Valonjuhlaa ja sydämenmuotoisia kohtaamisia* | Satu Koo´s Lifestyle\nViikonloppu oli huikea!\nKahdet pikkujoulut, rakkaita ihmisiä ympärillä, karvatassuista puhumattakaan, vähävaraisille perheille joulupakettien ostamista, veljeni ja ystävieni tapaaminen, hyvää ruokaa (ehkä liikaakin), työtapaturmaisen selkäni magneettikuvaus (täällä työterveys on tehokas ja homma toimii) sekä muutama lasi miestä vahvempaa prosenttijuomaa. Viikonloppuna taas huomasin, että mulla on maailman mahtavin velipoika! Ensikin vuodeksi on jo suunnitteilla monta kivaa yhteistäjuttua. Parin viikon kuluttua näen äidinkin pikaisesti pikavisiitillä Käpylässä matkalla ulkomaille ♡\nKiitollisuus. se asuu sisimmässäni!\nOlkoon voimat kanssamme! :D\nTämä päivä huipentui Lucianpäivään. Tuomaan herkulliset markkinat Senaatintorilla. Sieltä mukaani lähtivät mm. lanttukukko, karjalanpiirakat, wasabisinappi ja ahvenanmaalainen olut-hunajalimppu. Vietän siis massakautta ja pohjois-karjalaisuus ei lähde naisesta vaikka nainen lähtisikin Pohjois-Karjalasta.\nPäiväkävely Ullanlinnassa (rakennustaide on Keski-Eurooppalaista ja se on todella upeaa) ja meren rannalla, koska mun nuppi vaan välillä vaatii merelle tuijottamista. Se on rentouttavaa, meri on muuttuva eikä se koskaan ole täysin tyyni.\nKirkkoa ja kynttilöitä (lupaan lukea raamatun ja raitistun). Hyvää ruokaa mageessa seurassa sekä ystävien tapaaminen. Työilta (olin siis myös yhteiskunnalle tehokas :D)\nSiispä upea viikonloppu takana ♡\nLuntakin tai lumiräntää saatiin iltapäivällä Käpyläänkin kiitettävästi. Tienoo on nyt vaaleampi, kun sen peittää ohut lumihuntu. Tosin taidan asua edelleenkin liian pohjoisessa, kun lunta ei ollut keskustassa ollenkaan ja kotiin tultaessa kohtasin orastavan talven. Huomasin illalla lenkkeillessäni koiran ja jäniksen jälkivanat lumessa. Liekö ollut tontunkin, kun olivat niin pienen pienet ?!\nEnää 6 työpäivää, sitten alkaakin ruhtinaallisen pitkä joululoma, joka kätkee sisäänsä matkailua, hyviä kohtaamisia, vapaaehtoistöitä ja levollisuutta.\nMutta huomenna vielä suuntaan työpäivän jälkeen koulumme puurojuhlaan, mä niiiiiiin rakastan juhlia!\nLähettänyt SatuKoo klo 20.24\nTunnisteet: Arkirakkaus, Asu, Elämä, Fiilistelyä, Helsingin ravintolat, Helsinki, Peak Performance, Ruoka, Talvi, Viikonloppu, Vinkkejä, Vinkki


Tänään on 23.03.2019 20:15\nHaku löysi 5422 tulosta\nLähetetty: 22.03.2019 16:20\nja mikähän lienee ns: " käyttövoimaveron " suuruus\nNo mitäs se tollasessa nyt on, vajaat 700 varmaan hekilöautona...\nKeskustelualue: Yleistä Aihe: Lumimyrsky\nViestin otsikko: Re: Lumimyrsky\nLähetetty: 22.03.2019 09:34\nRuotsissako sä vaikutat?\nKummastutti vaan että mikä myrsky kun sattumoisin heräsin Naantalista eikä täällä kyllä ole tietoakaan mistään lumimyrskystä\nViestin otsikko: Re: M: C4 2005&2009 berline osina\nLähetetty: 19.03.2019 08:30\nKeskustelualue: Tekniikka Aihe: C5 II oik. etuoven avaaminen?\nEtuovipahvissa on takareunassa keskellä pieni ruuvi, joka jää b-pilarin väliin piiloon, kaikki muu pitäisi saada auki ovi kiinni jos oikein muistan. Tuo ei sitten enää paljoa voimaa tarvitse ja sulla on varmana niitä ovipahveja nurkat täynnä :lol: Sen jälkeen pääsee ainakin yrittämään, josko lukkola...\nLähetetty: 18.03.2019 23:00\nPikagooglailulla löytyy Peugeot 104 3x115. Muissa 3-pulttisissa pösöissä sitten muuta. Eli varmaan sitikalta LN / LNA sitten sama?\nViestin otsikko: Nappixanttu\nLähetetty: 18.03.2019 21:51\nNo nyt olis rintajuipin huutokaupassa Xantiaa parhaassa muodossaan ja VAU mikä väri! En ole koskaan ennen Suomessa nähnyt...\nKeskustelualue: Yleistä Aihe: Bilteman pyyhkijän sulat\nViestin otsikko: Re: Bilteman pyyhkijän sulat\nLähetetty: 16.03.2019 22:10\nMiksi C5ssä pitää olla rungoton malli?\nKyllä mulla on femmoissa muistaakseni ollut rungollisiakin. Hämärästi muistan, että joku sulka taisi lepoasennossa viheltää ilkeästi kovemmassa vauhdissa...\nLähetetty: 13.03.2019 19:25\nOlikos se nyt sitten niin, että olet köynyt koko Suomen C15-kannan läpi? Vai oliko niitä enemmän?\nKeskustelualue: Tekniikka Aihe: C5 -06 2.0 16V venttiileistä\nViestin otsikko: Re: C5 -06 2.0 16V venttiileistä\nLähetetty: 13.03.2019 13:18\non, mutta '06 femmassa on ew10a\nLähetetty: 13.03.2019 13:09\nToinenko jo? Vai oliko kopiton kausi?\nEikö sulla ollut se kuparinvärinen joskus?\nLähetetty: 13.03.2019 12:11\non. moottorin tyyppi on ew10a.\nKeskustelualue: Tekniikka Aihe: Airbag tekstivalo vilkkuu.\nViestin otsikko: Re: Airbag tekstivalo vilkkuu.\nLähetetty: 12.03.2019 06:17\nKyllä tuon ikäisissä tyypillinen penkin alla olevien liittimien herkistelyllä poistuva vika poistuu ilman kuittailuja.\nLähetetty: 11.03.2019 21:52\nSieltä penkin alta se vika usein löytyy...\nLähetetty: 10.03.2019 19:20\nSehän on ihan sama mikä se numerointi on kunhan oikea suutin löytyi. EWeissä tosiaan on aikamoista sekoilua kun sylintereitä voi laskea kolmella tapaa...\nKeskustelualue: Yleistä Aihe: Toyotan brittikuski menetti johtopaikan ja syyttää\nViestin otsikko: Re: Toyotan brittikuski menetti johtopaikan ja syyttää\nLähetetty: 09.03.2019 23:50\nKyllä se on tosiasia, että noissa hommissa ei härskiydellä ole rajaa kun aletaan säännöillö kikkailemalla hyötyä hakemaan. Puolin ja toisin. Joskus se on hemmetin kaukana kilvanajosta...\nPeriranskalaisen mentaliteetin huomioon ottaen ei ole mikään kumma juttu.\nNimim. Monte '66 nevö forget\nLähetetty: 09.03.2019 20:03\nNoniin, edellisen viestin via dolorosa sai jatkoa mutta kuitenkin lopulta onnellisen lopun. Postin asiakaspalvelua piinaamalla sain selvitettyä, että paketille oli annettu Suomessa uusi (eli kolmas) seurantakoodi, mutta saapumistekstiviestiä ei ole voitu lähettää virheellisen puhelinnumeron vuoksi. ...\nLähetetty: 07.03.2019 21:17\nKaksi viikkoa odottanut vaihdevaijereita C3 Picassoon englannista ja auto seisoo.. . Hirveää sekoilua tuo ebayn global shipping program. Välillä oli viikon täysin hukassa, seurantakoodit on mitä sattuu ja nyt on tiistaista asti ollut ebayn seurannan mukaan jossain meidän kylällä, väkisinkin kai post...\nKeskustelualue: Tekniikka Aihe: C4 I ja toisaikainen kaukolukitus\nViestin otsikko: C4 I ja toisaikainen kaukolukitus\nLähetetty: 07.03.2019 16:22\nOnko ideaa missä voisi olla vikaa '05 C4:ssä? Keskuslukitus toimii avaimella moitteetta. Kaukolukitus herkeää usein toimimasta, mutta parittamalla alkaa aina toimimaan. Ei ole mahdollista, että kaukosäätimen näppäimiä olisi paineltu kantaman ulkopuolella ja sekvenssit olisi sitä myöten pielessä. Myö...\nKeskustelualue: Tekniikka Aihe: C4 I ja kääntyvät peilit\nViestin otsikko: C4 I ja kääntyvät peilit\nLähetetty: 07.03.2019 16:11\nEi sillä, että kääntyviä peilejä kovasti kaipaisin, mutta tulipahan mieleen; Vaihdoin emännän '05 nelkkuun kuskin oven nappipaneelin '09 faceliftistä. Uudemmassa on peilien kääntötoiminto. Saisikohan nuo faceliftin kääntyvät peilit sovitettua vanhemmanmalliseen? Lexialla aktivoinnin vaatii varmasti,...\nKeskustelualue: Yleistä Aihe: Ikkunatummennusten poisto?\nViestin otsikko: Re: Ikkunatummennusten poisto?\nLähetetty: 07.03.2019 16:07\nkokemusta ei ole, mutta eiköhän se lämmön avulla lähde. Näillä keleillä kylmänä voi olla hankalaa, mutta vähän lämmittämällä luulisi lähtevän nätisti.\nKeskustelualue: Pösöpatonki Aihe: Tuleva 208\nViestin otsikko: Tuleva 208\nLähetetty: 07.03.2019 07:39\nAi että se on nätti, ja sukunäkö 205:een on säilytetty hienosti 8-) https://www.kauppalehti.fi/uutiset/kl/1ca93f1c-af88-4a73-b30f-71c48e79771b https://www.autoexpress.co.uk/106074/new-2019-peugeot-208-supermini-to-star-at-geneva-pictures#1 https://kkmq714ij6qr9flq2ye80mt5-wpengine.netdna-ssl.com/wp-...\nLähetetty: 05.03.2019 12:42\nKorkkauskelejä odotellessa ilokseni huomasin, että Kurakartasta on ilmestynyt Android-appi. Meni heti hankintaan.\nOn siis karttasovellus ryyditettynä päällystetiedolla.\nTässä päästään siihen, että ei kenenkään yksin kannata tehdä mitään. Länsimaat kuitenkin ovat suunnannäyttäjiä asiassa. Pienistä puroista syntyy virta jne. "Ei minun mitään kannata tehdä kun ei se mihinkään vaikuta" on helppo kiertoilmaus sille, ettei oikein viitsisi itse mistään luopua yh...\nKeskustelualue: Tekniikka Aihe: Psa 2.0 hdi 8venttiilisessä jako sekaisin\nViestin otsikko: Re: Psa 2.0 hdi 8venttiilisessä jako sekaisin\nLähetetty: 04.03.2019 18:53\nEikös ne keinuvivut ole tarkoituksella mitoitettu toimimaan "sulakkeina", eli hajoavat suht suosiolla mäntä/venttiilivaurioiden välttämiseksi?\nKeskustelualue: Tekniikka Aihe: Vikakoodi F8EB\nViestin otsikko: Re: Vikakoodi F8EB\nLähetetty: 04.03.2019 18:19\nMitä vaikutusta olisi, jos vaihtaisi jatkuvan virran ja virta-avaimen kautta tulevan virran johdot keskenään?\nHmm... Oliskohan joskus ollut juttua, että jossain sitikassa nuo olis ristissä tjsp.\nSivu 1/217 [ Haku löysi 5422 tulosta ] Mene sivulle 1, 2, 3, 4, 5 ... 217 Seuraava


by Domi: Mökkijuhannuksen lyhyt oppimäärä.. TAAS!\nMökkijuhannuksen lyhyt oppimäärä.. TAAS!\nKerran vuodessa mökkikansa kerääntyy joukolla viettämään keskikesän juhlaa. Jokaisessa kunnassa eri tavalla, onneksi näin..\nSähköisten karttojen aikakaudella voi olla hyvä olla erilainen ja käyttää vaikka paperista versiota.. Saattaa löytää itsensä uusista ulottuvuuksista!\nKoska keskikesän juhlaa odotetaan aina vuosi, niin sen viettoon moni matkaaja varautuu jo hyvissä ajoin. Kauppojen kassat ovat tukossa, hamstrataan tölkkejä kuin sota-aikaan konsanaan.. Järki kannattaa pitää silti mukana, koko kotia (kauppaa) ei kannata tyhjentää (Jätetään nyt jotain pitkäkyntisille "vieraille".. ), ellei sitten ole tarkoitus sitä käyttää juhannuskokon pohjamateriaalina.. nim. lupaan ottaa mukaan VAIN yhden viikonloppulaukun, laukun koosta ei ollut puhetta ,)\nJuhannuksen menoruuhkat voi välttää monin eri keinoin, esim. vuokraamalla yksityiskopterin, joka voisi samalla lennättää sitten ihan täysin muualle..( Ei kuitenkaan Tallinnaan, kiitos. ) Kuitenkaan missään mökkirannan läheisyydessä ei ole hyvää laskeutumispaikkaa, eikä sinne olla menossa pelloissa rämpimään.. joten silloin jopo/auto/bussi/juna/kumivenevene voisi olla järkevä.. Kukin tyylillään siis tai ainakin ajoissa ruuhkajonon kärjessä.. Kuskeille hermoja, kanssamatkustajat osaavat viihdyttää itse itseään ,)\nJos ei heilaa Helluntaina, niin ei koko kesänä. Juhannuksena voi kuitenkin kokeilla yöllisiä taikoja omalla vastuulla heilanmestsästyksen toivossa. Heilan kuvan näkee sitten uskomuksen mukaan unissaan, jos makaa aamuyöstä nokkospuskissa hyttysten syötävänä. Jos ei muuta, niin ainakin sitten voi vanhana sanoa, että koettu on, tuli heila tai ei ,) Taikomiseen on syytä varautua hyvällä ötökkäkarkotteella..\nLuonnollisesti pitää varautua myös oikein asustein. Parhaimmat ovat täysin mätsäävät värisävyt. Siksi ruokakauppaan kannattaa mennä koko asustearsenaalin kanssa, ellei ole ennen sitä luonut näppärää värikarttakokoelmaa esim. maalivärien näytelapuista!\nJuhannuksena ujotkin yksilöt saattavat päästä hetkellisesti ujoudestaan. Alkoholilla ei ole osuutta asiaan .. Ollaan siis kaikkien kavereita. Paitsi niiden känniääliökesämökkinaapureidenjotkalaulaasingstariatakapihankuistillanuotinvierestä javalvovatsamoillasilmilläkolmevuorokauttaputkeen ,)\nTämä on myös se aika vuodesta, kun heitetään useimmiten talviturkki menemään, tai ainakin viimeistään sillon se kuulemma pitäisi tehdä... Tätä ei voi liikaa painottaa, että yksin ei kannata mennä liian kauas uimaan, varsinkaan jos ei ole vesiselvä.. Vuotavalla veneellä ei suositella niinikään vesille lähtöä.. Parhaiten kaikesta oikeastaan selviää rannalle jäämällä, ruikuttaminen ei kannata, siitä ei kukaan tykkää ,)\nKylmän sään yllättäessä on hyvä pukeutuminen on kaiken aa ja oo.. Suomen kesässä toppatakki voi olla jopa käypää valuuttaa. Jos sinulle nauretaan keskipäivän paahteessa tälle idealle, lupaan ettei naureta aamuyöstä hengityksen höyrystyessä pelkästä ajatuksesta.. Varsinkin jos sen talviturkin heittää vuorokauden kylmimpään aikaan, jolloin sauna on jo ehtinyt sammua.. Toppista ei sitten kannata pitää keskellä päivää, ellei ole oikeasti kylmä..\nHyvän sään salliessa voipi maailmaa katsoa tästäkin suunnasta. Suosittelen lämpimästi.. Silmät kannattaa pitää auki lepovaiheessa, siis älä nukahda, ettei pääse kesäsade yllättämään ,) Muurahaispesän päälle ei myöskään kannata jäädä samm*.. makaamaan..\nNesteitä pitää muistaa nauttia maltillisesti ,) terveisin alkoholimainos. Varsinkin mikäli nauttii juhannustanhuista lavalla ,)\nJoukossa tyhm*... viisaus tiivistyy... Hakeudu siis fiksujen ja filmaattisten yksilöiden pariin.. Toisaalta tämä ei kuitenkaan takaa viisautta.. hekin ovat vain inhimillisiä yksilöitä.. "human individuals"..\nJa tämän vuoksi toinen muistutus, josta ei ikinä paasata mielestäni likaa on, että tuntemattomiin vesiin EI pidä hypätä pää edellä.. Ellei sitten tarkoituksena ole tarkastella vedenalaista maailmaa toisenlaisesta perspektiivistä.. Juhannusheilan kanssa niinikään kannattaa pitää pää kylmänä, jalat voivat mennä alta nääs..\nJuhannuksena juhlapaikkaa ei ole lupa vaihtaa.. Ruoho ei muka ole vihreämpää aidan toisella puolella, vaikka joskus mökkinaapurilla onkin selkeästi parempi meno.. Toki voit aina palata hyvän juhlinnan jälkeen omalle mökillesi..\nJa vielä meinasi unohtua... Nauttikaa huomisesta Kesäpäivänseisauksesta, sillä ylihuomisesta lähtien valoisat tunnit pakenevat taas päivistä..\nHeille, jotka tätä keskikesän juhlaa vihaavat tiedoksi, että Suomen kesä on onneksi lyhyt.. Joten tämä vaihe kestää vain hetken..\n.. ja kohta meillä onkin taas talvi !!!\nPettu*.. onnekkaimmat yksilöt hakeutuvat juhannuksena etelän taattuun lämpöön, koska täällä on muka aina niin kylmää.. Mutta mikä se sellainen juhannus oikein on.. ? Ja onhan niitä matalapaineita siellä Välimerelläkin..\nTäten siis toivotan kaikille oikein onnistunutta, turvallista, järkevää sekä ihanaa Juhannusta 2012 2013 2014!\nSuurimmaksi osaksi sää lupasi (JÄLLEEN) hyvää ja aurinkoista.. Kaupunkijuhannusta viettäville myös oikein rauhallista oleilua, saatte olla kuin aavekaupungissa konsananaan.. Niin ja Pihlajasaareen kovasti terveisiä JÄLLEEN kerran ,)\nby Domi klo 14:36\nUlriikka / Ideas, items, issues 20.6.2013 14.45\nOikein hyvää juhannusviikonloppua!


marraskuu 2021 - FC Kiffen\nRiku Heinonen ja Samuli Heiska jatkavat Kiffenissä\nKiffen on solminut kaksi tärkeää jatkosopimusta kaudelle 2022, kun keskikentän pelinrakentajan roolissa viihtyvä Riku Heinonen ja yli 40 maalia Kakkosessa iskenyt Samuli Heiska jatkavat myös ensi kaudella Mustissa Hurmureissa. Jatka lukemista ”Riku Heinonen ja Samuli Heiska jatkavat Kiffenissä” →\npelaajasopimus riksa sopimus spige\nKiffenin kauden 2021 tulokkaana palkittu Misael Rearte on sopinut vuoden mittaisesta jatkosopimuksesta seuran kanssa. Jatka lukemista ”Misael Rearte jatkaa Mustissa Hurmureissa” →\nKiffenin edustusjoukkue järjesti lauantaina kauden 2021 päättäjäiset perinteikkäällä Bottalla, jossa palkittiin parhaita pelaajia sekä kerrottiin seuran hallituksen asettamista tavoitteista tulevalle kaudelle. Jatka lukemista ”Kiffen palkitsi parhaat pelaajat” →\nKiffenin toinen Suomen mestaruus 1915\nKiffen voitti seurahistoriansa toisen mestaruuden 106 vuotta sitten. Helsingin Sanomiin kirjoitettiin raportti mestaruusottelusta. Jatka lukemista ”Kiffenin toinen Suomen mestaruus 1915” →\nEnsimmäiset pelaajasopimukset ensi kaudella on allekirjoitettu. Keskikentän tukipilarit Severi Murto ja Rasmus Ruismäki jatkavat Kiffenissä. Jatka lukemista ”Murto ja Ruismäki jatkavat Kiffenissä” →\nKiffen mukaan Suomen Cupiin ja Winterliigaan\nKiffenin kauteen 2022 valmistava otteluohjelma alkaa hiljalleen valmistua joukkueen ilmoittauduttua sekä Suomen Cupiin että Winterliigaan.\nJatka lukemista ”Kiffen mukaan Suomen Cupiin ja Winterliigaan” →\nSuomen Cup winterliiga\nOso Hautamo uusiin haasteisiin\nKiffenin maalivahteja tällä kaudella korkeammalle vaatimustasolle johdattanut Oso Hautamo siirtyy ensi kaudeksi uusien haasteiden pariin Kehä III:n ulkopuolelle.\nJatka lukemista ”Oso Hautamo uusiin haasteisiin” →\n00 päivää 03 tuntia 51 minuuttia 08 sekuntia


Vatsan kiristysleikkaukset ovat lisääntyneet viime vuosina etenkin synnyttäneiden naisten keskuudessa. Usein jo ensimmäinen raskaus voi aiheuttaa vatsanahan roikkumista. Kudokset ylivenyttyvät raskauden aikana eivätkä enää suostu palautumaan lähellekään entistä kuosia. Lenkkeily, urheilu tai jumppa eivät auta vaan alavatsa voi tuntua elävän omaa elämäänsä. Ongelma voidaan korjata vatsan korjausleikkauksella.\nKenelle vatsan korjausleikkaus sopii?\nVatsan korjaus on tyypillinen leikkaus synnyttäneiden naisten keskuudessa mutta se voi olla aiheellinen myös silloin, kun alavatsa on alkanut roikkumaan voimakkaan laihtumisen tai laihduttamisen seurauksena tai jos vatsaan on tehty rasvaimu. Lisäksi vatsan korjaus voi olla avuksi, jos ylipainon seurauksena vatsan alueelle on kertynyt päällekäisiä poikittaisia makkaroita, joista alimmainen peittää nivuset ja karvoituksen. Vatsan kiristysleikkauksilla pyritään korjaamaan ja kiristämään ihomakkaroita, joskaan varsinaiseksi laihdutuskeinoksi siitä ei ole, eikä sillä voi ehkäistä lihomista tulevaisuudessa.\nMiten vatsan kiristys tehdään?\nSairaala KL:ssa käyttämämme Aqualift -menetelmän ansiosta leikkaus on turvallinen, toipuminen nopeaa ja jälkiongelmat ja komplikaatiot ovat harvinaisia. Nukutuksessa tehtävässä leikkauksessa poistetaan navan alapuolelta kaikki löysä ja veltto iho sekä rasvakudos. Yleensä raskauden seurauksena myös sisemmät vatsanpeitteet ovat antaneet periksi; suorat vatsalihakset ovat usein erkaantuneet keskiviivasta useita senttimetrejä. Lihakset neulotaan yhteen leikkauksen yhteydessä.\nRaskauden ja synnytyksen jälkeen monilla naisilla esintyy kroonista selkäkipua. Vaiva johtuu erkaantuneista vatsalihaksista ja korjaantuu yleensä vatsaleikkauksen jälkeen. Leikkaus kestää runsaan tunnin ja seuraava yö vietetään yleensä heräämössä leikkauksesta toipuen.\nMiten vatsan korjausleikkaukseen ja jälkihoitoon pitää varautua?\nPahin turvotus ja mustelmat häviävät 2-3 viikossa. Yleensä 2-3 viikon kuluttua kunto on jo melkoisen hyvä ja voi palata normaaliin työhön. Tukiliiviä on hyvä käyttää pari viikkoa toimenpiteen jälkeen ja tarravyö estää turvotusta ja tukee vatsanpeitteitä. Toipuminen ja sairasloman kesto vaihtelevat 2-4 viikon välillä työn laadusta ja leikkauksen laajuudesta riippuen. Oman tutkimuksemme mukaan vatsanpeitteiden korjaus parantaa tyytyväisyyttä vartaloon ja elämänlaatua. Tavallisin kommentti leikkauksen jälkeen onkin: “miksei tätä tehty aikaisemmin?”\nKatso ennen ja jälkeen -kuvat vatsan kiristyksestä:


Perheen koirat auttavat taaperon pakenemaan - isä ei ole uskoa silmiään nähdessään syyn\nLasten ja eläinten välisessä suhteessa on jotain erityistä ja tämä video yöllisestä karkuretkestä on siitä mainio esimerkki.\nTämä suuri pako tapahtui eräässä pienessä talossa Phoenixissa, Arizonassa, mutta onneksi syylliset jäivät videolle. Colby ja Blue ovat kultaisianoutajia ja nämä kaksi karvakorvaa toimivat “apureina” tässä paossa, jossa 15 kuukauden ikäinen Chloe pääsi vapaaksi aamuyön tunteina.\nIsä Chris Cardinal kertoi löytäneensä tyttärensä käytävältä aamuyön tunteina, mutta hän ei osannut epäillä lainkaan sitä, että pikkutytöllä oli apureita. Perhe on asentanut valvontakameran tytön huoneeseen ja vasta katsoessaan videon, isä ymmärsi paon tapahtuneen ulkopuolisen avun turvin.\nVideolla näkyy, kuinka koirat ryntäävät vauhdilla sisään läpäisten ensimmäisen esteen ja alkavat houkutella pikku Chloea rikoksen lavealle tielle. Chloe vaatii kuitenkin hieman suostuttelua, ennenkuin hän päättää käyttää tilanteen hyödyksi ja lähteä näiden karvakorvien mukaan pakomatkalle.\nNäillä sulokuonoilla oli tietenkin mielessä herkut sillä kuten Chris kertoi The Dodo-sivustolle: “Chloe oli oppinut ottamaan heidän ruokapussinsa ja kaatamaan sitä heille.” Nokkelat koirat olivat keksineet, että herättämällä pikku apurinsa, heillä oli mahdollisuus saada aikainen aamupala.\nChloe, Colby ja Bleu ovat jo todella kiinteä trio ja parahaimpia ystäviä, joten koirat tietenkin ajattelivat hakea ystävänsä mukaan avuksi.\n- Emme olleet kuvitelleetkaan että ne hoksaisivat tehdä tällaista, mutta videolla voi nähdä kuinka ne ryntäävät suoraan Chloen luokse, Chris sanoo.\nIsä lisäsi vielä, että tämä oli ensimmäinen kerta, kun he löysivät pikku Chloen käytävästä huoneensa ulkopuolelta aamuyöstä, mutta hän veikkaa ettei tämä jää tähän.\nKatso itse tämä huvittava video rikoskumppaneista ja jos se sai myös sinut hymyilemään, jaa se ystävillesi Facebookissa!


Kings laittoi Kovaltshukin waiver-listalle | NHL.com\nKings laittoi Kovaltshukin waiver-listalle\nVenäläishyökkääjä ei ole ollut pelaavassa kokoonpanossa yli kuukauteen\nLos Angeles Kings purkaa Ilja Kovaltshukin sopimuksen. Venäläishyökkääjä on jo jättänyt Kingsin.\nKovaltshuk, 36, on kerännyt tällä kaudella 17 ottelussa 3+6=9 pistettä. Hän on ollut Kingsin pelaavassa kokoonpanossa viimeksi 9. lokakuuta.\nKovaltshuk solmi kesällä 2018 kolmen vuoden mittaisen ja 18,75 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Kingsin kanssa. Hän oli viettänyt edelliset viisi kautta KHL-liigassa Pietarin SKA:ssa.\nKovaltshuk on saalistanut NHL:ään paluunsa jälkeen 19+24=43 pistettä 81 ottelussa.\n- En tiedä, mitä asiasta on kirjoitettu. Olen vakiopelaaja. Jokaiselle tulee joskus katsomokomennus. Olemme viimeisellä sijalla, joten päävalmentaja Todd McLellanin täytyy tehdä jotain muuttaakseen asioita. Olen täällä joka päivä jätkiä ja joukkuetta varten. Jos he tarvitsevat minua, niin olen valmis, Kovaltshuk sanoi 14. marraskuuta.\nAtlanta Thrashers varasi Kovaltshukin kesän 2001 NHL Draftin ensimmäisenä pelaajana. Thrashersia, New Jersey Devilsia ja Kingsia edustaneen laitahyökkääjän NHL-saldo on 897 ottelua ja 436+423=859 pistettä. Stanley Cupin pudotuspeleistä vastaavat lukemat ovat 32 ja 11+16=27.\nKovaltshuk teki 52 maalia kausilla 2005-06 ja 2007-08. Hänellä on kuusi vähintään 40 maalin kautta.\nKovaltshuk kirjautti kevään 2012 pudotuspeleissä 8+11=19 pistettä, kun New Jersey eteni Stanley Cup -finaaleihin, joissa Devils taipui Kingsille voitoin 2-4.


Turun Seudun Puhelin Oy:n tariffimuutokset – Kilpailu- ja kuluttajavirasto\nTurun Seudun Puhelin Oy:n tariffimuutokset\nTurun Seudun Puhelin Oy\nKilpailuvirasto sai 9.4.1999 eräältä yksityishenkilöltä tutkimuspyynnön koskien LOUNET-yhtiön (Turun Seudun Puhelin Oy:n rekisteröimä markkinointinimi) ilmoittamien tariffimuutosten lainmukaisuutta. Yhteydenottajan näkemyksen mukaan tariffimuutokset merkitsevät erittäin tuntuvaa hinnankorotusta puheluhintoihin.\nTutkimuspyynnön liitteenä oli LOUNETin lähettämä kirje, jossa tariffimuutoksesta ilmoitettiin.\nKilpailuvirasto pyysi Turun Seudun Puhelin Oy:ltä yksilöityä selvitystä yhtiön tariffimuutoksesta. Yhtiö antoi alustavan vastauksensa 10.5.1999 tariffimuutosten taustoista. LOUNET toimitti 24.6.1999 tuloslaskelman ja tilinpäätöksen eriyttämisperusteet Kilpailuvirastolle.\nHintavertailuissa Kilpailuviraston käytössä on ollut muiden yhtiöiden tariffitiedot ja liikenneministeriön kokoamia tilastotietoja.\nLOUNETin antamat selvitykset\nLounais-Suomen Puhelin Oy ja Liedon Puhelin Oy siirsivät 1.7.1997 kaiken liiketoimintansa Turun Seudun Puhelin Oy:lle. Tämän liiketoimintajärjestelyn yhteydessä ei muutettu hinnoittelurakenteita, joten yhtiöön jäi tilapäisjärjestelynä kaksi eri paikallispuheluiden hintavaihtoehtoa, joista asiakkaat saivat valita. Hintavaihtoehdossa I (Liedon Puhelin Oy) puhelut maksoivat aloitusmaksuna 40 penniä ja minuutilta 6 penniä ja vaihtoehdossa II (Lounais-Suomen Puhelin Oy) aloitusmaksuna 80 penniä ja päivällä 3,8 penniä minuutilta. Iltatariffissa (klo 19-8) perittiin vain aloitusmaksu. Yhtiö ilmoittaa tiedottaneensa aktiivisesti asiakkailleen mahdollisuudesta valita em. tariffivaihtoehtojen välillä. Asiakkaat eivät käyttäneet tarjottua mahdollisuutta oman hinnoitteluperusteensa vaihtoon lukuun ottamatta Internet-käyttäjiä, jotka pyrkivät optimoimaan pitkien puheluiden hintaa hyötymällä Lounais-Suomen Puhelin Oy:n tarjoamasta yöajan kertaveloitukseen perustuneesta tariffista.\nLOUNET otti 1.5.1999 käyttöön uuden yhtenäisen puheluhinnaston. Uudessa hinnastossa puhelut maksavat päivällä 65 penniä/puhelu ja 6 penniä minuutilta. Yhtiö soveltaa iItatariffia klo 19-8, jolloin aloitusmaksu on 65 penniä/puhelu, mutta aikaveloitus (6 penniä / minuutti) käynnistyy vasta 20 minuuttia puhelun aloittamisesta.\nYhtiö perustelee uudistusta hinnaston selkeyttämisellä, sekuntipohjaisen hinnoittelun käyttöönotolla ja hinnoittelun saattamisella kustannusperusteiseksi. Yhtiö katsoo selkeämmän hintarakenteen olevan asiakkaan etu sekä merkitsevän yhtiölle yksinkertaisempaa ja luotettavampaa laskutusta, helpommin toteutettavaa neuvontaa, puheluiden myyntiä ja markkinointia.\nLOUNET katsoo edelleen, että 1.5.1999 liikenneministeriön päätöksellä käyttöönotettu paikallisverkkomaksu ja sen soveltaminen LOUNETin vanhojen hintojen kanssa olisi johtanut asiakashinnoittelun muuttumiseen entistä monimutkaisemmaksi kuusine hintoineen. Paikallisverkkomaksu eräiden vanhojen tariffien yhteydessä aiheutti myös sen, että yhtiö joutui maksamaan toiselle (puhelun vastaanottavalle) puhelinyhtiölle LOUNETin verkosta tulevasta puhelusta enemmän kuin mitä yhtiö sai omalta asiakkaaltaan kyseisestä puhelusta.\nYhtiö on lisäksi ilmoittanut olevansa tietoinen Kilpailuviraston kielteisestä suhtautumisesta lähipuheluiden ja paikallispuheluiden hintaporrastukseen, jollainen oli käytössä Lounais-Suomen Puhelin Oy:n hinnoittelumallissa.\nLOUNET on ottanut keskustekniikan uusimisen yhteydessä käyttöön sekuntiperusteisen veloituksen. Tällä saadaan aikaan oikeudenmukaisempi veloitus kuin vanhan analogisen puhelinkeskustekniikan tasatahtigeneraattorilla hoidetulla sykäyspohjaisella veloituksella. Vanhalla tekniikalla laskutuspulssit syötettiin kaikkiin käynnissä oleviin puheluihin samanaikaisesti, jolloin lyhyt puhelu saattoi maksaa sen aloitusajankohdasta riippuen satunnaisesti yhden tai kaksi sykäystä.\nYhtiö on havainnut omassa seurannassaan asiakkaiden kulutuskäyttäytymisen muutoksia, mm. lyhyiden puhelujen siirtymisen matkaviestimiin ja Internetin ilta-aikaisen käytön kasvamisen. Yöhinnoittelu, jossa yhdellä aloitusmaksulla saattoi pitää yhteyden auki jopa 13 tuntia, ei yhtiön mukaan ole kustannusvastaava. Lisäesimerkkinä havaitsemastaan hinnoittelun vinoutumasta LOUNET mainitsee yhtiön perineen asiakkailta pienempää minuuttiperusteista korvausta kuin mitä se joutui maksamaan paikallispuheluista yhdysliikennemaksuina muille operaattoreille.\nLOUNETIN asema paikallisen teletoiminnan markkinoilla\nToimenpidepyynnön aikaan voimassa olleen Liikenneministeriön päätöksen 24.6.1998 (Dno 4367/32/98) mukaan Turun Seudun Puhelin Oy:llä on huomattava markkinavoima paikallistelepalveluiden tarjoamisessa niillä alueilla, joilla Liedon Puhelin Osuuskunta ja Lounais-Suomen Puhelin Oy harjoittivat rajoituksetonta teletoimintaa 31.12.1993 saakka. Päätöksessä todetaan, että Turun Seudun Puhelin Oy:n markkinaosuus toimialueellaan on huomattavan suuri, yli 90 % ja että yhtiöllä on tilaajayhteyden omistuksen perusteella mahdollisuus hallita käyttäjien pääsyä televerkkoihin. Ministeriö on uudistanut 28. 6. 1999 mainitun päätöksensä (Dno 1214/32/99). Kilpailuvirasto katsoo, että Turun Seudun Puhelin Oy:llä on perinteisellä toimialueellaan paikallisessa teletoiminnassa niin suuri markkinaosuus, että yrityksen voidaan katsoa olevan määräävässä markkina-asemassa jo pelkästään markkinaosuuden perusteella.\nKilpailunrajoituslain 7 §:ssä kielletään määräävän markkina-aseman väärinkäyttönä kohtuuttoman tai kilpailua ilmeisesti rajoittavan hinnoittelukäytännön soveltaminen. Määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen hinnoittelun tulee olla tasapuolista ja kustannusvastaavaa. Tasapuolisuusvaatimuksen mukaisesti yrityksen tulee tarjota samanlaisille asiakkaille samaa hyödykettä yhtäläisin ehdoin. Kustannusvastaavuus taas edellyttää tuotteiden ja palveluiden hinnoittelua niiden tuotannosta aiheutuvien kustannusten mukaisesti.\nKilpailunrajoituslain 7 §:ää koskevissa hallituksen esitysten perusteluissa (HE 148/1987 vp. ja HE 162/1991 vp.) todetaan, että määräävä markkina-asema antaa yritykselle mahdollisuuden asettaa hintatasonsa riippumattomana kilpailevista yrityksistä. Lainkohdassa asetettu kohtuullisuus- ja tasapuolisuusvelvoite edellyttää, että yritysten eri asiakkaiden tai asiakasryhmien maksut niihin sisältyvine tuottotavoitteineen ovat mahdollisimman kustannusvastaavat eli seuraavat asiakkaiden palvelemisesta yhtiölle aiheutuvia kustannuksia ja että yrityksen saamat tuotot eivät kokonaisuudessaan tai jonkin asiakasryhmän kohdalla olennaisesti ylitä välttämättömiä suoritteen kustannuksia.\nKilpailuvirasto on vertaillut Turun Seudun Puhelin Oy:n paikallispuheluiden hintoja muihin tilaajamääriltään ja toimintaolosuhteiltaan samantyyppisten suomalaisten teleyhtiöiden tariffeihin. Vertailussa ei Turun Seudun Puhelin Oy:n uusien hintojen voitu havaita olevan poikkeuksellisen korkeita. Kilpailuvirasto kuitenkin huomauttaa, että paikallistelepalveluita tarjoavien teleyritysten ollessa valtaosaltaan määräävässä markkina-asemassa omilla toimialueillaan ei alan keskimääräistä hintatasoa vastaava hinnoittelu sinänsä poista mahdollisuutta kohtuuttoman korkeiden hintojen perimiseen.\nKilpailuvirasto tutki myös laskennallisesti LOUNETin uuden hinnan ja vanhojen vaihtoehtoisten hintojen vaikutusta asiakkaiden puhelukustannuksiin. Selvästi merkittävin korotus on minuutin puhelun veloituksessa niillä asiakkailla, joilla oli ollut käytössä Liedon Puhelin Oy:n tariffi. Tällaisen puhelun hinta nousi 56 pennistä 87 penniin. Toisaalta Lounais-Suomen Puhelin Oy:n tariffin valinneiden asiakkaiden vastaavan puhelun hinta laski 102 pennistä 87 penniin. Suurin laskennallinen korotus on ollut huomattavan pitkissä iltapuheluissa, 102 pennistä 4560 penniin puhelulta. Hintauudistus on merkinnyt hintojen korotuksia lyhyissä puheluissa Liedon Puhelimen tariffia käyttäneille, mutta useissa tapauksissa puheluhinnat ovat merkittävästi laskeneet. Etenkin kotitaloudet hyötyvät uudesta yöajan tariffista.\nKilpailuviraston käytettävissä olevien puhelumäärien ja -pituuksien valtakunnallisten kehitysennusteiden perusteella näyttäisi siltä, ettei LOUNETin hinnoittelu-uudistus toisi yhtiölle kokonaisuutena merkittäviä lisätuloja. Uudistuksella yhtiö tähtää ilmoituksensa mukaan tariffirakenteen yksinkertaistamisen ohella siihen, että asiakkaat maksavat puhelinyhteydestä verkon eri komponenttien käyttöä vastaavasti. Tämä johtaa siihen, että minuuttia kohti laskettu puhelukustannus on lyhyissä ja pitkissä puheluissa erilainen.\nTiettyyn käyttöprofiiliin kuuluvat asiakkaat voivat kokea juuri heidän profiiliaan vastaavien asiakkaiden kärsivän. Tällaisia asiakkaita ovat tässä tapauksessa edellä mainitut hyvin lyhyiden puheluiden soittajat ja yötariffin aikaan pitkiä Internet-yhteyksiä pitäneet. Tariffimuutokset ohjaavat teleyhtiöiden asiakkaiden käyttäytymistä palveluja, käyttöaikoja ja verkkoja valittaessa.\nKilpailuvirasto lausui elokuussa 1999 alustavana mielipiteenään, että Turun Seudun Puhelin Oy on määräävässä markkina-asemassa paikallisten tele- ja televerkkopalveluiden tarjonnassa perinteisellä toimialueellaan. Yhtiön 1.5.1999 toteuttama paikallispuheluiden hintauudistus on viraston näkemyksen mukaan tähdännyt hinnoittelurakenteen yksinkertaistamiseen ja kustannusvastaavuuden parantamiseen.\nKilpailuvirasto varasi toimenpidepyynnön tekijälle tilaisuuden lisäselvitysten esittämiseen 10. 9. 1999 mennessä. Viraston tietoon ei määräajan kuluessa saatettu uusia asiaan liittyviä seikkoja.\nKilpailuvirasto katsoo, että Turun Seudun Puhelin Oy on määräävässä markkina-asemassa paikallisten tele- ja televerkkopalveluiden tarjonnassa ns. perinteisellä toimialueellaan eli alueella, jossa sen muodostaneilla yhtiöillä oli 31.12.1993 saakka rajoitukseton oikeus paikallispuhelutoiminnan harjoittamiseen.\nKilpailuviraston näkemyksen mukaan LOUNETin hinnastouudistukseen sisältyvät hinnanmuutokset eivät tutkituilta osin ole olleet kohtuuttomia tai kilpailua rajoittavia ja ettei asiassa ole aihetta lisäselvityksiin.\nKilpailuvirasto poistaa asian käsittelystä. Virasto voi kuitenkin omasta aloitteestaan ottaa asian uudelleen käsittelyynsä, mikäli asiassa ilmenee seikkoja, joita päätöstä tehdessä ei ole voitu ottaa huomioon.\nLaki kilpailunrajoituksista (480/1992) 3 § 2 momentti ja 7 § 4 momentti.\nKilpailuviraston tässä asiassa antamaan päätöksen saa hakea muutosta kilpailuneuvostolta kilpailunrajoituksista annetun lain 21 §:n mukaan siinä järjestyksessä kuin hallinnonkäyttölaissa (586/1996) säädetään. Valitusosoitus on päätöksen liitteenä.


Ravintoraisio Oy – Elovena 90-vuotisjuhlapakkaus\nElovena tarjoaa hyvät eväät elämään. Suomalaisten hyvät opit ja elämänviisaudet koristavat nyt PackageMedia älyllä varustettuja Elovenan 90-vuotisjuhlapakkauksia.\nVuonna 1925 viipurilainen Karjalan mylly haki mainoskilpailulla kuvitusta pakkaukseen, joka sisälsi höyrytettyjä Elovena Kaurahiutaleita. Mainoskilpailun voitti myllyn konemestarin poika Joel Viktor Räsänen, jonka luomaan vaaleaan neitoon nimi Elovena nykyjään yhdistetään. Nimi Elovena syntyi yhdistämällä yrityksen aiempi nimi Myllyosakeyhtiö Elo kauran latinankieliseen nimeen Avena sativa.\nTapahtumasta on nyt 90 vuotta ja sen kunniaksi ovat Elovenan 90-vuotisjuhlapakkaukset saapuneet kauppoihin. Pakkauksiin on painettu digitaalisesti suomalaisten oppeja ja elämänviisauksia. Elämänohjeita voi jakaa twitterissä, facebookissa ja instagramissa tunnisteella #hyväteväätelämään, tai osoitteessa www.elovena.fi. Puuroon ihastuneiden suomalaisten viisauksia matkan varrelta ovat esimerkiksi; Reilusta pojasta kasvaa hyvä mies. On reilua jakaa tasan. Pitää rakentaa enemmän kuin rikkoa. Vaarit tietää paljon, kun ne on isän ja äidinkin isiä. Puuroa koneeseen! Liian paljon hyvää on ihanaa! Puurolla pärjää päivän tai kaksi. Suuret yhteiset ajatukset ja päämäärät vievät meitä uusiin seikkailuihin. Muun muassa kaikki nämä viisaudet ovat nyt siis esillä kauppojen hyllyllä.\nUusien yksilöityjen älykkäiden pakkausten kautta on Elovena-kampanjaan osallistuvien mahdollista lähettää myös ilmaisia puuronäytteitä sekä ainutlaatuisia omia tervehdyksiä ystävillensä. Tämä onnistuu ostamalla Elovena Hetki omena-kaneli annospikapuuro ja omena-mustikka-vadelma annospikapuuro –pakkauksen ja lukemalla pakkauksesta löytyvät koodit Elovenan kampanjasivustolla.\nElovenan juhlapakkausten valmistukseen pääset tutustumaan tästä: https://www.youtube.com/watch?v=_tbnktFSfio\nAsiakas: Ravintoraisio Oy\nTuote: Elovena 90-v Hyvät eväät elämään kampanjapakkaus\nKoko: 128 x 42 x 210 mm\nRakenne K2 + perferoitu avaus yläpäässä\nMateriaali: Tambrite 260 g/m2\nPainatus: Digitaalinen painatus: 4 väriä + vesilakka\nSuunnittelu ja konsepti-idea: Mirum ja PackageMedia\nPaino: Pyroll Kouvola (PackageMedia)


Ktp:n pääsihteeri Tomi Mäkinen: Toisenlainen maailma ei ole vain mahdollinen, se on välttämätön! - Työkansan Sanomat\nKtp:n pääsihteeri Tomi Mäkinen: Toisenlainen maailma ei ole vain mahdollinen, se on välttämätön!\nMiksi sosialismi on yhä ajankohtaista? Vastauksia on monia, mutta ajattelin tässä artikkelissa kertoa joitakin itselleni tärkeimpiä syitä.\nKapitalismi on kriisien järjestelmä. Se on pitkällä tähtäimellä kestämätön ja selvinnyt tähän saakka vain siitä syystä, että jokaisen laman ja romahduksen jälkeen valtio on puuttunut markkinavoimien toimintaan ja pelastanut ne siltä itseltään.\nToki kapitalismissa syntyy markkinakuplia ja keinottelusta aiheutuvia kriisejä, mutta merkittävämpiä ovat sen systeemiset ongelmat, esim. ylituotannon kriisi, joita ei käytännössä ole mitenkään mahdollista ehkäistä ja joista ei voi syyttää ketään paitsi kapitalistista järjestelmää itseään.\nPorvariston propaganda on tarvittaessa valmis syyttämään kriiseistä esim. jotakin tiettyä pankkien ryhmää tai maata, joka on toiminut laittomasti tai vastuuttomasti, mutta tämä on pelkkää näpertelyä.\nTodelliset ratkaisemattomat ongelmat kapitalismissa ovat seuraavanlaisia: tarvitaan loputonta kasvua, on löydettävä uusia markkinoita tai tuotteet eivät mene kaupaksi ja seuraa romahdus. Kuluttajien on ostettava enemmän vaikka palkat eivät nouse (ainakaan riittävästi) ja näin ollen kuluttajien ostovoima ei riitä. Tästä seuraa alati pahenevia ja nopeutuvia kriisejä, joihin ei löydy mitään muuta ratkaisua kuin uusien markkinoiden löytyminen ja kulutuksen kasvu entisestään. Mutta mitä tapahtuu kun markkinat on kaikkialla valjastettu? Mihin johtaa nykyisen kaltainen kulutus?\nKapitalismi tuhoaa planeettamme\nKapitalismissa ihmiset elävät jatkuvassa kestämättömässä ristiriidassa. Siis samalla kun heille kerrotaan, että talouden takia on pakko kuluttaa yhä enemmän, he tietävät, että edes nykyisen kulutustason ylläpitäminen tuhoaa planeetan ja käyttää loppuun resurssit.\nJotkut naiivisti uskovat, että teknologian kehitys jotenkin estää nämä katastrofit, mutta tästä ei ole mitään näyttöä. Ympäristön kannalta kestävällä pohjalla olevan teknologian kehitys on kapitalismissa liian hidasta ja vähäistä ja toisaalta ympäristölle haitalliset menetelmät tuottavat enemmän voittoa.\nMarkkinataloudessa kaikkein häikäilemättömin ja lyhytnäköisin voitontavoittelu palkitaan ja muut häviävät.\nKapitalismi tuo nälkää ja sotaa\nMitä seuraa kun markkinat kaikkialla on otettu eri kapitalistien käyttöön? Niistä aletaan kamppailla, sotia. Näin oli sekä ensimmäisessä että toisessa maailmansodassa. Kun kapitalistinen maa pääsee kehityksessään siihen pisteeseen, että voittojen maksimoimiseksi pääomaa on alettava viemään maasta, voidaan puhua imperialistisesta kehityksestä.\nImperialismi on kapitalismin korkein muoto ja siihen kuuluu köyhempien maiden halvan työvoiman, resurssien ja markkinoiden valjastaminen palvelemaan imperialistimaata. Jos imperialismin kohteena oleva maa haluaa säilyttää oman taloudellisen itsenäisyytensä, se joutuu hyökkäyksen kohteeksi ja näin syntyy sotia. Kun imperialistit alkavat sotia keskenään maailman herruudesta, puhutaan jo maailmansodasta.\nKapitalistinen maailma on jakautunut rikkaisiin imperialistimaihin ja niiden kohteena oleviin köyhiin maihin. Tämä on syynä siihen, että suurin osa kapitalistisista maista on erittäin köyhiä. Nämä maat eivät pääse kehittymään, koska niiden talous ei palvele maata itseään vaan imperialisteja. Tällaisen järjestelmän puitteissa sodat ja köyhyys ovat väistämättömiä.\nSosialistinen järjestelmä, eli järjestelmä jossa tuotantolaitokset ovat yhteiskunnallisessa omistuksessa, on ainoa ratkaisu aikamme ongelmiin. Tuotantovoimien on palveltava ihmisiä, ei voittoja.\nTaloutta on pystyttävä suunnittelemaan niin, ettei se turmele luontoa tai aiheuta ilmaston peruuttamatonta lämpenemistä. Tämä ei ole mahdollista, jos markkinavoimien annetaan vaikuttaa taloudessa ja politiikassa.\nLisäksi ainoa mahdollisuus kestävään rauhaan ja yhteistyöhön kansojen välillä on se, että kapitalismi murskataan ja tilalle rakennetaan sosialistinen maailmanjärjestelmä. Eri maat voivat elää rauhassa ainoastaan jos ne ovat tasavertaisia ja itse hallitsevat omaa talouttaan.\nTyökansan Sanomat 31.3.2017 3.12.2018 Opintoaineisto Ei kommentteja\n← Terveyden ja hyvinvoinnin laitos THL: Köyhyys ja osattomuus on kasvussa\nKapitalismin syntilista ja Pohjoismaiden ”ihme” →


Tainola Show Marion Rung: Tyttären syntymä ja miehen kuolema muuttivat elämäni täysin - Viihde - Ilta-Sanomat\nNyt toistetaan: Marion: ”Tyttären syntymä ja miehen kuolema muuttivat elämäni täysin”\nJulkaistu: 29.8.2015 7:55\nIkisuosikki Marion Rung on edelleen musiikkitaivaamme tuikkiva tähti. Hän on viihdyttänyt suomalaisia yli 50 vuotta ja virtaa riittää. Joulukuussa Marion täyttää kunniakkaat 70 vuotta ja sen ympärille on suunniteltu paljon erilaisia tapahtumia.\n– Luvassa on suuri konserttikiertue, mutta ei konserttitalossa. Palaan osaksi juurilleni, sillä pidän Helsingin hotelli Kalastajatorpalla illalliskonsertin, Marion kertoo Tainola Show´ssa ISTV:ssä.Kalastajatorpan Pyöreässä salissa Marion on tavallaan kuin kotonaan. Hän oli aikoinaan ravintolakonserttien uranuurtaja. Nyt on luvassa peräti 70 minuuttia taattua Marionia vanhoine ja uusine hitteineen.Marion tupsahti suomalaisten tietoisuuteen laulettuaan 1962 kappaleen Tipitii. Sen jälkeen oli vientiä, mutta parikymmentä vuotta myöhemmin oli hieman hiljaisempaa. Tuolloin Marionilla oli pieni lapsi ja hän keikkaili vähemmän.Marionilla on lukuisia muitakin palkintoja samoin kuin kultalevyjä sekä timanttilevyn.– Olen urallani ollut onnekas, yli 400 laulua levyttänyt Marion sanoo vaatimattomasti.Tainola show´ssa Marion sanoo yrittäneensä panostaa perhe-elämään ja pyrkineensä pitämään työn ja yksityiselämän tasapainossa.– Olen mielestäni onnistunut aika hyvin. Toki avioero on aina kriisi, pysähdyttävä. Elämän joutuu eron jälkeen ikään kuin rakentamaan uusille palikoille, hän on oppinut.–Marion on alati uudistunut. Hän elää nyt uudessa avioliitossa ja kehuu miestään Kallea.– Kalle on tuonut minulle rohkeutta toteuttaa työssäni muutamia asioita, joihin en olisi aikaisemmin uskaltautunut. Uusin sinkkuni Yhteenluodut on sellainen, jossa koen uusiutuneeni laulajana.Marion sanoo, että elämä nuoremman miehen kanssa auttaa myös katsomaan maailmaa välillä nuoremmin silmin. Hän myös toivoo, että voi antaa omaa elämänkokemustaan Kallelle.Ennen Kallea Marion eli pitkään traagisesti syöpään menehtyneen Tapani Jaakkolan kanssa, Tapanin kuolema oli kova kolaus.– Lapseni syntymä ja mieheni kuolema muuttivat elämäni täysin, hän myöntää.Katso Tainola Show ISTVLue laajennettu haastattelu viikonvaihteen IS-Sunnuntailiite, printtilehdestä\nMiksi ihmeessä rokkarilegenda Michael Monroe heittää saksofonisoolon suosikkilaulaja Juha Tapion tuoreella musiikkivideolla?\nJuhlakiertueelle lähtevä näyttelijä-ohjaaja Mikko Kivinen on tunnettu siitä, että hän on laihduttanut monin eri keinoin. ”Jossain vaiheessa laihdutus meni niin yli, että olin anoreksian partaalla”, hän paljastaa Tainola Show´ssa.\nMilana Misic Tainola Show’ssa: "Pelkäsin nuorena, että minusta tulee alkoholisti"\n– Pelkäsin nuorena, että minusta tulee alkoholisti, muusikkona ja näyttelijänä toimiva Milana Misic tunnustaa Tainola Show’ssa.\nJussi Parviainen Tainola Show’ssa: "Tein mediaitsemurhaa"\n– Haluan olla lapsilleni sosiaalisesti kelpaava isä, näytelmäkirjailija Jussi Parviainen sanoo Tainola Show’ssa.


28.12.2019 klo 02:09\nTällaiseenkin kysymykseen jouduin ottamaan kantaa Luxorissa, jolloin lähistölle pääsi vielä suomalaisella aluksella. Nyt, parikymmentä vuotta myöhemmin on aikaa harkitummin vastata.\nOma top-3 listani on tällainen:\nParhaat suomalaiset elokuvat:\n1 Kukonlaulusta kukonlauluun (Arvo Lehesmaa)\n2) Komisario Palmun erehdys (Joel Rinne)\n3) Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä (Tauno Palo)\n1 Panssarikenraali Patton (George C. Scott)\n2 Kuninkaan paluu (Viggo Mortensen)\n3) Gpldfinger (Sean Connery)\nSuluissa ovat miespääosien esittäjät. Mikäli lista kelpaa tällaisenaan lukupiirillemme, käsitän vaikenemisen niin että olemme täsmälleen samaa mieltä!\nMauri Sariolan teoksia ei mielestäni ole toteutettu riittävän arvostavalla tavalla, joten ne puuttuvat listoilta.\nToivotan jaksamista ja riemukasta vuotta 2020,\n28.12.2019 klo 11:38\nNo joo. On tästä jo jonkin aikaa, kun katsoin digiboksilta tälläkin palstalla kehutun elokuvan Kukonlaulusta kukonlauluun. Mielestäni tyypillinen maalaismelodraama kaupungin paheellisuudesta, kun se oikea elämä löytyy maalta ja oikea vaimo lopulta siitä odottamaan jääneestä kotikylän tytöstä. Åke Lindmanin roolissa ei juurikaan konnanelkeitä, se ehkä plussaa. Makuja on monia eikä toisen elokuvamaku ole sen huonompi.\nOma suosikkini on Palmuista Kaasua, komisario Palmu eikä haukuttu Tähdet kertovatkaan kalpene yhtään muiden mustavalkoisten Palmujen rinnalla. Vodkaa oli tahaton YYA- farssi. Tauno Palo-elokuvista suosikkini on Kulkurin valssi. Mika Kaurismäen road movie Arvottomat on mielestäni yksi parhaita kotimaisia elokuvia. Lisäksi TV-elokuvat Simpauttaja ja Siunattu hulluus ovat erinomaisia ja molemmissa on hyviä näyttelijäsuorituksia pienemmissäkin rooleissa.\nUlkomaisista elokuvista olisivat vielä viime vuosituhannen puolella olleet ehdottomat suosikkini Kummisetä ja Kummisetä osa 2. Nyt ärsyttää mafian ihailu ja rikollisen elämän romantisointi. Westernissä ovat mieleeni jääneet Huuliharppukostaja, Missouri palaa, Lainsuojattomat (The Long Riders) ja The Revenant. Miten olisi, jos katsoisi nyt Revenatia lukuunottamatta?\nTämän vuoden ehdottomat huiput ovat Once Upon a Time in Hollywood ja The Joker.\nSariolafilmatisoinnit eivät ole oikein onnistuneita. Tuntematon ystävä ei olisi tarvinnut koko Susikoskea, mutta on se mainettaan parempi. Totuus on armoton ja vielä enemmän Kolmas laukaus olivat pitkäveteistettyjä filmatisointeja kohtalaisen sujuvasta kirjoista ja jälkimmäinen vielä luvattoman tökerösti näytelty jopa muihin aikalaisiinsa verrattuna.\n28.12.2019 klo 13:50\nPihtiputaalla syntyneenä puttonen valitsee parhaaksi kotimaiseksi elokuvaksi Mikko Niskasen ohjaaman "Kahdeksan surmanluotia", jossa pääosissa Mikko itse ja Tarja-Tuulikki Tarsala tekevät hienot näyttelijäsuoritukset. Simpauttaja on myös helmi ja mielestäni yksi parhaista onnistumisista siinä miten kirjasta on tehty elokuva. Kukonlaulusta kukonlauluun on onnellinen tarina ja aina mukava katsoa. Kaupunkilaisnainen ottaa eron kaikkien osapuolten parhaaksi ja valitsee itse elämisen yksin. Jotain jäyhää ja juurevaa on elokuvan loppukuvassa, kun Kustaalan tuleva isäntä tuijottelee joulukuusen palavaa sädetikkua. Kannattaa katsoa myös ihan kohta teemalla alkava Koirankynnenleikkaaja, jossa Peter Franzen tekee huikean roolin ja hyviä ovat myös Taisto Reimaluoto ja Ahti Kuoppala.\n28.12.2019 klo 20:45\nKoirankynnenleikkaaja päättyi riipaisevasti ja täytyy sanoa, että on se Markku Pölösen paras ohjaustyö. Kotimaisten elokuvien puttosen top-3 olkoon siten tällä hetkellä:\n1) Kahdeksan surmanluotia (Mikko Niskanen)\n2) Simpauttaja (Ahti Kuoppala)\n3) Koirankynnenleikkaaja (Peter Franzen)\nPaljon on muitakin hyviä kotimaisia kuten Aki Kaurismäen monet elokuvat, joissa näkyy 1980-luvun Helsinkiä, kuuluu hyvä musiikki ja joista saa hyviä tietokilpailukysymyksiä: Mikä on elokuvan "Tulitikkutehtaan tyttö" ensimmäinen repliikki, jota saa odotella melko pitkään?\nUlkolaisista elokuvista nostan ykköseksi Sergio Leonen viimeisen ohjaustyön "Once Upon A Time In America", jossa Ennio Morriconen upea musiikki ja pääosissa Robert De Niro sekä James Woods. Leone suunnitteli elokuvaa 18 vuotta ja ei se välttämättä ekalla katsomisella avaudu. Hieno on tarina ja Robert De Niron kahvinjuontikohtaus on mainio. Kiuruveden Hotelli Peltohovissa on samanlaiset kahvikupit, minkä "alkkahoolijuomia nauttineena ja siitä liikutetussa tilassa" (Päätalo) henkilökunnalle julkitoin. Elokuvan suomalainen nimi on typeryyden huippu: "Suuri gangsterisota". Harmi, että filmin pohjana ollutta Harry Greyn omaelämäkerrallista romaania "The Hoods" ei tietääkseni ole suomennettu.\n1) Once Upon A Time In America (Robert De Niro)\n2) Eyes Wide Shut (Tom Cruise)\n3) Kauriinmetsästäjä (Robert De Niro)\nLänkkäreihin miehekäs top-3:\n1) Pieni suuri mies (Dustin Hoffman)\n2) Etäisten laaksojen mies (Alan Ladd)\n3) Revolverimies (John Wayne)\nKaiholla muistelee puttonen tv:n lännensarjoja "Smith ja Jones", "Bonanza" ja "Virginialainen". Viimeksi mainitun sankari James Drury kävi Suomessakin jonakin juhannuksena ja osasi olla maassa maan tavalla juhlien mittumaaria niin pontevasti, että noustessaan ratsun selkään, rojahti samaa vauhtia hevosen toiselta puolen maahan.\n3.4.2020 klo 22:25\n"Raja railona aukeaa, edessä etelä, Uusimaa. Takana Hämettä, pohjolaa, Sinne päästä en koronaa". Tähän tapaan saattaisi näinä päivinä nuori, tulisieluinen konstaapeli tai varusmies runoilla jossakin tiesululla. Tosin korona on jo ehtinyt levitä Kittilän Lompoloa myöten, mutta konstaapelit ja varusmiehet ovat henkilöitä paikallaan kuten terveydenhoitoalalla työskentelevät lääkärit, sairaanhoitajat ja muutkin alan toimijat. Hattu päästä, mutta hanskat käteen ja säästetään ne hengityssuojaimet näille ammattilaisille!\nVajaa kuukausi sitten Mauri Sariola-seura vietti vuosikokoustaan ja -juhlaansa Vääksyn Tallukassa. Seuraavana viikonloppuna tilaisuutta ei olisi enää voitu pitää, joten ajoitus oli onnistunut. Päivät kuluvat nykyisin koronatiedotustilaisuuksia aamupäivällä ja niskavuorelaisia iltapäivällä seuratessa. Molemmista on jäänyt vaikutelmaksi jonkinlainen hataruus. Rajoituksissa on useita erilaisia päivämääriä ja jonkin tiedotustilaisuuden anti on jäänyt lähes olemattomaksi. Niskavuori-elokuvien seuraamista ei helpota, kun ne esitetään satunnaisessa järjestyksessä. Muutenkin on oltava tarkkana kuka Niskavuoren miehistä kulloinkin luimistelee kartanon nurkissa tai kansakoulun pihalla. Onko se Juhani vai Aarne vai se toinen Juhani - Malviinan poika - vaiko sittenkin pehtoori, se vuoden 2002 Susikoski? Useimmiten se on ainakin Tauno Palo.\nMaurinkin tekstiä elokuvaksi ohjannut Valentin Vaala aloitti Niskavuori-elokuvien sarjan. Traagisesti hotelli Aulangolla myöhemmin kuollut Sirkka Sari ei pelkää korkeita paikkoja elokuvassakaan vaan hyppää opettajatar Ilona Ahlgrenin roolissa uimaan Hauhon Sotjalan kylän Pyhäjärven Hiilenkalliolta.\n"Valentin Vaalan ohjaama draama Niskavuoren naiset vuodelta 1938 pohjautuu Juhani Tervapään eli kirjailija Hella Wuolijoen samannimiseen näytelmään. Vaala löysi elokuvansa kuvauspaikaksi Hauhon, Niskavuoren alkuperäisen miljöön. Kuvauksia oli Rukkoilan kylässä, jossa vilahtaa Räväsmäen rusthollin päärakennus, navetta ja aitta sekä Ylhäisten tilan aitta, joka oli Niskavuoren piikojen aitta. Elokuvassa kuvataan myös Räväsmäen koivukujaa, jota pitkin väki kävelee Loviisan-päiville. Räväsmäki Rukkoilassa oli elokuvan Niskavuori. Räväsmäen rusthollin rakennukset tuhoutuivat myöhemmin tulipalossa 23.6.1964. Hauhon Alvettulan kylästä nähdään Heleniuksen talo, joka oli elokuvan puhelinkeskus, sekä Alvettulan koulu, kansakoulu, jossa Ilona opetti." (Keski-Häme 2.4.2020).\nParas Niskavuori-elokuva on mielestäni Edvin Laineen vuonna 1952 ohjaama "Niskavuoren Heta", jonka nimiroolissa Rauni Luoma tekee hienon roolityön. Akustin lisäksi olisi ansainnut ainakin Jussin. Ylpeä Niskavuoren tytär ymmärtää renkiaviomiehensä arvon vasta tämän kuoltua - vai ymmärtääkö silloinkaan? Vavahduttava on kuitenkin elokuvan loppu, jossa Lammintaustan Santeri vakuuttaa Hetalle Akustin perunkirjoitustilaisuudessa, että Hetan ei kannata surra rahojaan, sillä kyllä hän velkansa maksaa. Heta vastaa: "Suren mitä suren. Oma on suruni. Akustia ei ennää ole.".\n4.4.2020 klo 00:10\nLaitoin Yleen viestitkin elokuvien väärästä järjestyksestä Niskavuoren Aarnen ja naisten osalta, mutta ei se tietenkään vaikuttanut mitään. Oma suosikkini on Matti Kassilan Niskavuori vuodelta 1985? Rauni Luoma on vanhana emäntänä. Totta kai Tauno Palon jälkeen luonteva valinta Aarneksi oli Esko Salminen. Maurilla oli maalaiskuvauksissaan aina 1980- luvulle asti ”niskavuorelainen” asenne monessa suhteessa.\n5.4.2020 klo 09:13\nNiskavuori tarina kertoo voimakkaista naisista ja heikoista miehistä, joita kaikkia esitti Tauno Palo. Ensin Juhanina, sitten Aarnena ja taas Juhanina . Suosittelen taltioimista, jolloin ne voi katsoa kronologisessa järjestyksessä. Tauno teki sen niin hyvin, että kisa parhaasta suomalaisesta miesnäyttelijästä on omalla kohdalla tarpeeton.\n5.4.2020 klo 17:11\nRauni Luoma (1911-1996) esitti Niskavuori-elokuvissa niin Hetaa (1952) kuin Loviisaakin (1985) ja palkittiin molemmista rooleistaan Jussi-palkinnolla. Hetan renkiaviomiestä Akustia esittänyt Kaarlo Halttunen oli Raunin kanssa samalla kaksivuotisella kurssilla Suomen Näyttämöopistossa 1932-1934. Rauni Luoma oli yksityiselämässäänkin värikäs. Molemmat aviomiehet Uno Wikström ja Aarne Ervi olivat Rauniin tutustuessaan naimisissa. Unon kanssa Rauni sai ainoan lapsensa, jonka nimeksi halusi Matti Marius. Unon ehdotus oli Matti Hermes, mutta edellinen valittiin. Rauni Luoma oli Mika ja Marjatta Waltarin sekä presidentti Kekkosen pitkäaikainen ystävä. Raunin veljistä vanhempi kuoli lento-onnettomuudessa ja nuorempi auto-onnettomuudessa.\nTauno Palo ent. Brännäs (1908-1982) sopi sikälikin Niskavuori-elokuviin, että oli syntynyt Hämeessä, Hämeenlinnassa. 18-vuotiaan Taunon kiinnitti Helsingin Sörnäisten Työväen Näyttämölle silloinen teatterinjohtaja, ohjaaja ja näyttelijä Aarne Salonen, joka oli myös laulaja, käyttäen joskus taiteilijanimeä "Matias Arne". Vaikka "Tauno Suuren" kiinnitys lienee Aarne Salosen merkittävin taiteellinen meriitti, niin levyttipä hän myös laulun "Hurjan pojan koti", joka myöhemmin on tullut tunnetuksi tunnetumman Tapio Rautavaaran esittämänä versiona. Seuramme jäsenet muistavat Maurin toisen Matti Viima-kirjan samalla nimellä vuodelta 1962.\nHurjan pojan koti-laulu, sen kolmannen säkeistön alku, löytyy myös tunnetun klassikkoteoksen sivuilta nuoren alikersantin laulamana. "Hän keräsi sanoja yhteen, miten sattui muistamaan ja teki säveltä sitä mukaa kuin laulu eteni:\nPaloaukea alkoi peittyä hämyyn. Vielä leijaili päivän lämpö sen vaiheilla, niin että miesten sopi makailla ulkosalla ja tuijotella tuonne hämärään korkeuteen, joka näytti kätkevän itseensä menneet ja tulevat tapahtumat. Rautatieltä kuului junankohinaa ja leirialueelta laulua, luikkausta ja joskus joko komentosana.".\n5.4.2020 klo 20:16\nTuntemattomassahan se Hietanen lauleskeli, mutta oliko elokuvissa muissa kuin Laineen versiossa, Heikki Savolaisen esittämänä. Voi olla, että oli, mutta Peteliuksen ja Hirviniemen esityksistä ei ole minkäänlaista muistikuvaa, vaikka varsinkin Louhimiehen versio oli loistava, erityisesti TV- sarjana. Teatterielokuvassa henkilöhahmot jäivät suurimpia pääosia lukuunottamatta etäisiksi.\nLaineen elokuvassa esim. Sihvonen, Salo ja Riitaoja olivat omia persoonia, eivät massaan sulautuvia tyyppejä, kuten Louhimiehen elokuvassa. Voi tosin johtua siitäkin, että Laineen version nähdessäni näyttelijät olivat jo tuttuja. Toisaalta todellisuudessa tuskin kaikki pysähtyvät hiljaa kuuntelemaan, kun joku Sihvonen höpöttää hätäilemällä tehdyistä kuspäeistä, kuten Laineen elokuvassa.\nAarne Salonen muuten levytti ensimmäisen sanoitetun version Säkkijärven polkasta. Säestäjänä Berliinissä vuonna 1929 oli Kansanorkesteri, joka oli lähes sama kokoonpano kuin Dallape. Lisänä oli levy-yhtiön palkkaamia studiomuusikoita. Kilpaileville levymerkille piti levyttää salanimellä. Työväen miehenä liki kaksimetrinen Pitkä-Salonen levytti samana vuonna ja ilmeisesti samalla levytysmatkalla myös mm. Köyhälistön marssin, joka kuuluu muistaakseni Laineen Pohjantähti- elokuvassa.\nAarne Salonen ei sitten mikään mitätön mies ollutkaan vaikka itselleni tuli nimi tietoon vasta Hurjan pojan kodin taustaa tutkiessani. Tai nimi oli kyllä tuttu, sillä onhan täyskaima Mannerheim-ristin ritari nro 177, joskin joissakin lähteissä hänen etunimensä mainitaan myös Aarnona.\nSiitäpä sujuvasti Tuntemattomaan, joilla kaikilla kolmella elokuvalla on vahvuutensa - jos heikkoutensakin. Minua harmittaa ankarasti silloin, kun Linnan kirjaa ja kieltä raiskataan keksimällä elokuvakäsikirjoituksiin sanontoja ja vuorosanoja, joita Linna ei koskaan ole kirjoittanut. Se ei vielä kovin pahalta tunnu vaikka Louhimiehen tykit jo "alkavat hehkumahan", kun Linnan haupitsit vasta "alkavat huokumahan". Kertovatpahan vaan taiston olevan tuimempi, mutta veri nousee päähän, kun Eero Aho (Juoksuhaudantien kotirintamamies vielä) torjuu yhdyspartion miehen tupakkatarjouksen typerällä repliikillä: "Mie en polta. Elä siekään. Tupakka on vaarallist.". Tai jotain tuohon suuntaan. Olin niin kiihtynyt tuossa kohti, että en vieläkään kykene muistamaan repliikkiä tarkasti. Väinö Linnan kirjassahan ei Rokan ja yhdyspartion kohdatessa mainita tupakoinnista yhtään mitään. Halusikohan Louhimies toimia jonkinlaisena kansanterveysvalistajana? Vai haettiinko jotain kontrastia, sillä Väinö Linna itse oli armoton tupakkamies ja mm. alkuperäisessä Tuntemattoman käsikirjoituksessa hän esittää kovaa kritiikkiä armeijanjohtoa kohtaan siitä, että sotilaille ei ole antaa edes tarpeeksi tupakkaa.\n7.4.2020 klo 18:40\nTäällä lukupiirissä on ennenkin tuotu esille arvokasta tietoa elokuvien kuvauspaikoista. Kiitos siitä kirjoittajille. Asiat avartuvat.\nNyt Niskavuorien kuvauspaikoista lukiessani muistelin tuntemuksiani kun taannoin luin erästä kolumnia, jossa paljasteltiin Tuntemattoman (minulle sen "ainoan oikean", siis Edvin Laineen ohjaaman) kuvauspaikkoja.\nKävi kuin joissain Maurin kuvaamissa eroottishenkisissä kohtauksissa. Kuuluu vain kahahdus, kun silkkinen yöpaita putoaa...Tapauksessani ei pudonnut paita, vaan putosi lumouksen silkkiharso, joka mielessäni elokuvaan liittyy.\nSiis mitä hittoa? No sitä, että järkyttyyhän sitä kun saa tietää, että pikakiväärillä mahaan ammuttu, sitten kitumisen omalla kiväärillään lopettava Lehto teutaroikin Munkkivuoressa Ulvilantien viereisellä kalliolla. Puuttuu vain että taustalla kuuluisi raitiovaunun telin kolina!\nToinen järkytys oli kuulla, että Petroskoi-Äänislinnassa Veeran (upea Helena Vinkka!) luokse levysoitin kainalossa hiippaileva kolmikko etsiikin oikeaa porttikongia Helsingissä Porvoonkadulla. Anna mun kaikki kestää!\nMikähän siinä on, että kolmas paljastus oli vähemmän järkyttävä vaikka kohtaus onkin synkänmusta. Kun kuolevan soturin ja sotilaspastorin tapaaminen sateen piiskaamassa lääkintäteltassa paljastuu tehdyksi SF:n isossa studiohallissa, suhtauduin asiaan jotenkin anteeksiantavammin. Jossainhan sitä pitää filmata... Eräs vaikuttimeni tähän lepsuuteen saattaa olla se, että teltan ja sateen luonut mestarilavastaja Koivisto on voinut olla Matti Viiman alakoulukavereita.\nSe, että taistelukohtauksia kuvattiin Sipoon soilla ja korpimetsissä ja tankkikohtaukset Parolannummella meneekin minulla ihan sujuvasti läpi.\nMutta että Lehto kuolee Munkkivuoressa! Onko mikään enää pyhää.\n7.4.2020 klo 18:52\nSiinän se Lehto menehtyi kivenheiton päässä Mauri Sariola -seuran nykyisestä pääkonttorista. Raitiovaunun kolina ei ihan sinne saakka kuulu, Nelonen menee kilometrin päässtä.\n8.4.2020 klo 07:29\nElonetistahan tuonkin kohtauksen pystyi katsomaan ongelmitta. Nyt, kun tiesi kohtauksen kuvatun Helsingissä, laitoin merkille sokkelin tasaisen muurauksen, suorat portaat ja rautakaiteeet. Tuskinpa Petroskoissa, korjaan Äänislinnassa olisi sellaista työn jälkeä tuolloin näkynyt. Taitaa olla niin, että kun tietoa tulee liikaa, elokuvan taika tosiaan murtuu.\nLouhimies kuvasi Petroskoin Suomenlinnassa. Siinä kohtauksessa laitoin merkille naisten marssiessa laulaman ” Silmien välliin”- renkutuksen. Se oli paha tyylivirhe. Nyt, kun ” puttonen” kertoi Louhimiehen mokista, katsoo elokuvaa uusin silmin. Yksi paha tyylivirhe Louhimiehellä oli myös Rokan rambomainen raivokohtaus ”uuden jakauksen” saamisen jälkeen.\nLaineen näyttelijöiden yli-ikäisyys korostui kohtauksessa, jossa Hietanen, Vanhala ja Rahikainen hakevat Mäkilältä leipää ennen Veeran luo menoa. Näyttelijät olivat jo ikäisekseenkin kypsän oloisia, eivät parikymppisten asevelvollisten.\nThe Revenantistakin pitää ottaa kehuja takaisin. Aloin seuraamaan elokuvan uskottavuutta eri kohtauksissa. Talvella jokeen pudonnut, eiköhän tuo mennyt parista koskevatkin läpi, kuivattee vaatteensa kynsitulilla ongelmitta, valkoinen mies syö nuotion äärellä raakaa veristä lihaa, hevosen kanssa hypätään kymmenien metrien korkeudesta jne...\nUskottavuus-teemaan onkin hyvä välillä kiinnittää huomiota. Olemmehan täällä porukalla taivastelleet Maurin kirjoissa ammuttuja huikeita tappolaukauksia ja erityisen oikeaan aikaan tapahtuvia sattumuksia. Tuloksemme on ollut se, että onhan se toki mahdollista, mutta...siis pulinat pois.\nOnhan tuo Magisterin mainitsema The Revenant eräissä kohdin (epä)uskottavuusasteikolla mitaten aika korkealla, myönnetään. Sankari kolhiintuu jäisessä kylvyssä, tekaisee pelastavat tulet henkeä salpaavan jännittävällä tavalla, yöpyy hevosvainajan tarjoamassa suojassa jne. Mutta sehän on DiCaprio. Pulinat pois.\nTuli mieleen "Kalevala-elokuva" (Paavo Haavikkohan kielsi, että se olisi Kalevalasta imuroitu, siksi lainausmerkit) Siis Holmbergin (vai?) "Rauta-aika", joka taisi olla lähes 40 vuotta sitten. Eikö se siinä ollut tämä "vainottu sankari pelastuu hyisestä kuolemasta yöpymällä hirven sisällä"? Muistaakseni Lemminkäinen alias Tom Wentzel tarvitsi hätäpaikassa yösuojan, tappoi hirven, tyhjensi vainajan tarpeettomaksi tulleista täytteistä ja majoittui lämpimään onteloon. Ainakin periaatteen muistelen olleen tuon suuntainen. Jos meni pieleen, niin onhan sitä ennenkin muistettu miten sattuu...anteeks nyt vaan etukäteen.\nToinen selviytymiseen liittyvä menettelyohje on sentään todellisempi. Olen itse ollut toteamassa.\nElettiin jotain 1980 -luvun puoltaväliä. Hyrylässä oli järjestetty jonkinlainen omaisten päivä, eli porukat pääsivät katsomaan, miten varusmiehet siellä jossakin elävät. Niin, ja syömään sotkun munkkeja, tietysti.\nOltiin ilmatorjuntapatterin kasarmissa. Patsastelin patterin seinällä olevan ilmoitustaulun luo. Jospa jotain "ei tietoja sivullisille" olisi jäänyt piilottamatta. (Vakoojakoulutuksen alkeiskurssi partiossa, nääs.) Olikin seinällä tiedotetta kaikenlaista, outoja lyhenteitä ja muutenkin erikoiskieltä. Siivousvuoroluettelon tunnistin. Sattuipa sitten silmään kiinnostava toimintaohje.\n------------Psst, ei sitten laajempaan julkisuuteen!\nMiten toimit pudottuasi puroon kovassa pakkasessa erämaassa hankien keskellä.\nKun hiihtäessäsi hanki allasi pettää ja putoat puroon tai jokeen, tule virrasta ylös mahdollisimman nopeasti.\nIrrota sukset jalastasi.\nRiisu märät vaatteesi.\nKierrä vaatteista enin vesi pois.\nRipusta vaatteet lähistöllä kasvavien puiden oksille.\nOdota kunnes vaatteesi ovat jäätyneet koviksi.\nOta varusteesi ja lyö vaatekappaleita yhteen niin että niissä oleva jäätynyt vesi irtoaa ja vaatteet samalla notkistuvat.\nPue vaatteet yllesi ja jatka tehtävän suoritusta.\n-----------end of message\nLuin tekstin pariin kertaan yrittäen eläytyä tunturikoivikossa lumikuopassa munasillaan(huom ajankohta) kyyristelevän taistelijan tuntemuksiin. Toisen lukukerran jälkeen hiljennyin ja lisäsin ajatuksissani tekstin loppuun "Aamen".\nDiCaprio tarvitsi jäävesikylvyn jälkeen muka jotain kynsitulia. Pullamössöväen touhua. Kovat on kovia.\nSavuhan voi paljastaa ja tehtävän suorittaminen vaarantuu.\n10.4.2020 klo 00:40\nNäin ensimmäisen kerran Rauni Mollbergin Tuntemattoman sotilaan Itsenäisyyspäivänä 1985 Helsingissä elokuvateatteri Bristolissa. Oli elokuvan ensi-ilta 29:llä eri paikkakunnalla ja liikkeelle oli laskettu 41 esityskopiota. Saavuin paikalle silloisen tyttöystäväni kanssa kovassa lumipyryssä. Lotta Kotilaisen paljaat rinnat hätkähdyttivät, kun hän "paatasi" ammeessa majuri Sarastietä Petroskoin isänmaan aamunkoitossa. Seuraavana päivänä töissä eräs työkaveri kailotti kaikille tiedoksi nähneensä minut elävissä kuvissa Satu Silvon kanssa! Tyttöystäväni ei ollut Satu Silvo, mutta sen jälkeen minäkin olin näkevinäni hänessä Satu Silvon! Aivan samoin kuin Kalle Päätalo huomasi itsessään Tauno Palon piirteitä, kun vaimon serkku oli häntä ensin sanonut Tauno Suuren näköiseksi. Luonnollisesti kustansin kailottajalle ison tuopin. Myöhemmin kävi kuin Anneli Pasasen laulussa: "..rakkaus jäi - hän jäänyt ei..", mutta rakkaus Väinö Linnan Tuntemattomaan sotilaaseen kesti - jopa Esa Vuorisen käsivarakuvauksen - eikä se ole vieläkään osoittanut hiipumisen merkkejä.\nKatsottuani eilen tuon saman elokuvan pitkän ajan kuluttua, allekirjoitan "Seramblerin" maininnan "ainoasta oikeasta Edvin Laineen Tuntemattomasta" samoin kuin "ukkelon" arvostuksen Tauno Palon näyttelijänkyvyistä. Tauno on nimittäin paras Sarastie. Kosti Klemelä on paras Koskela, Heikki Savolainen paras Hietanen ja Reino Tolvanen paras Rokka. Siitäkin huolimatta, että Risto Tuorila ja Paavo Liski saivat Jussi-palkinnon Koskelan ja Rokan rooleista Mollbergin elokuvassa. Hyviä hekin ovat. Mika Mäkelä on erinomainen Rahikainen tässä filmissä ja täydennysmies Hauhia onnistuu lyhyeksi jääneellä vartiovuorollaan kaikissa kolmessa versiossa.\nMollbergin ja Veikko Aaltosen käsikirjoitus pitää Linnan tekstiin melkoista turvaväliä. Kirjailija itse kirjoitti elokuvaan yhden kohtauksen - Koskelan kertomuksen (kiljujuhlissa) taustastaan. Mollberg muutti tapahtumien järjestystä ja vaihteli henkilöitä tapahtumissa. Suokoukkauksen joukkosidontapaikka on vasta perääntymisvaiheessa, Hietanen vaatii saappaita Vuorelalle (eikä Saloselle) ja Rokan lippaanlataajana pelkää Sihvonen (eikä Lampinen) vain muutamia mainitakseni.\n"Sic transit gloria mundi". Tiettävästi ainoa latinankielinen lause Tuntemattomassa. Erään tuntemamme kirjailijan tuotannossa niitä on enemmän. Majuri Sarastie tuolla lauseella kuvaa lotta Raili Kotilaisen karua sotatietä - vain kirjassa. Edvin Laineen Sarastie näyttää upseerilta, herrasmieheltä ja pataljoonankomentajalta. Mollbergin Sarastie "ammeessa paatattavalta" tylsimykseltä ja Louhimiehen Eino Leinoa siteeraava Sarastie juuri siltä mitä hän on - maalaiskomediapelleltä!\nMollbergin elokuvaa kuvattiin Hämeenlinnassa, Lammilla, Tampereella, Niinisalossa, Lappeenrannassa ja ohjaajan kotistudiolla Vesilahdessa. Kaikista 1980-luvun elokuvista se oli neljänneksi katsotuin 589914 katsojalla häviten vain parille Ere Kokkosen Turhapurolle ja Pekka Parikan Talvisodalle. Pirkka-Pekka Petelius on Mollbergin Hietanen ja Louhimiehen Kaarna, mutta onko Laineen ja Mollbergin elokuvissa samoja nimiä? Kyllä on. Mikko Niskanen Laineen elokuvan alikersantti Mielonen: "Nahkatykilläkö se Hietasen akanpoika sivaltelloo.." ja Mollbergin version sotamies Salo: "Jo on pojat pyssyjä nuo. Ne kun alkavat huokumahan..". Kyseessä on tietenkin vain nimi. Mies on eri - mutta eihän nimi miestä pahenna.\n10.4.2020 klo 10:01\nOtetaan nyt ihan muistin varassa. Jokaisessa ”tuntemattomassa” on hyvät ja huonot puolet, mutta arvioinpa minäkin näyttelijät.\nUpseerit: Koskela kaikissa hyvä, Risto Tuorilan suoritus oli kuitenkin liikaa ”kostiklemelämäinen”. Tauno Palo on ainoa oikea Sarastie, vaikka Matti Nurminen Mollbergissa mielestäni matki jopa äänenpainoja myöten. Matti Ristinen oli melko vaisu. Lammio kaikissa hyvä, vaikka Louhimiehellä niin ”kiltti”, että miesten päänaukominen tuntui suorastaan epäoikeudenmukaiselta. Kari Väänänen armeijaa käymättömänä sivarina onnistui hyvin. Pekka Ketosen Kariluodossa (Mollberg) oli mielestäni eniten märkäkorvaista nuorta idealistina, vaikka Louhimies suurensi roolia. Kaarnan esikuva oli kaatuessaan noin 45-vuotias ja vaikka ennen ihmiset näyttivät vanhemmilta kuin nykyään, oli uudempiin versioiden Kaarnat räikeästi yli-ikäisiä. Mollen version Veikko Tiitinen oli kuitenkin Simpauttajassa loistava Hilppa.\nAliupseerit: Pirkka-Pekka Petelius ei loistanut Hietasena eikä hän tosiaan yli-ikäisenä Kaarnanakaan. Muut Hietaset hyviä, Aku Hirviniemi yllätti positiivisesti. Rokka on elokuvan ”ykkösrooli”. Eero Aho selvitti sen parhaiten, vaikka Jussi-tilaisuus oli hänen osaltaan pohjanoteeraus. Paavo Liski oli mielestäni vääränlainen tyyppi, enkä oikein pitänyt Reino Tolvasen ”olkatopatusta” ylinäytellystä versiostakaan. Lehto hyvä sekä Laineella että Mollbergilla (Pauli Poranen), mutta uusimmassa ei ollut samaa pahuutta. Veikko Sinisalon Lahtinen ainoa oikea. Pertti Koivula ja Joonas Saartamo jäivät kauas taakse. Mäkilä Mollella paras. Louhimies oli karsinut roolin melkein pois (teattetiversiossa sitä ei juuri ollutkaan, kuten ei Ilkka Heiskasen Korsumäkeäkään). Miksi muuten Mäkilä oli kaikissa pulska ( tosin käsite lihava on muuttunut, vielä 1970- luvun lihava on nykykatsannossa vain hieman tukeva)? Tuskin valtion puolta pitävä talousaliupseeri on ensimmäisenä ruokakupilla. Leevi Lingon Sinkkonen paras. Molle oli jättänyt hänet kokonaan pois.\nMiehistö ( osa tosin kohosi aliupseereiksi): Mika Mäkelä oli todellakin paras Rahikainen, Kaarlo Halttunen oli kokonaan väärä tyyppi rooliin, vaikkei 46 vuoden ikääkään otettaisi huomioon. Vanhalat kaikki hyviä, erityisesti Mollen amatööri Tero Niva. Muista Saloista ei mitään mielikuvaa, paitsi Tapio Hämäläisestä. Riitaojat hyviä sekä Laineella (Olavi Ahonen) että Mollbergilla ( Hannu Kivioja), Louhimiehen versiossa sulautui massaan. Mollbergin Hauhiasta ei mitään muistikuvaa.\nLouhimiehen version Arttu Kapulaisen änkyttävä Suen Tassu paras. Honkajoki hyvä sekä Laineella (Manni) että Louhimiehellä (Milonoff). Mollberg supisti jo ennestään pienen roolin melko minimiin.\nTässä on minun mielipiteeni, jonkun toisen erilainen mielipide on aivan yhtä oikea.\n10.4.2020 klo 16:19\nHieno arvostelu Magisterilta! Hannu Kivioja tosiaan mainio Riitaoja ja teki hienon roolin myös rintamakarkurina Heikki Hietamiehen kirjan "Sotapoika" tv-sovituksessa. Voitto Ahonen on hieman koominen hahmo, mutta lienee ollut aikansa paras valinta. Tero Niva onnistui hienosti jo Mikko Niskasen elokuvassa "Ajolähtö" muutamaa vuotta aikaisemmin. Tosin roolihahmon kohtalo oli surullinen - nuori mies päätyi itsemurhaan. Vanhala selvisi sodassa hengistä, mutta Tero Nivan elämä päättyi nelikymppisenä hänen menehdyttyään kurkkusyöpään.\nVeikko Tiitinen loistava Hilppa Ryynänen ja erinomainen myös Mikko Niskasen "Elämän vonkamiehessä" Kallen kotitalon lapsirakkaana naapurina, Kooti-Ukkona. Vielä havaintona Mollbergin elokuvasta, että joillakin näyttelijöillä vaikutti olevan vaikeuksia muistaa repliikkejään. Kari Väänänen Lammiona jopa valitteli täydennysmiehenä saapuvalle Rokalle, ettei nyt ole vapaita joukkueenjohtajan vakansseja... Paha moka. Kyllä siinä vaiheessa hyökkäystä vielä riitti lapsenkasvoisia vänrikkejä joukkueenjohtajiksi. Väänänen muisti repliikkinsä väärin, mutta oli hyvä viikko sitten sunnuntaina "Flinkkilä & Tastula"-ohjelmassa Pohjois-Suomen luontoarvoja puolustavana harmaantuneena, mutta eloisana ukkona. Sekin harmitti, kun sekä Mollberg että Louhimies tekevät Sarastiestä lottien kanssa pelehtijän. Linnan kirjassa ei missään kohti viitata sellaiseen. Lammiohan se kanttiinilottaa saatteli ja ajatteli hänestä hyötyvänsä, jos kolonna myöhästyy. Lopuksi yhdyn Magisterin mielipiteeseen siinä, että jonkun toisen mielipide on aivan yhtä oikea. Ja niin 1950-, 1980- kuin 2010-lukukin ansaitsee oman Tuntemattomansa.\n10.4.2020 klo 18:26\nAi että Louhimieskin, no oishan se pitänyt arvatakin. Siis veivaa asiaa Sarastiestä ja lotista.\nTästä voi siis päätellä, että olen tietoisesti jättänyt sivistäytymättä (lisää) ja ollut muualla kun Louhimies-Tuntematonta on esitetty. Ei nyt huokailla siellä, kyllä voi olla joku muukin joka ei ole nähnyt sitä. En toki voi olla varma.. Kuullut ja lukenut kyllä siitä olen.\nKiitos Magisteri ja puttonen, hyvät analyysit. Joutuukohan tässä vielä elokuviin joskus. Ennen kuin neljäs versio tulee.\nPohdiskelin, mistä voisi johtua tuo Linnan kirjaan tehty lottalisäys. Yksi syy on ihan raadollinen; katsojien kosiskelu. Piisaahan näitä "täkyjä" elokuvamaailmassa.\nJoku muistaa eroottissävytteisen kohtauksen ja mainostaa kavereillekin. Jos Liian paksu perhoseksi on katsottu, on turha kiistää etteikö heiveröisen Mika Nuojuan ja uhkean Kaarina Hazardin saunakohtaus olisi oman muistipaikkansa ottanut.\nMietitäänpä vaikka vanhoina aikoina liiterien seiniin niitattuja elokuvajulisteita. Useinhan on pusero ilmavasti napitettu. Ja kassakone laulaa. Onhan elokuvan tehtävä hankkia tulosta ja nimeä tekijöilleen.\nVakavammin voisikin pohtia tartunnan leviämistä, esimerkin voimaa. Esitän teorian.\nIso poru ja murina saatiin aikaan kun Paavo Rintalan Sissiluutnantti tuli markkinoille, oliko joskus 1960 -luvun puolivälissä.. Kirjakin jo herätti paheksuntaa. Teologi-luutnantti Takala herjoittelee käyttäytymistä kauniin lotan välittömässä vaikutuspiirissä ihan hyvin kirjoitetuissa kohtauksissa. Eihän ollut sopivaa, että tuollaista tapahtuu, tai jos (kun) sitä tapahtuu, että siitä ainakaan kirjoitetaan. Ja sitten vielä pannaan elokuvaan kaiken kansan nähtäville. Johan nyt on. Mutta sana kulki ja kansa katsoi. Pidän hyvin mahdollisena, että Sissiluutnantin merkittävän hyvät painos- ja katsojamäärät olivat kohtalaisessa määrin tuon metelin kasvattamia.\nNiin, sitä minä vaan noin leikinpäiten tietysti, että olisiko Tuntemattoman kakkos- ja sitten kolmosversionkin käsikirjoittaja saanut kassanhoitajan taholta vinkin? Saipa tuo Sissiluutnantti kansan kuohahtamaan. Miettikääs pojat(?), mitäpä jos pöyhäistäisiin mekin vähän kusiaispesää...kun jo se Edvin Laineen filmin Raili Kotilaisen kaltoin kohtelukin synnytti niin paljon loiskiehuntaa (anteeksi UKK).\n17.4.2020 klo 20:31\nParhaasta en tiedä. Mutta jos laajennetaan vaikkapa tuonne eroottiselle puolelle. Eikä pornoon. Mitä mieltä arvon raati on vaikkapa elokuvasta Amado Mio vuodelta 1946? Rita Hayiworth riisuu hansikkaitaan varsin eroottisesti tms. Entä sitten elokuva Katkeraa riisiä 1949. Riso Amaro. Vähäpukeiset rouvat ja neidit pyllistelevät raskaassa työssä Pohjois-Italian riisiviljelmillä. Illalla vapaa-aikana pääsee valloilleen Silvia Magnano. Meno on eroottista. Entä sitten elokuva: Joki jolta ei ole paluuta (River no ritorn) Marilyn Monroe korkeavyötäröisissä tiukoissa farkuissa? Entä sitten tämä Ulla Korpela kiipeää korkealle tiukoissa housuissa ohjelmassa Tankki täyteen. Mitä mieltä näistä???\n20.4.2020 klo 13:58\nTotta puhuu T H. Pysytellääksemme suomalaisissa elokuvissa Emma Väänäsen suoritukset Riihalan valtiaana ja Niskavuoren emäntänä ovat oman Oscarini arvoisia jos olisi valtaa myöntää niitä maamme kaikkien aikojen parhaalle näyttelijälle, N.B: en sanonut vain että parhaalle naisnäyttelijälle.\n20.4.2020 klo 15:53\nElokuun opintonsa hunningolle juoneen, kanavanvartijaksi ajautuneen kirjailijan urasta haaveilevan alkoholistin (Toivo Mäkelä) topakkana, mutta hermostuneena vaimona Emmä Väänänen oli myös loistava, mutta roolit olivat samantapaisia. Hienoa, että Ukkelo muisti Riihalan valtiaan, jossa myös Heimo Lepistö teki hienon roolin ja yhden harvoista päärooleistaan pikku-ukkojen kanssa keskustelevana juoppohulluna.\nElokuvassa Kirkastettu sydän Emmä Väänänen esitti sodassa kaatuvan kirkkoherran (Joel Rinne) leskeksi jäävää suurperheen äitiä. Kirkkoherran esikuvana oli kirkkoherra ja Kokoomuksen kansanedustaja Väinö Havas. Vuotta aiemmin Emma Väänänen esitti elokuvassa Yli rajan Joel Rinteen esittämän päähenkilön äitiä. Ikäeroa oli kymmenen vuotta, Jopi oli vanhempi.\nVaikka Jopi Rinne oli pitkään jotenkin iättömän näköinen, tuli elokuvasta Tyttö tuli taloon hieman perverssi vaikutelma, kun kuuskymppinen Jopi vokotteli hieman yli 20-vuotiasta Heidi Krohnia. nykyään varmaan olisi moisesta noussut meteli.\n23.4.2020 klo 17:40\nKuunneltiin PMVS:n kirjakellarin radiosta nyt iltapäivällä kirjaviisaita. Käsittelivät Timo K Mukan kirjaa ja siitä tehtyä elokuvaa. Maa on syntinen laulu oli kohde. Mieleen tuli tältä palstaltamme hiljattain lukemani erotiikkaa käsittelevä kommentti. Löytyi. Eihän se kaukana ollutkaan. TH oli ollut asialla 17.4.\nKiitos kirjoituksesta. Ollaan suurten asioiden äärellä.\nKaksi seurausta tuosta TH:n kommentista tuli. Ensinnäkin, kääntyipä meillä keskustelu, kas kummaa, erotiikkaan. Toiseksi, seuramme iskelmäinnostunut Jori Karaoke(nimi muutettu) on nyt jollottanut kolme tuntia putkeen Juha Vainion laulua Elämää ja erotiikkaa, tiedäthän tämän viisaan tekstin, jossa kyläkauppias-isä neuvoo maailmalle lähtevää poikaansa: "elämää ja erotiikkaa/unohtaa ei saisi milloinkaan/sillä kaikki muu on pelkkää metodiikkaa/ja mä tuumin että puhu sinä vaan..." Tyypillä on komea pihlajanmarjaviinin kevyesti karheuttana keskirekisterin baritoni. Kelpaa kuunnella, mutta väliin jotain muuta, kiitos.\nMutta asiaan mennäkseni.\nTH on oivaltavalla tavalla tuonut esiin erotikan ihmemaailmasta yksityiskohtia, jotka herättävät pohtimaan mistä onkaan kysymys. Tähän sopii Heikki Asunnan kuulun runon loppuhuokaisu: "Veljet, asiaan!"\nVain yhtä asiaa nyt kommentoin, ajanpuutteen vuoksi, kuten tapana on sanoa. Kun TH yllytti.\nMauri Sariolan tuotannossa asioita kuvataan usein kaarin, viivoin ja linjoin. Nämä kaartuvat hyvin kauniisti ja luovat miellyttäviä, joskus tosiaan eroottisvivahteisiakin mielleyhtymiä. No, auton jäähdytin nyt ei ehkä kovin..\nTH oli tarkkana kun Tankki täyteen sarjassa Emmi(Emiilia) Vilenin (heittomerkillä) apulainen Korpelan Ulla pinkaisi baarissa keittiöjakkaralle tavoittaakseen jotain kaapiston korkeuksista. Visuaalisesti hyvin positiivinen suoritus, kertakaikkiaan. Jos pitäisi kuvailla, niin nyt voisi käyttää niitä Maurin lanseeraamia linjoja ja kaaria. Se, mikä nykyään on sopivaa tai -matonta, jääköön käsittelyn ulkopuolelle. Kai Ullaa sentään saa todella kauniiksi sanoa syyllistymättä mihinkään -ismiin? Kauniita kuitenkin nuo Korpelan naiset, ainakin ne, joita olemme nähneet.\nKatsottiin ihan hijattain toiveuusintana maalaiskomediasarjaa Vain muutaman huijarin tähden.\nKuusniemen pappilan kaikkivaltiaana tomeroi arvonsa tietävä neiti Valma Ala-Viehko, varsinainen tupavääpeli, ellei jo sotilasmestari, komentoääni on kolea, habitus järkälemäinen. Pelottava ilmestys kertakaikkiaan. Kuvaaja ottaa Valmaa taitavasti alaviistosta ja korostaa sillä tavoin pelottavaa vaikutelmaa. Nuori kirkkoherra Pohto on ihan ihmeissään, pelossa ja vavistuksessa.\nSitä vaan, että ei voi olla totta! Kaksi kertaa ei meille riittänyt kun piti tarkastaa lopputeksteistä että Korpelan Ullahan se siinä Valmana tomeroi. Tuire Salenius tekee taas huikean roolin. (Taisi muuten sarjan lopussa aueta Valmalle ruustinnan paikka...Elämässä pitää olla erotiikkaa.)\nJos olisi yllättäen kysytty, että kukas tota Valmaa näyttelee, en olisi tunnistanut (enkä uskonut) että Korpelan Ullahan se.\nNiin se maailma menee. Tankki täyteen tehtiin 1978 ja VMHT 1998. Kaksikymmentä vuotta ja kaksik--\nHieno näyttelijä Tuire Salenius. Lopetteli uraa Big Mamana kun Kissa oli TTT:ssa kuumalla katolla, Juha Muje oli kanssanäyttelijänä.\nPS jos elokuvaerotiikka-aihe jatkaa, voin joskus kertoa mikä meidän filmipuljun mukaan on elokuvamaailman eroottisin ääni. Ei pidä säikkyä, ei mitään sellaista, kyseessä on yksi alle sekunnin kestävä ääni.\n24.4.2020 klo 11:26\nAika kuluu ja me sen mukana. Tuli mieleen tuosta Ullasta ja Valmasta, josta "pihlajanmarjaviinin kevyesti karheuttama keskirekisterin baritoni" tunnelmoi vai oliko se joku muu. Vertaan tuota sitaateissa olevaa ilmaisua lähinnä erään lauluntekijämestarin toteamukseen: "carillopaukuista maksani nään katkeroituneen". Siinä on jotain samaa enkä tarkoita minkäänlaista katkeroitumista vaan lähinnä iloa siitä, ettei PMVS:n (juoma)veikot ole panneet sanansäiläänsä tuppeen!\nSen kunniaksi hain keittiön yläkomerosta esille pölyttyneen mustan pullon, jonka kyljessä "punaista revontulta" ja sisällä "smooth coffee and vanilla tones". Petollisen hyvänmakuista. Lauluntekijämestari teki siitäkin laulun: "Tia Maria". Ehdin tullata mustaa pulloa kohtuudella Travis Bicklen potiessa unettomuutta New Yorkin kaduilla. Hyvä klassikko, mutta loppu oli epäuskottava. Eikö muka senaattorin puhetilaisuudessa oudosti käyttäytyvää miestä saatu selville? Eikö kolmen miehen verisestä lahtaamisesta tullut mitään rikosoikeudellisia seuraamuksia? Taksikuski ajaa lopussa edelleen taksia. Levollisempana kuin koskaan. Esiintyen herrasmiehenä jopa entiselle ihastukselleen, jota ennen stalkkasi vaihoharhaisesti. Toki hän pelasti 12,5-vuotiaan ilotytön sutenööreiltä vanhemmilleen ja koulunpenkille.\nEroottisuudesta lyhyesti: Susan George 1970-luvun "Olkikoirat" ja "Mandingo". Jälkimmäisessä muuten vastanäyttelijänä nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari Ken Norton! Tarja-Tuulikki Tarsala pienviljelijän emäntänä "Kahdeksassa surmanluodissa". Papin paheet ymmärsin hyvin Matias Pohdon kohdalla VMHT:ssä - forssalainen Miia Nuutila Suvi-Tuuli Aaltosena hehkuvimmillaan! Osattiinpa ennenkin vaikk` ojan takan oltiin: Jo vuonna 1958 valmistuneessa kotimaisessa sotilasfarssissa "Murheenkryynin poika" on aivan tyrmäävän eroottinen avaus! Sotaväkeen joutuva Veikko Sinisalo soittelee lähtiäisiksi hanuria (harmonikkaa) mielitietylleen, päättää soiton ja lausuu tytölle kaihoisan toivomuksen: "Pidäthän sä huolen, että mirri kehrää ensi kesänäkin!".\n24.4.2020 klo 15:17\nEilisessä Murheenkryynin pojassa oli toinenkin repliikki, jonka voi tulkita monimielisesti kohtauksessa, jossa entinen murheenkryyni tulee tapaamaan poikaansa ja vie tuliaiset keittiöön. Nuori ja hoikka Ritva Valkama alkaa kitaralla itseään säästäen laulamaan jotain kisailevaa laulua, johon Uljas Kandolin yhtyy. Laulun lopussa Kandolin toteaa Valkama takaapäin halaten, jotenkin että ”Heipä hei, sinä riemujen reikä!” Valkama toteaa tähän, että nyt tuli erreys.\nOnko näissä vanhoissa elokuvissa tarkoituksella kaksimielisiä repliikkejä? Elokuvassa Sysmäläinen, jonka naispääosassa oli Niskavuoren naisten Ilona Sirkka Sari osin pukeutuneena pojaksi, oli paljon homoeroottista sanailua tilanteessa, jossa Olavi Reimas ei tiennyt valepukuisen vaimonsa sukupuolta. Toisessa kohtauksessa Reimas toteaa kaipaavansa kunnon höyläystä ja sen voi tulkita ”höyläykseksikin” siinä tilanteessa, jossa oltiin oltu pitkiä aikoja ”miesporukassa”.\nVai onko tämä vain likaista mielikuvitusta?\n27.4.2020 klo 16:01\nErtotiikka tuntuu sittenkin olevan kirjoittajien kiinnostuksen kohteena? Okei, jatketaan kotimaista. Tylsin repliikki elokuvasta Pekka Puupää kesälaitumella : "Silliä kullekin". Yksi parhaimmista kohtauksista lienee Matti Kassilan elokuvasta : Sininen viikko. Gunvor Sandqvist ja Matti Oravisto viettävät lyhyen lemmenviikon saaressa. Loppu traaginen. Vaan, ehkä yksi Suomen vetävimmistä tähdistä elokuva-alalla lienee Leni Katajakoski. Useita rooleja aikanaan Suomen elokuvahistoriassa. Toinen merkittävä myös lienee Liana Kaarina. Vaan nyt meinaa unohtua tuo Sirkka Sari. Huomatkaa, kuinka hän vilkuilee upean hattunsa lierin alta Tauno Paloa. Elokuvassa Niskavuoren naiset. Hänenkin loppunsa traaginen. Että silleen....\n2.5.2020 klo 00:49\nPuhuttaessa seksikkäimmästä naisnayttelijästä, Gunvor Sandqvist ja Liana Kaarina ylittävät Marilyn Monroen tai LizTaylorin mennen tullen. Jos ja kun myös ammattitaito ratkaisee, nostaisin Arvo Lehenmaan suorituksen raikulipojan (Åke Lindman) isänä korkealle elokuvassa Kukonlaulusta kukonlauluun, perhana. The best supporting role Oscar olisi tullut jos elokuva olisi ollut kansainvälisessä jakelussa.\n2.5.2020 klo 07:03\nItse nostaisin suomalaisista vanhoista filmitähdistä esille sytyttävimpinä Hanna Tainin, Ester Toivosen, Mirjamin Kuosmasen, Tamara Lundin ja Kirsti Wallasvaaran. Ulkomaisista ykkönen on Claudia Cardinale.\n2.5.2020 klo 09:57\nHelena Vinkka. Siinä oli kokonaisuus, kokonaiseus vertaa vailla. Ja mikä ääni. Hän sitäpaitsi todella osasi laulaa.\n2.5.2020 klo 11:11\nVeljet, nyt on ryhdistäydyttävä koska lähimmästä makuuhuoneesta kuuluu uhkaavaa mörinää. Se taisi nyt olla tässä. Konsensus syntynee siitä että Helena Vinkka on upea kuten myös muutkin mainutut huippunäyttelijät nostavat tunnelmaa niin kauan kuin aurinko nousee Lamminjärven koillispäästä ja tillkka Chivas Regalia on jäljellä.\n18.9.2021 klo 21:00\nKommenttia Puttosen viestiin 5.4.2020) nyt yli vuoden päästä. Tupakan haju tuskin on muuttunut ja länsimainen tupakka haissee erilaiselta kuin mahorkka. Voisiko Eero Ahon Rokka tarkoittaa tupakan varallisuudella kabsanterveysvaklistujsen sijasta sitä, että tupakointi paljastaa joukon vihulaiselle. Nykyään tuntuu tupakan haju leviävän, jos ei nyt satojen metrien , niin ainakin kymmenien metrien päähän. Silloin on eroa, haiseeko suomalainen muonatupakka vai itänaapurin mahorkkasätkä.\n19.9.2021 klo 13:39\nLouhimiehen Tuntematon alkoi taas tv-sarjana, joten nautinto - ja kärsimys - on keskiviikkoilloiksi taattu. Linnan tekstin pahoinpitelyn ohella ärsyttää ilmiö, jossa esim. Koskela kävelee suu mytyssä, mutta taustalla kuuluu jo hänen äänensä, kun hän selostaa miehistölle pataljoonan siirtymisestä autokuljetuksin toiseen paikkaan. Kunniamerkkejä saavat vain Koskela, Hietanen, Lahtinen, Lehto ja Määttä eli konekiväärimiehet vaikka koko rykmentti on koolla...\nNoh, kyllähän me tuon kärsimme vaikka Matti Ristisen runoilu kalseille lotille saa kyllä meikäläisen kipristelemään myötähäpeästä. Siinä alkaa jo kaipaamaan jopa Mollbergin kylpyammeessa tylsänä tuijottelevaa Sarastietä.\nVaikka metoo-liikkeen kouriin joutunut Louhimies onkin raiskannut Linnan tekstin, niin "pieniä ovat silakat joulukaloiksi". Vuonna 1957 ilmestyneessä käännöksessä "The Unknown Soldier. A Novel by Väinö Linna" luutnantti Autio kaatuu lähellä Petroskoita. Kariluoto ottaa komppanian komentoonsa ja hyökkäys jatkuu. Eräs sotamies jättää asemansa ja lähtee taaksepäin. Kariluoto käskee häntä takaisin ja kun mies ei tottele, lainaa kiväärin lähimmältä mieheltä, ampuu perääntyjän ja palauttaa kiväärin omistajalleen.\nKääntäjää ei kirjan alkulehdillä mainita. Syy on siinä, että kääntäjä huomasi käännöstään muutetun. Hän oli kääntänyt Linnan tekstin mukaisesti, jossa Kariluoto saa sättien, ivaten ja kiroten perääntyjän palaamaan asemaansa. Ulkomainen kustantaja lisäsi hieman väriä palettiin. Kääntäjä kielsi ehdottomasti nimensä käyttämisen moisen käännöksen yhteydessä. Hän oli Väinö Linnan ystävä Alex Matson, jota Linna arvosti myös kriitikkona.\n19.9.2021 klo 15:41\nNyt taas hävettää söheltämiseni. Epäselvän kabsan...- aikuisen söhellyksen pitäisi olla kansanterveysvalistuksen.\nAihe Paras elokuva


MLL Lahden yhdistys Ry :: Tukioppilastoiminta\nEtusivuYhdistysLastenhoitotoimintaRyhmät ja harrastustoimintaKoulutuksetTukioppilastoimintaLapsiperheiden tietopankkiLomakkeetYhteystiedot Tukea oppilaalta oppilaalle\nTukioppilastoiminta on peruskoulussa toimiva tukijärjestelmä, joka perustuu vertaistukeen. Tukioppilas on tavallinen, vapaaehtoinen koululainen, joka haluaa toimia kouluyhteisön hyväksi ja auttaa muita oppilaita.\nMLL:n Lahden yhdistys järjestää vuosittain tukioppilaiden peruskoulutusta lahtelaisten yläkoulujen 7-8-luokkalaisille oppilaille.\nTukioppilaskoulutuksessa käsiteltäviä teemoja ovat mm.: - tukioppilaan tehtävät - itsetuntemus - ihmissuhdetaitojen vahvistaminen - ryhmässä toimiminen - toiminnan tavoitteellisuus ja suunnittelu koulussa\nKoulutukset järjestetään kevätlukukaudella. Peruskoulutuksen kokonaislaajuus on 16 tuntia, joka jakautuu kahdelle päivälle. Koulutukset järjestetään pääsääntöisesti yhdistyksen Harjun kerhotilassa Rauhankadulla.\nPeruskoulutuksista tiedotetaan kouluille kevätlukukauden alussa.\nMyös tukioppilaiden jatkokoulutuksia järjestetään kysynnän mukaan. Jatkokoulutusaiheita ovat mm. kiusaamisen ehkäiseminen, itsetuntemus, tunne- ja vuorovaikutustaidot sekä erilaisuuden hyväksyminen.\ntoiminnanohjaaja Tiia Niuranen,Puhelin: 050-4642426\tAjankohtaista


Federico Fellini | Marja Härmänmaa\nTag Archives: Federico Fellini\n”Fortunata” – Sergio Castellitton elokuva taistelusta ja toivosta\nPosted on 1.10.2017 by Marja Harmanmaa\nSergio Castellitto (s. 1953) aloitti uransa 1980-luvulla teatterissa ja elokuvissa näyttelijänä siirtyen 1990-luvulla myös ohjaajaksi. ”Fortunata” (2017) on hänen kuudes pitkä elokuvansa, jonka käsikirjoitus on Castellitton vaimon, Margaret Mazzantinon käsialaa. Fortunata, jonka nimi suomeksi olisi ”onnekas”, on kaikkea muuta kuin mitä nimi antaa ymmärtää. Hän on Rooman laitakaupungilla elävä nainen, joka on juuri eroamassaan väkivaltaisesta, poliisivoimiin kuuluvasta miehestään. Fortunata elättää itsensä kampaajana ja unelmoi omasta liikkeestä. Hetken vaikuttaakin siltä, että kaikki menisi hyvin ja unelmat toteutuisivat. Toisin kuitenkin käy. Rahat eivät riitä maksamaan kiinalaisille koronkiskureille, ja Fortunata joutuu luovuttamaan kampaamonsa; tytär putoaa portailta saaden aivotärähdyksen juuri silloin, kun Fortunata on viettämässä viikonloppua rakastajansa kanssa, mikä on elokuvan onnellisin kohtaus; bipolarisuudesta kärsivän, naapurissa asuvan lapsuudenystävän lääkkeet loppuvat ja mies surmaa Alzheimerin tautia sairastavan äitinsä; rakastaja, tyttären psykiatri, ”vetäytyy” kaoottisesta tilanteesta ja hylkää Fortunan. Onko siis mitään toivoa? On. Elokuvan loppumetreillä määrätietoinen Fortunata kulkee symbolisesti eteenpäin ja puristaa onnellisena sylissään tytärtään. Hänestä on tuleva ”onnekas”.\n”Fortunata” on saanut jo paljon tunnustusta osakseen. Cannesin vuoden 2017 elokuvafestivaaleilla naispääosan esittäjä, vakuuttava Jasmine Trinca palkittiin parhaasta roolisuorituksesta. Lisäksi elokuva on saanut useita palkintoja Italiassa – eikä syyttä. Castellitton ”Fortunata” edustaa monessa suhteessa italialaista elokuvaa parhaimmillaan. Se jatkaa neorealismin perinnettä tutkimalla laitakaupungin vähäosaisia, mutta ammattinäyttelijöiden voimin ja Federico Fellinin mielikuvituksellisin visioin höystettynä.\n”Fortunata” sijoittuu pääasiassa Rooman anonyymiin laitakaupunkiin. Antiikkiset muurit muistuttavat kaupungin monituhatvuotisesta historiasta ja muodostavat absurdin vastakohdan nykyajalle, johon minihameessa ja korkeakorkoisissa sandaaleissa kiiruhtavan Fortunatan lisäksi kuuluu kiinalaisten säännölliset ryhmävoimistelutuokiot. Fellinimäinen on myös naapurissa asuva, Alzheimeristä kärsivä, entinen, saksalainen teatterinäyttelijätär muistoineen Antigoneen esityksestä, sekä korttelin italialaistuneet, Rooman murteella puhuvat kiinalaiset.\nCastellitti hallitsee kameran käytön, ja kuvaus on paikoin henkeäsalpaavan kaunista, arkkitehtonisten muotojen ja värien leikkiä. Ahdistavasta juonesta huolimatta se on nautittavaa katseltavaa. Ja luo uskoa tulevaisuuteen.\nPosted in elokuva\t| Tagged "Fortunata" (2017), Federico Fellini, neorealismi, Sergio Castellitto | Leave a comment