Muutoksen matkaopas: Arvosta itseäsi myös ruokapöydässä – syö säännöllisesti, monipuolisesti ja värikkäästi | Yle Radio Suomi | yle.fi\nRavitsemusterapeutti Hanna Partasella on teemuki ja sämpylä käsissään. Muutoksen matkaoppaan toimittaja Maria Jyrkäs ihastelee vieressä. Hanna Partanen teemuki ja sämpylä kädessään. Maria Jyrkäs ihastelee vieressä. Kuva: Inkeri Kuisma / Yle Muutoksen matkaopas,hyvinvointi ,ravinto,Hanna Partanen,Ohjelmat (Yle Radio Suomi),maria jyrkäs\nJulkaistu 20.08.2019 - 19:29 . Päivitetty 20.08.2019 - 19:29\nRiittävästi kasviksia ja riittävästi väriä – siinä on jo yksi terveyttä ylläpitävän syömisen hyvä kulmakivi. Ja sopivasti joustoja! Näin vinkkaa Muutoksen matkaoppaassa ravitsemusterapeutti, terveystieteiden maisteri Hanna Partanen.\nJotta pysyy ylipäätään toimintakykyisenä ja jaksaa miettiä ja toteuttaa muutosta kohti parempaa elämää, joistakin perusasioista on huolehdittava.\nPitää syödä terveellisesti, levätä tarpeeksi ja pitää huolehtia fyysisestä kunnosta. Hanna Partanen kävi vieraanani puhumassa hyvästä ravinnosta.\nHanna neuvoi, että ihmisen on hyvä syödä säännöllisesti, monipuolisesti ja värikkäästi. Se on osa itsensä arvostamista.\nVoisi sanoa, että jos aikuinen syöttäisi itseään yhtä terveellisesti niin kuin vanhemmat taaperoitaan, niin asiat olisivat hyvin.\nHanna kertoikin keskustelumme aikana, että moni aikuinen yllättyy, kun välipaloja lapsellisena pitävän nälkäkiukku tai työpäivän "kitutunti" katoavat välipalan ansiosta.\nOli lohdullista kuulla, että kokonaisuus ratkaisee, joten juhlasyöminenkin on sallittua. Mutta tasapaino on Hannan mukaan hyvä löytää, sillä jos vetää överit liian usein, niin vatsan antama kylläisyyssignaali katoaa.\nHannan lautasmalli: koura, koura, nyrkki, kämmen.\nRuokailussa säännöllisyys on siis Hannan mielestä valttia, ja hänellä oli tarjota pari vinkkiäkin Muutoksen matkaoppaan kuuntelijoille.\nVireystaso pysyy hyvänä, kun 3–5 tunnin välein syö ateriaan tai välipalan niin ettei tule nälkä heti tunnin päästä. Siitä tietää, onko syönyt riittävästi, hän sanoi.\nRuokailuun pitää myös keskittyä, se on osa ruuan kunnioitusta – ja ruuansulatusta. Ruuansulatus alkaa hyvästä pureskelusta.\nHanna kehuu lautasmallia, koska sillä saa helposti pienennettyä aterian energiatiheyttä. Lautasella kun on puolet kasviksia. Nyrkkisääntö lautasmalliin on helppo muistaa:\n– Kaksi kourallista kasviksia, yksi kämmenen kokoinen määrä proteiinia ja maksimissaan oman nyrkin kokoinen annos hiilareita. Koura, koura, nyrkki, kämmen, Hanna tiivisti.\nHanna pohti kanssani myös mm. tunnesyömistä ja muotidieettien vaikutuksia.\nHaluatko kuulla lisää? Kuuntele keskustelumme kokonaisuudessaan Areenassa: Mitkä ovat terveellisen syömisen kulmakivet?\nMuutoksen matkaopasMitkä ovat terveellisen syömisen kulmakivet? - 19.8.2019\nMaanantai 19.8.2019 19:05 Yle Radio Suomi Kokkola


Paperia ja lankaa...joskus paperilankaa: Askartelunurkkaus\nEilen jo lupailin, että esittelen askartelunurkkaukseni ja tässä pitkä postaus aiheesta. Minusta on aina kiva katsella ja lukea muiden askartelutiloista, joten toivottavasti tästä joku saa jotain vinkkejä.\nTila sijaitsee makuuhuoneessa ja kuvasta näkyykin kuinka pöytä on aivan kiinni sängyssä. Tila ei ole suuren suuri, joten olen joutunut tekemään kaiken laisia kompromisseja tarvikkeiden säilyttämisessä. Ihanaa olisi jos kaikki olisi käden ulottuvilla, mutta koska minulla ei ole omaa askarteluhuonetta, niin jo makuuhuoneen yleisilmeen vuoksi on parempi että tavarat on piilotettu. Pöytä on Ikeasta jatkettava pienen tilan keittiönpöytä. Kuvassa pöydästä on yksi jatkopala avattuna, eli pöydän saa sekä pienemmäksi, että isommaksi pienellä vaivalla. Pöydällä minulla on pieni laatikosto ja kyniä.\nPöydän alla säilytän silppupaperit Ikean näppärässä metallikorissa. Siinä on kolme laatikkoa ja alla pyörät, eli sen saa helposti siirrettyä pöydän alle ja pois. Tussit säilytän Ikean DVD telineessä (idea on saatu Carolan blogista). Telineeseen mahtuvat Promarkerit ja copicit ja alle vielä Pearl Makerit.\nPöydän takana on Ikean kaapisto, josta toisen puolen olen ottanut tarvikkeiden säilytykseen. Ylimmältä tasolta löytyvät Distress musteet ja vaahtovmuovit musteen levittämiseen. Teline oli löytö kirpputorilta ja toimii tässä tarkoituksessa oikein hyvin. Musteet ovat näkyvillä ja järjestyksessä. Telineen vieressä on paperikkoja ja toisella puolella musteen levittimet, leimakuvat, pahvinumerot etc läpinäkyvissä muovilaatikoissa. Keskimmäisellä tasolla musteet ja akryylipalikat isossa peltirasiassa. Helmet ja timantit Ikean säilytysrasioissa, kuumailmapuhallin ja metallikoristeet. Alimmalla hyllyllä kukkia puulaatikossa, liimat ja puupalikalliset leimasimet.\nSeuraavalla tasolla löytyvät yleisimmin käytetyt tarvikkeet (sakset etc) metallikorissa, cuttlebug ja leikkauslevyt. Isot stanssit löytyvät cuddlen vierestä. Alempana leimasimet, joita säilytän Clip it up telineessä. Leimasimet pysyvät kiinni laminoiduissa alustoissa ja leimasimia on helppo selata. Telineen vieressä ovat korttipohjat, kirjekuoret, teippauslaite ja valkoiset kartongit ja leimauspaperit.\nClip it up telineen alla on paperit, joille tosin pitäisi keksiä joku parempi säilytystapa ja ihan alimmalla tasolla lisää papereita ja leikkureita.\nOhuet stanssit säilytän magneettialustoilla kaapin keskimmäisessä ovessa. Aiemmin stanssit olivat magneettialustoissa erillisessä muovirasiassa, mutta näin ne ovat paremmin näkyvillä ja stanssin valitseminen käy kädenkäänteessä.\nSeinän ja kaapin väliin jää kapea tila, ja sen olen myös ottanut hyötykäyttöön. Olen kiinnittänyt Ikean telineet leikkureiden ja kimalleliimojen säilytystä varten.\nAlta löytyy vielä nauhoja, kukkia ja sen sellaista Ikean läpinäkyvissä laatikoissa.\nTällainen on minun askartelunurkkaukseni. Kiva kun kurkkasit :)\nLähettänyt Paperia ja lankaa klo 9.03\nCarola 27. marraskuuta 2011 klo 10.17\nIhana askartelutila :) Upeasti olet saanut askartelutarvikkeita "piiloon"! Tyylikäs ja siisti ratkaisu :)\nViima 27. marraskuuta 2011 klo 11.58\nHienolta näyttää ja siistiltä ;) olisipa minullakin noin siistiä...\nJotain uuttakin sinne oli näköjään tullut, ainakin pöytä oli laitettu toisinpäin? Toimii varmaan paremmin niin.\nMarika 27. marraskuuta 2011 klo 13.16\nOlipas kiva kurkistaa askartelunurkkaukseesi! Munkin oma löytyy makuuhuoneesta, täytyiskin joskun tehdä siitä postaus...\nPaperia ja lankaa 27. marraskuuta 2011 klo 13.42\nViima: Niin no, siivosin ihan kuvausta varten. Yleensä pöytä on ääriään myöten täynnä sälää...\nPuuhis 27. marraskuuta 2011 klo 14.19\nIhanan harmooninen ja SIISTI tila :) Eihän tuota voi edes pitää samanlaisessa kaaoksessa kuin erillistä askarteluhuonetta.\nTämä kyllä innoittaa minua ensiksi siivoamaan työpöytääni ja sitten taas miettimään miten järjestäisin tavarat vieläkin paremmin. Magneettilevyjä ajattelin itsekin testata - mistä olette niitä löytäneet halvimmalla?\nminnap 29. marraskuuta 2011 klo 11.22\nAnski 29. marraskuuta 2011 klo 15.22\nannna 9. joulukuuta 2011 klo 21.16\nmun unelma kaikkine tarvikkeineen ja materiaaleineen ♥\nMummu-Ruusunen 21. tammikuuta 2012 klo 21.34\nViikonlopun ohjelmassa piti olla askartelutilan laitto kortti harrastukselle. Näistä kuvistasi sain monta ideaa ja mahdollisesti myös inspiraation (huomenna nähdään=)\nTulitikkuja ja teippiä\nJälleen yksi Vintage joulukortti\nP*skarteluhaaste # 115 - Kukkia


82,5 m² Koskelantie 25, 00610 Helsinki Kerrostalo Kaksio myynnissä - Oikotie 16127673\nMyytävät asunnot Helsinki Käpylä Koskelantie 25, 00610 Helsinki\n535 000 €●82,5 m²\nKoskelantie 25, Käpylä, Helsinki●2h, avok, kph, parvi, työhuone, parveke\nUniikki ateljeeasunto Käpylän Kisakylässä\nTunnelmallinen ylimmän kerroksen loft-asunto etsii uusia asukkaita Käpylässä. Yli 5 metrin huonekorkeus, suuret ikkunat ja avokeittiö tekevät asunnosta todella tilavan ja valoisan. Alakerrassa on yksi erillinen huone, ja yläkerran parvi on jaettu kahdeksi erilliseksi tilaksi - näin kolmea eri tilaa on mahdollista käyttää makuuhuoneina. Yläkerran parvea voi myös laajentaa ostamalla taloyhtiöltä seinän takaa löytyvää ullakkotilaa 750e/m2. Saatavilla oleva tarkka neliömäärä selvitettävä erikseen taloyhtiöltä - laajennuksia tehty yhtiön ateljeeasunnoissa jopa 20m2 asti.\nAlakerran parvekkeelta on näkymät on yhtiön kauniille sisäpihalle ja Kumpulan siirtolapuutarhalle. Asunnon materiaalit on valittu huolella, ja huoneisto on kaikinpuolin hyvässä kunnossa.\nKisakylä on historiallisesti arvokas kohde, sillä se on valmistunut vuoden 1952 Olympialaisten urheilijoiden majoituskyläksi. Kisakylän ympäristö on vehreää ja sijaitsee loistavien liikenneyhteyksien varrella. Julkisilla pääsee hetkessä sekä Pasilaan (12min) että Kalasatamaan (16min), ja Kamppiin menee useampi bussi melkein kotiovelta. Lähistöllä on myös paljon urheilumahdollisuuksia, esim. Kumpulan maauimala sekä Käpylän urheilukenttä. Myös omalla autolla liikkuminen on helppoa.\nTaloyhtiö on hyvin hoidettu. Yhtiössä on yhteensä 204 asuntoa, ja liiketila joka on vuokrattu 24/7 Alepan käyttöön. Yhtiössä toteutetaan seuraavan viiden vuoden aikana taloyhtiön käyttöikää pidentäviä korjaushankkeita, kuten huoneistoikkunoiden ja parvekeovien kunnostusta ja rakennusten pitkien julkisivujen paikkakunnostusta. Taloyhtiö on jo varautunut tuleviin korjauskustannuksiin myymällä 12 vuokra-asuntoaan. Loppuosa korjauskustannuksista hoidetaan yhtiölainalla. Pääomavastikkeet alkavat vasta 2025 ja taloyhtiö arvioi kunnostuksista saatavien kustannussäästöjen kattavan ison osan uuden lainan pääomavastikkeesta.\nAteljeeasunto on yhtiöjärjestyksen mukaan 1h+kk+khwc+p+sp. Rapussa ei ole hissiä.\nJos olet ottanut yhteyttä lomakkeella etkä ole saanut meiltä vastausta, ota yhteyttä puhelimitse (myös Whatsapp käy) tai sähköpostilla.\nKoskelantie 25, 00610 Helsinki\n2h, avok, kph, parvi, työhuone, parveke\nKvikin uudenveroinen keittiö jossa paljon työskentely- ja säilytystilaa sekä iso keittiösaareke. Integroidut koneet, induktioliesi + uuni ja Smegin jenkkikaappi.\nNivelparveke talon kulmassa.\nHansgrohen sadesuihku, WC uusittu putkiremontin yhteydessä, lattialämmitys. Pesukoneliitäntä, pyyhekuivain.\nRemonteista saatavilla kattava hanke- ja rahoitussuunnitelma. Remonteista saatavien kustannussäästöjen arvioidaan kattavan ison osan otettavan lainan pääomavastikkeesta. ⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀ 2020-2021: Ikkunat ja parvekeovet. Toteutusssuunnittelun tavoite valmistua syksyyn 2021 mennessä, toteutuksen aikataulu riippuu rakennusvalvonnan kanssa käytävien neuvottelujen kestosta. 2022-2024: Julkisivujen paikkakunnostus, kohteen talossa 25 vain pitkät sivut. Sokkelien kunnostus (betonikorjaukset, uudelleenmaalaus). Parvekkeet. 2023-2024: Salaojat, sadevesien poisjohtaminen ja pihan pintarakenteiden muotoilu. Sähköjärjestelmien modernisointi.\n2020: Eteläpäätyjen uusintarappaus. 2020: Kattojen huoltokorjaus ja puhdistus. 2017: Saunatilat talossa 25 kunnostettu. 2017-2015: Porrashuoneiden maalausta. 2016-2013: Talojen 23, 27 sisäpihan sadevesikaivot uusittu. Taloyhtiön vuokra-asuntoja kunnostettu. 2015-2014: Molok syväkeräysastiat asennettu. 2013-2012: Porrashuoneiden ovien kunnostusta (myös 2003-2010). 2013-2010: Parvekkeiden huoltomaalaus. 2012: A vesijohdot pinnoitettu (ei talojen välisiä runkovesijohtoja), rakennusten välisten ja kellarien putkikanaalin kylmä- ja lämminvesijohdot uusittu. 2011: Koskelantie 19 tonttivesijohto sujutettu. 2010: Koskelantie 25 tonttivesijohto sujutettu. 2010-2009: Ikkunoiden huoltomaalaus (myös 1996-2004). 2010-1997: Saunatilat kunnostettu. 2009: Ilmahormien puhdistus. 2009-2006: Putkiremontti pinnoitustekniikalla. 2-ote vesikalusteet uusittu. Linjasäätöventtiilit uusittu kellareissa. Lämmönsiirtimeen asennettu Bauerin vedenkäsittelylaite. 2008-2006: B viemärit kellareiden runkoviemäreihin asti pinnoitettu. 2007: Matalanopeushuippuimurin asennus taloon 27 A, G rappuihin. 2006: Ovipuhelinjärjestelmän hankinta (myös 1993-1994). 2004-1996: Julkisivut puhdistettu ja kalkkimaalattu. 2002-2001: Sadevesiviemärit puhdistettu. 2000: Lukituksen uusinta. 2000-1996: Parvekkeiden lattiat pinnoitettu. 1994: Taloyhtiön sähköverkko uusittu taloissa 19, 23. 1991: Ateljeeasuntoihin uusittu suuret päätyikkunat. 1986: Taloyhtiön kaikki tiilikatteet uusittu.\n6 484,85 € / m2\nMuut maksut: Autopaikkavuokra kylmä 12,00 €/kpl/kk, autopaikkavuokra lämmin 16,00 €/kpl/kk. Autotallipaikkavuokra 105,00 €/kpl/kk, autotallipaikat hoitovastike 5,30 €/m2/kk. Saunavuoro 20,00 €/kk.\nAs Oy Maaliviiva\nHuoltoyhtiö Kiinteistöhuolto MAK Oy, Sompiontie 1, 00730 Helsinki, p. 020 730 3300.\nRealia Services Oy, Ansatie 6a C, 01740 Vantaa, Jari Väyrynen, p. 010 228 4000, jari.vayrynen@realia.fi\nSähköpistokkeita 85 kpl\nSauna, ulkoiluvälinevarasto, kerhotila\nAlakerrassa kalanruotoparketti, parvella saarniparketti.\nPuh: 050 500 0064\nMetsälä Käpylä Koskela Pasila Oulunkylä Länsi-Pasila Pohjois-Pasila Arabianranta Toukola Vanhakaupunki Itä-Pasila Ilmala Maunula Kumpula


Tervajoki (Vahviala) – Wikipedia\nKoordinaatit: 60°41′25″N, 28°30′5″E\nTervajoen keskustaa toukokuussa 2015.\nTervajoki eli Bolšoje Pole (ven. Большое Поле) on maaseututaajama Tienhaaran kunnassa Leningradin alueen Viipurin piiriissä Venäjällä. Se sijaitsee Viipurista noin 15 km länteen, Suomeen johtavan valtatien pohjoispuolella, Viipurinlahteen laskevan Tervajoen varrella noin kilometrin päässä joen suulta.\nEnnen sotia Suomeen kuuluessaan Tervajoki oli Vahvialan kunnan eteläosassa sijainnut kylä. Tervajoella sijaitsi Tervasaaren puutavarasatama. Satama oli 1930-luvulle tultaessa ruopattu niin syväksi, että isotkin valtamerilaivat pystyivät sinne saapumaan. Tervajoen kartano oli perustettu jo Ruotsin vallan aikana 1600-luvulla. Venäjän keisarikunnan aikana Tervajoella toimi rautaruukki vuosina 1789-1809. Nykyisen venäläisen nimensä paikkakunta sai Neuvostoliitossa 1948.\n2000-luvulle tultaessa Tervajoki oli Venäjällä oman kylähallintoalueensa keskus, kunnes Tienhaaran ja Tervajoen kylähallintoalueet yhdistyivät Tienhaaran maalaiskunnaksi 2006.\n↑ Luovutetun Etelä-Karjalan pitäjät\n↑ Tietoaineistot/Suomen kaivosteollisuus\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Tervajoki_(Vahviala)&oldid=16571856”\nSivua on viimeksi muutettu 26. kesäkuuta 2017 kello 18.39.


”Ovatko uskontojournalistit mediamaailman päivi räsäsiä?”\nKustannus-Oy Kotimaan tiloissa järjestettiin uskontojournalismin koulutuspäivä 20.9. Paikalla oli toimittajia Kotimaasta, Kotimaa24:sta ja Essestä ja pari freelanceria. Olli Seppälä johdatteli joukon aiheeseen toteamalla, että tietyt rajut uutiset maailmalta ovat saaneet ihmiset viime vuosina kysymään uskontojournalistisen tietotaidon perään.\nOnko todellakin oleellista, että viimeisimmän mellakointia aiheuttaneen Muhammed-videon tekijä on kopti-kristitty? Moniko toimittaja tietää, mitä kopti-kristitty tarkoittaa? Levitetäänkö uskonnollista leimaa tietyn uutisen yhteydessä perehtymättä tai ajattelematta seurauksia? Olisiko ollut relevantimpaa uutisoida, että Muhammed-videon teki vankilakundi (joka hän lehtitietojen mukaan on)?\nSekä Suomessa että maailmalla on uskontojournalistista tutkimusta tehty vielä varsin vähän.\nTilaisuuteen kouluttajaksi kutsuttu dosentti FT Johanna Sumiala johtaa yhdessä Katja Valaskiven kanssa Helsingin Sanomain säätiön rahoittamaa tutkimusprojektia, jossa selvitetään, miten uskonnosta kirjoitetaan valtakunnallisissa ja maakunnallisissa sanomalehdissä. Tutkimuksen kohteena ovat Helsingin Sanomat, Ilkka, Kaleva ja Karjalainen. Niistä poimitaan uskonto-teemaa sivuavat uutiset viime vuosilta. Esimerkiksi Helsingin Sanomista on löydetty vuosilta 2007-2011 jo yli 6000 uskonto-aiheista tekstiä tarkastelun alle. Tutkimusidea tuli Helsingin Sanomien päätoimittajalta Mikael Pentikäiseltä.\nOleellinen kysymys on Sumialan mielestä se, mitä uskonto on, miten se määritellään. Usein ne, jotka tuntevat uskontoja vähiten, pystyvät määrittelemään uskonto-käsitteen selkeimmin. Mitä syvällisempää on aiheen tuntemus, sitä vaikeammaksi uskonto-käsitteen määrittely muuttuu.\nUskontojournalistisen ymmärryksen puute uhkaa mediaa kahdella tavalla. Toisaalta uskonnollisetkin tragediat (kuten uskonnollisten yhteisöjen joukkoitsemurhat) saatetaan leimata terrorismiksi, jolloin ilmiön syvällisempi ymmärtäminen jää puuttumaan. Toisessa ääripäässä poliittisista ja kulttuurien välisistä konflikteista puhutaan uskonsotina. Tiedon ja ymmärryksen puute voi siis johtaa joko ilmiön uskonnollisen puolen vähättelyyn tai perusteettomaan korostamiseen.\nUskontoa, kulttuuria ja politiikkaa ei voi erottaa toisistaan. Ne vaikuttavat sisäkkäin samassa todellisuudessa. Toisaalta taas uskontojournalismi – kuten kaikki muukin journalismi – lokeroi väistämättä maailmaa. Todellisen elämän ilmiöt eivät noihin lokeroihin aina kauniisti ja ongelmitta sujahda.\nNäkymätön sopimus: Usko ei kuulu julkisuuteen\nJohanna Sumialan mielestä suomalaisessa laatujournalismissa vallitsee näkymätön sopimus: hengellisistä asioista ei julkisuudessa puhuta. Piispa voi ottaa kantaa maallisiin asioihin kuten köyhyyteen tai syrjäytymiseen, mutta edes hänen ei ole sopivaa esittää hengellisiä näkökulmia valtamediassa. Tämän puoleisista voidaan puhua julkisuudessa, tuon puoleisista ei. Tämä näkymätön sopimus kapeuttaa mediakenttää.\nAjatuksesta, jonka mukaan uskonto on yksityisasia, voidaan luopua korkeintaan jonkun vakavan kriisin pehmittämässä tilanteessa. Esimerkiksi Tsunami-kokemustensa jälkeen piispa Eero Huovinen saattoi kertoa julkisuudessa kyselleensä, missä oli Jumala. Toisaalta jopa tässä tilanteessa Huovinen sai kritiikkiä henkilökohtaisesta tilityksestään. Joidenkin mielestä hänen olisi kuulunut pitää Jumala-uskoa yllä viran puolesta kriisin keskellä ja jättää omat rehelliset hengelliset kokemuksensa raportoimatta.\nMinisteri Päivi Räsäsen tapaus on osoittanut, miten vaikeaa Suomessa on olla yhtä aikaa poliitikko ja evankelista. Samaa ongelmaa ei tunnu syntyvän, jos ministeri on vaikkapa palloliiton johdossa. Keskustelussa nousi esiin ajatus, että uskontojournalistit ovat ikään kuin mediamaailman päivi räsäsiä: ihmisiä, joihin muiden toimittajien on joskus vaikea suhtautua.\nTässä päästiin oleellisen kysymykseen: Mitä on uskontojournalismi ja mitä se ei ole? Koulutuspäivän keskusteluissa heitettiin ilmaan monenlaisia määrittelyjä. Urheilutoimittajan ei tarvitse olla huippu-urheilija eikä uskontojournalistin tarvitse olla uskovainen tehdäkseen työnsä hyvin. Mutta ovatko myös hartaus- ja julistuskirjoitukset journalismia? Miten on mahdollista yhdistää kutsumus evankeliointiin ja kutsumus ammatillisesti korkeatasoiseen journalistin työhön? Onko toimittajan vahva ja selkeä oma uskonnollinen identiteetti etu vai haitta journalismin objektiivisuusihanteen kannalta? Tämän viimeisimmän kysymyksen osalta koolla ollut journalistijoukko taisi olla varsin yksimielinen: oman taustansa ja identiteettinsä tiedostava tunteminen on tärkeä perusedellytys, kun pyritään siihen, että toimittajan oma vakaumus ei tekstistä näy.\nPieni katsaus uskontojournalismin historiaan:\n-1980-luvulla Amerikassa tutkimuksen kohteina olivat erityisesti ns. tele-evankelistat. Tutkimus oli painottunut erilaiseen vaikutustutkimukseen. Pyrittiin siis selvittämään, miten sanoma menee tai ei mene perille. Tutkimus oli siinä mielessä kapea-alaista, että se nousi lähinnä uskonnollisista intresseistä. Haluttiin tutkia, miten uskonnollisissa yhteisöissä voidaan viestiä tehokkaasti.\n- 1990-luvulla muotoutui tutkimussuuntaus, johon Sumialakin katsoo liittyvänsä: ”Media, Religion and Culture”. Tutkimus laajentui merkityksen tutkimuksen suuntaan ja sen kohteeksi nousi uskonto kulttuurisena ilmiönä.\n-Eurooppalaista uskonnon ja uskontojournalismin tutkimusta ovat sävyttäneet esimerkiksi sekularisaatioparadigma, jonka mukaan julkisuus on sekulaari, maallinen tila. Uskonto ei kuulu julkisuuteen. Tässä voidaan nähdä taustalla saksalaisen filosofin Habermasin julkisuusteoria, joka teki jyrkän eron julkisen ja yksityisen välille.\nIslamin haaste uskontojournalismille\nNykyisin islam haastaa voimakkaasti sen ajatuksen, että uskonto ei kuuluisi julkisuuteen. Islamin eri kulttuureissa ei ole olemassa samaa sanatonta sopimusta uskonnon yksityisyydestä kuin vaikkapa protestantti-kristityssä pohjolassa.\nProtestanttisissa maissa kahden regimentin oppi on sisäistynyt vuosisatojen aikana osaksi yhteiskuntaa. Uskonnon ja politiikan sekoittamista katsotaan karsaasti. Islamilaisessa maailmassa tällainen ajattelu on vierasta.\nPostmodernissa maailmassa ei ole enää mahdollista pitää yllä ajatusta, jonka mukaan ”meidän maassa toimitaan tällä tavalla”. Siirtolaisuus, kansainvälisyys ja Internet haastavat julkisuuden hallinnan. Kuka enää toimii ”meidän maan tapojen” portinvartijana nykytodellisuudessa?\n”Uskonnollisille äänille lisää tilaa julkisuudesta”\nJohanna Sumiala summasi omana näkemyksenään, että uskonnollisille äänille tarvitaan suomalaisessa julkisuudessa lisää tilaa. Meillä ei voida käydä julkisuudessa esimerkiksi kiihkotonta, asiapohjaista keskustelua saatananpalvonnasta. Tämä kapeuttaa todellisuuden ymmärtämistämme.\nAvoin, ammattitaitoinen uskontojournalismi joutuu hakemaan paikkaansa mediamaailmassa eikä tie ole helppo. Yritys työntää uskonnot pois yhteiskunnallisesta julkisuudesta ei kuitenkaan enää globaalissa maailmassa onnistu.\nUskonnon ja pyhän tunnistaminen omassa tutussa maastossa ja kulttuurissa voi olla joskus vaikeampaa kuin vieraassa kulttuurissa.\nUskontojournalismi on ongelmakeskeistä, mutta niin on journalismi ja erityisesti uutismaailma muutenkin. Onko tämä asia, jolle pitäisi yrittää tehdä jotakin? Jos, niin mitä?\nLähettänyt Kuka? klo 5.37 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Johanna Sumiala, journalismi, Kotimaa, koulutus, media, Päiivi Räsänen, uskonto, uskontojouirnalismi\nLähettänyt Kuka? klo 6.20 Ei kommentteja:\nGlobalisaatio haastaa suomalaisen uskontojournalismin\nViime vuosikymmeninä Suomessa on käyty lukuisia uskontoa käsitteleviä ja sivuavia julkisia debatteja piispoista, homoseksuaalisuudesta, naispappeudesta, kirkosta eroamisesta, uskonnon opetuksesta, suvivirrestä ja seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Samaan aikaan myös uskontoon ja uskontoihin kohdistuva kritiikki on herättänyt merkittävää julkista huomiota. Mediasta on tullut monin tavoin yhteiskunnallisen julkisen elämän keskus, myös uskontoon liittyvissä kysymyksissä.\nHelsingin Sanomain Säätiön rahoittama kaksivuotinen tutkimushanke ”Suomalainen uskontojournalismi ja globalisaation haaste” tarkastelee suomalaista uskontojournalismia sanomalehdissä 2000-luvulla. Hankkeen tavoitteena on lisätä ymmärrystä uskonnosta, sen paikasta ja roolista ja niiden muutoksista suomalaisessa mediajulkisuudessa 2000-luvulla.\nTutkimus tarjoaa myös uutta tietoa uskontojournalismista ja siten mahdollisuuksia sen ammatilliseen kehittämiseen. Se vastaa kysymyksiin: Millä tavalla uskonto nousee nykyaikana median uutisaiheeksi. Millaiset uskonnolliset aiheet saavat mediassa eniten näkyvyyttä ja miten tämä näkyvyys tuotetaan? Millaisia eroja ja yhtäläisyyksiä löytyy eri sanomalehtien uskontojournalismista?\nEurooppa, erityisesti protestanttinen Pohjois-Eurooppa ja Pohjoismaat, muodostaa median ja uskonnon suhteita tarkasteltaessa mielenkiintoisen tapauksen. Pohjoismaiden valtauskonnon eli luterilaisuuden merkitys on tilastojen mukaan pienentynyt. Tänä päivänä uskonnosta käydään jatkuvaa merkityskamppailua, ja luterilaisuuden itsestään selvä luonne on kyseenalaistunut Suomessakin. Etenkään suurissa kaupungeissa luterilaisuus ei ole enää samalla tavalla osa suomalaista elämäntapaa kuin aiemmin. Tulkitsemme, että näillä kamppailuilla on kiinteä yhteys uskonnon medianäkyvyyteen 2000-luvun suomalaisessa mediajulkisuudessa.\nJulkisuuden agendalla ovat nyt yhtä lailla luterilaisen kirkon asema, islamin haaste kuin maallistuminen ja siihen liittyvä uskontokritiikki. Aiemmin itsestään selvän suomalaisen uskonnollisen ilmaston tuntemuksen lisäksi islamin ymmärrys on tullut välttämättömäksi. Hankkeen tarjoama tutkimustieto auttaa tunnistamaan mahdollisia puutteita uskontojournalismissa ja tarjoaa mahdollisuuksia asiantuntemuksen kehittämiseen.\n- Johanna Sumiala -\nHanke: Suomalainen uskontojournalismi ja globalisaation haaste, Rahoittaja: Helsingin Sanomain Säätiö, Hankkeen johtajat: Tampereen yliopisto/COMET (Journalismin, viestinnän ja median tutkimuskeskus) dosentti Katja Valaskivi, Helsingin yliopisto/CRC Viestinnän tutkimuskeskus) dosentti Johanna Sumiala, Vastuututkija: Tampereen yliopisto/COMET FM Jenni Hokka, Tutkimusperiodi: 2011–2013.\nLähettänyt Kuka? klo 1.33 Ei kommentteja:\nTunnisteet: globalisaatio, Helsingin Sanomain Säätiö, journalismi, mediatutkimus, tutkimus, uskonto, uskontojournalismi, uskontokritiikki, viestinnan tutkimus, yliopisto\nUskontojournalistit ovat saaneet oman kansainvälisen yhdistyksen (International Association of Religion Journalists). Perustavassa kokouksessa Italiassa oli paikalla muutama viikko sitten yli 30 toimittajaa eri puolilta maailmaa, erilaisista uskonnollisista taustoista. Yhdistys on ilmeisen tarpeellinen, koska perustamiskokouksen jälkeen mukaan on jo ilmoittautunut yli 400 toimittajaa.\n– Kansainvälisesti ajatellen ymmärrämme uskontoja heikosti. Tämän yhdistyksen myötä toimittajilla on nyt kontakteja eri puolille maailmaa ja he voivat tehdä työtä yhdessä, sanoo yhdysvaltalainen toimittaja David Briggs, jonka ideasta yhdistys syntyi.\nYhdistyksen tarkoituksena on edistää korkealaatuista uskonnoista kertovaa journalismia antamalla koulutusta sekä järjestämällä konferensseja ja keskusteluja. Paikalla olleen espanjalaisen Maria-Paz Lopezin mukaan yhdistys voi myös edistää uskonnosta kertovien toimittajien arvostusta kollegoiden parissa, jotka usein pitävät uskonnoista raportoimista marginaalisena.\nAustralialainen tuottaja Rachel Kohn toteaa, että uskonto on osatekijänä monissa tämän hetken konflikteissa. Uskontojournalistien tehtävä on hänen mukaansa selventää ongelmia ja ennen kaikkea pitää huolta siitä, etteivät he käytä mediaa niin, että konflikti entisestään pahenisi.\nKansainvälinen uskontojournalistien yhdistys syntyi laatujournalismia edistävän, riippumattoman järjestön International Center for Journalists (ICFJ) uskontojen välistä dialogia edistävän koulutusprojektin myötä. Projektia rahoittaa Yhdysvaltain ulkoministeriö ja uskontojournalistien perustavan kokouksen sponsorina oli Rockefellerin säätiö.\nUskontojournalistien yhdistyksen perustamisesta kertoi Suomessa tiettävästi ensimmäisenä Oulussa ilmestyvä seurakuntalehti Rauhan Tervehdys. Sen lähteenä oli Jerusalem Post.\nLisää Kansainvälisestä uskontojournalistien yhdistyksen perustamisesta täältä\nKansainvälisen uskontojournalistien yhdistyksen Facebook-sivu täällä\n- Pirjo Almusa, Olli Seppälä -\nLähettänyt Kuka? klo 6.05 Ei kommentteja:\nTunnisteet: International Association of Religion Journalists, International Center for Journalists, Italia, journalismi, uskonto, uskontojournalisti, yhdistys\nLähettänyt Kuka? klo 5.41 Ei kommentteja:\nLähettänyt Kuka? klo 8.08 Ei kommentteja:\nGlobalisaatio haastaa suomalaisen uskontojournalis...


Turistit Yokohamassa | Ja maailma on sun\nPosted on kesäkuu 4, 2013 by Ja maailma on sun\nKarkasimme Kaakkois-Aasiasta Hong Kongiin hakemaan uutta tuulta purjeisiin. Purjehdimmekin Hong Kongin kaduilla ja nähtävyyksissä niin tehokkaasti, että viiden päivän reissu imi viimeisetkin tehot koneesta. Kevyen 15 tunnin Hong Kongista Tokioon siirtymisen jälkeen olimme puolikuolleita ja haaveilimme edes yhdestä lepopäivästä reissaamisen keskellä. Maailman suurin kaupunki sai siksi jäädä näin alkumatkasta vähälle tutkiskelulle ja siirryimme parin päivän hulinan jälkeen Yokohamaan, noin 30 minuutin junamatkan päähän.\nJapani tuntui heti kovin kotoisalta: ihmiset jonottivat kiltisti jopa rullaportaisiin, seisoivat järkähtämättä liikennevaloissa odottaen vihreää valoa ja istuivat metrossa päät maahan käännettynä peläten katsekontaktia. Oih, aivan kuin suomalaiset! Erona vain oli ylitsepursuava kohteliaisuus, jonka kohdatessa meni väkisinkin hämilleen. Japanilaisten täytyy olla maailman kohteliainta kansaa.\nYokohamassa meidät otti juna-asemalla vastaan ihana Miki, joka piti meistä hyvää huolta kolmen päivän ajan niin majoituksen kuin opastuksen suhteen. Miki on asunut Suomessa kaksi vuotta ja opiskellut Yokohaman yliopistossa suomen kieltä, joten tutustuminen japanilaisuuteen tapahtui sujuvasti suomeksi.\nYokohama on Japanin toiseksi suurin kaupunki kolmella miljoonalla asukkaallaan. Kasvu miljoonakaupungiksi on käynyt nopeasti, sillä ennen 1850-lukua Yokohama oli vain pieni kalastajakylä. Amerikkalaisen komentajan, Matthew Perryn, vierailu sotalaivoineen ja vaatimuksineen Yokohaman rannassa 1853 sai japanilaiset avaamaan Yokohamaan kansainvälisen sataman, jonka kautta Japaniin alkoi virrata ulkomaalaisia tuotteita, mutta myös länsimaisia vaikutteita. Yokohamassa onkin aina näkynyt voimakkaasti ulkomaalaisten läsnäolo, perinteistä japanilaista rakennustyyliä on saanut hakemalla hakea. Kaupunkikuva on uudistunut jatkuvasti: 1930 maata vavisutti suuri maanjäristys, jossa suurin osa kaupungista tuhoutui. Ja juuri kun kaupungin jälleenrakennus oli saatettu valmiiksi, tuhoutui kaupunki uudestaan toisessa maailmansodassa taivaalta viljellyiden pommien myötä. Tänä päivänä Yokohama näyttää hypermodernilta ja rannan tuntumassa keskustassa nostokurjet kurottelevat korkeiden talojen välissä. Vanhasta Yokohamasta muistuttaa Japanin suurin (ja yksi Aasian suurimmista) kiinalaiskaupunki, joka myöskin sai alkunsa Yokohaman sataman avautumisen myötä. Nykyisin kiinalaiskaupungissa asustaa enää vain muutamia kiinalaisia, vaikkakin valtaosa katujen kaupoista myykin kiinalaista ruokaa ja kiinalaisia tavaroita.\nKoska puntissa painoi Hong Kongin nähtävyydenkatselumaratoni, tutustuimme Yokohamaan hyvin rauhaisassa tahdissa. Aamut venyivät yli puolen päivän ja yleensä saavuimme nähtävyyksille aivan hetki ennen sulkemisaikaa. Yksi hauskimmista museoista, joissa olen koskaan käynyt, on Yokohaman Kuppinuudelimuseo (Cupnoodle museum). Kuulostaa todella tyhmältä ja sisällöttömältä, mutta museo ehdottomasti sai hymyn huulille. Museo on omistettu kuppinuudeleiden ja pikanuudeleiden japanilaiselle keksijälle, Momofuku Andolle. Nuudelihan oli vielä ennen 1950-lukua tuoretavaraa, joka valmistettiin tuorepastan tapaa itse. Ando kehitti pikanuudelit, jotka säilyivät tuorenuudelia huomattavasti pidempään ja valmistuivat hetkessä kiehuvaan veteen laitettaessa. Keksinnöllään Ando muutti täysin Japanin ruokamarkkinat ja oli osallisen auttamassa sodan jälkeen nälkäistä kanssaa jaloilleen. Museossa on nykytaiteen sekaan luotu nuudelinäyttely sekä kerrottu pikanuudeleiden ja nuudelikuningas Andon historiaa. Ehkä se suurin vetonaula on kuitenkin nuudelitehdas, jossa pääsee itse valmistamaan oman kuppinuudelisekoituksensa ja lopuksi myös koristelemaan oman luomuksensa. Valitettavasti saavuimme paikalle sen verran myöhään, ettemme päässeet omia nuudelikuppeja valmistamaan.\nYokohaman vierailulla siis nähtävyyksien sijaan keskityimme tutustumaan Mikiin sekä japanilaiseen elämään. Miki vastasi kärsivällisesti loputtomaan kysymystulvaamme ja kattoi olohuoneensa pöydälle japanilaisia herkkuja ja vihreää teetä kerta toisensa perään. Illat tuppasivat venyä seuraavan päivän puolelle japanilaisista ja suomalaisista keskustellessa. Kansoista löytyi enemmän yhtäläisyyksiä, kuin olisin ikinä kuvitellut ja Miki toisteli jokaiseen japanilaisten käyttäytymistä ja yleistä etikettiä koskeviin kysymyksiin japanilaisten olevan hyvin samanlaisia kuin suomalaiset. Miki neuvoi meitä käyttäytymään kuten suomalaiset pääsääntöisesti käyttäytyvät-nöyrästi, hiljaisesti ja kohteliaasti.\nKestitsemisen sekä vuorokauden ympäri jatkuneen opastuksen lisäksi Miki hommasi meille turisteille suunnatun fraasikirjan lisäksi vielä bussikyydin seuraavaan kaupunkiin ja laittoi ystävänsäkin järjestämään meille majoitusta seuraavasta etapista. Jäimmekin ikuiseen kiitollisuudenvelkaan Mikin ystävällisyydestä ja vieraanvaraisuudesta. Olet aina tervetullut Suomeen ja lupaamme yrittää pitää sinusta silloin yhtä hyvää huolta, kuin sinä pidit meistä. Suurkiitos Miki!\nLentolippu Hong Kong-Tokio, Air China 239€\nJunalippu Tokio Yokohama 450yen (3,43€)\nSisäänpääsy Kuppinuudelimuseoon 500yen (3,81€)\nKanakuppinuudeli 138yen (1,05€)\nThis entry was posted in Japani and tagged Aasia, kaupunkiloma, nähtävyys, Yokohama by Ja maailma on sun. Bookmark the permalink.\nOne thought on “Turistit Yokohamassa”\nVarimo Pertti on kesäkuu 7, 2013 9:31 am said:\nOlipa taas hieno kertomus. Minunkin puolestani Mikille kiitokset vieraanvaraisuudesta. Tekstistä päätellen opitte yhtä ja toista käytöksen kultaisita säännöistä. Oli mieltä nostattavaa Mikin pitäessä meita suomalaisia samankaltaisina. Hyvää matkan jatkoa, isä.


This topic contains 316 replies, has 6 voices, and was last updated by Poro 2 days, 5 hours ago.\nViewing 15 posts - 136 through 150 (of 317 total)\ntammikuu 26, 2019 at 10:58\n… Pimeyden velhoja on,\nVaan silti väittävät, ettei heitä käskytä itse Voldemort…\nLaulu pysähtyi kun McGarmiwa karjaisi luihuisille:\n” Suut umpeen! Tulkaa perässäni!” Minä näytin kauhistuneelta, Susan myös. Larissa kysyi:\n” Miksi McGarmiwa suuttui siitä että he sanoivat Voldemort?” Kavahdin kauemmaksi.\n” Älä koskaan… koskaan… sano tiedät-kai-kenen nimeä ääneen.” Minä sanoin ääni vavisten. Larissa nyökkäsi hiljaa. Kävelimme Rohkelikkojen pöytään. Sitten Suuri Sali täyttyi lentävistä pöllöistä. Eteeni lensi meidän perhepöllömme, Dora. Sen jalassa oli kirje. Otin kirjeen sen jalasta ja Dora lennähti pois. Huomasin, että Susan ja Larissa olivat saaneet myös postia. Repäisin kirjekuoren auki ja aloin lukea kirjettä.\nHyvä Evelyn Sunnight,\nOlemme saaneet tietoomme, että sinuun ja ystäviisi on käytetty anteeksiantamattomia kirouksia, joten pyydämme, että tänä iltana näytät tätä kirjettä Professori McGarmiwalle. Hän johdattaa sinut ja ystäväsi rehtorin kansliaan, ja siellä me odotamme. Saatamme viedä teidät tutkimuksiin Pyhän Mungon sairaalaan.\nAurorit Jane, Astoria ja Dean.\n” Saitteko tekin samanlaiset kirjeet kuin minä?” Kysyin Larissalta ja Susanilta. He nyökkäsivät ääneti. Hotkaisimme ruokamme ja lähdimme Suuresta Salista kiihtyneen supinan saattelemana.\nRohkelikkotornissa teimme läksyt, mitä Kevin ja William olivat näyttäneet saaneensa läksyksi. Illalla teimme niin kuin kirjeissämme oli sanottu: näytimme kirjeitä McGarmiwalle.\nMcGarmiwa käski meidän seurata häntä, ja kuljimme hiljaisia käytäviä pitkin. Sitten olimme erään kivipatsaan luona.\n” Torakkaterttu” McGarmiwa sanoi kivipatsaalle, ja kivipatsaan takana oli portaat. Menimme portaita ylös, ja McGarmiwa koputti tuimasti oveen. Ovi aukeni ja näimme Professori Dumbledoren upean huoneen. Kaikkialla oli kiinnostavia koristeita ja tavaroita. Larissa henkäisi lumoutuneena. Dumbledore istui pöytänsä takana. Hänen vieressään olivat ne hienosti pukeutuneet aurorit, jotka olin nähnyt aikaisemminkin.\n” Istukaa vain, olkaa hyvät” , Dumbledore kehotti. Istuin hieman epäröiden tuolille. Larissa ja Susan istuivat viereisissä tuoleissa.\n” Kertokaa ensiksi vaikka se, miten vastutatte komennuskirousta? Useimmat aikuiset noidat ja velhotkaan eivät kykene siihen.”\ntammikuu 29, 2019 at 08:25\nMilloin Roolaat Kirjafani?\ntammikuu 30, 2019 at 20:24\n//Anteeksi että tässä on kestänyt, mutta tässä nyt tämä roolaus.\nTökkään Evelynya vieressäni, jotta hän vastaisi.\n”En ole varma… onnistumme siinä yleensä, kun meitä kannustetaan siihen”, Evelyn vastaa epävärmästi. Aurorit vilkuilevat hämmentyneinä toisiinsa.\n”Olette siis kaikki olleet kirouksen vallassa?” yksi auroreista kysyy. Nyökkäämme.\n”No selvä. Meidän on vietävä teidät Pyhään Mungoon tutkittavaksi. Viivytte siellä ainakin päivän, ehkä viikon”, tummahiuksinen mies toteaa. Vilkaisen kauhistuneena Larissaa ja Evelynya, jotka hekin näyttävät olevan paniikissa.\nViisitoista minuuttia myöhemmin kävelemme aurori en keskellä ulos Tylypahkan porteista. Matkustamme sairaalaan poimittaislinjalla, joka on kolmikerroksinen bussi, joka viilettää teitä sellaista vauhtia, että meinaan oksentaa. Olen huojentunut astuessani ulos bussista, mutta heti vatsaani alkaa vääntää, koska olemme aivan sairaalan lähellä.\n”Mitähän meille tehdään?” Larissa kuiskaa minulle ja Evelynylle.\n”En tiedä”, Evelyn kuiskaa takaisin. Minä vain kohautan harteitani.\nAurorit johtavat meidät sairaalaan ja siellä sokkeloisia käytäviä pitkin. Käytävillä parveilee parantajia ja potilaita, joilla on karmaiseva vammoja. Yhdelläkin velholla kasvaa jalka keskeltä otsaa. Aurorit johtavat meidät ovelle, jossa on metallinen kyltti. Kyltissä lukee: Madison Aricola: Kiroukset ja niiden vaikutukset.\nMeidät johdatetaan sisään ovesta. Saavumme suurelle osastolle, jossa on ainakin kaksikymmentä sänkyä, joista jokainen on tyhjä. Osaston seiniä kiertää suuret ikkunat ja seinillä on myös värikkäitä maalauksia. Äkkiä lähellämme oleva ovi avautuu ja esiin astuu ystävällisen näköinen nainen, jonka tummat hiukset on kietaistu löysälle nutturalla. Muutama kiharainen hiussuortuvan tipahtaa nopeasti naisen kasvoille ja katseeni kääntyy hänen häkellyttävän sinisiin silmiin.\n”Hei! Olen Madison Aricola ”, nainen esittäytyy tarjoten kättään jo minä, Larissa ja Evlyn tartumme vuorollamme.\n”Olen Larissa, hän Evelyn ja hän Susan”, Larissa esittelee puolestaan meidät.\n”Me lähdemme nyt”, yksi auroreista sanoo ja poistuu muut perässään.\n”Teillä on ilmeisesti ollut kiinnostava alku koulussa?” Madison naurahtaa ja alkaa etsiä jotain kaapista, joka on minua vastapäätä.\ntammikuu 31, 2019 at 08:02\nMä roolaan iltapäivällä\ntammikuu 31, 2019 at 19:31\nÖh, roolaatko vielä tänään?\ntammikuu 31, 2019 at 19:40\ntammikuu 31, 2019 at 20:23\n”Juu, ei ainakaan jännitystä…” Naurahdamme\n”Tämä on se osasto, jossa nukkutte ja olette suurimman osan ajastanne. Tässähän tämä mitä etsin!” Madison huudahtaa käsissään meille tuttuakin tutumpi kirja: kunnialla kunnioitetuksi kuolonsyöjäksi. Katsahdamme toisiimme.\n”Tässä kirjassa kerrotaan hyviä tutkimuskeinoja. Älkää pelätkö, en kannata tiedätte-kai-ketä. Tekin olette jo tainneet tutustua tähän kirjaan?”\n”Mistä sinä sen tiedät?” Evelyn kysyy.\n” Tietenkin aurorit tutkivat huoneenne heti kuin kuuluvat tästä. He ottivat tuon kirjan pois.”\n”Entä vanhempamme, mitä he tietävät. En ole kerennyt lähettämään heille kirjeitä, paitsi ensimmäisinä päivinä.” Susan huolehtii.\nMinuun iskee pakokauhu, en ole lainkaan muistanut vanhempia tai sisaruksia. Mitä he sanoisivat, kun kuulisivat tästä. Tuskin ymmärtäisivät, mutta ainakin kauhistuivat.\n”Kirjoitan kirjeen, jokaisen teidän vanhemmille. Lisäksi rehtori Dumbledore tai professori McGarmiwa lähettävät kirjeet heille.” Madison kertoo.\n”Hyvä” Susan ja Evelyn huojentuvat.\n”Entä minun vanhempani, he ovat jästejä!”\n”Hyvä, kun ilmoitin, teemme sitten kirjeestä hieman erilaisen.” Madison katsahtaa kelloa ja hengähtää. ”Teidän pitäisi mennä neljänteen kerrokseen tutkimuksiin nyt. Olemme nyt kakkoskerroksessa. Saatan teidät sinne ja teitä tutkii parantaja Bell.”\nLähdemme osastolta, kävelemme mutkaisia käytäviä pitkin ja menemme johonkin aivan outoon hissiin. Hissi tuntuu menevän aivan jokaiseen suuntaan myös alaspäin, vaikka menemme ylös. Sitten on käveltävä vielä parilla käytävällä.\n” Hei sitten, tulen hakemaan teidät, kun tutkimukset loppuvat.” Madison sanoo.\n”Hei, olen parantaja Annie Bell, voitte kutsua ihan Annieksi.” Hän esittäytyy.\nEsittäydymme ja hän alkaa kertoa suunnitelmista.\nhelmikuu 4, 2019 at 20:59\nJessefani 2, milloin ehdit roolata? (:\nhelmikuu 5, 2019 at 06:47\nEn ole aivan varma, ehkä tänään.\nhelmikuu 9, 2019 at 11:45\nOkei, en ole ehtinyt roolaamaan joten mä tavallaan jätän sen roolausvuoron välistä, niin Kirjafani, jos haluat voit roolata.\nhelmikuu 15, 2019 at 20:55\nOkei! Yritän roolata tänään tai huomenna. (:\nhelmikuu 15, 2019 at 21:00\nJes! Tykkään näistä hirveesti ja oon oottamu innolla seuraavia osia😀\nhelmikuu 15, 2019 at 21:02\nMietin pitäskö mun tulla tähän juoneen mukaan jos onnistun, ja jos suostutte. En pakota ketään ottamasn mua mukaan tähän.\nhelmikuu 15, 2019 at 21:13\nMun puolesta pääset ja luulen että muutkin tykkäävät, jos tuut. Voit Roolaat ihan normaalisti, kunhan teet hahmoesittelyn ketkjuun keskustellaan kirjoista😁\nMikä on nousussa? Vastaa ja voita Lego® Ninjago -kirja!


Kuntoutumiseni yhteenvetoja | Miksi liikun\nPosted on July 24, 2012 by Arto Tiihonen\nBloggaukseni ovat olleet kesäpaussilla futiksen EM-kisojen jälkeen. Sinä aikana olen mm. maalannut 14 päivän ajan mökkimme ja muiden rakennusten seiniä. Hyvää tasapainoharjoittelua lonkkaleikkauksesta kuntoutuvalle taiteilla telineiden ja tikkaiden päällä! Käsi on kyllä kärsinyt 10-11 tunnin työpäivistä. Toivottavasti siihen ei tarvita kuntoutusta kummempaa.\nOlen kuitenkin ehtinyt tekemään pari yhteenvetoa kuntoutumisestani eli ensimmäisen koskien sairauslomaani eli kolmea ensimmäistä kuukautta, ja toisen, koskien seuraavia kolmea kuukautta. Leikkauksestahan on kulunutkin jo yli puoli vuotta. Aikaa ei saa hidastumaan ainakaan nyt, kun ei tarvitse maata sängyssä. Silloinhan se tuntui matelevan.\nEnsi viikolla Vierumäellä on kansainvälinen liikunnanopettajien kesäseminaari, jossa meillä on pieni ‘learning cafe’. Keskustelemme siellä juuri näistä samoista aiheista otsikolla When the Body Says – No more! eli kun ruumis ei enää jostakin syystä pysty tekemään samoja asioita kuin aiemmin. Liikunta-alallahan tämä on normaalia, että ikääntyminen tai muut ikääntymisestä riippumattomatkin tekijät vaikuttavat omaan toimintakykyyn ja sitä kautta moneen, moneen asiaan.Näitä siis pohdimme parin liikunnanopettajan kanssa ja tietysti myös kansainvälisten osallistujien kanssa keskustellen…\nOma esitykseni pohjautuu osittain tähän tänään julkaistavaan tekstiin ja näihin toipumistani ja kuntoutumistani käsitelleisiin blogiteksteihin ja artikkeleihin. Tarkoituksena olisi vielä koostaa kokonainen julkaisu aiheesta. Mutta nyt ensin tämä ensimmäinen yhteenveto kolmelta ensimmäiseltä kuukaudelta.\nHyvää kesäloman jatkoa niille, joilla sitä on vielä jäljellä ja tsemppiä töihin niille, jotka jo ovat päässeet lomalta lepäämään!\nYhteenvetoja kuntoutumisesta 12 viikkoa leikkauksen jälkeen\nEi pelkkää lonkan vetämistä\nTässä artikkelissa kuvaan kuntoutumistani kuusi viikkoa lonkkanivelleikkauksen jälkeen aina tuonne sairausloman loppuun asti eli kolmeen kuukauteen (12 vkoa). Tarkoitukseni on kertoa liikkumisesta ja liikkumisen vaikutuksista kuntoutumisessa. Arvioin myös omia kokemuksiani, toimintakykyäni ja toimijuuteni kehittymistä.\nAloitetaan poikkeuksellisesti lopusta päin eli arvioin tilannettani kolmen kuukauden jälkeen. Ensimmäinen ongelma on se, mihin verrata kuntoani – tilanteeseen juuri ennen leikkausta, leikkauksen jälkeen vai kenties johonkin ideaalitilanteeseen?\nLeikkausta ennen kykenin kävelemään kivuitta kolmisen kilometriä, viiden kilometrin jälkeen kivut olivat jo aika kovat. Jalka saattoi pettää alta sulkapallo pelatessa ja tietyt liikeradat olivat kokonaan mahdottomia. Selkä- ja jalkakipuja oli jatkuvasti.\nHeti leikkauksen jälkeen en tietenkään kyennyt kävelemäänkään, mutta kuuden viikon jälkeen tilanne oli jo paljon parempi (ks. aiempi artikkeli aiheesta). Kävely oli kuitenkin heikkoa ja muutenkin rajumpi liikkuminen oli mahdotonta.\nIhannetilanteessa juoksisin, hyppelisin ja harrastaisin monipuolista liikuntaa – urheiluakin – ilman sen kummempia rajoituksia. Kipuja ei olisi.\nSelvää on, että ihannetilannetta en ole vielä kolmen kuukauden jälkeen saavuttanut. Olen (luistelu)hiihtänyt jo paljon (450 km), olen pyöräillyt, kävellyt ja jopa pelannut sulkapalloa – en kuitenkaan lähellekään täydellisesti. Juoksuaskelia en ole ottanut enkä ole hyppinyt. Mutta kerran olen tanssinut kuitenkin. Kipuja ei ole paitsi liikkuessa ja vähän liikkumisesta johtuen. Särkylääkkeitä en tarvitse, vaan kipuihin parasta lääkettä on jumppa ja muu liikunta. Kävelyssä ja ponnistaessa tietyt lihakset tuntuvat heikoilta ja kipeiltä.\nTilanteeni on kuitenkin paljon parempi kuin vielä kuusi viikkoa leikkauksen jälkeen. Kuntoutuminen on sen jälkeen edennyt kovaa vauhtia. Pystyn liikkumaan lähes normaalisti. Istuminen ja liikkumattomuus turvottavat leikkausaluetta ja kipeyttävät muutenkin lihaksia.\nSuurin ero leikkausta edeltävään aikaan on tapahtunut liikkuvuudessa. Lonkka liikkuu nyt lähes normaalisti ja sen lisäksi olen jumppaamalla lisännyt muutenkin liikkuvuuttani. Kivut ovat myös lähes tyystin hävinneet. Ennen leikkausta niitä oli varsinkin oikeassa jalassa ja alaselässä. Juokseminen tai hyppelyt eivät kuitenkaan vielä onnistu.\nYhteenvetona toteaisin, että kuntoutuminen on edennyt hyvin. Kehittymistä on tapahtunut pienin askelin, mutta suunta on koko ajan ollut parempaan päin. Suuri asia on se, että kipuja ei ole ja että liikkuvuuteni on sekä leikkauksen että harjoittelun ansiosta todella hyvä verrattuna aiempaan.\nKuntoutuminen ei kuitenkaan ole tapahtunut vain ajan kanssa, vaan se on vaatinut rankkaakin työtä. Seuraavassa kuvaan liikkumistani näiden 6-12 viikon aikana leikkauksen jälkeen. Toisaalla ovat kirjoittamani blogitekstit, tässä yhteenvedot ja tulkinnat liikkumisestani.\nLiikunnan määrät ja laadut\nAloitin ulkona liikkumisen kaksi viikkoa leikkauksen jälkeen. Aluksi lyhyitä 1-2 kilometrin kävelyjä kyynärsauvojen tai –sauvan avulla pari viikkoa. Iso muutos tapahtui kuukauden päästä leikkauksesta: uskaltauduin kuntosalille, jossa myös ajoin ensimmäistä kertaa kuntopyörällä. Vaikka se meni aika hyvin, niin vasta viiden viikon jälkeen tapahtui liikkumisessani suurempi määrällinen ja laadullinen muutos. Kuudennen viikon aikana liikuin yhteensä 77 kilometriä kuntopyörällä, vesijuosten ja kävellen. Se oli monta kertaa enemmän kuin edeltävänä viitenä viikkona yhteensä. Liikunnan maailma aukeni uudelleen – ja nopeasti.\nSeuraavalla viikolla tapahtui uusi mullistus: huomasin kykeneväni hiihtämään. Se merkitsi pääsyä luontoon ja muun liikunnan vähenemistä. Alkoi hiihtokausi, jota kestikin reilun kuukauden. Lopputuloksena oli runsaasti hienoja kevättalven hiihtoretkiä niin Vantaalla kuin Lapissakin. Yhteensä 441 kilometriä ehdin talven aikana luisteluhiihtää. Hiihtämisen lisäksi jumppasin ahkerasti, mutta muu liikunta jäi hyvin vähäiseksi. Vasta Lapin reissun jälkeen aloin uudelleen kävelemään.\nKuvio: Liikunnan määrä minuutteina 14.-92. leikkauksen jälkeinen päivä\nKuviosta näkee hyvin sen, että liikkumiseni oli varsin aktiivista. Vain neljänä päivänä 78:sta en liikkunut lainkaan. Keskiarvoksi tuli 98 minuuttia eli reilut 1,5 tuntia päivässä. Kuviosta näkee hyvin, miten liikkumiseni jakautui päivittäin.\nKuvio: Liikunnan määrä kilometreinä 14.-92. leikkauksen jälkeinen päivä\nKilometrien ja minuuttien välinen ero ei ole tässä kovin suuri, koska hiihtokilometrit vastaavat aika hyvin liikuntaan käytettyä aikaa. Useinhan liikuntani on sellaista, josta ei kerry kilometrejä. Hiihtomatkat vaihtelivat normaalisti reilusta kympistä reiluun kahteen kymppiin. Lapissa hiihtelin tosin pidempiäkin matkoja. Koko talvena en kuitenkaan hiihtänyt yli 35 kilometrin matkoja. Ajattelin, että en rasita itseäni liikaa, jotta kykenen hiihtämään seuraavanakin päivänä. Hiihtäminen oli erittäin hyvää liikuntaa lonkalle – se ikään kuin voiteli nivelen.\nKuvio: Pyöräily, hiihto ja kävelykilometrit 14.-92. leikkauksen jälkeiset päivät\nEdellisestä kuviosta näkee havainnollisesti, miten liikkumiseni jakautui (kunto)pyöräilyn, (luistelu)hiihdon ja kävelyn kesken maalis-huhtikuussa 2012. Aluksi kävelin, sitten kuntopyöräilin ja myöhemmin hiihto vei melkein kaiken ajan. Toki kävelin ja pyöräilin hiihdon ’välipäivinäkin’. Pyrin siihen, että jotakin liikuntaa olisi jokaisena päivänä.\nSeuraavasta taulukosta – liikuntapäiväkirjastani – näkee vielä yksityiskohtaisesti miten liikuin ja miten monta minuuttia ja kilometriä eri päivinä liikuin.\nTaulukko: Liikkuminen leikkauksen jälkeen sairausloman loppuun mennessä.\nAIKA VPÄIVÄ HARJOITUS AIKA KM\n27012012 perjantai keppikävely+jumppa 150 1\n28012012 lauantai keppikävely+jumppa 150 1\n29012012 sunnuntai keppikävely+jumppa 120 1\n30012012 maanantai keppikävely+jumppa 140 1\n31012012 tiistai keppikävely+rentoutus 50\n1022012 keskiviikko keppikävely+jumppa 100 1\n2022012 torstai keppikävely+jumppa 100 1\n3022012 perjantai keppikävely+jumppa 100 2\n4022012 lauantai keppikävely+jumppa 80 1\n5022012 sunnuntai keppikävely+jumppa 70 1\n6022012 maanantai keppikävely+jumppa 90 1\n7022012 tiistai keppikävely+jumppa 80 1\n8022012 keskiviikko keppikävely+rentoutus 120 2\n9022012 torstai keppikävely+jumppa 130 2\n10022012 perjantai keppikävely+jumppa 110 2\n11022012 lauantai keppikävely+jumppa 90 1\n12022012 sunnuntai kuntosali 110 5\n13022012 maanantai lepo 40 0\n14022012 tiistai kävely 120 2\n15022012 keskiviikko lepo 50 0\n16022012 torstai kävely 120 4\n17022012 perjantai kuntopyörä 120 14\n18022012 lauantai kuntosali 100 6\n19022012 sunnuntai lumitöitä 150 1\n20022012 maanantai kuntopyörä 135 23\n21022012 tiistai vesijuoksu 125 7\n22022012 keskiviikko kuntopyörä 130 23\n23022012 torstai vesijuoksu 100 6\n24022012 perjantai kuntopyörä + -sali 155 23\n25022012 lauantai lumitöitä 120 0\n26022012 sunnuntai kävely 60 4\n27022012 maanantai hiihto 100 13\n28022012 tiistai lumitöitä 170 4\n29022012 keskiviikko hiihto 60 12\n1032012 torstai kävely 60 5\n2032012 perjantai lepo 0 0\n3032012 lauantai hiihto+lumitöitä 90 12\n4032012 sunnuntai hiihto 110 15\n5032012 maanantai hiihto 120 20\n6032012 tiistai hiihto 80 18\n7032012 keskiviikko hiihto 70 12\n8032012 torstai hiihto 150 28\n9032012 perjantai kävely 70 4\n10032012 lauantai jumppa 40 0\n11032012 sunnuntai hiihto 90 12\n12032012 maanantai hiihto 60 12\n13032012 tiistai lepo 20 0\n14032012 keskiviikko jumppa 100 2\n15032012 torstai hiihto 90 11\n16032012 perjantai kuntosali 70 5\n17032012 lauantai kuntosali 70 5\n18032012 sunnuntai hiihto 140 26\n19032012 maanantai kuntopyörä + kävely 80 26\n20032012 tiistai hiihto 100 14\n21032012 keskiviikko lepo 0 0\n22032012 torstai kuntopyörä + kävely 50 15\n23032012 perjantai hiihto 70 15\n24032012 lauantai hiihto 120 15\n25032012 sunnuntai kuntosali + kävely 90 4\n26032012 maanantai hiihto 70 15\n27032012 tiistai kävely + kuntopyörä 60 16\n28032012 keskiviikko sulkis + kävely 90 3\n29032012 torstai jumppa 30 0\n30032012 perjantai kuntosali + kävely 90 9\n31032012 lauantai hiihto 130 24\n1042012 sunnuntai hiihto 200 33\n2042012 maanantai hiihto 200 34\n3042012 tiistai hiihto 180 29\n4042012 keskiviikko hiihto 60 10\n5042012 torstai hiihto 180 27\n6042012 perjantai hiihto 200 34\n7042012 lauantai lepo 0 0\n8042012 sunnuntai sauvakävely + pihatöitä 120 4\n9042012 maanantai sauvakävely + renkaat 130 7\n10042012 tiistai kuntosali + kävely 90 4\n11042012 keskiviikko sulkis + kävely 90 4\n12042012 torstai pyöräily 60 15\n13042012 perjantai lepo 0 0\n14042012 lauantai tanssia + kuntosali 150 5\nYhteensä 7715 715\nKeskiarvo 97,7 9,2\nYhteenvetoa liikkumisestani sairausloman aikana\nYhteenvetona sanoisin, että ensimmäisten viiden viikon aikana liikkuminen oli varsin vaikeaa, mutta varmasti aivan ehdottoman välttämätöntä. Jumppaaminen ja lyhyetkin kävelymatkat vahvistivat tai ainakin ylläpitivät lihaskuntoa. Niiden avulla uskon myös kipujen vähentyneen, sillä istuminen ja muu paikallaan oleminen teki lonkan aina kipeämmäksi, mutta jumppa ja muu liikkuminen paransi aina asiaa.\nSilti on selvää, että kudokset tarvitsevat riittävästi toipumisaikaa. Olisin mahdollisesti voinut aloittaa esimerkiksi kuntopyöräilyn tai vesijuoksun joitakin päiviä tai ehkä viikonkin aiemmin, mutta se ei todennäköisesti olisi ollut kovin viisasta. Rasitusta ja tietysti myös kipua – tai kivun sietoa – kannatti lisätä pikku hiljaa.\nTunsin hyvin kuinka lihasten kyky tehdä lihastyötä ja pysyä tasapainossa parani rasituksen lisäämisen myötä. En omasta mielestäni ottanut juurikaan riskejä, vaan hiihdin pitkään vain hyvin tasaisia latuja ja hyvin kontrolloidusti. Pyrin siihen, että lihakset toimivat koko ajan hyvin eikä liikarasitusta päässyt syntymään.\nEn kuitenkaan voi suositella kaikille luisteluhiihtoa, koska sen tekniikka on varsin vaativaa, jos ei ole tekniikkaa harjoittanut aiemmin. Perinteistä tyyliä en käyttänyt lainkaan, koska leikkauksessa vioitettiin pakaralihasta, joka on välttämätön hiihdossa. Ihan varma en kuitenkaan ole siitä. olisinko voinut hiihtää perinteistä, sillä muutamaa potkua lukuun ottamatta en ottanut riskiä satuttaa itseäni. Nyt ajattelen, että olisi kannattanut kokeilla, jotta olisin voinut sanoa jotakin sen vaikutuksista. Voin vain suositella, että kokeilkaa sitäkin.\nTähän antaa aihetta se, että harjoitin pakaralihasta melko paljon jumppaamalla ja kuntosalilla myös ’pakarakoneessa’. Vaikka se sattui ja voimat olivat huomattavasti vähäisemmät kuin ennen leikkausta (50kgà 20kg aluksi), niin harjoitus tehosi hyvin. Voima lisääntyi ja kivut vähenivät. Tämä on tärkeä havainto muutenkin: älä pelkää (tervettä) kipua! Terveeksi kivuksi määrittelen kivun, joka johtuu lihaksen heikkoudesta tai siitä, ettei lihasten koordinaatio toimi normaalisti ja rasitus osuu ikään kuin väärään paikkaan. Tervettä on myös sellainen kipu, joka syntyy rasituksesta.\n’Sairasta’ kipua taas on se, jos lihas vioittuu tai uhkaa vioittua tai rasitus on liiallista. Kannattaa välttää yllättäviä liikkeitä, liian suuria painoja ja harjoittelua kylmiltään. Aina, siis aina, pitää lämmitellä. Itse jumppaan joka ikinen kerta varsinkin lonkan seudun lihakset lämpimiksi ja teen monenlaisia liikkeitä eli kieputan kummatkin jalat eri suuntiin eteen, taakse, ylös ja sivulle isoin liikkein. Yhteensä vähintään 40 lonkan kiertoa eri suuntiin ja kummallakin jalalla. Sen lisäksi teen luisteluhiihtoliikkeitä eli vaihdan painoa jalalta jalalle, teen jalkakyykkyjä ja lonkan venytyksiä. Näitäkin yhteensä ainakin 50 kertaa. Tämä varmistaa sen, että kaikki lihakset on ’herätelty’ ja koordinaatio toimii, vaikka kaikki lihakset eivät toimisikaan täydellisesti.\nOlin aika tyytyväinen liikkumiseeni, sillä etukäteen uskalsin toivoa, että olisin voinut hiihtää vasta Lapin matkan aikana jonkin verran. Lähes normaali hiihtokokemus jo 45 päivää leikkauksen jälkeen oli iso yllätys. Olisin voinut käydä kuntosalilla ja vesijuoksemassa enemmän, mutta hiihtäminen oli liian houkuttelevaa ja kelit loistavia.\nLonkan liikkuvuuden paraneminen yllätti minua eniten. Voi olla, että lonkkani ei ole ollut yhtä liikkuva koskaan aiemmin. Kyse ei missään nimessä ole vain leikkauksesta, vaan ennen kaikkea siitä, että olen systemaattisesti vahvistanut lonkan ympärillä olevia pieniäkin lihaksia ja olen lisännyt lonkan liikkuvuutta sekä ennen leikkausta että sen jälkeen. Leikkaus toki poisti fyysisen rajoitteen, jonka nivelkuluma ja siihen kasvanut ’lisäluu’ aiheutti. Leikkauksen ansiota on varmaan myös se, että hermokivut – kipu, joka säteili moneen paikkaan – ovat vähentyneet oleellisesti.\nKuntoutuminen toimintakyvyn, kokemuksellisuuksien ja toimijuuden lisääntymisen näkökulmista\nLiikkumisen paraneminen on liikkuvalle ihmiselle valtavan tärkeä asia. Mutta kuntoutuminen on muutakin kuin liikkumista. Toimintakyky – varsinkin jos sen eri aspektit otetaan huomioon – kattaa laajemman osan arjesta ja elämästä. On tärkeää tarkastella kuntoutumista myös tästä näkökulmasta, koska sairausloma aiheuttaa sen, että normaalielämä on keskeytyksissä. Ja vaikka liikkuminen paranee, niin toimintakyky – edes fyysinen – ei ole palautunut vielä ennalleen kolmenkaan kuukauden jälkeen.\nLeikkaushaava ja sen ympäristö jäykistyy ja kipeytyy istuessa ja juokseminen tai hyppääminen on edelleen mahdotonta ja kivuliasta kolmen kuukauden jälkeen. Kävelykin on vielä melkoista taistelua, johon pitää keskittyä. Psyykkisesti raskainta on se, että välillä kuntoutuminen etenee hyvin ja toisinaan tulee takapakkia. Varsinkin kävelemisen yllättävä vaikeus ’masentaa’. Positiivisia asioita on kuitenkin paljon enemmän – kipuja on vähän ja monet ennen mahdottomat liikkeet onnistuvat. Usko siihen, että kuntoutuminen onnistuu täydellisesti vahvistuu.\nSairausloman vuoksi sosiaaliset kontaktit ovat vähäisempiä kuin aiemmin. Välttelen myös autossa istumista, joka rajoittaa jonkin verran sosiaalisia suhteita. Toisaalta hiihtoretket ja Lapin matka avasivat mukavasti ovia toisten ihmisten maailmaan. Aktiivinen sähköposteilu oli tietysti myös tärkeä asia. Facebookiin tai liialliseen puhelimen käyttöön en ryhtynyt, vaikka kumpaakin voisi toki suositella sairauslomalaisille.\nToimintakyvyn muutoksia voi olla vaikea huomata, jos elää vain päivästä päivään, jolloin oma mielenkiinto saattaa kohdistua vaikkapa vain siihen eniten elämää haittaavaan tekijään – oli se sitten kipu, liikerajoitus tai esimerkiksi sosiaalisten kontaktien puute ja alakuloisuus. Kun toimintakykyä arvioi ja ajattelee laaja-alaisesti, niin näkee maailmansa ja tilanteensakin hiukan suhteellisuudentajuisemmin. Ja jos arvioi toimintakyvyn muuttumista, niin näkee myös mahdolliset positiiviset trendit selvemmin.\nMinä tein toimintakykyni arviointia joka viikko ensimmäisten kuuden viikon ajan ja sen jälkeen vielä kerran eli sairausloman lopuksi viikon 13 jälkeen. Seuraavaan tarkasteluun olen valinnut ensimmäisen, kuudennen ja 13. viikon. Trendit ovat mielenkiintoisia. Viikko leikkauksen jälkeen fyysinen ja kokemuksellinen toimintakykyni oli heikko; 1-10 –asteikolla kolme ja neljä. Psyykkinen ja sosiaalinen toimintakyky oli parempi, tosin vain välttävän tai kohtuullisen luokkaa.\nSeuraavat kuusi viikkoa saivat minut tuntemaan ja ajattelemaan jo toisin: fyysinen toimintakyky oli noussut jo seiskaan ja kokemuksellinen jopa kasiin, kun varsinkin sosiaalinen toimintakyky oli jäänyt junnaamaan paikalleen. Keskiarvo oli silloin seitsemän, kun ensimmäisen viikon jälkeen se oli ollut 4,75. Toimintakykyni oli siis arvioideni mukaan tyydyttävä silloin, kun ’virallinen’ kuuden viikon sairauslomakausi loppui.\nKuntoutuminen alkoi oikeastaan vasta sen jälkeen, ja se myös vaikutti toimintakykyyni selvästi. Saamani kolmen kuukauden sairausloman jälkeen toimintakykyni oli jo kiitettävä, mitä 9,25 keskiarvokin kertoo. Vaikka kuntoutuminen oli paljolti fyysistä eli liikkumisen lisääntymistä, niin vaikutukset olivatkin vähän suuremmat psyykkiseen ja sosiaaliseen toimintakykyyn, jotka nousivat nyt selvästi – toki myös fyysinen ja kokemuksellinen toimintakyky jatkoivat linjakasta nousuaan.\nOmassa tapauksessani kävi varmaan niin, että hyvä fyysinen toimintakyky ikään kuin säteili muihin toimintakyvyn osa-alueisiin silloin, kun se oli hyvä. Kun se oli huono, niin muut ainakin jonkin verran kompensoivat tätä huonoutta. Ihan näin yksiselitteinen ei kausaalisuussuhde kuitenkaan todellisuudessa ole, sillä tein töitä myös sosiaalisen ja psyykkisen toimintakyvyn eteen aktiivisesti koko ajan. En antanut fyysisen haitan vaikuttaa sosiaaliseen tai psyykkiseen vireyteeni, vaikka se olisi ollut helppoa. Väsyneenä ja kipuilevanakin pidin yhteyttä ulkopuoliseen maailmaan, jos en muuten, niin kirjoittamalla blogia tuntemuksistani. Seuraavassa toimintakyvyn muutokset sekä taulukkona että pylväsdiagrammina:\nTaulukko: Toimintakyvyn eri osa-alueiden muutokset ensimmäisen, kuudennen ja kolmannentoista viikon jälkeen:\nKuvio: Toimintakyvyn eri osa-alueiden muutokset ensimmäisen, kuudennen ja kolmannentoista viikon jälkeen:\nKokemuksellisuuksien näkökulma kuntoutumiseen\nKokemuksellisuuksien avaama näkökulma toipumiseen ja kuntoutumiseen on hiukan toisenlainen kuin toimintakyvyn eri osa-alueiden rajaama alue, vaikka samankaltaisia elementtejäkin näissä tarkasteluissa on. Osallisuuskokemukset vertautuvat sosiaalisen toimintakyvyn kanssa ja toimijuuskokemusta voi pitää toimintakykyjen eräänlaisena summana, vaikka kyse tässä onkin aidosti koetusta asiasta. Toimintakyky voi olla hyvä, mutta se ei silti välttämättä synnytä toimijuuskokemuksia.\nEnsimmäisellä viikolla koin aika voimakkaita osallisuuskokemuksia heti leikkauksen jälkeen, kun sain itselleni vertaisia muista nivelproteesileikkauksessa olleista miehistä. Tämä tosin kesti vain pari päivää, jonka jälkeen jouduin kotiin ilman vertaisten tukea. Toimijuuskokemukset olivat heikkoja, osa jopa tuskastuttavan raskaita. Kuntoutumisen suunnassa ensimmäinen viikko ei ollut myöskään elämyksiä tai merkityksellisiä kokemuksia tuottava. Tosin koko elämää ajatellen leikkaus oli tietysti sekä huikea elämys että merkityksellinen identiteettikokemus: sen jälkeen en todellakaan ole ollut entiseni. Jotakin on pysyvästi poissa ja jotakin melko suurta – iso proteesi – taas melko pysyvästi sen tilalla. Jossakin mielessä olen ns. kyborgi – koneihminen. Se asia pohditutti minua paljon ennen leikkausta, mutta myös sen jälkeen. Varsinkin siinä vaiheessa, kun en vielä tiennyt toivunko leikkauksesta lainkaan entiselleni.\nKokemuksellisuustarkastelussani elämykset ja merkitykselliset kokemukset lisääntyivät aivan käsi kädessä, mikä ei aina ole lainkaan itsestään selvää. Nyt kuitenkin varsinkin liikkumisen paranemiseen liittyi sekä elämyksellisyyttä ja merkityksellisyyttä yhtä aikaa. Oli todella upeaa hiihtää ensimmäistä kertaa ja samalla huomata, että todellakin pystyy hiihtämään. Se kokemus oli myös äärimmäisen tärkeä toimijuuskokemus, joka vahvisti uskoa kuntoutumiseen. Varmaankaan sellaiselle, joka ei ole identifioitunut hiihtäjäksi niin kuin minä, hiihtokokemus ei olisi ollut niin merkityksellistä, vaikka se elämys olisi ollutkin.\nMielenkiintoista on se, että tunsin toimijuuskokemusteni vahvistuneen jo kuuden viikon jälkeen hyvälle tasolle, vaikka kovin kummoisia elämyksiä tai muita kokemuksia en ollutkaan vielä saavuttanut. Pienet askelet kuntoutumisessa ja toipumisessa olivat kuitenkin vakuuttaneet minut siitä, että tästä vielä selviydytään. Voikin olla, että tuo tunne ikään kuin ennakoi sitä, että pystyin aloittamaan hiihtämisen ja muun raskaamman liikunnan vähän sen jälkeen. Varmaankin jumppaaminen ja kävelyn paraneminen antoivat osviittaa siitä, mitä tuleman piti.\nTaulukko: Kokemuksellisuuksien itsearvioinnit 1., 6. ja 13. viikon jälkeen.\nTaulukosta näkee hyvin, miten toipumisen alussa toimijuuskokemukset ovat todella heikkoja eivätkä muutkaan kokemuksellisuudet osallisuutta lukuun ottamatta olleet kovin korkealla. Se, mitä taulukosta ei näy, on että ensimmäisten viikkojen aikana kokemuksellisuudet menivät vuoristorataa. Osallisuuskokemukset heikkenivät sairaalasta pääsyn jälkeen selvästi, mutta elämyksiä ja merkityksellisiä kokemuksia tuli vaihtelevasti – välillä toipuminen meni eteenpäin, välillä tuli takapakkia. Toimijuuskokemukset kuitenkin nousivat hitaasti, mutta varmasti ylöspäin.\nKeskiarvoisesti kokemuksellisuudet ovat nousseet aika lineaarisesti päätyen kolmen kuukauden jälkeen lähes ’täydelliseksi’, kun vertailuna tai tavoitteena käytin kuntoutumisen onnistumista. Jos tavoitteena olisi ollut paras mahdollinen kunto, niin arvioinnit olisivat toki olleet alhaisemmat. Kokemuksellisuuksien erot toivat hyvin esiin sen, miten eri tavoin toipumisen ja kuntoutumisen voi kokea. Hyvin näkyy myös se, miten vahvasti uudet kokemukset – kävely, (kunto)pyöräily, kuntosali, hiihto ja sulkapallo – vaikuttivat kokemuksellisesti. Jos näitä kokemuksia en olisi saanut, olisivat kokemusten itsearvioinnit tietysti jääneet paljon alhaisemmiksi. Hyvät arvioinnit ovat siis suorassa suhteessa aitoihin kokemuksiini niin kuin pitääkin.\nKokemuksellisuusarvioinnin idea on siinä, että ilman kokemusten erittelyä päällimmäisiksi kokemuksiksi olisivat voineet jäädä ne ikävimmät kivun, kyvyttömyyden ja epätoivon kokemukset tai vaihtoehtoisesti epärealistiset hyvän olon tunteet siitä, että sai muutaman hassun askeleen otettua. Pitkäjänteinen erilaisten kokemusten seuranta toi esille hyvin myös sen, että päällimmäisten elämysten lisäksi nuo muut kokemuksellisuuksien muodot ovat itse asiassa tärkeämpiä. Voimaantumiselle keskeistä on se, että oma identiteetti vahvistuu ja tässä toipumistapauksessa palautuu muutettavat muuttaen entiselleen. Ilman osallisuuskokemuksia voimaantuminen voisi jäädä ohueksi ja ilman toimijuuskokemuksia ei syntyisi uskoa kuntoutumiseen. Seuraava taulukkoa mukaileva kuvio osoittaa hyvin, miten eri kokemuksellisuudet kehittyivät toipumiseni ja kuntoutumiseni aikana.\nKuvio: Kokemuksellisuuksien itsearvioinnit 1., 6. ja 13. viikon jälkeen.\nKuntoutuminen toimijuuden kehittymisen näkökulmasta\nVaikka edellä puhuin toimijuuskokemuksista, niin toimijuus on vielä laajempi termi, joka voi pitää sisällään monenlaisia asioita, jotka vahvistavat yksilöä. Toimijuuden osa-alueet voi myös jakaa ns. modaliteetteihin, joiden avulla voi arvioida sitä, miten esimerkiksi asetetut tavoitteet voi saavuttaa. Kun asetin itselleni kuntoutumistavoitteen, niin se ei tietenkään ollut mikään yksinkertainen tai yksiselitteinen asia. Tavoitteen saavuttaminen vaati ainakin halua, osaamista, voimista ja kykenemistä.\nJos en olisi aidosti halunnut toipumista tai kuntoutumista, niin olisinko käyttänyt siihen aikaa ja energiaa, olisinko kestänyt kipua ja toivottomuuden tunteita? Tuskinpa. Mutta vaikka olisin halunnut kuinka kovasti toipumista, niin jos en olisi osannut kuntouttaa itseäni tai jos en olisi jostakin syystä kyennyt kuntouttaa itseäni? En varmaankaan. Seuraavassa arvioin sitä, miten oma toimijuuteni kehittyi valittujen toimijuuden modaliteettien suunnassa.\nTaulukko: Toimijuuden modaliteettien itsearvioinnit 1., 6. ja 13. viikon jälkeen.\nItsearviointi osoittaa, että halu ja tunne olivat heti leikkauksen jälkeen kohtuullisella tasolla, mutta kyky ja osaaminen lepäilivät pohjalla. Ensimmäisten viikkojen aikana eri modaliteetit nousivat eri tavoin, mutta jo kuuden viikon jälkeen olin pystynyt voimaannuttamaan itseäni aika hyvin koko repertuaarilla. Halu oli jo ihan huipussa, intoa kuntoutumiseen riitti. Kuuden viikon aikana olin myös oppinut paljon kuntoutumisesta tällaisen leikkauksen jälkeen, vaikka alussa olin aika pulassa. Kyky oli myös lisääntynyt reilusti, sen sijaan en voinut vielä tehdä lähellekään kaikkia asioita, mitä olisin halunnut. Tiesin myös, että minun täytyy kuntoutua ja tunsin sen melko tärkeäksi.\nKolme kuukautta leikkauksen jälkeen tilanne oli aika hyvä, mikä ehkä osittain johtuu myös siitä, että osasin tarkastella omaa kuntoutumistani näiden modaliteettien valossa. Tein nimittäin systemaattisestikin asioita, jotka lisäsivät toimijuuttani. Opettelin erilaisia kuntoutumiseen liittyviä asioita, kuten uusia jumppaliikkeitä. Tein itselleni rutiineja eli pakotin itseni kuntoutumaan, joka on siis modaliteettina ’täytymistä’. Kykyjä en voinut oman tahdon perusteella lisäämään ensimmäisten viikkojen aikana, kun lihaskudokset olivat vielä leikkauksen jälkeen voimattomia. Mutta kuudennen viikon jälkeen sekin onnistui paremmin.\nAlku oli tässäkin suhteessa hankala, mutta tosiaan kuudennen viikon jälkeen tilanne oli jo aika hyvä. Silti arviointien nousu lähes ’tappiin’ 13. viikon jälkeen ei tullut ilman kovaa ja tietoista työtä. Kykeneminenhän tässä ei tarkoita toimintakykyäni, joka ei vielä ollut kuudennen viikon jälkeen niin korkealla tasolla kuin arvioni kykenemisestäni kuntoutumiseen. Kykenin kuitenkin kuntouttamaan itseäni varsin hyvin. Kuviosta näkee mainiosti, miten toimijuuden modaliteetit kehittyivät kolmen leikkausta seuranneen kuukauden aikana.\nToimijuuden modaliteettitarkastelun tärkein idea on mielestäni siinä, että sen avulla tavoitteisiinsa saa näkökulmia, joiden avulla toimijuuttaan voi parantaa konkreettisesti. Itselleni käytännöllisesti tärkeintä oli kehittää osaamistani ja toimia niin, että syntyi rutiineja, kykenin liikkumaan ja voin harrastaa esimerkiksi hiihtoa sellaisissa maastoissa, joissa siihen silloin kykenin. Yhtä hyvin olisin kuitenkin voinut jättää hiihtämisen väliin, kun en voinut sitä harrastaa mäkisessä maastossa. Se taas olisi ainakin hidastanut kuntoutumistani.\nKolme kuukautta leikkauksen jälkeen eli omassa tapauksessani sairausloman päättymisen ajankohtana kuntoutumiseni oli hyvässä vaiheessa. Tärkeintä on se, että lonkan liikkuvuus oli erinomainen eikä kipuja juurikaan ollut. Hiukan lonkka ’lonksuu’, kun seison yhdellä jalalla pienessä kyykyssä. Lihakset eivät varmaan vielä jaksa pitää luustoa tasapainossa. Kipuja tulee normaalia enemmän liiasta istumisesta – pitkät automatkat aiheuttavat lihas- ja hermosärkyjä. Mutta muuten olo on lähes kivutonta.\nLonkan ja –itse asiassa koko alavartalon – fyysinen paraneminen on mahdollistanut sen, että olen voinut harjoittaa itselleni rakkaita liikuntamuotoja, kuten hiihtoa, pyöräilyä, kävelyä ja jopa sulkapalloa. Juokseminen tai pomppiminen ei vielä kolmen kuukauden jälkeen onnistu eikä olisi varmaan vielä järkevääkään rasittaa leikkauskohtaa tärähtävillä liikkeillä. Tanssiminen tosin ennakoi sitä, että kohta kykenen jo juoksemaankin.\nToimintakyvyn eri näkökulmista katsottuna tilanne on jo hyvä, vaikka en vielä ole täysipäiväisesti töissä ollutkaan. Olen kuitenkin pitänyt yhteyttä ystäviini, peli- ja työkavereihini säännöllisesti, joten tunnen sosiaalisen toimintakykynikin parantuneen leikkauksen jälkeisestä ajasta alkaen oikein hyväksi. Luonnosta nauttiminen hiihtäen on varmastikin vaikuttanut edullisesti sekä fyysiseen että psyykkiseen toimintakykyyn – kokemuksellisesta toimintakyvystä puhumattakaan. Luulen myös, että blogien kirjoittaminen on auttanut toipumisessa ja kuntoutuksessa yllättävän paljon.\nKokemuksellisesti tilanne on myös yllättävän hyvä, vaikka en vielä ole päässyt tekemään kaikkia asioita, joita olisin halunnut. Minulle tärkeä jalkapallo ja juokseminen loistavat vielä pitkään poissaolollaan. Olen kuitenkin voinut kompensoida näitä kokemuksellisia puutteita muilla lajeilla ja nauttimalla kuntoutumisesta ja esimerkiksi uusista ’jumppaohjelmistani’. Oma identiteettini on vielä kokemuksellisesti hakuvaiheessa, koska en tiedä tarkalleen, mihin tulen pystymään ja mitä voin tulevaisuudessa itseltäni odottaa. Blogikirjoittelu on tässäkin suhteessa ollut tärkeää, sillä se on tarjonnut puuttuvia toimijuuden kokemuksia.\nToimijuuttani tarkastelin edellä suhteessa realistisiin odotuksiin, jotka olen itse asiassa ylittänyt. En olisi esimerkiksi uskonut voivani (luistelu)hiihtää melkein täydellisesti jo reilun kahden kuukauden jälkeen leikkauksesta. Halu kuntoutumiseen on kova, ja olen oppinut todella paljon tämän koko prosessin aikana itsestäni, ruumiillisuudestani – kivuistani, liikkumisestani ja niihin suhtautumisestani. Kykyni tehdä asioita ei ole vielä täydellistä, jos vertauskohtana olisi aivan terve ihminen. Olen myös pystynyt tekemään kuntoutumisestani itselleni positiivisen velvollisuuden, joka on minulle myös tunnetasolla tärkeää.\nNämä edellä mainitut asiathan eivät ole ihan itsestään selviä, vaikka voisi luulla. Olen hyvin monta kertaa joutunut taistelemaan kipuja ja kykenemättömyyttä vastaan. On ollut turhauttavia tunteita, kun jokin aiemmin helposti sujunut asia ei ota luistaakseen. Silloin on ollut hyötyä siitä, että tämän dokumentaation avulla olen nähnyt, että edistymistä on tapahtunut ja olen uskaltanut tehdä myös tavoitteita tulevaisuutta ajatellen. Ne kummatkin ovat antaneet voimia jatkaa kivun, turhautumisen ja väsymisen yli.\nEhkä tässä on jäänytkin liian vähälle se, että leikkauksen jälkeen olen tarvinnut enemmän palautumisaikaa rasituksesta oli se sitten fyysistä, psyykkistä tai sosiaalista. Luulen, että tämä jatkuu vielä pitkään, sillä on selvää, että leikkaus on vaikuttanut monella eri tavalla koko ihmiseen. Hidas kudosten toipuminen ja sopeutuminen uuteen tilanteeseen, esimerkiksi uuteen, ulkopuoliseen proteesiin, ei tapahdu nopeasti. Vaikka suoranaisia kipuja ei olisikaan, elimistö työskentelee rasituksessa silti suuremmalla teholla kuin aiemmin ja toisaalta lepo ei virkistä ja palauta niin paljon kuin tavallisesti.\nKaiken kaikkiaan kuntoutumistilanteeni on hyvä ellei erinomainen. Tästä on hyvä jatkaa ja aloittaa työnteko, joka asettaa sitten omat haasteensa kuntoutumiselle.


Kupongin tunnisteet Chile\nBest Online Casino Bonuskoodit Chile-pelaajille\nChile online-kasinot ovat runsaat ja sinulla ei ole mitään ongelmia löytää kasinoita, jotka räätälöidään Chilen pelaajien tarpeisiin kuten sinäkin. Kasinojen välisen kilpailun ansiosta yrität keskittyä tiettyihin markkinarakoihin, jotta voitte hakea tiettyjä maita tai näiden maiden kansalaisia. Ne voivat tehdä niin antamalla paikallisille pelaajille erityisen bonuksen, joka perustuu tiettyyn peliin, talletusbonukseen tai juhlitaan Chilen erityisiä loma-aikoja. Jatka lukemista, jotta voit selvittää, miksi sinun pitäisi valita pelattava Chilen kasinoon, jos pelaat kyseisestä maasta.\nEdut Chilen kasinon valitsemiseenYksinkertaisesti sanottuna, Chilen avulla ei ole talletus kasinoja keinona päästä käsiksi kasinoon, joka on suunniteltu nimenomaan sinun tarpeisiisi. Tähän kuuluu paikallista tukihenkilöstöä puhumaan tuntikausien aikana, joiden aikana useimmat Chilen kansalaiset ovat hereillä, paikallisten maksutapojen saatavuus ja kyky käyttää paikallista valuuttaa. On myös suositeltavaa pelata kansasi maalta tulevilla ihmisillä. Tämä on erityisen mukavaa, jos pelaa verkkopelissä.\nEi talletuksen kasinobonuksia Chilessä\nKupongit yhteensä: 1,940\nEpäluotettava kasinobonus, Chile


Palkkapäivä Lainat Luottoluokitus kaikkien teidän puolest - www.adventureofshinobi.fora.pl\nWysłany: Nie 11:54, 09 Lut 2014 Temat postu: Palkkapäivä Lainat Luottoluokitus kaikkien teidän puolest\nVoisiko miten foreclosures työt . Onko sinusta saavuttamattomia löytämiseksi aito Usd 10K vakuudettomia luottokortilla vähemmän kuin täydellinen luotto asuntolaina alkaen perinteiset lainan tarjoajien esimerkiksi rahoituslaitosten ja luotto-osuuskunnat ? Käytä internet täällä ja etsiä Better Business Bureau ( Eee ) myynti listaukset kohteelle ei - yhteinen velat . Yksi näistä puheluita vaaditaan vaarat ja vankeutta ja tarvitaan client palauttamaan rahastot viipymättä tai oikeusjuttu on kulutetaan . Meillä joskus saada kiinnijäämisen by kriittinen hintalappu pahimmalla mahdollista aikaa [link widoczny dla zalogowanych] miksi vakuutukset hyvä ehdotus ?. Nämä ammattilaiset on opettaa sinua kuinka miten olet kahva nykyisten käyvä Raportit , kuten ajallaan kulut ja vähentämällä luottokortti velka , ja muut asioita aikaan nykyinen luottokelpoisuus . Tuleeko IPC Instant Cash järjestelmä ehdottomasti ansaita käteisellä sinulle ? Oma vastaamaan Tämän kyselyn on kohtuudella yksinkertainen tosiasia mainittiin leikillään. Tämä laina vaatimuksiin uskomattoman vähemmän dokumentaatiot ja lomakkeet .\nHe tarvitsevat on säännöllinen voitosta jossa keskimääräistä maksettava . On parasta vie aikaa ja katsomaan valintoja ennen kuin ostat [link widoczny dla zalogowanych] Tämän palvelut sopii useimmat ihmiset kanssa huono luotto seisova koska on olemassa paljon ihmiset, jotka kärsivät piti sitä vaikea maksettava pankkilainaa heillä on jo saavutettu . Getting paljon sertifiointi , ja kaikenlaisia vaatinut tietoja ja tosiasioita set ja näyttöön tarkoituksenmukaisesti , can tämä .\nse ankarasti estää Kiina rahoitusjärjestelmän kerta kun Tuote nousevien elinkustannusten edelleen joitakin vaivaa joten Kiinan keskiluokan ei tule olemaan valmis ostaa tuotteita alkaen Pohjois-Amerikka tai loput yhteisö pian. Varmasti , säästö että raha Osoittaa luotonanto yritys suuret määrä raha vastuu . Yksi monista yksinkertaisin tekniikoita saada ylimääräistä rahaa on kokeile ja käteisennakkoa lainat verkossa . He ovat olleet maksut pääasiassa to tuki palkattua ihmisiä jotka eivät paljon pääoman maksamaan varten äkillinen olosuhteissa tapahtuu etukäteen heidän seuraava palkkapäivä [link widoczny dla zalogowanych] kaikille, jotka tutkija tai omistama että ympäröivä keskellä kerrostumissa seurallinen komentoketju , niin se voisi olla kalliiksi avioliiton ulkopuolinen suhde sinulle . Veroton Stafford Asuntoluotot tarjotaan at lisääntyi korkokannan että vaihtelee eri lainanantajien . Tämä tarkoittaa, että sinun pitäisi maksaa henkilökohtaiset vakuudeton laina alkaen aika .\nKoska henkilökohtaiset lainat ovat valtuutettu ilman riittävä vakavuus , ihmisen silmä maksu perimät on osittain korkea . vähentäminen paljon säännölliset laskut mikä tarkoittaa tehdä vain yksi liiketoimi voi auttaa on niin paljon astetta . Varmista, että olet erottaa monet todennäköistä vähemmän kuin täydellinen luotto velat ennen poiminta henkilö. budjetteja olennainen täyttämällä koko aika to- aamu laskut [link widoczny dla zalogowanych] siellä pitäisi olla rajoitus kuinka huomattavasti asuntolaina yritys säätää maksut ylöspäin vuodessa . Ei ole luotu yksilöiden to vain käyttää jatkuvaan toisaalta nopeasti käteistä lainat luultavasti eniten commodious syy nopeasti käteistä . Tämä tarkoittaa kannattaa rahat takaisin ( sekä tietoisuus ) josta velvoitetaan maksamaan on asuntolaina vuonna lyhennykset . kuitenkin on voi olla jotain , että sinulla on ottaa huomioon : lisää aikaa , parempi korot .\nPromo yleensä on tarkoitus tienaa pois sisällä vain 15 monta vuotta ja he ovat alhainen korkotaso rahoitustuotteiden , yleensä mukana 3. He maksu lisääntyi kuukausikorot ja sovittaakseen mahdollisuus ne sitoutuvat nimeämisestä sinua.


Esmerk laajentaa mediaseurantaansa\nEsmerk Oy on lisännyt televisio- ja radiouutiset sekä internetin verkkolehdet mediaseurantapalveluunsa.\nEsmerkin mediaseurantapalvelussa kaikki tieto toimitetaan asiakkaalle sähköisessä muodossa. Yritykset voivat seurata julkisuuskuvansa kehitystä jatkuvasti ja systemaattisesti. Aineistosta muodostuu lisäksi tietokanta, jota voidaan hyödyntää tarkempien analyysien tekemisessä.\nTietopalvelu- ja mediaseurantapalveluja tarjoava Esmerk Oy on osa SanomaWSOY-konsernin liiketoimintaryhmä Sanoma Osakeyhtiötä.


Expo2010 - palautetta messuista\nAihe: Expo2010 - palautetta messuista - 25/04/2010 13:45\nMessut päättyvät n. 3 tunnin kuluttua. Mielestäni on aika kirjata ylös nyt heti plussia ja miinuksia, jotta ensi vuosi on jälleen parempi.\nToki ketjuun saa kirjoittaa pitkääkin tekstiä, mutta aloitan itse nyt tällaisella lyhyellä +/- linjalla.\n+ Mallien määrä yllätti\n+ TheQ:n organisointikyky\n+ Awis, hänen kaltainen "markkinamies" messuosastollemme juuri kaivattiinkin + metallisepän taidot\n+ JVVV:n junarata, se kiinnosti kävijöitä paljon ja antoi eloa moducitylle\n+ Messuyleisö, kiinnostusta riitti ja LEGOmme säilyivät valtaosin ehjänä.\n- jälleen yleisön määrä yllätti, eli esittelylappuja ensi vuonna väh. x5 määrä mukaan.\n- lapsiyleisö tosiaan kaipasi kosketeltavaa, eli 1-2 pöytää ensi vuonna rämmittäväksi kelpaavia palikoita\n- "omat" säätivät hieman liikaa ja junakin suistui niistä syistä. Lisäksi nuorison "juna"-huudot voisi jättää pois, vinkkinä vaan poijaat...\n- messuosastomme olisi pitänyt olla joko syvempi tai 40cm leveämpi. Ymmärrän kyllä että leveys määritetään pöytien leveydellä, mutta paikallaolleet ymmärtävät mitä tarkoitan. Pöydät olisi pitänyt saada samaan tasoon ja silti jäädä meille kulkureitti.\n- suunnitelmien pitävyys!\nTällä viimeisellä tarkoitan sitä, että jos tehdään yhteinen iso rakennelma kuten nyt moducity, niin siihen osallistuvien mallien pitää olla paikalla to-su. Muutoin on sitten vähän turha valittaa, ettei malli pääse mukaan / joku joutuu tekemään varamalleja jne.\nSyyllistyin myös itse siihen, etten ollut enää sunnuntaina paikalla, mutta siksi en tuonutkaan sellaisia malleja, jotka kuuluisivat toisten tekemään kokonaisuuteen.\nEnsi vuonna kannattanee tehdä enemmän yhteistyötä esim. mallien kuljetuksessa tyyliin: lähekkäin asuvista toinen menee jo torstaina ja vie mallit ja sunnuntaina sit toinen hakee ne vasta pois. MIKÄLI molemmat eivät voi olla paikalla koko aikaa.\nKokonaisuutena tämä näyttely oli mielestäni loistomenestys ja antaa hyvän pohjan jatkoa varten.\nPaljon plussaa olisi listattavaksi, listasin nyt 5 ensimmäisenä mieleen tullutta asiaa.\nArvosanaksi Takomolle 9+\nMuokattu 3 kertaa. Muokattu viimeksi 22/04/2018 22:26.\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 25/04/2010 14:09\n+ mallien määrä\n+ Ana96 (korjatkaa jos väärässä) jakeli esittely lappuja kiinnostuneille ainakin lauantaina hyvin.\n- pöytien määrä\n- kauko-ohjattavien vaikea esittely (lisää tilaa?)\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 25/04/2010 14:19\nKiitos kovasti messupöydän annista. Mekin ajeltiin Turusta messuille ihailemaan teidän töitänne.\nOlen samaa mieltä, että pitäisi olla lapsille mahdollisuus osallistua ja päästä itse kanssa rakentamaan.\nPalikkatakomon mainoslakanaan takoitettua keräystä voisi jatkaa koskemaan jonkunlaisia pleksejä, joilla voisi jatkossa suojata valmiita rakennelmia.\nJunarata oli kiva, mutta sitä selvästi varjeltiin kovasti ja se voisi olla jatkossa isompi. Muutenkin palikkatakomo tarvitsee tulevaisuudessa paljon isomman tilan jo ihan senkin takia, että pöydän lähelle oli vaikea väenpaljouden takia päästä.\nOli kiva, että esillä oli paljon teoksia, mutta ne antoivat kovin suppean ja perinteisen kuvan legoista. Kaipasin sinne enemmän tekniikkaa esim. mindstormit ja rc jutut.\nMaailmanpyörä oli komea, mutta sitä ei käytetty lauantaina, koska tekijä ei ollut paikalla. Jos sinne tuo jotain toiminnallista, niin voisi antaa ohjeet muille esittelijöille miten niitä käytetään.\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 25/04/2010 14:26\nItse toin parikin kauko-ohjattavaa ja Mikke & Oskari toivat myös 3.\nTilan puute vaikeutti asiaa (Warthogin piti jyrätä kaikkien lego lehtien päältä ja oli samalla kaikkien muiden mallien tiellä :) )\nNXT olisi ollut kotona, mutta expoilla ei olisi riittänyt sille tilaa ja en tehnyt siitä mitään järkevää.\nJokin pöytä jossa voisi ajella kauko-ohjattavilla voisi olla jonkinlainen ''katsoja magneetti''. (truck trial?)\nMuokattu 1 kertaa. Muokattu viimeksi 25/04/2010 17:52.\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 25/04/2010 15:29\nMaailmanpyörääni ei pyöritetty lainkaan kahdesta syystä:\n1) En ollut itse esittelijänä.\n2) Gondolien kiinnitys on sellainen, että yhden nupin löystyminen\nlentoparrussa voi pudottaa 1-4 gondolia. Miksi niissä sitten on\nsellainen kiinnitys? Etusijalla on ollut se, että malli vastaa tarkasti\nesikuvaansa ja on mahdollisimman nopea pystyttää. Näinkin se\nkestää toista tuntia.\nMaailmanpyörän tarkoitus oli vain olla kauas näkyvä yleisönhoukutin.\nAlunperin tarkoitus oli myös pyörittää sitä, mutta testissä paljastui\ntämä gondolien putoilu. Ehkä kehittelen siihen joskus tukevamman\nkiinnitystavan. Niiden ongelmana tahtoo olla se, että gondolit eivät\npyöri herkästi eivätkä siksi pysy vaakasuorassa pyörän pyöriessä.\nKävin Expossa perjantaina ja kaikki vaikutti oikein hyvältä.\nKaupunki oli isompi kuin olin kuvitellut. Siinä oli paljon hauskoja\nyksityiskohtia. Kuunkuiskaajat oli repäisevä idea.\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 25/04/2010 19:11\nMinunkin mielestäni oli varsin onnistuneet messut, vaikkakaan JUNAT huuto ei enää pitemmän pälle jaksanut naurattaa. Ja kiitos animaatioiden jatkuvan pyörityksen päässäni soi nyt tauotta Vanian musiikki;)\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 26/04/2010 08:01\nEn ollut itse esittelijänä, mutta kävin la ja su messuvieraana. Takomon esittelypisteen edessä oli koko ajan paljon ihmisiä samaan aikaan kuin monilla muilla vain yksittäisiä kiinnostuneita.\nTeosten määrä tosiaan yllätti ja oli hienoa, että niin moni pääsi osallistumaan. Kuitenkin ehkä ennemmin kuin laajentaisimme isosti Takomon näyttelyaluetta kannattaisi vähentää teosten määrää ja panostaa laatuun. Mielestäni esim. Moducityyn oli ahdettu liikaa tavaraa.\nToinen asia, mikä toisi helpotusta tilanpuutteeseen, olisi hödyntää takana oleva seinää. Näin jo tehtiinkin osittain: maailmanpyörä ja Bionicle Rock Band "nousivat" hienosti seinälle. Pahimmassa ryysiksessä luulen, että takimmaiset eivät nähneet muuta kuin nämä teokset. Esittelijöiden päiden yläpuolella oleva hylly, koko seinän pituudelta, toisi kivasti lisää tilaa.\nModucity moduuli toimi hienosti. Se on sopivan kokoinen ja moduulien saumat eivät häirinneet lainkaan. Nyt kun monet takomolaiset ovat käyttäneet moduulia ehdotan, että siitä voisi tulla jonkinlainen Takomon standardi, jota käytetään myös tulevissa näyttelyissä.\nErityiskiitos Legoridesille, joka toi unohtamani tuolit!\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 26/04/2010 09:35\nNonih, pe-su öiden välisen noin 8 h unien ja junassa nukutun 9 tunnin jälkeen on olo mukavan raukea ja onnellinen Expon suhteen. Kiitokset taas kaikille osallistujille, oli erittäin hienoa seurata Takomon tähän asti suurimman näyttelyn koko etenemista. Kiitokset myös kaikille Takomolaisille vieraille, oli mukava vaihtaa pari sanaa ja tavata kunnolla :)\nJK:n tavoin heitän lyhyen plus/miinus-listan ensi-tuntumasta näyttelyn osalta (jätän kehityskeskustelen siihen päivään kunhan olen nukkunut ainakin muutaman täydet yöunet ;) ):\n+Moducityn onnistuminen ja mallien suhteellisen korkea taso. Hankalakalan liian matalaa moduulia ja Pate-Keetongun "puolen nupin heittoa" lukuunottamatta moduulit osuivat hyvin toisiinsa. Kaikkia moduuleita ei oltu pinneillä kiinnitetty mutta silti moducity pysyi hyvin kasassa ja näytti mahtavalta. Ensi kerralla tosin saatamme hieman jättää tyhjää tilaa johonkin, nyt tapahtumaa oli joka nurkassa ja niemennotkossa.\n+Awiksen "torimyyjä"-asenne oli erittäin tervetullut lisä Takomon toimintaan. Useimmilla muista esittelijöistä alkoi jo toisen päivän puolella äänet vähän särkymään mutta Awis pystyi hyvin pitämään äänensä yllä ja herättämään ihmisten kiinnostuksen.\n+Yhteis-toiminta. Porukka teki selvästi yhteistyötä ja oli aina valmiita auttamaan toisiansa. Oli mukava nähdä kaikki takomolaiset vaihtamassa puheita ja touhuamassa yhdessä.\n+Harrastajien oma-aloitteisuus. Itse en olisi hoksannut heti alkaa laittamaan naruja reunalle "lapsimuuriksi" ja oli mukavaa huomata että porukka alkaa parantamaan hommia oma-aloitteisesti. Itse "pääorganisoijana" jouduin välillä juoksemaan eeskahtaalleen milloin esitteittä ja milloin halpislippuja hankkimaan ja silti aina kun lähdin pois loossilta olin varma että hommat hoituu vaikka kävin tekemässä muita hommia.\n+Eläväinen loossimme. Kiertelin parin kertaa muutamalla loossilla ja katselin kovasti pieniä yksityiskohtia mutta harvoin jos koskaan kukaan esittelijöistä tuli juttelemaan. Useimmat esittelijöistä tuntuivat olevan niin oman harrastuksensa, oman kaveriporukkansa tai Helsingin Sanomien lumoissa etteivät muistaneet että yleisökin voisi olla kiinnostunut hommasta. Meidän loossissa homma pelasi hyvin ja uskon että yleisö oli otettu kun heille tuli juttelemaan ja turisemaan. Itse ainakin otin sen asenteen että Takomon esitteen ojentaminen ei ole yhtä tärkeää kuin vierailijan kysymyksiin vastaaminen. Oli helppoa ensin kertoa Legoridesin maailmanpyörän yksityiskohdat ja sen jälkeen mainita että loossimme muutkin tekeleet ovat suomalaisten harrastajien kehittelemiä ja että Takomosta löytyisi vielä lisää teoksia. Myös muutkin harrastajat ottivat yhteyttä mukavasti yleisöön.\n-Kommunikointi ennen Expoa. Varsinkin Moducityn kanssa oli välillä pientä hämminkiä ennen Expoja jota sitten selvitettiin nopeasti muutamia päiviä ennen Expoja. Lukekaa ne viestit ajatuksella, varsinkin silloin kun on kyseessä iso yhteisprojekti. Tiikelin moduulin puuttuminen herätti hämmennystä, selvä viesti Moducityn "tonttivaraus-ketjuun" olisi auttanut meitä huomaamaan sen puuttuminen heti. (Jos siellä oli jo viesti asiasta, pyydän anteeksi huolimattomuuttani).\n-Nuorison "sähläys". Ymmärrän kyllä että kavereiden kanssa on mukava touhuta ja huumoria pitää olla mutta välillä nuorempien takomolaisten touhut menivät vähän yli. "...paitsi junat!" oli kyllä hyvä vitsi joka aluksi nauratti mutta jossain vaiheessa siitä meni koko juju pois. Yleisöllä riitti välillä ihmeteltävää kun pöydän takana tehtiin jos jotain erikoista. Muistakaahan ensi kerralla että edustatte Palikkatakomoa siellä ja varsinkin yleisö (joka vaihtuu parin minuutin välein) ei aina pysy kärryillä mikä on huumoria ja mikä on ärsyttämistä.\n-Muiden teoksiiin tutustuminen oli hankalaa. Johtuen Expon julkisuudesta ja väen paljoudesta, oli hankala lähteä tutkimaan muiden teoksia. Ensi kerralla olisi mukavaa jos jossain välissä voisimme porukalla vaikkapa käydä läpi pöytiemme teokset jotta saisimme itsekin mahdollisuuden yksityiskohtien tutkailuun. Olisi myös mukava ehtiä rauhassa juttelemaan harrastajien kanssa mutta yleensä väkeä oli niin runsaasti että parin sanan jälkeen piti alkaa jo keskittymään yleisöön. Sinänsä yleisön kanssa oleminen on mukavaa mutta olisi se hauskaa jutella harrastajien kanssakin :)\n-Lapsukaisten läheisyys pöytien vieressä. Lauantaina viritetty lanka auttoi jokseenkin asiaan mutta aina se jaksaa yllättää miten sinnikkäästi pienokaisten kädet kurottuvat "vaaravyöhykkeelle". Ensi vuonna meidän on otettava se aita pöytien ympärille, maksoi mitä maksoi :)\n-TLG:n lähetyksen uupuminen. Pienenä "yllätyksenä" koetin järjestää kalliimman puoleista teosta Expoon rakennettavaksi. TLG:ltä luvattiin lähettää ilmainen Imperial Flagship Jantzun merirosvo-aluksen vastustajaksi mutta luultavasti tuhkapilvestä johtuen ei settiä näkynyt tai kuulunut. Noh, ensi kerrralla koetan saada TLG:ltä jotain rakennus-palikoita jotta lapsukaiset saisivat rakentaa omia teoksia Expolla.\nMuokattu 1 kertaa. Muokattu viimeksi 22/04/2018 22:24.\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 26/04/2010 09:37\nVäsyneet terveiset messuilta!\nParas palaute yleisöltä oli seuraava kommentti pöydänreunan tasalta:\n" Iskä hei tää on hienompi kuin leegolandi !!!!"\nSekä myös ne lukuisat osastollemme karanneet lapset.\nHauskaa oli, kiitos siintä kaikille!\n" Kaikki esillä olevat mallit ovat suomalaisten lego harrastajien itse suunnittelemia ja rakentamia ,,,,,,,,,paitsi junat!"\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 26/04/2010 13:27\nHuh mitä viestiä...\nKokonaisuudessaan Expo meni ihan hyvin omasta mielestäni, mutta tuota "lapsimuuria" pitää parannella ensivuodeksi.\nModucity oli isompi kun luulin mutta ensi vuonna pitääkin olla enemmän pöytiä ja jonkinlainen rakentelupöytä.\nMuokattu 1 kertaa. Muokattu viimeksi 26/04/2010 13:50.\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 26/04/2010 14:05\nEi nyt jaksa kauheesti kirjottaa, mutta "paitsi junat"-lausahdus oli surkea juttu ja ei ensi vuodeksi mitään aitoja. Sitten ei ainakaan nää kukaan mitään.\nQ-edit: Tarkennusta viestiin\nMuokattu 1 kertaa. Muokattu viimeksi 26/04/2010 15:54.\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 26/04/2010 14:13\nKyllä vain. Expot menivät kaiken kaikkiaan hyvin.\nKyllä niitä miinuksiakin löytyy, mutta harvoin ihmiset pystyvät täydellisyyteen. Oli mukava nähdä ihan oikeasti kiinnostuneita ihmisiä, jotka kyselivät teoksista. Toisekseen oli mukava tutustua takomolaisiin ja ylipäänsä nähdä, keitä siellä nickien takana on.\nParhaiksi katseenvangitsijoiksi todellakin osoittautuivat aikuisten keskuudessa maailmanpyörä ja lasten keskuudessa juna.\nLapset ikäänkuin pääsivät moducityn sisälle ja löysivät kaikenlaisia yksityiskohtia.\nLäheltä-piti-tilanteita oli muutamia ja tietysti ilmapallo-välikohtaus....\nEnsi vuodeksi kaiteet pöytien eteen ja mahdollisesti jotain hyllyjä takaseinälle.\nKoetan tässä jossain vaiheessa saada työstettyä messuilla kuvaamani videomateriaalin, niin pääsisivät muutkin, kuin messuilla olleet takomolaiset näkemään moducityä.\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 26/04/2010 14:24\nJuu, on minullakin jonkun verran tuota videota, kattoo nyt laitanko nettiin.\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 26/04/2010 15:37\nMulla on taas paljon kuvia,siis tosi paljon.Mutta onnistuivat ne messut kyllä loistavasti mutta olisi ollut kiva jutella enemmän takomolaisten kanssa ja katsoa mody-city kokonaisuutta ilman yleisöä ( muuten se minun panssarikuormurinikaan ei olisi ehkä unohtunut,jos olisin saanut tarkemmin katsoa mitä noukkisin sieltä mody-citystä kun olin ottamassa mallejani pois!).\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 26/04/2010 15:39\nMikke, tarkoitatko että junat oli surkea juttu itsessään vai sen "paitsi junat" huutaminen?\nMinusta junat olivat juurikin sopivat siihen pöytää kiertämään ja toivottavasti JVVV tuo ne jatkossakin.\nToisekseen aidan laittaminen vain parantaa teosten näkemistä, kun katsojamuuri jää n. 20-30cm päähän pödän reunasta, niin siitä näkee suuremman sektorin kaupunkia/malleja kerralla kuin jos seisoisi ihan pöydässä kiinni.\nAitaus myös helpottaa pikkuyleisön vanhempia sekä meitä esittelijöitä, kun ei tarvitse niin hirveesti vahtia mitä malleille käy.\nSitten vielä semmoinen palaute, että tuolit oli loistohomma, ei ois jalat kestäneet jatkuvaa seisomista siellä, mutta sitten taas toisaalta välillä oli se tilanne, että 2 esittelijää on seisaallaan ja 6-7 istuu tekemättä mitään kuin joku komitea konsanaan. Istualtaan 2,5m päässä yleisöstä ei esittely toimi.\nKunhan suunnitellaan ensi vuotta, niin tuoleja toki pitää tuoda paikalle, mutta välillä "neuvostokin" voi nousta jalkeille ;)\nMä aion tässä tehdä muutamia ehdotuksia piirustuksineen millainen ensi vuoden kojumme voisi olla...\nMuokattu 1 kertaa. Muokattu viimeksi 22/04/2018 22:25.\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 26/04/2010 15:42\ntarkotin vaan lausahdusta, junat muuten oli tosi hyvä siellä.\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 26/04/2010 15:45\nTotta,alussa "paitsi junat!" oli hauska ja sopiva mutta ei sitten ruvennut enään oikein naurattamaan kun sitä oli jo huudettu kymmeniä kertoja.;)\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 26/04/2010 18:34\nNe joille jäi pahamieli Helpbox mainosten jaosta, laittakaa minulle yksityisviestiä !\nMinä otan vastuun kyseisestä hommasta, palautetta minulle kun hoisin asian ilmeisesti huonosti. Kun olen selvillä mikä meni pieleen, niin voin yrittää korjata asian.\nEi puida asiaa vielä julkisesti, kun en tiedä perusteita negatiiviseen tilaan porukalla !\nTakomon "äänimies" Awis\nAihe: Re: Expo2010 - palautetta messuista - 27/04/2010 06:13\nMun mielestä ne legot olivat USKOMATTOMIA!:DJa se oli mielestäni myös hienoa, että legon mainoksia oli jaolla. En itte pystyis ikinä rakentaa mitään sen kaupungin tai maailmanpyörän kaltaista, tosin ei osat ehkä riittäiskään...\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 27/04/2010 13:33\nMiten tosta HelBOXista voi jäädä paha mieli?\nJa niistä tuoleista ensi vuonna voisi ottaa sellaisen ison pikän penkin.\nAihe: Re: Expo2010 - palautetta messuista - 27/04/2010 17:03\nVoisko mody cityn tehä ens Expoille?:D\nAihe: Re: Expo2010 - palautetta messuista - 27/04/2010 17:17\nModuCity sinänsä ei varmaan tule seuraavaan tapahtumaan mutta jotain moduulipohjaista meille varmasti tulee. Moduulithan tuntuivat toimivat hyvin joten niiden kanssa on helppo touhuta lisää :)\nAihe: Re: Expo2010 - palautetta messuista - 27/04/2010 17:25\nMikäs muuten on seuraava tapahtuma?\nModuulit toimivat kyllä hyvin, paitsi se pieni tien heitto, ei se paljoa silmään pistänyt.\nAihe: Re: Expo2010 - palautetta messuista - 27/04/2010 21:19\nRakentelu pöytä ei mielestäni ole mikään paras mahdollinen juttu ,kun kyseessä on tuollaiset monen asian messut. Pienten lasten vanhemmilla oli nytkin liian kiire muille osastoille ja osalla poiskin messuilta. Näin monia surullisia pikku-heppuja kun heidän vanhemmillaan oli kiire pois. Lisäksi lapsiaan odottavat vanhemmat saattaisivat muodostaa muurin osaston eteen.\nEiköhän meidän ole parempi vain esitellä osaamistamme ja antaa mallia/ideoita joita sitten toteutetaan kotona omilla legoilla.\nLisäksi huomiotavaa kellä porukasta olis virtaa olla lapsenvahtina rakentelijoiden kanssa siinä pöydän ääressä.\nRakentelupaikka vaatii myös paljon tilaa, joka on varmaan sitten pois meidän näyttelytilasta jota tuskin on meille rajattomasti jaossa.\nAihe: Re: Expo2010 - palautetta messuista - 27/04/2010 21:41\nAwis hyvä että tuot taas järjen ääntä mukaan. Vaikka kyllä mullakin takaraivossa vähän kolkutteli, että lapsien rakentelupiste voisi tuoda mukanaan taas uusia ongelmia.\nNuo messut on kyllä niin iso tapahtuma, että harvalla perheellä on oikeasti aikaa pysähtyä edes puoleksi tunniksi mihinkään ja eihän LEGO-teoksia voi nopeastikaan tehdä.\nMietitään asiaa, ehkä rakentelupiste ei ole tarpeen kuitenkaan.\nAihe: Re: Expo2010 - palautetta messuista - 27/04/2010 21:58\nRakentelupisteen voisi hoitaa niin että JOS TLG tulee mukaan omalla myyntipisteellään, se voisi tulla sen mukana. Näin harrastajat voisivat olla rauhassa ja keskittyä omiin touhuihinsa ja TLG keskittyä paremmin markkinoimiseen.\nAwikselta tuli mukavasti hyviä pointteja joita en itsekään huomannut :)\nAihe: Re: Expo2010 - palautetta messuista - 02/05/2010 13:41\nKun suunnitellaan uutta osastoa, ympärikuljettava osio vois cityn esittelyyn olla hyvä. Vaatii kyllä suojauksen estämään koskettelun.\nMyös eritasoisuutta vois miettiä, vaatii kyllä esitettävien mallien etukäteis tiedottamisen parantamista sille joka suunittelee ja rakentaa messuosaston.\nTästä vuodesta jos halutaan parantaa esittelyämme, on hommat seuraavaan messuiluun aloitettava aikaisemmin ja porukan on sitoiduttava viimekertaista reippaammin, esittelijöinä ja rakentajina.\nMuistetaan säilyttää kuitenkin harrastuksen vapaus ja mukavuus.\nEtukäteis suunnitteluun kannattaa panostaa ja johdonmukaisuuteen, yksityis sooloilut ja pärhyymiset vois jättää pois foorumilta kun rakennellaan seuraavaa esittelyä.\nAwis (Ajatuksi jotka synty kun katsoin kuvia expolta!)\nAihe: Re: Model Expo 2010 - palautetta messuista - 05/05/2010 20:00\nLegojesse minne haluat panssarikuormurisi toimitettavan? ilmoita yksityisviestillä!\nAihe: Re: Expo2010 - palautetta messuista - 04/08/2010 17:44\nLuin kirjastossa Pienoismalli lehteä ja huomasin siellä lyhyen selostuksen Model exposta, mukana oli myös kuva meidän moducitystä (pää osin minun viikinki moduuleistani :D ) Mukavaa että takomo on huomioitu tässä suomen suurimmassa pienoismalleihin erikoistuneessa lehdessä.