Nimi: Emily Snow\nNimeni: Emily Snow "Emppu tai Emili"\nSyntymäpäivä: 5.3.2005. Australia\nValinnaisaineet: hevosammatit, hevosmatkailu, ja rakenne &anatomia.\nRatsastuskokemus: Emily on jo kauan puuhannut hevosten kanssa. Hänen vanhempansa omistivat nimittäin pienen tallin Australiassa. Hän ihastui heti kasvettuaan uuteen arabitammaan, Glitteriin. Glitter oli kaunis, mutta vaativa. Kun hän kasvoi pari vuotta, hän alkoi työstää nuorta tammaa. Vähitellen hänen vanhempansa, antoivat hänelle Glitterin omaksi. Sitten eräänä päivänä Glitter kuoli kaviokuumeeseen. Sitten harjoittelin muilla hevosilla. Tasoltani olen He a ja Re 100cm Me 90cm.\nLuonne: Olen paljon erinlaisempi kuin muut. Lempirukaani on esimerkiksi paahdetut simpukat etanoiden kera. Sitten harrastan: lukemista, steppaamista, ja maalaamista, sekä tietenkin ratsastusta! Olen reilu, kiltti, uusissa tilanteissa ujo, välillä salaperäinen, ja rohkea tallin ilopilleri. Olen todella yhteistyönhaluinen, ja koulun priimus. Olen myös hoitohevoseni tavoin oppinut luottamaan kaikkiin, niin pieniin ja isoihin, niin ihmisiin kuin hevosiin. Rakastan hevosia!;)\nUlkonäkö: Minulla on muista erottuvat vaaleanpunaiset pinkkiin taittuvat hiukset. Sitten minulla on tummanvihreät silmät. Käytän otsapantaa, jossa on hopea rusetti. Tallilla käytän mustavalkoisia ratsastuskoulu, valkoista takkia, ja koristelua kypärää. Olen luonnonlapsi, joten minulla on myös paljon vihreitä vaatteita.\nPerheeni: äitini on Autralialainen, ja isäni puoliksi Australialainen ja puoliksi Englantilainen. Minulla on myös kaksospikkusiskot Jade ja Rosalie. Sekä Saksanpaimenkoira Jekku. Muutimme isäni tahdpsta hänen kotimaahansa Englantiin.\nMuuta: Rakastan arabeja! Ja olen ratsastanut koko ikäni(melkein).\nTervetuloa Hevosopisto Tulipuroon, neiti Snow! Luonteesi perusteella sovit erinomaisesti Garnetin tupaan, ja sinne sinut lajiteltiinkin. Jos hevospoolo kiinnostaa, lukaise säännöt läpi ja liity tupasi poolojoukkueeseen. Lisäksi voit vielä myöhemmin liittyä koulun kerhoihin, jos haluat.\n- Bretrix, 8.3.\nPieni muutos ulkonäköön:\nPitkät lantiolle yltävät hiukset jotka ovat sivuletillä. Sirot jalat ja kädet. Käyttää piilolinssejä. Kulkee yleensä mustassa topissa, nahkatakissa, revityissä farkuissa ja jodhpureissa. Pitkät ripset, ja vihreät, oudot silmät. Hiukset ovat korpinmustat, ja niissä on vihreitä ja neonpinkkejä raitoja. Lävistys kielessä ja vasemmassa kulmakarvassa.\nja kuva pois\nNimi: Chika Abakuro\nNimeni: Chika Abakuro "Chika"\nSyntymäpäivä: 28.3.2005. Japani\nHoitohevostoive: Winter Hymnal\nratsastuskokemus: Olen hoitanut kahta Japanilaista Shettlanninponia Zoea ja Zonia. Ne olivat hyvin itsepäisiä ja niin olen minäkin. Muuton Japanista Suomeen takia, jouduin menemään suurelle suomalaiselle tallille, sekä kouluun. Opin helposti suomea. Jouduin ratsastamaan isolla ilkeällä arabilla, joka oli luimisteleva riiviö. Sitten kuulin tulipurosta. Ja ajattelin mennä seuraavana vuonna. Minut istutettiin ponin selkään 7 vuotiaana. Tasoltani olen HE a ja RE 100cm.\nLuonne: Olen itsepäinen tyttö.Olen kyllä myös haaveideni piirtäjä. Piirrän usein voikkoja kauniita koulutammoja. Ne ovat kauniita. En ole mikään kaikkein näkyvin tyttö. Olen se aika hiljainen tyttö, joka puhelee hoitsulleen murheistaan. Ystävystyn vain ihmisten kanssa jotka ovat kilttejä ja antavat minulle aikaa. Pidän vauhdista, ja olenkin luokkani nopein...... ja lyhyin. Pidän hevosten kanssa puuhailusta. Maastakäsittely ja juoksutus ovat yhtä kivoja asioita kuin ratsastus. Hevoset ovat elämäni! Olen ujo sentakia, että minua kiusataan siitä että en puhu vielä ihan kaikkia sanoja oikein. Ihan kuin Japanilaisessa tytössä olisi jotain vikaa. No hevoset ennen kaikkea.\nUlkonäkö: Minulla on pikimusta selkään yltävä tukka, ja tummanruskeat silmät. Käytän valkoista hupparia, ja sinistä toppia. Minulla on mustat ratsastushousut. Olen todella pieni..... 145cm. Olen siis aika pieni. Minulla on mustat hevoskorvakorut. (Olen perus Japanilainen)\nPerhe: Minulla on Japanilainen äiti. Isäni on puoliksi Suomalainen ja puoliksi Japanilainen. Sekä pikkuveli Sam ( hän syntyi suomessa).\nMuuta: Älä ujostele minulle! Osaan suomea!:D\nTervetuloa Hevosopisto Tulipuroon, neiti Abakuro! Sinut lajiteltiin Garnetin tupaan. Jos hevospoolo kiinnostaa, lue säännöt läpi ja liity tupasi poolojoukkueeseen.\nEt valinnut valinnaisaineita. Niitä aletaan opiskella vasta kolmannella vuosiluokalla, mutta ne tulee valita heti hakemisen yhteydessä. Laita valinnaisainetoiveesi postiin, kiitos. Lisäksi mainitsisin, että opistomme sijaitsee Englannissa (en ole ihan varma, olitko sitä huomannu, sillä puhuit hakemuksessasi käyväsi koulua Suomessa).\n- Bretrix, 24.2.\nNimi: Olivia Walker\nNimi: Olivia Walker. Olivia, Olli\nSyntymäpäivä*: 7.9. -98- eli 18 vuotias\nHoitohevonen*: Oma hevonen Aviator.\nValinnaisaineet*: Saksa, hevosmatkailu ja hoitaminen.\nRatsastuskokemus: lyhyesti selitettynä olen ratsuttanut saksassa ja hollannissa hevosia vuoden. Ja ratsastanut olen 11 vuotta. Nuoret hevoset etenkin orit ovat minun juttuni :)\nLuonne*: Reilu ja rehellinen kaveri. Siitä en pidä, että minulta udellaan asioita joista en halua kertoa. Muuten tykkään auttaa muita ja neuvoa osaan varsin hyvin. Olen ehkä hieman ujo, mutta kun minut oppii tuntemaan, olen utelias persoona. En pidä pikkulapsista, niihin sisältyy alle 15 vuotiaat. Suhtaudun uusiin asioihin innokkaasti. Ystävät ovat aina olleet lähellä sydäntäni. Tykkään viettää heidän kanssaan paljon aikaa. Herättyäni en ole mitä parhainta seuraa.. Iloiseksi minut saa yllättävän helposti.. Olen joskus hieman masentunut ja apaattinen.\nUlkonäkö*: Nuori, naisenalku on 167cm pitkä.Olen oikeasti kotoisin englannista, sen voi päätellä nimeni ulkomuodosta. Urheilullinen tyttö´harrastaa ratsastusta ja salilla käyntiä. Miltei valkoiset hiukset valuvat alaselkään asti.\nPerhe. Vanhemmat eronneet ja asun äidin luona. Mukana pyörii isoveli, ja äiti. Asun toki yksin poikaystäväni Alexin kanssa.\nVirallinen nimi*: Aviator.\nSyntymäaika*: 15.7.2004 eli 12v\nKoulutustaso*: HeA, Re 110cm. Maastoesteet 100cm\nKoulutus*: En tiedä, koska ostin hevosen juuri.. ja sen sivut pitäisi vaihtaa kotisivujen oisotteesta tänne.\nAssi on hoitaa aika orimainen ja saattaa yrittää pomotella hoitajaa. Assin kanssa ei myöskään parane ruveta tappelemaan, sillä se voi ottaa sen aika tosissaan (miten ne orit nyt laitumella tappelevatkaan). Varustaa sama juttu. Eläinlääkäri, kengitys ja lastaus sujuvat ongelmitta.\nRatsastaa reipas ja yritteliäs ruuna jolla on isot ja näyttävät liikkeet. Esteillä voi hieman kuumua, hyvä hyppytyyli ja helposti koottava laukka. Maastovarma, menee yksin ja porukassa.\nUlkonäkö*: Ruskea, hieman valkoista takapuolessa.\nKuva: Löytyy tuosta kotisivun oisoitteesta\nTervetuloa Hevosopisto Tulipuroon, neiti Walker! Sinut on lajiteltu Garnetin tupaan, ja hevosellesi on laitettu karsinapaikka valmiiksi. Kävin vierailemassa Aviatorin myyntitallilla ja jätin heidän postilaatikkoonsa pienen viestin.\nJos sinua innostaa hevospoolo, lukaise säännöt läpi ja liity tupasi poolojoukkueeseen.\nNimi: Tawny Miller\nSyntymäaika: 4. Maaliskuuta\nHoitohevonen: Mecerdion (Vai oliko se Mercedion?)\nValinnaisaineet: Rotutieto, hevosammatit, saksa\nRatsastuskokemus: Tawny aloitti ratsastuksen 6-vuotiaana. Noin kaksi vuotta hän ratsasti shetlanninponeilla, joiden kanssa hän oppi olemaan itsepäinen. Muuton vuoksi hän joutui vaihtamaan tallia. Siellä ei ollut kuin pari ponia, joilla ratsastettiin harvoin. Sen vuoksi hänen täytyi ratsastaa lähinnä isoilla puoliverisillä, arabilla tai appaloosalla. Tawny ratsasti sillä tallilla 11-vuotiaaksi ja sai silloin hoitohevosekseen appaloosan, vanhan Camillan. puolivuotta hän ehti hoitaa Camillaa, kunnes sai kutsun Tulipuroon. Tawny osallistui pariin kilpailuun, kaikki tallin omia kisoja. Kaksi kisoista oli esteratsastuskisoja ja yksi kouluratsastuskisa. Maastoesteitä hän ei ole mennyt, kuin pari kertaa pieniä risukasoja. Koulutasoltaan Tawny on He A ja esteitä hän menee metrinkorkuisia. Tawny osaa hallita hevosen, eikä hiukan vaikeammatkaan tapaukset aiheuta ongelmia.\nLuonne: Tawny, se hiljainen vihoihin piirtelevä tyttö. Hän oppii nopeasti, ja hätä ärsyttää opettajien iänikuinen jauhaminen samoista asioista, jotka on jo opetuttu aikoja sitten. Hän tekee tehtävät ja läksyt tunnollisesti, mutta kokeisiin hän ei juurikaan kertaa. Tawny saa yleensä asiat paljon paremmin teoriassa, mutta käytänössä ne eivät aina mene yhtä hyvin. Vaikka tyttö onkin yleensä hieman varautunut uusia ihmisiä kohtaan, häneen on helppo tutustua. eikä kaveriksi pääseminen tuota yleensä vaikeuksia. Vaikka Tawny onkin usein tunneilla hiljaa ja rauhallisesti , kaveriporukassa hän osaa kyllä riehua. Hän ei ole mielellään huomion keskipiste. Tawny piirtää mielellään.\nRatsastaessa Tawny on kärsivällinen. Hän ei menetä hermojaan, vaikka ensimmäisellä kerralla ei onnistuisikaan. Hän ratsastaa mieluiten maastossa, mutta myös esteistä hän pitää. Koulukin on hänelle ihan kivaa. Tawnyn huonopuoli on ehkä se, että hän ei aina osaa komentaa hevosta tarpeeksi napakasti, vaan komennukset ovat luokkaa "Heii, ei noin saa tehdä".\nNuori neiti on aina ollut talvi-ihminen, hoitohevosensa tavoin. Hän ei mielellään tee mitään kovin rankkaa kesällä, hellepäivistä puhumattakaan.\nUlkonäkö: Tawny on lyhyehkö. 156 cm pitkä tyttö. Hän on muodoiltaan melko tavallinen, ei läski, mutta ei mikään hoikinkaan. Häneltä löytyy jonkin verran lihaksia, ainakin käsivarret ovat melko voimakkaat.\nTawny erottuu helposti väkijoukosta sinisten hiuksiensa ansiosta. Ne ovat pitkät ja ylettyvät kylkiluiden loppuun asti. Tawnyn silmät ovat oliviinvihreät. Hänen kasvonsa ovat hieman kapeahkot. Ihon väri on vaalea, mutta ei kalpea.\nTawnny pukeutuu mielellään ratsastusvaatteisiin, silloinkin kun ei ratsasta tai ole tallilla. Usein hänen päällään näkee myös legginssejä tai tiukkia farkkuja, useimmiten mustia. Suurin osa tytön paidoista ja takeista tms. ovat violetteja, harmaita tai pinkkejä.\nPerhe: Kirjoitan myöhemmin\nMuuta: Puoliksi Irlantilainen, äiti on Irlannista.\nTervetuloa Hevosopisto Tulipuroon, neiti Miller! Sinut lajiteltiin Miraclen tupaan, joten voit siirtää matkalaukkusi oitis sinne. Lähettele tänne hakemus-osioon myöhemmin tuo perhe-osio, niin voin lisätä sen tietoihisi. Jos hevospoolo kiinnostaa, lukaise säännöt läpi ja liity tupasi poolojoukkueeseen!\n- Bretrix, 20.2.\nNimi: Klaara Wind\nNimeni: Klaara Wind " Klara, Klarru"\nRatsastuskokemus: Klaara on vuokrannut kahta Shetlanninponia lähitalliltaan. Hän on ratsastanut 4 vuotiaasta.\nLuonne: Olen pirteä. Rakastan ratsastamista. Jos joku kiusaa muita puutun peliin. Olen tallin ilopelleri.\nUlkonäkö: Minulla on kirkkaan punqiset hiukset. Vihreät silmät, ja vaalea iho.(ei kalpea.) Käytän pinkkiä hupparia kiinni. Ja mustia ratsastushousuja.\nperhe: ei kerrottavaa (perus perhe)\nValitettavasti hakemuksesi oli puutteellinen, enkä sen vuoksi voi hyväksyä tätä. Valinnaisaineet uupuivat eivätkä kuvauksesi olleet tarpeeksi pitkiä ja kattavia. Esimerkiksi luonteen vähimmäispituus on 10 virkettä. Jos vielä haluat hakea oppilaaksi, kirjoitathan pidemmät tiedot.\n- Bretrix, 17.2.\nPoolojoukkueeseen nyt vihdoin päätin liittyä :)\nNimi ja tupa: Ellen Swinwood, Fudge\nMukana! Ohhoh, Fudgen poolojoukkuehan on nyt täysi.\n- Bretrix, 15.2.\nNimi: Heidi Kareisto\nheh, jos nämä tiedot nyt kelpaisi myös itselleni.. :D (veikkaan että ei, olen niin kriittinen tekstejäni kohtaan että ihan ärsyttää)\nSyntymäpäivä: 22. elokuuta\nLuokka: 1. vuosiluokka\nValinnaisaineet: hevosmatkailu, hevosammatit, espanja\nRatsastuskokemus: Heidi aloitti ratsastuksen seitsemän vuoden iässä, on siis ratsastanut jo melko monta vuotta. Hän on painottunut esteratsastukseen, hän on hypännyt ratana 100cm ja yksittäisenä 120cm. Heidi on vuokrannut parin vuoden ajan erästä puoliveriruunaa, jonka kanssa pääsi kiertelemään myös kisakenttiä. Tyttö on pitkäpinnainen, rauhallinen ratsastaja, jolla on aimo annos määrätietoisuutta, mutta myös pehmeyttä. Heidi rakastaa vauhtia ja vaarallisia tilanteita, siispä esteratsastus on kuin luotu Heidille. Tosin Heidiä on alkanut kiinnostaa myös kenttäratsastus, saa nähdä mitä tulevaisuus tuo tullessaan. Kouluratsastuksessa tyttö ei kuitenkaan pärjäää, keskittymiskyky ja kiinnostus ei riitä hiomaan kuvioita tarkoiksi ja sulaviksi. Heidi on kuitenkin suunnilleen helpon B:n tasoinen.\nLuonne: Ensivaikutelma ei anna Heidistä kovinkaan imartelevaa kuvaa. Heidi vaikuttaa kylmäkiskoiselta ja omissa oloissaan viihtyvältä, joka näyttää tyyliin siltä, että voisi nielaista sinut kokonaisena suupalana mikäli uskallat mennä juttelemaan hänelle. Ei kannata antaa ensivaikutelman hämätä, nimittäin kun Heidiin tutustuu, löytää tytöstä ihan uusia puolia - sellaisia, joita ei ensivaikutelman perusteella uskoisi tästä henkilöstä löytävän.\nHeidi ei juurikaan tuntemattomille puhu, joka saattaa antaa Heidistä välinpitämättömän kuvan. Hän viihtyy omissa oloissaan eikä halua olla huomion keskipiste. Tuttujen seurassa Heidi uskaltaa pistää ranttaliksi ja yleensä onkin se porukan kovaäänisin ja hulluin. Tyttö osaa olla temperamenttinen ja paha suustaan - kirosanoja saattaa lennellä siellä täällä - mutta onneksi huomaa nopeasti tehneensä virheen ja osaa pyytää anteeksi, mutta ei kuitenkaan kumartele ketään. Jos Heidi on päättänyt jotain, päätös myös pitää.\nHeidi vihaa määräileviä, itserakkaita ja ylimielisiä ihmisiä, niiden kanssa hän ei missään nimessä tule toimeen. Suurimman osan kanssa Heidi kuitenkin haluaa ja ainakin yrittää tulla toimeen. Niiden ihmisten, joiden kanssa Heidi tulee toimeen, hän on hyvinkin ystävällistä ja hauskaa seuraa. Heidiltä löytyy empatiaa kuuntelemaan muiden huolia, mutta ei itse kerro mielellään omista asioistaan.\nUlkonäkö: Heidi on senttiä vaille sataseitsemänkymmentäsenttinen, hoikan ruuminmuodon omaava nuori naisenalku. Heidi on aikamoinen lankku, ei siis omaa juurikaan muotoja. Hänellä on luonnostaan oranssihtavan ruskeat hiukset, joita on kuitenkin jo monen vuoden ajan värjännyt kirkkaan punaisiksi. Hiukset ovat melko pitkät ja kaartuvat kivasti korkkiruuveille. Heidi pitää hiuksiaan lähes poikkeuksetta auki, ainoana poikkeuksena voi sanoa ratsastuksen, jonka ajaksi hän kietaisee hiuksensa ponnarille.\nHeidi omaa jäätävän siniset silmät, jotka on meikattu tummaan sävyyn ripsivärillä ja siipirajauksilla. Iho on skandinaaviseen tapaan vaalea ja kalpea sekä luonnostaan hyväkuntoinen. Huulissa on aina jonkinsävyistä huulipunaa, joko nudea tai pigmenttisempää. Heidi on suuri lävistysten ystävä ja hänellä onkin korvissa venytykset sekä parit korvanreiät ja rustokoru. Muualta lävistyksiä löytyy kielestä, nenästä (septum ja tavallinen sivulla oleva koru), vasemman puoleisesta kulmasta ja navasta.\nPerhe: Ensin Heidin on pakko mainita perheenjäseniksi kaksi rakasta marsuaan - Sokeri ja Kaneli - jotka hän sai joululahjaksi 13-vuotiaana, kun oli jo monta vuotta toivonut itselleen koiraa, muttei ollut mahdollista hankkia isän koira-allergian takia. Nuo kaksi hullunkurista otusta ovat muodostuneet Heidille hyvin tärkeiksi, raskainta oli jättää ne Suomeen pikkuveljien hoidettavaksi. Tärkein henkilö Heidin perheessä on tämän äitipuoli, suomenruotsalainen Martina. Heidin vanhemmat erosivat hänen ollessa vain parin vuoden ikäinen eikä hän tiedä biologisesta äidistään paljoa, muuta kuin isän kertomana. Martina on Heidille kuin paras ystävä, hänelle Heidi voi kertoa kaiken. Heidi on hyvin onnellinen, kun Martina ei jaksa valittaa asioista toisin kuin Heidin kurinalainen isä. Isänsä kanssa Heidi ei ole kovinkaan läheisissä väleissä, mutta kuten sanottu, Martina on Heidin luottohenkilö. Heidillä on myös kaksi velipuolta - 10-vuotiaat Eric ja Mikael - jotka tosin ovat Heidin mielestä pelkästään riesoja.\n• Suomalainen, kotoisin Espoosta.\n• Horoskoopiltaan leijona.\n• Rakastaa mausteista ruokaa, intialainen ja meksikolainen ruoka parasta ikinä.\n• Kahvi lähellä sydäntä, ei pärjää ilman joka-aamuista latteaan.\n• Harrastanut taekwondoa, hyvin pian selvisi, että ratsastus on se oma juttu.\n• Soittaa taidokkaasti kitaraa - piano, rummut ja nokkahuilu menee alkeiden tasolla.\n• Rakastaa piirtämistä.\n• Kuuntelee mielellään musiikkia, lähinnä sinfonista rokkia (mm. Nightwish).\n• Tykkää käyttää kaikenlaisia koruja.\nps. Hahmoni on siis tällä hetkellä 15-vuotias ja aloittaa ykkösellä, koska mielestäni se on järkevämpää kun hahmoni on suomalainen ja juuri päättänyt peruskoulun. Menikö tarpeeksi vaikeaksi?\npps. Unohdin ihan varmasti jotain, mutta voihan sitä aina tulla lisäämään ja aiheuttamaan vaivaa :D\nNoniin, nopeastihan sinä uudet tiedot rustasit! Tervetuloa Hevosopisto Tulipuroon, neiti Kareisto! Niin, tuohan on melko hyvä peruste iällesi (ovelaa!). Hah, senkus tykität viestejä :D Jos hevospoolo kiinnostaa, lukaise säännöt läpi ja liity tupasi joukkueeseen. Mistä tulikin mieleen, että melkein unohdin mainita lajittelupäätöksen: tupasi olkoon Garnet.\nÄäääh, koska sisäinen perfektionistini iski, niin päätin haluta tehdä hahmoni tiedot uudelleen. :D On niin paljon asioita, jotka haluan muuttaa/kirjoittaa eri tavalla, joten ajattelin sen olevan järkevämpää. Toivottavasti tämä(kään) ei aiheuta vaivaa, edellisen viestin voi poistaa...\nVoi ei! :D Piilotin edellisen viestisi. Jään odottelemaan uusia tietojasi!\n- Bretrix, 13.2.\nNimi: Luna Ylioja, Miracle\nVirallinen nimi*: Firelighter\nIkä*: 9 vuotta\nRotu*: suomalainen puoliverinen\nKoulutustaso*: koulu Helppo A, rataesteet 120 cm, maastoesteet 100 cm\nKoulutus*: Filin koulutus aloitettiin sen ollessa muutaman viikon ikäinen. Kuitenkin vasta vuoden yritysten jälkeen se päästi ihmisen lähelleen, mutta sen jälkeen kaikki sujuikin kohtalaisen hyvin. Ensimmäisen kerran se sai ihmisen selkäänsä ollessaan kaksi, ja silloin sillä ratsasti kouluttajan kolmevuotias siskontytär Luna Ylioja. Kaksikon välille kehittyi heti luottamussuhde, ja Filin ollessa viisi vuotta he menivät jo taitavasti pieniä esteitä. Kilpailuihin he eivät kuitenkaan ehtineet, sillä kuuden ikäisenä hevosen jalka vammautui pahasti ja tämä myytiin lemmikiksi lapsiperheeseen. Vamman oletettiin olevan kuolettava, mutta se ainoastaan vaurioitti hieman Filin taitoja. Kun Lunan vanhemmat bongasivat hevosen myynnistä, sen taidot olivat palautuneet, joskin entinen valjakkotähti oli historiaa. Lisäksi sen koulutaidot olivat laskeneet vaativa A:sta helppoon A:han.\nLuonnekuvaus*: Fili on muutamalla sanalla tulta ja tappuraa, kentällä oikea pommi. Ratsastaessa sen kanssa saa olla jatkuvasti varuillaan, mutta oikean ratsastajan kanssa se syttyy eikä kaihda vaativiakaan ratoja. Koulukentällä Fili ei pääse muinaisen onnettomuuden takia enää loistamaan, mutta estekentällä se on oikea rusettihai. Filin bravuuri on trippeli, jonka se ylittää melkein puolen metrin pituusvaralla. Ainoa kulmakivi esteradalla on vesieste, sillä Fili kammoaa vettä ja kaikkea siitä koostuvaa koko sydämensä pohjasta.\nTallissa Fili on helppo hoidettava, vaikka ärsyyntyykin helposti ja rupeaa näykkimään. Se on kuitenkin koulutettu hyvin, eikä sen muistutuksesta jää koskaan muuta jälkeä kuin hieman rispaantunut takinhiha tai pieni mustelma. Fili pitää muista hevosista lähellään ja kaipaa kaikille matkoille mukaansa aina toista kauraturpaa. Yksin joutuessaan se saattaa hätääntyä ja joutua paniikkiin, jolloin se rupeaa hirnumaan avuttomana ja näykkimään itseään. Siksi se on aina tarhattava yhdedssä muiden kanssa, ja tallikaverikin täytyy aina olla.\nTarhaan viedessä Fili hermostuu ja sitä saa tosissaan pidätellä, ettei taluttaja häviä tarhausmatsia 10-0. Ruohotupot ja lintujen laulu riittää nostamaan hevosen takajaloilleen, ja sadekuuron iskiessä se on menoa. Huonoina päivinään (joita on onneksi harvassa) sitä ei saa tarhaan ilman (vähintään) kolmea karkureissua. Parhaina päivinään se kuitenkin käyttäytyy kuin itse enkeli, niissä päivissä on ainoastaan se vaara että Fili jää auton alle kaikessa tyyneydessään.\nFili rakastaa maastoilua, ja hyppää maastossakin metriä. Joskus sen kanssa voi olla koko päivänkin metsässä, eikä edes huono keli haittaa sitä. Ainoastaan sade ja lumi saa Filin perääntymään. Tarkkavaistoinen hevonen löytää aina tien kotiin, ja se onkin tottunut kulkemaan jonon kärjessä kompassina.\nFilin lempiherkkua on Lunan valmistama porkkana, joka on päällystetty omenaraastetahnalla ja ruisleivänpaloilla. Se ei pidä lainkaan sokerista pelkälleen, ainoastaan mansikanmakuiset pastillit käyvät sille.\nUlkonäkö*: Rautiaalla Filillä on otsallaan valkoinen läsi, ja notkeita jalkoja päällystävät kokosukat. Vartaloltaan Fili on melko hoikka ja lyhyt karvakerros kätkee alleen hämmästyttävän määrän vahvoja lihaksia. Tarhasta hakiessa Filiä päällystää paksu mutapeite, jonka alta loistavat ainoastaan viisaat, tummat silmät.\nKuva: https://www.flickr.com/photos/anniina-salmi/8573997327/in/photolist-e4DYBK- e4Kzw9-e4DYBa-e4DYAV-hZmwPj-e4Kzw1-e4DYtc-e4DYvc-e4DYFx-e4DYG8-e4DYxR-e4Kzp m-e4KzmY\nMuuta: Tarhaus muiden kanssa olisi ehdottoman mukava juttu ainakin Filin itsensä kannalta, ja oikeastaan omistajankin; eläinlääkärilaskut pääsevät turhan kalliiksi kaikkien niiden puremajälkien takia.\nFili on nyt saatu turvallisesti kuljetettua Tulipuroon!\n- Bretrix, 10.2.\nNimi: Tara Delaney\nNo niin ja kuvienhan lähetys ei onnistunut, suprise. Joten tässä olisis uusi yritys.\nToivottavasti nyt onnistaisi...\nNyt toimii! Toivottavasti on oikeat kuvat sekä sinulla että hevosellasi.\nSyntymäpäivä: 2.11 .\nHoitohevonen: Nesa da Basu Baye\nValinnasiaineet: Ranska, rotutieto ja hevosmatkailu\nKerhot: koulutus- ja ruokakerho\nRatsastuskokemus: Hevoset ovat olleet ja varmasti tulevat olemaankin Taran koko elämä. Hän kasvoi englantilaisella tallilla, joten ratsastuksen hän tietysti aloitti heti kun oppi kävelemään. Tyttö käsitteli ja ratsasti jo pienenä paljon erilaisia hevosia ja sitä myötä oppikin ratsastelemaan niin herkkiä kuumakalleja kuin laiskanpulskeita viilipyttyjä. Myöhemmin Tara hurahti kenttäratsastuksen maailmaan kenttäratsastuksessa kilpailevan isän opastuksella ja sillä tiellä pysytellään edelleen. Tällä hetkellä hän kilpaileekin aktiivisesti nykyisellä hevosellaan kenttä- ja esteratsastuksessa.\nLuonne: ”Ai Tara… Kuka se on?” ”Onko Tara se tyttö, joka ei uskalla sanoa sanaakaan?”\nTodennäköisesti saat nämä vastaukset, kun kysyt Taran koulukavereilta jotain tytöstä. Tara on tottunut olemaan yksinään, joten häneen on vaikea tutustua ja vielä vaikeampaa ystävystyä. Mistä tämä johtuu? Taraa kiusattiin arkuutensa takia, kun hän oli pieni, joten tytön on vaikea luottaa tuntemattomiin ihmisiin. Sen takia tyttö on rakentanut ympärilleen vahvan muurin ja vain pari ihmistä tietää minkälainen on oikea Tara. Mutta kunhan tyttöön jaksaa tutustua - valitettavasti harva jaksaa - hän osoittautuu luotettavaksi, iloiseksi ja uhkarohkeaksi tytöksi, joka todennäköisesti keksii ne tyhmimmät jutut ja on niitä aina ensimmäisenä toteuttamassa Tarasta saat pitkä aikaisen ystävän, jonka kanssa voit jakaa elämäsi surut ja ilot. Ja vaikka et varmaan uskokaan tytöllä on myös huumorintajua, joka kyllä on kätketty erittäin hyvin, mutta saatat välillä kuulla tytön suusta hyvän vitsin tyngän. Odotas vain. Mutta lyhyesti sanottuna Tara on auttavainen ja ystävällinen tyttö, joka ei halua kenellekään pahaa eikä halua olla kenellekään häiriöksi.\nTaran löytää yleensä lepertelemässä omalle hevoselleen karsinan nurkasta. Kun kaikki ei mene niin kuin pitää tyttö turvautuu hevosiin ja hänelle ei olekaan juttu eikä mikään viettää koko päivää tallilla. Talli on tytölle hänen oma turvapaikkansa. Hevosten kanssa Tara on rauhallista ja kärsivällistä sorttia. Hän antaa hevoselle helposti sen virheet anteeksi ja yrittääkin ymmärtää hevosta mahdollisimman paljon. Sen takia monet hevoset pitävätkin Tarasta. Tyttö on kuitenkin päättäväinen ja pitkäjänteinen, jos hän päättää, että joku asia onnistuu, sitä sitten harjoitellaan niin kauan, että se onnistuu.\nUlkonäkö: Tara on hoikka ja pienikokoinen, hurjat 151 cm pitkä. Tyttöä luullaankin usein sen takia nuoremmaksi mitä hän on. Tara omistaa kadehdittavan pitkät suorat kastanjanruskeat hiukset, joita hän pitää yleensä kiinni erilaisilla leteillä. Tytöllä on kalpeahko iho, asiaa ei auta tytön isot, ruskeat silmät, jotka saavat tytön näyttämään vielä kalpeammalta. Tara ei juuri siksi oikein pidä silmistään, vaikka moni kehuu niitä kauniiksi. Meikkiä tyttö käyttää harvoin ja jos käyttääkin niin erittäin vähän. Tara ei ole hirveämmin muodin perään ja laittaakin päälleen mitä vaatekaapista ensimmäisenä käteensä saa.\nPerhe: Tara on perheensä ainoa lapsi ja hänellä on erittäin hyvät suhteet vanhempiinsa. Oikeastaan hänen vanhempansa ovat hänen parhaita ystäviä. Hänen isänsä Peter Delaney omistaa tallin Englanissa ja mies kilpailee kenttäratsastuksessa kansainvälisellä tasolla. Tara on jo pienenä ollut isänsä mukana kenttäkilpailuissa ja sitä myötä hän kiinnostuikin kenttäratsastuksesta. Taran äiti Amy Delaney puolestaan auttaa miestään tallin pidossa ja kilpailee satunnaisesti kouluratsastuksessa.\n-\tTara on kasvisyöjä\n-\tTara tykkää viettää aikaansa kirjojen parissa ja yrittääkin suoriutua koulusta mahdollisimman hyvin arvosanoin\nVirallinen nimi: Nesa da Basu Baye\nKoulutustaso: ko.VaB, re.130cm, me.120cm\nKoulutus: Natin koulutus aloitettiin jo varsasna, mutta satulaan tamma koulutettiin neljän vuoden iässä. Natin kouluttaminen ei ollutkaan ihan helppo juttu. Tamman kanssa väännettiin kyyneleitä moneen kertaan, kun kaikki selkään nousijat lensivät kaaressa alas selästä. Monen tuskaisen ratsastuskerran jälkeen ratsastaja saikin olla Natin selässä ilman - tai ainakin erittäin vähäisillä - hangoitteluja. Sitten tamma myytiinkin nykyiselle omistajalleen Taralle, jossa jatkui opettelu isojen hevosten maailmaan ja nykyään Nati kilpailee kenttäratsastuksessa.\nLuonnekuvaus: Nati on herkkä hienohelma, joka osaa olla välillä erittäin itsepäinen tapaus. Natin kanssa saa välillä pitää pitkiäkin neuvottelu tuokioita, jotta päästäisiin yhteisymmärrykseen. Tamman omata mielestä hän on aina oikeassa eikä ratsastajalla ole mitään asiaa korjaamaan tamman tekemisiä. Siksi Natia pidetäänkin vaikeana tapauksena, vaikka se onkin loppujen lopuksi ihan mukava hevonen. Salaa se rakastaa rapsuttelutuokiota ja tykkää ihmisen kanssa touhuilusta vaikka yrittääkin esittää isoa pahaa hevosta.\nRatsastaessa tamma kuumuu ja vetää herneet nenään ratsastajan pienimästäkin virheestä. Kiukunpuuskia esiintyy oikeastaan joka ratsastuskerran alussa, mutta kunhan tamman energian keskittää työn tekoon paljastuukin Natista oikein hieno ja osaava ratsu, joka kuuntelee ratsastajaansa… noh, melkein koko ajan.\nTammalla on oikein hienot liikkeet ja kyllä se jotain kouluratsastustemppujakin osaa, mutta keskittyminen valkoisten kouluaitojen sisällä ei ole parasta laatuaan, mutta eikös kaikilla ole jotain parannettavan varaa? Kouluratsastus ei siis ole oikein Natin hommia…\nEsteillä Nati on parhaimmillaan. Sillä on oikein hyvä hyppytyyli ja kapasiteettia on riittämiin. Eteen nähdessä Natin silmiin syttyy se paljon kuultu ”loiste” ja sitten mentiin. Tamma rakastaa hyppimistä ja onkin erittäin tarkka jaloistaan, ettei vaan puomi satu tippumaan. Maastoesteillä tammaa ei voi edes kuvitella pidättelevänsä. Siellä se tietää mitä tehdä ja se tekee sen.\nKilpailuista Nati tykkää erittäin paljon. Se tykkää esitellä itseään ja olla huomion keskipisteenä. Tamma ei stressaa hälinää ja väenpaljoutta. Se on tottunut matkustamiseen ja muihin hoitotoimenpiteisiin.\nUlkonäkö: Nati on rautias puoliveritamma. Kaikkia neljää jalkaa koristaa valkoiset sukat ja päässään tammalla komeilee leveä läsi. Paksuilla jouhilla ei tammaa ole siunattu, hännän ja harjan asiaa ajavat ohuet jouhilta kaukaisesti näyttävät ulokkeet ja siksi kisoihin värvätyt hoitajat yleensä kiroilevatkin hiljaisesti kun vuorossa olisi lettien tekeminen. Rakenteeltaan Nati ei ole sieltä jykevämmästä päästä mutta myöskään ”hento” ei kuvaa tätä hevosta. Nati on siitä ja väliltä.\nKuva: https://ransu.kuvat.fi/kuvat/Hevoset/Vuosi%202015/Finnderby,%20Yp%C3%A4j%C3 %A4,%2007062015/Esteratsastus/Luokka%2012/E5073224.jpg/_full.jpg\nMuu ta: Natin voi tarhata laumassa.\nTervetuloa Hevosopisto Tulipuroon, neiti Delaney! Matkatavarasi on siirretty Garnetin oleskeluhuoneeseen. Hevosellesi on laitettu karsinapaikka valmiiksi.\nJos hevospoolo kiinnostaa, lukaise säännöt läpi ja liity tupasi poolojoukkueeseen.\nNimi: Alma Ryder\nSyntymäpäivä: 25. tammikuuta\nValinnaisaineet: Rotutieto, hevosammatit ja rakenne & anatomia.\nKerhot: katselen kerhoja myöhemmin läpi =)\nRatsastuskokemus: Alma aloitti alkeiskurssin 5-vuotiaana, jota ennen tyttö ihasteli hevosia kauempaa. Alma painottui 10-vuotiaaksi saakka esteille, kunnes lännenratsastus otti ja onnistui varastamaan uuden lännenratsastajan sydämen. Alma pysyttelee vieläkin lännenratsastuksen parissa, jossa onkin edennyt pitkälle. Kilparatsastaja tää tyttö ei kuitenkaan ole, puskailu riittää hänelle mainiosti. Hevospooloakin harjoitteleva Alma kisaa tosin tilanteen mukaan poolossa, Tulipuron mukana.\nLuonne: Pähkinänkuoressa Alma on turkinpippuri. Yleensä tuo on optimistinen, valonsäteitä ympärilleen levittävä ihminen, josta ei saa hyvää kuuntelijaa, mutta puheliasta seuraa sen sijaan. Jos sanoo kuitenkin jotain väärää vahingossakin, tulee ilmaisu "turkinpippuri" ajankohtaiseksi. Pitkävihaisuutta Alma kuitenkin välttää, ja pyrkiikin unohtamaan vanhat riidat nopeasti. Tyttö ei halua näyttää herkimpiä puoliaan ihan helpolla, joten jos joku käräyttää hänet lumienkelin tai kukkaseppeleen teosta, saa tulokseksi kiusaantuneena paikalta pois juoksevan tytön, joka saattaa jopa suuttua sellaisesta "stalkkailusta". Alma on itse asiassa oikein oiva, hyvä ystävä, kunhan osaa välttää turhia konflikteja.\nAlma on minkä tahansa kestävä hevosihminen, joten jos häntä ei meinaa löytää mistään, kannattaa tarkistaa Jackin karsina. Vauhdista pitävä Alma ei turhia kyttäile, vaan hakeutuu toimeliaiden ponien seuraan. Alma ei kuitenkaan ole hevosnirso, ja hän ottaa ratsukseen vaikka jalat maassa laahustavan hevosraasun. Ratsastus ei ole Alman mielestä tärkeintä, hyvä yhteistyö ja luottamus on hänen mielestään hevoselämän lähtökohdat. Alma jännittää kilpailutilanteissa tolkuttomasti, mutta pystyy nielemään vielä opiston väliset poolokisat. Yhteistyökykyinen tyttö työskentelee mielellään ryhmässä, mutta vielä mieluummin hevosen kanssa.\nUlkonäkö: Almalla on ruskeat, suorat hiukset, joiden pituus on venähtänyt alaselkään asti. Yleensä hiukset ovat kietaistu sotkunutturalle, tai sitten ne viipottavat vain avoinna. Kesäisin Alman tapaa kukkaseppele päässä hevosen selässä, ja hän ihastelee salaa pastellinvärisiä mekkoja, joita ei kuitenkaan vaatekaapista löydy. Pukeutuu yleensä pirtsakanvärisiin ratsastushousuihin, collegepaitaan tai toppiin sekä muihin ratsastusvaatteisiin, joiden sävy on tummanruskea. Suosii kesäaikaan myös farkkushortseja, jalat ovat yleisimmin paljaat tai nilkkasukkien peittämät. Ulkona Alma tassuttelee mieluiten ratsastuskengissä tai avojaloin, joskus jalat päätyy varrellisiin, vuorattuihin ja melko tummansävyisiin talvisaappaisiin. Silmät ovat vihertävänruskeat, huulet luonnostaan melko vaaleat. Pituutta on kertynyt vain 162,3 cm, ruumiinrakenne on solakka. Alma välttää meikkejä ja hiusvärejä, nassu onkin yleensä ihan naturell.\nPerhe: Alman perheeseen kuuluu yksinhuoltaja äiti Helie, siskoparvi Olivia, Vera ja Maiss, jotka ovat kaikki Almaa vuoden pari vanhempia, mutta vain Vera asuu yksin. Perheenjäseneksi voisi laskea myös labradorinnoutajan Charlon, minipossut Walton ja Williamin sekä muutaman galgon, Avan ja Gaian. Alma on hyvissä väleissä perheensä kanssa, vaikka ikävöikin Saksaan muuttanutta isäänsä, jota hän ei ole nähnyt sitten kaksivuotissyntymäpäiviensä, sai häneltä lahjaksi vain postissa lähetetyn rahasumman, jonka hän toivoi käytettävän hevostarvikkeisiin.\nMuuta: Alma on aika nirso ruokaa kohtaan, lempiruoaksi hän kertoo aina vitsillä karkin. Salaatti ja kasvikset ovat tytsyn suosiossa, liha taas ei niinkään. Alman suosikkivärit ovat kaikki neon - ja pastellisävyt. Kuva; http://s5.favim.com/orig/141007/brunette-cute-face-fashion-Favim.com-213164 7.jpg\nTervetuloa Hevosopisto Tulipuroon, neiti Ryder! Sinut sijoitettiin Sagan tupaan. Mikäli hevospoolo kiinnostaa, lukaise säännöt läpi ja osallistu tupasi poolojoukkueeseen.\nNimi: Emma Winslet, Fudge\nNo johan, anteeksi että spämmin vahingossa, mutta haluaisin liittyä poolojoukkueeseen =)\nNimi ja tupa: Emma Winslet, Fudge


Norsonic Nor848-10 akustinen kamera testissä - AudioVideo\nNorsonic Nor848-10 akustinen kamera testissä\nScifi-leffoissa on aina kaikenlaisia unelmavimpaimia, joilla asiat hoituvat puoli-itsestään ja coolin näköisesti. Tekijä tulee paikalle, osoittelee laitteella hieman ympäriinsä ja kertoo sekä ongelman syyn että ratkaisun siihen. Jos Norsonic olisi pystynyt vääntämään fysiikan lakeja niin, että kämmenkokoinen lautanen riittäisi mittausten tekoon, Lucasfilmin rekvisiittavarastossa olisi niitä tonneittain.\ntulee paikalle, osoittelee\nlaitteella ympäriinsä ja\nkertoo ongelman syyn.”\nTodellisessa elämässä 848-10 on halkaisijaltaan metrinen (ja taajuuskaistalla alemmas venyvä 848-16 1,6-metrinen) ja sillä on massaa 11kg. Keveys mahdollistaa helpon käytön muillekin kuin ex-kehonrakentajille, mutta ilman riittävää halkaisijaa ei saataisi luotettavaa dataa matalilta taajuuksilta. Valmistaja lupaa 848-10:lle 125 – 15 000 hertsin toiminta-alueen ja isoveljelle sitten hieman alempaa alkavan. Tarkkuus paranee oleellisesti kun jätetään se alin luvattu oktaavi käyttämättä ja siirrytään analysoimaan 250 – 300 hertsin yläpuolista aluetta.\nMittausjärjestelmien kanssa homma tahtoo mennä aina räpläämiseksi ja systeemin saattaminen toimintaan on hidasta. Nor848 oli AudioVideo.fi:lle järjestetyssä esittelyssä MIP Oy:n Jouni Lukkarin kotiteatterissa nostettu jalustoineen valmiiksi autosta huoneeseen joten se lautaselle normaali muutaman minuutin pystytysaika tippui muutamasosaan. LAN-piuha kiinni tehokkaaseen läppäriin ja käynnistys – kamera toimii. Olenkohan minä käyttänyt vääränlaisia mittalaitteistoja aikaisemmin, tämä tuntui jotenkin epäilyttävän helpolta.\nMetrisen kiekon keskellä on kamera laajakulmaobjektiivilla, jonka näkemä kuva välittyy ohjelmistolle sillä ainoalla kytkettävällä johdolla. No ok, virtajohdonhan se lautanen tarvitsee itselleen tietysti lisäksi. Kameran linssiä kiertää MEMS-mikrofoneja useassa kehässä. MEMS-mikrofonit digitoivat kuulemansa signaalin samantien, siksi niitä kutsutaan digitaalisiksi mikrofoneiksi. Metrisessä lautasessa mikkejä on yhteensä 256 kappaletta, isommassa 384.\nMainitsin tehokkaan läppärin. Käytössä oli pirteä Macbook Pro SSD-levyllä, joka kuulemma on hyvin aiheellinen sillä dataa tulee giga minuutissa. Kaikkien mikrofonien keräämät signaalit kerätään talteen. Tuosta aineistosta voidaan sitten jälkeenpäin analysoida asioita eli kaikkea ei tarvitse tehdä paikanpäällä vaikka akustinen kamera toimiikin reaaliaikaisesti. Kun datamassa on tallessa, voidaan esimerkiksi herkkyyttä ja tutkittavaa taajuuskaistaa rajata helposti, jolloin nähdään hyvin, mitä äänellisesti tilanteessa oikeasti tapahtui.\nAnalyysimahdollisuuksia on paljon. Jos väittäisin, että vain insinöörin mielikuvitus asettaa rajat akustisen kameran käyttökohteille niin humanistit kysyisivät ”insinöörin mielikuvitus?”. En siis voi sanoa niin. Yksi hauska piirre on kuitenkin se, että kameran näkemää ja kuulemaa tilannetta voi itse kuunnella kuulokkeilla. Kursoria liikuttamalla voi valita kuunneltavan kohdan ja selvittää esimerkiksi sen, minkä sävyinen (äänensävyinen siis) pinnasta heijastuva äänisignaali on.\nVaikken varmasti keksi, mihin kaikkeen kameraa voisi soveltaa, käyttöliittymän perusteet hulahtavat selkäytimeen muutamassa minuutissa. Nor848 ei siis ole vaikea käyttää, päinvastoin. Tulosten ymmärtäminen on se, joka vaatii hieman akustiikan ymmärtämistä. Tosin suoraan sanottuna akustisen kameran käyttö on myös supertiiviskurssi akustiikkaan. Visualisointi kertoo eri rakenteiden ja materiaalien toiminnasta niin selkeästi, että maallikkokin oppii äkkiä, mikä vaikuttaa mihinkin.\nNor848 on suosittu teollisuudessa. Tyypillinen käyttökohde on juurikin melunlähteiden visualisointi ja identifiointi laitteista, koneista, tiloista. Äänieristyksenkin tutkiminen on hyvinkin helppoa. Vuotaako seinärakenne tai kulkeutuuko kahden toimistotilan johtokanavaa pitkin puheääntä huoneesta toiseen (se kanavahan pitäisi katkaista väliseinän sisällä, mutta onko niin tehty, on ihan eri asia)? Kameran avulla pystytään erittäin nopeasti analysoimaan ja visualisoimaan tilanne – mistä äänivuoto tulee, mistä heijastus tulee, mikä taajuuskaista on ongelmallinen.\nMeluongelma: ”Äänieristetystä” konserttisalista vuoti häiritsevän paljon ulos. Kaukaa kuvattuna näki, että meluvuodot tulivat yhdestä yläkerran ikkunasta ja ulko-ovesta. Lähempää kuvattuna näkyi selvästi, että ulko-oven toisen puolen karmin ja seinän välissä oli vuoto.\nTämä oli hyvä esimerkki siitä, miten tekijä tulee paikalle, osoittaa pari kertaa scifi-laitteellaan ja kertoo muutamassa minuutissa, että korjatkaa tuo ja tuo. Kyllä, sama asia olisi varmasti voitu tehdä niinkin, että otetaan pätkä letkua ja kuljetaan letkun yksi pää korvassa ja toinen pitkin rakoja ja saumoja etsittäessä melun vuotokohtaa. Kukin tietysti tavallaan. Mainittu konserttisali oli vanha kirkko, että siitä vain letkuilemaan. Ehkä parempi ottaa kaveri avuksi niin hoituu ennen eläkeikää.\nSe, joka kelpaa isoimmille saksalaisille autonvalmistajille, kelpaa varmasti kotiteatteriharrastajallekin. Ajatelkaa, kamera olohuoneeseen osoittamaan kohti leffatilaa ja minuutissa tai parissa selviäisi, johtuuko leffahuoneen ilmanvaihtoa pitkin melua ulkopuolelle tai tuliko tuplaseinää rakennettaessa sössittyä jotain. Jos äänieristystä haluaa vielä parantaa, niin mistä aloittaa – asia on akustisella kameralla helposti nähtävissä.\nPidä videoita katsoessasi ääni päällä, kuulet äänensävyn muuttumisen kun kursori liikkuu pitkin kuvaa. Ensimmäisessä videossa lähteenä on hyvälaatuinen pikkukaiutin Chorus Compact 662 ja toisessa linjalähde – Magnepan MG1.6 -paneelikaiutin.\nPienikokoinen kaiutin säteilee ääntä ympäriinsä. Se kärsii jalustarakenteesta tulevista heijastuksista ja teräväsointisesta lattiaheijastuksesta. Nämä kaikki summautuvat kuuntelupaikalle yhteen ja sotkevat suoran äänen.\nLinjalähteellä ääni pysyy varsin puhtaana koska pahasti suoraa ääntä sotkevaa lattiaheijastusta ei tule.\nVielä mielekkäämpi tilanne on tutkia sitä kuuntelu- tai leffahuoneen akustiikkaa. Kameran näkemä ja kuuntelema kulma on laaja, leveyssuunnassa yli 90 astetta ja pystysuunnassakin 70 astetta. Sillä siis näkee yhtä aikaa helposti äänilähteen ja huoneen aiheuttamat heijastukset. Onko se seinäheijastus hyvinkin pistemäinen ja voimakas vai hyvän diffuusoivan rakenteen ansiosta mieto ja laajalta aluelta tuleva – vain pehmeästi tilavaikutelmaa avartava kuten Jounin omassa kotiteatterissa.\nEri akustointimateriaalien ja -rakenteiden toiminta näkyy kameran kuvassa selvänä. Mihin taajuuskaistaan ne todellisuudessa pureutuvat, miten tehokkaasti toimivat. Onko ohut profiloitu vaahtomuovilevy vain somiste tai toimiiko akustolevy kun siinä on kovalta tuntuva pinta? Toimiiko se nettiohjeiden perusteella tehty diffuusori ollenkaan ja vaikuttaako valittu matto lattialla yhtään mitään – monet asiat aukeavat selkeinä ja ymmärrettävinä kuvan kanssa. Liikkuvan kuvan tai vain valokuvan.\nKaiuttimienkin erot löytyvät helposti. Jouni Lukkarilla on Magnepanit musiikinkuuntelua varten. Akustisen kameran kuvasta näkee, kuinka linjasäteilijä ei tosiaan herätä lattiaheijastusta ollenkaan. Sen sijaan kaiuttimien takana olevan seinän kautta dipolikaiuttimella tulee tietysti energiaa kuuntelupaikalle, samoin sivuseinäheijastuksista. Leffakäyttöä varten olevat kompaktit kaksitiekaiuttimet sen sijaan kärsivät paljaan lattian kanssa pahasta lattiaheijastuksesta. Sekin näkyy, että Jounin valitsema todella tuhti matto vaikuttaa lattiaheijastukseen erittäin paljon.\nHankalan haluttava työkalu\nLopeta arvuuttelu kuuntelu- tai teatterihuoneesi akustiikan toimivuudesta, näe kaikki ongelmakohdat ja myös se, mikä on kunnossa. Kuulostaa epäilyttävän helpolta, epäuskottavalta mainosliirumlaarumilta. Mutta kun on omin silmin nähnyt akustisen kameran toiminnassa, on helppoa uskoa. Onhan näitä kuulemma ollut jo viisi-kuusi vuotta olemassa, mutta mallit ovat olleet kankeita ja epätarkkoja. Tämä ei ole sellainen vaan ehdottoman hauska työkalu.\nNorsonic Nor848-10 -akustisessa kamerassa on oikeastaan vain yksi huono puoli. Ei, ei edes se koko vaan 85 000 euron hintalappu. Se on vielä saanut minutkin malttamaan enkä ole ostanut omaa. Voisin toisaalta tässä laittaa keräyksen pystyyn oman akustisen kameran hankintaa varten. Vastalahjaksi lupaan kirjoittaa tälle artikkelille jatko-osan.\nLyhyesti: Erittäin selkeä, hauska ja tehokas työkalu meluun ja akustiikkaan liittyviin mittauksiin.\nMaahantuoja: MIP Oy\nVideoiden julkaisija on\nVideoiden julkaisija on näköjään muuttanut ne yksityisiksi. 🙁\nGoogle tekee aina muutoksia\nGoogle tekee aina muutoksia järjestelyihinsä. Hyvä kun huomasit, nyt videot näkyvät taas.


Talvihoidossa tärkeintä on sääolosuhteiden seuranta ja ennakointi - Kuntec Oy\nTalvihoidossa tärkeintä on sääolosuhteiden seuranta ja ennakointi\nKulunut talvi on ollut poikkeuksellisen lauha, mutta ilma voi muuttua hetkessä. Talvihoidossa tärkeintä on sääolosuhteiden seuranta ja ennakointi. Talven kunnossapitotöihin kuuluu teiden ja katujen liukkaudentorjunta, lumen ja polanteiden poisto sekä liikennemerkkien ja opasteiden pitäminen tien käyttäjien näkyvillä.\n- Kuluneena talvena lämpötila on sahannut nollan molemmin puolin, mikä merkitsee sitä, että liukkauden torjuntaa eli suolausta on tehty enemmän kuin edeltävinä talvina. Lumilähtöjä tähän talveen on tullut vain muutamia, kertoo työpäällikkö Pekka Mäki-Tasku.\n- Roudaton talvi lisää myös höyläys- ja lanaustarpeita sorateillä verrattuna pakkastalviin, Pekka Mäki-Tasku jatkaa.\nTalvikunnossapitoa toteutetaan asiakkaan laatimien alueurakka-alueiden hoitoluokkien ja laatukriteereiden mukaisesti. Työt etenevät pääväyliltä sivuteille ja kevyenliikenteenväylille. Liukkaudentorjunta ja auraus sekä muut talvikunnossapidon työt takaavat tien käyttäjille turvallisen matkan ympäri vuorokauden ja sääolosuhteista huolimatta. Jokaisen tulee kuitenkin huolehtia oman ajoneuvonsa kunnosta ja huomioida liikenteessä liikkuessa sään tuomat haasteet.\nHoidamme Turussa Idän, Lännen ja Etelän alueurakka-alueita sekä Raision kaupungin talvihoitourakkaa.\nTurun palautepalvelu ottaa vastaan palautetta kaikilta Turun alueurakka-alueilta ja välittää ne aluetta hoitaville urakoitsijoille osoitteesta: https://opaskartta.turku.fi/eFeedback/\nLue myös: Hoidamme Raision kaupungin talvihoidon alueurakkaa vuosina 2019-2022


MARJANPUUHASTELUT: maaliskuuta 2009\nVeneellinen erilaisia lehtisalaatteja, aluksi en huomannut venettä lainkaan, vain vihreyden......\nKesäinen asetelma; koivut hiirenkorvilla, kauniit tytöt piknikillä, heillä oli mm lusikkaleipiä... eväskorissaan, tulikin mieleen lapsuusajan kesät.....olenkohan tullut vanhaksi.... en myönnä...\nTämän vuoden puutarhamessut olivatkin kuukautta aikaisemmin entisten vuosien ajankohdista. Se näkyi näytteilleasettajien vähäisyydessä ja kukkiakin oli vähemmän kun ennen.\nVertaan kokemuksiani varmaan takavuosien Turussa jäejestettyihin vastaaviin messuihin.\nJäivätpähän heräteostoksetkin tekemättä!\nLähettänyt marjamatilda klo 08:32 Ei kommentteja:\nVanhat linnunpöntöt puhdistin jo viime viikolla ja tyytyväisenä sain havaita että jokaisessa lintukodossa oli viime suvena asuttu ja talvella lämmitelty, sen taas kertoi pienet jätökset pesällä päällimmäisenä. Vain yksi vanhimmista pöntöistä hajosi moneen osaan, ollessaan niin puhki mädäntynyt. Tein kahden uuden pöntön tilauksen isännälle, molemmat talitinteille ja kirjo\nVanhimmassa pöntössä on hankalasti\navattava pohjaluukku, parempi vaihtoehto\non langoilla ja ruuveilla kiinnitettävä malli.\nTähän ei vaikuta puuaineksen turpoamiset\nja pesä tulee alas luukun päällä.\nNäin ei tarvitse saastuttaa käsiään\ntai käsineitään kirpuilla eikä joudu\nalttiiksi salmonella tartunnalle.\nHyvin huomaa kevään tulon olevan\nlähellä kun sinitiaiset hätääntyivat\nihan hurjasti, tyhjentäessäni heidän\nviime kesän kotiaan.\nUudet pöntöt kiinnitin muovinarulla\nomenapuiden oksanhankaan ja niin\nmatalalle että ei tarvitse kiivetä puuhun\nLinnuille ei näytä olevan mitään väliä\nmillä korkeudella pönttö on, kaikki\novat sopivia koteja, ainakin meidän pihassa.\nIhan jätelaudoista tehtyjä....\nkeväisin sinitiaiset ja kirjosiepot\ntappelevat pesäpaikoista ja onpa monesti sattunut että sinitiainen on joutunut lähtemään ja kirjosioppo on tehnyt pesän valloituksen.\nPihakeinussa istuessani on mielenkiintoista taas tulevanakin kesänä seurata lintujen touhuja.\nJa mikä parasta, omenapuut säilyvät tuhohyönteisiltä kun linnut pyydystävät niitä ahkerasti poikastensa eväiksi.\nLinnut visertävät taas kesällä runsaasti pihallani, toivon mukaan!\nLähettänyt marjamatilda klo 14:06 2 kommenttia:\nLauantaipäivä on kulunut puutarha-alan lehtiä selailessa, niitä on viikolla tipahtanutkin useampi postilaatikkooni.\nMiten ne kukat näyttävätkin niin upeilta lehtien sivuilla? Miksi eivät samat lajikkeet viihdy ja kukoista yhtä runsaastiomalla pihallani? Mitähän uutta laittaisin ja kokeilisin tulevana kesänä?\nHyödyllistä tietoa on sivukaupalla, esim. luin niin yksinkertaisesta etanoiden tuhoamiseen käytetystä "myrkystä" kuin TUHKA! Sitä meillä tulee puulämmitteisen saunan pesistä yli oman tarpeen. Sainkin idean laittaa keväällä tontin ympärille "tuhkavana". Kokeilen, estääkö tuhka espanjan siruetanat alias tappajaetanat tulemasta pihalleni.\nKoti Puutarhalehdessä olleet kuvat "Jumalaisista jouluruusuista" olivat vastustamattomia. Niitä kyllä kokeilen seuraavaksi, siis jäin koukkuun, puutarha harrastuksena on minulle muutenkin kuin huume. Siitä ei pääse eikä haluakaan päästä eroon, hankkii aina vaan uusia lajikkeita ja vaihtaa entisten kasvien kasvupaikkoja, lopulta löytäen "sen oikean" paikan kullekin puskaalle.\nVIIKON VIISAS: "Puutarhanhoito vaatii kärsivällisyyttä ja pitkämielisyyttä. Kumpikaan ei nykyään ole työelämässä hyve". ( Pekka Seppänen, Talouselämä-lehti)\nOmaan molemmat luonteen piirteet, siis onneksi olen päässyt jo eläkkeelle! Puutarha on minua varten, siellä olen aina kuin kotona; hyväksyttynä ja kaivattuna, nauttien onnistumisen iloa.\nLähettänyt marjamatilda klo 15:47 9 kommenttia:\nLähettänyt marjamatilda klo 13:20 2 kommenttia:\nNyt se mullanvaihtourakka on tehty....HYVÄ MINÄ! Kukkien lehdet suihkutettu ja kiiltävät palkitsevasti. Leikkasin palmuvehkan juuripaakun useampaan osaan ja istutin sen yhden sijasta kahteen ruukkuun. Viirivehka mahtuu vielä kasvamaan entisessä purkissaan, toivottavasti ei sen kukkiminen häiriinny.\nKultaköynnöstä käsittelin rohkeasti, poistin kaikki huonoimmat osat.\nAina se on vaan villiintynyt kasvamaan uutta lehtiversoa kun sitä rääkkää.\nSanotaan että kultaköynnöt puhdistaa huoneilmaa....\nTulilatvalle en tehnyt mitään, tapanani on heittää se kompostiin, kun sen kukinta on päättynyt.\nPäätän joka kevät ennen mullanvaihtoa että heitän puolet viherkasveista pois, mutta en taaskaan hennonnut hävittää yhtäkään....\nLähettänyt marjamatilda klo 15:39 5 kommenttia:


Kysely: Mainonnan alamäki jatkuu mutta loivenee - Keskisuomalainen\nTalous 08.01.2014 12:02\nKysely: Mainonnan alamäki jatkuu mutta loivenee\nMainonnan alamäki jatkuu tänäkin vuonna, tosin hieman loivempana kuin vielä syksyllä odotettiin. Tämä ilmenee Mainostajien Liiton barometrista, jonka mukaan lähes kolmannes mainostajista aikoo käyttää markkinointiviestintään vähemmän rahaa kuin viime vuonna. Panostuksia aikoo lisätä 17 prosenttia.\nPrinttimedialle kysely tuo huonoja uutisia, sillä mainonta sanomalehdissä näyttää edelleen vähenevän. Myös aikakauslehtien näkymät ovat heikentyneet entisestään. Sen sijaan panostukset verkkomainontaan ovat yhä kasvussa.\nJoulukuussa tehtyyn kyselyyn vastasi 80 Mainostajien Liiton jäsenyritystä. Arviot olivat nyt jonkin verran myönteisempiä kuin edellisessä barometrissa. Liitto näkeekin markkinoilla jo pieniä elpymisen merkkejä, mutta sen mukaan odotettu käänne ei ole vielä toivotun suuruinen.


Shift manager, Starbucks, SSP, StaffPoint\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1199119\nEtsimme asiakkaallemme, Select Service Partner Finland Oy:lle, Shift Manageria työskentelemään Starbucks- kahvilaan Helsingin keskustaan. Tehtävä on kokoaikainen ja vakituinen. SSP:llä on vahva kokemus maailman tunnetuimman kahvilaketjun toiminnasta jo Suomen ensimmäisen Starbucksin avauksesta asti.\nTehtävä alkaa baristakoulutuksella josta edetään aina esimieskoulutukseen asti. Koulutus voidaan järjestää joko Helsingissä tai Vantaalla. Työpaikka sijaitsee Helsingin keskustassa hyvien kulkuyhteyksien päässä, mutta vuoroja saattaa olla myös lentoasemalla ja Espoossa mahdollisuuksiesi mukaan.\nKokoaikaisen työn ja kattavan koulutuksen\nSSP:n monipuoliset henkilöstöedut\nOlemme osa #AviapolisJobs -työnantajayhteisöä


Peace&Style: Näin se kesäloma toimii...\nLöysin sen! Kadotettu hymy nousi kasvoilleni kuin itsestään mukavan viimeisen(vähän lyhyemmän) työpäivän ja kylmän Fresitalasillisen jälkeen. Siihen lisäksi hauska minireissu ystäväpäriskunnan luo Ruskoon, ja avot! Ihana loman aloitus. Ystäväni olivat ostaneet satavuotiaan talon jota kävimme tupatarkastamassa. Ihanahan se oli. Tunnelmallinen nariseva lankkulattia ja upean korkeat huoneet. Yläkertaan oli jätetty parrut näkyviin. Sainkin siitä postausidean. Kun sisustus on valmis, voisin ruinata lupaa ottaa muutaman kuvan tänne blogiinkin. Katsotaan onnistuuko.\nTässä kuva eilisestä lomakostyymista.\nNyt suihkuun ja nukkumaan, huomena on hauskaa tiedossa! Särkänniemeen, särkänniemeen...\nLähettänyt Ansku klo 21.27\nMilma 6. heinäkuuta 2013 klo 23.24\nHei ihanaa, uusi lomalainen taas joukkoomme :) Voin kertoa, tää on ihanaa :D\nJa todella, ruinaappa se lupa kuvata sillä mä odotan jo innolla postausta siitä !\nMilma 6. heinäkuuta 2013 klo 23.25\nJa todella, ruonaappa se lupa kuvata sillä mä odotan jo innolla postausta siitä !\nAnsku 9. heinäkuuta 2013 klo 20.05\nHahaa! Niin onkin, menisi vaikka syyskuun loppuun :D\nLisa Sepponen 6. heinäkuuta 2013 klo 23.44\noi tykkään tosta paidastaa! :)))\nSe onkin hauska kesäpaita :)\nDahlia 7. heinäkuuta 2013 klo 7.50\nVoi oikein hyvää lomaa! <3\nAmanda 8. heinäkuuta 2013 klo 12.22\nAnsku 9. heinäkuuta 2013 klo 20.06\nOijoi, sitä tää on ollut :) Kiitos! <3\ncaelia 10. heinäkuuta 2013 klo 19.59\nIhana lomalook! Nauti!