Rakkaudesta kirjoihin: elokuuta 2014\ntorstaina, elokuuta 28, 2014\nKooste - kesäkuvia ja kirjoja\nYstävät hyvät! Syksyihmiselle tämä meneillään oleva ajanjakso on mieluisinta aikaa. Pimeät lämpimät illat, ilmassa kiitävät lehtikukat, tuuli joka riipii hiuksia.\nMutta palatkaamme vielä menneeseen. Kesä sujui niin kirjojen parissa, kuin myös uusia maisemia tutkaillen. Pitkien kuivien vuosien jälkeen minulla on ilo ja kunnia asua jälleen merenrantakaupungissa.\nKirjoja on tullut luettua niin tiiviiseen tahtiin, miltei samaan kuin blogini alkuaikoina, etten ole ehtinyt kaikkia blogata. Kuitenkin, ihan periaatteesta tahdon naputella talteen niitä teosparkoja, jotka eivät ole tänne vielä ennättäneet. Vika ei ole romaaneissa vaan bloggaajan rajallisessa koneella hengailuajassa.\nJa kuten huomaatte, tässä samalla jaan pieniä maistiaisia kuluneesta kesästä kuvien muodossa. Turhan kuumaa oli tämän lukutoukan mielestä, mutta sen suuremmalla syyllä voin nyt vajota syksyn ruskaiseen syleilyyn, sytyttää kynttilöitä ja hautautua kirjoineni sohvan kulmaan.\nHypätäkö vaiko eikö...\nOsa luetuista ehti jo palautua kirjastoon, mutta ainakin nämä ovat kesäiltojani sulostuttaneet:\nElizabeth Hand, Pimeää kohti (Available Dark 2012, suom. Juha Ahokas ja Like 2012, 238s.)\nEliel Saarisen suunnitteleman rautatieaseman julkisivua vartoivat uhkaavat patsashahmot näyttivät siltä, että voisivat sekoittaa ensimmäistä kertaa happoa napanneen pään.\nTäysin neverheard-kirjailija, jonka esikoisteos lähti kirjastosta matkaan dekkarinnälkääni tyydyttämään. Kirja onkin melko omintakeinen, jopa brutaali. Se on tarina Cassandra Nearysta, raivokkaan itsetuhoisesta naisesta. Entisestä valokuvaajalupauksesta, nykyisestä narkkarista. Neary lähtee huumehuuruiselle matkalle New Yorkista Helsinkiin, tarkoituksena tavata shokeeraavia valokuvia ottanut suomalaiskuvaaja.\nValokuvaus on taidetta, joka antaa oikeutuksen julmuksille. Sotakuvaus, pornografia, memento mori -kuvat, räpylänjäljet rannalla, jossa viimeinen siivetön ruokki kuoli. Kukaan meistä ei ollut syytön.\nKirja johdattelee lukijan valokuvauksen ihmeistä blackmetallin kautta aina muinaisiin kultteihin. Toimiva paketti, todella. Synkeä ja tyly kuin sylkäisy päin naamaa. Voiko tästä nyt sanoa edes pitävänsä?\nSofi Oksanen, Baby Jane (WSOY 2011, 220s. pokkariversio)\nNiissä päivissä oli lopun makua, vaikken sitä silloin tajunnutkaan.\nI've had enough.\nSofin Baby Janen luin toiseen otteeseen ihan siitä ilosta, että kirjan tulin omiin kokoelmiini hankkineeksi. Romaani onkin yksi parhaista rakkaustarinoista ikinä, ja tämän havainnon tein vasta toisella lukukerralla. Surullinen, riipivä, epätoivoinen. Hajuveden tuoksuinen, pitsillä verhoiltu, hivenen porno matka masennuksen ja paniikkihäiriön ytimeen. Tyttörakkautta niin aidosti kerrottuna, että jopa normi heterolukija koki ihastumisen päähenkilön rakkaudenkohteeseen, Pikiin.\nPikin elämä maistuu sepelille ja soralle ihan turhaan, Pikin valo on niin turhaa kalterinväristä. Se on niin turhaa.\nJohanna Sinisalo, Ennen päivänlaskua ei voi (Tammi 2000, 268s. pokkariversio)\nSilloin harvoin kun se liikkuu, se on notkeaa elohopeaa. Se tuntuu kumoavan painovoiman, sen lihaskapasiteetti on kokoon nähden huikea. Sen liikkeet ovat kuin öljyä, kuin silkkiä.\nSen silmissä asuu öisiä kulovalkeita.\nStaalo ei kolahtanut, ei sitten ollenkaan mutta peikot ovat aiheena jotenkin kiinnostavia. Ja olenhan minä sentään muut Sinisalot lukenut, pitänytkin hullaantumiseen saakka, joten viimein tulin tempaisseeksi myös tämän vuonna 2000 Finlandia-palkitun romaanin. Kirja kertoo miehestä ja peikosta. Mielestäni se ei ole kirjailijan parhaimmistoa, vaikka muu Suomi tuntuu olevan kanssani eri mieltä. Ihan vapaasti. Kirjassa oli liikaa ns. tieteellistä faktaa ja faktojen kanssa tasapainotteleva nykykerronta sai aikaan töksähtävän tunnelman.\nEhkä peikot eivät sittenkään ole minun juttuni.\nOlen lukinnut sen tänne, olen koettanut vangita palasen metsää, ja nyt metsä on vanginnut minut.\nJessica Suni, Hoito (Tammi 2014, 267s. - arvostelukappale)\nOlisin voinut päästää hänet kärsimyksistään, mutta nautin hänen rimpuilunsa seuraamisesta. Nainen oli kiikissä kuin mato ongenkoukussa. Hän oli juuri jäänyt kiinni valehtelemisesta itselleen eikä pystynyt selittämään itseään siitä irti. Tämä oli tärkeä askel hänen henkisellä matkallaan.\nTammi muisti minua ihan pyytämättä Jessica Sunin uunituoreella esikoisteoksella. Kiitän! Nikotellen kirjaan tartuin, koska kansi ja nimi ja ennenkaikkea tarinan juoni vaikuttivat melkoiselta loikalta ulos mukavuusalueeltani. Tarina kuitenkin tempaisi samantien mukaansa. Juoni on petollisen naseva, se on syväluotaava piipahdus psykopaatin mieleen. Parisuhdekertomus narsistin näkökulmasta. Käsittämättömän raivostuttava kirja, mutta samalla oikea page-turner. Kyllä olisin mieluusti vedellyt päihin niin teoksen luontaisterapeuttimiestä, kuin myös ravistellut nimeltämainitsematonta Naista, joka ei osannut täysin sairaasta suhteesta irtautua.\nVakavasta aiheestaan huolimatta huvittava ja kerronnaltaan vahva teos!\nOjensin hänelle mukin höyryävää kaneliteetä ja istutin hänet mukavasti tyynykasaan lattialle. Nainen kehräsi tyytyväisenä. Otin hänet syliini ja kysyin onko nyt hyvä olla.\nOn, hän sanoi ja tarjosi huuliaan suudeltaviksi.\nTyönsin hänet syrjään.\nNainen katsoi minua hämmentyneenä.\nÄlä ikinä, ikinä vaadi minulta mitään, minä sanoin.\nEttä sellaisia. Nyt avoimin mielin kohti uusia kirjaseikkailuja!\nLähettänyt Annika klo torstaina, elokuuta 28, 2014 2 kommenttia:\ntiistaina, elokuuta 26, 2014\nAnna-Leena Härkönen; Kaikki oikein\nOtava 2014, 317s.\nJa mitäpä hän Hannan rahoilla enää tekisi. Tai ylipäätään millään. Ei Eevi tarvinnut Vuittonin käsilaukkua tai Chanelin jakkua. Hän tarvitsi sitä, ettei hänelle enää koskaan naurettaisi.\nIhanan Anna-Leena Härkösen uusin romaani kertoo tarinan Eevistä ja Karista. He ovat keskiluokkainen, tuikitavallinen pariskunta. Jo sukunimikin sen kertoo: Puttonen. Puttonen ei pidä sisällään sen kummemmin eksotiikkaa kuin glamouriakaan. Ja juuri niistä Eevi haaveilee. Kosmetologi Eevi, joka on lapsuudesta saakka ollut heikkona kauniisiin tavaroihin - toisin kuin pihit vanhempansa. Toisaalta naispäähenkilömme unelmaan kuuluu riippumattomuus, se että lopultakin voisi elää pystypäin koulukiusaamistaustastaan huolimatta. Kari puolestaan edustaa perinteistä suomalaista mieskantaa; viinan kanssa törttöillään koko rahalla.\nKuitenkin, arjen harmaudesta huolimatta Eevi ja Kari ovat minusta onnellisia. Omalla, vähän muotopuolella tavallaan. Kunnes Eevi voittaa pääpotin lotossa.\nTästä alkaa melkoinen pyöritys, joka tarjoaa lukijalle hulvattoman ainutlaatuisen mahdollisuuden päästä kurkistamaan lottovoittajapariskunnan elämään. Shoppailemaan raivokkaasti. Matkustelemaan luksusluokassa. Miettimään mitä itse tekisi samassa tilanteessa.\nMiettimään myös, tuoko raha lopulta onnea.\nAnna-Leena Härkönen on kirjoittanut jälleen loistavan romaanin, jonka parissa on mahdotonta olla viihtymättä. Teos nauratti ja itketti ja ennen kaikkea ihastutti yhä syvemmin kirjailijan suorasanaiseen tyyliin. Härkönen yksinkertaisesti osaa kuvata naiseneloa tarkemmin kuin kukaan muu, olipa nainen sitten missä tilanteessa tahansa. Oikeasti. Ylipäätään hänen elämänkatsomuksensa on ihailtavan rohkeaa. En malttanut olla poimimatta romaanista itselleni mieleisiä sitaatteja:\n- Niin. Miten mä tän selittäisin? Sitä iloa, jonka sai lapsena vappupallosta, ei saa enää koskaan. Ja sen saman pallon perässä sitä silti yrittää ravata.\n- Musta tuntuu välillä, että mä oon kattonu läpi sormien koko elämää.\n- Sehän on ainoa selviytymiskeino.\n- Ei kannata luottaa mieheen joka soittaa jotain soitinta, äiti jatkoi.\n- Ei kannata luottaa mieheen joka on ylipäätään olemassa, Eevi vastasi.\n- Mitenkähän tässä elämässä käy? Isä kysyi.\n- Tässä käy hyvin, Eevi naurahti. - Päästään kaikki pois täältä.\nKaikki oikein teoksessa on kaikki oikein. Kyllä te härkösfanit tiedätte. Ja kaikki muutkin - piristäkää syysiltojanne kirjalla.\nKirjan ovat lukeneet ainakin\nLähettänyt Annika klo tiistaina, elokuuta 26, 2014 6 kommenttia:\nTunnisteet: arvostelukappaleet, ihmissuhteet, köyhyys, suosikit, voitto\ntorstaina, elokuuta 21, 2014\nSilvia Avallone; Teräs\nAcciaio 2010, suom. Taru Nyström ja Minerva 2014, 427s.\nAlessio oli yrittänyt löytää merkityksen sanalle teräs. Se ei tarkoita mitään, hän sanoi. Se on metalliseos, Elena totesi ja rypisti otsaansa. Mutta etsin sitä sanakirjasta, eikä sillä ole omaa merkitystä, Alessio penäsi. Sen taakse ei siis kätkeydy toista sanaa. Se tarkoittaa vain sitä itseään ja siinä kaikki.\nHavaittuani Minervan julkaisevan tällaisen italialaisen kirjailijan romaanin, sain hauraan etiäisen siitä, että teos voisi olla mieleinen. Luettuani kaksi upeaa arviota kirjasta (Leena Lumi ja Mari A), aloin olla jo täpinöissäni. Mitämitämitä! Kirjahan vaikuttaa legendalta. Mutta vasta kun itse pääsin juoksentelemaan via Stalingradon rannoille ruostuneita putkenpätkiä ja lasinsiruja väistellen, sukelsin vihreään mereen kaihoisasti Elban lomasaarelle tähyillen, tehtaan saastuttamaa ilmaa yskien, havaitsin lukevani oikeaa kultakimpaletta. Tajunnanräjäyttäjää. Vuoden Kirjaa?\nTeräs on tarina kahdesta kolmetoistavuotiaasta tytöstä, Annasta ja Francescasta. Juuri tänä kesänä he ovat muuttuneet naisiksi. Vaikka mieli on nuori, keho kumpuaa kyltymätöntä huomiota, elämänhalua. Rannalla toisiinsa tiiviisti kiinni kasvaneet tytöt esittelevät pikkubikineissa muotojaan, jotka eivät jää miesväeltä huomaamatta. Eivät etenkään Francescan isältä, joka kiikaroi parvekkeella mustasukkaisena tytärtään. Pervessin sadistinen isäukko onkin tarinan pahis.\nAlastomat vartalot eivät erotu toisistaan. Sydänystävän vatsa vasten omaa vatsaa tuntuu suloiselta. Kolmetoistavuotiaissa vartaloissa riehuu uusi tuli, jota he eivät vielä osaa käsitellä.\nSiinä missä Anna pursuaa sosiaalisuutta ja uskallusta, on Francesca hillitympi versio ystävästään. Kumpaakin yhdistää syvä sisarillinen rakkaus toista kohtaan, järjetön jano maailmaan. Mutta entä sitten, kun Anna rakastuu itseään reilusti vanhempaan mieheen?\nKukaan ei riitä itselleen yksin.\nTeräs on riipivä tarina kahdesta kasvukipujen piinaamasta kaunottaresta, mutta myös heidän perheistään. Annan isoveli Alessio, tehdastyöläinen ja ankara bailaaja nousee keskiöön yhdessä työteliään mutta nuorekkaan äitinsa kanssa. Perheen isä taas on oma lukunsa. Raivostuttava, narisistisen hömelö luku. Francesca puolestaan elää perheväkivallan ikeessä oman Rosa-äidin kanssa. Mutta vaikka seinät näyttävät nousevan vastaan joka suunnasta, on Francescalla unelmansa. Unelma, joka raa'asti murskataan.\nSilvia Avallonen esikoisteos on ahminut huikasevat määrät palkintoja, ja täysin aiheesta. Hänen tekstinsä on kohtitulevaa, flirttailevasti mukaansa kutsuvaa täydellisyyttä. Täyteläistä, rohkeaa, lähes röyhkeää. Ja samalla, ah, niin kauniin nostalgista. Vastapainona ystävyydelle ja nuoruuden haaveille Italia näyttää nyt miljöönä toisenlaiset kasvot. Köyhyyden uhka, varsinainen puute leijuu pelottavana ilmassa, mutta sille Anna ja Francesca nostavat söpöt nenänsä.\nMinälaista on kasvaa vuokrakasarmissa, kun seinistä putoilee laastinkappaleita ja asbestia pihalle, jolla lapset leikkivät huumeita myyvien nuorten ja haisevien vanhojen ämmien seassa? Millainen maailmankuva syntyy paikassa, jossa ei mennä lomalle, ei käydä elokuvissa, ei lueta lehtiä eikä kirjoja, ei tiedetä eikä halutakaan tietää mitään muusta maailmasta?\nKoska kaikki on vielä mahdollista, avointa. Maailma vain odottaa tyttöjen valloitusta...\nSanomattakin on selvää, että Teräs tarjosi minulle yhden vuoden parhaista lukukokemuksista. Kokeilkaa tekin!\nToiset asiat palaavat, toiset eivät voi palata. Hän ei pystynyt hymyilemään. Ihminen on varma, että pitää saada kaikkea lisää, joka päivä enemmän. Että maailma toimii sillä tavoin. Mutta sitten yhtäkkiä käy niin, että menettää jotain ja joka päivä on kaikkea vähemmän.\nLähettänyt Annika klo torstaina, elokuuta 21, 2014 6 kommenttia:\nTunnisteet: arvostelukappaleet, kolmiodraama, perheet, perheväkivalta, suosikit, työttömyys, ystävyys\nmaanantaina, elokuuta 18, 2014\nNiina Hakalahti: Sydänystävä\nKaristo 2014, 224s.\nTäällä universumissa me, Minna ja Kaisa, äidinkielen ja kirjallisuuden opettajat, uimahallin saunassa alastomina, Leevin ja Eetun äidit, Leevin, joka oli ryöminyt, ja Eetun, joka oli kontannut. Me, saunan lämmön pehmentäminä, punaisina ja höyryävinä, ja ennen kaikkea yhdessä.\nNythän on niin, että olen lukenut useimmat Niina Hakalahden teokset. Hän kirjoittaa ihanan vaivattomasti, arkisen kiehtovasti aiheista, joihin suomalaisen naisen on mahdotonta olla samaistumatta. Ilahdutti siis törmätä kirjailijan uutuusteokseen.\nSydänystävässä pureudumme, kuten nimi lupaa, ystävyyden ytimeen.\nOn Minna ja on Kaisa, on ystävyys, jota on jatkunut läpi naisten koko elämän. Molemmat toimivat opettajina, molemmilla on kaksi lasta, nyt jo teinipoikia, jotka tuovat mukanaan omat haasteensa.\nMuistin äkkiä, miten outoa oli ennen Leeviä, kun naiset puhuivat, että olivat olleet puistossa.\nVasta kun Leevi oli vuoden, ymmärsin, että puisto-elämä tuli äitiydessä kaupan päälle, ei sitä kysytty.\nJa näytti tulevan muutakin.\nMutta haastavinta Minnan elämässä ei ole Leevi, työpaikka, ei edes urheiluhullu, ihan hivenen nössykkä mies. Haastavimmiksi kaikista osoittautuu ystävyys, joka saa aina vain kierompia käänteitä.\nOnko Kaisa ollut aina noin hallitseva? Onko Minna ollut aina noin sokea? Kuin hallitsija, mielivaltaisesti Kaisa tekee siirtoja ystävänsä elämässä. Mikä häntä oikein vaivaa? Tapahtumat lähtevät liikkeelle onnettomuudesta, joka tapahtuu perheiden yhteisellä laskettelulomalla. Vaikka hälytyskellot kilkattavat Minnan mielessä, hän suostuu vielä onnettomuuden jälkeenkin Kaisan unelmalta kuulostavaan ehdotukseen: ostetaan yhdessä paritalo!\nJa sen perheet tekevät, kohtalokkain seurauksin, tietysti.\nSydänystävässä riittää arjen komiikkaa, mutta sivujen lisääntyessä kirja saa yhä trillerimäisempiä piirteitä. Lukija huokailee Minnan selkärangattomuudelle ja näkee punaista Kaisan kohdalla. Kaikki on kuitenkin vielä mahdollista. Koskaan ei ole liian myöhäistä tarttua oman elämänsä ohjaksiin.\nKuten sanottu, Hakalahden teksti on vaivatonta. Vaikka Sydänystävä ehkä edustaakin minulle osastoa välipala, se on sellaisenaan ravitseva ja lukunälän täydellisesti tyydyttävä.\nTunsin olevani kuin uunissa kypsyvä ruoka. Ruokaa tunnusteltiin haarukalla: ei vielä ihan kypsää. Mutta ehkä jo seuraava haarukan pistos, ja kaikki olisi täysin kypsää, valmista otettavaksi uunistaja heitettäväksi polttavana iholle.\nTeoksen ovat lukeneet ainakin\nLähettänyt Annika klo maanantaina, elokuuta 18, 2014 4 kommenttia:\nTunnisteet: arvostelukappaleet, draama, ihmissuhteet, ystävyys\ntorstaina, elokuuta 14, 2014\nSarah Lotz; Kolme\nThe Three2014, suom. J. Pekka Mäkelä ja Karisto Oy 2014, 494s.\nCCN-kanavan ja Time-lehden yhdessä teettämässä äskettäisessä kyselyssä hukeat 69 prosenttia uskoi, että Mustan torstain tapahtumat saattavat olla merkki maailmanlopun lähestymisestä.\n"Musta torstai" on päivä, jolloin neljä matkustajakonetta putoaa kohtalokkain seurauksin ympäri maapalloa. Kaikki tämä yhden tunnin aikana. Yksi Floriaan, yksi Japaniin, yksi Etelä-Afrikkaan ja vielä yksi Portugaliin. Koko maailma pidättää henkeään. Lentoliikenne suljetaan toistaiseksi. Uhreja monia satoja, joka koneessa. Mutta. Jokaisesta kolmesta koneestä jää henkiin yksi lapsi. Mitä tällainen voi tarkoittaa?\nSiitä alkaa valtava salaliittoterioiden vyöry. Perustetaan erilaisia lahkoja, joiden mielestä Ilmestyskirjan tapahtumat ovat nyt näiden lasten muodossa alkaneet. Toiset epäilevät, että asialla häärivät ufot. Niin tai näin, suuri osa väestöstä saadaan lietsotuksi hysteeriseen tilaan, ihmiset kun ovat sitä mieltä, etteivät lapset ole sitä, mitä päällepäin näyttävät.\nTeoria ei ole täysin tuulesta temmattu. Sukulaiset, joiden hoitoon vanhempansa menettäneet lapset sijoitetaan, saavat huomata pikkuisissaan monenlaisia muutoksia. Huojennus ja valtava ilo siitä, että juuri he saavat olla selviytyneiden omaisia, juuri he saivat rakkaansa takaisin, vaihtuu epäluuloihin. Eikä media jätä näitä perheitä rauhaan.\nMutta koska pudonneita koneita oli neljä, mahtaako jostain löytyä vielä yksi lapsi? Ja jos löytyisi, mitä merkitystä hänellä olisi maailmanlaajuista hysteriaa ajatellen? Joko loppu on todella täällä? Maailmanloppu.\nSarah Lotzin teos on jo ulkoiselta olemukseltaan hieno. Kun sain sen käsiini, olin varma, että nyt lähennellään jotain samanlaista fantastisuutta, pottia, jonka Marisha Pessl räjäytti viime kesänä Yönäytöksellään. Kirjojen rakenteissa on paljon samaa. Tässä ei mennä tavallisella kerronnalla, tämä on koottu silminnäkijöiden lausunnoista, nettikirjoituksista, bloggauksista, lehti-tiedotteista. Virkistävän erilainen koostumus siis.\nKolme on kirja, johon kuvittelin päätä pahkaa rakastuvani. Mutta mutta. Vaikka teosta ei sen aloittamisen jälkeen todellakaan voinut laskea käsistään, koin pienoista pettymystä. Ei yltänyt tämä Yönäytöksen tasolle, ei. Kirjan kikkailu koitui jossain määrin sen kohtaloksi. Mietinkin, että tarina olisi saattanut olla huomattavasti pelottavampi perinteisellä kerronnalla. Jännitystä jäin kaipaamaan lisää, lisää tarinointia noista lapsukaisista, jotka onnistuivat välillä nostamaan niskakarvani pystyyn.\nSuositeltavaa lukemista kuitenkin koukuttavuutensa puolesta.\nJos tapaan metsässä jonkun, jonka ajattelen olevan itsemurha-aikeissa, pyydän häntä ajattelemaan millaista tuskaa hän tuottaa jälkeenjääville perheenjäsenilleen ja muistutan, että aina on toivoa. Osoitan metsän kasvualustana toimivaa vulkaanista kalliota ja kerron, että jos kerran puut kykenevät kasvamaan niin kovalla ja armottomalla pinnalla, niin jokainen voi rakentaa elämänsä uusiksi kaikkien mahdollisten vaikeuksien päälle.\nKirjan ovat lukeneet myös\nLähettänyt Annika klo torstaina, elokuuta 14, 2014 8 kommenttia:\nTunnisteet: arvoitukset, arvostelukappaleet, jännärit, katastrofit, lapset, mysteerit\nmaanantaina, elokuuta 11, 2014\nSarah Waters; Yövartio\nThe Night Watch 2006, suom. Helene Bützow ja Tammi 2007, 509s.\nBritannia oli liukumassa vararikkoon ja rappioon. Oliko typerää ja itsekästä, jos halusi nauttia joutavuuksista, Regent's parkin orkesterin törähdyksistä, auringosta kasvoilla, kantapäitä kutittavasta ruohosta, suonissa soutavasta sameasta oluesta, rakastetun salaisesta läheisyydestä? Vai oliko ihmisellä ylipäätään mitään muuta kuin nuo joutavuudet? Eilö juuri niitä pitänyt vaalia? Eikö ne pitänyt muuttaa pieniksi kristallipisaroiksi, joita voisi säilyttää kuin amuletteja ranneketjussa torjumassa seuraavaa vaaraa?\nLuettuani Sarah Watersin Vieras kartanossa, pistin tämän englantilaisen, nostalgisen vanhanaikaisesti ja silti tuoreesti kirjoittavan kirjailijan nimen tiiviisti muistiin. Ehti kuitenkin vierähtää tovi jos toinenkin, ennen kuin Yövartion sain luettua. Vielä odottaa yksi kirjailijan suomennos, Silmänkääntäjä lukuvuoroaan. Jee.\nVaikka moni onkin nihkeillyt Vierailijan kanssa, minä pidin, tavoistani poiketen pelkäsinkin. Goottilaisessa kauhussa ja kummitustaloissa vain on jotain... hyytävää. Sama vanhahtava tyyli, Waltersin omintakeinen ja kaunis ääni kuultaa tästäkin teoksesta. Yövartiosta on kirjoitettu paljon. Moni on kanssani samaa mieltä sen uneliaan, mutta silti skarpin mustavalkoisesta tunnelmasta. Sota-aika puutteineen tuodaan lähelle pienen ihmisen näkökulmasta. Juuri sellaisella tyylillä tämä lukija on helppo kietoa sormenympärille.\nTeos kertoo rosoisista persoonista aivan upealla rytmillä. Ensin liikutaan vuodessa 1947, sitten lukija pudotetaan vuoteen 1944, keskelle sodan mellestystä ja viimein pääsemme vuoteen 1941, jolloin "kaikki alkoi".\nKirjamme henkilöt eivät ole sankareita. Ei. Kay on levoton sielu, sodanaikainen ambulanssikuski, joka etsii itselleen palvottavaa vaimoa. Helen taas kamppailee hurjan omistushalun ja mustasukkaisuuden kourissa suhteessaan Juliaan, joka selkeästi yrittää kerran niin kiihkeästä suhteesta irrottautua.\nKärsisin vaikka enemmän kipuja, hän ajatteli samalla, jos vain voisin olla varma Juliasta! Hän ajatteli kaikkea mistä olisi valmis luopumaan ilomielin - sormenpäästä, varpaasta, päivästä elämän loppupäästä. Hän ajatteli, että pitäisi olla olemassa järjestelmä - jonkinlainen keskiaikainen järjestelmä - jossa ihmiset voisivat antautua ruoskittaviksi, korvennettaviksi ja viilleltäviksi ja ansaita siten sen mitä kiihkeimmin halusivat.\nKaunis Viv puolestaan löysi sota-aikana varatun mutta komean sotilaan, jonka kanssa yrittää pitää yllä jo kuoleman kielissä riutuvaa suhdetta. Koska kaikkea ei voi antaa anteeksi? Vai voiko? Vivin veli Duncan taas joutui 1944 vankilaan hyvin dramaattisesta syystä. Nyt hän yrittää koota elämänsä sirpaleista jälleen ymmärrettävää kokonaisuutta.\nMutta sota jättää jälkensä, heihin kaikkiin. Kuolemanpelko, taivaalta räiskyvät pommit, joiden loimotuksen jättää varjoonsa vain intohimo.\nJa sitä tästä romaanista löytyy. Homoseksuualista rakkautta, katkeruutta, kaunoja, liittoja, jotka olisi parempi ollut jättää solmimatta.\nEnnen Silmänkääntäjän lukemista en varmaksi osaa sanoa, mutta luultavasti yhdyn monen kanssabloggaajan arvioon siitä, että Yövartio taitaa olla kirjailijan kirkkain helmi. Se on ravisuttava, raa'alla tavalla hienostunut lukuromaani, joka koukutti minut totaalisesti. Ellet ole teosta vielä lukenut, pystypäin voin suositella!\nHelen tajusi yhtäkkiä äärimmäisen selvästi minuuttien kulun, hän käsitti niiden todellisen luonteen - ne ovat hänen elämänsä, hänen nuoruutensa sirusia, jotka virtasivat pois kuin vesipisarat eivätkä tulisi koskaan takaisin.\nTeoksen on blogannut moni. Katsokaapa Googlesta!\nLähettänyt Annika klo maanantaina, elokuuta 11, 2014 12 kommenttia:\nTunnisteet: ihmissuhteet, kolmiodraama, mustasukkaisuus, sota, suosikit\ntorstaina, elokuuta 07, 2014\nMarko Hautala; Kuokkamummo\nTammi 2014, 328s.\nMiksi se liikkuu ukkosella?\nMiksi se ei ole lähtenyt pois?\nVartioiko se tosiaan jotakin?\nOnko sen sielu vankina meressä?\nKukaan ei tiedä.\nTe ette sitä tiedä.\nKun Tammi julkaisi syysuutuutensa, Kuokkamummo iski katalogista silmään lailla kuokan. Makaaberin ja itsepäisen oloinen kirja, jota Marko Hautalan aiempaan tuotantoon perehtyneet lukijat ovat varmasti innolla (ja kauhulla) odottaneet. Tähän ryhmään minäkin kuulun. Kuten Leena Lumi totesi Unikoiran yhteydessä, Hautala on mies joka osaa kirjoittaa. Häneltä voi odottaa mitä tahansa. Jo uutukaisen nimi huokui sellaista uhmaa, että tämä lukija putosi polvilleen.\nEikä odotus ollut turhaa. Kuokkamummo ryskii mustine kielineen kauhukirjallisuuden kärkeen tarinalla, joka on miltei pelottavan looginen\n"Lasten mörköjuttuja", hän sanoi, kun äänite loppui. "Kuokkamummo kuulostaakin lasten jutulta. Hassua, jännittävää ja aivan helvetin hyödytöntä."\n"Ei ole", Maisa vastasi, "jos se on jatkunut 80-luvulta saakka. Ehkä jo ennen sitä. Sä tiedät urbaanilegendan ennusteen."\n"Maksimi kaksi sukupolvea", Pasi sanoi.\n"Mutta tämä juttu..."\nKyse on siis tarusta, jolla erään lähiön nuoret on pidetty kurissa ja nuhteessa jo vuosikymmenet. Kuokkamummotarinan kuunteleminen pommisuojassa on eräänlainen aikuistumiseen liittyvä riitti. On kuunneltava Saarna, on kunnioitettava tuota kammottavaa mummohirviötä, myöhemmin on todistettava kavereille, ettei tilanne pelottanut. Ei yhtään.\nMutta onko kyse vain harmittomasta tarusta, jostakin pimeästä lahkolaisuudesta:\nUskonnon esihistoria on, että puhekyvyttömät apinat piti ukkosta ja maanjäristystä elävänä olentona. Niin kuin mekin pidetään oikkuilevaa tietokonetta vaistomaisesti elävänä olentona, jota pitää rankaista kiroilemalla ja lyömällä näyttöä."\nVaiko sittenkin jostain paljon pahemmasta?\nKirjan keskiössä pyörivät Samuel ja Maisa, nyt jo aikuisia ihmisiä, jotka ovat palanneet lapsuudenmaisemiin. Molemmilla on omat kokemuksensa kaupunkilegendasta. Molemmilla on velka maksettavana. Ja nyt on tullut aika suunnata askeleet jälleen Bondorffien huvilalle...\nKerronta liikkuu nykyhetkestä 80-luvulle. Se muistuttaa lukijaansa teinirakkauksista, lapsuuden aikaisista peloista, rappukäytävistä ja autioista pihoista. Se on realistinen, miltei rivo.\nNiin. Yritän tässä naputtelun ohella miettiä, mikä Kuokkamummosta tekee niin upean. Niin pelottavan. Onko se Hautalan kyky tuoda pienin elein kauhu betonin harmaaseen arkeen? Onko se juonen kierous, joka ei jätä rauhaan kirjan sulkemisenkaan jälkeen? Vaiko mystinen töytäisy, huomion kiinnittäminen aivan lähelle, mahdottoman tekeminen mahdolliseksi?\nLukukokemuksena varma, vahva, vimmainen. Rohkeasti vain kirja käteen ja kuokkimaan!\nIkkunaan läiskähti vaahteranlehti. Se alkoi valua hitaasti alaspäin kuin meritähti. Hetken oli täysin mahdollista kuvitella, että maailmanloppu oli alkanut ja että meri oli juuri alkanut luovuttaa kuolleitaan.\nTeos löytyy myös täältä\nLähettänyt Annika klo torstaina, elokuuta 07, 2014 12 kommenttia:\nTunnisteet: arvostelukappaleet, kauhu, suosikit\ntiistaina, elokuuta 05, 2014\nRiikka Takala; Ole hyvä\nAtena 2014, 152s.\nJokaisella heillä oli ruumiinsa ja he pelkäsivät sitä.\n"Vittu", sanoi Viola, joka ei koskaan nähnyt itseään.\nHeillä jokaisella oli ruumiinsa, ja se pelkäsi heitä.\nViola: Mitä siitä voisi sanoa? Että hän oli niitä tyttöjä, jotka puhuivat sujuvasti viittä kieltä, mutta oli sitä mitä kulloinkin suostuisi ottamaan vastaan. Kassaneiti. Kebab-myyjä. Kirjastovirkailija.* Gallup-kyselijä. Tai että hänellä oli aikaa meditoida ja odottaa jotain koulutusta vastaavampaa niin kuin nyt.\nElli: Elossa oleminen oli velvoittava tunne. Hän tiesi, että toisinkin saattoi olla ja antoi lantion kiertää, kiertää.\nAava: Aava oli viittä vaille valmis eikä koskaan tulisi tämän valmiimmaksi, tämän täydemmäksi, vaan jäisi aina puolitiehen ja kesken. Hän jäisi siihen tilaan, että jos ei voinut olla kaikkein pätevin, oli oltava laihin.\nRiikka Takalan Ole hyvä on kantensa tavoin tekstiltäänkin värien kyllästämä, runollinen teos. Se on tarina kolmesta naisesta, joita yhdistää ystävyyden lisäksi jotakin mustaa: työttömyys. Hyvinkoulututettu Viola ja yh-äiti Elli tasapainoilevat vähien rahojensa varassa. Laskut jäävät maksamatta, tytölle ei ole varaa ostaa uutta barbia. Aavalla puolestaan on turvatumpi talous: rikas mies, mutta riittääkö sekään, koska aina löytyy toinen laihempi tyttö.\nNaiset käyvät yhdessä tanssitunneilla, joka tuo elämään etnisyyttä, rajojen ylittämistä, voimaa. Ja toisaalta myös vastuuta. Aina vastuuta, vaikka omatkin asiat ovat hunningolla.\nTanssia, vauvahaaveita, hyväntekeväisyyttä, sairaita exiä, anoreksiaa, leipäjonoja, rannerenkaita. Niistä on tämä pienisuuriromaani tehty. Koska olen itsekin työtön, halusin ehdottomasti tämän kauniin kirjan kokoelmiini. Vertaistuen vuoksi ja ehkä myös tirkistelyn ilosta: miten muut samassa tilanteessa olevat pärjäävät. Olen hyvä -teoksen mukaan eivät kovinkaan hyvin. Ja toisaalta, ääriolosuhteissa meistä jokaisesta paljastuu rautanainen.\nLukukokemuksena ehdottoman positiivinen, joskin hiukan sekava. Pieneen tilaan oli puskettu mielestäni aivan liikaa tavaraa, kun jo pelkästään yksi aihepiiri olisi sivumäärään nähden riittänyt. Mutta toisaalta sitten tarina olisi ollut eri. Ei näin runsas, kaareva, pyörivä, huikea.\nMiten valaistuvatkaan ne, jotka ovat yhtä tyhjän kanssa.\n*) itse kyllä hyppisin ilosta, jos moista virkaa tarjottaisi...\nLähettänyt Annika klo tiistaina, elokuuta 05, 2014 8 kommenttia:\nTunnisteet: arvostelukappaleet, köyhyys, pienoisromaanit, tanssi, työttömyys, ystävyys\nlauantaina, elokuuta 02, 2014\nHaruki Murakami; Sputnik- rakastettuni\nSupuutoniku no kiobito 1999, suom. Ilkka Malinen (Sputnik Sweetheart 2001) ja Tammi 2011, 252s.\nSaatan lopulta menettää kaiken. Mutta paluuta ei ole. Voin vain kulkea virran mukana. Vaikka se sitten merkitsisi poroksi palamista. (S)\nK, Sumire, Miu. Kolmiodraama, jossa K rakastaa Sumirea, Sumire puolestaan pitää K:ta pelkkänä ystävänä, koska on itse lääpällään Miuhun. Miu taas on niin salaperäinen, ettei hänestä ota mitään tolkkua. Traumatisoitunut, eikä ihme. Sen verran kummallisen kokemuksen nainen on joutunut läpikäymään.\nSiinäpä tarina purkissa. Jos käymme hiukan tarkemmin tätä pientä suloista pokkaria ruotimaan, voisin esitellä teille, jotka ette teosta vielä ole lukeneet, hiukan tarkemmin päähenkilöitä. Tiedostan kyllä, että Sputnik- rakastettuni on nauttinut jo valmiiksi runsasta blogihuomiota. Eikä ihme, onhan se itsensä Haruki Murakamin, filosofisen kirjailijagurun tuotantoa. Minunkin oli kirja toki luettava, jälkijunassa tultiin mutta lujaa tultiinkin.\nK on tokiolainen opettaja, eksynyt sielu, harhailija. Yksinäinen älykkö, joka viihtyy (iik) kirjojen parissa. Ja tietysti Sumiren. Peikkomaisen ulkomuodon omaava, kirjalijan urasta haaveileva Sumire tuo K:n elämään iloa ja kipinää, mutta hän ei vastaa miehen romanttisiin tunteisiin. Miu sen sijaan on näitä kahta hiukan vanhempi, naimisissa oleva nainen, joka kantaa huolitellut ulkokuorensa sisällä raskasta taakkaa. Niin hirmuista, että se sai hänen tummat hiukset muuttumaan yhdessä yössä valkoisiksi.\nOli vaikea alistua siihen, että hän tunsi tuskin mitään minua kohtaan miehenä. Joskus tämä sattui niin pahasti, että tuntui kuin joku olisi kaivanut veitsellä sisikuntaani. Silti aika jonka vietin hänen kanssaan oli kallisarvoisempaa kuin mikään muu. Hän auttoi minua unohtamaan elämäni yksinäisen pohjavireen. Hän laajensi maailmani rajoja, auttoi minua vetämään henkeä syvään, lohdullisesti. (K)\nTeoksen pointti on niin syvällinen, etten ole varma tajusinko ihan kaikkea. Ja toisaalta hyvinkin maanläheinen. Että se Murakami osaakin! Hän on kirjailijana - hämmentävä. Sputnik-rakastettuni on sivumäärältään lyhyt, sisällöltään runsas. Se käsittelee syvällisesti sitä, kuinka pitkä matka on, kuinka järjettömän pitkä se on ihmisen luota toisen luokse. Kuinka ketään ei voi lopulta tuntea. Kahlita. Omistaa. Ja kuinka kipeää tämä tosiasia, ja rakkauden tuulien tuoma muutos voikaan tuntea.\nJärisyttävä, surumielinen lukuelämys. Goodreadsissa mainitsin teoksen olevan kuin 1Q84:n pikkusisko. Sama mysteerin painoinen tunnelma, haarautuva todellisuus on mukana tälläkin kertaa. Mainio teos, josta, kuten jo mainitsin, on blogattu valtavasti. Google kertoo kyllä.\nKumpikaan meistä ei tiennyt mitään, millä oli todella merkitystä, eikä meillä ollut kykyä korjata asiaa. Meillä ei ollut vankkaa perustaa johon tukeutua. Olimme lähes täysiä nolliam pelkkiä säälittäviä olentoja, jotka ajelehtivat yhdestä unohduksesta toiseen. (K)\nLähettänyt Annika klo lauantaina, elokuuta 02, 2014 2 kommenttia:\nTunnisteet: draama, ihmissuhteet, katoaminen, kolmiodraama, ystävyys\nHyvän mielen kirjat Top 10\nTässä tulee pihiltä naiselta napattu aivan ihastuttava haaste, jossa listataan kymmenen mieltä ilahduttanutta kirjaa. Eipä ole ihan lä...\nKatja Jalkanen & Hanna Pudas; Rivien välissä\nAvain 2013, 168s. (arvostelukappale) Bloggaamiselle on monia syitä, joista yksi tärkeimmistä on lukukokemuksen jakaminen muiden kans...\nPierre Lemaitre; Silmukka\nTrois jours et une vie 2016, suom. Susanna Hirvikorpi ja Minerva 2017, 270s. Katastrofin laajuus sai hänet lamaantumaan. Parissa s...\nThe Whisper Man 2019, suom. Irmeli Ruuska ja Otava 2019, 396s. Siitä ei tule helppoa ja heti alkuun minun on pyydettävä anteeksi. San...\nDaniel Cole; Räsynukke\nRagdoll 2017, suom. Jaakko Kankaanpää ja Gummerus 2017, 444s. "Hän tulee. Wolf, hän tulee ja tappaa minut!" Ford sanoi. &...\nKatarina Wennstam; Turman lintu\nMaria ja Tobias Allende ovat vihdoin löytäneet unelmiensa talon Tukholman lähistöltä. Nuorenparin arki järkkyy, kun entisen omistajan me...\nFasandraeberne 2008, Suom. Katriina Huttunen, Gummerus Kustannus Oy 2013, 451s. Tarkastellessaan huvilaa ulkoapäin Carl tunsi selvää le...\nKiss my juhannus: Laura Suomela\nRakkautta ja hylkäämistä: Khimaira\nMatti Laine: "Kuolemanloukku" - ex Libris...\nJori Reijula: Lattesamurai


Musta dick kuvat - tcfl-libinfo.com\nSuomalaista koti pornoa Vapaa kypsä äiti seksiä Tyttö syö poop Mustat miehet dick kuvia Lupus kuvat porno Paksu afrikkalainen malleja\nTärkein > Seksikäs > Musta dick kuvat\nHei taas, Bridget Jones ja Prada-paholainen! Kirjoita kirje Viisi tyylivinkkiä Brit Awardsien punaiselta matolta Päivän kysymys: Fabulous Things Luukku Tätä et halua joutua selittelemään pomollesi tai vanhemmillesi.\nVuoden kymmenen tärkeintä trendiä. Supertähti julkaisi kuuman bikinikuvan. Miten sormella itseäsi tytöille. Musta dick kuvat. Postaa kuva teinityylistäsi Päivän kysymys: Kaikki nämä pilaavat tunnelman varmasti. Miehet ja penikset, ei vaan pysty ymmärtämään…" — Nainen 25, seurustelee. Kimalla kilpaa joulukuusen kanssa tyylikkäästi Näin levität verkkorauhaa, osa 1: Ilta-Sanomien keskustelu- ja kommentointisäännöt.\nSuomen tasa-arvokeskustelun tyhjänpäiväisyydet Beyoncé ryhtyi kenkäsuunnittelijaksi Vaalikenkä eli Trendin ja Lilyn vaalitentti, osa Slush tulee — ja siksi hekin ovat Helsingissä tällä viikolla Opi rakastamaan maanantaita: Eksä, mikset nostalgisoi kanssani? Pieni lapsi ei osaa valita paikkaa tai aikaa nälälleen. Aiotko osallistua Lihattomaan lokakuuhun? Lady Gagan Asia-koiralle oma muotidiili Trendihaastaa: Asuisitko mieluummin maalla vai kaupungissa?\nTee nestesaippuaa, uudista makuuhuoneesi ja kokkaa joulun jämistä huippuravintolan suosikkiannos Päivän kysymys: Vaalikenkä eli Trendin ja Lilyn vaalitentti, osa 3: Ne voivat olla merkki sairaudesta Mistä saa Suomen parhaat korvapuustit?\nKuvaa kyntesi ja voita luksuslakkoja Karl Lagerfeld paljastaa, miksi ryhtyi muotisuunnittelijaksi Viikon blogitulokas: Justin Bieber alasti — miehinen mitta yllättää!\nLivet är en fest Tutki rintasi — sovellus auttaa VIHAAN MIEHIÄ — 7 idiooteinta urostyyppiä Rihannalle uusi ja yllättävä muotipesti Luukku\nÄlypuhelimet ovat tuoneet arkeemme paljon hyvää tiiviin yhteydenpidon läheisiin ja mahdollisuudet kuunnella Lena Dunhamin Women of the Hour -podcasteja ja katsella söpöjä kissakuvia koska tahansa, muutamia mainitaksemme.\nMitä ostat miehellesi joululahjaksi? Kansa on puhunut — Aussie Academyn voittajat julki Vaalikenkä eli Trendin ja Lilyn vaalitentti, osa Natalia Vodianova - maratonilta suoraan catwalkille Meitä on ylikiitos lilyläiset! App Store Google Play App iTunes App.\nKuuntele toukokuun Trendin Spotify-listaa Näin syntyi Trendin juttu Anna Abreusta Päivän puheenaihe: Onneksi ylläolevan kaltaisia kuvia ei jouduta katsomaan paljoa enempää, sillä haaste lähti hyvin nopeasti suositumpaan ja huomatttavasti hauskempaan suuntaan, kuten alta näkyy!\nGooglen samanlaiset kuvat -haku Mustavalkoista pukuloistoa muotigaalassa Best Beauty Buy -voittajat Luukku 3: Facebook Twitter WhatsApp Tykkää 1. Kuinka monta naista voi syvä kurkku. Saa hellittää — salillakin Millaisen elämänohjeen Cara Delevingne sai Kate Mossilta? Näin tutkit rintasi Lanvin suunnitteli Minni Hiiren uudet vaatteet Mikä on tekotaiteellista paskaa? Milloin on liian vanha opiskelemaan? Vaalikengät jalkaan ja vaikuttamaan!\nKaikki syrjäytyneet eivät ole reppanoita Päivän kysymys: Mitä muistat menneistä Mallikouluista? Hanki oma What would xxx do? Supertähti julkaisi kuuman bikinikuvan Mikä vanhempiesi aikainen trendi on jäänyt mieleesi? Eli millainen tilastollinen jakauma saataisiin miesten mitoista, ja kuinka harvinainen on yli 20 senttinen tai jopa senttinen elin?\nISIS uhkasi mestata maailman suosituimman pornotähden.\nOlen saanut peniskuvia ja tiedän ystäviä, jotka niitä ovat saaneet. Se, että haluaa päästä hommailemaan mahdollisimman monen kanssa. Rihannan entinen stailisti tyrmää julkkismallistot Ilmianna Instagram-tilisi!\nMikä vanhempiesi aikainen trendi on jäänyt mieleesi? GreySweatpantsChallenge only haters will say it's fake.\nSeuraa blogia, niin pysyt kärryillä! Minä viikonpäivänä et juo alkoholia? Vaihtoehtofaktoja kansalle, jota eivät tyhmät nykyfaktat kiinnosta! Toimistotyöntekijä Laura, 29, pokasi pubissa — kaunottaren kookkaat rinnat herättivät uteliaisuuden. Ketkä vaikuttavat siihen, millaista arkemme tulevaisuudessa on? Avainsanat collegehousuhaaste haaste huumori kalu katso kuvat komedia mönkään Penis. Totuus Jaajo Linnonmaa -jutun kuvauksista Anna palautetta elokuun Trendistä ja voita palkinto!\nLilyläiset pukeutuvat pyjamaan Päivän kysymys: Älä ole autoileva idiootti Viikon aloitus: Pienikokoinen, varpushaukkaa pitempi- ja kapeampisiipinen.\nÄÄNET Uusimmat äänet Katsotuimmat äänet Suosituimmat äänet Puhutuimmat äänet. Kylpytynnyri vaimo. Ensinnäkin, miesten olisi syytä muistaa, että joissakin tapauksissa kuvien lähetteleminen saattaa täyttää rikoksen tunnusmerkit. Miten kuvitat blogipostauksen omilla kuvillasi?


20.04.2018 • seksiä ruotsinlaivalla thai naiset suomessa\nThai-naiset unohdettuja maahanmuuttajia Yle Uutiset Yleistä Thaimaasta - Suomi24 Thai treffit suomessa Thai - naiset unohdettuja maahanmuuttajia. Lahdessa autetaan thai -naisia kotoutumaan. Ammattikorkeakoulun vetämässä hankkeessa kartoitetaan millaisissa olosuhteissa thai - naiset elävät, ja millaista apua he tarvitsevat. Thai - naiset ovat jäneet varjoon maahanmuuttajia koskevissa asioissa. Prostituutio Suomessa Katso mistä saat halvimmalla Suomessa paikallisessa thai -hieromossa, niin et ole mitän thai -hierontaa saanut, vaan keskivartalohierontaan tähtävä läpintä! Tavalliset thaimaalaiset naiset eivät ole kiinnostuneita vain harrastamaan seksiä ilmaiseksi miehen kanssa yhdenillan juttuna toisin kuin monet suomalaiset naiset. E Kontakti Fi Kirjaudu, thai Naiset Suomessa - thai treffit suomessa.\nUsein avioliiton kautta maahan saapuneet jävät helposti avun ulkopuolelle, eikä heitä onnistuta tavoittamaan, toteaa hankkeessa mukana oleva opettaja Tarja Tolonen. Byhieronta levi seksiä suomessa. Ilotaloja Suomessa Brothel Helsinki, sitä ennen naiset saavat vuorotellen järjestä Jonille viimeiset treffit.\nE Kontakti Fi Kirjaudu Thai Naiset Suomessa - thai treffit suomessa seksiä ruotsinlaivalla thai naiset suomessa Category Archive Treffit Somero. Kauneudenhoitoala kiinnostaisi, hän sanoo omalla kielellän, Duangden toimiessa tulkkina. Hieronta Levi Seksiä Suomessa, kirjaudu sisän Virolaiset naiset, suomessa? Ikäntyvien seksi kristiina komulainen lesbo porno lesbo suomi pillu happypancake kirjaudu mature vittu lypsä kyrpä seksi kahden miehen kanssa, thai Dating Suomi Thai Deittailun Mekka. Off on Välimatkat suomessa eniro treffit, thai hieronta myyrmäki oma kuva. Vasta kaksi kuukautta sitten maahan saapunut Naowarat Vaari ymmärtä jo jonkin verran puhetta, mutta suomenkieli ei luonnollisesti vielä taivu. Ensimmäiset havainnot Suomesta olivat kylmyys ja kaunis, valkoinen hanki. Wetpussy Treffit Suomi Haku - thai treffit suomessa, kirjaudu sisän Virolaiset naiset, suomessa? Wetpussy Treffit Suomi Haku, category Archive, treffit. Suomessa ja maailmalla ihmiskaupan märästä on vain prostituutio on tiukasti sidoksissa ihmiskauppaan. Hieronta levi seksiä suomessa. Sisäasianministeriön Kotouttamisrahaston tuella käynnistettävässä Myanyuban-/Kotona-hankkeessa pyritän kartoittamaan millaisissa olosuhteissa naiset elävät, ja millaista tukea he tarvitsevat. Esimerkiksi täysin ilmainen Siellä näkyy aika ajoin myös. Luvassa on muun muassa neuvontapalveluita ja thainaisten tapaamisia. I iso nainen ilmaiset erotiikkaelokuvat jkl wilma thai hieronta hinnat avioero lapset ekontaki julkkis deitti iso pillu liukasta. Ilotaloja suomessa brothel helsinki. Sitä kautta voi itsenäistyä, eikä ole muiden, esimerkiksi aviomiehen avusta aina riippuvainen, sanoo Duangden Mittentag. Päijät-Hämeessä arvioidaan asuvan noin parisataa Thaimaasta kotoisin olevaa naista, joiden elinolosuhteista varsin vähän, vaikka monet ovat olleet jo vuosikymmeniä maassa. Lahden ammattikorkeakoulun projektityöntekijä, 20 vuotta maassa asunut Duangden Mittentag vahvistaa tiedon. Vähän joka nettisivulla, välimatkat Suomessa Eniro Treffit Suomi Fi / Swingers thai treffit suomessa, ilotaloja suomessa brothel helsinki. Thai treffit suomessa - Wetpussy treffit suomi haku - Treffit suomi haku onko prostituutio laillista suomessa - Haparanda Lokal Vaikka seksi suomalaismiehille on Thaimassa suhteessa halpaa thai treffit suomessa - Tule suositulle Thai -aiheiselle sivustollemme ja tapaa uudet tuttavuudet muutamalla napinpainalluksella. Vähän joka nettisivulla, e Kontakti Fi Kirjaudu Thai Naiset Suomessa - thai treffit suomessa Video on osa Ihmiskauppa ei ole satua-kampanjaa. Nyt Naowarat aikoo opetella kieltä ja haaveilee työpaikasta. Marraskuu thai hieronta pasila. Pakolaiset ja paluumuuttajat saavat palveluita, mutta thai-naiset eivät saa niin helposti tukea, ja he saattavat jädä kotiin ja uhkaavat syrjäytyä. Tärkeintä on kielitaidon kehittäminen. Video on osa Ihmiskauppa ei ole satua-kampanjaa. Suomessa ja maailmalla ihmiskaupan märästä on vain prostituutio on tiukasti sidoksissa ihmiskauppaan.\nSex elokuvat tuska open air metal festival hamina tattoo esiintyjät!\nLive, cam Cam Cam Hommaa Ilmaiseksi.\nHarcore, Teräväpiirto, Takaa päin, Korjaaja, Isä ja tyttö, Kumartunut, Luonnolliset tissit ja paljon lisä. Alastonsuomi tunnukset gay chat suomi / Rakkaus viesti Porn Game Eckeroline S-etukortti Homo - Gay-hieronta Marraskuu Näytä seuraavat horoskoopit: Thai hieronta rauma sex webcam laurilan sex work net helsinki kiihottava nainen. We offer you the ideal environment for exciting flirts, hot games and adventures. Ruskeaa vuotoa rentouttava hieronta helsinki / Naista pirkkala Rentouttava hieronta helsinki puhelinseksi? / Naista pirkkala Full porn rentouttava hieronta helsinki / Lesbo sex Hieroja riihim?ki rentouttava hieronta helsinki / Deitti naantali Badoo treffit rentouttava hieronta helsinki / Pornchat sex - NetstarMedia. 7 years ago Brazilian Transsexuals Horny solo stroker 7 years ago Shemales From Hell Blonde Brazilian shemale gets her ass pounded by a burly stud 7 years ago Franks T-Girl World Emilie is a busty brazilian tranny with a long, thick and curved cock!\n0 mielipidettä “Seksiä ruotsinlaivalla thai naiset suomessa”


Lenov – Gingapedia\nLiittouma Jerome, Lydia, sisarukset\nLiittouma Jerome, Lydia, sisarukset, Ōun soturit\nKuolinsyy Akakabuton jälkeläinen tappoi (osa 1)\nLenov oli Jeromen ja Lydian poika. Hän oli Tetsuon, Akiran, Tonovin, Marun ja Sunnyn veli. Hänellä oli emonsa tapaan venäläinen nimi ja hän muistutti emoaan myös ulkonäöllisesti, mutta oli tätä tummempi.\nLenov sisaruksineen syntyi Futago-solassa alkusyksystä, kolme päivää Weedin ja Koyukin pentuja myöhemmin.\nLenovin perhe ja muut Ōun soturit joutuvat tulivuorenpurkauksen yllättämiksi. Gin ja Akame jakavat lauman kahtia sen toivossa, että edes jompikumpi puolisko selviäisi hengissä. Lydia on Ginin ryhmässä ja hän jakaa pentunsa niin, että heitä on kolme per ryhmä. Lenov menee emonsa mukaan.\nLenov ja hänen koko perheensä selviää hengissä. Jinemon Kurohabaki lukitsee Ōun joukot kaivokseen, josta heidät myöhemmin vapautetaan.\nTarinan alussa Akakabuton jälkeläiset hyökkäävät Futago-solaan. Yksi jättiläiskarhuista iskee Lenovin maahan ja lävistää tämän kynsillään. Lenov huutaa emoaan apuun ja Lydia juoksee poikansa avuksi Crossin ja muiden pentujensa varoituksista välittämättä. Karhun kynnet painautuvat syvemmälle ja Lenov menehtyy hetkessä. Lydia ei kuitenkaan suostu jättämään poikaansa, vaan hyökkää karhun kuonoon ja alkaa sitten kantaa Lenovin ruumista turvaan.\nNoudettu kohteesta ”https://wiki.hopeanuoli.com/index.php?title=Lenov&oldid=73668”\nSivua on viimeksi muutettu 30. kesäkuuta 2019 kello 13.51.


Keskisuomalaisen yhtiökokous alkoi juuri. Hallituksen puheenjohtaja Leena Hautsalo avasi netin kautta pidetyn kokouksen (kuvassa). Kokouspaikalla oli vain alle kymmenen osallistujaa maan hallituksen koronasuositusten takia. Netin kautta osallistujia oli paljon enemmän.\nEnsin elvytystä, sitten rankka kipupaketti\nTyöelämäprofessori Vesa Vihriälä vetämän selvitysryhmän juuri äsken julkistaman raportin viesti on synkkä. Suomi ja maailma ovat koronakriisin takia vajonneet talouskriisiin, josta ei ponnahdeta nopeasti takaisin entiselle kasvu-uralle. Virus on läsnä pitkään. Niin kauan kun rokotetta ei ole, on oltava jonkinlaisia rajoituksia ja suosituksia, jotka vähentävät ihmisten kulutuskäyttäytymistä. Ja kaiken pahin asia on pelko. Kun ihmiset pelkäävät virusta, he eivät käyttäydy normaalisti. Nyt ihmiset ovat alkaneet pelätä myös talouslamaa ja sekin synkentää kierrettä. "Sokki on iso ja toipuminen on hidasta", Vihriälä sanoi tiedotustilaisuudessa. Vihriälän työryhmään kuuluivat Suomen arvostetuimmat taloustietäjät. Talousnobelisti, professori Bengt Holmström, professori Roope Uusitalo ja valtiotieteen tohtori Sixten Korkman. Uusitalo on ollut professorina Jyväskylän kauppakorkeakoulussa. Tämä kokeneiden taloustieteilijöiden ryhmä hahmotteli selvitystyössään Suomen näkymiä koronakriisin aikana ja sen jälkeen. Heidän mukaansa talouskasvu painuu Suomessa tänä vuonna hieman vaille kymmenen prosenttia miinukselle. Taloustietäjät ehdottavat, että suurista tulonmenetyksistä kärsiville yrityksille erillinen työryhmä laatisi tukimallin, jolla hetkellisesti korvataan tappioita. Näin estetään hallitsemattomat konkurssit. Ryhmä ei kuitenkaan ehdota yleistä ja kaikkia yrityksiä tai edes kokonaista toimialoja koskevia tukia, koska siihen valtion varat eivät riitä. Ryhmä esittää vain valikoivaa ja hetkellistä kannattavuustukea. Suomen talouspolitiikan linjaksi selvitysryhmä ehdottaa ensin elvytystä. Siihen paras keino olisi heidän mielestään perinteiset infrahankkeet ja toisaalta kehityshankkeet. Työryhmä ei kannattanut massiivisia veronalennuksia tai tukipaketteja. Työryhmän mukaan vihreitä investointeja kannattaisi tehdä. Sitten Vihriälän työryhmä raportin ehkä karuin kuva. Elvytyksen jälkeen ehkä vuonna 2023 tai 2024 olisi syytä siirtyä julkisen talouden vakauttamiseen. Se tarkoittaa erittäin suuria menojen leikkauksia tai veronkorotuksia tai molempia. Niiden välillä painottaminen on poliittinen valinta. Tuolloin istuvan hallituksen poliittinen linja ratkaisee paljolti, kumpaa keinoa käytetään enemmän. Siksi hallituspohjalla on tulevina vuosina poikkeuksellisen suuri merkitys, sillä hallitus tulee tekemään todella suuria arvovalintoja. Talouden rakenteellinen tasapainottamistarve on suuri. Vihriälän mukaan se on 3-4 prosenttia bruttokansantuotteesta. Rahassa se tarkoittaa 7,5-10 miljardia euroa vuodessa. Valtion tämän vuoden menot oli ennen kriisin puhkeamista arvioitu 57,7 miljoonaksi euroksi. Selvitysryhmän näkemys tarkoittaisi, että valtion menoista pitäisi muutaman vuoden kuluttua leikata 13-17 prosenttia. Se on hurjan rankka leikkaus. Selvitysryhmä kutsuukin tätä kipupaketiksi. Sitä se todella tulee aikanaan olemaan. Se tarkoittaa monien nykyisten julkisten palvelujen ja etujen karsimista. Toisaalta se tarkoittanee myös kipeitä veronkorotuksia arvolisäveroista haittaveroihin ja pääomaveroista tuloveroihin. Arvovaltaisen selvitysryhmän mukaan valtion velka voitaisiin näin vakauttaa 75-90 prosentin tasolle bkt:stä. Se olisi heidän mukaansa vielä kestävä taso, mutta se kyllä heikentää Suomen kykyä ottaa vastaan joitakin tulevia talousongelmia. Korkojen ryhmä uskoo - ja toivoo - pysyvän kauan alhaisina. Vihriälä kuitenkin vakuutti, että selvitysryhmä uskoo Suomen selviävän näistä talousongelmista, sillä yhteiskunnassa on luottamusta ja yhteishenkeä. Vihriälä mainitsi toisenlaisena esimerkkinä USA:n, jolla ei ehkä olisi samanlaista yhteiskunnallista selviytymiskykyä. Talousviisaiden raportti on rankka. Se lienee realistinen tulevaisuudenkuva. Koronakriisistä ei palata nopeasti kasvuun ja entiseen menoon. Jo itse virus luo pitkään pelkoa ja rajoittaa ihmisten elämää. Myös talous on monta vuotta sairas ja toipuminen vaatii siitä vuosia. Edessä on menetetty vuosikymmen. Taloudellisesti palataan viime vuoden tasoille ehkä vasta tämän vuosikymmenen lopulla. Huh, huh.\nKesän ulkoliikuntakausi lähestyy. Kohta pääsee jälleen tenniksen ulkokentille. Paineelliset tennispallot ovat olleet lajin ilmastorikos. Pallot ovat kestäneet vain muutaman pelitunnin ja sitten niistä on tullut jätettä. Metalliset painetölkit ovat olleet metallijätettä. Nyt markkinoille on tullut uusia paineettoman palloja, joiden pitäisi kestää normaaleja palloja paljon enemmän pelitunteja. Ja ne on pakattu pahvirasiaan. Ilmasto pelastuu. Ja jos korona-ajasta huolimatta pääsee ulkokentille (kentällä vain kaksi pelaajaa), myös terveys pelastuu.


Blogikirjat tauolla toistaiseksi: Päät poikki jonneilta!\nPäät poikki jonneilta!\n4967. Ylöjärveläiset pojat ei ole muuttuneet 15 vuodessa huuteluineen. Joko se huusi dösä (bussi?) tai vastaavaa plösöä (minä). Kuulokkeet korvissa se kuulosti ehkä lösöltä. 2007 joku huusi apua kun minut näki.\nKävin kävelyllä 40 min, 2,8km. Heikko aerobinen kunto. Söin hyvät pöperöt, ehkä vielä paremmat kun koko viikkona, ja sitten vielä lisää eilistä, sekä puoli litraa simaa. Veskissä ravaamista. Toivon ettei diabeetus tartu. Ei mun pitänyt jäädä huomiselle mutta en ole tavaroitani jaksanut pakkailla vielä.\nTyhjensin läppäriä koko aamupäivän mutta eihän tähän mitään windows10:ppiä saa mahtuu xD\nMöin yöllä lahjakortin torin kautta. Ja öö, unohdin mitä mun piti kirjoittaa. Pasha ja karitsa ja parsat ja muusi. Niin joo, tilasin postikortteja ja osoitelappuja pääsiäisalennuksella smartphotosta omin kätösin muokatuin kuvin.\nMeen tungeksiin johkin vessaan ja pitäisi kai miettiä ottaako täältä kinderyllätykset mukaan vai joutaako smurffiinat ja muut roskiin. Vai tuleeko niihin jokin nostalginen arvo sit joskus. Esim että 20-luvun keräilykohde vuodelta jolloin niitä kerättiin myynnistä pois. Epäilen, koska tämä vuosikymmen ei tule ikinä olemaan niin legendaarista kuin ysärilapsosilla


Palkkakeskustelu | Page 113 | TechBBS\nFirst Edellinen 113 of 114\nOma palkka on IT alalla palvelutyössä sen 2149/kk, menee käsittääkseni juuri taulukoiden mukaan.\nTuleva TES tuo toivonmukaan inflaatiota paremman korotuksen, muutoin alkaa uuden paikan metsästys.\n@Matolaatikko :lle pieni vinkki, että jos se oman vaimon palkan pienuus noin paljon häiritsee, ja Hesen pihvinpaistajakin tienaa paremmin (vrt. vastuu tietysti) olisiko työpaikan vaihto paikallaan?\nVaro kuitenkin ettet tiputa Fairya sämpylän puoliskoiden väliin.\nAloitat vaan suosiolla sen paremman paikan metsästyksen. Ei se 2% TES korotus juuri missään tunnu, vaikka sattuisi tuurilla olemaan vähän inflaatiota enemmän.\nTuon TESin esiintuloa tässä vielä vähän odotellaan, sen jälkeen voi alkaa tekemään päätöksiä. Nykyhommassa palkka kieltämättä minimitasoa, tosin varsinainen tekeminen ihan mielekästä sekä leppoisaa.\nItse työ ja siinä viihtyminen eivät ole asioita mistä voisi valittaa, ja nämä kaksi eivät välttämättä sitä paikkaa vaihtamalla mene parempaan suuntaan, vaikka enemmän rahaa saisikin.\nTyhmä kysymys, mutta miksi sitä TES:n voimaan tuloa pitää odotella? Sen tulokset tiedetään? Vaikutus on pari kymppiä nettona kuussa? Vaikuttaako se oikeasti jotenkin tyytyväisyyteesi?\nNuo TES korotukset ovat kyllä melko onnettomia, tosin pienille tuloille pari kymppiäkin on parempi kuin ei mitään. Naurattaa aina kun neuvottelujen aikana toinen osapuoli huutaa palkkamalttia. Mitä muuta nuo TES korotukset ovat lähiaikoina olleet kuin malttia? Täysin mitättömiä prosentin parin korotuksia, joista jää 40k€/v tuloilla satanen pari ylimääräistä kouraan vuodessa. Pienellä rahankäyttönsä järkeistämisellä on paljon suurempi vaikutus. En kyllä muista lähiajoilta mitään "maltittomia" 5% - 10% yleiskorotuksia, mikä tosin ei ole TES korotusten tarkoituskaan.\nReactions: eba ja Kan Dee Dokata\nViime viikolla oli ensimmäinen palkkakeskusteluni julkisella. Ei voi kyllä muuta sanoa, kuin että ei oikein jäänyt hyvä fiilis käteen. Työskentelen asiantuntijana, ja pohjapalkka on vaatimustasoon perustuva (n. 2800 €/kk) minkä päälle maksetaan henkilökohtaista lisää 4–48 %.\nMeillä työaikaa seurataan kellokortilla ja myös työssä suoriutumisen mittaaminen on hyvin helppoa, sillä työ perustuu tehtyjen päätösten lukumäärään. Työlle on esimiehen toimesta asetettu myös tavoite, johon pääsin jo toisella viikolla. Nyt olen painanut hommia puoli vuotta. Olen pitänyt joka päivä käytännössä kaksi tunnin kahvitaukoa ja siitä huolimatta olen viikosta toiseen tehnyt tuplasti asetetun tavoiteen määrän päätöksiä.\nPalkkakeskustelussa suoriutumista arvioidaan usealla eri kriteerillä asteikolla 1-5, ja 3 on keskivertotyöntekijän arvo. Kolmosrivillä saa henkilökohtaista lisää 24 tai 28 %.\nPalkkakeskustelun tulos: Sain työssä suoriutumisesta (=käytännössä tuottavuus) arvosanan 2 ja henkilökohtainen lisäni nousi 4 % -> 8 %. Ei nyt jumalauta. Kysyin myös esimieheltä, mikä olisi tulos, mikäli olisin tehnyt ainoastaan asetetun tavoiteen verran hommia. Vastaus: 2.\nOnko tässä ainoa vaihtoehto alkaa sluibailemaan kunnolla ja pitämään nyt myös "etäpäiviä", kun se ensimmäisen palkkakeskustelun jälkeen tulee mahdolliseksi? En kyllä tämän kokemuksen jälkeen ihmettele julkisen sektorin tehottomuutta lainkaan, sillä henkilökohtainen suoriutuminen on näemmä de facto ikälisä. Ja kun pelkoa sanktioista ei ole, niin mikäs siinä vedellessä minimisuoritusta 28 % lisällä... Onneksi on vakkarisopimus, niin sopimuksen jatkoakaan ei tarvitse pelätä.\nReactions: KoessiKenguru, demas ja eba\nReactions: eba, BaTTman ja Zacksa\nEn ole hetkeen (lue kymmeneen vuoteen) ollut julkisella töissä, mutta tuo kuulostaa tasan samalta, kuin minun siellä ollessani. Työn tuottavuudella ja omalla suoriutumisella ei ollut minkäänlaista merkitystä sille, miten sinua arvioitiin, koska kaikki vedetään saman jauhelihakoneiston läpi ja sillä selvä. Mielenkiinnosta lähinnä kysyn, mikset hae yksityiselle sektorille, jossa sekä palkka on parempaa ja työ myös todennäköisesti mielekkäämpää?\nMielenkiinnosta lähinnä kysyn, mikset hae yksityiselle sektorille, jossa sekä palkka on parempaa ja työ myös todennäköisesti mielekkäämpää?\nTaatusti lähden, kunhan olen niin sanotusti "nähnyt kaiken" nykyisessä paikassa. Varmaan kun vuosi tulee täyteen niin alan aktiivisesti hakemaan parempaa duunia.\nTämä on kuitenkin ensimmäinen aidosti asiantuntijatason paikkani ja erinomainen kasvualusta siirryttäessä yksityiselle vaikkapa konsultoinnin pariin. Mutta jo nyt rutinoituminen, tehottomuus ja huono palkitseminen alkaa sattumaan, joten en kyllä todellakaan ole pitemmäksi aikaa jäämässä.\nReactions: Awelonian, PieniLäski, eba ja 1 muu henkilö\nHaiskahtaa Verohallinnolta, nimiä mainitsematta.\nMullakin työnantaja on sivuuttanut kintaalla kokonaan hyvin perustellun palkankorotuspyynnön eikä edes vastaa mitään, kun kyselen perään mikä on tilanne. No samaan aikaan ovesta lappaa porukkaa pihalle vähän väliä ja valitetaan, että jotain on tehtävä, että saadaan porukka pysymään firmassa. Itsellekin on taas tarjottu paikkaa ulkomailta "2-3 kertaisella liksalla" eli vaihtoehtoja olisi, jos vain oma elämäntilanne antaisi periksi.\nToisaalta, jos palkat eivät nouse niin kotimaan kysyntä sakkaa ja tulee työttömyyttä ja sekin luo kierteen jossa verot nousevat ja nettoveronmaksajien määrä vähenee.\nPalkkojen nouseminen on siis kansantaloudelle sinänsä hyvä juttu ja laskeminen huono juttu.\nMiksi sakkaa, jos veroaste lähtee pikkuhiljaa keventymään samaa tahtia kuin yleiskorotuksilla on vuosittain kompensoitu veroasteen nousua? Tietyn työtehtävän palkan jatkuva nostaminen vuodesta toiseen yleiskorotuksilla ei voi olla itseisarvo, sillä se tekee ennemmin tai myöhemmin kyseisen työtehtävän kannattamattomaksi ellei myös itse lopputuotteen hinta nouse samaa tahtia. Tämä taas heikentää kilpailukykyä. Julkisella puolella sahataan omaa oksaa aina vain pahemmin, hoitajilla paskat palkat joihin tehdään yleiskorotuksia, mikä lisää verotaakkaa, nostaa veroastetta ja pahentaa kierrettä.\nYritysten verotusta keventämällä saadaan työllistettyä enemmän uusia nettoveronmaksajia, jotka tuovat lisäystä myös kotimaan kulutukseen ja kysyntään. Tähän liittyen voisi esimerkiksi antaa suomalaisille pörssiyhtiöille myös porkkanan, jossa verokevennystä reilummin sen mukaan kuinka paljon yrityksen toiminnoista on täällä kotimaassa. Tämä kannustaisi investoimaan nimenomaan täällä Suomessa.\nAnsiotuloverotusta keventämällä saadaan työn tekemisestä yhä kannattavampaa ja lisättyä kaikkien työntekijöiden ostovoimaa ja sitä kautta lisättyä kotimaan kysyntää. Ja kun tällä veronkevennyksellä saadaan niitä pienemmän palkan työntekijöitäkin pois erinäisten sosiaalitukien piiristä, tulonsiirrot vähenevät ja voidaan keventää pikkuhiljaa lisää veroastetta.\nNollaan ei veroasteessa ikinä päästä pohjoismaisessa yhteiskuntamallissa, eikä ole tarvekkaan, mutta ideaalitilassa kaikki kynnellekykenevät kantavat kortensa kekoon tekemällä osansa ja kannattelevat ”heikoimpia”.\nMielestäni jo kerroin miksi, ostovoima sakkaa. Ilman kuluttajaa ei talous toimi.\nJos se ei olisi 1000km offtopiccia voisin tietenkin kysyä miten palkankorotusten jäädyttäminen mystisesti alentaa veroastetta, mutta antaa siis olla. Voisin nyt kuitenkin silti huomauttaa, että eivät ne pienemmän palkan työntekijät paljoakaan niitä veroja nytkään maksa.\nEn nyt ymmärrä ajatusmaailmaasi. Käsittääkseni ostovoima voidaan pitää samalla tasolla joko palkkojen yleiskorotuksilla veroasteen noustessa (sinun tapa) TAI veroastetta laskemalla ilman yleiskorotuksia (minun tapa). Ostovoima ei lähde sakkaamaan kummassakaan tilanteessa. Riittävästi verotusta keventämällä ostovoimaa voidaan kasvattaa ilman yleiskorotuksia, mikä lähtee ruokkimaan mahdollisuutta lisäveronkevennyksiin.\nJos kokonaisveroasteesta puhutaan, niin pienipalkkaistenkin rahoista menee melkoinen siivu veroihin.\nNiin, mikäs se sun palkkasi oli? Jos siitä keskusteltaisiin tässä ketjussa vaikka?\nItsellä vuositulot 63tE, IT-palvelunhallintaa, pörssiyritys, PK-seutu, työkokemusta viitisen vuotta.\nItsellä vuositulot 63tE, IT-palvelunhallintaa, pörssiyritys, OK-seutu, työkokemusta viitisen vuotta.\nMielestäni yleiskorotuksista, verotuksesta ja ostovoimasta puhuminenkin sopii tähän ketjuun.\nMutta asiaan, peruspalkka reilu 4200€/kk ja vuorolisineen vuositulot ovat siellä 75 tonnin tuntumassa, energia-alalla vuoroinsinöörinä, PKS ulkopuolella, työkokemusta 6 vuotta.\nElämäntilanne, se ihana tekosyy. Samasta syystä ihmiset ei niitä lapsiakaan tee ja tulevaisuus näyttää Suomen osalta todella kurjalta.\nLuulisi niitä töitä olevan myös Suomessa toki, jos taas ei ole, niin silloinhan taolisi typerä jos nostaisi palkkaa ihan vain muuten vaan.\nLapset yleensä aiheuttaa sen ihanan elämäntilanteen tekosyyn. Saa mukavasti jäädytettyä kaikki muutokset, koska lapset ei vaan sopeudu mihinkään muutoksiin. Muutoksen pelko taitaa olla parempi termi mitä elämäntilanne.\nYleensä ulkomaille lähtiessä toinen osapuoli jää ilman (tai ainakin mielekästä) työpaikkaa, tämä yksinään tyypillisesti syö jo sen "2-3 kertaisen liksan" mitä toinen saa. 1 vuosi koulua lapsilta menee hyvin helposti "leikkiin ja lauluun", riippuen vähän muksun iästä mutta esim. jos ko. siirtymä tapahtuu 9 luokalla (tai lukion lopulla) niin seuraukset voivat olla aika tuhoisat jatko-opiskelujen suhteen, pahimmillaan koulusta joudut vielä jopa maksamaan jolloin se 2-3x liksa onkin jo tappiota. Kotiin jäänyt osapuoli tylsistyy kotona päivät notkuen...\nYleensä lähtökohta on vielä olla kohteessa vain 'muutama' vuosi, muksujen kaverisuhteet revitään paskaksi pariinkin otteeseen, potentiaalisen kotiin jääneen osapuolen ei välttämättä ole enää Suomestakaan helppoa saada duunia sen jälkeen kun on vuosia idlannut kotona ja vielä vaikeampi jos vaihdetaankin johonkin uuteen maahan.\nEli onhan tuossa noita muuttujia ratkottavaksi, mikäli meinaa kaikki osapuolet edes semi-tyytyväisenä pitää, ainoa selkeästi positiivinen asia on että lapset todennäköisesti oppivat kielen ellei heitä pidetä suht tiiviisti 4 seinän sisällä tai paikka ole joku expattien paratiisi jossa piiri pieni pyörii...\nReactions: FireFly Renaissance ja Randomizer\nNo ei se nyt ihan niinkään ole. Pienten lasten kanssa tietty suht helppo muutta vaikka minne, mutta esim itsellä kun on kaksi teiniä kotona, niin asia on kyllä vähän eri. Ei se nyt ihan helppoa ole kesken lukion vaikka muuttaa muutaman vuoden komennukselle jonnekin ulkomaille. Tottakai kaikki on mahdollista, mutta kyllä lasten ikä aika paljon vaikuttaa.\nTotta varmasti tuokin. Itse ajattelen vain jotenkin, että lapsista puhuttaessa ne ovat iältään jotain vastasyntyneen ja ala-astelaisen välimaastossa. Johtuu varmasti, että omassa tuttavapiirissä ei ole sen vanhempia.\nMullakin sisko muuttaa just perheineen takas Suomeen useamman vuoden ulkomailla asumisen jälkeen, kun vanhimmalla lapsella alkaa koulu. Kyllä se kouluiässä muuttamminen rassaa lapsiakin. Ja kouluikäisetn kanssa on aikamoinen rumba muuttaessa hommailla koulpaikkoja jne. Edelleen, mahdollista, mutta ei niin yksinkertaisa kuin kotona hoidettavien taaperoiden kanssa. Ja takas Suomeen palatessakin sama rumba. Siis mitään takeita ainakaan pk-seudulla ei ole, että lapsille löytyy koulupaikka kodin läheltä/samasta koulusta, josta lähtivät.\nReactions: rth ja eba\nTokihan taustoja tietämättä on helppo heitellä tuollaisia kommentteja. Syy miksi aiemmin ulkomailta juuri tultiin kotiin, niin oli perhe ja lapset. Ei ihan kevyin perustein lähtisi takaisin samoista syistä, vaikka palkka parempi reilusti olisikin. On sitä Suomessakin parempaa palkkaa tarjottu ja tästä neuvotteluissa ihan rehellisesti kerroinkin. Silloin tilanne oli vain eri niin ei paikanvaihto edes kiinnostanut, vaikka palkka olisikin noussut melko reippaasti. Riskit vaihdossa oli kuitenkin suuremmat muilta osin, jota parempi palkka ei olisi korvannut riittävästi.\nNiin jos se ulkomaa ei ole vaihtoehto, niin ei sillä mahdollisella ulkomaan liksallakaan ole yhtään mitään merkitytä siinä yhtälössä. Jokainen toki päättää ihan itse mitä haluaa asian suhteen, kovin usein kuitenkin köykäinen "elämäntilanne" heitto ei tarkoita muuta kuin sitä, ettei uskalla (lisäinfollasi ei selvästikään teidän kohdalla). Nyt kun muistelen, taisit olla Jenkeissä, sitä voi myös miettiä olisiko jokin euroopan maa silti mahdollisuus, Ruotsi, Saksa, Sveitsi kaikki hyviä maita..\nJos sitä seuraavaa duunia ei ole valmis ottamaan vastaan, niin sitten pitää toki ymmärtää, että nykyinen palkka on ihan kohdallaan vs. se jokin muu duuni. Se on nimenomaan kokonaisuus jossa riskit, työmatkat, työn muu luonne, työporukka yms. ovat yhtälailla osana kuin palkka.\nEhkä näissä tilanteissa painaa hieman sekin että joku saattaa ajatella että työpaikan vaihtamisen myötä on kuitenkin uusi koeaika, ja jos saakin lähteä. Kun löytyisi ne muksut ja velat ja..\nUsein tulee myös lomista takapakkia, kun vaihtaa firmaa ja tämä taitaa vaivata enemmän mitä koeaika.\nNäihin on kyllä toisaalta ainakin asiantuntijahommissa aina löytynyt ratkaisu, jos työntekijä halutaan palkata. Sitä ei kannata ainakaan etukäteen pelätä, kunhan ottaa asian selvästi puheeksi ja sopii jo työsopimusvaiheessa.\nReactions: Mechanical Man, eba ja SundeR\nEipä ole koskaan ollut lomista ongelmaa. 2017 vaihdoin ja sain täydet 5vko palkallista lomaa. Ja nyt vuoden alussa aloitin uudessa työssa ja sain 6vko palkallista lomaa heti käyttöön (ja 6vko siis vuosittain). Tämä siis asiantuntijahommmissa.\nMulla oli ansaittuna 22pv lomia edellisestä firmasta ja ne maksettiin tietty mulle lopputilissä. Eli sain "tuplaliksan" vanhasta firmasta lopputilissä. Eli win-win siinäkin mielessä + tietty uudessa firmassa liksa nousi kivasti (peruspalkka nousi 15% ja bonareita minimissään sama kuin vanhassa, mutta mahikset helposti tuplata tai triplata, eli bonareita 20-30te/vuosi liksan päälle)\nNäitä kun ynnäilee kannattaa muistaa, että lopputilissä ei makseta (pääsääntöisesti) lomarahoja, eikä niitä yleensä makseta myöskään ylimääräisistä palkallisista lomista.\nTäytyy muistaa, että tälläiset etuisuudet koskevat hyvin pientä osaa palkansaajista todennäköisesti palkka-asteikkojen yläpäästä. En itse ainakaan tunne ketään joka olisi palkallisia lomia saanut neuvoteltua työpaikan vaihdoksen yhteydessä (toimihenkilöt / ylemmät toimihenkilöt). Varmaan kun vuosipalkka on siellä 3-digit tasolla niin tämä on normi.\nSuurin osa työnantajista seuraa täysin vuosilomalakia, eli kun vaihdat paikkaa tuo lomakertymä alkaa vielä sillä 2pv/kk tahdilla alusta.\nVaikka en noihin Honzon palkkalukemiin pääse niin kyllä siellä lattiatasollakin on varaa neuvotella lomista - jos siis on varaa neuvotella ylipäätään. Jos olet lakki kourassa hakemassa duunia esim. työttömänä, niin on helpompi sanoa että lomat kuten muillakin alussa. Mutta jos nyt firma oikeasti haluaa palkata nimenomaan sut, niin ei tuo firmalle ole mikään iso asia että saa neuvoteltua lomat tasolle "vanha työntekijä". Aika peruskauraa toi vaade mitä kolleegoja ja tuttuja haastatellu\nReactions: Ponsu, millap, Mechanical Man ja 3 muuta\nEi tulisi mieleenkään vaihtaa firmaa joka ei anna heti kärkeen täysiä lomia. Itsepähän valitsevat.\nOlen tehnyt työsopimuksia neljässä maassa ja Suomi on ainoa, missä on käytössä joku käsittämätön lomakertymäsysteemi. Kaikkialla muualla on pro-rated lomat heti alusta asti, oletuksena, kaikille.\nJos aloitat töissä 1.4. niin sinulla on heti ekasta päivästä lähtien käytössä 9/12 * <vuosiloma päivinä> lomapankissa.\nJossain firmoissa on mainittu, että koeajalla ei saisi käyttää enempää lomia kuin mitä on siihen mennessä kertynyt oikeasti, mutta käytännössä kukaan ei kysellyt kun pidin viikon loman uudessa duunissa 3vk aloittamisen jälkeen, jolloin olin kerryttänyt vasta 2pv lomaa oikeasti.\nReactions: Mechanical Man ja FireFly Renaissance\nJa mielumminhan se firma todennäköisesti ne lomat maksaa, kuin nostaa palkan niin korkealle, että työntekijälle joka osaa laskea, tulee minkäänlaista insentiiviä edes harkita vaihtamista.\nLomakertymä on vähän haastavampi, koska se vaatii sitten mahdollisesti enemmän kikkailua kirjanpidossa ja hr-järjestelmissä.\nJulkisella itsekin ja palkkaus perustuu taulukoihin. Henkilökohtaisia lisiä on kuulemma kielletty maksamasta, tosin kun olet tarpeeksi korkealla hierarkiassa niin sekin onnistunee. Rivityöntekijänä turha yrittää. Jos tällaisissa paikoissa haluaa työskennellä, kannattaa ennemmin asettaa työtehokkuutensa palkan tasolle kuin odottaa palkan nousevan tehokkuuden tasolle. Sitä se ei tule koskaan tekemään.\nJulkisella jos lopetettaisiin tuo taulukkopalkkojen nysvääminen ja maksettais tehokkuudesta eikä ajankulutuksesta työpaikalla niin saatais julkisen puolen turvotuksesta varmaan 30-40% pois (lue: mummot kortistoon).\nTämän takia teen lisähommia yrittäjänä, niin saa sen lisätulon niistä hommista. Päivätyö vain ns. "perustulona".\nReactions: Kan Dee Dokata ja eba\nEi henk.lisiä voida kieltäytyy maksamasta ja perusteet täytyy olla tasa-arvoisia.\nPalkkaus perustuu tehtävän vaativuuteen ja kyllä rivityöntekijöille myönnetään henk.lisiä suorituksista. En tiedä minkälaisessa organisaatiossa olet, mutta ihan en usko tuohon tehokkuuteen ja ylimääräiset pois. Monella paikalla tehdään jo nykyään pienillä resursseilla.\nEdustajan kyllä työnantajan puolta julkiselta ja oma palkkani on hinnoittelun ulkopuolella.\nTietämättä mitä Larez tarkalleen ottaen tekee, niin kuulostaa vähän siltä että työ keskittyy joidenkin tiettyjen rutiinitehtävien hoitamiseen ja työnantaja on mitoittanut resurssit sen tietyn tavoitemäärän mukaan. Jos larez tekee kahden ihmisen työt, ei työnantaja kuitenkaan ainakaan lyhyellä tähtäimellä voi vähentää resursseja, eikä oikeastaan hyödy mitenkään tuosta sykkimisestä. Oikeastaan päin vastoin, lopputulema voi olla se, että organisaatiossa useampikin tekijä joutuu pyörittelemään peukaloitaan ja pitämään tunnin kahvitaukoja. Tuollaisessa tilanteessa ihan ymmärrettävää, ettei haluta maksaa ylimääräistä.\nOikeusasiamies on huomauttanut meidän käsittelyajoista useampaan kertaan, joten homma on pikemminkin aliresursoitua. Tälläkin hetkellä käsittelyaika on noin 12 kk.\nLomakorvaus maksetaan aina kaikille, siis se lomapäivien palkka josta tässäkin oli puhe (22 lomapäivää). Se "ylimääräinen" lomaltapaluu tms. nimetty 50% tai muuta, ei yleensä tule maksuun jos henkilö irtisanoo itse.\nReactions: eba ja FireFly Renaissance\nEihän tuota lomaltapaluurahaa ole edes laissa tietääkseni, vaan perustuu vaan tessiin jossain kaupan aloilla yms.\nJuu ei ole laissa, mutta kyllä mulla on ainakin ihan jokaisessa työssä aina se maksettu. Tessiin siis perustuu.\nJuu, no itse en ole ollut pitkään aikaan tes alaisena, niin ei koske itseäni taas.\nLomapalkka perustuu lakiin, ja saat sitä jos sinulle kertyy vuosilomaa, ja ehdit pitää vuosiloman.\nLomakorvaus perustuu lakiin, ja sillä korvataan jos sinulle ei kerry lomapäiviä, tai jos et ehdi käyttää lomapäiviä ennen työsuhteen päättymistä.\nLomaraha perustuu TESsiin tai vakiintuneeseen käytäntöön, ja maksetaan tyypillisesti jonkin lomakauden palkan yhteydessä. Yleensä 50% lomapalkasta.\nTesseillä voi ja yleensä on oma vaikutuksensa myös lomapalkkaan / lomkorvaukseen, mutta poistaa niitä ei voi (inb4 miinanraivaajamerimies ahvenmaalaisella laivalla).\nReactions: Sid ja Mechanical Man\nVaikka ei olisi tessiä yleensä maksetaan. Aika paska firma jos ei maksa.\nMeillä se ilmeisesti on vaan tasa-arvoisempaa, kun henkilökohtaisia palkanlisiä ei anneta kenellekään niin ei tule sitten mutisemista. Eli kaikki arvioidaan vaativuusarvioinnin mukaan tismalleen omaan palkkaryhmäänsä eikä henkilökohtaisia lisiä sen päälle tule. Tai näin ainakin viime palkkakeskustelussa sain selitykseksi esimieheltä kun koitin perustella työtehokkuudella ja työtehtävien monipuolistumisella palkankorotustoiveitani. Ei ollut riittävästi uuteen vaativuusarviointiin kuitenkaan niin palkankorotukset jäi saamatta.\nEräällä varastolla jossa olin kesätöissä aikoinaan oli ns. urakkasuorite jota sai nohevana ehkä ~+400-500e/kk max. Tämä siis tarkoitti, että teit keskiarvoon verrattuna kaksinkertaisen määrän hommia. Silti näin pienikin panostus työnantajalta aiheutti tilanteen, että moni siellä oikeasti teki pienetkin lisät silmissä huomattavasti omaa motivaatiota särmemmin hommia. Jostain aivan absurdista syystä tuo paikka lopetti tämän urakkalisän maksamisen ja kaikki alkoivat saada samaa liksaa. Tuloshan tällaisesta oli se, että nyt kaikki teki maksimissaan sitä ns. perustasoa kun miksi kukaan olisi todellisuudessa siellä sykkinyt. Pahinta, että niiden ahkerimpien työntekijöiden liksa tippui 500e/kk joten moni osasi tehdä johtopäätökset ja vaihtaa firmaa. Varasto alkoi pyöriä alituisesti vuokratyöfirmojen henkilöstön voimin ja niiden jotka ei muualta paikkaa saanut/halunnut hakea - Vähemmän yllättäen tätä varastoa ei enää nykymuodossaan ole vaan meni konkkaan/myyntiin.\nReactions: valexi, demas, larez ja 1 muu henkilö\nJulkisen puolen palkkaus ei ole muutenkaan tästä maailmasta. Palkat tulee taulukosta, ja on työn vaativuusluokkia jossain listassa Kaveri on opettaja niin kertoi että työnhaussa aikalailla katsotaan vain papereista työkokemus, ja sen mukaan on sitten pakko rankata työnhakijat.\nJos muu yhteiskunta toimii tavallaan markkinataloudessa niin julkisella on oma sosialismin tyylinen systeeminsä.\nEn tiedä onko ongelma niinkään bonareiden puute, ei meilläkään yksityisellä ole suuret bonarit. Mutta jos sluibailee kuten tässä ketjussa on kuvattu julkisella tehtävän, tulee lähtö nopeasti. Alisuorittajat syövät ahkerien mahdollisuutta parempiin palkkioihin. Toki palkat ei ole myöskään taulukosta ja oma toiminta vaikuttaa siihen neuvotteluissa.\nJep en mäkään nyt suoraan ehdota bonarijärjestelmää ja aika laveat ne meilläkin on. Monessa paikassa vaikea mitata myös.\nMutta ylipäätään kyllä ahkeruudesta pitää palkita ja ei alisuorittaminen (varsinkin pelkästään motivaatiosta johtuva) saa olla yhtä hyödyllistä uran kannalta kuin suorittaminen tai ns. uida muiden vanavedessä. Melkoisen sosialistinen ajatus ylipäätään\nYhteensä: 891 (Jäsentä: 386, Vierasta: 505)


Erityisruokavaliopalvelujen erikoisammattitutkinto | WinNova\n09.03.2021 - 15.11.2022\nViimeinen hakuaika: 28.2.2021\nKoulutuksen tavoitteena on suorittaa erityisruokavaliopalveluiden erikoisammattitutkinto tai osatutkinto. Tarkoituksena on myös päivittää ja täydentää erityisruokavaliopalvelujen erikoisammattitutkinnossa tarvittavaa osaamista ja kehittää omaa työtään.\nKoulutus on suunnattu työssäkäyville henkilöille, joilla on riittävästi työkokemusta ravitsemisalan ruoanvalmistustyöstä. Koulutus toteutetaan monimuotokoulutuksena. Lähiopetusta järjestetään kerran viikossa iltaopetuksena Porissa. Koulutukseen kuuluu lähiopetuksen lisäksi verkko-opintoja ja tehtäviä. Koulutuksessa on kesä- ja joulutauko.\nTutkinto suoritetaan näyttöinä työelämässä.\nErityisruokavalioiden toteuttaminen ammattikeittiössä, 50 osp\nValinnainen tutkinnon osa (valittava 2) 60 osp\nPäiväkoti- tai kouluikäisten erityisruokavalioiden toteuttaminen, 60 osp\nNuorten tai työikäisten erityisruokavalioiden toteuttaminen, 60 osp\nIkääntyvien erityisruokavalioiden toteuttaminen, 60 osp\nRavitsemushoidon toteuttaminen hoitoympäristössä, 60 osp\nErityisruokavaliotuotteiden - ja palvelujen kehittäminen, 50 osp\nAmmatillinen tutkinnon osa ammattitutkinnosta tai toisesta erikoisammattitutkinnosta, 10-20 osp\nJos haluat lisätietoa aiheesta Erityisruokavaliopalvelujen erikoisammattitutkinto, klikkaa alta ja täytä yhteydenottolomake. Kysymyksesi lähetetään suoraan oppilaitokselle.\nOpiskelijaksi voidaan ottaa hakija, jolla katsotaan olevan riittävät edellytykset tavoitteena olevan osaamisen hankkimiseen ja tutkinnon suorittamiseen. Valinnassa huoimoidaan myös alalle suuntautuneisuus sekä koulutustarve. Kielitaitovaatimus on B1.1.\nHakeutuminen tapahtuu sähköisen koulutuskortin kautta oppilaitoksen omilla verkkosivuilla. Hakijat kutsutaan haastatteluun kuukauden sisällä hakemuksen jättämisestä.\nKoulutusmaksu 400 €. Sisältää opetuksen, materiaalin, opiskelijan ohjauksen, näytön ja tutkintotodistuksen.\nHaluatko tietää lisää koulutuksesta Erityisruokavaliopalvelujen erikoisammattitutkinto? Täytä yhteystietosi, niin oppilaitos ottaa sinuun yhteyttä.\nWinNova järjestää toisen asteen ammatillista perus-, lisä- ja täydennyskoulutusta, oppisopimuskoulutusta sekä muuta koulutusta Satakunnassa ja Vakka-Suomessa. Työelämän kehittäminen on ammattikoulutuksen ohella oppilaitoksen keskeinen ydintehtävä. Kampukset toimipisteineen sijaitsevat Porissa, Raumalla, Laitilassa ja Ulvilassa. Opiskelijoita on keskimäärin 6000 ja henkilöstöä 510. Kattavat...\nErityisruokavaliopalvelujen erikoisammattitutkinto ei ole saanut vielä yhtään arviointia. Anna oma arviointisi.


Vauva – Blogit | Rakkauden roihu – Parisuhdetekovikainen ei sovi kenellekään?\nTiedättekö, mitä hölmöä olen joskus kuullut. Että koska olen terapeutti ja muu ihmissuhde”asiantuntija”, olen takuulla hyvä parisuhteessa. Jepjep. Ja naurunaama perään. Olen eronnut ja parisuhteissani mokannut vaikka kuinka monta kertaa. Siksi minua parempi parisuhde nyt kiinnostaakin. Olen oppinut viime vuosina tosi paljon, sen kyllä myönnän ja jotain osaan siirtää jo käytäntöönkin. Mitä parhaana opettajanani on toiminut kohta puolitoista vuotta elämässäni ollut mies, joka puhuu. Hän ei pelkää mitään aihetta vaan katsoo suoraan ja sanoo minullekin: ”Puhu”. Ja minä puhun.\nMikään ei ole vapauttavampaa kuin heittäytyä omassa parisuhteessa täyteen ihmisyyteen. Puhua kaikesta, mikä huolettaa, ärsyttää, surettaa ja ilostuttaa. Olla tyhmä, lapsellinen ja kaikkea muutakin. On mahtavaa saada elää toisen kanssa pelotta. Kun toinen on niin rohkea, ettei hän kaadu, vaikka mistä puhuisin. Vaikka sanoisin, että: ”Tää on nyt tässä eikä tästä mitään tuu”, toinen voi todeta, että: ”Selvä ja mitä sitte – puhu siitä”.\nOn kauhean vaikeaa olla vaikea, kun toinen ei anna itselleni mahdollisuutta tuntea, että olen vaikea. Päinvastoin. Miehen mielestä olen helppo, koska näytän tunteeni ja puhun. Minua on ennen sanottu hankalaksi, vaikeaksi, onpa jopa todettu, että olen saatanasta, kun olen ottanut asioita puheeksi ja kaivanut niin kauan, että kissa on nostettu pöydälle.\nOn ollut ihana kokea itsensä ihan uudella tavalla. En saa enää sitä samaa vanhaa palautetta, joka kertoo, että minussa on joku parisuhdetekovika. On hassua olla toiselle luotettava juuri näin. Kun en pysty olemaan puhumatta, varsinkin kun puhumista millisti houkutellaan, herättää se kyseisessä miehessä luottamusta. Ja minä luotan, koska asia on meidän kesken täsmälleen samoin myös toisinpäin.\nKai se niin on, että parisuhdetekovika on ihan kukkua. Yhdelle sopii yksi tyyli ja toiselle toinen. Ja kun tyylit kohtaavat, tulee vaikeasta helppo ja jopa kirsikka kakun päälle, se jota on odottanut, mutta ei koskaan uskonut löytävänsä.\nklo 9:21 | 12.5.2018\nMitkä ihmeen tulkintalasit?\nOlen kuluvina kuukausina opiskellut Solmuja parisuhteessa –parineuvojaksi. Puhuttelevana teoreettisena mallina on toiminut tietoisuuden kartta. Kartan osa-alueet ovat: tosiasiat (havainnot), ajatukset (tulkinnat), tunteet, kehon reaktiot, tahto ja tuleva toiminta.\nTietoisuuden karttaa opiskellessani olen itsekin tullut tietoisemmaksi monesta ihmissuhteisiini liittyvästä asiasta. Tulkinnat ovat mielenkiintoinen asia, jonka tiedostamalla voi päästä kiinni yllättäviin asioihin niin itsessä kuin toisessakin, jos nyt parisuhdetta ajattelee.\nTulkintalasit värittävät sitä, mitä näemme. Se on ikään kuin linssi, jonka läpi katselee maailmaa ja tosiasiat vääristyvät tai ainakin värittyvät.\nLuulemiset ja olettamukset\nTulkinnoissa on jotain samaa kuin luulemisessa ja olettamisessa. Henkinen vapaus on itselleni hyvin tärkeää. Ja noin lähtökohtaisesti yritän jumpata itseäni siihen asentoon, että muistaisin antaa toistenkin olla henkisesti vapaita.\nJäin erään ihmisen kohdalla miettimään, että miksi hän tuntuu loukkaavan minua kerta toisen jälkeen. Ja tajusin, että hän luulee ja olettaa minusta ja elämästäni asioita, jotka eivät pidä ollenkaan paikkaansa. Luuleminen loukkaa minua. Ei tuo toinen sitä tahallaan tai ilkeyttään tee vaan tiedostamattaan.\nSenkin olen huomannut, että pahimmat tulkinnat ilmaistaan suuttuneina. Kai tulkinnat voivat olla yksi syy siihen, miksi riitatilanteissa mennään ihan solmuun eikä riita ratkea. ”Hauskinta” tulkinnoissa nimittäin on se, ettei tulkintoja tekevä useinkaan tajua, että hänen tulkintansa ei välttämättä yhtään vastaa tosiasioita.\nLuulemisella saa toisen ahdettua nurkkaan\nSaatan puhua nyt pelkästään itsestäni, kun sanon, että olettamuksilla ja luulemisella voi saada toisen todella ahtaalle. Itse kiihdyn nollasta sataan todella nopeasti, kun olettamus ja luulo johtavat keskustelua. Tunnen, että joutuisin, jos siihen suostuisin, puolustautumaan ja selittelemään. Tiedät ehkä sen, joka on kuin muuri, joka ei luulonsa kanssa hievahda mihinkään vaan pitää kiinni tulkinnastaan. Ylpeys onkin luulon kiva kaveri.\nItse ajattelen niin, että ihmissuhteisiin henkistä vapautta tuo kysyminen, aito, läsnäoleva kuunteleminen ja kuuleminen. Älä luule, kysy, anna tilaa. Ja tarjoa vastavuoroisen viestimisen kumppaniksi myötätunto.\nklo 17:19 | 9.5.2018\nPienenä minua monesti ärsytti äitini kysymys: ”Onko sun tunneakku ihan tyhjä?” Hän päätteli sen siitä, että menetin malttini pienistä asioista, mökötin ja kiukuttelin. Maailma tuntui kaikin tavoin epäreilulta paikalta. Ja useimmiten kysymys osui kaikessa raivostuttavuudessaan aivan oikeaan.\nAikuisena olen huomannut, että sisälläni on kaksi eri olosuhteissa täyttyvää tunnetankkia. Toinen latautuu yksinäisyydessä, toinen ihmisten seurassa. Ja ei keiden tahansa ihmisten, vaan ainoastaan tunnekumppanin – oman puolison. Kukaan muu ei kelpaa. Huomaan välillä, että kuopus yrittää täyttää äidin tunnetankkia samoilla keinoilla kuin hän on huomannut isänsä tekevän: halaamalla, mukavia juttelemalla tai iltateeseuraksi asettautumalla. Ihan oikeita keinoja hän on elämää havainnoidessaan keksinyt. Niin se yksinäisyys, sitäkin tarvitsen paljon. Useimmiten selvittelen ajatuksiani lenkkipolulla, uimaradalla tai kirja kädessä peiton alla makaamalla.\nAikuisena olen huomannut, että sisälläni on kaksi eri olosuhteissa täyttyvää tunnetankkia.\nEräänä iltana tulin pitkän päivän jälkeen kotiin. Olin aamusta iltaan luotsannut muiden työskentelyä, kuunnellut, ideoinut ja palaveroinut. Työskennellyt sen tankin varassa, joka täyttyy yksinäisyydessä. Ja hyvältä oli tuntunut.\nMutta tunnesuhteessa latautuva puoli minusta ammotti illalla tyhjyyttään. Olin antanut kaikki voimavarat muille ja olin aivan puhki. Tahdoin tulla huomatuksi ja halatuksi. Heti. Ihan heti kun astun ovesta sisään. Ja olin syvästi loukkaantunut, kun tarpeeseeni ei oitis vastattu. Piti itsekin jäädä oikein matkan päästä tarkastelemaan, mistä moinen mielenmuutos. Töissä olin helposti aikuinen itseni, mutta kodin ovesta sisään astuessani voimaan astui pieni, tarvitseva minä.\nTahdoin tulla huomatuksi ja halatuksi. Heti. Ihan heti kun astun ovesta sisään.\nParisuhteesta ei turhaan sanota, että se on ennen muuta tunnesuhde. Muut ihmissuhteet eivät sitä samalla intensiteetillä ole. Tunnesuhde tarvitsee jatkuvaa tankkaamista, jotta elastinen läheisyyden tunne säilyisi. Jos tunnetankki pääsee täysin tyhjentymään, seurauksena on syvä pettymys ja suhteesta vetäytyminen.\nMillä keinoilla tunneakkua voi sitten täyttää? Keinot ovat useimmiten aineettomia: puhumalla, kuuntelemalla ja toisen kainaloon käpertymällä. Säännöllisesti. Melkein joka päivä, mikäli mahdollista. Silloin tunneakku pysyy niin täynnä, että mieli säilyy helpommin leppeänä.


Talous – Jukka Davidsson\nPosts in category Talous\nOlemme kaaoksessa ja voimme sen aistia joka solullamme. Tilanne saa koko ajan lisää voimaa ja välillä tuntuu siltä, että hukka meidät perii. Mistä tullemme ja mihin olemme menossa. Rapsutelkaamme siis hieman lähihistoriaa. Kerätään joitakin mieleen painuneita tapahtumia, joilla on saattanut olla merkittävä rooli siihen, jossa nyt olemme. Tilanne on nimittäin niin absurdi. Kourallinen ukkoja sallii […]\nPerusoikeudet ovat siis perustuslaissa turvattuja yksilölle kuuluvia oikeuksia ja ovat luonteeltaan yleisiä, eli kuuluvat kaikille yhdenvertaisesti. Ihmisoikeudet perusoikeuksina asettavat erityisiä vaateita julkisen vallan toimille. Keskeisenä elementtinä kyseiseen asiaan liittyy eduskunnan budjettivalta. ’’Kansainvälisesti sitovaa sopimusta on siis käsitelty Suomessa ikään kuin se olisi velvoittamaton. Merkitseekö tämä, että sopimus on Suomessa todellakin velvoittavuutta vailla? Näin yksinkertainen ei […]\nOheinen kirjoitus on luovutettu täysin ilmaisena ”konsulttityönä” eräälle korkea-arvoiselle virkamiehelle käymiemme keskustelujen yhteenvetona. Olin jo tuolloin 2006 – 2010 erityisen huolissani Suomen itsenäisestä asemasta sekä siihen olennaisesti liittyvästä taloudenpidosta. Ydin tässä kokonaisuudessa on globalisaatio, mikä minun mielestäni on sotilaallinen konsepti, jossa globalisoituva maa luovuttaa valloittajalleen vapaaehtoisesti maansa, ilman halua puolustaa sen itsenäisyyttä. Tämän me näemme […]