesti antaneet puvuntakin tytön harteille ... :)\nVihreatniityt 30. syyskuuta 2012 klo 21.08\nMulla meni vuosia, ennen kuin tajusin, että missä mennään. Olivat kyllä järkyttävän näköisiä aamulla aikaisin!!!


Playing with Fashion: hiushistoriaa\nKävin viime perjantaina hommaamassa kampaajalla vähän väriä tukkaan pitkästä aikaa, ja olen kyllä taas kerran valtavan tyytyväinen lopputulokseen! Näytän tietysti teillekin lopputuloksen millainen tukasta tällä kertaa tuli, mutta sitä ennen ajattelin vähän muistella, miltä ne miun kutrit ovat vuosien varrella näyttäneet. ;) Tää postaus tulee sisältämään varmaan aivan mielettömän noloja kuvia, joten myötähävetkää vaan aivan vapaasti. :D\nTässä on kuitenkin alkutilanne, josta lähen muistelemaan hiuksiani:\nOon noissa kuvissa joku 16-v angstinen wnb-rokkari, ja olin just saanut työllä ja tuskalla kasvatettua tasapitkän järkyttävän otsatukan pois. Opettelin myös sivujakauksen tekemistä, sillä edelliset 16 vuotta elämästäni, ja varsinkin otsatukan kasvatusvaiheessa olin elänyt tosi nysvän keskijakauksen kanssa, johon vannoin olevani palaamatta enää koskaan. Hiusten värjäyksestä ei ollut tuossa vielä tietoakaan, ja tukka olikin ehkä pisimmillään, paksummillaan, ja hyväkuntoisimmillaan tuossa vaiheessa. Jos haluan nykyään masentaa itteni, niin kaivan vaan näitä 2007 alkuvuoden kuvia esille, ja kysyn itseltäni, miksi ikinä oon menny nuo ihanat pitkät hiukset leikkuuttamaan pois?! Siis noilla olis saanu aikaseksi vaikka mitä!! Nyyh. :'( Niin, ja jos taas ikinä teen sellasen "pahimmat tyylimokat" tai "noloimmat asuni" -postauksen, niin ylemmän kollaasin ruskea v-aukkoinen Hennesin paita yhdistettynä kammottavaan Seppälän punottuun vyöhön (joka tosiaan oli siinä paidan päällä epäimartelevimmassa kohdassa) ja leveälahkeisiin vaaleisiin farkkuihin -asu tulee olemaan siellä hirveimpien asujen kärjessä. Ja älkää ihmeessä kysykö mitä helvettiä teen tuossa alemmassa kuvassa puussa...?! Meillä oli Hennan kanssa tuolloin astetta randomimmat kuvailupaikat. :D\nHiusten värjäämisen alotin melko myöhään, nimittäin vasta joskus 16- tai 17-vuotiaana. Otin silloin tosi radikaalisti ekan kerran vaaleita raitoja hiuksiin. Tätä ennen ainoat värit miun tukassa olivat olleet peräisin joko kreppipaperista tai vappuhiusväreistä. Muutenkin jo hiekanvaaleisiin hiuksiini vaaleat raidat toivat oikeastaan vaan piantä sävyä, eivätkä ne nyt niin kamalan huomattava muutos hiuksiini edes olleet. Jotain tätä luokkaa olivat hiukseni, kun ne ekan kerran "värjäsin":\nMuutama raita siellä todella näkyy. :D Sävytin hiuksiani jonkun ehkä kaksi vuotta pelkästään raidoilla, ja noihin aikoihin ehkä radikaaleinta oli, että otin vaaleitten raitojen rinnalle myös tummia kaistaleita. Siis herranjumala!\nMyös hirveen radikaalia oli, kun joskus 18-v paikkeilla leikkuutin itselleni sivuotsiksen. Ja se on todella tähänkin mennessä ehkä radikaalein hiusten leikkaus, mitä koskaan oon tehnyt. :D Raidat olivat mulla edelleen se juttu, mutta nyt sain ihan mielettömän uuden lookin tollasella ohuella, melko kamalalla sivuotsiksella:\nRupesin värjäilemään vaaleita raitoja yhä enemmän ja enemmän hiuksiini, ja hups. Kesällä 2009 olinkin sitten aivan täysin blondi! Tää seuraava vaihe olikin sitten ehkä yksi niistä hirveimmistä hiuksieni menneisyydessä, sillä vaalea, erittäin hamppuinen hius teki miusta aivan mielettömän kalpean (ja vieläpä kesällä). Nyt kun kattoo noita toissakesän kuvia, niin tulee kyllä ihan suorilta käsin todettua, että vaalea tukka ei todellakaan sovi mulle yhtään. Joskus tuolloin rupesin myös lyhentämään huonokuntoisia latvoja vaan enemmän ja enemmän, ja tukka lyheni aikamoista haipakkaa.. Tässä jotain järkyttävyyksiä kesältä 2009:\nTätä kuvaa on kyllä hauska kattoo, koska myös Anniina ja Henna ovat nykyään täysin brunetteja, samoin ku miekin oon ollut nyt jonkun puolentoistavuoden ajan.\nEnkö mie oikeesti osannut vaan hoitaa hiuksiani oikeilla aineilla, vai miten nuo blondit olivat aina noin hamput?! No, vihdoin sitten kun tein ehkä hiusteni kannalta elämäni järkevimmän päätöksen ihan vuoden 2010 alussa, lupasin itselleni, etten kyllä enää palaa blondeihin hiuksiin. Ainakaan toooooodella pitkään aikaan! Värjäsin nimittäin koko tukan tummaksi. Tumma tukka sai paljon kehuja, ja monet olivatkin kanssani yhtä mieltä siitä, että blondeihin on turha enää palata. :D Tältä näytti ekat bruneni:\nMutta mites toi sivuotsatukka? Ei kyllä taas kerran oo yhtään mistään kotosin, jotenkin näyttää kauheen tönköltä. :D Oon nyt tässä puolentoistavuoden aikana viihtyny brunetissa loistavasti, mutta otan edelleen joka kerta kampaajalla jonkinlaisia sävytysraitoja sekaan: erisävyisiä ruskeita tai vaaleita raitoja/sävytyksiä. En vaan osais yhtään olla täysin yksivärisellä tukalla. Mahtuipa viime syksylle vielä tällänen aivan kamala floppi, jolloin kuontaloni oli päältä ihan blondi ja alhaalta tumma:\nNäyttää siltä, että joku olis rikkonu kananmunan mun päähän. Tuokin lookki sai väistyä aika pian, kun muutaman kuukauden päästä tajusin uudelleen, että tuollanen kokonaisvaltainen blondi ei vaan nyt ollut se mun juttuni edelleenkään. Palasin loppuvuodesta takas täysin bruneen, ja tässä on kyllä aika hyvin pysytty:\nTuossa alemmassa kuvassa myös näkyy, miten hirveen lyhyt tukka mulla oli vielä puoli vuotta sitten. Nyyh, kaipaan kauheesti niitä neljän vuoden takaisia pitkiä hiuksiani. :( Sivuotsis pysyi mulla myös tuonne tämän vuoden alkuun asti, kunnes päätin ruveta kasvattamaan sitä pidemmäksi. Aluksi oli tarkoitus kasvattaa vain sen verran, että saisin leikkuutettua "pyöreän" otsiksen (tai miksikä sitä nyt sanotaankin), että sivuilta se olis pitkä, ja keskeltä melko lyhyt. Nyt kuitenkin viimeisin hiushaaveeni oli kasvattaa otsatukka kokonaan (taas kerran) pois, ja ruveta pitämään keskijakausta. Ihailemani näyttelijän, Eva Longorian kuva kädessäni marssin siispä viime perjantaina kampaajalle tätä lopputulosta toivoen:\nJa tällaisen lopputuloksen luottokampaajani sai perjantaina aikaiseksi:\nItse olen ainakin tosi tyytyväinen, ja vaikkeivat nuo sävytysraidat olekaan yhtä selkeät kuin ihanalla Evalla, eikä ohutta tukkaani pysty kerroksittain leikkaamaan kovin järkevästi, oon silti tykästynyt tähän taas hieman erilaiseen lookkiin. :) Nyt vaan pitää totutella uudelleen keskijakaukseen, ja yleensäkin opetella laittamaan hiukset tuollee kivasti. En varmaan joka päivä viihdy edelleenkään keskijakauksessa, mutta onneksi voin taas helposti turvautua sivuotsikseen.\nOnko siellä lukijoissa kenties muita, joiden mielestä tummat hiukset sopii mulle paremmin kuin blondi? :D\nPosted by Hanna-Reetta klo 14.47\nNoi tummat sopii sulle kyllä tosi hyvin! :)\n18. huhtikuuta 2011 klo 14.57\nSiis mun mielestä toi "oikee" blondikin sopii sulle kyllä hyvin, mutta HERRANJUMALA miten kivalta toi uus tukka näyttää! Ja toi keskijakaus, oon niin katellinen että joilleki se sopii:D\n18. huhtikuuta 2011 klo 15.22\nKyllä tummat on paremmat :) muutenkin tosi kiva uus tukka!\n18. huhtikuuta 2011 klo 15.28\nLaura Maria kirjoitti...\näänestän ehdottomasti tummaa ! sopii sulle hullun hyvin toi keskijakaus :) voisin tulla huomenna vaikka vilkaseen sitä ihan livenä ;)\n18. huhtikuuta 2011 klo 16.48\nVoi miten randoeja hiusvaiheita siulla onkaan ollu :D. En ees muistanu et siulla on ollu noin vaaleet, oliks siulla lakkiaisissa ihan noin vaaleet :0.\nMut meillä tosiaan oli vähän kyseenalaisia kuvauspaikkoja sillon 16-kesäsenä nimim. jäin melkein junan alle :D.\nMut tosi hyvin käy nuo uudet hiukset ja äänestän että siulle käy brunet paremmin :).\n18. huhtikuuta 2011 klo 18.35\nTosi hienot noi sun uudet hiukset :) ja kyllä mun mielestä sulle käy kaikista parhaiten brune :)\n18. huhtikuuta 2011 klo 20.10\nKyllä tumma on huomattavasti parempi. Näytät siinä selvästi paremmalta.\nTiedä sitten onko osuutta sillä, että tumma on enemmän mun juttu naisissa kun vaalea :D\nVaaleana näytät eri ihmiseltä melkein varsinkin nuorempana kuin nyt :D Ei kyllä tunnista oikein samaksi ihmiseksi. Kai se sä kuitenki joka kuvassa oot :D\nTämä siis tämmönen miespuolisen näkökulma asiaan :D\n18. huhtikuuta 2011 klo 22.06\nTuossa telkkufotossa sun hiukset vaan näyttää mielestäni kaikista parhaimmille, jos noita kuvia katsoo ja vertailee. :)\n18. huhtikuuta 2011 klo 22.34\nEeeei hitto mitä arkistoja oot kaivellut! :D miekään en edes muistanut että oot ollu noinkin blondi ja pidättäydyn miun ainaisessa mielipiteesä, että tummat sopii paremmin! Olen samaa mieltä edellisen kommentoijan kanssa, et telkkukuvassa on hienoimmanväriset ja parhaimmankuntoiset hiukset. :) muistaakseni silloin olit myös juuri käynyt kampaajalla? Ku eiks tuo oo siun kakskymppisiltä tuo kuva? :)\nKiva postaus, se miunkin hiuspostaus on ihan luetuin postaus kaikenkaikkiaan, tääkin varsin saa lukijoita! :))\n18. huhtikuuta 2011 klo 22.53\nonks tuo puukuvan takki miun entinen? :D miulta se päätyi sannalle ja kenties sieltä eteenpäin, vai oliks siula samanlainen?\n19. huhtikuuta 2011 klo 0.10\nTumma passaa ehdottomasti paremmin :)\n19. huhtikuuta 2011 klo 10.12\nChloe: Kiitos! :) Oon ihan samaa mieltä. ;D\niinap: Hehe, ootkin ehkä ainoo, kenen mielestä mulle sopii edes jonkinlainen blondi. :DD Mut joo, kiitos! ^^, Tää uus on kyllä miustakin hirmusen kiva, ja vähän tosiaan taas jotaki erilaista tuon keskijakauksen kera! Kiva kuulla että se sopii, olin aluks vähän paineissa että näinköhän mä taas tuun näyttää nysvälle. :D\nHjenn: Tummat tummat! ;)<3 Kiitti paljon. :)\nLaura Maria: Jee, täällä on monet tumman puolella, loistavaa! 8) Ehkä en vaan enää ikinä värjää blondiksi kun on muutkin samaa mieltä. :D Kiitti kovasti. :) Ja ihanaa joo, tänään syömään taas!\nHenna: No joo, eikös ookkin ollu. :D Oon aina ajatellu, ettei miun tukka oo vuosien varrella muuttunu millään lailla, mut kyl se näköjään on ku noit kuvii kattelee, vaikkei ehkä mitenkään radikaalisti. Lakkiaisissa ei ollu noin vaaleet, niissä oli sitä "hunajakultaa" muistatko? :D En laittanu tähä lakkiaiskuvia, kun se ei ollu kovin poikkeava tosta raidotetusta mallista, eikä siitä kiharakampauksesta ois ees saanu selvää. :D jep tumma on miustaki kivempi, kiitos. :) (Ps. Joo ne junaepisoditkin! x))\nAnonyymi: Voi kiitos paljon! :) Ihanaa että niin moni on täällä samaa mieltä. :D\nAnonyymi: Kiitoksia paljon, ja hauska saada asiaan miesnäkökulmakin täällä! :) Hehheh, joo näytän kyllä ihan tosi erilaiselta kun vertaa noita ekoja kuvia viimeisimpiin, mutta vai että ihan eri ihmiseltä? :D Aika hauska. :D Mut kyllä nyt itsekin noita kuvia kattoessa ihan kauhistelee, että miten voi noin erinäköseltä näyttää, kun välissä on vaan neljä vuotta!\nAnonyymi: Hihi, kiitos. :) Omaan makuuni vaan aivan liian lyhyt tukka siinä, mutta tuosta väristä (sekä hiusten senhetkisestä kunnosta) pidän kyllä itsekin. :>\nAnniina: Kiitti, innostuin ihan tekemään uuden tukan hurmiossa tällasen postauksen. :D Ihmisiä varmaan kiinnostaakin tällaset, kun tosiaan sullakin on se tukkapostaus ihan luetuin! :D Muistinkin että sie oot aina ihan etunenässä antanu mulle just tuon tuomion, että tumma on parempi, mut oon kyl samaa mieltä! ;> Ja miekään en yhtään edes muista olleeni noin mielettömän blondi ku kesäl 2009, mutta näköjään sitä on sit tullu oltuu.. Jep, telkkukuva on miun kakskymppisiltä, ja olin käyny just sitä varten kampaajalla. :D\nkaappipissis: On kyllä sun entinen!! :D Mie himoitsin sitä Sannalta ties kuin kauan, ja hää sit möi sen mulle joskus. Tykkäsin tuosta ihan hulluna sillo yläasteella! :D\nTiia: Kiitti mielipiteestä, täälä on kyllä kaikki samaa mieltä - mut niin oon kyllä miekin. Tumma miellyttää paljon enemmän! :)\n19. huhtikuuta 2011 klo 16.25\nMiehä oon sanonu aina et tummat sopis paremmi :)\n20. huhtikuuta 2011 klo 9.12\nAnonyymi: Hehe, hauska kun sanot että sie oot aina sanonu että tummat sopii paremmin, mut en yhtään tiiä kuka sä oot. :D Ilmeisesti joku tuttu kuitenkin. :) Mutta kiitos paljon, kiva että tummat sustakin soppii paremmin ja oot ollu aina sitä mieltä! 8)\n20. huhtikuuta 2011 klo 23.02\n1. toukokuuta 2011 klo 14.03\njoo sillon ku sulla oli ne vaaleat hiukset niin emmä niistä niin paljoa tykännyt mutta sitte ku sä värjäsit tummemmaks, muistan ku näin sut ekaa kertaa sen värjäyksen jälkeen :D en melkeipä ees tunnistanu.\n12. toukokuuta 2011 klo 10.19\nHei noi ruskeet <3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<33<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<3<33<3\n12. toukokuuta 2011 klo 10.23\nAikas kuluneen näköiset hiukset sulla. Kannattaiskos välillä keskittyä hoitamaan niitä.....Otappas meikkivoiteet pois ja napsauta kuva niin katsotaan sitten sopiiko tummat paremmin kuin vaaleat hiukset. Blondikuvissa sulla on selvästi joko ei lainkaan tai vain vähän meikkivoidetta, mutta tummatukkaisena olet lisännyt meikkivoiteen pigmenttiä aika lailla.\n20. syyskuuta 2012 klo 13.55\nAnonyymi: Meikkivoiteen valitsen aina senhetkisen ihonsävyn kanssa sopivaksi, eli ehkä olen ollut ruskeampi brunettena kuin blondina, ja valinnut meikkivoiteenkin sen mukaisesti ;)\n14. lokakuuta 2012 klo 22.58


As Oy Pappilanmäki – Etelä-Suomen Julkisivupalvelu Oy\nAs Oy Pappilanmäki\nEtelä-Suomen Julkisivupalvelu Oy > Julkisivusaneeraus > As Oy Pappilanmäki\nEtelä-Suomen Julkisivupalvelu Oy suoritti As Oy Pappilanmäki kiinteistön julkisivu- ja parvekekorjaustyöt. Työt suoritettiin vuosina 2013 ja 2015.\nTyöt sisälsivät kiinteistön kolmen rakennuksen parveke- ja julkisivukorjauksen pääpiirteittäin seuraavasti: Huoneisto- ja tuuletusparvekkeet uusittiin, kaikkien julkisivujen rappaukset uusittiin ja maalattiin.\nSijainti: Matkamiehenpolku 2 – Sankaritie 3 – Matkamiehentie 6\nRakennuttaja: As Oy Pappilanmäki Bostads Ab\nHelsingin Etelä-Haagassa sijaitseva kolme rakennusta käsittävä asunto-osakeyhtiö. Rakennuksissa on 3 asuinkerrosta sekä kellarikerros, joista osa on liiketiloja. Kiinteistöt sijaitsevat osoitteissa Matkamiehentie 6, Matkamiehenpolku 2 ja Sankaritie 3. Asuinkerrostalot on rakennettu vuonna 1954. Asuinkerrostaloissa on 63 huoneistoa, 4 liiketilaa ja 7 muuta vuokrattua tilaa. Matkamiehentie 6 rakennuksen yhteydessä on 1-kerroksinen liikerakennusosa.


Hyvän Paimenen sunnuntai | Blogitaivas\n26/04/2020 by Tuulikki Wallin\t2 kommenttia\nOikeasti tämän otsikon piti olla ”Luokalle jäänyt”, mutta sitten kuuntelin tapani mukaan, radio Jumalan palveluksen Suomen Raamattuopistolta jossa oli saarnaajana jälleen Juha Vähäsarja! Yksi eniten arvostamistani papeista ja otsikko muuttui.\nEn ole pitänyt itseäni masennukseen taipuvaisena vaikka tunteet heilahtelevatkin herkästi äärestä toiseen. Olin myöskin luullut ettei elämäni mitenkään muuttuisi tavanomaisesta arjestani tämä koronan myötä. Mutta kyllä se väkisinkin muuttui. Alkoi tuntua tuskalliselta. Vaikka oletinkin tottuneeni tähän vankeuteen jonka ruumiin vammani minulle tuottaa? Niin ei se sittenkään lisärasitteineen mainitun viruksen sääntöjen ja määräysten lisäksi totta ollutkaan.?\nYlensäkin on aika vaikea saada esim. tarvittavia lääkäriaikoja lähiterveyskeskukseen, ja kun vihdoin olin niitä kaksittain saanut, ne peruttiin kuten myös yksi operaatio. Minulla ei myöskään ole mitään hienoja koneita, ei älypuhelintakaan jne. Eristys on aika massiivinen, ja pahimmalta tuntuu kun ei ole seurakuntayhteyttä.\nNiin, olin siis luullut, vaikka itse olenkin polio bandemian uhri, ettei nykyinen tilanne muuttaisi mitään.?. Polio virushan riehui mm.1950 luvun molemmin puolin maailmalla ja toisin kuin tämä korona, polio virus tarttui lapsiin kaikkein herkimmin ja siksi se ensin nimettiinkin ”lapsihalvaukseksi” joka vammautti lukemattomat ihmiset ja tappoi myös. Eli onhan näitä ollut, joista pahin lienee ns. ”Espanjan tauti” joskus aikoja sitten.\nKuulin tv haastattelussa, sen minkä olen tiennytkin, että polio viruksia on kolmea erilaista ja kahteen lopulta löydettiin rokote. Olen siis pandemiasta eloon jäänyt uhri. Tämä korona ei ONNEKSI vammauta ketään, mutta jos huonosti käy tappaa. Elämässä kuitenkin saattaa käydä niin kuin vanha sanontakin kuuluu: ”Ei kahta kolmannetta”. Ja niin on. Ei huonot uutiset kohdallani tähän alakuloiseen mielialaani loppuneet.\nMutta onneksi on sen verran laitteita että saa kuunnella ja katsellakin lähetettyjä Jumalan palveluksia. Jumalan Sana ei todellakaan tyhjänä palaa! Ja onneksi on Raamattu ja virsikirja, sekä Hengellinen Laulukirja, kun kotikirjastokin on nyt karanteenissa. Mutta miksi tuo otsikko ”luokalle jäänyt” oli ensimmäinen vaihtoehtoni. No, Juuri näitten tuntemuksieni takia, jotka yllättivät minut! Tunsin jääneeni luokalle, en ollutkaan selvinnyt, en kestänytkään, ollut vahva.!\nKuulin sitten radiosta kauniin laulun jossa laulettiin yhdessä säkeistössä jotenkin seuraavasti:” Olin luullut jo joksikin tulleeni, olen luullut kasvaneeni, tämän kiven heitit mua hiertämään, että minusta tulisi helmi. Tämän kiven heitit mua hiertämään että pieneksi kasvaisin”! Etsin sitä googlesta ja sain selville laulajan ja laulun nimen joka on ”Kivi” ja laulaja Birgitta Silvennoinen. Samalta oudolta sivulta löysin hänen laulamanaan toisenkin laulun, nimeltään ”Rakkaani”. Molemmissa on mitä puhuttelevimmat sanat. Ne hoitivat ainakin minua ja palauttivat ihmiseksi.\nKuunnellessani sitten Juha Vähäsarjan saarnaa itkin ja itkin. Se oli niin aito, hoitava ja koskettava. Jotenkin se hoiti aivan erityisellä tavalla niin kuin hänen saarnansa yleensäkin. Oppaksi kaikille jälleen kerran, niitä voi kuunnella SRO:n sivulta, suosittelen. Tytär tuli sitten taas ”sunnuntaikäymään” ja sanoi katselleensa televisiosta tämän päivän Jumalanpalveluksen ja kehui kovin. Olin sen nauhoittanut ja saatoin itsekin sen katsoa nyt myöhemmin.\nSana oli Sanaa! Sana, kun se on raamatullista on Pyhää ja hoitavaa. Ammatti ihmiset, jotka itsekin uskovat, osaavat ja löytävät oikeat sanat kulloisestakin aiheesta ja totisesti Jeesus on se Hyvä Paimen joka ei laumansa huonointakaan jätä, ei sitä viimeisintäkään! Ei sitäkään joka ei muitten vauhdissa pärjää! Kiitos Jumalalle armostaan ja rakkaudestaan meitä kaikkia kohtaan, minuakin.\nVirsi 498. Tiedän ettei kaikilla ole virsikirjaa, niin kirjoitan sanat tähän vaikka pitkästi jälleen tuleekin.\n”Nyt kulkee halki korpimaan Jumalan lapsen tie, vaan päivän matkan kerrallaan se kotiin täältä vie. 2. Kun Paimen kantaa olallaan pienintä karitsaa, niin Jeesus seurakunnassaan myös hoitaa horjuvaa. 3. Oppaaksi pyhän enkelin hän rinnalleni suo. Jos joudun tiellä tahroihin, Hän Ohjaa Lähteen luo. 4. Jeesuksen veri puhdistaa, niin tunnon rauhan saan ja lapsen tietä taivaltaa taas Jaksan Uudestaan.5. Lämmössä armon auringon jo linnut visertää, vaan sitten suvi aina on, kun Matka Taakse Jää!”\n2 thoughts on “Hyvän Paimenen sunnuntai”\nEi monen monta sanaa ole tähän laittaa. Sinä olet ihmeellisen sitkeä ihminen; valoa löydät tilanteessa kuin tilanteessa. Täytyy vain toivoa, että tämä tilanne menee mahdollisimmat pian ohi… Voimia olemiseesi!\nKiitos rohkaisusta ja kauniista sanoistasi!\nTiedät luovana ihmisenä itsekin että elämä on sekä tuskaa että hurmiota 🙂 !\nSe mitä olen, jos jotain hyvää, on Jumalan armolahjaa! Siitä kaikki lähtee, ei itsestäni. Niinpä Kiitos Jumalalle siitä mitä on tehnyt edestämme ja minunkin edestäni!\nJumala on sallinut, lähden siitä ajatuksesta, mutta olen kiitollinen siitä mitä minulla on ja on ollut. Näen ja kuulen, aistin tuulen ja taivaan! Sitä kaipaan että pääsisin vielä metsään ja järveen. Mutta ne ajat ovat takanapäin. Ikävä on luontoon.\nSe harmittaa että täällä kirjoittaessani vasta jälkeenpäin huomaan tekeväni paljon virheitä enkä osaa korjata, olen niin ”töppö” koneitten kanssa!\nTuollakin taaempana jo kirjoitan noro viruksesta vaikka kyseessä olikin korona! Harmittaa.!\nUskon kuitenkin että kanssaihmiset ymmärtävät sen virheeksi. Antavat kaikki muutkin kirjoitus ja ajatus virheet anteeksi. Mikään minussa ei ole täydellistä.! ..\nMaailman kaikkeudessa ja ikuisuudessa on vain yksi täydellinen mutta armoa ja laupeutta täynnä!\nKiitos Juha, Jeesus kanssasi! ❤\n871 681 käyntiä


Männimäen vierastalo, Viro\nMännimäen vierastalo sijaitsee Männimäen lähiössä ("Mäntymäki"), parinkymmenen minuutin kävelymatkan päässä Viljandin keskustasta.\n• Tämä on kaupungin ainoa majoitusliike, joka omistaa tenniskentän ja keilahallin.\n• Vierastalossa on sauna ja pieni uima-allas.\nHuone oli puhdas, mutta king size-vuode oli kaksi erillistä lakanat ja peitot. Kaikki huoneen sisältämä ruoka ja aamiaispöytä olivat erilaiset (lasit, mukit jne.). Huone oli yläpuolella suora altaan...\nVuodepaikkojen määrä huippusesonkina 85\nVuodepaikkojen määrä matalasesonkina 81\nVuodepaikkojen määrä talvella 81\nRiia maantee 52D, Viljandi\t Katso kartalla Katso kartalla Riia maantee 52D, Viljandi\t Katso kartalla Katso kartalla Riia maantee 52D, Viljandi\t Katso kartalla Katso kartalla


Mindy jälkitreeneissä | Ifan treenikirja\nRally-tokon kurssikaveri Elina laittoi tossa joku kuukaus sitten viestiä, että mites ruvettaisko treenaa palveluskoirien mettäjälkeä. Kummallakaan mitään osaamista siitä lajista mutta tavoitteena olis tulos sieltä ens vuonna Elinan koiralle. 😛 Sanoin että totta kai, oletusarvoisesti olen kiinnostunut kaikesta koiraharrastamisesta! Pistettiin sitten vähän mailia menemään ja saatiin meille kouluttaja vetämään muutamat treenit niin että päästään hommassa eteenpäin.\nJa kyllähän siellä reeneissä sit oltiinki 3,5h tänään. 😀 Ensin lätistiin teoriaa ja esittelyjä kentällä tovi, sit käytiin kattoo pari mettäplanttua ja koska kaikki oli varattuja tai muuten liian ryteikköisiä, niin päädyttiin sitten tekemään jäljet pellolle. Point being että kouluttaja näkisi että millaisia meidän koirat on ja miten me niitä ohjataan.\nMindylle tein sellasen about 170 askeleen jäljen, jossa ekat 40 askelta nami joka askeleella, sitten nameja joka toisella askeleella kuitenkin välissä kaks perätysten niin että vaihtuu välissä kumman puolen askeleessa namit on ja sitten lopussa taas parikymmentä askelta joka askeleella. Tosi kivasti Mindy taas keskitty hommiin. Jouduinko kerran blokkaamaan siltä taaksepäin kääntymisen. Muutaman kerran se nosti nokan ylös ja meinas mennä sivuun, mutta kyllä se verrattain nopeasti sitten aina korjas takaisin jäljelle kun en päästänyt sitä väärään suuntaan kovinkaan etenemään. Hyvin rauhalliseen omaan tahtiinsa se veti jäljen. Mä jäin miettimään sen verrattain hidasta etenemistä, mutta eiköhän se vauhti sieltä sitten kasva kun pullat jäljellä vähenee.\nKouluttaja sanoi kans että hyvin se nokka maassa menee ja on kiinnostunut nameista joita jäljeltä löytyy ja näin. Ja että ohjaaja vois ehkä reippaammin kehua koiraansa. 😀 Kehotus kävi että kun nyt meni näin mukavasti niin seuraavalla jäljellä vois olla namit sitten vaikka joka kolmannella askeleella ja/tai kokeilla laittaa 10 askeleen tyhjän sinne. Ehkä en 10 askeleen tyhjää laita, mutta joku 6-7 askeleen tyhjän voisin kyllä kokeilla. 10 tyhjä tehtiin Petteri Ikosen opeissa keväällä ja koira selkeästi hämmentyi siitä että täh, missä mun namit on, vaikka kykenikin sitten jatkamaan eteenpäin. Eli vähän lyhyemmän tyhjän voisin kyllä kokeilla.\nIlmaisun opettamisesta puhuttiin myös. Mettäjäljellähän homma ei oo niin justiin, ja ilmaisutyylikin on melko vapaa. Että jos aikoo vaan mettäjälkeä harrastaa niin ei tarvii natseilla siitä, että menikö koira maahan suorana ja jäikö esine just etujalkojen väliin näkyviin. Toki täytyy huomioida se, että jos mielii mettäjäljen lisäks tehä jotain FH-jälkeä niin täytyy olla huomattavasti tarkempi. Koutsi sanoi että ilmaisuahan voi opettaa ihan sillä, että kylvää pihatielle hajustettuja keppejä ja kävelee koira hihnassa siitä ja kun koira osoittaa mielenkiintoa keppejä kohtaan niin kehuu ja palkkaa ja sitten kävelee taas seuraavalle kepille jne. Voihan sille koiralle hihkasta sen “maahan” siinä keppiin huomion kiinnitettyään, mutta sekään ei ole pakollista; valitsee omalle koiralleen mieluisan ilmaisutyylin. Nyt pitäs enää saada jostain niitä 10cm x 2cm kokoisia puukeppejä. 😀\nKokeen janatyöskentelykin myös vihdoin vähän selkis mulle. Se kun on ollut aika mysteeri että miten ihmeessä se homma toimii, mutta nyt uskoisin käsittäneeni senkin. Ykkösluokan jälki 500m pitkänä ja mitä, tunnin vanhana ei kuulosta kauhean pahalta. Aika eri kuin jotku MEJÄ:n ja FH:n jäljen pituudet ja vanhenemisajat.\nYksi hyvä pointti joka loppujuttelussa tuli esiin oli että ei kannata edetä koulutuksessa niin, että noniin koira oppi asian 1, siirrytään suoraan asiaan 2, nyt se oppi senkin, siirrytään asiaan 3… Että jos kokoajan treenaa koiran osaamisen ylärajoilla niin se tappaa sen koiran motivaation. Tämä oli hyvä että tuli ääneen sanotuksi, sillä tuntuu että Ifan kanssa oon tehny liikaa myös tota. Eli jäitä hattuun!\nSovittiinkin treenien päätteeksi heti neljät uudet treenit keskenään treenikaverin kanssa ennen seuraavaa ohjattua kertaa. Saattaa olla että tuli taas vähän innostuttua. “Niin että mites ois se BH-koe ja… noudon opettaminen ja…” 😀 😀\nThis entry was posted on August 10, 2017, in ohjatut treenit, peltojälki. Bookmark the permalink.\tLeave a comment\n← Syksyn tanssitreenit käynnistyivät\nLehtileikekokoelmat käyntiin… →


haalaribileet | Ristipissarit\n09.09.2009 Kirjoittanut P-man 3 kommenttia\nOlin eilen pelaamassa golfia sen oudommassa muodossa vesigolffina. Varsinainen elämys. Astuin ulos autosta kentän laidalla ja sillä sekunnilla alkoi harmittaa, et luovuin yläasteella Kontioista. Pistin nääs tennarit suoraan vesilammikkoon ja sukat kastui varsia myöten. Kosteus nousi mukavasti polviin asti ja olo oli kohtalaisen märkä. Ei mittään, ostin golfshopista uudet sukat ja vaihdoin kuivat pelikengät jalkaan.\nMeillä oli 20 minsaa ylimääräistä ennen tiiaikaa ja tuhlattiin sitä kaffilassa. Mun tuurilla frendin kyynärpää sivalsi mukin sufeeta sepalukselle. Mulkero paloi. Siis oikeesti. Näin vakavalla asialla en vitsailis. Jouduin meneen vessaan suihkutteleen haarustani kylmällä.Mahdoin olla mielenkiintoinen näky, kun hinkuttelin vessassa kaffitahraa ja shown päätteeksi linnoittauduin ainokaiseen vessaan viilentään kikkeliäni. Samaisesta syystä myöhästyttiin tiiajasta. Onneks takana ei tullut porukkaa, niin lähdettiin vaan myöhemmin.\nKolmosväylällä onnistuin avaamaan näyttävällä hookilla karheikkoon. Ois pitänyt uskoa prota, joka suositteli avaan raudoilla, kunnes taidot karttuu. Etsin palloa varmaan viis minuuttia ja löysinkin. Oli jääny ilosesti möllöttään salaojan reunalle, mut sen pysty pelaan siitä suht vaivattomasti. Kesken svingin kostea maa murtui jalkojen alta ja humpsahdin nilkkoja myöten ojaan. Ei perkele. Jo toiset sukat, eikä lisää ollut mukana.\nVitutti sen verran paljon, ettei haitannut, vaikka vitosella niskaan tuli kunnon kaatosade. Vesi meni läpi jopa uudesta turkoosista goretex-kuoritakista, mut ainakin housut puhdistui ilman pyykkäämistä. Ysillä päätettiin, et pelataan vaan puolikas. Oli ni iso kyrpä ottassa(kin) ja sitä paitsi show meni Osuuspankin piikkiin, niin ei väliä. Aika mukavat työsuhde-edut.\nLoppuhuipennus sattui parkkipaikalla, yllättäen! Olin nostaa bägiä Jonten Audin takakonttiin, joku dorkamuija ajoi tuhatta ja sataaviereiseen lammikkoon ja kas, arvannette… Takakontti nielas muutaman litran vettä ja hyvä samal setti lensi meitsinki päälle. Olin näkevinäni muijan enkelikasvoilla pikkupirun ilmeen. Ehkä se oli joku, joka vihaa mua. Seija? 😉\nKu pääsin Testokseen, pistin saunan tulille, korkkasin Karhun ja lilluin tunnin ammeessa sulattelutoimenpiteissä. Ja sit kunnon löylyt. Lopuks vielä turkkilaislookin kerintä, parransiistintä, pularien entraus sekä asiaankuuluvat hajusteet. Huomen täytyy nääs olla terässä, ku on THE Haalaribileet. Ja mutsi tulee taloon. Luoja soikoon, et sekin ajankohdan osaa valita.\nMoro ny! Lovessa nähdään. 😉\nFiled under Biletys, hauskanpito & harrastaminen, Häröt ilmiöt, Manse, P-Man pähkii, Yleinen avautuminen Tagged with golf, haalaribileet, Love Hotel, osuuspankki, saappaat, työsuhde-edut, vesigolf