Miten perustaaArt Festival Booth - Tips for you - Tipsed.Com\npaikallisia tai alueellisia taiteen festivaali tarjoaa houkutteleva tilaisuus esitellä työtä.Lavastus teidän Booth, suunnittelu toimiva liikenteen sujuvuutta ja valitsemalla kalusteet, jotka parhaiten näyttö erityisiä median lisää mahdollisuuksiasi onnistuneen näyttää.Oikein valaistus työsi, ja kutsuva kävijöitä sisällä, kun luot pala, parantavat Boothin valitus.\nSuunnittelu Art Festival Booth on samanlainen lavastus kotiin mahdollisia ostajia.Kun kävijä katselee Booth päässä käytävällä, haluat hänen kiehtoi - ja haluat hänen astua sisälle tilaa.Voit tehdä, että perustaa koppi maku ja sisustus, joka sopii tuotteen.\nJos myyt maa-äänisen keramiikka, esimerkiksi harkita näyttö featuring värit syksyllä.Jos esitellä ranta-aiheisen taidetta, tuoda jäätelö-värinen kankaat ja kalusteet, jotka auttavat kävijä visualisoida taiteen hänen Beach House.Yhtä tärkeää, älä näyttää tuotetta nurinkurinen ympäristössä, esimerkiksi siirtämällä handwoven huivit ja huiv\ni metalli telineet ja kalusteet tarkoituksenmukaisempaa alennus vaatekauppa.\nStage osastollenne paperilla, hahmotella rakenneosissa ja tuo kangas mallitilkkuja ja ehdotti kalusteet "kuvia.Kysy tavoite perheen ja ystävien kritiikkiä valmiin tuotteen, asettaa itsensä asiakkaan paikka.Käyttämällä tätä ilman kustannuksia palautetta menetelmä, opit jos näyttö välittää halutun vaikutelman.Haluat myös oppia mahdollisesti häiritseviä tai vaarallisia osia.\nJos teet Booth tilaa helppo navigoida, kävijät tuntevat enemmän tervetullut sinne.Avointa asettelu kannustaa hyvä asiakaspalvelu virtaus, mutta sallii joku katsella kiehtova pala luomatta pullonkaula.\nTämän saavuttamiseksi, sijoita näyttö kalusteet joten selaimet eivät tunne "juuttuneet" by taidenäyttelyn paneelien tai roikkuu vaate näytöt, jotka ovat liian lähellä toisiaan.Pitämällä suuri kalusteet on Boothin kehä, ne eivät estä asiakkaiden "iso-kuva" näkymän tilan.Voit myös minimoimiseksi keramiikka, lasi tai muut hauras pala rikkoutuminen.Työntää työsi pöydän etukulmaan, jonka avulla voit tarkastella Booth sisätila haittaamatta liikenteen sujuvuutta.\nVarmista, että koppi ei ole "matka ja pudota" vaaroja.Määrittele selkeästi näyttää niin kävijät eivät kompastuu ulkonevat kerroksessa emäksiä tai törmätä huonosti sijoitettu taulukoihin.Estä pöytäliinat vetämisen lattialle.Varmista kaikki sähköjohdot niin selaimet eivät tartu jaloillaan.\nEsilletuonti Erityiset Media\nheijastavat Boothin maku, tuo näyttö kalusteet, jotka täydentävät - ei häiritä - teidän huolellisesti luotu työtä.Harkitse nämä keskipitkän erityisiä näyttö suosituksia.\nKaksiulotteinen Kuvitus Näyttää\nJos luot kaksiulotteinen taidetta, kuten maalauksia, valokuvia tai mixed-media kappaletta, yhtenäinen näyttö järjestelmä tekee parhaiten vaikutelman.Valokuvien ja tulosteita, varmista, että runko ja matto rakentaminen on yhdenmukainen jokainen pala.Poista mahdollisesti häiritseviä pahvi kulmat työsi.\nJos olet tuo alkuperäistä kappaletta festivaalin, ripustaa 75 prosenttia tai enemmän niitä - kaikki hienoksi takkuinen ja kehystetty.Saat ylijäämä tulosteita, välttää muoviset laatikot, jotka saattavat halventaa asiakkaiden käsitys työsi.Sen sijaan, luoda "Selaa laatikoita", jotka vastaavat näytön paneelit tai on samanlainen kangas ja väri elementtejä.Seistä "selaa laatikot" pystyssä, koska kasaamalla tulostaa taulukoita ei vastaa niiden laatua.\nKolmiulotteinen Kuvitus Näyttää\nEsittele kolmiulotteinen art, kuten keramiikka, keramiikka, Raku, puuta tai lasia monitasoista kalusteet.Jos haluat jalustat, maalata ne yksivärinen joka antaa nappulat enemmän vaikutusta.Jos hyllyt on enemmän tyyliisi, ostaa tai rakentaa houkuttelevia hyllyt, jotka heijastavat työsi laatua.Lopuksi, joka kattaa teidän Booth seinät mattojen tai kangas parantaa kuvioitu vaikutuksia.\nTaulukko-perustuvat korut Näyttää\nVältä näyttämällä hienosti muotoillun kaulakorut, rannekorut ja muut osat on mitäänsanomaton näköinen sametti kaula muotoja.Sen sijaan, esitellä koruja runsaasti pintakäsittely näytöt, jotka voivat - tai ei - suojata lasia.\nTuo esiin jalokiviä "värejä ja kuvioita, ja kontrasti teidän metallirunkoiset ja havainnot, sirottamalla kirkas kiviä, koralli tai muita aksentteja kesken töiden.Aikana syksy festivaali, esimerkiksi sekoitus maa-äänisen koruja mykistyy lehtiä tai tammenterhoja.Saat rantakaupunki taiteen festivaali, faux (tai todistusvoimainen) meri lasi voi täydentää värikäs kesä-teemalla kappaletta.\nJos vietät paljon aikaa järjestelemällä kopissa näyttää, mutta tehoton koppi valaistus huonosti esittelee työsi, asiakkaat eivät voi täysin arvostaa taiteen värejä, kuvioita ja vivahteita.Voit välttää tämän virheen, keskittyä valaistus esineitä teidän Booth tilaa, pikemminkin kuin valaistus tilaa itse.Tämä järjestelmä pitää piirustus asiakkaita seuraavaan korostetun kappaleen.\nTärkeintä on, anna valaistus järjestelmä kuiva ajaa ennen sen asentamista varten festivaali.Ihannetapauksessa uudelleen luoda koppi tilaa kotona ensin.Käytä pahvi automaattikatkaisijat lähentää näytön kalusteet ja kauppatavaraa.Kun olet lisännyt valaistus, viettää useita päiviä mitata kokonaisvaikutus.Kiinnitä erityistä huomiota siihen, miten hyvin valojärjestelmä esittelee työsi.Jos muutokset ovat tarpeellisia, uudistaa valot omaan tahtiin.Vältä viime hetken paniikkia katsoessaan, että valaistus on riittämätön.\nPienjänniteverkossa halogeeni valaistus voi olla houkutteleva tapa valaisevan työsi.Esimerkiksi 50 watin lamppu 12 volttia tuottaa 125 wattia valoa.Tämä asetelma tuottaa myös hyvin vähän ikävää lämpöä.Tai harkita yhä suosittu LED-valaistus teidän osastolla.Ilman ultravioletti- tai infrapuna valo, nämä valaistus järjestelmät eivät vahingoita taideteoksia tai aiheuttaa sen haalistua.\nKiehtova kuvitus Mielenosoituksia\nSillä huipennuksena, kutsua vierailijoita katsomaan voit luoda silmiinpistävää taidetta.Sijoita työpiste niin ohikulkijat voivat helposti nähdä, mitä olet tekemässä.Jos valmistaa koruja, maali, tai kutoa huivi, tämä olisi helppo toteuttaa.Jos perustamalla keramiikka tai lasinpuhalluksen studio ei ole mahdollista, tuo raaka-aineita ja miten voit suunnitella ja toteuttaa työsi.\nPidä tiiviisti teidän osastolla koko festivaalin.Jos mahdollista, tuo avustaja auttaa asiakkaita ja tarjota toisen joukon silmät.Lannistaa käteisellä varkaus pitämällä rahaa Fanny Pack tai myyjän esiliina sisältäviä rahaa taskuihin.\nMiten tehdäHigh- Powered Kotitekoinen Akku\nMiten OnStar toimii?\nSolar Fanit Autot


D -ikäiset Tiikerit Kempeleen reissussa - Pallokarhut, lentopallo\nD -ikäiset Tiikerit Kempeleen reissussa\nJulkaistu 20.10.2021 Kirjoitettu Uutiset - Juniorit\nKävimme viime lauantaina 17.10 turnaus reissun Kempeleessä. Kyseessä oli D-junioreiden tiikerisarjan turnaus jossa meitä oli mukana 5 joukkuetta. Joukkueessamme on 4 ensikertalaista ja yksi joka on pitänyt jonkin aikaa taukoa harrastuksesta joten ymmärrettävästi jännitys oli aistittavissa varsinkin, kun aloimme lähestyä Kempelettä.\nEnsimmäinen peli oli Kajaanin Kuohua vastaan jonka hävisimme 2-0, mutta vasta kovan taistelun jälkeen (25-19, 25-23). Ensimmäisessä erässä peli oli hieman sekaisin, koska eka kertaa pelattiin turnauksessa. Toinen erä olikin hienoa taistelua ja se oli jo meidän voitettavissa, mutta sitä viimeistä niittiä jäi vielä uupumaan; no kokemuksen kautta sekin niitti saadaan lyötyä.\nToinen peli oli sitten Saloisten Salamaa vastaan josta myöskin tuli 2-0 tappio. Tässä pelissä taisi jännityksen myötä laueta myös hieman keskittyminen ja peli meni seisoskeluksi.\nKolmas peli oli sitten Oulunsalon Vasamaa vastaan josta sitten otimme ensimmäisen voittomme erin 2-0. Ensimmäinen erä oli hienoa ja rentoa peliä jossa tuli onnistumisia koko joukkueelta; tämän joukkueen ensimmäinen erävoitto luvuin 25-18. Toisessa erässä tuli sitten kuuluisa hyvänolon tunne ja se teki erästä vaikean, mutta hienosti tytöt keräsivät itsensä ja erä meille 25-23 sekä koko ottelu 2-0.\nViimeinen peli oli kotijoukkuetta Kempelettä vastaan joka päättyi 1-1 tasapeliin. Ensimmäinen erä meille 25-22 ja toinen niukasti Kempeleelle 26-24; voitto oli pienistä asioista kiinni, mutta erittäin hyvää peliä kaikin puolin.\nHieno turnaus jossa oli paljon hyviä onnistumisia ja saatiin paljon kokemusta sekä nyt tiedetään, että missä tällä hetkellä on suurimmat kehityskohteet. Sanoin tytöille ennen turnausta, että kun he tekevät vaan parhaansa, niin se riittää minulle ja näin he myös tekivät joten en voi muuta sano kuin kiitos Neea, Pinja, Mila, Aada ja Taija mahtavasta turnauksesta. Tästä on hyvä jatkaa 27.11 Oulunsalossa.\nTeksti: Petteri Moilanen\nKuvat: Petteri Moilanen


Piraatit mursivat Red Dead Redemption 2:n kopiosuojauksen - Muropaketti.com\nPiraatit mursivat Red Dead Redemption 2:n kopiosuojauksen\n23.10.2020 09:33 | Muropaketin toimitus\nRed Dead Redemption 2:n PC-version kopiosuojaus on antanut periksi piraattien käsissä.\nRed Dead Redemption 2:n PC-versio pysyi kauan piraattien koskemattomissa, sillä sitä turvasivat Rockstarin Social Club sekä päällekkäiset kopiosuojaukset. Niistä huolimatta peli on nyt ladattavissa laittomasti, suunnilleen vuosi pelin julkaisun jälkeen, kertoo DSOGaming.\nDSOGaming ennustaa, että pelin kopiosuojauksen pettäminen voi johtaa myös siihen, että modaajat aktivoituvat kehittämään entistä enemmän Red Dead Redemption 2 -modeja. Toistaiseksi peliin julkaistut modit eivät ole yltäneet samalle tasolle esimerkiksi Grand Theft Auto V:n lukuisten laadukkaiden modien kanssa.\nTämä kaikki tulevasta itsenäisestä Red Dead Onlinesta tiedetään nyt\nTänään ensimmäistä kertaa Suomen tv:ssä: Jasper Pääkkösen vähemmän tunnettu elokuva, jossa on mukana tähtiä Star Trekistä ja Misfitsistä


Kesis keulii: lokakuuta 2008\nMissä olen elänyt luullen, että pidättyväisyys ja omista asioistani huolen pitäminen ovat nimenomaan omia asioitani? Miten jatkuvasti törmään tilanteisiin, joissa minut koetetaan saada ylittämään omat -ja soveliaisuuteni henkilökohtaiset - rajani juhlavasti ja isolla kädellä? Miksen saa sanoa, että suututtaa ja kävellä pois niine hyvineni, aineellista vahinkoa aiheuttamatta? Miksi vain liiaksi on kylliksi - miksi minun pitää mennä pidemmälle kuin menisin ilman kenkiä kuitenkaan?\nMiten en taaskaan vain osaa - vaikka yritän olla rikkomatta mitään? Oikeasti yritän. Kun en yhtään halua enempää, mitään.\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 21:09 Ei kommentteja:\nNyt jos koska olisi aika kirjoittaa sydämeenkäyvä, nokkela ja hersyvä merkkibloggaus, kun kävijämäärä on yllättäen pompsahtanut. Oletan moisen noususuhdanteen johtuvan myönnetyistä ja edelleen kierrätetyistä palkinnoista, sillä viime kirjoituksissa olen (ilmeisen tahattomasti) vältellyt sanoja porno, seksi, alasti, tuhma sekä Anna Abreu.\nMieleni on kuitenkin vallannut vanha tuttu levottomuus, joka tuntuu asettuvan taloksi aina Tietyn Tahon aktivoiduttua. Tällä kertaa kyse on kuitenkin isommista asioista kuin koskaan, eikä kärsivällisyys tunnetusti ole leipälajini.\nKunpa elämässä olisi jotain takeita.\nKunpa kaiken määrä todella olisikin vakio - myös henkilöhistoriallisessa mittakaavassa.\nKunpa voisi luottaa kaiken todellakin muuttuvan.\nKunpa osaisi elää odottamatta.\nOlen kova tyttö kiintymään. Kiintymykseni ei rajoitu pelkästään olemassaoleviin, faktuaalisiin ihmisiin: fiktiiviset henkilöt saattavat lunastaa paikkansa sydämeni läheisyydestä siinä missä oikeat lähimmäisenikin. Lukukokemuksen jälkeen saatan olla kaihoisa päiväkaupalla, tuntien epämääräistä halua soittaa romaanihenkilöille kuullakseni, miten heillä menee. Televisiosarjoissa etenkin perheet saavat minut ulkojäsenekseen, joka kirjoittaa kalenteriinsa päättäjäistanssiaisia ja sukupäivällisiä. Ja musiikki. Minullehan ne kaikki rakkauslaulut on tietysti kirjoitettu ja esitetään myös.\nSain eilen luettua Riku Korhosen Lääkäriromaanin, jonka Dahlia sivumennen sanoen teilasi täysin. Minä pidin siitä. Korhosen kieli on valtavan kaunista, levollista ja kuulasta, myös kertoessaan kiihkeistä ja lihallisista tai rujoista asioista. Sellaiseen kieleen jää kernaasti vähäsen vangiksi, hidastaa ajatuksiaan ja alkaa jälleen erottaa kehonsa ääriviivat.\nSen hahmot olivat jälleen kovin tosia, eksysissä elämän lisäksi toisissaan, vailla päämäärää saati ohjenuoraa, yllään tahrainen nuttu tai linttaanastutut lipokkaat. Eivät suinkaan aina miellyttäviä tai johdonmukaisia, mutta taitavia simuloimaan sujuvaa arkea. Tunnistettavia.\nTänään aloitin Siri Hustvedtin Amerikkalaisen elegian. Se tuntuu minusta toistaiseksi hajanaiselle eikä erityisen mieleenpainuvalle; myös edelliseen romaaniinsa rakastuin vasta upottauduttuani siihen ajalla ja vaivalla. Toivon tässä käyvän samoin, sillä puitteet olisivat juuri sopivat. Haluaisin kovasti pitää siitä.\nMaanantaina lainasin Kevinin jälleen eteenpäin taholle, jonka syvästi toivon ja uskonkin viihtyvän sen parissa. Tänään suosittelin kollegalle muutamaa mielestäni tutustumisen arvoista teosta. Kirjojen - ja musiikin myös - suositteleminen on vaa'ankielinen laji. Voimakas taipumukseni kiintyä ja toisaalta epäkunnioitettavan vahva miellyttämisentarpeeni aiheuttaa sen, että tahtoisin kovasti kaikkien mielestäni tärkeiden ihmisten pitävän itselleni tärkeistä asioista - tai vähintäänkin ymmärtävän niiden arvon. Järkytyn kovasti ja hieman loukkaannunkin, mikäli näin ei käykään; tämän vuoksi nykyään suositeltuani pyydän ihmisiä jättämään kertomatta, jos he kaikesta huolimatta olivat eri mieltä kanssani kulloinkin kyseessä olevasta teoksesta.\nOlen myös mustasukkainen "omista" merkkiteoksistani. Jos joku pitää lempielokuvastani enemmän, tulkitsee suosikkikirjailijaani paremmin, osaa mielimusiikkini lyriikat tarkemmin, muutun nuivaksi ja omistushaluiseksi. Älä ikinä unohda, että MINÄ löysin tämän ensin ja niinollen tämä on eniten MINUN, ei koskaan sinun!\nEn ole yökausiin nähnyt yhtään mieleenpainunutta unta, vaikka materiaalia alitajunnalle on tarjoiltu yllin kyllin. En myöskään oikeasti usko enneuniin; en ainakaan pidä itseäni niin herkkänä kosmiselle värähtelylle, että luottaisin piilotajuntani toimittavan minulle tulevaisuustiedotteita oikealle taajuudelle viritetyn satelliittivastaanottimen lailla. Kuitenkin tällä tiedolla en voi olla puistattelematta kevyesti muistellessani niitä muutaman kuukauden takaisia, Tiettyä Tahoa koskeneita unia, joissa niitä aiemmin värittänyt syyllisyys ja salailu oli korvautunut asteittaisella helpotuksella ja fyysisillä mielihyvän lähteillä kuten kaakaolla. Voisinkohan tilata vastaavanlaisia katsauksia sanotaan nyt vaikka ajasta vuoden kuluttua tästä päivästä? Ettei tarvitsisi aavistella vain.\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 21:29 4 kommenttia:\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 20:25 1 kommentti:\nElämäni näyttää tällä hetkellä olevan kokopäivätoimista ihmissuhdesekametelisoppaa. Omatkin tunnetilat heittelehtivät villistä riehakkuudesta kirpeään kiukkuun, pakahduttavaan hellyyteen, kuristavaan suruun ja pelokkaaseen ahdistukseen.\nOnneksi juuri nyt elämän muilla saroilla ei ole niin kiirettä.\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 13:16 Ei kommentteja:\nElämäni ensimmäinen blogipalkinto on kotiutettu! Sen myönsi Neoana, mitä nöyrimmät kiitokset hänelle.\nJa kas näin panemme hyvän kiertämään:\nTulinpa suorastaan hykertelevän iloiseksi. Oivallista!\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 17:43 6 kommenttia:\nTänään oksettava jännitystila jatkui eilisestä miltei muuttumattomana, mikäli mahdollista hieman jopa yltyen.\nTänään en töissä osannut tarttua mihinkään, joten tutustuin Oharin blogiin, nauroin sille ääneen ja lisäsin sen lukurullaani.\nTänään töissä kehuttiin tukkaani ja töiden jälkeen blogiani.\nTänään kuulin asioita, joita halusinkin kuulla.\nTänään en saanut kuulla kaikkea, mitä olisin halunnut kuulla.\nTänään tunsin varovaista toivon heräämistä.\nTänään jouduin pahemmin ymmälleni kuin kenties koskaan aiemmin elämässäni, mutta puoliksi hyvällä tavalla.\nTänään tunnen voimakasta halua purkaa jonkun osuvan musiikkikappaleen lyriikkaa tähän blogiini, mutten kykene löytämään yhtään sellaista täydellistä.\nTänään en itsekään pysty olemaan yhtään vähemmän kryptinen.\nMitä voi ihminen tehdä, kun se on yhden ainoan illan aikana joutunut niin pahan kerran pyörälle päästään, ettei sillä ole aavistustakaan, miten siitä selvitään? Kun sillä on sydän kurkussa ja mielikuvitus maalaa sen silmien eteen kuvia tulevaisuudesta, jollaista se ei ole koskaan tohtinut oikein kuvitellakaan?\nMitä se voi silloin tehdä?\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 18:33 3 kommenttia:\nJouduin eilen salaa humalaan.\nSe alkoi töissä puoli neljältä pomon tarjoamalla siiderillä, jonka tarkoitus oli jouduttaa kerrassaan epämieluisaa arkistointitehtävää.\nSe jatkui TK:n minulle juottamalla sampanjalla ja ohessa tarjotuilla korvapuusteilla.\nSe alkoi kulminoitua Fridan tultua luokseni tukkatalkoisiin: joimme punaviiniä ja puhuimme politiikkaa. Punaviinin loputtua siirryimme viime joulusta jääneen glögipullon kimppuun. Glögin loputtua vaihdoimme maisemaa ja ajoimme julkisilla kulkuvälineillä ilahduttamaan Saken perjantai-iltaa (- Joo joo, kaide kuus! KAIDE KUUS! Oletko sä varma, meneekö toi Äs sen luo? - No mistä sä luulet Sulema Kuosmasen saaneen nimensä?). Valtavista ponnistuksista huolimatta jäimme ilman pizzaa, joten Frida pyöräytti meille vegaanipastat. Näin myös ensi kertaa elämässäni hometta pestopurkissa; se näytti melkein yhtä söpölle ja pörröiselle kuin lapsi-Gremlin.\nHeräsin valtavaan morkkikseen. Miksi ihmeessä aikuinen ihminen ei voi antaa itselleen rauhaa, etenkin kun se ei edes ole tehnyt varsinaisesti mitään tyhmyydeksi laskettavaa?\nMuutaman tunnin kuluttua alkavat firman tämänvuotisen pikkujoulujuhlat. Tilasin Hoon tuomaan Mimosaa tähän osoitteeseen, muuten tuskin uskallan poistua asunnostani.\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 10:46 2 kommenttia:\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 19:40 5 kommenttia:\nTerveisiä uurnilta! Vielä näytti olevan tilaa, olettehan jo tehneet oman osuutenne?\nNimittäin (ja koetan kovasti lietsoa itseni samanlaiseen silmittömään raivoon kuin tänä aamuna, sillä kiukkuisena keksin usein hassumpia sanaleikkejä) olen viime päivät ollut sangen pöyristynyt monen älykkäänä pitämäni ja elämässä näennäisesti kiinni olevan yksilön lausunnoista, joiden mukaan kyseiset yksilöt eivät katso tarpeelliseksi kantaa korttaan kekoon vaaliasioissa.\nTiedättekös, että äänioikeus on kansalaisvelvollisuus? Velvollisuus, tuo aikuisen elämän kulmakivi ja alituinen riemu! Aikuisen, täysivaltaisen kansalaisen elämä ei perustu siihen, mikä sattuu milloinkin huvittamaan; hedonismi ei voi olla yhdenkään vakavastiotettavan ihmisen elämänkatsomus siitä yksinkertaisesta syystä, ettei se kestä. Elämä perustuu toistoon, arkeen ja rutiineihin: kaikkein boheemeimmatkin anarkistit joutuvat syömään, käymään kakalla, nukkumaan. Surullista - eikä erityisen ylevää - mutta totta.\nEikä yhteiskunnan ulkopuolella vain voi elää. Nämä ovat yhteisiä asioita, ja vapaamatkustajat tai sellaiseksi pyrkivät vituttavat meitä, joiden reppuselkään ne yrittävät kiivetä. Äänestäminen on toistaiseksi se ainoa laillinen tapa vaikuttaa. Laittomat ovat useimmille meistä kaiken muun lisäksi vielä numeron lappuun piirrustamistakin työläämpiä.\nJännittävää on se, että yhteiskunnan antimia moni tulee käyttäneeksi kuin huomaamattaan, ja aivan sujuvasti. Käydään ilmaista koulua, jossa syödään ilmaista ja ravitsevaa kouluruokaa, käytetään terkkaria ja hammashoitolaa sekä nautitaan vielä toistaiseksi pitkälti ilmaisista oppi- ja harrastemateriaaleista. Käytetään yhteisin varoin kustannettuja (rauta)teitä, nautitaan kenties kunnallisesta terveyden- ja sairaanhuollosta; ylipäänsä otetaan monia asioita itsestäänselvyyksinä.\nMiten sen kuuluisan ilmaisen lounaan laita olikaan?\nTiedän myöskin ihmisiä, jotka valitsevat ehdokkaansa esimerkiksi ulkonäön tai vaikkapa hullunkurisimman nimen perusteella. Suomessa kuitenkin vain presidentinvaalit ovat henkilövaalit sanan varsinaisessa merkityksessä, kiitos herra d'Hondtin. En väitä ääntenlaskentasysteemiämme suinkaan parhaaksi mahdolliseksi (joskaan en ole myöskään tutustunut tarkemmin vaihtoehtoisiin menetelmiin), mutta ainakin se antaa mahdollisuuden puoluekohtaiselle taktikoinnille ja ääniharavien laajemmalle hyödyntämiselle. Tässä tapauksessa siis katson tarkoituksen pyhittävän keinot ja väärienkin motiivien olevan hyväksyttävissä, jos ne vain johtavat oikeaan lopputulokseen.\nProtestiäänet ovat luku sinänsä, mutta niin pitkästyttävä ja infantiili luku, ettei sitä oikeastaan edes jaksa silmäillä. Sanotaan nyt vaikka näin, että jos et halua pelata sääntökirjan mukaisesti, älä oleta, että tuomareille kohdistamasi oikaisupyynnöt otetaan vakavasti.\nJättämällä äänestämättä menetät oikeutesi valittaa. Ja mikä, oi mikä tässä maailmassa olisikaan valittamista tyydyttävämpää?\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 19:47 4 kommenttia:\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 21:23 2 kommenttia:\nTämän vuoden Heppageimit on saatettu hamaan katkeraan päätökseensä ja minua itkettää. Areenalta poistuessani sain parasta palautetta koko tapahtuman aikana, vieläpä minut värvänneeltä taholta. Tiettyjen ihmisten viitseliäisyyden, reippauden ja venymiskyvyn määrä on niin uskomaton, että siitä toivoisi onnistuvansa imemään itseensäkin tuokkosen.\nTähän ajattelin vielä kirjata erinäisiä hajanaisia ajatuksenpätkiä, jotka viime viikon aikana ovat pääni läpi satunnaisesti ajelehtineet:\nHevosten tuntumassa tai niiden vaikutuspiirin välittömässä läheisyydessä minusta taantuu saman tien hieman omaa kehitystasoani alempi olento. Alan luontevasti käyttää (venyneesti pussittavien) farkkujen takataskua asioiden säilytyspaikkana. Lyhennän kynteni tarvittaessa jyrsimällä ne tasaiseksi ja syljeskelemällä kynnenpalasia ympäriinsä. Lysähdän ruokapöydän ääreen kysymysmerkin muotoiseksi kasaksi, tuuppaan vasemman kyynärpään ennakkoluulottomasti puoleen väliin pöytää ja lapion muonaa suuhuni pitäen ruokailuvälineestä kiinni alkuihmisen tykyllä nyrkkiotteella, mahdollisesti jopa maiskutan. En piittaa liasta, töhkästä tai hajuista ja pyyhin tyytyväisenä jöijäiset käteni paidanhelmaan ja kenkien rällät lahkeisiin.\nSuomalaisilla (mahdollisesti myös muunmaalaisilla) ratsastajilla (mahdollisesti myös muun lajin edustajilla) nousee tavattoman kerkeästi ns. piipi kuuppaan heti, kun saavutusta edes kotimaan kamaralla alkaa tulla. Yhtäkkiä niillä on varaa starailla ja nostaa nokkaa, pompottaa ja määräillä. Itse haluaisi kernaasti kuvitella olevansa siinä(kin) kohden parempi ihminen ja kestävänsä menestyksen ennallaan, vaan onkohan se kuitenkin yleisinhimillinen piirre käydä kopeaksi heti muodollisesti pätevöidyttyään isoilla areenoilla.\nHjallin alakäytävät olivat tungokseen saakka väärällään sitä samaa tyttömateriaalia, joita myöskin satulahuoneet ja tallien taukotilat pullistelevat kautta Suomen: sellaisia hieman huonoitsetuntoisia ja sitä myöden myöskin aavistuksen kumararyhtisiä, pälyileväkatseisia ja ilkeäkielisiä, jotka ovat nuoresta saakka olleet niukalla ja yksipuolisella näkkileipä-porkkana -dieetillä rankan fyysisen ja monesti epämiellyttävissä olosuhteissa tehtävän tallityön vastapainoksi. Ne eivät katso suoraan silmiin; ne eivät sano moi tuntemattomalle ikinä ensin. Ne levittelevät kernaasti kuulemiaan ikäviä uutisia ja juoruja; niillä on tiukka hierarkia ja ne tallovat säälittä alempiaan sekä hännystelevät ylempiään.\nTallitähdet on uskomattoman luokaton formaatti, jota ei toivon mukaan uusita enää koskaan. Näätäeläinkin ymmärtää esteratsastuksen olevan niin vaativa laji, ettei sitä muutamassa kuukaudessa loukkaantumisitta opita. Haaverit ja vahingoittuneet julkkikset puolestaan ovat, kuten humanistikin tajuaa, lajille kaikkea muuta kuin hyvää mainosta, eivätkä hevosetkaan moisesta völlymisestä sanottavammin nauti. Ja ne tallitytöt. Ne ovat niin kovin pieniä vielä, ja niillä on niin kamalasti pelissä. Sydäntäsärkevää.\nSain juuri kumottua viikon ensimmäisen punaviinilasillisen ja nyt aion nykäistä peiton korviin ja sen jälkeen umpizetaa sen alla huolella ja pitkään. Oli se sen arvoista.\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 20:14 2 kommenttia:\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 19:18 5 kommenttia:\nNuu kirjoitti niin nätisti eilisestä, että ajattelin itsekin yrittää antaa hieman pastellisempaa kuvaa edellisen postauksen tilan aiheuttaneesta illasta.\nEilinen toden totta oli lopulta ihmisiä. Päivällä pääsin seinälle Hämähäkkimiehen ja Uuden Tiimiläisen kanssa. Oltiin kaikki varsin taitavia ja väsytettiin itsemme seinällä rempomalla niin, että kotimatka oli varsin vaitonainen.\nKotiin päästyäni totesin kaikkien olevan jossain, muttei kenenkään minun kanssani. Jouduin leikkimään yksin alkuillan, tila, joka on omiaan syöksemään minut usein itsesääliseen epätoivoon ja teatraalisiin draamakuningattaren eleisiin. Onneksi apu seuran muodossa löytyi interwebistä: kävin mielenkiintoista keskustelua tahon kanssa, jonka olemassaolon olin jo puoliksi unohtanut. Houkuttelin sen myös toki sanomaan mukavia asioita itsestäni, ja piehtaroin kerjätyissä kehuissa oikein antaumuksella.\nSamaan aikaan kävin toisaalla syvällistä keskustelua Paddingtonin kanssa, ja sain jälleen kerran todeta olevani siihen verrattuna suhdekeskusteluskillsseiltäni aivan avuton. Onneksi olen nopeaoppinen.\nLopulta, M. Laineen pelastavan seuraksitarjoutumissoiton seurauksena rohkenin lähteä keskustaa kohden. Tiedättehän, miten tavallaan hieman liian fiiniksi pynttäytyneenä jotenkin saattaa ujostuttaa lähteä yksinään ihmisten ilmoille? Sellaiselle minusta eilen tuntui. Onneksi raitiotievaunussa ei ollut meluavia teinejä eikä nousuhumalaisia nuorukaisia - tai kovasti vanhempiakaan sen puoleen. Mitähän väkeä siellä oikeastaan edes oli? En tainnut rekisteröidä, kun keskityin peilaamaan omaa kimaltelevaa kuvajaistani ikkunasta.\nLaineen Mieron saapuessa anniskeluravintolaan riehaannuin niin, että silpaisin epähuomiossa upouudet stayuppini suikaleiksi. Mutta pidin niitä silti uhmakkaasti koko illan. Mieroa itseään oli hirmuisen nasta nähdä, ja sovittiinkin alustavat tärskyt hyvin lähitulevaisuuteen. Miksihän sitä ei tule viettäneeksi enemmän aikaa kivojen ihmisten kanssa? Voiko kutsua ongelmaksi sitä, että tuntee liikaa loistotyyppejä, eikä näin ollen fyysinen aika riitä niiden kaikkien kanssa oleilemiseen?\nMieron kadottua muiden kiinnitysten kutsumana Nuu ilmoittautui Panuineen sopivasti kuin... no, jokin sopiva, esims pantteri. Vaelsimme omia teitämme Otteeseen, jossa kohtasimme juhlakolttuiset toisemme. Viinanhalvennuksen vuoksi päähäni on syöpynyt mielikuva, jossa joraamme stripparityylisesti (tosin luojan kiitos vaatteet päällämme ja ruumiinosamme niiden sisällä pitäen) kukin omaa skumppapulloaan samalla kiihkeästi syleillen. Totuus luultavasti vastaa mielikuvaani melko muuntelemattomasti. Jossain vaiheessa myös juteltiin erään puolitutun pojan kanssa (nyt tiedän sen etunimenkin), käytiin ulkona savukkeella ja vessassa lisäämässä huulikiiltoa, läheteltiin ehdottoman kiellettyjä känniviestejä sekä pyyhittiin kyynelten tuhrimaa ripsiväriä kämmenselkään ja käsivarsiin.\nIllan päätteeksi Nuu Armollinen ja Panu-enmuistamikä lassosivat meille vielä vuokra-ajurin ja ajoivat minut kotiovelle. Jatkosuunnitelmiaan kuunnellessani tunsin oloni hyvin vanhaksi ja kuluneeksi, sekä ehdottoman onnelliseksi noista syistä, joiden nojalla minua ei edes pyydetty mukaan jatkamaan.\nOnneksi olin kaukoviisaana sulkenut koneeni kotoota poistuessani, muuten olisi luultavasti tullut häpeämistä tällekin saralle.\nTänään vietin käytännössä koko päivän serkkuni Hinkkiksen kanssa. Söimme kiinalaista, lojuimme kotonaan ja kävimme vieläpä elävissä kuvissakin. Raina oli Eagle Eye, niin hektinen hitchcockmainen teknotrilleri, että katsomosta poistuessamme olin lopen uupunut ja varsin onnellinen sunnuntai-iltaisen Helsingin raukeudesta.\nElävissä kuvissa istumisen aikana olin saanut synninpäästön kännikännyköinnistäni. Huojennuin niin, että vielä kun Reino sille asiasta raportoidessani minua rohkaisevin sanakääntein tuki, olin vähällä purskahtaa kyyneliin. Ei tämä silti näin voi jatkua, ei vain voi. Ei enää.\nRikas Ystävä ilmoittautui äskettäin ja sai minut kovasti hyvälle mielelle. Sillä on vastassaan kenties elämänsä seikkailu, ja uskon sen pujottelevan tiensä siitä vielä yhtenä palana kotiinkin. Kuten sille sanoinkin, meillä kaikilla on sitä jo kova ikävä. Palaisipa se jo pian.\nHuomenna alkaa minun lomaviikkoni palkkatöistä. Loman loppupuolella starttaavat Heppageimit, ja alkuviikko meneekin niihin valmistautuessa. Tällä haavaa olen vain sangen kiitollinen siitä, ettei herätyskello sabotoi huomisaamun untani väkivalloin.\nElämä taitaa olla sittenkin aika hyvää tänään.\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 21:18 3 kommenttia:\nMinulla on krapula.\nTunnen oloni erittäin typeräksi.\nNyt hankin oikeasti sen alkolukon puhelimeen.\nPitäisi tehdä Heppageimien työvuorolistaa.\nEi pysty, kun ei ymmärrä mistään mitään.\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 11:42 2 kommenttia:\nMinun on viime päivinä ollut uskomattoman vaikea keskittyä mihinkään, etenkään toisten ihmisten puheeseen. Ne seisovat siinä, kenties kosketusetäisyydellä, ehkä jopa näen niiden suun liikkuvan; ainakin kuulen sieltä tulevan ääntä. En vain ymmärrä sanaakaan. Useimmista tämänkaltaisista tilanteista selviää vain hymyilemällä leveästi ja nyökyttelemällä väliin pontevasti, höystäen keskimäärin joka kolmatta nyökäytystä sopivaksi katsomallaan täytefraasilla. Oman, loogisesti etenevän, sisäistesti koherentin ja sisällöllisesti edes etäisesti informatiivisen puheen tuottaminen on, kuten arvata saattaa, piinallista ja epäinhimillisen työn takana.\nEnnen pitkää moinen alkaa ymmärrettävästi uuvuttaa. Silloin pakenen koneelleni, lukemaan toisten ihmisten blogimuotoisista elämistä.\nMinun on helpompi kirjoittaa kuin puhua; minun on ketterämpi ymmärtää lukemaani kuin kuulemaani. Lukeminen herättää kuitenkin harmillisen usein ajatuksia, ja kerrassaan tarpeettoman usein nuo ajatukset ovat luonteeltaan vuorovaikutuksellisuutta vaativia. Edelläkuvatun kommunikatiivisen ongelman vuoksi aionkin nyt ilahduttaa teitä, arvon yleisö, pohdinnoillani bloggauksen luonteesta.\nSeuraan ainoastaan yksityishenkilöiden sellaisina pitämiä, henkilökohtaisia ei-teema-blogeja, jotka on kirjoitettu pääasiassa suomeksi. Havaintojeni ja kokemuksieni mukaan tällainen bloggaaminen pitää sisällään merkittävän kognitiivisen dissonanssin: jos ajatellaan karkean yksinkertaistetusti, että blogi on verkkopäiväkirja, ja jos ajatellaan, että päiväkirjalla puolestaan yleensä ymmärretään melko yksityiseksi luokiteltava tuotos, saadaan ensimmäinen ongelmanjuuri. Ei mikään tuore oivallus, vai mitä? Kiintoisaksi kyseisen asetelman tekeekin se, miten kirjoittajat ovat kukin kohdaltaan tämän haasteen ratkaisseet; hämmentävän usein koko dilemma tuntuu jääneen huomaamatta.\nJos haluat pitää päiväkirjaa, mikset osta pikkuisella kullanvärisellä lukolla varustettua kovakantista valmiiksi viivoitettua vihkoa, jota voi säilyttää tyynyn alla tai kirjahyllyn ja seinän välissä?\nJos pidät päiväkirjaasi verkossa, on ainakin yhden motiiveistasi oltava rehdin puhdas narsismi - ellei kyseessä satu olemaan vilpitön ja kätevyydessään ylivertainen matkapäiväkirja tai sellaiseksi luettava raporttipaketti tilapäisesti fyysisesti etäällä sijaitsevalta ihmiseltä ystäväpiirilleen ja / tai sukulaisilleen.\nVerkossa julkaisemiseen - kuinka enteellinen verbi - kuuluu erottamattomana osana julkisuus. Verkkomedioihin, eritoten kansalaisjournalismiin, kuuluu myöskin vastaanpanematon interaktiivisuus - tai ainakin sen mahdollisuus.\nBlogien tapauksessa tämä interaktiivisuus näyttäytyy useimmiten kommentoinnin muodossa. Kommentointeihin, kuten toki kaikenlaisiin verkkoidentiteetteihinkin, puolestaan liittyy mahdollisuus pysytellä tunnistamattomissa: nickin tai silkan anonymiteetin suojissa. Myönnän sen itsekin, että mielestäni itseään identifioimattomat kommentoijat ovat sietämättömiä ja mielikuvituksettomia pelkureita. En kuitenkaan ole estänyt heidän kommenttejaan, enkä aio sitä tehdä vastakaan (eikä toistaiseksi ole kyllä ollut liiemmin tarvettakaan). Mutta siis.\nNäillä aineksin meillä on parhaassa tapauksessa julkinen henkilökohtainen päiväkirja, jota periaatteessa kenen tahansa on mahdollisuus käydä rääpimässä. Ei kuulosta kovin houkuttelevalle.\nJoka tapauksessa tämä on bloggaajan valinta - tietoinen sellainen, tai niin ainakin haluaisin ajatella. Myöntyminen on vaikenemisen merkki.\nTämä oli mieleeni juolahtaneista bloggaukseen sisältyvistä pulmista vasta ensimmäinen. Toisekseen: nimimerkki vaiko oma nimi?\nItse pidän omalla (koko) nimellään bloggaavia tavallaan varsin kunnioitettavina, mutta samalla hieman tyhmänrohkeina yksilöinä. En siis tässä puhu työstään / työkseen bloggaavista, joiden aiheet ja käsittelytavat ovat ammatillisia ja mielipiteet sekä näkökannat jo viran puolesta täysin omalla nimellä allekirjoitettavissa.\nNäillä muilla pitää olla joko kadehdittava itseluottamus ja -tuntemus sekä aimo määrä siviilirohkeutta, tai sitten ne tavallisestikin vain hyppäävät pää edellä vaivautumatta tutkimaan pohjaa tai vilkuilematta saunapolulle.\nItse valitsin nimimerkin ylläpitääkseni anonyymiyden illuusiota: aika monet tietävät, kuka maskin takana lymyää, eikä sen selvittäminen lopuillekaan ole mikään varsinainen pähkinä heidän niin halutessaan. Eivätpähän mahdolliset tulevat työnantajat pääse ristimänimellä guuglaten käsiksi tähän ah, niin tulenarkaan, osin miltei propagandistiseen materiaaliin.\nEnempää en millään jaksa edes ajatella, sillä alussa kuvaamani oireet tuntuvat salakavalasti hiipivän myöskin kirjoittamaani ja itseriittoisesti julkituomaani sekä siten omahyväisesti tärkeänä pitämääni tekstiin.\nNäiden ajatusten jakamisen lisäksi haluan vielä sanoa, että viralliseen vituttavien sanojen listaani on juuri päässyt termi kukkahattutäti. Besserwisserhän siellä taisi olla jo ennestään.\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 17:43 4 kommenttia:\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 09:53 Ei kommentteja:\nKoetin viimeiseen saakka pusertaa huuliani yhteen, niellä tarmokkaasti kaikki sammakot, sapen ja muun ilmoille pyrkivän myrkyn. En näemmä onnistunut.\nOlen sitä mieltä, ettei ihminen voi olla kovin älykäs, jos se ei ole tasa-arvon kannattaja - ja sitä myöden feministi. Siihen asti älykkäinä pitämieni ihmistenkin kaikki aiemmatkin ajatukset ja hienot piirteet jotenkin vesittyvät niiden osoittautuessa sovinisteiksi tai vain välinpitämättömiksi. Taas kerran: miten niin ei vain kiinnosta? Miten niin ei liity sinuun? Miten niin on sinulta pois?\nToki feminismiä on yhtä montaa laatua kuin on ihmistäkin, mutta pohjimmiltaanhan siinä on kysymys ihmisarvosta ja -oikeuksista, ei enemmästä eikä vähemmästä. Miten muka kukaan voi tosissaan väittää, että esimerkiksi palkkaerot selittyisivät sillä, mitä ihmisellä sattuu jalkojensa välissä killumaan?\nSe, että jokin on todellisuuden kulku ei suinkaan tarkoita sitä, etteikö siihen voisi puuttua. Olemassaolevia käytäntöjä ei tarvitse pitää oikeina vain siksi, että ne on joku joskus pystyttänyt; niitä ei tarvitse uusintaa ja vahvistaa jatkuvasti toimimalla niiden mukaisesti. Fyysinen voima on ainoa, jonka osalta sukupuoli asettaa minkäänlaisia reunaehtoja - tämäkin on, kuten varmasti kaikki havainnointikykyiset ihmiset ovat ymmärtäneet - kovasti yksilöstä toiseen varioiva tekijä.\nKyllä, minusta on mukavaa että joku laittaa minun lamppuni kattoon tai paistaa minulle lettuja tai virittää minun digiboksini tai imuroi minun asuntoni tai ompelee irronneen napin kiinni paitaani. Siinä ei kuitenkaan ole kyse siitä, ettenkö edellämainittuihin hommiin itse kykenisi; siinä ei ole kyse mistään sen ylevämmästä kuin silkasta mukavuudenhalusta: palkkaisin varmasti kodinhoitajan, ellen ajattelisi sen olevan absurdia pröystäilyä naiselta, joka asuu kolmenkymmenen neliön vuokrayksiötä.\nItse osaan ajaa kuorma-autoa ja vetää vähän traikkuakin, mutten osaa tehdä taskuparkkia. En ole koskaan, edes autokoulussa, harjoitellut sitä.\nOsaan maalata, naulata, ruuvata ja hioa, mutten ole kovin hyvä neulan, langan tai puikkojen kanssa. En ole koskaan jaksanut kiinnostua siitä.\nOsaan käsitellä sahaa, kirvestä, lapiota ja puutarhatraktoria, mutten osaa tehdä ruokia ilman reseptiä. Ei huvita.\nEn myöskään osaa vaihtaa autoon renkaita tai öljyjä, laikkaleikata tai hitsata, käyttää saumuria tai leipäkonetta, letittää pullapitkoa tai ajaa kaivinkonetta. Eipä osaa moni muukaan.\nEikä se tässä se pointti olekaan.\nVaan se, ettei tuolle osaamattomuudelle löydy yhtään pimpistäni tai tisseistäni johtuvaa syytä.\nMinun feminismissäni ei ole kysymys tasapäistävyydestä, yksilölliset ja persoonalliset erot kieltävästä latistamisesta. En myöskään - vieläkään - väitä, etteikö sukupuolien välillä keskimäärin olisi lukuisia eroja.\nAinoa, minkä todellakin kiellän, on noiden erojen käyttäminen perseilyn perusteena.\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 18:12 1 kommentti:\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 15:11 1 kommentti:\nMenneisyys tuli tänään vierailulle.\nÄiti soitti aamulla törmänneensä junassa minun isääni. Ensimmäistä kertaa reiluun neljännesvuosisataan.\nPuhuin äsken ystävän kanssa, joka on pian viikon ajan joutunut jälleen setvimään jo taakse jättämiään ja historian tomuun peittyneitä asioita - jonkun toisen onnen edesauttamiseksi.\nÄiti sanoi vatsassa hieman muljahtaneen tutun profiilin näkemisestä, miltei kolmenkymmenen vuoden jälkeenkin. Onko niin, että tiettyjä asioita ei saa koskaan siivottua mielestään; vatsastaan ja sydämestään?\nKoetin lohduttaa ystävää sillä, ettei toisen ihmisen - olkoonkin kuinka rakas hyvänsä - toiminta rampauta meitä automaattisesti kuin hetkeksi, sen jälkeen kysymys on valinnasta ja siitä, antaako niiden tekojen halvaannuttaa itsensä ja amputoida kykynsä luottaa.\nHaluan uskoa, että näin on: vaikka törmäisin menneisyyden suuriin tunnevaikuttajiin puolen ihmisiän kuluttua ja tuntisin edelleen kokonaisvaltaista heikotusta, voisin kuitenkin ajatella ja vilpittä tuntea eläneeni erinomaisesti ilmankin, vailla minkäänasteista tyytymistä tai tarvetta palata vellomaan vanhoissa tunteissa.\nJa tästäkin huolimatta, vailla mitään aihetta, motiivia tai näyttöä olen yhtäkkiä aivan varma siitä, etten enää kuule Paddingtonista.\nOvat ne ennenkin vain kadonneet.\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 21:40 1 kommentti:\nNäppistä tap-taputteli Kesäminkki klo 20:19 1 kommentti:


Markkinointi-instituutti oli suomalainen elinkeinoelämän jatko- ja täydennyskouluttaja, jonka omisti Markkinointi-instituutin Kannatusyhdistys ry. Voittoa jakamaton säätiö perustettiin vuonna 1930. Se koulutti toimintavuosiensa aikana yli 360 000 suomalaista. Markkinointi-instituutin toimipisteet sijaitsivat Espoossa ja Oulussa.\nOmistaja Markkinointi-instituutin kannatusyhdistys ry\nVuoden 2020 alusta Markkinointi-instituutti ja sen vuodesta 2015 omistama Rastor yhdistyvät nimelle Rastor-instituutti. Markkinointi-instituutti osti Rastorin vuonna 2015. Rastor ja Makkinointi-instituutti olivat toimineet yhteisissä toimitiloissa Espoon Tapiolassa elokuusta 2017 alkaen.\nMarkkinointi-instituutin ja Rastorin toimitusjohtajana toimii Toni Berkowits, joka jatkaa myös uuden Rastor-instituutin johdossa.\n1.1 Markkinointi-instituutin koulutusohjelmia\n2 Opiskelu Markkinointi-instituutissa\n3 Markkinointi-instituutin historia\nMarkkinointi-instituutissa oli mahdollista opiskella tutkintoja tai muutaman kuukauden kestoisia kursseja avoimena yksilökoulutuksena. Lisäksi instituutti tarjosi yritysvalmennusta ja -konsultointia.\nMarkkinointi-instituutti tarjoaa koulutusta seuraavista aihepiireistä:\nHenkilöstöhallinto ja HR\nAmmatilliset tutkinnot, ent. ammatilliset näyttötutkinnot\nViestijän koulutusohjelma (ent. Tiedottajan tutkinto)\nMarkkinointi-instituutin koulutukset oli suunniteltu erityisesti työssäkäyville aikuisopiskelijoille. Koulutukset sisältävät koulutuspäiviä sekä ohjattua etäopiskelua ja kurssien sisällöt oli usein sidottu työelämään. Koulutukseen sisältyvien harjoitusten aiheet opiskelijat valitsivat omasta työstään.\nMarkkinointi-instituutissa oli mahdollista opiskella tutkintoja, koulutusohjelmia ja kursseja. Tutkinnot olivat joko virallisia ammatti- ja erikoisammattitutkintoja tai Markkinointi-instituutin omia tutkintoja. Tutkinnot koostuvat lyhytkestoisista, yhteen aihepiiriin keskittyvistä kursseista, joita oli mahdollista suorittaa myös tutkinnosta irrallisina.\n4.12.1930 perustettiin Myynti- ja Mainoskoulu (nykyinen Markkinointi-instituutin Kannatusyhdistys ry), jonka perustamispäätöksen allekirjoittivat viisi järjestöä: Keskuskauppakamari, Suomen Tukkukauppiaiden Liitto, Suomen Vähittäiskauppiasliitto, Suomen Teollisuusliitto sekä Suomen Rauta- ja Koneliikkeiden Yhdistys. Koulun avajaiset pidettiin 12.10.1931, jolloin koulun ensimmäisenä rehtorina aloitti Armas Salojoki.\nMyynti- ja Mainoskoulun ensimmäisenä lukuvuonna järjestettiin lyhytaikaisia myynti-, mainos- ja näyteikkunasommittelukursseja. Toimintansa koulu aloitti juuri valmistuneessa Stockmannin tavaratalossa, josta se kuitenkin siirtyi pian Ammattienedistämislaitoksen tiloihin Töölöön. Nykyisen Kisahallin valmistuttua vuonna 1935 koulu sai uudet toimitilat sieltä. Mainonnan opetus oli aluksi lähinnä somistajakoulutusta. Kaksivuotinen mainoshoitajan koulutus aloitettiin 1937 kaksilinjaisena (yleinen linja ja korkeakoululinja).\n1940-luvun alussa opetustyö keskeytyi sodan takia. Keväällä 1942 toiminta jatkui ja ohjelmassa olivat kurssit myyjille sekä saksan kielen kurssit ja tekstauskurssit. Opiskelijamäärä oli kasvanut vuosikymmenen lopussa 800:aan.\n1950-luvulla Myynti- ja Mainoskoulun opettaja Aimo Autio kirjoitti maamme ensimmäisen markkinoinnin oppikirjan Markkinointi-oppi, ja yksivuotinen Markkinointikoulu aloitti toimintansa. Alueellisen toiminnan esimerkkejä nähtiin vuosikymmenen alussa, kun Oulun kansalaisopisto sai luvan aloittaa kauppateknikon tutkinnon ja kaupallisen perustutkinnon opetuksen.\nVuonna 1961 yritys muutti uusiin toimitiloihin Töölöntullinkadulle. Vuosikymmenen aikana myynnin koulutus laajeni ja 1965 toiminnassa vakinaistettiin opintolinjoja. Kannatusyhdistys osti Suomen Gallup Oy:n osake-enemmistön yhtiön perustajalta, filosofian maisteri Artturi Raulalta. Yrityksen nimen ei koettu enää kuvaavan sen toimintaa, joten se päätettiin vuonna 1969 muuttaa Markkinointi-instituutiksi.\n1970-luvulla Markkinointi-instituutti panosti tutkimus- ja kehittämistoimintaan. Vuosikymmenen lopussa opiskelijamäärä oli jo 7900 ja opettamisessa otettiin käyttöön monimuotomenetelmä. Kauppaoppilaitoslain voimaantulon ansioista oppilaitos tuli lakisääteisen valtionavun piiriin 1971. Yrityksen alueellinen ratkaisu oli Pohjois-Suomen toimintakeskuksen perustaminen Ouluun 1975. 1970-luvun lopussa, vuonna 1978, jäi myös eläkkeelle yli kolmekymmentä vuotta oppilaitoksen rehtorina ja jo sitä ennen kymmenen vuotta opettajana toiminut opetusneuvos Niilo Hentola.\nMarkkinointi-instituutti aloitti 1980-luvulla kansainvälisen viennin Neuvostoliittoon. Vuosikymmenen aikana aloitettiin uusia koulutuksia, joista merkittävin oli ammatillisen peruskoulutuksen, merkonomikoulutuksen aloittaminen. 1987 Markkinointi-instituutin Kannatusyhdistys osti Helsingin Kauppiaitten Kauppaoppilaitoksen rakennuksen ja laajenti toimitilojaan.\n1990-luvulla laman johdosta koulutusta laadittiin yhteistyössä työvoimaviranomaisten kanssa työttömille. Koulutusta vietiin myös Viroon, jonne perustettiin oma yhtiö Marketingi Instituut Estonia Oü 1998. Suomen Ekonomiliiton kanssa yhteistyössä perustettiin Sefek Oy (nykyisin Efektor Oy). Koulutussisältöön tulivat uutuutena näyttötutkinnot ja virtuaaliopetus.\n2000-luku oli yritykselle virtuaalisuuden vuosikymmen: MDC edulink-oppimisympäristö otettiin käyttöön ja koulutustarjonnassa vakiintuivat aikuisten näyttötutkinnot ja oppisopimuskoulutus. Laatujärjestelmien avulla yritys on valvonnut ja ohjannut kehitystään.\n2010-luvulla Markkinointi-instituutti alkoi panostaa vapaarahoitteiseen täydennyskoulutukseen sekä yritysvalmennukseen asiakaslupauksella ”Tunnistettava muutos”. Vuonna 2013 aloitettu Asiakas²-näkökulma tarkoittaa, että sekä yksilöiden että yritysten koulutuksiin voidaan ottaa mukaan osallistujien oma asiakas todentamaan koulutuksen vaikuttavuutta. Täydennyskoulutustarjontaan rakennettiin koulutuspolkuja uran eri vaiheisiin. Koulutuksia järjestetään yhä useammin verkkoa hyödyntäen, jolloin opiskelijat voivat osallistua koulutuksiin mistä päin Suomea tahansa. \nMarkkinointi-instituutti yhdistyi toukokuussa 2015 toisen tunnetun aikuiskouluttajan, Rastor Oy:n kanssa. Yhteenliittymän yhteenlasketuksi liikevaihto arvioitiin tuolloin 22,4 miljoonaksi euroksi ja henkilöstömääräksi 162.  Syksyllä 2017 molemmat muuttivat yhteisiin tiloihin Espoon Tapiolaan. 2017 konserniin perustettiin uusi liiketoimintayksikkö, Kasvutoimisto Kairos.\n↑ 80-vuotta koulutuspalveluita Markkinointi-instituutti. Viitattu 22.8.2016.\n↑ a b Organisaatio Markkinointi-instituutti. Viitattu 22.8.2016.\n↑ a b Piritta Palokangas: Rastor ja Markkinointi-instituutti yhdistyvät yhden brändin alle Markkinointi & Mainonta. 17.12.2019. Viitattu 17.12.2019.\n↑ Markkinointi-instituutti ostaa Rastorin, Helsingin Sanomat 21.4.2015. Viitattu 25.6.2017. Vaatii tilauksen.\n↑ a b Markkinointi-instituutin ja Rastorin yhteenliittymän toimitusjohtajaksi Toni Berkowits, Markkinointi & Mainonta 23.3.2017. Viitattu 25.6.2017.\n↑ Johto ja muu henkilöstö Markkinointi-instituutti. Viitattu 29.10.2014.\n↑ Tutkinnot ja kurssit markinst.fi.\n↑ Johtaminen ja esimiestyö\n↑ Henkilöstöhallinto ja HR\n↑ Kiinteistönvälitys ja isännöinti\n↑ Myynti ja asiakaspalvelu\n↑ Talous ja rahoitus\n↑ Ammatilliset näyttötutkinnot\n↑ Kuolleita. Helsingin Sanomat, 11.10.1980, s. 16.\n↑ Markkinointi-instituutti ja Rastor yhdistyvät 1.5.2015. Markkinointi-instituutti 2015. Viitattu 25.6.2017.\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Markkinointi-instituutti&oldid=18874770”\nViimeksi muokattu 21. huhtikuuta 2020 kello 20.00\nSivua on viimeksi muutettu 21. huhtikuuta 2020 kello 20.00.


maaliskuu | 2012 | MS Parma\nHuomio nuoret ja nuorten vanhemmat!\ntorstai, maaliskuu 29th, 2012\nKevätyön viesti ja FinnSpring lähestyvät ja MS Parma ilmoittaa viesteihin mahdollisimman monta juniorijoukkuetta. Ilmoittajien avuksi käy lisäämässä IRMAAN viestihalukkuus mikäli olet käytettävissä ko. viesteihin (onnistuu vain jos lisenssi/passi on maksettu). Kevätyössä on vain yksi junnusarja HD16 (osuudet 3 km). FinnSpringissä on paljon eri sarjoja, joten valitse listasta sopivin. FinnSpring kohtaan voit myös laittaa lisätietoihin majoitushalukkuuden (la-su). Järjestäjä […]\nOsta Nonamen outdoortakki, koko L\nlauantai, maaliskuu 17th, 2012\nNyt olisi seuran varastosta tarjolla 1 vedenpitävä Nonamen outdoortakki, tummansininen, koko L, ilman seuran painatuksia hintaan 70e. Takki on samanlainen kuin monella jo onkin, vain seuran painatukset puuttuu. Myydään ensimmäiselle, joka laittaa viestin Lasselle sähköpostiin: lasse.suonpaa@msparma.fi Takki on Turussa, joten sen saa nopeasti käyttöön. Takki näyttää suurin piirtein tältä (ei väri): http://www.nonamesport.com/WebRoot/1032 … arjoittelu\nLaura Lammila toinen Sprint Cupissa\nTurku Sprint Cup jatkui kahdella osakilpailulla viikonvaihteessa, ensin lauantaina Raision Vaisaaressa ja sunnuntaina Turun Hannuniityssä. Mukana ollut Suomen sprinttimaajoukkue ja nuorten Pohjola-ryhmä takasivat tasokkaan osanottajajoukon ja hyvän tasomittarin myös muille suunnistajille. Lauantain kilpailun jälkeen Turun Seudun Urheiluakatemia järjesti vielä sprinttisuunnistusta käsittelevän valmennusseminaarin, jossa kouluttajina olivat valmentajat Janne Salmi ja Jarmo Puttonen. Sää suosi kilpailijoita, mutta […]


klo 21:37 | 15.4.2019\nJos Sipilä lähtee kepusta niin hallitusneuvottelut saavat uuden varteenotettavan jäsenen.\nHusseinilla olisi hyvät näytöt ulkoministeriksi\nVuoden vantaalainen, Hussein al-Taee, menossa eduskuntaan – "Todennäköisesti matkustan vähemmän Lähi-itään ja ratkaisen riitoja Suomessa" | Vantaan Sanomat\nhttps://www.vantaansanomat.fi › artikkeli\nPätevä kaveri, jonka työtä olen seurannut mielenkiinnolla jo pitkään.\nPätevä ja aivan erilainen, kuin mitä esittää julkisuudessa olevansa.\nNo, mikä se tulevaisuus on? En ole järin uskovainen siihen, että PS olisi tulevassa hallituksessa, vaikka sitä toivonkin. Sinipunaa itse veikkaan, mutta tautina hallituksessa on luultavasti Vihreät! Tämä voi tietää pahaa. Vihervasemmiston voitto on kuitenkin niin niukka, ettei se kykene dominoimaan. En usko Rinteen lähtevän niin vasemmalle, että riskeeraisi seuraavat vaalit puhtaalla vasemmistohallituksella.\nKukaan ei ole vielä esittänyt yhtään uskottavaa hallitusvaihtoehtoa, jossa PS voi olla osana. SDP.n johtamana on sen sijaan kaksi varsin realistista: sinipuna ja punamulta lisättynä vihreillä ja vasemmistolla. Kyse pitkäti siitä kumpi antaa enemmän periksi: Orpo vai Sipilä.\nPersujen menestystä jos hieman analysoi, niin sehän tapahtui enemmän maakunnissa kuin isoissa kaupungeissa. Siten voisi tehdä olettamuksen, että moni Kepuun pettynyt on äänestänyt Persuja. Siinä mieleässä Halla-aholla on käsissään vastaava "kahden aatteen puolue" kuin Soinilla, eli kepun vastainen protesrijoukko "SMP" ja maahanmuuttoon keskittynyt oikea siipi. Jää nähtäväksi miten yhteiseen polittiikkaan tuo joukko kykenee. pl. räksytys maahamuutosta.\nNo helppohan noita on keksiä. Esim. PS+KOK+Kepu+KD = 111 paikkaa.\nOn toki, jo ei aseta mitään älyllisiä kriteereitä keksimälleen vaihtoehtodolle. Esim. tuo mainitsemasi olisi lähes sama, joka oli olemassa ennen persujen puoluekokousta ja kävin mahdottomaksi sen jälkeen.\nHeh. Hallitus syntyy neuvottelujen tuloksena. Ei sen perusteella mitä on joskus menneisyydessä tapahtunut.\nJa samalla yhdistelmällä Keskusta sai juuri historiansa isoimman vaalitappion. En usko, että kumpikaan Kokoomus tai keskusta haluaa uusia viimekierrosta.\nJos ajatellaan tulevaisuuden isoja päätöksiä, kun sotea, niin SDP:n lienee helpompi löytää siinä yhteinen linja Kepun (maakuntien) kuin Kokoomuksen (markkinmallin) kanssa.\nArvelet siis että Kepu ei lähtisi hallitukseen joka todennäköisesti ajaisi kepulaisempaa politiikkkaa ja jossa sillä olisi vahvempi asema kun vasemmistoenemmistöisessa hallituksessa mutta lähtisi apupuolueeksi vasemmistohallitukseen jossa demarit+vihreät+ vassarit pyyhkivät heillä lattiaa?\n(Maakuntamalli oli mielettämyyttä. Suomi ei tarvitse entistä raskaampaa byrokratiaa vaan kevyempää. Soten kaatumisessa parasta oli että maakuntamalli kaatui samalla. Se tuskin tulee enää edes hallitusohjelmaan, olipa Kepu hallituksessa tai ei.)\nklo 21:40 | 15.4.2019\nUlkoministeriksi kaveri, joka kannattaa raivokkaasti Iranin hallintoa. Ei taitaisi kutsuja rukousaamiaisille enää tippua, vaikka ei sillä ettäkö muslimit noihin muutenkaan pääsisivät / menisivät.\nklo 21:51 | 15.4.2019\nIlman PS:a voi olla vasemmistohallitus. Kuka sitä toivoo?\nAika moni toivoo, mutta ei tarpeeksi moni, koska sillä ei ole eduskunnassa enemmistöä. Vaalit menivät, mutta sinulla näyttää olevan vaikea pysäyttää vauhtipyörää.\nklo 21:53 | 15.4.2019\nMonikulttuurimannekiineja ei muuten mennyt läpi tällä kertaa, Fatim Diarrhakin hävisi viime metreillä. Yanar putosi... Ei kai tämä eduskunta ole "rasistisempi" kuin aiempi?\nklo 22:09 | 15.4.2019\nKepulainen polittikka on aika vaikeasti määriteltävissä oleva asia, kun iso osa kepulaisista ei pidä Sipilän linjaa kovin hyvänä. Sipilä on paljon enemmän oikealla kuin Kepun kenttäväki. Siten tappion kärsinyt Sipilä saattaa olle melko heikko johtaja puolueelleen, jopa erota.\n"Maakunnat" äskeisessä tarkoitti laajempaa kunta-pohjaista vastuunkantajaa sote-palveluille, eli Maakuntia uusina hallintoyksikköinä. Soten suhteen SDP:n sote-kunnat ovat likimain sama asia kuin Kepun maakunnat ilman näiden muita hallintotehtäviä\nklo 22:33 | 15.4.2019\nKepulla tulee olemaan ahtaampaa vasemmistohallituksen apupuolueena kun vaikkapa persujen kanssa, joiden kanssa sillä on jopa samat äänestäjätkin. Sipilän ero vain helpottaa kepun asettumista porvarihallitukseen tekemään persuille toistamiseen sen minkä se kokoomuksen kanssa teki jo kerran.\nKepulainen politiikka on syrjäseutujen ylläpitämiseen pyrkivää aluepolitiikkaa joka tähtää oman puolueen kannattajien etujen ajamiseen. Maantieteellisesri Kepu on maan ylivoimaisesti suurin puolue ollut aina, ja tämä kannattaa pitää mielessä kun koettaa hahmottaa Kepulaista politiikkaa.\nMaakuntamalli olisi tarkoittanut uutta vaaleilla valittavaa hallinnon tasoa kuntien ja valtion väliin. Se olisi lisännyt syrjäseutujen - siis Kepusuomen - valtaa suhteessa kaupunkilaisalueisiin, ja totta kai maakuntahallinto olisi tarvinnut sihteerinsä, aktuaarinsa ja kamreeerinsa, jotka olisi palkattu näitä maakuntien vaaleilla valittuja edustajia tukemaan. Lisää paikkoja kepulaisille satraapeille, jotka eivät enää valtakunnan politiikkaan pääse, yhdistyviin kuntiin mahdu ja joilla ei ole edes vanhoja kunnon lääninhallituksia miehitettäväksi.\nklo 22:39 | 15.4.2019\nItse en kuitenkaan jaksa uskoa että Halla-Aho edes haluaa hallitukseen. Hänellä kun on ihan sama tilanne nt kun Soinilla neljä vuotta sitten. Ja sama kohtalokin, jos hallitukseen menee.\nHalla-Aho sai Irakista ja Afganistanista harvinaisen onnenpotkun, tuhansia nuoria miehiä jotka tekivät ahkerasti Persujen vaalityötä mm. Oulussa. Ilman tätä rajan yli tullutta tukijoiukkoa Persut olisivat jääneet paljon pienemmäksi puolueeksi. Parasta mitä Hallikselle voi tapahtua on että samanlainen vaalityö jatkuu ja samalla maassa on vasemistohallitus joka ei kykene tai halua asiaan tarttua. Toista onnenpotkua ei Euroopan mittakaavassa ole tulossa ja jokainen tietää että jos tulva tulee Venäjältä, sen tulo ei ole meistä riippuvaista.\nMyös PS+KOK+Vihr+RKP+KD = 111 paikkaa voisi olla varsin innovatiivinen.\nSanoisin että ainoa puolue joka varmasti ei mene Persujen kanssa samaan hallitukseen on vihreät. Muut vasemmistopuolueet kyllä ovat valmiita joustamaan periaatteistaan jos hinta on riittävä.\nklo 22:42 | 15.4.2019\nItse asiassa EUrooppaa uhkaa paljon pahempi kehitysmaalainen ihmisvyöry, kuin 2015. Ei tilanne EU:n etelä- ja itäpuolella helpotu, se pahenee koko ajan. Euroopan on pakko puolustautua ja estää tuota vyöryä tulemasta tänne.\nJos emme sitä tee, meillä ei pian ole Eurooppaa...\nMitä ihmettä höpiset "meistä"? Vai oletko sitä mieltä että suomalaiten pitää hoitaa maailman pakolaisongelma jotenkin?\nEt kai nyt vain tarkoita että Euroopan pitäisi olla yhtenäinen siirtolaiskysymyksessä? Eihän se ole sinusta edes mahdollista, saatikka että toivottavaa.\nAnderson ei mene persujen kanssa samaan hallitukseen.\nMaantieteellisesri Kepu on maan ylivoimaisesti suurin puolue ollut aina, ja tämä kannattaa pitää mielessä kun koettaa hahmottaa Kepulaista politiikkaa...\nSiksi Kepua ei tule vähätellä, se kykenee iskemään takaisin, jos pystyy uudistumaan. Pohjakannatusta 100-vuotiaalla puolueella on laajalti, ei se poissa laskuista ole. Se voi hyvinkin nousta takaisin valtapeliin, sinne kärkisijoille. Ei kannata väheksyä, persuja väheksyttiin ja kuinkas kävi...!\nklo 23:50 | 15.4.2019\nMiksi Kokoomus olisi menettänyt äänestäjiä? Koska he leikkasivat? Leikkaukset ovat Kokoomuksen juttu.\nklo 0:24 | 16.4.2019\nMm. epäonnistuneen soten takia. Ja ylipäätään hallitusvastuu tuppaa syömään minkä tahansa puolueen kannatusta.


Kasvakaa "#%!: elokuuta 2011\nAltakasteluruukut yllättivät tässäkin sadossa: altakastellut chilit olivat huomattavasti suurempia kuin tavisruukuissa kasvaneet sisaruksensa, ja kypsyivätkin aikaisemmin!\nTulisuudesta en pidä - ruuan tulee tuottaa nautintoa eikä kipua - mutta chilin maku on vain niin hyvä, että sitä tulee kasvatettua ja syötyä. Chefin huolellisissa käsissä onneksi Cayenne osoittaa parhaat puolensa: makua on riittämiin, ja tulisuus taipuu pienoiseksi lämmöksi. Cayenneilla ollaan lämmitetty jo loppukesän keittoja ja dippejä, ja lisää on vielä tulossa.\nNe yksilöt, joita ei ehditä tuoreina syödä, saavat kuivua keittiön pöydällä rapsakoiksi. Niitä on talvella sitten helppo murentaa ruokiin mukaan, kunhan ensin kopistelee siemenet sisältä pois (ja jos ois fiksu, niin säästäis siemenet ens kesän istutuksiin).\nLähettänyt Ulla klo 8.40 Ei kommentteja:\nNäin Kanervan jälkeisenä aikakautena on hirvittävän vaikea puhua omista harrastuksistaan. Aika noloa esitellä itseään uudelle esimiehelleen: "Moi! Mä oon Ulla ja harrastan puutarhanhoitoa ja käsitöitä." Ei kuulosta enää niin tervehenkiseltä ja kirkasotsaiselta vapaa-ajanvietolta kuin mitä vielä muutama vuosi sitten. Täytyy väkisin keksiä kiertoilmaisuja: "Kasvattelen vihanneksia ja kudon." "Mulla on kasvihuone ja kasvimaita, ja talvet istun sisällä kutomassa."\nMutta kyllä näissä sensuroiduissa harrastuksissa on oma viehätyksensä: oli ihana aamulla pistäytyä kasvarissa hakemassa paprikaa ja kurkkua aamiaispöytään, eikä telkkarin katsominen tunnu niin turhalta, kun voi samalla tyydyttää tukkakoiran villasukkafetissiä nyhertämällä luigille sukkia.\nLähettänyt Ulla klo 8.46 3 kommenttia:\nPaprikaa on tänä vuonna tulossa hyvin. Oranssi Gourmet on tehnyt isoja hedelmiä, jotka näyttävät ehtivän kypsyäkin. Pari olemme saaneet jo ruokapöytään, ja maku oli tutun makea ja mehevä. Paprikakin näköjään viihtyy altakasteluruukussa, sillä altakasteluruukun hedelmät ovat melkein kaksinkertaisia ämpäreissä kasvaneisiin verrattuina. Pitää muistaa ens vuonna tämäkin seikka.\nToinen oranssi sato kasvaa tyrnipuskissa. Pienin puska jo kypsytti marjansa, joten helteestä ilahtuneena kirmasin niitä eilen poimimaan (viime vuonna marjat kypsyi vasta syyskuun järkyttävässä kylmyydessä, ja tyrnimehu jäädytti poimiessa näpit). Pari marjaa ehdin riipiä (ja saada yhden piikin peukalon kynsinauhan alle), kunnes tajusin, että varpaissa on menossa invaasio. Gaziljoona mustaa muurahaista kiipeili pitkin kenkiä, varpaita ja lahkeita. Villin intiaanitanssin jälkeen siirryin toiseen kohtaan vain huomatakseni, että muurahaisia oli ihan joka paikassa.\nApuun tuli puutarhatuoli, jonka päällä otin Lindaakin paremman kyykkyviulistiasennon ja jatkoin poimimista. Murkut keksivät sillä välin kasvattaa siivet ja lentää tukkaan & puseron alle, eivätkä millään tarkertuneet hyppyhämähäkin massiivisiin verkkoihin, joita tyrni oli täynnä.\nTunnin poimimisen jälkeen kasassa oli ainakin 2 kourallista marjoja, joten kipasin soseuttamaan ne. Turskis vaan, ja sauvasekoitin roiskautti soseet silmille. Ois pitänyt olla syvempi astia. Ja kun käännyin ottamaan uutta astiaa, sauvasekoitin kaatoi loput soseet pöydälle.\nEttä chefille vaan tiedoksi, minkä takia meidän keittiörätti on tänään oranssi. Mutta sain mä ainakin 2 desiä tyrnimehua aikaiseksi!\nTunnisteet: paprika, tyrni\nTämän kesän projektina on ollut kesäkeittiön rakentaminen. Ollaan jo pitkään haaveiltu kunnon ulkoruokailutilasta, johon tulisi meidän uskollinen Misa, sekä autokatoksessa muutaman vuoden odotellut ruokailuryhmä. Chef mielii kesäkeittiöön vielä muurattua grilliäkin, jonka mallia ollaan googleteltu ahkerasti. Kesäkeittiön paikka oli jo alusta asti selvä: pois paraatipihalta ja ohikulkijoiden katseilta, ja suht. lähelle kasvimaita ja -huonetta, jotta saadaan raaka-aineet nopsaan kiikutettua valmistettaviksi.\nTärkeämpien asioiden takia raksaaminen on jäänyt vähemmälle, mutta ollaan saatu sentään pohjatyöt tehtyä ja betonilaatta valettua. Laatalle tulee kaikki kuuma toiminta, eli grillaus ja savustus; hiekalle asennetaan kivilaatat ja niiden päälle ruokailuryhmä. Ja joo, en saanut lupaa maalata kehikkoa pinkiksi :-/\nKun tähän taloon muutettiin, teetettiin puutarhasuunnitelma, jossa oli kesäkeittiön kylkeen laitettu ristikko viinirypälettä varten. Kokeilemisen arvoinen idea! Ja tietysti muutenkin tuota ympäristöä pitää puutarhoittaa, jottei leskenlehti ja ohdake valtaa liikaa alaa - kumpainenkin kun jo puskee hiekasta läpi. Hyvä syy siis käydä puutarhaliikkeiden syysalessa, kun muualle pihaan ei kasveja enää mahdukaan.\nLähettänyt Ulla klo 8.26 2 kommenttia:\nLähettänyt Ulla klo 14.25 2 kommenttia:\nTaas olivat Lungot menneet selän takana kasvamaan jättimäisiksi. Tuo suurin oli paksuimmalta kohdaltaan havannankoiran hanurin kokoinen (ja melkein yhtä kiinteä). Ovat pirulaiset niin kiemuraisia, että onnistuvat lehtien suojissa kasvamaan yli kasvimaan laitojen, joten hedelmiä ei tahdo millään huomata, ellei tarkastele kasvia ihan joka puolelta.\nNoista tehty sose on kyllä mahdottoman hyvää, joten kunhan sitä talvella pimpataan gorgonzolalla tai vuohenjuustolla ja lurpautetaan kermaa perään, niin saadaan maukkaita sosekeittoja. Ja sitten kun se alkaa tursuta korvistakin, loput soseet menevät koirien kuppeihin.\nNigel Slaterin Tenderistä huomasin, että Nigelkin kasvattaa Lungoja. Ja tomaattilajikkeena Nigelillä on Sungold, joten tässähän voi ihan alkaa mahtailla kasvattavansa huippukokkien suosimia lajikkeita. Koirankuppeihin.\nLähettänyt Ulla klo 7.58 2 kommenttia:\nEi ollut ihan loppuun asti ajateltu tämä meidän papukaari. Nimittäin näin sadonkorjuun hetkellä persjalkainen pohjalainen huomaa, ettei yletä poimimaan papujansa, vaikka kuin ois proteiinia ihimises (joo, olen äskettäin viihdyttänyt itseäni Orvokki Autiolla). Etenkin Blauhildet tykkää tehdä palkonsa yläilmoihin - tyypillistä saksalaista "huumorintajua".\nViimeiset härkäpavut tuli poimittua eilen. Samalla huomasin, että kettu oli keksinyt tassutella kasvimaiden päältä. Vahapapua tulee vielä, ja Blauhildet ja ruusupavut vasta aloittelevat satoaan. Cobrakin innostui kiemurtelemaan kasvarin seinällä ja tekemään huikean määrän palkoja. Reppana kärsi identiteettikriisistä, kun ensin luulin istuttaneeni papuja, joiden pavut syödään. Niinpä odottelin kovasti palkojen kypsymistä, kunnes muistin, että Cobrahan se siinä. Nyt täytyisi äkkiä keksiä käyttöä reilulle kilolle pavunpalkoja.\nHärkäpavut ovat tietysti maultaan ihan ykkösiä, mutta viime aikoina ovat myös ruusupavut alkaneet ihastuttaa. Niissä on mukavan raikas maku. Harmi vain, että palot ovat karvaisia, joten niiden tekstuuri ei suussa ole se kaikkein mukavin, vaan aiheuttaa välillä vilunväristyksiä.\nLähettänyt Ulla klo 7.23 Ei kommentteja:\nPyydän mitä nöyrimmin anteeksi Listada da gandalta ja Black enormalta, että menin julkisesti haukkumaan heitä munattomiksi. Kävin pläräämässä lehtiä, ja katso: niiden alta pilkotti muutama muna. Asianomaisia varmasti helpottaa tieto, että olen brittipropagandan uhri ja uskon, että suurella koolla ei ole väliä; britit kun väittävät, että pienet munakoisot ovat parhaita ja ne isot ovat vain jenkkien ja aussien mautonta hapatusta.\nHiukan munankasvatus sai kolauksen, kun luin kesälomalukemiseksi (parempi myöhään kuin ei milloinkaan) ostamaani Nigel Slaterin Tenderiä. Nigel ylistää munakoison maasta taivaaseen, mutta ainoastaan tekstuurin osalta, eikä maun. Nigel on sitä mieltä, että munakoisossa on parhautta juuri sen öljyä imevä rakenne ja öljystä litsahteleva tekstuuri. Ja minä kun luulin kasvattavani jotain über gourmetia! Kaikki tämä vaiva ja tuska vain sen vuoksi, että saa litsuteltua öljyä suussaan! Kenelle saa tehdä valituksen, kysynpähän vaan!\nLähettänyt Ulla klo 7.53 Ei kommentteja:\nBurpless keksi tekaista niin monta kurkkua, ettei jaksettu kaikkia tuoreena syödä. Olin ehtinyt hukata hyvien maustekurkkujeni reseptin, mutta netissähän niitä on pilvin pimein. Tämän ekan satsin maustoin perinteisesti tillillä ja sinapinsiemenillä, mutta seuraavasta voisi tehdä eksoottisemman, kun puutarha vielä pukkaa yrttejä, valkosipulia ja chiliä. Liemi oli perussetti: 5 dl vettä, 2 dl etikkaa, 2 dl sokeria ja vajaa 0,5 dl merisuolaa.\nKävin vielä viimeiset paarmat hätyyttelemässä marjapuskista ja poimin muutaman ämpärillisen viinimarjoja. Tämän puutarhurin päivä ei lähde käyntiin ilman aamumehua, joten tein sitä pakastimeen pullokaupalla. Karviaisiakin tulee niin, että oksat notkuu. Kukahan keksi niitäkin istuttaa 6 kpl? No, mehuksi meni osa, ja yhden puskan säästin jälkiruokamarjoille, kun karviaiset vain on tuoreina niin hyviä. Vanhin koira keksi omasta mielestään varsin kivan tempun: sillä välin kun äippä kykkii marjapuskissa, voi käydä vääntämässä viereen kakat, niin ei tarvi pelkästään viinimarjoja tuoksutella. Mahtavaa.\nTontin luonnonvaraisessa osassa myyrien ja kyiden ohella on viihtynyt myös vadelma. Jopa sellaiset puskat, joista ei ikinä ole marjan marjaa tullut, ovat viimein älynneet ruveta tuottamaan satoa. Joka toinen päivä on saanut käydä poimimassa marjoja talteen, jotta voi sitten talven pimeydessä tehdä luigille vattumuffareita. Olenpa näköjään onnistunut kasvattamaan vadelmaa myös etupihan kukkapenkissä. Ja tietystikään istuttamani keltavadelmat eivät ole tänä vuonna tuottaneet yhtään mitään.\nEilen huomasin, että kesäkurpitsat ovat pienen hengähdystauon jälkeen alkaneet taas kasvattaa julmetun suuria kurppareita, joten tänään on edessä soseutusoperaatio. Ja tomaattejakin pitäisi taas keittää kastikkeeksi talvea varten ja basilikaa nyhertää pestoksi. Tähän aikaan vuodesta ei aika käy pitkäksi.\nTunnisteet: kurkku, vadelma, viinimarja\nTai pikemminkin garlic seller. Ruokaa varten talvivalkosipulia maasta vääntäessäni huomasin, että sipulit alkoivat jo tehdä sivukynsiä. Oli siis aika nostaa ne ylös maasta.\nKovin isoja sipuleita ei tänä vuonna ole tullut. Liekö syynä kuivuus tai lajike. Veikkaan jälkimmäistä, koska makukaan ei ole niin hyvä kuin vuoden 2008 valkosipuleissa. Mutta toki huomattavasti parempi kuin kaupan versioissa.\nRapsuttelin sipuleista multaa pois, irrotin kukkivista yksilöistä siemenet talteen ja aloin etsiä sipuleille kuivumispaikkaa. Luigin pyörä! Mikäs sen sopivampi kuivausteline! Roikkukoot siinä nyt muutaman päivän kuivumassa, ennen kuin nostan ne sisälle.\nSisällä täytyisi sitten keksiä niille säilytyspaikka ja muistaa jättää osa uudelleen istutettavaksi. Parasta tietysti olisi syödä sipulit mahdollisimman nopeasti. Viikonloppuna tehtiin valkosipuli-sahramikeitto ja tänään olisi tarkoitus tunkea ranskalaisen luomukanan hanuriin kourakaupalla valkosipulia. Työkaverit kiittävät, kun huomenna palaan cubicleen hönkimään.\nSyyskuvastoja alkoi pukkaamaan postiluukusta ihan urakalla keskelle hellettä. Ensin tsekkasin Korpikankaan luettelon ja totesin, että eipä siellä mitään ollut. Kauppilan luettelo näytti paljon lupaavammalta. Mutta sitten kun jaksoin paremmin syventyä, tulikin ruksittua aika monta sipulipussukkaa Korpikankaalta, eikä yhtään Kauppilasta.\nYritin tällä kertaa pitää värimopon tiukasti käsissä ja suunnittelin valko-keltaisen kokonaisuuden varaston toiselle sivulle. En kyllä ymmärrä, mikä ihmeen hinku tuli valkoisiin tulppaaneihin, sillä olen aina halunnut välttää valkoisia kukkia - Suomessa kun luonto on suurimman osan vuodesta valkoinen. Että sitä ihminen tulee kummalliseksi vanhentuessaan! Oli pakko ruksia tilaukseen mukaan vielä yksi pinkki tulppaani, tosin se istutetaan sitten kauaksi valkoisista ja keltaisista lajitovereistaan.\nJa ei kun tilausta tekemään. Korpikankaan verkkokauppa tosin onnistui juuri silloin tökkimään, joten laitoin tilauksen meilitse ja sain yllättäen erittäin ystävällisen vastauksen, ja kuulemma verkkokauppakin oli pian korjattu.\nPS. Olisin hyvin voinut elää ilman sitä kyytä, joka tänä aamuna kyhjötti pihalla, brrr...\nLähettänyt Ulla klo 12.45 Ei kommentteja:\nTänä vuonna maisseilla on ollut vähän tukalat oltavat herneiden, parsojen ja korianterin puristuksessa. Kyseinen kasvimaa on ollut sellainen sekamelska, että olen mieluummin kääntänyt katseen muulle kuin alkanut setviä, mitä siellä oikein kasvaa.\nMaissintähkiä on tullut kuitenkin mukavasti, ja kun muutamat tähkätupsut alkoivat jo tummua, kaivoin kuorten lomasta jyviä esille ja tökin niitä peukalonkynnellä. Ja kas: jyvistä turskahti maitomaista nestettä! Ei kun kiiruusti chefille ilmoittamaan, että päivän lisuke on muuttunut.\nButterscotchin tähkät olivat ihanan puhtaita - ei puhettakaan viime vuoden kirvainvaasiosta. Chef pisti ne pannulle hetkiseksi uimaan voissa, ja sitten kädet jännityksestä täristen ruvettiin järsimään kullankeltaisia tähkiä. Huikea makeus ja täyteläinen maissin maku! Aivan ihana kokemus, joskin parista tähkästä tuli jo niin täyteen, ettei meinannut pääruokaa enää jaksaa syödä.\nButterscotchia täytyy kasvattaa uudestaan, kun kerran maku on kohdillaan ja lajike on sen verran aikainen, että ehtii kypsyä ajoissa.\nLähettänyt Ulla klo 8.33 2 kommenttia:\nKasvarin viidakkotunnelma sen kun tihenee, kun italialainen melonikurkku Carosello tondo di manduria ja pikkukurpitsa Jack be little köynnöstävät ympäriinsä. Pitkiä lonkeroita löytyy sieltä täältä, ja kukkia on ollut jo pari kuukautta runsaasti, mutta vain yksi pikku Jack on toistaiseksi ollut satona (oli kyllä mahdottoman suloinen minikurpitsa!). Minkä lie azerbaidzanilaisen karheikkokärpäsen sitten tarvivat pölyttäjäkseen, kun eivät nämä normaalit kotimaiset kimalaiset kelpaa (Vera Pelle ja luigi ehdottavat tähän tietysti seinäjokelaista p****kärpästä...).\nHarmittaa vain, kun nuo vievät tuhottomasti tilaa kasvarista, mutta eivät tuota mitään. Tavis kurkku kyllä pukkaa hedelmää ihan kiitettävästi, joten olosuhteiden täytyisi olla riittävän hyvät. Tai sitten nuo ovat jotain myöhäistä lajiketta, joka tuottaa hedelmää vasta sitten, kun kasvari on jo peittynyt lumeen.\nLaitoin ne nyt häätöuhan alle, jos eivät ala parin viikon sisällä tuottaa hedelmää. Varjostavat nimittäin ikävästi paria paprikaa, joissa sentään on runsaasti hedelmiä.\nSisustuskaupan alesta löytyi kaikille puutarhureille ah, niin tarpeellinen härpäke: sidontanarun pidike! Tähän asti olin ollut täysin epäortodoksinen puutarhuri ja käyttänyt sidontaan chefin paistinarua, mutta nyt päätin ryhtyä suhtautumaan sitomiseen asiaankuuluvalla vakavuudella.\nHerraisä, miten paljon puutarhassa onkin sidottavaa! Tujissa kiipeilevät Rouge cardinalit roikkuivat rumasti, joten vyötin ne heti narulla kiinni tujien runkoihin. Lumikärhöt sojottivat miten sun sattuu pergoloiden ristikoissa, joten niihinkin piti näprätä narua. Ja maailman hitaimmin kasvava tuoksuköynnöskuusama oli salaa venähtänyt niin pitkäksi, että se kattoi koko ruusukaaren - jahka sen ensin sitoi siihen kiinni. Luigikin osallistui bondageen, ja keksi sitoa kasvarin kyljessä rojottavat pavunvarret kasvarin kattokouruun.\nKauhavalaisen puukkotehtailijan jälkeläiselle on tietysti noloa käyttää halpahallin euron puukkoa narun katkomiseen, mutta on se nyt ainakin nätin punainen. Vai pitäisköhän tuohon settiin hommata pinkit sakset?\nJo on kumma, kun munakoisot ei muni! Koko kesän ovat kukkineet kiihkeästi, ja mehiläisetkin on nähty niiden kimpussa tositoimissa, mutta munia ei vaan näy eikä kuulu. Aika alkaa käydä vähiin koisojen kanssa, sillä muutaman jouduin häätämään kasvarista ahtauden takia, eikä nuo yölämpötilat enää korkealle kipua - viime yönä oli vain +3.\nEdes se julmetun suuri, altakasteluruukussa rehottava munakoiso ei muni, vaikka se alkoi kukkia ensimmäisenä, ja sen suhteen olivat odotukset korkealla, kun tuntui niin viihtyvän isossa ruukussaan. Täytyy seuraavan kerran siemeniä ostaessa varmistaa, että kyseessä on joku extra aikainen lajike, joka munii jo toukokuussa.\nKompensoin huonoa munintaa tilaamalla juuri itselleni Kitchen Garden lehden kahdeksi vuodeksi. Ihan oikeutettu kompensaatio minun mielestäni.\nPäivän puutarhavinkki: Ei kannata kylvää salaattia, joka näyttää ihan voikukalta, vaikka se ois kuinka maukas, rapea ja klassinen Caesar-salaatin pohja. On nimittäin tullut kitkettyä melkein kaikki Bionda lente a monterot kasvimaalta, ja kun viimein hoksasin, että näähän on niitä salaatinlehtiä, ihmetteli luigi aamiaispöydässä, miksi tarjoan voikukkaa leivän päälle.


Olympiaesteiden suosikkina USA:n McLain Ward ja HH Azur - Hevosurheilu.fi\nOlympiaesteiden suosikkina USA:n McLain Ward ja HH Azur\nMcLain Ward ja HH Azur Rotterdamissa kesäkuussa. Kuva: Outi Räisänen\nSilmiinpistävän moni on valmis pistämään olympialaisten esteratsastuksessa rahansa USA:n moninkertaiselle olympiaratsastajalle, McLain Wardille ja HH Azurille (Thunder van de Zuuthoeve).\nRatsukko on voittanut viimeksi Rooman nations cupissa toukokuussa. Viimeisin startti tapahtui Aachenissa heinäkuussa, jossa ratsukko oli kuudes. Nämä samat isot kisat suomalaisittain kiinnostava nimi Sveitsin Martin Fuchs olisi voittanut, jos hevonen Clooney ei olisi kieltänyt viimeiselle esteelle.\nEnsimmäisissä olympialaisissaan hyppäävää Fuchsia kannattaa seurata tarkalla silmällä. Vaikka hän onkin vielä hyvin nuori, hänellä on takanaan sama teräksinen valmennussysteemi kuin Steve Guerdat’n takana\nYlipäätään Sveitsin joukkue kokonaisuudessaan näyttää voittajajoukkueelta. Guerdat’n Nino des Buissonnetsia on säästelty kauden ja ehkä jopa koko uran päätavoitetta ajatellen kaikella sillä osaamisella, mitä Guerdat’n tiimillä on tarjota.\nBritti Nick Skelton ja Big Star ja hollantilainen Jeroen Dubbeldam ja Zenith kuuluvat ehdottomiin suosikkeihin. Eikä lista mahdollisista voittajista todellakaan pääty tähän. Lähtölista on kovatasoinen.\nMalin Baryardin CueChannan on huolellisesti Baryardille valmistellut suomalainen Sebastian Numminen, joka menetti hevosen altaan viime vuonna. Nummista jännittää se, onko laadukas, mutta vielä suhteellisen vihreä tamma tuotu olympiaradoille mahdollisesti liian aikaisin. Onko näin, olemme asian suhteen viisaampia tänään illemmalla.\nEstekisojen ensimmäinen karsintaluokka sekä henkilökohtaisille, että joukkueurheilijoille alkaa tänään Suomen aikaa klo 16. Kisat jatkuvat tiistaina henkilökohtaisena toisena karsintakierroksena ja joukkuekisan ensimmäisenä kierroksena. Keskiviikkona hypätään kolmas karsintakierros ja joukkuefinaali.\nHenkilökohtainen finaali ratsastetaan kahtena kierroksena ensi viikon perjantaina.\nPäivitys klo 15.59. Täsmennetty Nummisen ajatuksia CueChannaan liittyen.\nHH Azur ja Double H -farmi\nBelgialaiseen sbs-kantakirjaan kuuluvan Azurin omistavat lähellä New Yorkia sijaitseva Double H Farm ja belgialainen Francois Mathy, joka on sen ratsastajan McLain Wardin perheen linkki Eurooppaan jo erittäin pitkältä ajalta.\nDouble H:n takana on upporikas Harrisonin perhe, vanhemmat Jennifer ja Hunter, sekä heidän tyttärensä, hevosten ystävä Cayce Harrison ja miehensä, esteratsastaja Quentin Judge, joka oli farmin ratsastaja vuodesta 2008. Nuori pariskunta vastaa nykyään tilan hevostoiminnasta. Judge kisaa kansainvälisesti, mutta tällä hetkellä ykkösratsastaja on McLain Ward, joka on maansa parhaimpia, jollei paras.\nH:n nimiin on aiemmin ratsastanut muun muassa Rodrigo Pessoa. HH Rebozo seisoo nyt Double H -farmilla siitosoriina.


Bullpadel Vertex 3 Woman 2021 padelmaila | MAILAPELIKAUPPA.com\nHinta 175,00 € 229,00 €\nPadelmaila Bullpadel Vertex 3 Woman 2021\nBullpadel Vertex 3 Woman on kevyempi padelmaila aktiiviselle harrastajalle tai kilpapelaajalle suunnattu maila. Vertex 3 Woman padelmailan timantin muotoinen kehys antaa voimaa ja karhea Topspin-lyöntipinta lisää kierrettä pallolle. Uusi Air React Channel -teknologia vähentää ilmanvastusta lyönneissä. Vibradrive-teknologia ehkäisee lyönnistä syntyvää tärinää. Kahvanaru on leveämpi ja huomattavasti mukavampi kuin edullisimmissa mailamalleissa käytetty kapea naru. Mukaan tulee myös tyylikäs thermolaukku, joka suojaa mailaa lämpötilavaihtelulta.


Heihei, livejournal! - Se kaluaa samaa luutaa\n2009-10-20 09:36 am (UTC)\nMä en pääse kommentoiman tohon sun uuteen blogiin, ihan pyllystä. No, ainakin saan lukea tekstejä.\n...olisin kirjoittanut, että jos Petäjän tekstiä voisi kutsua kritiikiksi, olisi toi sun analyysi paras kritiikkianalyysi mitä mä oon lukenut. Monta kertaa kun sun juttuja lukee, tuntee syvää iloa siitä miten löydät ytimen ja osut. Hankalat vaikeasti hahmottuvat asiat muuttuvat teksteissäsi ymmärrettäviksi. Se saa tuntemaan ihailua.\n2009-10-20 11:20 am (UTC)\nhei jestas mä muutan siihen heti asetukset! en tajunnu että siinä on jotkut nihkeilyasetukset oletuksena päällä. oli vähä kiire muutto niin jäi tämmöset detaljit hoitamatta.\n2009-10-20 11:22 am (UTC)\n2009-10-20 12:33 pm (UTC)\nallegoria, bergamo, ezra pound, feminismi, historia, humanismi, internet, italia, joulukalenteri 2008, journaali, katu, kaupunki, keskustelu, kirjallisuudentutkimus, kirjallisuus, kirjallisuuspalkinnot, kirjat, kirjoittaminen, kirkko, kristian smeds, kritiikki, kulttuuri, kuvat, lainaukset, lainaus, lasi, lukeminen, matka, matkakirjallisuus, matti vanhanen, mika waltari, milano, nainen, padova, panu rajala, politiikka, puutarha, pyhä antonius padovalainen, raahe, raha, romaani, runous, suomi, taide, teatteri, työ, venetsia, vesi, yhteiskunta, yliopisto, …


Kirjoittaja Aihe: Arkhimedes (Luettu 16791 kertaa)\n« : 25-03-2010, 23:23:59 »\nArkhimedes -kraatteri 24.3.2010:\nKuvattu klo 21.30 Tal 200K + Philips ToUcam polttotasolla, 50 kuvaa pinottuna AviStackilla.\nArkhimedes on kuvassa keskellä. Siitä yläoikealle ovat Aristillus ja Autolykos. Alavasemmalla on Timokharis.\nKuun yksityiskohtien kuvaamisessa törmää pian samaan kuin ds-kuvauksessa, eli se ei olekaan ihan helppoa. Seeing tulee pian eteen, jos detaljeja haluaa esiin. 24.3. ei ollut mikään huippuseeing, ehkä 2. Jotain utua tuntui olevan ja väreily oli melkoista.\nKraatterin nimessä olen käyttänyt suomenkielistä kirjoitusmuotoa (ei Archimedes tai Timocharis). Useimmat harrastajien käytössä olevat Kuun kartat ovat englanninkielisiä ja antavat monista antiikin filosofeista vääriä kirjoitustapoja.\n« Vastaus #1 : 26-03-2010, 09:50:56 »\nHyvä kuva Jormalla Arkhimedeksen ryhmästä. Kuvassa näkyy myös Hadleyn rillin eteläpää. 23-24.3 oli hyviä kelejä.\nKuu oli korkealla ja koneet tulivat täyteen materiaalia. Käsitteleminen vain siirtyy ensiviikkoon.\nKuukuvaus ei tosiaankaan ole helppoa, kuten monet ajattelevan. Olenkin usein ajatellut hankkia lyhyen japsiref-\nraktorin, ccd:n ja ryhtyä "napsimaan nättejä nebulakuvia".\n« Vastaus #2 : 13-02-2011, 15:44:41 »\n12.2.2011 harhailin hiukan kauemmas terminaattorilta ja Archimedes näytti tältä infrapunassa.\n« Vastaus #3 : 18-03-2011, 00:24:00 »\nMare Imbriumin kolmikko Archimedes Aristillus ja Autolycus rajaavat väliinsä Sinus Lunicusin.\nLuna 2 jysähti vajaat 30 kilometriä Autolycuksesta länteen vuonna 1959.\n« Viimeksi muokattu: 13-01-2012, 22:33:45 kirjoittanut jarikankaanpää »\n« Vastaus #4 : 25-07-2011, 20:47:29 »\nArkkimedes - Eratostenes 22.7.11 klo 0.12 UT ja Arkkimedes - Cassini22.7.11 klo 0.14 UT.\nSW 120 ED APO, EQ 6 EQDIR, TS CCD, videosta Registax 6.\n« Vastaus #5 : 28-07-2011, 21:02:10 »\nMyös 22.7 otettu myöhemmin aamupäivänä.\n« Vastaus #6 : 28-07-2011, 23:44:25 »\nUpea kuva mielenkiintoisesta seudusta! Ja jälleen päivätaivaalta! Erityisesti tykkään kuinka alueella voi laavan ja kraatterien vuorovaikutuksesta päätellä muodostelmien ikäjärjestyksen. Ja tuo keskushuippujen ryväs...\n« Vastaus #7 : 29-07-2011, 18:18:25 »\nTodella upea tuo Juliuksen kuva!\n« Vastaus #8 : 29-07-2011, 19:40:23 »\nKiitosta vaan! Jahka Ari tykittää kunnon kelillä tätäkin niin saadaan kunnon lähikuvaa kohteesta .\nOn tullut kaapattua videoita parisen sataa gigaa muutaman päivän aikana. Saisi tulla jo reipasta\npilvisyyttä työstöjä varten ennenkuin kiintolevyt täyttyy kokonaan...\n« Vastaus #9 : 29-07-2011, 19:58:13 »\nHuh, pilvisiä säitä odotellessa...\n« Vastaus #10 : 01-02-2012, 21:35:35 »\nEiliseltä -22 asteen pakkasessa otettu kuva Arkhimedeksesta, Alpeista ja Apenniineista.\nJälleen kuvassani on suunnat sekaisin. Täytyy Hauholla kysellä kokeneemmilta miten korjataan.\n« Vastaus #11 : 01-02-2012, 23:58:00 »\nLainaus käyttäjältä: JariG - 01-02-2012, 21:35:35\nTämä on helppoa: Asenna IrfanView, avaa kuvasi siinä ja paina V:tä. Sitten on suunnat oikein ja voit tallentaa kuvan.\n« Vastaus #12 : 02-02-2012, 13:24:00 »\nKiitos Lauri vastauksestasi.\n« Vastaus #13 : 08-05-2014, 01:46:01 »\nLaitan tämän tähän ketjuun. Arkhimedes vasemmalla ylhäällä ja keskellä Mons Bradley vuoristoa. Kuvan keskellä oleva kraateri: Conon.\n« Vastaus #14 : 08-05-2014, 19:31:48 »\nSkarppi kuva kaimalta, todella kauniisti piirtyy vuoristo\nTuon kuvan myötä samalla havahduin siihen, että Schillerin ohella tämä Arkhimedeskin on noita "pakoilevia" kraattereita: En lukuisista yrityksistä huolimatta ole saanut vielä kertaakaan kelvollista (lue samaa tasoa kuin esim. Kopernikuksesta) olevaa kuvaa Arkhimedeksestä, mistälie sitten johtuukaan? Ja tämä kuunkierto jäi väliin työkiireiden ja kelien vuoksi...


Iisalmen Sanomien ulkoasu uudistuu viikon päästä\nEnsimmäisen Iisalmen Sanomien uudistettu painos ilmestyy keskiviikkona 26. huhtikuuta. Päätoimittaja Kari Angeria, toimittaja Jani Haanketo ja sivunvalmistaja Maarit Hiltunen esittelevät mallisivuja. (Kuva: Vuokko Nissinen)\n19.4.2017 Vuokko Nissinen Uutiset 5 | 3\tIisalmi\nIisalmen Sanomien ulkoasu muuttuu ensi keskiviikkona. Uutiset, muut jutut ja maksetut ilmoitukset on ryhmitelty sivuille entistä selkeämmin, joten lukeminen on nykyistä helpompaa. Ulkoasusta tulee nykyaikainen ja ryhdikäs.\nLehden osastot eli uutiset, ihmiset, mielipide ja sporttiset säilyvät entisillä paikoillaan. Siksi muutokseen tottuminen käy nopeasti.\nLehden kirjasintyyppi vaihtuu Pointerista Actaksi mutta kirjainten koko pysyy ennallaan.\n– Lehteä täytyy aika ajoin uudistaa, jotta pysymme nykyaikaisena yläsavolaisten äänenkannattajana, päätoimittaja Kari Angeria sanoo.\nNäkyvimmät muutokset koskevat lehden etusivua ja artikkelisivua. Pienenä yksityiskohtana mainittakoon, että Iisalmen Sanomien logo, sininen nuolenpääsymboli eli tuttavallisemmin satiaissymboli, siirtyy etusivulta artikkelisivulle, jossa se saa arvoisensa paikan.\nSivuille tulee enemmän juttuja ja tekstiä. Juttumitat yhdenmukaistuvat niin, että aukeaman pääjutut ovat keskenään yhtä pitkiä. Samoin lyhyemmät jutut ovat keskenään samanpituisia.\n– Alussa muutos voi tuntua isolta, mutta kyllä silmä siihen tottuu nopeasti, Angeria toteaa.\nLehden omista ilmoituksista voi seurata, montako päivää on muutokseen. Tänään kalenterissa on luku kuusi.\n24.4.2017 klo 9:24\nJoku täällä ilkeili jo isojen valokuvien suurella määrällä lehdessä, mikä onkin ihan asiaa, mutta minkäs teet, jos ilmoituksia ei mene kaupaksi ja kaikki valtakunnantasoiset uutiset ovat netissä heti tuoreeltaan.\nToimittajien olisi oltava ahkerampia ja tuottettava runsaasti paikallisia uutisia, ettei lehteä tarvitsisi täyttää valokuvilla.\nKoskivoimailija Paavo Niskasen juttu vast’ikään oli tästä hyvä esimerkki.\nSalmetar-osio joutaisi lakkauttaa kokonaan joutavana muinaismuistona.\n9.5.2017 klo 11:41\nMaisemakuvat ovat aina mielenkiintoisia, siksikin, että ne voi suhteuttaa kartalle. Sen sijaan sellaiset asiat, joilla ei ole merkitystä ja mielenkiintoa itselle, ovat tietysti turhia.\n9.5.2017 klo 11:47\nTähän osittain liittyvät kyläkuvaukset. Jos lehti haluaa olla Iisalmen paikallislehden ohella Ylä-Savon seutulehti, toimittajien tulee omakohtaisesti tutustua seutukuntaan. Lehden nimikin voisi olla kuvaavampi, mutta sitä olisi pitänyt ajatella jo vuonna 1925.\n9.5.2017 klo 7:48\nKyllä muinaismuistojakin aina mukaan mahtuu. Menneisyys on ja pysyy mukanamme, jokaisessa meissä – vielä sittenkin jossakin syvällä, kun muisti on jo menetetty. Menneen vaikutus mielessämme pitäisi tehdä tunnetummaksi ja selvemmäksi, jotta tunnistaisimme paremmin vanhat painolastit ja vammat ja niiden negatiiviset vaikutukset elämäämme. Traumathan selittävät paljon siitä ihmisten käyttäytymisestä, jota julkisuudessa ja ympärillämme näemme. Osaisimme asiaankuuluvammin suhtautua ja reagoida sellaiseen. Tietysti kannamme mukanamme myös myönteisellä tavalla vaikuttavia menneisyyden jälkiä.\nMutta kuitenkin suunnan on aina oltava eteenpäin, sanomalehdelläkin. Nostalgia silti on merkittävä osa varsinkin ikääntyneiden ihmisten todellisuutta ja ehkä voimavarojakin.\n22.4.2017 klo 18:47\nMikähän mielleyhtymä sillä olikaan just Iisalmen Sanomiin… hmm


Kirjapöllön huhuiluja: Putti-poni ja Kissa Killi: uutuuskuvakirjoja\nLiian pieni Putti: Ingrid Flygare. Suomentanut Tittamari Marttinen. Tammi 2016.\nRuotsinkielinen alkuteos: Du är för liten Pytte!\n"Pikkuinen shetlanninponi Putti asustaa Granbackan tallilla kolmen isomman hevoskaverinsa kanssa. Tallilla järjestetään estehyppykilpailut, mutta koska Putti on niin pieni, se ei saa osallistua. Tallin ikkunasta Putti kuuntelee, kuinka muut hevoset pitävät hauskaa esteradalla, ja tuntee itsensä yksinäiseksi ja surulliseksi. Mutta kun tallille seuraavaksi saapuu ryhmä lapsia tutustumaan poneihin, Putin koosta onkin etua. Tällä kertaa vain Putti pääsee ulos pilttuustaan rapsuteltavaksi ja pienten lasten ensimmäiseksi ratsuksi!"\nTähän kirjaan on ihanasti ujutettu opetukset "maasta se pienikin ponnistaa" ja "jokainen on hyvä jossakin", hevostietoutta ja kiva tarina sellaisillekin, jotka eivät niin heppahulluja ole. Tarina on napakka iltasaduksi ja kuvat huolella piirrettyjä ja niitä on ilo katsella. Tämä kirja on suositeltu yli kolmevuotiaille, mutta kiinnosti hyvin myös meidän lapsia, 7,5-vuotiasta tyttöä ja 6-vuotiasta poikaa:\nP: Kirja kertoo Putti-ponista...\nT: ...ja estehyppykilpailusta. Kivoin kohta oli se, kun Putilla ratsastettiin.\nP:...niin ja kun sille tehtiin kampauksia! Tympeintä oli, kun Putti ei päässyt estekisoihin.\nT: Niin oli minustakin!\nLapsia näytti harmittavan Putin puolesta, kun se vietiin talliin estekisojen ajaksi. Siksi on ihana yllätys, että Putti pääseekin loistamaan lasten talutusratsastuksessa ja näin kaikki päättyy hyvin. Tarina opettaa hyvin siitä, että kaikille löytyy jokin asia, jossa on hyvä.\nPonihahmot jäivät hyvin lasten mieleen, mutta keskeisimpinä hahmoina loistavat Putti-poni ja ylpeilevä ja kerskuva Sonja-heppa. Kirja oli koululaisen mielestä liian lyhyt (32 sivua), mutta poika piti pituutta sopivana. Kuvista he pitivät tosi paljon, aivan kuten minäkin. Pojan mielestä kirja on sopiva sekä tytöille että pojille, mutta tyttö meinasi, että ehkä kuitenkin enempi tytöille, koska tytöt pitävät yleensä enemmän hepoista. Näinköhän?\nPutti-sarja saa syksyllä 2016 jatkoa osalla Putti ja uusi ystävä.\nTällaisiin mietteisiin lapset jäivät Liian pieni Putti -kirjasta:\nKissa Killin villi lelupäivä: Tuula Korolainen ja Christel Rönns. Tammi 2016.\n"Mikä neuvoksi, kun lelukateus valtaa Killin?\nKillin odotukset ovat korkealla, mutta kylmä suihku tulee jo reppuja avattaessa. Kerhokavereilla on komeita robotteja ja muita hienoja leluja, kyllä siinä vaatimaton possu kalpenee. Killi himoitsee erityisesti kaverinsa Viirun upeaa robottia ja keplottelee sen itselleen yökylään. Mutta miten sujuu Killiltä nukkumaanmeno, kun rakas unilelu on Viirun luona? Kissa Killin lelupäivä pureutuu pienten lasten arkeen osuvalla, humoristisella ja viisaalla tavalla. Hauska teksti ja yksityiskohtia vilisevät kuvat viihdyttävät lasta ja aikuista. Samalla tuttu tilanne tulee luontevasti käsiteltyä."\nMuut sarjan kirjat:\nKissa Killin kiukkupussi (2007)\nKissa Killi ja Sottapytty (2009)\nKissa Killi ja joulukummitus (2011)\nKirjan aihe on niin tuttu, sillä meidän lasten kerhojen ja päiväkodin lelupäivistä meinasi pukata joka kerta jonkinmoista kriisiä! Siksi on mainiota, että tämä lelukateus-asia otetaan esiin. Meillä lapset ovat aina tykänneet pehmoleluista ja leikkineet niillä, joten tuli niin hyvin mieleen ne kerrat, kun joku lapsi oli päiväkodissa tai eskarissa möläyttänyt, että meidän lapsella EI OLE lelu mukanaan vaan unikaveri. Ja kuinka mielissään toinen olikaan pakannut sen lempikissansa reppuun, että saisi esitellä kaikille sen. Kissa Killin villi lelupäivä siis osui ja upposi meille!\nT: Kissa Killi meni päiväkotiin ja siellä oli leluja...\nP: ...ja kolmella oli robotteja! Hauskinta oli leluesittely, koska päiväkodin tätikin nauroi, kun yksi lelu oli ostettu lelulaatikosta.\nT: Minusta se oli hauskin kohta, kun ne teki vaihtokaupat leluista.\nMinua suretti se kohta, kun Kissa Killiä sanottiin vauvaksi.\nP: Niin minuakin.\nTarina oli molempien lasten mielestä liian lyhyt (32 sivua), mutta minusta tämä on ihan mainio pituus iltasatukirjalle. Kirjan suositusikä on 3+. Kissa Killi -sarjan kuvat ovat mielestäni erikoisia ja mielekkään värikkäitä. Pojan mielestä kuvia olisi saanut olla enemmänkin, hmmm...\nMukava erikoisuus näissä Kissa Killi -sarjan kirjoissa on pienet puhekuplat siellä täällä, kun lelut sun muut kommentoivat vähän kaikkea. Näille lapset näyttivät nauravan tätäkin kirjaa lukiessa kovasti.\nLisänä kirjan lopussa on tuttuun tapaan hauska loru, jossa tulee viimeistään ilmi kirjan opetus. Tässä se on se, että oma vanha lelu on yleensä kaikista rakkain, vaikka toisten lelut herättäisivätkin välillä kateutta. Ja niinhän se onkin.\nTällaisiin mietteisiin lapset jäivät Kissa Killin villi lelupäivä -kirjasta:\nMinä annan arvosanaksi 4+\nMolemmat kirjat ovat arvostelukappaleita, kiitos kustantajalle!\nLähettänyt Heidi P klo 15.28\nTunnisteet: 4, kuvakirjat, lastenkirjat, ruotsalainen, suomalainen, Tammi\nKirjaäiti / Lastenkirjapino kirjoitti...\nMeillä on luettu molemmat kirjat! Putti oli ihan suloinen, ehkä enemmän lasten kuin äidin makuun. Kissa Killistä en ihan vielä tiedä, mitä mieltä olisin. Ainakin aihepiiri on lapsille hyvin tuttu.\n13. maaliskuuta 2016 klo 14.56\nMinä ihastuin Putti-kirjan kuvituksiin. Oi kun olisi ollut tällaisia kirjoja, kun olin pieni heppahullu :) Muistan lukeneeni Tuisku-sarjaa, joka kertoi pienestä ponista, ja Putti toi mieleen tämän sarjan.\n13. maaliskuuta 2016 klo 20.19


Italia vai Belgia? Lyö Vetoa 30,00 Kertoimella!\n> Lunasta huippukerroin 30,00 Italian tai Belgian voitolle!\nLunasta huippukerroin 30,00 Italian tai Belgian voitolle!\nJulkaistu: 01.07.2021 19:27\nItalia ja Belgia kohtaavat perjantaina EM-kisojen puolivälierässä. Mr Green tarjoaa uusille pelaajille huippuotteluun korotettua kerrointa kumman tahansa joukkueen voitosta.\nItalian ja Belgian shakkimatsista jalkapallon EM-turnauksen puolivälieräottelussa perjantaina on lupa odottaa paljon. Molemmat joukkueet kuuluvat turnauksen suosikkeihin ja putoaminen tässä vaiheessa olisi valtava pettymys.\nVedonlyöntisivusto Mr Green tarjoaa jälleen isoon otteluun korotettua kerrointa kumman tahansa joukkueen voitosta. Kaikki uudet pelaajat voivat poimia vihreältä herrasmieheltä joko Italialle tai Belgialle huippukertoimen 30,00! ottelun varsinaisen peliajan voitosta.\nNäin lunastat huippukertoimen Italialle tai Belgialle:\nPelaa maksimissaan 1€ veto joko Italian tai Belgian voitolle (1X2)\nMr Green: lunasta kerroin 30,00 kummalle tahansa! >>\nKampanja voimassa 2. heinäkuuta kello 22:00 asti\nKampanjassa tulee lyödä max. 1€ veto joko Italian tai Belgian puolesta


Hmm.. eipäs ollut tarkoitus jäädä tässä vaiheessa viettämään sen kummemmin vielä lomaa täältä, mutta nyt Photobucketin estäessä kuvien linkkaamisen blogiin ja kaikkien kuvien sitä myötä hävittyä on otettava pieni aikalisä tästä jutusta, sillä oma osaaminen ja osittain jaksaminenkin tässä muiden töiden ohella varsinkin näin virallisen kesäloman kynnyksellä on aika vähissä.\nKuvat ja visuaalisuus kun kuitenkin ovat mielestäni täällä se tärkein juttu niin kirjoittelu jää nyt ainakin hetkeksi kunnes löydän sopivan ajan ja hieman lisäenergiaa tämän ongelman ratkaisemiseen. Kaikki vinkit ja neuvot otetaan oikein mielellään vastaan!\nJoten siihen asti kunnes jokin ratkaisu asiaan syntyy tai on keksitty on blogi määrittelemättömän ajan lomalla. Olisi kuitenkin kiva päästä taas piakkoin tänne päivittämään, sillä hauskoja juttuja on luvassa! Instagramin puolella voi kuitenkin seurata edelleen missä mennään!\nTämän hetken trendikkäimmät tuotteet ja uusimmat suosikkimerkit vaikuttaisivat tulevan vahvasti joko Tanskan tai Ruotsin puolelta. Helsingistä löytyy kyllä monia kivoja pikku putiikkeja täynnä sisustustavaraa, mutta tuotteet tulevat usein muualta ja Suomalainen design lähes loistaa poissaolollaan. Meillä on tietysti edelleen vahvat tutut merkit kuten Iittala ja Marimekko, mutta mitä uudempaa voisi esitellä vieraalle jota kiinnostaa juuri suomalainen muotoilu? Tähän vastauksen löytää kahdesta Helsingin mielenkiintoisimmasta liikkeestä TRE:stä ja Lokalista! TRE:n myymälästä löytyy kaikkea huonekaluista vaatteisiin, kun taas Lokal on keskittynyt enemmänkin sisustukseen ja taidenäyttelyihin. Molemmat paikat ovat ehdottomasti vierailun arvoisia jos kiinnostaa mitä Suomessa tapahtuu designrintamalla juuri nyt!\nTRE Mikonkatu 6, Helsinki\nLokal Annankatu 9, Helsinki\nVau! Mitään näin upeaa en ole nähnyt hetkeen. Haagan Alppiruusupuisto on jotain joka täytyy ehdottomasti kokea itse. Puiston pitkospuita pitkin vaeltaessa valtavien alppiruusupuiden keskellä tuntuu kuin olisi astunut satumaailmaan. Suurimmat alppiruusupuut kipuavat useiden metrien korkeuksiin saaden jopa korkeat männyt näyttämään yllättävän pieniltä. Väriloisto ja kukinta on niin runsasta, että katseen voi suunnata mihin tahansa ja vastassa on aina uusi viehättävä näkymä. Suosittelenkin ottamaan suunnan kohti Haagaa ja alppiruusuja esimerkiksi nyt viikonlopun aikana, sillä kukkaloisto puistossa on juuri nyt parhaimmillaan!


Andalousie / DROPS 143-43 - Ilmaiset neuleohje DROPS Designilta\nDROPS pitsineulehuivi ”Nepal”-langasta.\nDROPS Design: Malli nro ne-107\nYläreunan leveys: n. 134 cm\nPituus keskeltä: n. 67 cm\n450 g nro 2923, sinapinkeltainen\nDROPS PYÖRÖPUIKKO (80 cm) nro 5,5 tai käsialan mukaan. NEULETIHEYS: 16 s x 20 krs sileää neuletta puikoilla nro 5,5 = 10 x 10 cm.\nLuo 3 s pyöröpuikolle nro 5,5 Nepal-langalla. Neulo 6 krs oikein. Kun olet neulonut 6. krs:n, älä käännä työtä vaan kierrä työ 90 astetta myötäpäivään. Poimi reunasta 3 s (eli poimi joka toisesta ainaoikeinneulotusta kerroksesta 1 s), kierrä työ uudestaan 90 astetta myötäpäivään ja poimi luomisreunasta 3 s (eli poimi jokaisesta silmukasta 1 s) = 9 s työssä.\nKatso ruutupiirrokset A.1-A.8. Piirrokset näyttävät mallineuletta oikealta puolelta katsottuna.\nNeulotaan tasona pyöröpuikolla niskalta alaspäin. Kummankin reunan reunimmaiset 3 s neulotaan ainaoikein -neuleena. Luo 9 s pyöröpuikolle nro 5,5 Nepal-langalla ja neulo 1 krs oikein (mikäli haluat tukevamman luomisreunan, KS. NEULOMISVINKKI yllä).\nJatka neulomalla mallineuletta piirroksen A.1 mukaisesti (1. krs = nurja puoli). Kun olet neulonut piirroksen A.1 loppuun, työssä on 21 s.\nSeuraava krs (= oikea puoli) neulotaan näin: 3 s ainaoikeaa, A.2 (= 7 s), 1 s sileää neuletta (= keski-s), A.2 (= 7 s) ja 3 s ainaoikeaa. Nurjan puolen krs:illa kaikki s:t ja langankierrot neulotaan nurin, lukuun ottamatta 3 ainaoikeinneulottua s kummassakin reunassa. Jatka mallineuletta tähän tapaan. Kun olet neulonut piirroksen A.2 loppuun (= 8 krs), työssä on 41 s.\nSeuraava krs (= oikea puoli) neulotaan näin: 3 s ainaoikeaa, A.3 (= 4 s) ja A.4 (= 10 s) ja A.5 (= 3 s), 1 s sileää neuletta (= keski-s), A.3 (= 4 s) ja A.4 (= 10 s) ja A.5 (= 3 s), neulo lopuksi 3 s ainaoikeaa. Jatka mallineuletta tähän tapaan. HUOM: Aina kun olet neulonut piirrosten A.3 – A.5 mallikerran loppuun, keskisilmukan molemmin puolin tulee 1 piirroksen A.4 mallikerta lisää. TARKISTA NEULETIHEYS!\nNeulo kunnes työn pituus keskisilmukan kohdalta mitattuna on n. 48 cm ja olet neulonut kokonaisen mallikerran piirrosten A.3/A.4/A.5 mukaisesti loppuun (jätä kuitenkin viimeisen mallikerran viimeinen krs neulomatta).\nSeuraava krs (= nurja puoli) neulotaan näin: 3 s ainaoikeaa, A.8 (= 8 s), neulo sitten mallineuletta piirroksen A.7 (= 10 s) mukaisesti kunnes keskisilmukkaa edeltää 9 s, neulo piirros A.6 ( = 9 s), 1 s sileää neuletta, A.8 (= 8 s), toista piirroksen A.7 (= 10 s) mallikertaa kunnes jäljellä on 12 s, neulo piirros A.6 (= 9 s) ja neulo lopuksi 3 s ainaoikeaa.\nJatka neulomalla seuraavasti (1. krs = oikea puoli): 3 s ainaoikeaa, A.6, toista sitten piirroksen A.7 mallikertaa kunnes keskisilmukkaa edeltää 8 s, neulo piirros A.8, 1 s sileää neuletta, A.6, toista sitten piirroksen A.7 mallikertaa kunnes jäljellä on 11 s, neulo piirros A.8 ja neulo lopuksi 3 s ainaoikeaa. Jatka mallineuletta tähän tapaan, kunnes työn pituus keskisilmukan kohdalta mitattuna on n. 66 cm ja olet viimeksi neulonut nurjan puolen krs:n. Neulo nyt 1 krs oikein oikealta puolelta ja tee SAMALLA kummankin reunan reunimmaisten 3 ainaoikeinneulotun s:n sisäpuolelle 1 langankierto + tee keskisilmukan molemmin puolin 1 langankierto. Työhön lisättiin 4 s. Neulo 1 krs oikein nurjalta puolelta. Päätä s:t löyhästi työn oikealta puolelta näin: Päätä ensimmäiset 3 s, tee 1 langankierto, päätä langankierto, päätä kaikki s:t kunnes olet keskisilmukan kohdalla, tee 1 langankierto, päätä langankierto, päätä keski-s, tee 1 langankierto, päätä langankierto, päätä kaikki s:t kunnes jäljellä on 3 s, tee 1 langankierto, päätä langankierto, päätä loput s:t.\nKiitos, kun valitsit DROPS Design -ohjeen. Panostamme siihen, että ohjeemme ovat virheettömiä ja helppoja ymmärtää. Kaikki ohjeet käännetään norjasta ja voit aina tarkistaa mitat ja luvut alkuperäisestä ohjeesta (DROPS 143-43) .\nKommentit / Kysymykset (56)\nLisää kommentti ohjeeseen DROPS 143-43


Lupa liikkua, viikon vinkki 3/2019 - Elina Pulli ’ Pulina Elli\nLupa liikkua, viikon vinkki 3/2019\ntammi 20, 2019 | Lupa liikkua | 0 Kommenttia\nOta tästä käyttöön valmis liikuntatuokio, jonka voi toteuttaa sellaisenaan vaikka joka päivä koko viikon ajan. Ohjeet on kirjoitettu ulkototeutusta ajatellen, mutta sama toimii muunneltuna myös sisällä.\nSen sanon heti alkuun, että jos et muuta lapsille opeta niin opeta ainakin kuperkeikka. Kun sen teet, tulet samalla opettaneeksi paljon muutakin kehon hallintaan liittyvää.\nAlkuleikkinä lapioikaa alueen keskelle matala lumivalli, joka rajaa kaksi aluetta. Jaa lapset joukkueisiin ja anna heille paljon värillisiä palloja (muovipussista ja paperista tehdyt häntäpallotkin käy, ellei tuule). Pidä puolesi puhtaana -leikissä joukkueiden tehtävänä on heittää pallot omalta puolelta toiselle.\nVanha tuttu tunnelileikki kannattaa ulkona tehdä pareittain: jokaisen parin on mentävä sellaiseen asentoon, mistä toiset voivat mennä alta. Väljän muodostelman viimeinen pari aloittaa. He kulkevat tunnelin läpi peräkkäin ja tekevät tunnelin toiseen päähän aina uuden asennon. Seuraava pari lähtee liikkeelle heti, kun heidän altaan on menty.\nLumisella pihalla on hyvä harjoitella kuperkeikkaa. Ensin keinumalla oman selän päällä polvista kiinni pitäen, vaikka se on vähän raskasta. Sitten tehdäänkin jo kuperkeikkamäki, josta pyörähdetään alamäkeen. Se on helppoa: leuka kiinni kaulukseen, kämmenet maahan ja menoksi. Arimpia lapsia kannattaa auttaa niskasta ja pepusta kiinni pitäen.\nSitten onkin aika yhdistää kaksi harjoiteltua asiaa leikiksi. Asettakaa maahan pieniä muovisia kartioita ja laittakaa alueen keskelle paljon (lumi)palloja valmiiksi. Kerro lapsille, että jokainen heittää palloja omiin kartioihinsa. Jos pallo ei osu maaliinsa, pitää leikkijän kiertää kartiot juosten ja tehdä paluumatkalla kuperkeikka aikuisen avustuksella tai ilman.\nLiikuntatuokio loppuu aina rauhoittumiseen, mutta ulkona ei ruveta makoilemaan. Siksi loppuun sopiin hyvin loru, jossa liikkeet tehdään rauhallisesti säkeiden ohjeen mukaan kehon osia kosketellen. Tai vähän höpsötellen ja pepulleen hupsahtaen.\nOlka, olka rinta, massu,\ntapu, tapu, käsitassu,\npolvi, polvi, koukkuhassu.\nSelkä, selkä, niska, massu,\npeppu, peppu, hupsishassu\nJos olet sitä lajia, että kaikki edellä mainittu on jo moneen kertaan tehty ja kaikki ryhmäsi lapset osaavat kuperkeikan mennen tullen, ota asiaksesi houkutella heidät tuunaamaan leikit kokonaan uusiksi. Osallista ja onnistu! on seuraava askel.\nHauskoja lumileikkejä toivottelee Pulina Elli\nBlogikirjoituksen kansikuva on osa samannimisen kirjan kannesta vuodelta 2004. Kuva Mervi Lindman. Leikkiohjeen kuvan on piirtänyt Tuija Heikkilä.\nPS. Halutessasi voit lukea myös muita juttujani elina.pulli.fi sivuilta. Jos tykkäät kirjoista, etsi blogikirjoitukset kohdasta ”Kirja kerrallaan”. Jos olet Pulina Ellin tapaan jo vaihdevuosi-ikäinen, saatat tykätä kolmannesta teemastani: ”Vauhdikkaat vaidevuodet”.