TelevisioWatsonKanavapaketitSveaTVKaapeli-tvSaatavuusHinnastoEdutKanavatarjontaKurikan kaapeli-tv-verkkoBotnia TVKaapelikorttiKanavapaikatKampanjat\nAnvia > Suomeksi > Yksityisille > Televisio > Kaapeli-tv\nKaapelitelevisiosta vauhtia, viihdettä, asiaa ja elämyksiä Kaapelitelevisio on monipuolisin, luotettavin ja vaivattomin ratkaisu. Laajan kanavatarjonnan lisäksi saat häiriöttömän kuvan- ja äänenlaadun. Yli puolet Suomen tv-kotitalouksista ottaa televisiosignaalin vastaan kaapeli-tv-verkon kautta. Kaapeli-tv:n edut on todettu myös pohjalaiskodeissa: esimerkiksi Vaasassa 99 % ja Seinäjoella yli 85 % kodeista on kytketty kaapeli-tv-verkkoon. Kaapeli-tv:n etuja ovat hyvä kuvanlaatu ja huolettomuus - kaapelia kun ei tarvitse käydä katolla säätämässä tuulen mukaan. Televisiossasi on aina priimakuva, oli sitten lumisade tai helle. Sinun ei tarvitse huolehtia tekniikasta, se on meidän tehtävämme. Kaapeli-tv-verkossa välittyvät myös uudet teräväpiirto- eli HDTV-lähetykset. Tutustu näihin:\nHD-paketitNyt skarppina! Nyt 9 suosittua kanavaa...Tutustu tuotteeseenS, M, L kanavapaketitLöydä oma kokosi Anvian uusista kanavapaketeista.Tutustu tuotteeseenNextKaapelikortti avaa 10 maksutonta lisäkanavaa...Tutustu tuotteeseen


The Future for Bionic Eyes-MedicalExpo E―Magazine | Steve Walton's\nkun tieteiskirjallisuus, Bionic Eyesin istuttaminen näön palauttamiseksi sokeille on nopeasti muuttumassa rutiininomaiseksi―ja onnistuneeksi-leikkaukseksi.\nTerry Bylandille, varhaiselle saajalle, tekosilmä on parantanut hänen elämänlaatuaan huomattavasti. ”Se voi olla pieniä asioita, mutta sokealle se on valtava asia”, hän sanoi. ”Menimme rannalle ja ensimmäistä kertaa sitten ’93, saatoin todella nähdä valkoinen osa aaltojen tulossa minua kohti.”\nLisa Kulik, jolle myös tehtiin leikkaus, korosti sen hänelle antamia suunnistuskykyjä. Nyt kun hän menee ulos, hän erottaa jalkakäytävän asfaltin nurmikosta ja voi nähdä roskiksen tai pysäköidyn auton tiellään. Hän selitti:\n”sosiaalisesti se on hienoa. Voin katsella ympärilleni, enkä välttämättä tiedä, kuka se on, mutta tiedän, että siellä on ihmisiä. Tunnen olevani enemmän osa keskustelua.”\nByland ja Kulik käyttävät molemmat Argus II: ta, joka on verkkokalvon proteesi—eräänlainen tekosilmä. Kalifornialaisen Second Sight-yhtiön valmistama Argus II hyväksyttiin kaupalliseen käyttöön vuonna 2013 Yhdysvaltain elintarvike-ja lääkeviraston toimesta. Tähän mennessä se on istutettu noin 350 ihmiselle.\nTerry Byland (oik.) tiistaina jouluk. 1, 2015. (Luotto: the Press-Enterprise)\nriippuvuus elinkelpoinen optinen hermo\nJames Weiland, professori biolääketieteen Engineering Michiganin yliopistossa Ann Arborissa, auttoi kehittämään teknologiaa, alkaen 1990-luvun puolivälissä.:\n”Argus II on ensimmäinen onnistunut yritys kaupallistaa tekosilmä.”\nkolme yhdysvaltalaista yliopistoa-Duke Durhamissa Pohjois-Carolinassa, Johns Hopkins Baltimoressa Marylandissa ja Etelä—Kalifornian yliopisto Los Angelesissa-olivat mukana sen kehittämisessä, hän sanoi. Rahoituksen puolella yrittäjä Alfred Mann antoi korvaamatonta taloudellista tukea samoin kuin jotkut julkiset laitokset, kuten Yhdysvaltain National Institutes of Health, National Science Foundation ja Department of Energy.\nArgus II (Luoto: Second Sight)\ntohtori Jose Fernando Arevalo, kirurgi Johns Hopkins Medicine, joka on istutettu Argus II monille potilaille, sanoi leikkaus kestää noin kolme tuntia. Yhtä tärkeää on hänen mukaansa jatkohoito, jonka potilas saa kuukautta myöhemmin, kun silmä on parantunut leikkauksesta. Terapeuttiryhmä opettaa ihmistä käsittelemään kuvia, joita hänen aivonsa alkavat vastaanottaa, kun Argus II on kytketty päälle. Arevalo sanoi:\n”ihmisten on opittava tämä, heidän on harjoiteltava. Se ei tapahdu automaattisesti.”\nWeilandin mukaan yksi Argus II: n suurimmista innovaatioista on se, että sen kehittäjät pystyivät lisäämään microelectrode―ryhmän sisältämien riippumattomien hermostimulaatiokanavien määrää 16: sta 60: een-mikä teki matriisista lähinnä tiheämmän. He pystyivät myös mikro-valmistaa microelectrode array kun aiemmat prototyypit olivat yksilöllisesti käsintehtyjä. Mikromuovi mahdollistaa pienemmät ja tarkemmat ominaisuudet, mutta Argus II: een asti sitä ei käytetty ihmisille tarkoitetuissa lääkinnällisissä laitteissa varmuuden vuoksi. Tutkijat kehittivät vankemman elektrodimateriaalin, platinanharmaan, vastaamaan näihin huoliin.\nArevalo totesi, että yksi rajoite laitteelle on sen riippuvuus elinkelpoisesta optisesta hermosta. Monilla sokeilla ei ole toimivaa näköhermoa, eivätkä he pääse leikkaukseen. Tavoitteenaan laajentaa potentiaalisten asiakkaiden joukkoa valmistaja Second Sight ilmoitti äskettäin keskittyvänsä kehittämään erilaista laitetta, nimeltään Orion, jonka se toivoo jonain päivänä pystyvän lähettämään signaaleja suoraan aivojen aivokuorelle, tällä tavalla ohittaen silmän.\nWeiland, joka jatkaa työtään verkkokalvoproteesitekniikan parantamiseksi, sanoi, että tuleviin tavoitteisiin kuuluu laitteen pienentäminen ja kyky tuottaa parempi hahmotuskyky. Hänen mukaansa useat yritykset kehittävät verkkokalvoproteeseja muun muassa Ranskassa, Australiassa, Japanissa ja Etelä-Koreassa.\nArgus II — Argus II: n taustalla oleva tekniikka koostuu digitaalikamerasta, jota henkilö käyttää ulkoisesti ja joka tallentaa kuvat ja lähettää ne elektroniseen moduuliin, joka on asennettu silmän ulkopuolelle, ihon alle. Elektronista moduulia pitää paikallaan kovakalvon solki-niminen silikoninauha. Microelectrode array, joka on myös kiinnitetty elektroniseen moduuliin, asennetaan kirurgisesti silmänlumeen kautta ja kiinnitetään silmän takaosassa olevaan verkkokalvoon. Kameran kuvien perusteella elektroninen moduuli kohdistaa verkkokalvolle sähköimpulsseja, jotka luovat näköhermon kautta aivoihin lähetettävän signaalin. Tekniikka ei täysin palauta näköä, vaan sen avulla ihmiset, jotka ovat menettäneet näkönsä verkkokalvon sairauden vuoksi, voivat nähdä alkeellisia muotoja ja valoa uudelleen.


- Eikä sillä yhdellä kirjaimellakaan oikeasti väliä ole, mutta haluamme välttää käyttäjän vahingonlaukaukset, osastopäällikkö Matti Alanne Finnairin markkinoinnista sanoo.\nHän on ehtinyt seurata lentoyhtiöiden it-maailmaa ensin kahdeksan vuotta Finnairin tietohallinnossa ja sen jälkeen kymmenen vuotta markkinoinnissa. Viimeiset neljä vuotta hän on ollut markkinoinnin automaatiosta vastaavalla Business Solutions -osastolla\n- Internet-myynti ja itsepalvelu ovat tulleet yhä keskeisimmiksi matkustusprosessissa, Alanne sanoo.\nSuomen vahva tekstiviestikulttuuri on mahdollistanut Finnairin kanta-asiakkailleen ensi kuun alussa starttaavan "maailman helpoimman lähtöselvityksen".\nFinnairin, Bookitin, Aerosystemsin ja Elisan toteuttama järjestelmä mahdollistaa Helsingistä ja Tukholmasta Eurooppaan suuntautuville suorille lennoille sisäänkirjautumisen vastaamalla tekstiviestiin. Käsimatkatavaroiden kanssa voi mennä suoraan lähtöportille.\nEnnen palvelun käyttöä kanta-asiakkaiden pitää kuitenkin ottaa se käyttöön - mieluiten itsepalveluna nettipalvelun kautta. Itsepalvelua vauhditetaan kilauttamalla bonustilille 500 pistettä.\nUudesta palvelusta toivotaan kunnon kirittäjää lähtöselvitysten itsepalvelulle. Nyt itsepalvelun on löytänyt kymmenesosa reittiliikenteen matkustajista. Ruuhka-aikoina lähtevillä lennoilla itsepalvelua käyttää kuitenkin jo neljännes matkustajista.\nE-lipulla edellä aikataulusta\nKansainvälisellä ilmakuljetusliitolla IATA:lla (International Air Transport Association) on neljä matkustajaliikenteen sujuvoittamiseen liittyvää it-tavoitetta: siirtyminen puhtaasti sähköisiin lippuihin vuoden 2007 loppuun mennessä, CUSS-standardin (common use self service) mukaiset itsepalvelukioskit lentokentille nykyisten lentoyhtiökohtaisten sijaan, viivakoodiin perustuvat tarkistuslipukkeet nykyisten magneettijuovaisten pahvikorttien sijaan sekä rfid-tagiin perustuvat matkalaukkupoletit nykyisten viivakoodipohjaisten tilalle.\nFinnair on edellä IATA:n asettamasta aikataulusta.\n- Siirrymme e-lippuun jo 2006 loppuun mennessä. E-lippu tulee myös yhteiskäyttöiseksi yhä useamman lentoyhtiön kanssa, Matti Alanne kertoo.\nMyös nykyiset itsepalvelukioskit, kahdeksan Helsingissä ja kaksi Tukholmassa, vaihdetaan ensi vuoden aikana CUSS-pohjalle ja myös niiden määrää lisätään.\nKaikki it-ratkaisujen avulla saatava kilpailuetu on lentoyhtiöille yhä tärkeämpää samaan aikaan, kun taloudellinen tilanne tekee lentoyhtiöiden it-budjetit yhä tiukemmiksi.\nIt yhä ulkoistetumpaa\nFinnair on Suomen ensimmäisiä it-ratkaisuja liiketoiminnassa merkittävässä mittakaavassa käyttäneitä yrityksiä. Sen it-evoluutiokierrokset alkoivat jo 70-luvulla ensimmäisistä taloon hankituista lentoyhtiötoiminnan perusjärjestelmistä.\nTällä hetkellä Finnair-konsernin käytössä olevaan it-infraan kuuluu IBM OS390- ja Unisys-keskustietokoneet, 70 unix-sovelluspalvelinta, 120 nt-sovelluspalvelinta ja 140 toimistopalvelinta. Työasemia konsernista löytyy noin 4 000. Online-toimipisteitä konsernissa on matkatoimistot mukaan lukien noin 200, joista ulkomailla 50.\n- Useimmissa lentoyhtiöissä lentotoiminnan perusjärjestelmät on ulkoistettu tämän vuosikymmenen loppuun mennessä, Matti Alanne kertoo.\nFinnair teki oman suuren ulkoistusliikkeensä runsaat kaksi vuotta sitten. Silloin tietotekniikkainfra ja taloushallinnon sovellukset siirrettiin IBM:n kanssa yhdessä perustetun palveluyritys Aerosystems Oy:n hoidettavaksi ja noin 200-päinen tietohallintoväki siirrettiin sen kirjoihin tekemään vuotuista noin 40 miljoonan euron liikevaihtoa.\nLue lisää aiheesta ITviikon numerosta 28/2004.


Tietoja sukunimestä Pihlaja\nPihlaja on Suomessa esiintyvä sukunimi. Se on maassamme yleinen. Noin joka 4 300:s suomalainen on Pihlaja.\nPihlajien lukumäärä eri vuosina:\nv. 1970 1 233 max\nv. 2016 1 290\nv. 2017 1 282\nv. 2018 1 278\nSukunimien yleisyyslistalla Pihlaja on noin sijalla 700.\nPihlaja on tavallisimpia nimiä mm. seuraavilla paikkakunnilla:\nJalasjärvi (78 henkeä)\nListalla on kuntia, joissa Pihlaja on 30 yleisimmän sukunimen joukossa. Paikat on merkitty myös oheiseen karttaan (violetit merkit). Suurempi merkki tarkoittaa suurempaa henkilömäärää. Tiedot ovat vuodelta 2010.\nKartta ei ole kaikenkattava. Siltä puuttuvat ne kunnat, joissa Pihlaja ei ole yleisimpien joukossa. Kartalla on yhteensä vain 160 hengen asuinpaikat. Uusimman tiedon mukaan Pihlajia on 1 278.\nPihlajia tiedetään asuneen ainakin viereisten karttojen mukaisilla paikkakunnilla. Asuinpaikkakartta (violetit merkit) osoittaa 120 Pihlajan asuinpaikan. Paikkatiedot perustuvat vuosina 1939–1958 aikuisiässä kuolleiden ja lisäksi 1952–1958 eläneiden vanhusten tietoihin, eivätkä ne kata kaikkia tämännimisiä. Näiden Pihlajien yleisimpiä asuinpaikkoja olivat Kauhajoki (9 henkeä), Helsinki (6) sekä Jalasjärvi (6). Valtaosa asui Pohjanmaalla ja Lounais-Suomessa.\nSyntymäpaikkakartta (harmahtavat merkit) osoittaa, missä edellä mainitut vainajat olivat aikanaan syntyneet. On huomattava, että sukunimen muuttaminen oli 1900-luvun alkupuolella erittäin yleistä. Niinpä heillä saattoi syntyessään olla jokin muu nimi kuin Pihlaja, tai sukunimi saattoi varsinkin lännessä puuttua kokonaan. Syntymäpaikkakarttaan on otettu miehet ja naimattomat naiset, joiden sukunimi ei ole vaihtunut avioituessa. Heitä on kartalla 73.\nSana Pihlaja tai Pihlajan esiintyy osana yritysten nimiä ja/tai yritysten omistajilla. Yritysten viralliset kotipaikat on esitetty sinisillä merkeillä oheisilla kartoilla. Jos kartalla on erikokoisia merkkejä, suurempi merkki tarkoittaa suurempaa yhtiömäärää.\nPihlaja (paikannimi) Pihlaja (karttanimi)\nPihlaja on Suomessa paitsi sukunimi myös paikannimi. Maassamme on yhteensä 109 sen nimistä paikkaa. Ne näkyvät oheisella kartalla. Paikkojen tyyppi on kylä, kaupunginosa tai kulmakunta; maastokohde; metsäalue; saari sekä talo.\nNyky-Suomen lisäksi Pihlaja esiintyi Karjalan kartoilla ennen sotia. Alueen kartoilla oli yhteensä 3 sen nimistä paikkaa. Ne näkyvät ohessa. Paikkojen tyyppi on kylä sekä rakennettu kohde.\nPaikannimillä ja henkilönnimillä on monesti jokin yhteys. Onko sukunimellä Pihlaja jotain tekemistä näiden paikkojen kanssa ei näy tästä. Se tulee tarkistaa muualta.\nSana Pihlaja esiintyy katuosoitteissa seuraavasti: Pihlajaharju, Pihlajakaari, Pihlajakaarre, Pihlajakatu, Pihlajakuja, Pihlajamaantie, Pihlajankaari, Pihlajankuja, Pihlajantie, Pihlajapiha, Pihlajapolku, Pihlajapuisto, Pihlajarinne, Pihlajatie. Osoitteet on merkitty oheiseen karttaan punaisella.\nPihlaja on myös naisen etunimi. Vuonna 2018 Pihlaja oli yhtenä etunimenä 54 naisella. Sukunimenä Pihlaja on kuitenkin yleisempi, sillä samaan aikaan se oli 1 278 suomalaisen sukunimi. Luvut koskevat Suomen kansalaisia.\nNimi on tavallisimmin käytössä naisten toisena tai kolmantena etunimenä (48 henkeä). Ensimmäisenä etunimenä se on harvinaisempi (6).\nRuotsissa Pihlaja oli 38 ihmisen sukunimi vuonna 2015.\nYhdysvalloissa oli vuonna 2010 yhteensä 143 henkeä, joiden sukunimi oli PIHLAJA. Nimi on siellä etupäässä valkoihoisten sukunimi.\nVenäjäksi Пихлая tarkoittaa nimeä Pihlaja. Jotkut nimet voidaan kirjoittaa venäjäksi useammallakin eri tavalla.\nEnnen vanhaan, kun oikeinkirjoitus horjui, käytettiin sukunimistä mitä erilaisimpia kirjoitusmuotoja. Pichlaia on esimerkki "vanhanaikaisesta" kirjoitusasusta. Pihlaja olisi voitu kirjoittaa vaikkapa näin. Todelliset vanhat kirjoitusasut selviävät kirkonkirjoista; tämä esimerkki on tietokoneella keksitty.\nAlkusointuiset nimet ovat sellaisia, jotka alkavat mahdollisimman samalla tavoin. Alkusointuinen nimi on vaikkapa Pihla Pihlaja.\nSamankaltaisia nimiä kuin Pihlaja\nSana pihlaja Kielitoimiston sanakirjassa\nSläktnamnet / Surname Pihlaja, Finland.


Äidinmaa :: Jan Salminen - Risingshadow\nKirjasto Jan Salminen Äidinmaa\nLuettu4 kertaaLuetaan nyt0 kertaaLukulistalla6 kertaaSuosikkina0 kertaaOmistettuna2 kertaaSelattu 7pv aikana(uniikkeja osumia)7 kertaa\nKustantanut Tammi. Kansi: Saku Heinänen. Sidottu, kansipaperi.\nJos naiset olisivat vallassa, olisiko maailma parempi paikka? Jan Salmisen esikoisromaanin juuret ovat suomalaisessa\naikalaiskeskustelussa, feministien ja miesasiamiesten nokittelussa sekä\ntaistelussa homoseksuaalien oikeuksista. Niistä romaani kasvaa karmaisevaksi spekulaatioksi tulevaisuudesta. Benjamin on ikääntynyt työläinen, joka hoitaa Sofian ja Nean kotityöt. Mukana seuraa Anna-Liisa, myötätuntoinen vartija, joka käyttää säästeliäästi sähköpiiskaansa. Eipä silti, Benjaminin mielipidettä hänen\nkohtelustaan ei kysytä, hänen osansa on totella ja hävetä. Benjamin muistaa vielä jotakin entisestä elämästä. Pojista, jotka juoksentelivat pitkin kaupungin katuja ja meren rantoja. Perheestä, jossa oli äiti ja isä. Sitten astuivat voimaan uudet lait, äidit ja isät\nkatosivat, tilalle tulivat heimot ja kasvattilapset. Enää ei ole edes peilejä, joista nähdä oma kuvansa. Iltaisin Benjamin palaa kaupungin rappeutuneelle puolelle työläisten asuntolaan, ohi kaupungin löyhkäävän kaatopaikan. Kaatopaikalta löytyy koiraan ruumis, jonka sisäelimet ovat kaavittu pois. Naisiakin alkaa kadota. Huhutaan, että asialla olisi kapinoiva koiras. Koko kaupunki on varuillaan. Mitä on tapahtunut maassa, joka joskus oli Suomi? Mitä siellä tapahtuu nyt?\nkevään poikkeuksellisen kovatasoisten esikoiskirjailijoiden sarjaan kuuluu epäilemättä Jan Salminen romaanillaan Äidinmaa. Kovatasoiseksi Salmisen tekee paitsi hänen romaaninsa laatu myös se, että hän uskaltaa kirjoittaa sen isosti." – Satakunnan Kansa 30.5.2012\n"Salmisen esikoinen on rakenteeltaan toimiva ja kieleltään kaunis, hyytävä tulevaisuuden visio, joka sisältää tarpeeksi tuttuja elementtejä\nollakseen uskottava." – Sanna Sevänen, Aamulehti 24.5.2012


Haapaveden seurakunta ei lähde mukaan mahdolliseen seurakuntayhtymään | Pyhäjokiseutu\nHaapaveden seurakunnan kirkkoherra Mauno Soronen kertoo perustelut, jolla seurakunta päätti jatkaa itsenäisenä. Seurakunta ei ole mukana Kalajoen rovastikunnan seurakuntayhtymäselvityksessä.\nHaapaveden seurakunta ei lähde mukaan\nKalajoen rovastikunnassa tehdään seurakuntayhtymäselvitystä, jossa on mukana rovastikunnan 11 seurakunnasta yhdeksän seurakuntaa. Selvityksessä mukana ovat seurakunnat Oulaisista, Kärsämäeltä, Pyhäjoelta, Ylivieskasta, Alavieskasta, Haapajärveltä, Nivalasta, Reisjärveltä ja Sievistä. Selvityksen ulkopuolelle, kirkkovaltuuston päätöksellä, jäivät Haapaveden ja Kalajoen seurakunnat.\nSelvitystyöryhmää johtaja rovastikunnan lääninrovasti Kari Tiirola kertoo, että seurakunnat yhdistävän seurakuntayhtymän perustamiselle on monta perustetta.\nTiirola listaa, että suurimpana vaikuttimena on väestön väheneminen.\n– Väki vähenee jokilaaksoista. Muuttoliike on alueelta poispäin ja lisäksi syntyvyys on romahtanut. Viiden vuoden aikana alueelta on kadonnut väkeä yhtä paljon kuin Kärsämäen seurakunnassa on jäseniä, Tiirola havainnollistaa.\nJäsenmäärän lisäksi jokainen seurakunta maksaa käyttökustannukset ja investoinnit. Yksittäisten seurakuntien talous ei tätä taakkaa kestä, Tiirola toteaa.\n– Selvityksen perusteella, seurakunnat eivät voi enää jatkaa nykyisellä mallilla. Sitä vaihtoehtoa ei yksinkertaisesti ole. Jos isoja ratkaisuja ei tehdä, joudutaan tekemään seurakuntien pakkoliitoksia. Pakkoliitokset voidaan estää yhtymän avulla.\nSelvitystyöryhmä korostaa, ettei ovia ole suljettu Haapaveden ja Kalajoen seurakunnilta, vaan ne voivat liittyä mukaan selvitykseen aina siihen asti, kunnes virallisia päätöksiä tehdään.\n– Mikäli yhtymä perustetaan, ei liittyminen ole mahdollista, ennen kuin seurakuntayhtymän toiminta pääsee kunnalla käyntiin.\nTavoite on, että yhtymä aloittaisi toiminnan vuoden 2021 alussa. Jos yhtymä perutetaan, siihen kuuluu noin 50 000 seurakuntalaista, nykyisten selvityksessä olevien seurakuntien jäsenmäärän perusteella.\nHaapaveden seurakunta jatkaa itsenäisenä seurakuntana\nHaapaveden seurakunnan johtoryhmä osallistui seurakuntayhtymää koskevaan tiedotustilaisuuteen, joka järjestettiin 10. syyskuuta Nivalassa.\nHaapaveden kirkkoherra Mauno Soronen kertoo, että Haapaveden kirkkovaltuusto piti asiasta iltakoulun torstaina 3. lokakuuta.\n– Saadun informaation perusteella, kirkkovaltuusto kävi perustavaa laatua olevan keskustelun yhtymäselvityksestä, Haapaveden seurakunnan tilasta ja sen tulevaisuudesta. Valtuusto totesi seurakunnan sopeuttaneen toiminnot siten, että ne toiminnot ovat vastuullisia ja ne vastaavat talouden kantokykyä. Valtuusto ei vakuuttunut, että seurakuntayhtymä toisi taloudellisesti tai toiminnallisesti etuja, että liittyminen olisi Haapaveden seurakunnalle ajankohtaista. Toiminta halutaan pitää omissa käsissä niin taloudellisesti kuin toiminnallisesti. Tämä edellyttää myös jatkossa talouden ja toiminnan tarkkaa yhteensovittamista, Soronen perustelee seurakunnan päätöstä jäädä yhtymäselvityksen ulkopuolelle.\nSoronen korostaa, että päätöksestä huolimatta, Haapaveden kirkkovaltuusto korostaa seurakuntien yhteistyön voimaa ja merkitystä.\n– Sopimusyhteistyö mahdollistaa yhteisten virkojen perustamisen ja esimerkiksi leirikeskusyhteistyön. Sopimusyhteistyökään ei ole ongelmaton, mutta Haapaveden seurakunnalla on erittäin hyvä kokemus sopimusyhteistyöstä Kärsämäen seurakunnan kanssa diakonian viran jakamisessa.\nSoronen toteaa myös, että Oulaisten seurakunta sitoutui varauksin mukaan seurakuntayhtymäselvitykseen.\n– Tekeepä Oulaisten seurakunta yhtymäselvityksen suhteen ratkaisun suuntaan tai toiseen, Haapaveden ja Oulaisten seurakuntien välillä on avattu tunnustelu sopimusyhteistyöstä taloushallinnossa.\nHaapaveden kirkkovaltuusto vakuuttui, että seurakunnan on mahdollista jatkaa toimintaa itsenäisenä.\n– Se edellyttää hyvää yhteistyötä naapureiden kanssa, osaavaa ja vahvaa johtamista niin taloudessa kuin toiminnassa, seurakuntalaisten vahvaa sitoutumista seurakunnan jäsenyyteen ja toiminnan kehittämiseen sekä seurakunnan työtekijöiden palvelualttiutta, ystävällisyyttä ja lujaa luottamusta siihen, että työ on Herran, Soronen linjaa.\nHaapaveden seurakunta ei enää pyydä lupaa osallistua seurakuntayhtymän selvitystyöryhmän toiseen infotilaisuuteen.


Ningbo Hilectro Power Technology Co, Ltd on tärkein liiketoiminta Haitin Drive, joka on erikoistunut valmistamaan sähkö trukkien, niputtaja, maisema ajoneuvon golfcart jne Yhtiö on kiinni filosofiaa Haitin ryhmän ”High Quality, korkea hyötysuhde ja energiaa säästö”, ja jonka tavoitteena on toimittaa parhaat luokan tuotteita asiakkaille.\nYhtiö sijaitsee Industry Zone Beilun joka on yksi suurimmista satamista kaikkialla maailmassa. Alueen tehtaiden peittää 110 thous neliömetriä. Varustettu multi tuotantolinjaa, joiden vuotuinen kapasiteetti on yli 10 thous erilaista trukkien, yhtiö on kehittynyt testikeskuksen samanaikaisesti.\nKerääminen ammattimaiseen valvojien yhtiöllä on huippuluokan tuotekehitystiimi. Yhdistämällä kotimaiset ja ulkomaiset kokemus, joukkue on parantaa laatua trukkien jatkuvasti, ja yrittää olla sijoittuu alkuun toimittajien teollisuudessa.\nVaihtovirralla moottorikäyttö CPD30KJ


Lapsuuteni muistoja by Teuvo Pakkala - Free eBook\nWordcount: 19,507 / 85 pg\nsivat toisensa, vaan minä olin vielä niin vähän aikaa kuulunut tämän elinkeinon harrastajain joukkoon, jotta minun »firmani» oli aivan tuntematon. Vastaan tulijassani herätin siis uteliaisuutta. Hän pysähtyi luonani. Vaan kun hän huomasi minun itkevän, rupesi hän ennen muita tutkimisia kyselemään syitä itkuun. Vastausta ei saanut, vaan kun katsoi vakkaseen, luuli hän keksineensä haikeuteni perusteet.\n--Elä itke! Saat minulta aluksi, he!\nSuuren palasen leipää pani hän vakkaseen.\n--Minä tiedän hyviä taloja, joista annetaan. Lähde, niin minä vien sinua.\nLähdimme taivaltamaan yhdessä ja tutustuimme vähitellen. Me olimme »eripään poikia»: hän oli toisesta päästä kaupunkia, minä toisesta. Tavallisesti »pään» poikain sopu ei ollut kiitettävällä kannalla. Vaan sattumus nyt yhdisti meidät, Antin ja minut tovereiksi, emmekä tunteneet mitään vihan kaunaa välillämme. Hän näytteli minulle tavaroitaan vakkasessaan, ja mainitsi mistä talosta hän minkin kipeneen oli saanut.\nOn minulla sitten vielä kolme korppu


Missä salamoi eniten? – Sään takaa\nKategoriat: Yleistä säästä | Avainsanat: salama, salamatiheys, salamointi, salamointitiheys, ukkonen\n6 vastausta artikkeliin “Missä salamoi eniten?”\nSalama osuu takuuvarmasti samaan kohtaan useitakin kertoja. Kannattaa kysyä jokaiselta mastolta, ympäristöään korkeammalta puulta tai vaikka Pasilan televisiotornilta. Vanhan kansan uskomuksiahan nuo, jotka on jo aikoja sitten osoitettu huuhaaksi.\nTämä kesä on kyllä ollut myrskybongarin painajainen, hajanaisia iltapäivän ”poppari”ukkosia eikä mitään kunnon settiä ja alkaa olla aktiivinen kausi jo paketissa. Noh, ehkä ensi vuonna. Tämä vuosi jäi tosiaan pannukakuksi ja sekös jos mikä sapettaa ;)\nOtin tänään viljelmiltä sadettajat pois la – ma ajaksi. Voisko nyt luottaa paremmin Jyväskylän lähistön sade-ennustuksiin? Ei tullut mitään taivaalta ke – to-ajalta tällä viikolla vaikka ennusteet olivat mahtavia vesisateiden suhteen viime viikon ja ja viikon alun suhteen. Mikä teillä reppanoilla oikein mättää tänä päivänä?\nKe-to ajalla ei ole ollut teillepäin kuin sadekuurojen mahdollisuutta. Kannattaa aina muistaa, että konvektiiviset sade/ukkoskuurot eivät ole yleensä ihan niin paikkakuntakohtaisesti tarkkaan ennustettavia lyhytikäisestä luonteestaan johtuen kuin esimerkiksi okluusiorintamien jatkuvammat sateet joita kyseisille päiville etelämmäs ennustettiin. Joskus osuu ihan siihen sinun koti-ikkunasi eteen ja toisinaan voi kuurotella jo ennen tai sitten vasta jälkeen omaa havaintopaikkaasi.\nTarkennetaan vielä, että myös konvektiiviset kuurot voivat joskus olla laajempia järjestäytyneitä kokonaisuuksia joista voi hieman rohkeammin luvata edes sitä sadetta. Mutta tänä vuonna ei niistä ole ollut pelkoa heikon ilmakehän dynamiikan vuoksi. Ei ole juurikaan suuret Capet kohdanneet tuuliväänteiden kanssa eikä tietääkseni ensimmäistäkään MCS:ää ole esimerkiksi muodostunut Suomeen.\nViime yönä sattui joku yksittäinen rakkula satamaan pari milliä. Se oli yllätys yllätys iltakirkkaan taivaan jälkeen. Nyt se rakkula näkyykin suurin piirtein Kuopion kohdilla.\nMistä lie tullut, kun vasta su – ma – ajaksi oli ennusteessa?\nMikä on pointtina tehdä 10 – 15 päivän ennusteita, jos ne eivät ole lähelläkään todellisia tapahtumia?????\nEi siinä olekaan mitään pointtia. Puuhastelua.\nEdellinen Edellinen artikkeli: Nousuja ja laskuja\nSeuraava Seuraava artikkeli: Joko se syksy tuli?


Chowanok on virtuaalinen talli, oli muinoin alunperin westerntalli, josta tuskin kukaan oli ikinä kuullutkaan. Vuosikymmen myöhemmin, kun tilasta ei ollut jäljellä enään mitään muuta kuin ränistynyt tontti, päätti omistaja nostaa tallin pystyyn. Alkuperäinen tontti oltiin kauan sitten myyty pois, joten tilan löytäminen oli ensimmäinen prioreetti.\nOmistaja tuumasi että maisemanvaihdos olisi hyvästä, jokin osavaltio jossa talvet olivat leutoja ja sää olisi suotuisa ympäri vuoden. Kukapa olisi arvannut että sopiva tila löytyi Teksasista, jossa oli kuiva ja lämmin ilmasto. Omistajan löytämä tila oli iso, potentiaalinen, jossa riitti hehtaaria. Paikka olisi täydellinen, jonne mahtuisi isompikin määrä hevosia ilman että tila alkaisi käydä ahtaaksi.\nKun Chowanok perustettiin, ei oltu aivan vielä kartalla mitä tila toisi mukanaan. Suunitelmat? Mitkä suunitelmat? Omistajatar ei ollut miettinyt aivan niin pitkälle ja nykypäivänä Chowanok vasta aloittelee toimintaansa. Tallin toiminta vakiintuu ajan saatossa toivottavasti jopa kasvaen suurtallin mittoihin.


Mallintamispaja | Propellipäät\nPropellipäiden kumppani, Alvi ry, pyysi Propellipäitä fasilitoimaan heidän toimintansa mallintamista. Toteutimme tämän mallintamispajan avulla, jonka jälkeen graafikko työsti mallintamispajassa kerätyt elementit visuaaliseksi kuvaukseksi toiminnasta.\nPäädyimme toimittamaan mallin Alville julistemuodossa, jotta se saataisiin mallinnetun kahvilatoiminnan seinälle, josta kuka tahansa kahvilan kävijä voi sitä katsella ja lukea. Malli toteutettiin mallintamispajassa syntyneitä visualisointeja suoraan hyödyntäen.\nKenelle tahansa organisaatiolle, joka haluaa mallintaa toimintaansa käyttäjälähtöisen visualisoinnin muotoon.\nLopputulos: Visuaaliset ja tarinalliset elementit mallin tuottamiseen\npiirustuspaperirulla ja kyniä\nliimalappuja ja kyniä\nListaa osallistujat: ketkä ovat toiminnan, jota ollaan mallintamassa, asiakkaita? Ketkä ovat kohderyhmiä tai ihmisiä, jotka mahdollistavat toiminnan (työntekijät, vapaaehtoiset)? Varmista, että mukana on kaikkia heitä.\nKertaa työpajan aluksi, mikä onkaan sen tavoite ja miksi ollaan juuri tällä porukalla koossa.\nAloita varsinainen työpaja lämmittelyllä, joka ohjaa aiheen ja menetelmien äärelle. Voit käyttää esimerkiksi tällaista tehtävänantoa: “kerro nimesi ja kirjaa ylös se, mitä tämä toiminta, jonka äärellä olemme, sinulle merkitsee. Jaa tämä esittelysi yhteydessä muille”.\nToiminnan mallintaminen. Jaa osallistujat 4–5 hengen pienryhmiin. Ohjeista heidät piirtämään tai rakentamaan “päivä toiminnan elämässä”. Mitä yhden päivän aikana tapahtuu? Sisällytetään teoksiin sanoja, tekoja ja ympäristötekijöitä. Yksi ryhmä voi esimerkiksi työstää päivää asiakkaiden tai kohderyhmien näkökulmasta, yksi puolestaan työntekijöiden ja yksi vapaaehtoisten näkökulmasta. Huomioithan, että ryhmän täytyy koostua juuri niistä henkilöistä, joiden näkökulmasta päivän tapahtumia piirretään tai rakennetaan. Ei siis oleta muiden puolesta vaan puhutaan ainoastaan omasta näkökulmasta!\nKriittiset asiat. Jatketaan työstöä pienryhmissä. Kirjataan teoksiin, mitkä ovat päivän aikana kriittisiä asioita sen muutoksen näkökulmasta, jota toiminnan on tarkoitus edistää. Alvin esimerkissä tätä työstettiin toipumisorientaation näkökulmasta sitä pohtien, mitkä asiat ovat erityisen tärkeitä toipumisen näkökulmasta eli mitkä lisäävät merkityksellisyyttä, sosiaalisia kontakteja, aktiivisuutta, terveellistä elämää, toivoa, unelmointia, hyvää oloa, yhteisöllisyyttä tms. Merkitään nämä teokseen yhdessä sanoina post it:eilla.\nAsetellaan rakennelmat yhteiseen tilaan tai vaihtoehtoisesti kierretään pienryhmien pöytien luona. Jokainen ryhmä kertoo vuorollaan mistä elementeistä teos koostuu ja minkälaista keskustelua tekemisen ympärille syntyi. Muut kuuntelevat ja kysyvät lopuksi tarkentavia kysymyksiä tai sanoittavat asioita, joita tulee mieleen.\nLoppusanat. Käy kertaalleen ääneen läpi kaikki pajan tuotokset, kiitä kaikkia osallistujia ja kerro jatkoprosessista. Tuotos työstetään visuaaliseen muotoon graafisen muotoilijan kanssa.\nTee valokuvakooste työpajan tuotoksista graafiselle muotoilijalle.\nVisuaaliset ja tarinalliset elementit mallin tuottamiseen


Kinkerit eli lukuset - Sydän-Hämeen Lehti\nMaalaisseurakunnat: Lukutaidon ja asukkaiden terveyden opettamista vuosisatojen aikana\nJaa: Sydän-Hämeen Lehti Julkaistu 1.4.2017 09:01 Sana, Uutisnostot\nPirkko Hoppula tarjosi kinkerikahvit Tyyne Jokiselle Kukkolassa vuonna 2004.\nNäinäkin päivinä tuttu kinkeri-ilmoitus löytyy seurakuntauutisten palstoilta. Kinkerit pidetään helmi–maaliskuun aikana eri kylissä tarkemmin määritellyssä talossa ja ajankohtana.\nTapa on kuitenkin nykyisin enemmän perinteiden vaalimista. Tapahtumat ovat supistuneet pari tuntia kestäviin päivä- tai iltakahvitilaisuuksiin kinkeritalossa. Pappi ja kanttori pitävät niin sanotut seurat ja muutamien virsien jälkeen kinkerit ovat ohi.\nKun saavuin Kuohijoelle 1949, en ollut koskaan kuullut puhuttavankaan lukusista tai kinkereistä. Olin kaupunkilainen, eikä vastaavia tilaisuuksia ollut kaupungeissa.\nKuohijoella oli 9–10 taloa, jotka pitivät lukusia vuorovuosin. Kirjanpito taloista ja sen asukkaista oli suurin tarkoitus jokavuotiseen tarkastukseen, joka sen ajan mallin mukaisesti lankesi seurakunnille. Kun asukas esimerkiksi muutti pitäjään, sai hän mukaansa todistuksen, jossa hänestä kerrottiin lukutaito, rokotus ja siivot käyttäytymistavat, onko hän naimisissa vai leski ja ammattikin.\nKaikki eivät läpäisseet esimerkiksi lukutaitovaatimusta, vaan heidän kohdalleen merkittiin puumerkki. Sen vuoksi lukutaitoa alettiin tehostaa esimerkiksi juuri kinkereillä eli lukusilla. Siellä muun muassa kanttorin kuulusteluissa pyrittiin rippikouluun.\nJo edellisenä kesänä kuului puheissa, että talossa oli lukusvuoro. Ikkunapokat ja ovet maalattiin, markkinoilta ostettiin muutama vuoka tuuvinkilaatikoita varten ja joskus uusittiin tapettejakin.\nKun talvi sitten koitti ja lukuset tulivat ajankohtaisiksi, alkoi varsinainen työ. Kaikki tehtiin ennen vanhaan kotona. Alkajaisiksi leivottiin hapanleipää ja limppua. Ne haudattiin aittaan viljalaareihin, jossa niiden arveltiin pysyvän tuoreina.\nPitokokki saapui tekemään erilaisia leivonnaisia pikkuleivistä kuiviin kakkuihin. Sahtia oli tilattu paikalliselta sahtimestarilta.\nLoppuviikosta tahti kiihtyi. Astioita ruokailua ja kahvitusta varten lainattiin ja tuotiin valmiiksi paikalle. Keitettiin lanttuja laatikoita varten ja punajuuria ja porkkanoita rosolliin, joka muuten ainoana edusti salaatteja pitopöydässä. Jälkiruokana oli luumukräämiä.\nOli siinä pitokokilla työmaa, vaikka jo useina päivinä hänellä oli ollut apulaisina useakin tiskaaja ja muu apulainen. Vesi ei tullut kuin ämpärillä, samoin likavesikin kannettiin ulos. Täydellinen pitopöytä siitä kuitenkin ponnistelujen jälkeen syntyi.\nVielä ennen sotia oli kinkeriaikaan myös majoitettava rovasti ja lukkari. Kirkonmiehet ja mukana kulkeneet paksut kirkonkirjat tuotiin hevoskyydillä edellisestä kinkeritalosta. Talon vierashuoneessa oli valmiina peti odottamassa, olipa pottakin sängyn alla. Pihan perällä oli ulkovessa isompia tarpeita varten.\nTältä ajalta lienee vitsinä kulkenut tieto tarjoilijatytöstä, joka kyseli emännältä, että ”kummalleko sialle aamukahvi ensiksi tarjotaan”.\nLeila Palo kirjoittaa kinkereistä ennen ja nyt.\nEnää ei kinkeri-isännän tarvitse tehdä kaupunkimatkaa ostaakseen jauhelihaa lihapullia varten, eikä liotella viikkokausia kinkkua liiasta suolasta. Ei ole enää kinkereitä pitopöytineen, mutta ei ole myöskään penkillisittäin väkeä.\nLukusläksy on muodollisuus siihen verrattuna, että ennen kaikki osalliset vuorollaan vastailivat rovastin kuulusteluun. Lapsille annettiin lukuseteleitä seuraavia lukusia varten ja rippikoululaisia kuulusteleva kanttori saattoi hylätä pyrkijän huonon lukutaidon vuoksi.\nTämän päivän lukuset tapaavat aivan toisen maailman. Lukutaito on meille kaikille itsestään selviö, juhlapidot liittyvät häihin ja syntymäpäiviin, eivätkä kinkereihin. Silti on syytä arvostaa perinteitä, joiden osittainenkin noudattaminen tuo meidän mieliimme sen historian, jota kinkeriperinne on merkinnyt.\nKanttori Ritva Huomo Kukkolan Hoppulan kinkereillä vuonna 2004.\nLue lisää aiheesta: historia kinkerit Leila Palo lukuset


Iskelmätähti Isto Hiltunen aikoo tehdä kymmenen levyä vuodessa - Kuukausiliite | HS.fi\n”Luomisvoimani nousee väkisin pintaan”, sanoo 1990-luvun suosikkilaulaja.\nIstu Hiltunen on asettunut Kontiolahdelle. (KUVA: Harri Mäenpää)\nJulkaistu: 5.1. 15:22\nNo, nyt on suuret puheet. Iskelmälaulaja Isto Hiltunenhttps://www.hs.fi/haku/?query=isto+hiltunen aikoo julkaista alkaneen vuoden aikana kymmenen albumillista uutta musiikkia.\n”Tuntuu, että luomisvoimani nousee väkisin pintaan ja kovempana kuin koskaan.”\nHiltusen edellisestä levystä on kulunut jo yli kaksitoista vuotta. Hän kertoo kyllä tehneensä musiikkia päivittäin, mutta enemmän muille artisteille kuin itselleen.\nKesällä Hiltunen juhli 25-vuotistaiteilijauraansa. Hän on julkaissut seitsemän levyä, mutta nyt siis olisi tarkoitus tehdä kymmenen lisää vuodessa.\n”Sellaisen urakan ajattelin tehdä. Vähintäänkin julkaisen yhden biisin kuukaudessa ja muutaman albumin, mutta jos hurja tavoitteeni täyttyy, sitten korkkaan skumpat”, Hiltunen sanoo rauhallisesti.\nJyväskyläläisenä tunnettu Hiltunen muutti runsaat kaksi vuotta sitten Kontiolahdelle Pohjois-Karjalaan vaimonsa työn perässä.\n”Työ on totuttanut siihen, että paikkaan kuin paikkaan kotiutuu nopeasti. On ollut vuosia, jolloin olin enemmän reissussa kuin kotona”, hän sanoo. Nyt Hiltunen on keikkatauolla.\nHiltunen siirtyi tanssilavojen tähtiartistiksi tietokonealalta. Ennen läpimurtoaan hän työskenteli teleoperaattoriyhtiössä matkapuhelinkeskusten ohjelmistojen parissa, mutta soitti samaan aikaan kitaraa Laura Voutilaisenhttps://www.hs.fi/haku/?query=laura+voutilaisen ja Johanna Raunionhttps://www.hs.fi/haku/?query=johanna+raunion keikkakokoonpanoissa.\nIsto Hiltunen sai platinalevyn toukokuussa 1995. (KUVA: Tiina Itkonen)\nVoutilaisen ensilevyn studiosessioiden yhteydessä myös Hiltuselle tarjottiin mahdollisuutta sooloalbumin tekemiseen. Silloin hän sai myös päivätöistään tarjouksen lähteä työskentelemään Turkkiin, jonne suomalainen teleoperaattori oli laajentamassa toimintaansa.\n”Pallottelin näitä kahta tarjousta, ja tämän sitten valitsin. On tunnettu tosiasia, ettei musiikkia tehdä järkisyistä. Muista hommista olisi kyllä tienannut paremmin.”\nHuonosti ei sujunut Hiltusen iskelmäurakaan. Vuonna 1994 ilmestynyt debyyttilevy myi kirkkaasti platinaa, mikä vielä 1990-luvun puolivälin laskusuhdanteessakin tarkoitti 40 000:ta kappaletta. Nykyisin platinalevyn raja on puolet siitä.\n”Pari vuotta sitten en olisi uskonut, että tulen olemaan yksi Suomen suosituimmista laulajista”, tuolloin 26-vuotias Hiltunen sanoi Helsingin Sanomissa.\nManageri Hannele Laurilanhttps://www.hs.fi/haku/?query=hannele+laurilan talliin kuuluneesta Hiltusesta stailattiin aikansa Tauno Palohttps://www.hs.fi/haku/?query=tauno+palo. Hänestä tulikin yksi Suomen kaikkien aikojen menestyneimmistä artisteista yli 200 000 myydyllä äänitteellä.\n”Olihan se vuosituhannen vaihteeseen asti yhtä hurlumheitä, nousukiitoa ja pieniä pomppuja. En kuitenkaan koskaan kokenut suosiotani raskaaksi. Välillä kyllä väsytti.”\nVuonna 2002 Hiltunen laittoi uransa jäihin. Hän lopetti keikkailun neljäksi vuodeksi — ei loppuun palamisen vaan opintojen takia. Iskelmäartisti kirjoittautui Jyväskylän yliopistoon opiskelemaan musiikkitiedettä ja valmistui kandidaatiksi.\nSe ei ollut Hiltusen ensimmäinen korkeakoulu, mutta ainoa, josta tuli tutkinto. Hän oli jo 1980-luvun lopulla aloittanut tietotekniikan opiskelun Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa.\nIsto Hiltunen jakoi nimikirjoituksia vuonna 1996. (KUVA: Jukka Lehtinen)\n”Kun otti aikuisemmalla iällä aikaa pelkästään opiskelua varten, niin melkein parissa vuodessa tuli opinnot kasaan. Gradu tässä vielä roikkuu.”\nMutta aihe on. Se liittyy musiikin tuottamiseen ja hittihakuisuuteen, josta Hiltusella on kipeitä omakohtaisia kokemuksia. Opiskelutauon jälkeen musiikin pariin palannut Hiltunen pyysi Kai Jämsältähttps://www.hs.fi/haku/?query=kai+jamsalta itselleen kappaleen, jonka hän sitten lähetti levy-yhtiölleen. Siellä ei kuitenkaan biisistä pidetty. Sen sijaan Haavoittumaton-kappale päätyi Yölintu-kokoonpanon samannimiselle albumille, joka valittiin vuoden levyksi Iskelmägaalassa vuonna 2007.\n”Simo Silmunhttps://www.hs.fi/haku/?query=simo+silmun laulama versiokin on oikein hyvä. Musiikin tekeminen on ihana mysteeri, jonka takia se kiehtoo edelleen.”\nIsto Hiltunenhttps://www.hs.fi/haku/?query=isto+hiltunen, 51, on suomalainen iskelmälaulaja, jonka tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat Täältä ikuisuuteen ja Tammen oksat. Viimeisin albumi ilmestyi vuonna 2006.


Tämä on ylistyslaulu sitterille! Kummallista miten yksi tavara voi olla koko pikkuvauva-ajan pelastus. Ja kuinka se tavara voi olla päähänp...\non. iltapunkku :D(sitteri jäi tälläkin kertaa hankkimatta, kun nuukailin. ehkä seuraavalle lapselle)\nOi mutsi mutsi 20. elokuuta 2011 klo 23.04\nSascia 20. elokuuta 2011 klo 23.30\nMeillä on joku jo rungostaan vääntynyt no-name sitteri ja se on ihan paska. Tuota kerran testasin neuvolassa ja ihastuin kertaheitolla, se oli ihana! Lapsi nukahti hetkessä tasaiseen "tärinään". Pohdin sen ostamista, mutta rahatilanne sanelee toisin, toistaiseksi. :(Meillä ihan korvaamattomaksi kapineeksi on osoittautunut imetystyyny. Pitkäselkäisenä, isorintaisena ja valmiiksi huonoryhtisenä se on ollut vallan mainio selkävaivoilta säästäjä. Helmi nukahtaa rinnalle ja se on kätevä siirtää tyynyssä sohvalle koisimaan. Ja ihan ekoina viikkoina me vuorattiin sillä tyynyllä sille eräänlainen pesä, jossa hänen oli turvallista olla. Myöhemmin sitä voi käyttää istumatukena. Kirpparilta neljällä eurolla. En luovu ikinä!\nvisuaalisesti vaativa kottarainen 20. elokuuta 2011 klo 23.53\nMeillä vauvakamoista on jo jonkun verran aikaa, mutta nykyisin meillä on arjen pelastaneet youtuben Hopla-videot. Aikuisen silmään ovat kyllä niin idiootteja ja pimpelipompeli-musat jää soimaan päähän, mutta mitäs sitä ei tekisi, jotta saa iltapuuron alas tappelematta. Mä varmaan joka postauksessa hehkutan kantoliinoja ja -reppuja, mutta meillä ne on ollut tosi korvaamattomia. Ollaan matkustettu paljon ja laiska-äiti ei jaksa kuljetella isoja ja painavia rattaita mukana, joten ollaan menty kantaen kaikki ulkomaan matkat. Rengasliina ja kantoreppu ovat olleet ylitse muiden vaikka trikoinen ja neliöliinakin ovat olleet käytössä.\nAnonymous 21. elokuuta 2011 klo 14.21\nMoikka!Asuttiin solussa, joten ei ollut tilaa tai sen puoleen rahaakaa. Mut samaan suuntaan kallistuu, pikkuinen oli turvaistuimessa ja potki jaloilla vauhtia.( oli naita "durasell-babyja) Neuvolassa yksi tati oikein ihasteli, et "tekeeko ne turvareitta nyt moottorilla?' Sanoi"Joo, kauramoottorilla."T:Nora


St1 käsittelee kuukaudessa satoja yrityskorttihakemuksia, joista valtaosa lähetetään, allekirjoitetaan ja hyväksytään sähköisesti. Signomin avulla koko prosessi hoituu automaattisesti.\nOlen ollut supertyytyväinen yhteistyöhön ja Signomin proaktiiviseen otteeseen”, sanoo Tia Rytkönen St1:sen asiakkuus-ja yritysmyynnistä.\nSt1 aloitti yhteistyön Signomin kanssa melkein 10 vuotta sitten, kun yrityskorttihakemusten käsittely ja hyväksyminen muutettiin sähköiseksi. Sittemmin yhteistyö on laajentunut:\nNykyään Signom auttaa St1:sta kaikkien mahdollisten prosessien digitalisoinnissa. Melkein mikä tahansa, mikä vaatii vahvaa tunnistamista ja sähköistä allekirjoitusta, hoituu Signomin avulla.”\nYrityskorttihakemukset sähköiseen muotoon\nSt1 -yrityskorttihakemuksia tulee kuukaudessa noin 400-600 kpl, joista 80 % on sähköisiä, joten mahdollisimman automaattinen ja tehokas prosessi on tarpeen.\nSt1:sen kannalta tärkeää on se, että yrityskortin hakeminen on helppoa ja hoituu sähköisesti, mutta tehokkuuden kannalta oleellista on se, mitä tapahtuu ”Lähetä hakemus” -painikkeen klikkaamisen jälkeen.\nAiemmin hakemusten käsittely vaati manuaalista työtä, mutta Signomin kanssa koko yrityskorttihakemusten prosessi on muokattu sähköiseksi ja sujuvammaksi – ei ainoastaan kortin hakijoille, vaan myös hakemuskäsittelijöille.\nSt1:lta poistui turha manuaalinen työ, kun sähköisen hakemuksen yhteydessä tapahtuu monta asiaa:\nVahva tunnistautuminen ja sähköinen allekirjoitus\nNimenkirjoitusoikeuden automaattinen tarkistus\nLuottotietojen tarkistus ja luottopäätös\nAutomaattinen ohjaus edelleenkäsittelyyn oikeille henkilöille\nUusille asiakkaille avataan asiakastili automaattisesti\nAutomaattisesti koottu laskutus asiakasyrityksille kerran tai kaksi kertaa kuussa laskut, sisältäen kaikkien yrityskorttien ostot kootusti ja muut halutut tiedot.\nSignom on toteuttanut St1:selle vakiolomakkeet, joihin on määritelty pakolliset kentät, joten hakemuksista ei unohdu tai puutu tarvittavia tietoja. Lisäksi asiakkaat voivat määritellä hakemuksiin ja hyväksyntäprosessiin vaadittavat lisätiedot ja automaattiset tarkistukset, kuten\nmillaista korttia henkilö voi hakea (polttoaine ja muut ostokset vai pelkästään polttoaine)\nluottorajan ja laskutustavan\nkortinhaltijan tunnistetiedot, autonumero- ja/tai kilometrikyselyn.\nKaikki tiedot siirtyvät St1:selle automaattisesti integraation avulla xml-tiedostona suoraan Salesforce CRM-järjestelmään ja asiakkaalle avataan asiakastili automaattisesti.\nSignom on nopea ja vaivaton kumppani kehitysprojekteissa\nSt1:selle Signomin toiminnan nopeus ja vaivattomuus on ollut erityisen ilahduttavaa:\nKaikkiin kysymyksiin tulee vastaukset nopeasti ja muutokset hoituvat mutkattomasti”, kiittelee Tia Rytkönen.\nRytkösen mukaan asiakkaan näkökulmasta on helpottavaa, kun ei tarvitse tietää tarkalleen, mitä kysyä tai tilata, vaan Signomille voi heittää myös keskeneräisiä ajatuksia: Hei, olisi tällainen ajatus, mutta en tiedä, miten sen voisi toteuttaa...\nJa Signom ryhtyy tuumasta toimeen.\nHe tarjoavat ratkaisua silloinkin, kun haaste on hähmäinen. Vuosien varrella olemme kehittäneet yhdessä lukuisia sähköisiä prosesseja ja Signom on ollut mukana yrityskorttien kehitysprojekteissa.”\nNopeat, mutkattomat digitaaliset prosessit ovat välttämättömiä loppuasiakkaillemme, joiden tyytyväisyys ja pysyvyys taas luonnollisesti ovat meidän liiketoimintamme elinehtoja.\nSiksi Signomin merkitys kokonaiskannattavuuden kannalta ei ole vähäinen, vaan yhteistyö vaikuttaa merkittävästi kokonaisuuteen ja sen sujuvuus näkyy suoraan viivan alla.


Treffi iskuri kiimaiset naiset / N damer\naikana. Pituutta on 174cm ja kuppikoko. Milloin uudistettu Iskuri avautuu? Kivat 25, katso profiili). Oletussivu näytetän, mikäli jokin seuraavista ehdoista toteutuu. Daphne (26 keski-Suomi, olen XL-kokoinen typy, jolla pyörii seksi mielessä vähän liikaakin. Myös nykyiset käyttäjätunnukset ja salasanat ovat poistuneet käytöstä. Palveluun on voinut jättä ilmoituksen ja vastaukset ovat tulleet suoraan sähköpostiin. Tykkän pukeutua klassisen naisellisiin asusteisiin, hameet, sukkanauhat, korsetit.\n08:00 - 17:00) Valimotie 21, 00380 Helsinki. Verkkotunnuksellesi ei ole märitetty sivustoasetuksia palveluhallinnassa. Olemme nyt sulkeneet vanhan Iskuri-palvelun ja avaamme uudistetun Iskurin kesäkuun aikana tutussa osoitteessa t! Olet uusi asiakas ja palvelun käyttönotto ei ole vielä valmistunut täysimäräisesti. Palvelupaketti on jädytetty maksamattomien laskujen johdosta. Tavoitteenamme on avata ensimmäiset uudet treffipalstat maanantaina. Webhotellipalvelun oletussivu, olet saapunut webhotellipalvelun oletussivulle. Saat aina ajankohtaisimmat tiedot seuraamalla tätä sivua. Voinko edelleen vastata minulle tulleisiin sähköposteihin? Sigmatic Oy (09) (ark.\nSähköposti ei kuitenkaan ole kaikkein luotettavin rakasteluvideo kaunis pillu viestintätapa ja halusimme lopettaa käytännön, jossa vastaajan sähköpostiosoite välittyy ilmoittajalle vastauksen mukana. Iskurin uudistus jatkuu läpi kesän. Mitä vanhoille ilmoituksille ja tunnuksille tapahtuu? Iskuri kuinka ejakuloida ayia napa hintataso on toiminut samalla periaatteella koko historiansa. Et saa enä uusia sähköpostivastauksia Iskuri-palvelun välittämänä, mutta rakasteluvideo kaunis pillu luonnollisesti voit vastata aiemmin saamiisi sähköpostiviesteihin, joissa lähettäjän sähköpostiosoite on ollut näkyvissä. Olet kuinka ejakuloida ayia napa hintataso tehnyt muutoksia sivustoasetuksiin, ja muutokset eivät ole vielä päivittyneet palvelinjärjestelmämme kokonaisuudessaan. Panotreffit on Suomen suurin seksideitti palvelu. Sivustolla voit hakea seksiseuraa kaupungistasi.\nThaiLinda JKL - Seksitreffit seksiseuraa, seksi treffit.fi on Suomen suurin aikuisviihdesivusto ja interatiivinen seuranhakusivu. Ilmaisia seksi - ja pornovideoita. F sex webcam seksikäs hieroja upeat rinnat tampere sex work eroottista hierontaa tampere omakuva. Sexiseura tallinasta seksiseuraa nainen rintaliiveissä pieneneekö paine penispumpussa kuinkakova alipaine testari. Oppiminen vittu poikaystävänsä kanssa hänen 8: Älä anna tyttö lähteä lomalle hänen tyttöystävänsä 8: Söpö opiskelija saa naulattu hänen opettaja 9: Petite Scarlett hänen opettaja 8: Anna opettaja cum suuhun Nuolla ja naida häntä pillua poika 8: Petite Gigi saa munaa hänen opettajansa 7: Olen. KÄYTTÄjien omat kuvagalleriat Jos sinulla on enemmÄN kuin yksi kuva; rekisteröidy, kirjaudu sisän ja luo oman kuva-albumisi tähän kategoriaan! Hertat voivat olla suutelemista, ristit hierontaa, padat käsipeliä ja ruudut oraalia. Ohjeet videon tilaukseen löytyvät videon esittelysivulta. Hieronta toteutetaan aina asiakkaan ehdoilla.\nPostitettu 18/12/2017 18/12/2017 Kirjoittaja Haapasalo Tiina


Pöllön kukko - Airbnb\nKoko vuokrattava yksikkö, jonka majoittaja on Ruth And Keith\nRuth And Keith on Supermajoittaja\nMeidät esitellään Airbnb Magazinen syksyn 2019 numerossa. Great Smoky Mtnsin juurella sijaitseva viihtyisä ja mukava yksiö sijaitsee Little Pigeon Riverissä yksityisen suojatun kuistisi ulkopuolella. Asumme naapurissa ja siivoamme itse. On olemassa yhteinen muuri ja teemme parhaamme ollaksemme hiljaa - vaimennettua keskustelua saatetaan kuulla.\nKeittiössä on modernit laitteet ja se on täysin varustettu: kaikki mitä tarvitaan aterioiden valmistamiseen. Rauhallinen ilman TV: tä, mutta on ilmainen WiFi.\nEtsitkö vuoriston ruostumista? Emerts Covessa Pittman Centerissä, lähellä Gatlinburgia, olemme maaseudulla, jossa on puita ja puutarhoja joka puolella ja sijaitsemme kauniilla, kirkkaalla ja puhtaalla taimenen kalastuspurolla, joka on loistava paikka sukeltaa kuumina aurinkoisina päivinä. Suurenmoiset kevätkukat, linnut ympäri vuoden ja kesäinen tulikärpänen esittelee tätä pientä palasta vuoristopuron taivasta. Elämme myös ilman kemikaaleja, joten tilamme puhdistetaan alkoholipohjaisilla tuotteilla, mikä on hyvä asia niille, jotka ovat kemiallisesti herkkiä. 1-4 henkilöä voi majoittua mukavasti täällä.Seuraa\nPuhdistamme pinnat, joihin kosketaan usein, ovenkahvaa myöten\nKäytämme alkoholipohjaisia puhdistusaineita ja käytän suojavarusteita estääksemme ristikontaminaation.\nSiivoamme asunnon kattavien siivouksen tarkistuslistojen avulla\nTarjoamme ylimääräisiä siivoustarvikkeita, jotta voit siivota majoittuessasi\nNoudatamme paikallista lainsäädäntöä ylimääräiset turvallisuus- tai siivousohjeet mukaan lukien\n7 yötä paikassa Gatlinburg\nNaapurustomme sijaitsee tasaisessa laaksossa Great Smoky Mountains -kansallispuiston juurella, ja keskellä lahtea virtaa kirkas joki. Paikalliset ihmiset tulevat ympäri piirikuntaa kävelemään, juoksemaan, pyöräilemään ja haukkaamaan raitista ilmaa täällä Emert 's Covessa. Tie kulkee jokea pitkin, ja siellä on viehättävä Covered Bridge. Alueella on paljon lintuja, villikukkia ja villieläimiä. Se on pysyvien asukkaiden naapurusto, joten kunnioita naapureitamme ja yhteisöämme noudattamalla kaupungin hiljaisuusmääräystä klo 23.00\nMajoittaja: Ruth And Keith\nVuorovaikutus vieraiden kanssa on täysin heidän päätettävissään. Asumme aivan naapurissa, mutta tarjoamme täydellistä yksityisyyttä tai keskustelua vieraiden valinnan mukaan. Tarjoamme lintujen katselua (kahvia, teetä ja lintuja) sekä musiikkia (vanhanaikaista Appalakkien kansanmusiikkia) Airbnb-elämyksien kautta.\nVuorovaikutus vieraiden kanssa on täysin heidän päätettävissään. Asumme aivan naapurissa, mutta tarjoamme täydellistä yksityisyyttä tai keskustelua vieraiden valinnan mukaan. Tarjo…


Pavet Puolassa II: kulttuuria\nViime lauantaina oli tiedossa annos kulttuuria, oopperan muodossa. Nuoremman tyttären koulun vanhempainyhdistys oli hommannut lippuja Verdin oopperaan nimeltä Falstaff. Varsin kansainvälinen joukko äitejä siis kokoontui ennen oopperan alkua viinilasilliselle oopperatalon kahvioon ja näin valmistauduimme kolmen tunnin sessioon.\nWroclawin oopperatalo on kaunis sekä ulkoa, että varsinkin myös sisältä. Oopperatalo on rakennettu 1755 ja pienenä yksityiskohtana mainittakoon, että jo aiemmin, ennen talon valmistumista mm. Antonio Vivaldi asui ja työskenteli Wroclawissa.\nVerdin Falstaff oli säveltäjän viimeinen ooppera, jota säveltäjä teki salaa, koska pelkäsi kuolevansa kesken sävellystyön. Ooppera jäikin hänen viimeisekseen. Falstaff on koominen ooppera, joka perustuu Shakespearen näytelmään Windsorin iloiset rouvat.\nOoppera oli kaikenkaikkiaan melkoinen pettymys. Lavastus ja puvustus olivat erittäin aneemisia. Pääosan esittäjistä ainoastaan yksi naissolisti lauloi tasokkaasti. Muiden suoritukset olivat luvalla sanoen melko huonoja. Laulussa oli kuultavissa selkeää falskiutta ja rytmisiä kömmähdyksiä. Orkesteri tosin oli ihan kelvollinen, vaikkakin turhan pieni. Saliin olisi mahtunut enemmänkin ääntä. Juoni oli heikko ja tapahtumia oli niukasti. Aariatkin puuttuivat. Ainut hieno kohtaus oli viimeinen loppufuuga, josta tuli edes hieman oopperan tuntu. Jossain vaiheessa aloin jo odottamaan oopperan loppumista, jota ei ole ennen tapahtunut. Tulipahan käytyä.\nOopperatalo itsessään on todella hieno. Nämä puhelimella otetut kuvat eivät anna paikalle oikeutta, mutta edes häivähdyksen siitä, miltä siellä näyttää. Olen ollut paikalla useasti, mutta aina vaan ihailen tuota kaikkea kaunista.\nToivottavasti seuraava oopperakokemukseni on toisenlainen. Pitää varmaankin valita joku takuuvarma klassikko. Sen verran voin tosin vielä mainita, että täällä oopperaelämys ei ole hinnalla pilattu. Hyvä permatopaikka, joilla istuimme, maksoi 17 euroa.\nTunnisteet: kulttuuri, ooppera, wroclaw\nSofia 16. marraskuuta 2012 klo 20.45\nSanna, tuo sinun Istanbul postaus oli aivan mahtava, ihan kuin lukisi matkaoppaasta! Sinne haluan ensi vuonna! Ihanaa, että sinulla on tuollainen kansainvälinen naisporukka! Mukavaa viikonloppua!\nSanna 18. marraskuuta 2012 klo 19.10\nKiitos Sofia! Istanbul on todellakin näkemisen arvoinen paikka. Yllätti minut ihan täysin.


RANTEEN LUUDUTUSLEIKKAUS - PDF Ilmainen lataus\nDownload "RANTEEN LUUDUTUSLEIKKAUS"\n1 RANTEEN LUUDUTUSLEIKKAUS Olet tulossa ranteen luudutusleikkaukseen. Tästä ohjeesta löydät tietoa leikkaukseen valmistautumisesta, leikkauksesta sekä rannenivelen luudutukseen liittyvästä hoidosta ja kuntoutuksesta. Ohjauksen avulla voit itse osallistua aktiivisesti kuntoutukseen. Ota tämä yleisohje, saat yksilölliset ohjeet toimenpiteen jälkeen. Reumaa sairastavilla pitkäaikaiset niveltulehdukset ranteen alueella aiheuttavat usein muutoksia. Jos kärsit pitkäaikaisen reumatulehduksen aiheuttamasta ranteen kivusta, liikearkuudesta, voimattomuudesta ja ranteen virheasennosta, voi kyseeseen tulla ranteen tekonivelleikkaus. Luudutusleikkauksessa ranteesta poistuvat ojennus-, koukistus- ja sivuttaisliikkeet, mutta kiertoliikkeet säilyvät. Ranteen luisista muutoksista riippuen voi vaihtoehtona olla myös ranteen tekonivel tai osaluudutus. Luudutusleikkauksen tavoitteena on toiminnallisesti parempi käsi, kivuton ja tukeva ranne. Tarttuminen helpottuu ja puristusvoima paranee, jolloin päivittäisistä askareista on helpompi suoriutua. Ranteen luudutusasentoon voit myös itse vaikuttaa. Keskustelkaa ortopedin kanssa omista erityistarpeistanne. Kokemusta sopivasta luudutusasennosta voit saada rannetukea käyttämällä. Rannenivel Ranteen luudutuslevy\n2 Ennen leikkaukseen tuloa huomioitavat asiat Tulehdusten hoito Kaikki tulehdukset kuten esimerkiksi virtsatietulehdus, poskiontelotulehdus, tulehtunut ihottuma ja ihorikot voivat olla esteenä leikkauksen suorittamiselle. Siksi sinun on hoidettava ne ennen leikkausta. Erityisesti tulee kiinnittää huomiota hampaiden hoitoon. Lihasvoima Yläraajan lihasten hyvä kunto sekä hyvä yleiskunto edesauttavat leikkauksesta toipumista. Ohjeen lopussa olevia harjoituksia on hyvä tehdä jo ennen leikkausta. Tupakointi Tupakointi supistaa verisuonia ja hidastaa luutumista. Suosittelemme tupakoinnin lopettamista tai ainakin vähentämistä hyvissä ajoin ennen leikkausta, viimeistään kuukautta ennen leikkausta, jotta siitä olisi hyötyä. Tarvittaessa voit ottaa yhteyttä tupakastavieroitushoitajaan tai käyttää apuna nikotiinilaastareita tai - purukumia. Alkoholi Alkoholin runsas käyttö tulee lopettaa hyvissä ajoin ennen leikkausta. Vieroitusoireet vaikeuttavat leikkauksesta toipumista ja kuntoutumista. Runsas alkoholinkäyttö voi myös estää leikkaukseen pääsyn. Muuta huomioitavaa Jos koet, että leikkauksen jälkeen kotona selviytymisessä saattaa olla ongelmia, voit tiedustella oman kuntasi kotipalvelusta mahdollisesta kotiavusta. Myös sairaalan sosiaalityöntekijä auttaa tarvittaessa avun järjestämisessä. Ennen leikkausta Sairaanhoitaja soittaa sinulle noin viikkoa ennen leikkausta ja haastattelee sinua leikkaukseen liittyvistä asioista. Soittoaika lähetetään sinulle kotiin leikkauskutsun yhteydessä. Tapaat toimintaterapeutin osastolla ennen leikkausta. Toimintaterapeutilta saat tietoa leikkaukseen liittyvästä kuntoutumisesta. Toimintaterapiassa arvioidaan käsien toiminnallisuutta, nivelliikkuvuutta, näppäryyttä, voimaa ja kivun määrää sekä arjen sujumista. Arvioinnin pohjalta asetetaan yksilölliset tavoitteet käden kuntoutumiselle päivittäisten toimintojen helpottumiseksi.\n3 Leikkaus Leikkaussalissa on käytössä tarkistuslista leikkausturvallisuuden parantamiseksi. Listalta kysytään myös potilaalta leikkaukseen liittyvistä asioista. Ranteen luudutusleikkaus (artrodeesi) tehdään yleensä ns. johtopuudutuksessa, jossa yläraajaan menevät hermot puudutetaan solisluukuopasta. Nukutusta ei tarvita, vain leikattava yläraaja puutuu. Leikkauksen kesto on yleensä noin 2 tuntia. Leikkauksessa poistetaan värttinäluun ja ranteen pienten luiden tuhoutuneet nivelpinnat rustoineen. Näin luupinnat saadaan kosketuksiin toistensa kanssa. Kyynärluun pää poistetaan ja käytetään luusiirteenä ranneluiden yhteen luuduttamiseksi. Joskus joudutaan ottamaan luusiirre potilaan omasta suoliluuharjasta. Vaihtoehtona on myös pankkiluun tai keinotekoisten luun korvikkeiden käyttö, johon tosin päädytään harvoin. Rannenivelistö kiinnitetään potilaan kanssa etukäteen sovittuun asentoon metallilevyllä ja ruuvein. Nivelkapseli, pehmytkudokset ja iho suljetaan langalla. Joskus ihon sulkuun voidaan käyttää metallihakasia. Leikkauksen jälkeen Leikkauksen jälkeiseen kivun hoitoon on erilaisia menetelmiä, joista valitaan sinulle sopivin. Sinulle aloitetaan tablettilääkitys, joka jatkuu myös kotona. Peruslääkkeinä niin pienissä kuin suurissakin leikkauksissa ovat tulehduskipulääkkeet ja / tai parasetamoli. Muutamana päivänä leikkauksen jälkeen kipua voidaan hoitaa myös keskushermostoon vaikuttavilla lääkkeillä. Leikkauksen jälkeistä kipua ja turvotusta hoidetaan myös kylmähoidolla. On tärkeää, että kerrot kivustasi henkilökunnalle. Koko yläraajan pitäminen kohoasennossa selinmakuulla, istuessa ja liikkeellä ollessasi on tärkeää kivun ja turvotuksen vähentämiseksi. Toimintaterapeutti ohjaa yläraajan ja sormien verenkiertoa vilkastuttavia harjoituksia, joista saat myös erillisen kirjallisen ohjeen. Kohoasennon ylläpitoa helpottamaan sinulle sovitetaan kantoside. Saat kantositeen kotiin mukaan, voit käyttää sitä tarvittaessa esim. ulkoillessa. Jos leikkausalueelle asetetaan haavaimu, se poistetaan yleensä leikkauksen jälkeisenä päivänä. Leikkauksessa laitettu kipsilasta poistetaan yleensä toisena päivänä leikkauksesta. Toimintaterapeutti valmistaa käteesi yksilöllisen lastan ja saat ohjeita kuntoutumisesta. Lastaa käytetään ympärivuorokautisesti 6-8 viikkoa, ranteen luutumisen edistymisestä riippuen. Sairaalassaoloaika riippuu haavan paranemisesta, käden turvotuksesta ja yleisvoinnistasi. Sairaalassaoloaika on tavanomaisesti yhdestä päivästä muutamaan päivään.\n4 Sairaalavaiheen jälkeen Jos leikkausalue alkaa punoittaa tai turvota kotona, siitä tulee eritettä tai sinulle nousee lämpöä, on syytä ottaa yhteyttä hoitavaan yksikköön. Ota yhteyttä myös siinä tapauksessa, jos leikkausalueella tuntuu äkillistä pahenevaa kipua. Suihkuun voit mennä annettujen ohjeiden mukaan lasta puettuna ja suojattuna muovipussilla. Jälkitarkastukset Jälkitarkastukset ovat poliklinikalla 2 ja 6 viikkoa leikkauksesta. Käynneillä tapaat toimintaterapeutin, joka arvioi käden kuntoutumisen edistymistä ja antaa yksilöllisiä lisäohjeita. Tällöin tarkistetaan ja muokataan käytössäsi oleva lasta, jota käytetään noin 6 8 viikkoa, ranteen luutumisen edistymisestä riippuen. Hoitaja poistaa ompeleet 2 viikon kuluttua leikkauksesta. Suojaa edelleen leikattu käsi lastoineen muovipussilla suihkun ajaksi. Saunomista ei suositella lastahoidon aikana. Ompeleiden poiston jälkeen arpi on usein kuiva, kiristävä, kova, punainen ja kutiseva. Aloita ompeleiden poiston jälkeisenä päivänä arven rasvaus ja hieronta. Rasvaa ja hiero ehjää arpea perusrasvalla tai ihoöljyllä 1-2 krt / pv, 5-10 min. Tämä ehkäisee arven kiristymistä ja tarttumista ihon alla oleviin kudoksiin. Suojaa arpea sen punoituksen ajan auringon uv- säteiltä. Haavan paranemisessa voi esiintyä ongelmia, esim. tulehdus, arven liikakasvu. Arven liikakasvua voi hoitaa arvenhoitotuotteilla, jotka sisältävät silikonia. Erilaisia voiteita, geelejä ja levyjä saa apteekeista. Arpi kypsyy eli vaalenee ja tasoittuu yleensä noin vuoden kuluessa. 6 viikkoa leikkauksesta otetaan röntgenkuva, tapaat ortopedin ja toimintaterapeutin. Röntgenkuvasta ortopedi arvioi luutumisen edistymistä ja tarvetta jatkaa lastahoitoa. Mikäli lastahoito päättyy, saat aloittaa käden kevyen käytön arkiaskareissa. Saat ohjausta käden käyttöön ja toiminnallisiin harjoituksiin toimintaterapeutilta. Tarvittaessa kartoitetaan apuvälinetarvetta ja ohjataan niveliä säästäviä toimintatapoja. Keveitä liikunnallisia harrastuksia voit aloittaa, esim. uinti, sauvakävely. Käden toiminnallisuuden ja voiman lisäämisessä kotityöt ja harrastukset ovat hyviä, mielekkäitä käden kuntoutusmuotoja. Autolla ajoa suositellaan vasta, kun yläraajan toimintakyky on palautunut. Tämän jälkeen kontrollikäynnit ovat 3 ja 6 kuukauden kuluttua ranteen luudutusleikkauksesta. Ortopedin arvion ja röntgenkuvauksen lisäksi toimintaterapeutti arvioi käden toiminnallisuutta. Tarvittaessa ota yhteys toimintaterapeuttiin. Yksilölliset ohjeet Toimintaterapeutti\n5 Suojalastan kanssa tehtävät harjoitukset Leikkauksesta saat parhaan mahdollisen hyödyn harjoittelemalla säännöllisesti. Harjoitusten tarkoituksena on palauttaa sorminivelten hyvä liikkuvuus, mahdollistaen tarttumisotteet, jotta suoriudut paremmin päivittäisistä toimista. Tee harjoitukset 4-5 kertaa päivässä, toistoja / harjoitus. Huomioi hyvä istuma-asento ja tee liikkeet huolella ja rauhallisesti turvotuksen sallimissa rajoissa. Pyri pitämään sormet aina keskilinjassa. Anna käden rentoutua liikkeiden välillä. Harjoitus 1: Rystynivelten ojennus ja koukistus Huomioi, että sormien muut nivelet pysyvät suorina rystyjä koukistettaessa. Käytä voimaa sormien ojennukseen ja ylläpidä ojennusta hetki. Harjoitus 2: Sormien keski- ja kärkinivelten ojennus ja koukistus Huomioi, että rystynivelet eivät liiku. Tavoittele sormien kärjillä sormien tyveen. Harjoitus 3: Sormien ojennus ja nyrkistys Ylläpidä sormien ojennusta hetki ja vie sormet kevyesti nyrkkiin. Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri Vaihde Tämä ohje on tarkoitettu hoitosuhteessa oleville potilaillemme.


Ensi viikolla voit nähdä radoilla punaista, muuallakin kuin pelikaverin naamassa klipin jälkeen.\nEnsi viikon 1.1 - 7.1.2018 alkukilpailuvuoroissa pattereissa myös muutama punainen keila. Kaadot punakeilan ollessa ykköskeilana palkitaan klassisella Fazerin sinisellä!\nPunapääviikon yhteistyökumppanina Prisma Mikkeli.\nPerinteinen St.Michel Winter Open on käynnissä ja ensimmäinen kilpailupäivä on takana.\nPäivän ainoasta parituloksesta vastasi Lahden Bayn Eliisa Hiltunen. Tulosta Eliisalle tuli 31 kaadon siivittämänä 1078. Tamperelaista Cherryä edustava Elli Koivisto jäi pisteen päähän parista tuloksella 999, joka riittää päivän toiseen sijaan. Päivän kolmas oli Bar Q Bowlersin Ville Myller tuloksella 997.\nFacebookin Keilaajien kilpailukalenteri -ryhmässä veikkattiin kisailumielessä Peppi Konsterin puhdasta tulosta päivän kilpailuerässä. Pepille puhdasta 911 ja ilmaisen osallistumisen Winter Openiin voitti Niko Liukkonen arvauksellaan 921.\nMikkelissä kaadetaan taas hieno Winter Open\nSt.Michel Bowlersin järjestämä VI St.Michel Winter Open -kilpailu on alkanut. Tämä Mikkelin keilakauden suurin kilpailu on vetänyt edellisvuosina Mikkelin radoille paljon keilaajia muualtakin ihan maan huippuja myöten.\nViime vuonna kisan voitti Tomas Käyhkö, kahtena edellisvuonna suurimman potin pokkasi Joonas Jehkinen ja vuoden 2014 voittaja oli Petteri Salonen.\nHelmikuun 24.päivään kestävässä alkukiilpailussa keilataan 5 sarjaa eurooppalaisella pelitavalla. A- ja B-finaaliin pärjänneet ratkovat tuhtien palkintojen kohtalot 25.2.\nTällä kertaa kisassa on uutuutena 4-henkisin sekajoukkuein pottikisana pelattava joukkuekisa. Veteraaneille on erikoiserä (10.1.) ja naisille kaksi omaa erää (4.2.).


Seuraavat askeleet hyvinvoinnissa: extrabonukset - Muutos.net\nOta seuraava askel matkallasi kohti kestävää elämäntapamuutosta - jo yli 22000 suomalaisen kokemuksella\nExtrabonukset julkaistu 17.1. alkavaan Muutos-valmennukseen liittyville, katso tarkemmat tiedot videolta\nYLLÄTYSLAHJA: Maksuton Muutoksen reseptikirja\nKyllä, Haluan hyödyntää edun ja liittyä ma 17.1. alkavaan Muutos-valmennukseen vain 9 € (norm 29 €.)\nSisältää 161 €:n arvosta bonuskursseja + 14-päivän rahat-takaisin-takuun. Ei sitoutumispakkoa.\nEXTRABONUS ma 17.1.2022 Muutos-valmennukseen liittyville\n- Tuulahduksia tieteestä 4 x 60 min webinaarit. Uusinta tietoa tiedemaailmasta käytännönläheisesti kerrottuna. Aiheina painonhallinta, liikunta ja elämäntapamuutos (arvo 59 €)\n- 5 päivän TreeniStartti -tallenteet lihaskuntoharjoitteluun ja liikunnan ilon sytyttämiseen (arvo 17 €)\n- 5 päivän Avaimet painonpudotukseen -kurssi (arvo 17)\n- 5 päivän Pois säästöliekiltä ja vauhtia aineenvaihduntaan -kurssi (arvo 17 €)\n- 7 päivän Tehostartin -tallenteet (arvo 17 €)\n- 14 päivän Irti sokerista ja makeanhimosta -haasteen tallenteet (arvo 17 €)\n- 5 päivän Vatsan ja suoliston hyvinvointikurssi (arvo 17 €)\n- Liikuntahaasteet (mm. kyykky-, punnerrus-, vatsalihas-, syke ylös- ja kehonhuoltohaasteet)\nBonusten todellinen arvo on 161 €, mutta ne sisältyvät Muutos-valmennukseen!\nVaikka tämä tehostartti on erinomainen aloitus isoille muutoksille terveyden ja hyvinvoinnin saralla, voit saavuttaa vielä paljon enemmän.\nValmennuksen avulla saavutat pysyvän painonpudotus uuden tapamenetelmän avulla ilman ruokarajoituksia. 22 000+ valmennettavan kokemuksella ja onnistumistakuulla.\nEnsimmäinen kuukausi vain 9 € (norm. 29 €). Sen jälkeen Muutos-valmennus jatkuu 29 € / kk ilman sitoutumispakkoa. Voit olla mukana yhteensä 1-12 kk, joten on mahdollista lopettaa ensimmäisen kokeilukuukauden aikana. Kokonaisuus kestää vuoden.\nIlmoitus asiakaspalveluun ([email protected]) riittää lopettamaan tilauksesi vaikka nyt ensimmäisen tarjouskuukauden aikana jos siltä tuntuu. Uskomme, että haluat jatkaa pidempään huomatessasi miten hyvinvointisi muuttuu. Valmennuksessa on ollut mukana jo yli 22 000 valmennettavaa ennen sinua.\nTuomas, Joakim & Kris\nKyllä, Haluan hyödyntää edun ja liittyä ma 17.1. alkavaan Muutos-valmennukseen 9 € (norm 29 €.)


Karviainen, Mustaherukka, Tarhaomenapuu\nKasvio Marjat ja hedelm�t\nKarviainen Ribes uva-crispa Heimo: Grossulariaceae Monik�ytt�inen marja sopii hilloiksi mehuksi ja soseeksi. Piikik�s. Marjat sy�t�vi� sellaisenaankin.\nOn herukoiden sukuun kuuluva marjapensas, jonka\nalkuper�inen esiintymisalue on Euroopassa ja Aasian l�nsiosissa. Pohjoismaissa karviaista tavataan viljelyj��nteen� ja viljelykarkulaisena. Karviainen on vakinainen uustulokas Suomen, Ruotsin\nja Norjan keskiosiin asti ja satunnainen pohjoisempanakin.\nKarviaislajikkeita on kelta- ja punamarjaisia, joiden maku on erilainen. Amerikassa ja Aasiassa on lukuisia muita karviaislajeja, joiden marjoja alkuasukkaat ovat sy�neet, mutta joita ei yleens� viljell�.\nKarviainen on ehkä vielä vaatimattomampi ja helppohoitoisempi kuin herukat. Karviaispensaat kannattaa istuttaa puutarhan eteläsivulle, jossa ne saavat runsaasti valoa. Karviaiset ovat verraten pienilehtisiä, eivätkä pensaat kasva kovin korkeiksi, joten ne eivät juurikaan varjosta ympäristöään.\nVaikka karviaiset ovat peräisin melko karuilta kasvualueilta, ne tarvitsevat kuitenkin hyvän, ravinteikkaan maan, jotta ne tuottaisivat suuria satoja. Ne kasvavat ja pysyvät hengissä kyllä kuivissa ja karuissa rinnepaikoissakin, mutta niiden sato ja marjan koko jäävät kovin pieniksi. Tärkeää on, että maa on kuohkeaa ja ilmavaa, joten hiekan lisääminen istutusvaiheessa kasvualustaan on usein paikallaan.\nTäysin kestävä härmäsienelle on vanha pohjoisamerikkalainen vuoristokarviaislajike 'Houghton', jota usein kutsutaan vain vuoristolaiseksi. Sen sijaan nykyisin Euroopasta tuotavat lajikkeet ovat lähes poikkeuksetta härmänalttiita, ja niiden kasvattaminen vaatii vuosittaisia torjuntaruiskutuksia. Siksi näiden hankkimista kotipuutarhaan kannattaa miettiä tarkoin.\nKarviaispistiäisen tekemän tuhon ovat kaikki karviaispensaiden omistajat joskus nähneet. Pistiäisen toukat syövät karviaispensaan lehdet ja jättävät jäljelle vain lehtiruodit. Marjoihin ne eivät koske. Myöhemmin kesällä, kun toukat ovat koteloituneet ja pudottautuneet maahan, pensaaseen kehittyy uudet lehdet. Lehdettömyys rasittaa pensasta, ja marjat jäävät pieniksi, mutta pensas ei siihen kuole. Seuraavana vuonna tuholainen ei ehkä ilmaannu ollenkaan. Karviaispistiäiset voi hävittää nitistämällä ne sormin tai niitä voi torjua toluvedellä.\nToisinaan karviaispensaissa näkee seitin sisään käpertyneitä lehtiä ja marjoja, joiden sisus on syöty. Tuhon on aiheuttanut karviaiskoisa. Sitäkin voi torjua toluvedellä. Karviaiskoisan tuhot rajoittuvat kuitenkin yleensä vain muutamaan marjaan.\nKarviaishärmää 'Hinnonmäen Keltaisessa'. Muutama Härmäinen marja ei vielä haittaa, mutta ne kannattaa kerätä pois heti alkukesällä.\n'Houghton', I—VI, on pohjoisamerikkalainen nk. vuoristokarviainen. Sen marjat ovat pieniä, tummanpunaisia, ohutkuorisia ja makeita. Sato kypsyy noin pari viikkoa myöhemmin. kuin suomalaisten lajikkeiden sato. Pensas kasvaa suureksi ja tiheäksi, ja sen versot ovat ohuita ja rentoja. Lajike on erittäin taudinkestävä.\n(kuvassa lepaan punainen Lajike)\nR. uva-crispa L. — karviainen, Yksikotinen; 0.5-1 m; haarat pystyjä, nivelistä tavallisesti. 3-piikkisiä; kuluvan kesän kasvainranka kalju. Lehtilapa 2-5 cm leveä, 3-jakoinen, kalju tai karvainen; liuskat isohampaisia. Kukinto 1-3-kukkainen; kukat kaksineuvoisia, 10-15 mm, vaalean- tai punertavan-vihreitä; verhiö tavallisesti. karvainen; terälehdet verholehtiä pienempiä; kukkapohjus kellomainen. Hedelmä 1-2 cm, kellertävä tai punaruskea, usein karvainen. V, VI. — Tuoreissa - kosteissa, runsasravinteisissa metsissä ja niiden reunoilla, kalliokoissa; hemiboreaalinen - temperaattinen, mereinen - mantereinen. Suomessa viljelyjäänne ja -karkulainen I-VI — var. uva-crispa\nVanhin kirjallinen tieto karviaismarjasta Englannissa on hedelm�kauppiaan lasku vuodelta 1276, jolloin Edvard I:n hoviin ostettiin karviaispensaan taimia Ranskasta. Marja onkin ollut suositumpi Englannissa ja Skotlannissa kuin Ranskassa. Ranskalaisillahan\nei ole ollut marjalle edes vakiintunutta nime�. Keskiajalta 1900-luvun alkuun asti marja oli eritt�in suosittu Euroopassa ja varsinkin Englannissa. Kehiteltiin eri lajikkeita, joista toiset sopivat paremmin keitett�v�ksi ja toiset oli jalostettu sy�t�v�ksi kypsent�m�tt�m�n� j�lkiruuissa.\nVuonna 1905 tuotiin Amerikasta erehdyksess� karviaish�rm�-niminen sienitauti, joka tappoi koko karviaissadon Euroopasta. Tauti voitettiin risteytt�m�ll� eurooppalainen karviainen amerikkalaisten, h�rm�nkest�vien lajien kesken. Tarkkaan ottaen nykykarviainen ei siis ole sama alkuper�inen eurooppalainen, mutta ero lienee varsin pieni. Innostus marjaan kuitenkin laantui t�m�n onnettomuuden my�t�, eik� se ole koskaan palautunut ennalleen.\n* Hinnonm�en Keltainen (on hyvä suomalainen jaloste.) * Houghton ( on vanha pohjoisamerikkalainen lajike. Marjat ovat pieniä ja makeita.)\n* Lepaan Punainen. (on myös suomalainen lajike. Se on hyvin taudinkestävä.) Mustaherukka Ribes nigrum\nGrossulariaceae-heimoon kuuluva kasvi. Mustaherukka on alkuper�inen pensas Suomen luonnossa. Sit� tapaa harvakseltaan l�hes koko maasta lehtokorvista, purojen varsilta, rantalehdoista, rannikoilta ja saaristosta. Mustaherukasta voi k�ytt�� sek� marjat ett� lehdet. Marjoissa on paljon C-vitamiinia 180- 200 mg/100 g Viinimarja-nimitys juontaa juurensa 1600- luvulle, jolloin munkit keksiv�t aloittaa viinin valmistuksen herukoiden marjoista. Luonnosta herukan l�yt�� parhaiten, purojen varsilta, rantalehdoista, rannikoilta ja saaristosta. Niit� l�ytyy viel� Inarin korkeudeltakin. Mustaherukka kuuluu kauppayrtteihin. Satoisat ja kest�v�t herukat\nHerukat (Ribens-suku) ovat olleet suomalaisten pihojen hy�tykasveja jo noin kolmesataa vuotta. Ensiksi herukoita lienee siirrelty luonnosta talon ymp�rille otolisirnmille kasvupaikoille, sill� sek� puna- ett� mustaherukka kuuluvat luonnonvaraiseen kasvilajistoomme. Herukoita kasvatetaan yleisesti maapallon pohjoisimmilla alueilla. Etel�mp�n� niiden viljely on v�h�ist�, koska siell� menestyv�t monet muut hedelm�- ja marjakasvit, ja\nherukoita pidet��n yleens� maultaan liian happamina.\nSuomessa kasvaa luonnonvaraisena pohjanpunaherukka (Ribes spicatum),\njota tavataan viel� Inarinkin korkeudella. Nykyiset punaherukkalajikkeemme eiv�t kuitenkaan ole sen j�lkel�isi�, vaan risteytyksiss� on mukana my�s amerikkalaista alkuper�� olevaa l�nnenpunaherukkaa (Ribens rubrum) ja Keski-Euroopasta tuotua alppipunaherukkaa (Ribes petraeum). Nykyinen mustaherukka sen sijaan polveutunee vain yhdest� lajista (Ribens nigrum).\nMustaherukka menestyy Suomessa l�hes yht� pohjoisessa kuin punaherukkakin. Punaherukan valkomarjainen muoto valkoherukka sen sijaan\non talvenkest�vyydelt��n paljon heikompi. Se kasvaa viel� Oulun korkeudella, mutta sit� pohjoisempana se menestyy jo huonosti.\nHerukat ovat helppohoitoisimpia puutarhakasvejamme, joten niit� soisi l�ytyv�n jokaisesta pihasta. Jos herukkapensaille on l�ytynyt sopiva kasvupaikka, ne menestyv�t vuodesta toiseen hyvin v�h�ll� hoidolla ja antavat silti runsaita satoja.\nHerukka, kuten kaikki marja- ja hedelm�kasvit, kehitt�� silmuihin kukka-aiheet jo syksyll�. Siihen tarvitaan runsaasti valoa, ja\nsiksi kasvupaikan on oltava aurinkoinen. Toisinaan n�kee varjossa kasvavia, upeita, tumrnanvihre�lehv�st�isi� herukkapensaita, mutta marjoja niist� ei paljon l�ydy.\nHerukat menestyv�t parhaiten syv�multaisessa, hikev�ss� maassa, joka ei ole liian m�rk�, mutta ei liian kuivakaan. M�r�ss�, huonosti salaojitetussa maassa herukan juuristo k�rsii helposti hapettomuudesta, ja pensaat r�nsistyv�t. Herukkaa ei kannata istuttaa my�sk��n jyrkk��n rinteeseen, koska siin� herukka k�rsii varmasti aika ajoin veden puutteesta Jos marjaterttujen alimmista marjoista suurin osa varisee, ja\nj�ljelle j��v�t kypsyv�t normaalia aikaisemmin, on kasvupaikka liian kuiva. Herukoilla on verraten matala juuristo, ja siksi juuriston tasainen vedensaanti on t�rke��.\nJos maa on kovin savinen, niin kuin se Suomessa hyvinusein on, sit� kannattaa kuohkeuttaa lis��m�ll� hiekkaa, turvetta, kuorirouhetta yms. N�in savisestakin maasta saadaan herukalle hyv�, ilmava kasvualusta.\nHerukat kukkivat aikaisin kev��ll�, jolloin p�lytt�j�-hy�nteisi�\non viel� verraten v�h�n. Kimalaiset ovat liikkeell� ensimm�isin�, koska\nniille riitt�� 10-12 �C:n l�mp�tila. Mesi�iset sen sijaan tarvitsevat 15—16 �C:n l�mp�tilan. Punaherukka on kaunis kukkiessaan.(kuvassa)\nKimalaiset ovatkin herukoiden t�rkeimm�t p�lytt�j�t, ja mehil�isi� n�kee herukkapensaassa yleens� vasta kukinnan loppupuolella. P�lyttymisen onnistumiseksi kasvupaikka ei saisi olla liian tuulinen, koska hy�nteiset karttavat t�llaisia paikkoja.\nHerukoiden taimia on saatavana tervetaimina. Ne\novat hinnaltaankin verraten edullisia. T�llaiset taimet ovat luonnollisesti kaikkein puhtaimpia. Taimet myyd��n kev��ll� tai my�h��n syksyll� nk. avojuurisina. Ne ovat silloin lepotilassa, ja ne on pakattu\nkevyesti suojapakkaukseen. Avojuuriset taimet on istutettava v�litt�m�sti pakkauksen avaamisen j�lkeen, jotta juuret eiv�t kuivuisi. Jos maa on rakenteeltaan kovin raskasta, istutuskuoppaan kannattaa lis�t� turvetta, kuorihumusta tms. Juuret levitet��n istutuskuopan pohjalle ja peitell��n maalla. Kev��ll� istutettaessa maahan lis�t��n samalla pieni kourallinen moniravinteista puutarhalannoitetta. Jos taimet istutetaan syksyll�, lannoittaminen j�tet��n kev��seen. Taimet istutetaan noin 5 cm entist� kasvusyvyytt��n syvemm�lle. Kev��ll� istutettaessa taimet typistet��n heti 15—20 cm:n korkeudelta. Syksyll� istutetut taimet leikataan vasta kev��ll�, koska leikkaaminen heikent�� aina talvenkest�vyytt�.\nHerukan taimia myyd��n usein my�s nk. astiataimina. Se tarkoittaa sit�, ett� taimi on kasvanut ruukussa niin kauan, ett� se on ehtinyt juurtua siihen kunnolla. Astiataimia voidaan istuttaa koko kasvukauden ajan. Taimi poistetaan ruukusta tai muovipussista varovasti ja istutetaan paikalleen multapaakkua hajoittamatta. Kasvussa olevaa tainta\nei leikata. Tarvittavat leikkaukset on tehty jo kev��ll� taimistossa.\nMultaaminen on yksinkertaisin ja hyvin varma tapa lis�t� taimia. Se sopii erityisesti mustaherukalle ja karviaiselle.\nPuna-ja valkoherukka on viisainta lis�t� pistokkaista. Sek� musta-herukka ett� karviainen — etenkin rentokasvuiset lajikkeet — kasvattavat pitki�, kaarevia versoja, jotka suorastaan hakeutuvat p�ist��n maata kohden. T�llaiset versojen p��t taivutetaan kev��ll� maahan, kiinnitet��n koukulla taivekohdasta siten, ett� verson p�� j�� maanpinnan yl�puolelle. Kes�n aikana toukun alla oleva versonosa juurtuu\nmaahan. Syksyll� tai seuraavana kev��n� juurtunut verso katkaistaan emotaimesta, ja uusi taimi voidaan siirt�� lopulliselle kasvupaikalleen.\nIstutamisen j�lkeen sen kaikki maanp��lliset versot typistet��n parin kolmen silmun yl�puolelta. Typistetty taimi kasvaa, ja tuuheutuu nopeasti uudeksi pensaaksi. T�m� lis�ystapa sopii erityisesti silloin, kun halutaan vain muutama lis�taimi.\nMustaherukkaa ja karviaista voidaan lis�t� k�tev�sti multaamalla.(livassa)\nHerukat on helppo lis�t� my�s puutuneista pistokkaista, jotka otetaan my�h��n syksyll�, kun versot ovat hyvin tuuheentuneet eli lehdet ovat jo varisemassa. Pistokkaat leikataan terveist� pensaista. Etenkin mustaherukan pistokkaita per�tt�ess� on syyt� muistella, onko pensaassa aikaisemmin n�kynyt �k�m�punkkien turvottamia silmuja tai kes�n aikana kuihtuneita versoja, jotka kieliv�t versoja vioittavista tuholaisista. Pistokasmateriaaliksi otetaan samana vuonna kasvaneita, terveit� ja voimakkaita versoja. Ne p�tkit��n noin 20 cm:n mittaisiksi. Maahan levitet��n mustaa muovia, esimerkiksi mansikka-muovia, jonka reunat mullataan huolellisesti maahan. Pistokkaat pistell��n muovin l�pi maahan niin syv�lle, ett� vain\npari kolme silmua j�� n�kyviin muovin yl�puolelle.\nSeuraavana kev��n�, heti lumen sulettua, tarkistetaan onko routa liikutellut pistokkaita yl�s maasta. Tarvittaessa pistokkaat painellaan tiukasti takaisin maahan. Kes�n aikana muovin yl�puolella olevat silmut puhkeavat versoiksi, ja muovin alapuolelle j��v� verso juurtuu maahan. Syksyll� pistokkaasta on kehittynyt jo pikku taimi, jossa on 1—3 versoa.\nTaimi voidaan siirt�� syksyll� tai seuraavana kev��n� lopulliselle kasvupaikalleen. Se istutetaan nyt noin 10 cm syvemm�lle, ja versot typistet��n noin 10 cm:n korkeudelta maanpinnasta. T�ll� tavoin saadaan hyvin haarautuva pensas.\nHerukoiden lis��minen puutuneista pistokkaista:\nA. Syksyll� pistokkaat pistet��n muovin l�pi maahan.\nB. Seuraavana kev��n� pistokas juurtuu ja muovin yl�puolella olevat silmut\nC. Toisena vuotena pistokas siirret��n lopulliselle kasvupaikalleen. Taimi\nistutetaan n. 10 cm syvemp��n ja versot typistet��n 10-15 cm:n korkeudelta.\nIstuta herukat yksitt�in tai aidanteeksi\nKotipuutarhojen herukkapensaat on perinteisesti\nistutettu yksitt�in, ja kunkin pensaan ymp�rille on rakennettu oma tukikehikko. T�ll� tavoin pensaat saavat eniten valoa joka suunnalta, ja\nmist� kehittyy leveit� ja n�ytt�vi�. Yhdest� punaherukkapensaasta saattaa saada satoa parikin sangollista ja mustaherukastakin melkein saman verran.\nJos puutarhassa on runsaasti tilaa ja pensaita istutetaan vain muutamia, yksitt�isistutus saattaa edelleenkin olla paras tapa. Pensaiden istutuset�isyys toisistaan on silloin v�hint��n 1,5 metri�.\nToinen vaihtoehto on, ett� pensaat istutetaan riviin aidanteeksi, jolloin taimiv�liksi j�tet��n 60-100 cm. Mustaherukat istutetaan tihe�mp��n kuin valko- ja punaherukat. Aidanteessa suurin osa pensaiden versoista hakeutuu rivin molemmille sivuille, koska siten ne saavat eniten valoa. Tukirakenteita tarvitaan nyt vain rivin pitkille sivuille ja p�ihin. T�llaisen aidanteen voi istuttaa esimerkiksi rajaamaan oleskelupihan hy�typihasta. Aidanneistutuksessa yhden pensaan antama sato j�� luonnollisesti alhaisemmaksi kuin yksitt�in kasvavan pensaan, mutta my�s hoitoty�t helpottuvat. Tihe��n istutetut pensaat varjostavat tehokkaasti alustansa\nja vuosien mittaan rikkakasveista on yh� v�hemm�n haittaa. Pensasrivin alusta kannattaa peitt�� jollakin eloper�isell� katteella, karikkeella, ruohonsilpulla, yms. tai vaikkapa sanomalehdill�. Silloin rikkakasvit pysyv�t varmasti kurissa. Lis�ksi kate s�ilytt�� maan kosteuden, ja sen alla viihtyv�t my�s lierot, jotka ovat elint�rkeit� maan kuohkeuden s�ilytt�misess�. My�s nurmikon leikkaaminen aidanteen sivuilta on helpompaa kuin yksitt�isten pensaiden ymp�rilt�.\nAidanneistutus sopii erityisen hyvin mustaherukalle, koska useimmat meill� viljelt�vist� lajikkeista ovat niin rento-kasvuisia, ett� pensaat\nvaativat tukemista. Mutta my�s puna-ja valkoherukkapensaat ovat n�ytt�vi� aidanteena, ja niit� ei v�ltt�m�tt� tarvitse edes tukea.\nHerukkapensaat voidaan leikata syksyll� tai kev��ll�. Jos ne leikataan syksyll�, ty� pit�� tehd� melko varhain, mieluiten heti sadonkorjuun j�lkeen, jotta leikkauspinnat ehtisiv�t arpeutua ennen talven tuloa.\nKev�tleikkaukset pit�� taas tehd� mahdollisimman aikaisin kev��ll�, koska herukoiden silmut puhkeavat ja l�htev�t kasvuun heti kun\nilma l�mpenee. Kev��ll� leikattaessa etuna on, ett� pensaat ovat silloin lehdett�mi�, ja versojen kunto ja leikkaustarve on helppo m��ritt��.\n'�jebyn'-mustaherukkaaidanteeksi istutettuna. Versojen alla kulkee kannatinrima.\nIk��ntyess��n versot tummuvat, niiden kuori sammaloituu ja alkaa hilseill�, ja kukat ja marjat kehittyv�t vain verson latvaosiin. T�ss� vaiheessa verso kannattaa jo poistaa. Mustaherukoilla versot vanhenevat paljon nopeammin kuin muilla herukoilla. Mustaherukan 5-6-vuotiaat sek� puna- ja valkoherukan paria vuotta vanhemmat versot ovat yleens� poistettavia.\nMustaherukkapensaita kannattaa leikata jonkin verran joka vuosi.\nPoistettava verso leikataan l�helt� maanrajaa. T�m� kiihdytt�� uusien versojen synty�. T�ysikasvuiseen pensaaseen j�tet��n noin 25 voimakasta versoa. Vanhat, heikot ja liian lamoavat ja murtuneet versot poistetaan.\nPuna- ja valkoherukka vaativat huomattavasti v�hemm�n leikkaamista. Ne voi j�tt�� muutamaksi vuodeksi jopa t�ysin leikkaamatta, koska niiden versonkasvu on v�h�isemp�� kuin mustaherukalla.\nHerukkapensaat voivat kotipuutarhassa pysy� elinvoimaisina ja satoisina parikymment�kin vuotta, jos niit� hoidetaan vuosittain.\nJos pensaat ovat olleet leikkaamatta vuosikausia ja niiden uusiutuminen on tyrehtynyt, niit� voidaan yritt�� nuorentaa voimakkaalla\nleikkauksella. Silloin pensaasta poistetaan yhten� vuotena yksi kolmannes ja seuraavana vuotena toinen kolmannes jne. N�in juuriston ja versojen v�linen tasapaino ei h�iriinny liikaa.\nJos pensaan juurakko on alkanut jo lahota, sit� ei kannata yritt�� en�� pelastaa nuorennusleikkauksella. Lahojuurinen pensas ei yksinkertaisesti en�� jaksa tuottaa kunnon versoja, ja silloin sadotkin j��v�t olemattomiksi. T�llainen pensas on teht�v�ns� tehnyt, ja sen aika\non joutua kompostiin. Herukoilla on pieni juurakko, joten niiden kaivaminen yl�s onnistuu tavallisella pistolapiolla.\nJos herukkamaa halutaan pit�� entisell� paikallaan, ei uutta pensasta pid� istuttaa aivan entisen pensaan kohdalle, koska siin� saattaa olla viel� lahoavia juuria ja maa on muutenkin v�synyt. Siirtyminen puolikin metri� sivuun entisest� istutuskohdasta auttaa jo asiaa. Uudesta taimesta kehittyy parissa kolmessa vuodessa satoa tuottava pensas, ja sadot ovat varmasti suuremmat kuin vanha r�nsistynyt\npensas koskaan pystyisi tuottamaan. Vanhan pensaan uusiminen on paikallaan my�s sen vuoksi, ett� vuosien mittaan siihen on saattanut pesiyty� viruksia sek� muita tauteja ja tuholaisia.\nMustaherukkapensas ennen leikkausta ja nuorennusleikkauksen j�lkeen.\nPuna- ja valko-herukkapensaista poistetaan vanhimmat oksat muutaman vuoden v�lein.\nHerukkapensaat ovat melko v�h�ll� toimeen tulevia kasveja, mutta lannoittamista ei pid� kuitenkaan kokonaan unohtaa. Jos pensaista poistetaan vuosittain huomattava m��r� versoja, on uutta kasvua varten annettava my�s ravinteita. Komposti, tuhka, karjanlanta ym. eloper�iset lannoitteet sopivat kaikille herukoille. Jos\nversonkasvu on ollut heikkoa, kannattaa antaa viel� jotakin moniravinteistapuutarhalannoitetta pari kourallista isolle ja yksi pienelle pensaalle. Runsastyppisi� lannoitteita on annettava vain varoen. Lannoitteet annetaan aikaisin kev��ll�. Herukkapensaiden alustojen k��nt�mist� kovin syv�lt� on v�ltett�v�, koska osa herukan juurista on melko l�hell� maan pintaa. K��nt�misen sijasta on suositeltavaa k�ytt�� erilaisia katteita, jotka pit�v�t rikkakasvit kurissa ja ovat muutenkin hyv�ksi maan rakenteelle.\nHerukan tuholaisista vaikein on �k�m�punkki, joka kiusaa l�hinn� mustaherukkaa. Tuholaisvioituksen tunnistaa kev��ll�\nsilmuista, jotka ovat turvonneet py�reiksi pallukoiksi ja ovat vaaleampia kuin muut silmut. Ne eiv�t koskaan puhkea lehteen. Jos silmun\nhalkaisee ja tarkastelee sit� hyv�ll� suurennuslasilla tai mikroskoopilla, sen sis�ll� voi n�hd� kymmeni� pieni� punkkeja. Punkin elinkiertoon kuuluu, ett� kev��ll� ilman l�mmetess� tarpeeksi ne nousevat silmun p��lle ja siirtyv�t tuulen mukana uusiin kohteisiin. Siksi herukkapensaiden punkkisyyni on teht�v� aikaisin kev�ttalvella, ja\nkaikki turvonneet silmut on ker�tt�v� viimeist��n huhtikuun loppuun menness�. Ker�tyt silmut on h�vitett�v� polttamalla. Punkkeja esiintyy hyvin vaihtelevasti eri vuosina. Voi menn� vuosia, ett� niit� ei n�y ollenkaan, mutta sitten er��n� vuonna niit� on kaikkien puutarhoissa. Suurin punkin aiheuttama haitta on, ett� ne levitt�v�t suonenkatovirusta. T�ll�in mustaherukalta puuttuvat lehtisuonet, ja pensaan sadontuotto laskee oleellisesti. Siksi pahan punkkivuoden j�lkeen kannattaa tarkkailla pensaita. Jos sadot pienentyv�t huomattavasti aikaisempiin vuosiin verrattuna ja viroottisia lehti�kin l�ytyy, on pensas menetetty. Viruksia ei koskaan saada pois kasvien solukoista muutoin kuin h�vitt�m�ll� koko kasvi.\nHerukkapensaissa n�kyy kes�ll� usein kuihtuvia oksia. T�m�n aiheuttavat todenn�k�isesti herukanversos��sken toukat, jotka asustavat verson sis�ll�. Saastuneet oksat leikataan pois heti niiden ilmaannuttua\nHerukan�k�m�-punkkien vioittamia silmuja.\nPuna- ja valkoherukkapensaisiin ilmaantuu usein\nkes�ll� kupruilevia lehti�, joissa on kirkkaanpunaisia l�iski�. Kurkistus lehden alle paljastaa, ett�herukkakirvat ovat asialla. Jos niit� on hyvin runsaasti, ne saattavat liata my�s marjoja, mutta muuten muutamasta kupruilevasta lehdest� ei ole haittaa. Punertavat lehdet voi ker�t� pois.\nMarjapensaissa n�kyy usein kes�n aikana k�pertyvi� versonp�it� ja lehti�, toukkaisia marjoja ym. vioitusta. T�llaiset versot ja lehdet on hyv� poistaa sit� mukaa kun niit� ilmaantuu, koska niiss� on aina jonkin hy�nteisen toukkia, munia tai jotain muuta kehitysastetta.\nHerukkakirvan vioitus n�kyy lehdiss�.\nKaikki herukat ovat suhteellisen kest�vi� tautien suhteen, eiv�tk� mitk��n niiden taudeista vaadi v�ltt�m�tt� kemiallista torjuntaa. Siten herukat ovat todellisia kotipuutarhakasveja\nja soveltuvat hyvin kasvatettavaksi t�ysin luonnonmukaisesti.\nHerukan taudeista haitallisin on karviaish�rm�. Sen aiheuttaa Sphaerotheca mors-uvae -sieni. Nimens�\nmukaisesti sieni esiintyy my�s karviaisella. Mustaherukalla karviaish�rm�� on vain nuorissa latvaversoissa valkoisena h�rm�m�isen� katteena. Jos saastunta on voimakas, versot ruskettuvat ja saattavat kuivua kokonaan. Tauti on eritt�in hankala esimerkiksi Keski-Euroopassa,\nmiss� kaikki mustaherukkalajikkeet ovat sille alttiita. Meill� ainoastaan vanha 'Br�dtorp'-lajike on altistunut karviaish�rm�lle, ja siksi se ei ole en�� myynniss�. Kaikki nykyiset mustaherukkalajikkeemme ovat kest�vi� t�lle taudille.\nPuna- ja valkoherukalla esiintyy my�s karviaish�rm��, mutta niill� tauti ei ole kovin haitallinen. Sen tunnistaa siit�, ett� marjojen pinta muuttuu himme�ksi. Tauti ei kuitenkaan pilaa marjoja k�ytt�kelvottomiksi, eik� sit� edes huomaa, jos ei tunne tautia.\nVaristetautia aiheuttaa Gloeospordiella-sieni. Tauti on melko yleinen puna- ja valkoherukalla sek� karviaisella.\nTaudin vaivaaman pensaan lehdet varisevat keskell� kes��. Marjat j��v�t roikkumaan pensaaseen, mutta niiden kehitys keskeytyy, koska pensaan elintoiminnot heikkenev�t ilman yhteytt�v�� lehv�st��. Tautia voi yritt�� torjua leikkaamalla pois kaikki saastuneet versot ja polttamalla ne. Jos tauti kuitenkin ilmaantuu samaan pensaaseen vuodesta toiseen, pensas on syyt� h�vitt��.\nHarmaalaikkutaudin aiheuttaja on Mycosphaerella ribes -sieni. Tauti\non melko yleinen puna- ja valkoherukalla. Nimens� mukaisesti se aiheuttaa harmaita laikkuja lehtiin. Luonnollisesti se rasittaa jonkin verran pensaita, koska lehtien yhteytt�mispinta-ala pienenee, mutta tauti ei kuitenkaan anna aihetta mink��nlaiseen torjuntaan.\nMustaherukkapensaiden lehtien alapinnat ovat joinain syksyin� ruosteenruskeita. Tauti on nimelt��n herukanvillaruoste ja sen aiheuttaja on Cronartium ribicola -sieni. Tauti on harmiton eik� siit� tarvitse v�litt��.\nMustaherukkalajikkeet kypsymisj�rjestyksess� menestymisvy�hykkeineen:\n'Melalahti', IV—VII, on Kainuusta l�ytynyt luonnonkanta. Sit� suositellaan kasvatettavaksi Pohjois-Suomessa. Marjat\novat hyv�nmakuisia eiv�tk� varise. Lajike on taudinkest�v�. Pystykasvuinen.\n'�jebyn', I—VI, on Suomessa eniten viljelty mustaherukkalajike. Sen marjat ovat hyv�nmakuisia eiv�tk� ne varise herk�sti. Kasvutapa on melko lamoava, ja pensas vaatii tukemista.\n'Ola' on uusi suomalainen jaloste, joka on tulossa myyntiin. Lajike on talvenkest�v� ja satoisa.\n'�jebyn'-mustaherukka on hyv� kotipuutarhalajike. Marjat ovat hyv�nmakuisia, kypsyv�t samanaikaisesti eiv�tk� varise.\n'Mortti', I—IV on suomalainen jaloste.\nSen marjat ovat paksukuorisia ja melko hyv�nmakuisia, eiv�tk� ne varise. Pensas on pystykasvuinen, joten se ei v�ltt�m�tt� vaadi tukemista.\nPunaherukkalajikkeet kypsymisj�rjestyksess� menestymisvy�hykkeineen:\n'Jonkheer van Tets', I—IV on korkea ja pystykasvuinen. Sill� on tummahkot, maukkaat marjat.\n'Punaisen Hollantilaisen', I—V kasvutapa on leve� pensasmainen. Sen marjat ovat kirkkaanpunaisia.\n'Rotes Wunder', I—IV on muunnos edellisest�. Pensas on pystykasvuinen ja satoisa.\n'Rondon-lajikkeen, I—III, marjat ovat suuria ja hapahkoja.\n"Valkea Hollantilainen', I—V, ja 'Valkea J�terbog', I—V ovat molemmat matalakasvuisempia kuin punaherukat, ja marjat ovat v�hemm�n happoisia kuin punaherukalla.\nJoskus voi mustaherukkapensaan sis�lt� tai l�hist�lt� l�yt�� herukan, jonka marjat ovat kypsin� kellert�v�nvihreit�. T�llainen luonnonoikku on syntynyt siten, ett� mustaherukan kukka on p�lyttynyt omalla siitep�lyll��n. Muutama vuosi sitten Suomessa laskettiin viljelyyn vihre�marjainen herukka, joka sai lajikenimekseen "Vertti'. Sen marjat ovat oikeastaan mustaherukoita, joista puuttuvat v�riaineet. Marjat ovat muutoinkin kuin miedompia '�jebyn'-lajikkeen\nmarjoja; maku on miedompi ja happoa on v�hemm�n. Marjat ovat my�s hiukan pienempi�, ja pensas j�� hiukan matalammaksi ja lamoavammaksi. Vertti'\non mielenkiintoinen lis� herukoiden joukkoon. Miedon makuisena se soveltuu hyvin tuorek�ytt��n ja my�s hillojen raaka-ameeksi. Erityisen hyvin "Vertti' sopii viinien valmistukseen, ja t�h�n tarkoitukseen sit� Suomessa jo viljell��nkin. Menestymisvy�hykkeet ovat I—IV.\n'Jonkheer van Tets' -lajikkeen marjat kypsyv�t noin viikon verran aikaisemmin kuin 'Punaisen Hollantilaisen'. Marjat ovat tummanpunaisia ja maittavia.\nPuna- ja valkoherukat voidaan mainiosti kasvattaa yksirunkoisiksi pikkupuiksi. Taimesta valitaan yksi voimakas, suoraan yl�sp�in kasvava verso rungoksi. Kaikki muut versot poistetaan. Runkoverson tueksi laitetaan tukeva keppi, ja verson annetaan kasvaa noin metrin korkuiseksi. Kaikki tyvelt� ja rungosta puhkeavat sivuversot\npoistetaan heti alkuvaiheessa. Kun runko on kasvanut riitt�v�n korkeaksi - siihen kuluu pari vuotta - sen latvuksen annetaan haaroittua. Latvaversoja voidaan taivutella vaaka-asentoon, ja my�s leikkaamalla voidaan latvusta muotoilla siten, ett� versojen kasvu suuntautuu sivuille p�in. Valkoherukan marjat ovat makeita. Ne kest�v�t pensaissa pitk��n syksyyn.\nNelj�n viiden vuoden kuluessa marjapuu alkaa n�ytt�� todella pikkupuulta. Tyvelt� ja rungosta ei kasva en�� versoja, ja sadon painosta marjapuun versotkin painuvat kauniisti vaaka-asentoon. Marjapuun rungon tukena on oltava jatkuvasti tukipuu, jotta rungosta tulisi suora eik� tuuli p��se taivuttelemaan raskasta latvusta. Marjapuun voi hankkia my�s taimiliikkeest�; saatavana on herukka- ja karviaispuita. N�iden runko-osana k�ytet��n yleens� kultaherukkaa, josta\nmarjapuille saadaan suora ja tukeva runko.\nMarjapuuksi kasvatettu 'Valkoinen Hollantilainen'. Runko on tuettava tukevalla kepill�.\nTarhaomenapuu Malus domestica\nHeimo: Rosaceae Ruusukasvit Ven�l�inen risteytys Kukat valkoiset. Hedelm�t n. 3 cm, ovaalin kartiomaisia, kirkkaanpunaisia. Maku makeahkon happoinen. Lajike\non ruvenkest�v� ja hyvin talvenkest�v�. ANTONOVKA tunnetuimpia lajikkeitamme niin kotipuutarhoissa kuin ammattiviljelmill�. Etusivulle\n�All copyright Saarinen


Spartakistikapina – Wikipedia\nSpartakistikapina eli Tammikuun kapina on Berliinissä 5.–12. tammikuuta 1919 tapahtuneelle kapinaliikkeelle yleisesti annettu nimitys. Kapinaan liittyi yleislakko ja erilaista kapinaliikkeitä. Yksi kapinaliikkeen keskeisimmistä kukistajista oli sosiaalidemokraattinen puolustusministeri Gustav Noske ja hänen apunaan kaupungin kodinturvajoukot. Kapina on yksi keskeisimmistä Saksan vallankumousliikehdinnän tapahtumista vuosina 1918–1919.\nKansannousua Berliinin kaduilla tammikuussa 1919.\nTapahtumista käytetään yleisesti nimitystä spartakistikapina, vaikka Spartakistiliitto ei aloittanut eikä johtanut kapinaa, vaan osallistui siihen vasta kun tapahtumat olivat jo alkaneet.\n3 Verinen viikko (6.–13. tammikuuta)\nYhteenoton taustalla olivat Saksan vasemmiston eriävät näkemykset siitä, mihin suuntaan työväenliikkeen olisi pitänyt edetä vuoden 1918 marraskuun vallankumouksen jälkeen. Saksan sosiaalidemokraattinen puolue (SPD) oli muodostanut uuden hallituksen ja pyrki perustamaan parlamentaariseen demokratiaan nojaavan tasavallan, Saksan itsenäinen sosiaalidemokraattinen puolue (USPD) vaati suoraa sosialistista vallankumousta ja radikaaleimmat spartakistit halusivat luoda Venäjän esikuvaa vastanneen neuvostovallan. Kun Friedrich Ebertin johtama sosiaalidemokraattinen hallitus ilmoitti, että Saksan tulevasta valtiomuodosta päättäisi perustuslakia säätävä kansalliskokous eivätkä työläisten ja sotilaiden neuvostot, spartakistit kääntyivät avoimesti hallitusta vastaan ja vaativat työläisiä ja sotilaita puolustamaan neuvostoja. Spartakistien johtajat perustivat tammikuun alussa Saksan kommunistisen puolueen (KPD).\nKapina alkoi 4. tammikuuta, kun Preussin sosiaalidemokraattinen sisäministeri Paul Hirsch erotti Berliinin poliisipäällikön Emil Eichhornin. Hän oli USPD:n jäsen ja hänet oli valinnut tähän tehtävään Berliinin kansankomisaarien neuvosto marraskuussa 1918. Tämän tapahtuman seurauksena mielenosoittajat valtasivat Berliinin Kochstrassella sijainneen sosialidemokraattisen puolueen lehden Vorwärtsin toimituksen, ja he pystyttivät barrikadeja kaduille. Muita työntekijöitä liittyi nopeasti tähän tapahtumaan, ja he tukkivat useita lähistön katuja. Syynä tapahtumaan oli lehden julkaisemat spartakisteille negatiiviset artikkelit, joita oli ilmestynyt aina syyskuusta 1918 lähtien.\nSekä USPD:n että uuden kommunistinen puolueen johtajat reagoivat tilanteeseen nopeasti ja julistivat kaupunkiin yleislakon 7. tammikuuta 1919. Arviolta noin 500 000 työntekijää meni lakkoon, ja osa heistä osoitti mieltään Berliinin keskustassa tuona viikonloppuna. Kahden päivän kuluttua yleislakosta ryhmän sisäiset erimielisyydet kuitenkin estivät enempien toimenpiteiden tapahtumisen.\nVallankumouksellinen komitea koostui 52 jäsenestä, joihin kuuluivat niin Karl Liebknecht kuin Georg Ledebour. Sen tarkoituksena oli ottaa itselleen valta Berliinissä. Kuitenkin kaksi päivää lakon jälkeen komitean sisäiset erimielisyydet estivät tavoitteiden viemisen eteenpäin. Jotkut kapinalliset olisivat halunneet armeijan sekaantuvan tapahtumiin, mutta osa halusi myös neuvotteluja hallituksen ja Ebertin kanssa. Ne työntekijät, jotka edelleen pitivät hallussaan toimituksen rakennusta, aloittivat myös taistelun kaduilla. Tästä oli seurauksena ns. ”Verinen viikko”.\nMyöskään Kommunistisen puolueen johto ei ollut yksimielinen siitä mitä pitäisi tehdä. Karl Liebknecht, päinvastoin kuin Rosa Luxemburg kannatti Ebertin hallituksen väkivaltaista suistamista. Jos sitä ei tehtäisi niin kommunistit (KPD) eriytyisivät liiaksi työtätekevien massojen tahdosta. Saman aikaisesti useat kommunistien johtajat yrittivät saada asialleen sotilaallista tukea Beriiniin sijoitetuista joukko-osastoista, sekä eritoten Volksmarinedivisionin taholta. Tämä joukko koostui merimiehistä, joiden lakosta joulukuussa koko kapinaliike oli saanut alkunsa.\nVerinen viikko (6.–13. tammikuuta)Muokkaa\nSosialistihallitus pääministeri Ebert teki sopimuksen armeijan kanssa kapinan tukahduttamiseksi. 8. tammikuuta kommunistit (KPD) jättivät vallankumouskomitean toiminnan, sen jälkeen kun USPD:n edustajat olivat pyytäneet Friedrich Ebertiä neuvotteluihin kapinoitsijoiden kanssa. Tämän tapahtuman aikana työläismassat saivat tiedon Vorwärts (SPD) –lehdessä otsikolla Die Stunde der Abrechnung naht! (Tilinteon hetki koittaa) julkaistusta artikkelista. Samalla he myös saivat tietää, että SPD:n hallinto oli päättänyt tukahduttaa kaikki työläismassojen kapinoinnit väkivalloin Freikorpsin avulla. Friedrich Ebert oli todellakin käskenyt puolustusministeri Gustav Noskea toimimaan 6. tammikuuta 1919. Tällöin vallankumouksellinen komitea lopetti keskustelut SPD:n kanssa, ja näin spartakistien ryhmittymä kutsui jäseniään tarttumaan aseisiin.\nSamana päivänä Friedrich Ebert määräsi Freikorpsin hyökkäämään kapinoivia työläismassoja vastaan. Tämä miliisiluonteinen järjestö muodostui entisistä ensimmäisen maailmansodan veteraaneista, joilla vielä oli hallussa aseensa. Tämä antoi heille merkittävä ylivoiman. Freikorps sai nopeasti haltuunsa barrikadien sulkemat kadut ja vallatut rakennukset. Useat työläiset antautuivat, joskaan se ei estänyt sotilaita surmaamasta useita heidän joukostaan. Tuntematon määrä siviilejäkin sai surmansa näiden taistelujen aikana.\nFreikorps pidätti Karl Liebknechtin ja Rosa Luxemburgin, ja heidät teloitettiin 15. tammikuuta. Rosa Luxemburgin ruumis heitettiin Landwehrkanal-kanavaan. Teloittajat toki löytyivät, heidät tuomittiin, mutta vapautettiin kaikista syytteistä toukokuussa 1919..\n↑ 1919: THE SPARTACIST UPRISING (html) Weimar and nazi Germany study. 29. syyskuuta 2013. http://weimarandnazigermany.co.uk/. Viitattu 01.02.2014. (englanniksi)\n↑ Termiä «Sparatakistikapina » käytetääm usein syyttelevässä merkityksessä kun halutaan itse asiassa puhua Saksan vallankumouksesta marraskuussa 1918; katso enemmän Gilbert Badia, "Spartakisme", Encyclopédie Universalis (1990), tome 21 p.405.\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Spartakistikapina&oldid=18736275”\nViimeksi muokattu 17. helmikuuta 2020 kello 17.46\nSivua on viimeksi muutettu 17. helmikuuta 2020 kello 17.46.


Luovan tarina - Prafit Oy\nLUO OMA ARKESI - SE ON VAIN JÄRJESTELYKYSYMYS\nVaatehuone, eteinen, makuuhuone, lastenhuone, työhuone, olohuone, varasto - valitse Luova\nLuova-säilytysjärjestelmän tarina alkaa 60-luvulta, jolloin ensimmäiset urapaneeliseinäjärjestelmät asennettiin. Kaupoissa urapaneelia on käytetty vuosikymmeniä tehokkaammaan esillepanon mahdollistajana. Se mahdollistaa myös helpon muuntelun valikoiman tai sesongin muuttuessa. 80-luvulla Prafit Oy:n perustajat kiinnostuivat urapaneelin monikäyttöisyydestä. Siinä vaiheessa järjestelmä oli käytössä lähinnä vain myymälöissä.\nTällä vuosikymmenellä urapaneelijärjestelmä on kokenut muodonmuutoksen, jossa inspiroinnin lähteenä on ollut luovuus ja muunneltavuus kodin käytetyimpien tilojen hallinnassa. Usein tulee tilanteita, jolloin tilan käyttötarve muuttuu tai huoneen ilmettä halutaan muokata. Luovalla se on vain järjestelykysymys. Nykyään Luova-järjestelmää käytetään myös mm. päiväkodeissa, kotien eteisissä, vaatehuoneissa, varastoissa ja lastenhuoneissa. Urapaneeli tarvitsee vain seinän taakseen. 18 mm paksu paneelilevy voidaan kiinnittää suoraan seinään, jolloin tila ei kutistu tarpeettomasti. Remonttitilanteessa taustaseinää ei tarvitse käsitellä, siisti urapaneeli peittää alla olevan pinnan.\nLuovan avulla voit luoda itse oman tilasi, tehdä siitä persoonallisen ja muuttaa sitä tarpeen mukaan. Sarjaan kuuluu tarvikkeita kaikkiin tarpeisiin: hyllyjä, koukkuja, koreja, laatikkoja, vaaterekkejä ja kaappeja. Mielestämme jokaisella on oikeus toimivaan arkeen.\nJos kiinnostuit, ota ihmeessä yhteyttä: kati.pesonen@prafit.fi / 045 670 7874 tai käy katsastamassa Luova esimerkiksi Tampereella Nekalan K-raudassa.