Helsinkiläislapsi kuulee harhoja ja tahtoo yhä kuolla -Lastensuojelulla ei ole vieläkään kiirettä saada lasta tuen piiriin\nHyvä lukija, onko sinusta oikein, että kolmesta kodin asukkaasta yksi pelkää kahta?\nOlen kirjoittanut Helsinkiläislapsesta, joka menetti oikeutensa äitinsä kanssa normaaliin elämään 8.9.2014, koska Vuosaaren lastensuojelussa tehtiin kaikenlaista lapsen perus- ja ihmisoikeuksien vastaista mm. vs. sos. Laura Laineen ja hänen esimiehensä johtava sosiaalityöntekijä Jenni Weck-Näsen toimesta.\nLapsi oireili vakavammin pahoinvoivasti tilanteeseen jo talvella 2014, mutta MediVidan sosiaalityöntekijä Ira Gordin päätti omata lasten psykiatrian ammattilaisuuden (ilman koulutusta) ja retoriikalla eli omilla kuvitelmillaan mustamaalata ilman asianmukaista tutkimusta äidin syypääksi tähänkin. Lapsi halusi kovasti äidin luokse ja salaa isältä meni äidille (äiti ilmoitti lastensuojeluun) ja Gordin päätti syyttää äitiä lapsen pahoinvoinnista, sen sijaan että olisi syyttänyt itsään äidin mustamaalaamisesta itsetuhoiseksi lastensuojeluun juuri ennen huolto-oikeuden pääasiaa 12.9.2014 ja tajunnut lapsen reagoivan äitinsä menetykseen huoltotuomion takia. Gordin kaiketi luuli korvaavansa äidin perhetyöllä isän kotiin, kun ei ikinä saanut lasta edes puhumaan itselleen äidistä. Tuolloin lasta kiinnipidettiin sängyssään isällään, jos lapsi ei totellut eli jos lapsi oirelili olosuhteisiin ja lapsi on kertonut mm. äitinsä isälle, että äitipuoli satutti häntä monin fyysisin tavoin.\nMediVidan etuhan on, että lapsi oireilee, sillä tämä poikii perhetyötä ja mitä kauemmin syytetään äitiä ja toteutuetaan epähumaania leimaavaa kohtelua äitiä kohtaan eli rakenteellista väkivaltaa, eikä nähdä kokonaiskuvaa, sitä kauemmin pidetään oireilua yllä, kun synnytettään lojaliteettiristiriitaa ja näin voidaan vielä kirjata tilanteessa, kun kunta päättää lopettaa perhetyön: "MediVidan mielestä lapsi tarvitsisi tukea jouduttuaan lojaliteettiristiriitaan" Näin kalastellaan lisäduunia synnyttämällä omalla toiminnallaan ongelmallisia olosuhteita.\nSyksyllä 2015 lapsi ilmoitti äidilleen kertoessaan kuinka ikävöi edellistä elämäänsä ja läheisiään, joista hänet erotettiin, että hän tahtoo kuolla. 8-vuotias tyttö kertoi kertoneensa tämän isälleen ja kysyneen isältään: "Isä mikä on helpoin tapa kuolla." Isä ja isän johtavalääkäripuoliso olivat salanneet tämän lastensuojelulta.\nPerheneuvolan lääkäri päätti, ettei lapsi tarvitse tukea, sillä isä lupasi viedä lapsen ratsastamaan.\nPerheneuvolan sosiaalityöntekijä Terhi Keson mielestä lapsi ei edes tarvinnut perheneuvolan asiakkuutta, vaikka lapsi oli juuri sanoittanut halusta kuolla ja asiakkuussuhde purettiin. Sen sijaan isä otti lapselta tämän ainoan harrastuksen pois vuoden 2016 alussa, koska tahtoi itse harrastaa teatteria ja päästä esittämään pääroolia. Isä ei juurikaan tavannut harjoituskautena lastaan.\nKeväällä 2016 lapsi kertoi isänsä puolison uhkailevan häntä henkisellä väkivallalla vihaspäissään ja kertoi itkeneensä koko illan ja ilmoittaneensa tahtovansa kuolla. Tämä johtikin nopeasti lapsen lastensuojeluasiakkuuden uudelleen aloittamiseen niin, että johtava sosiaalityöntekijä Tiina Mustonen tahtoi ketään tapaamatta ehdottomasti, ettei lapsi saa tavata äitiään, koska isä oli todennut hänellä äidin kuormittavan isää lastensuojeluilmoituksilla. Itse lapsen hyvinvoinnilla ei ollut merkitystä edes Mustosen esimihelle sosiaalityön päällikkö Terhi Leinolle tai Helsingin lastensuojelun johtaja Saila Nummikoskelle, joka totesi Mustosen työskentelyn mielestään tarkoituksenmukaiseksi eli tiettyyn tarkoitkseen soveltuvaksi, vaikka lapsen nykyinen sosiaalivirkailja tavatuaan lasta ilmoitti, ettei Mustosen perheoikeudelliselta yksiköltä tilaama toiminta ollut lapsen olosuhteisiin mitenkään hyvä, lapsen etua hakeva ja kenekään eduksi. Lapsen nykyinen sosiaalivirkailija totesi äidille muutama viikko sitten esimiestensä puheet fraaseiksi (nauhalla). Edes hän ei pidä esimiestensä puheita tarkoituksenmukaisina...\nNykyinen sosiaalivirkailija sai purettua lapsen valvotut vaihdot suostutellen huoltajaisän tähän todeten, etteivät ne ole lapsen etu monestakaan syystä. Palvelu oli ostettu HoivaOnnelta. Hän on myös saanut lapselle oikeuden vihdoin tavata äitinsä äitiä pidemmän ajanjakson jopa kahdesti kesän aikana, mikä toteutui viimeeksi elokuussa 2014 eli melkein kaksi vuotta sitten.\nIsä oli estänyt tapaamiset perustelulla: "Vanhemmuudestani tehdään äidin suvun toimesta lastensuojeluilmoituksia, kun lapsi tapaa heitä." Isä siis myönsi suoraan, että tahtoo salata lapsen olosuhteet ja antaa lapsen tavata vain hänen omia sukulaisiaan ja tämän hyväksyi mm. Lassilan lastensuojelun vs. sos Anitta Jokinen, vaikka laki olisi määrännyt hänet tukemaan lapsen kiintymyssuhteita.\nSuurin ihme on, että äiti on saanut mennä lapsen mukana noiden lapsen kahden mummoloman aikana äidilleen. Lapsi on ollut äidissään täysin kiinni ja onnellinen, niin onnellinen, päästen nukkumaan äitinsä kainaloon ja leikkimään, uimaan ja saunomaan äitinsä kanssa. Elämään edes muutaman päivän kuin normaalia elämää silloin kauan sitten.\nViime junamatkalla täydessä junavaunussa lapsi kysyi äidiltään: "Mitä tekisit, jos kuolisin?" Lapsi kertoi yhä ajattelevansa päivittäin haluavansa kuolla. Hän kertoi sen aivan neutraalisti. Äiti aisti junavaunun kuuntelevan.\nPäivää ennen matkaa oli nykyinen sosiaalivirkailija tavannut lapsen isää aihelmasta: "Isän kotona eivät isä ja isän puoliso saisi puhua lapselle pahaa äidistä," koska äitipuoli ei ollut osannut ottaa aiemmin annetusta neuvosta vaarin, vaikka on ihan johtava lääkäri ammatiltaan ja väittää olevansa äitiä paljon parempi kasvattaja lapselle ja kyvykäs arvioimaan kasvattajuutta. Seuraus oli kuten olettaa voimme vieraannuttamistapauksessa, vierannuttajat eivät välitä mitä heille sanotaan.\nLapsi oli käsketty suihkuun edellisenä iltana. Täydessä junavaunussa lapsi kertoi pelkäävänsä yksin suihkussa ja kuulevansa outoa naksunaa aina kun laittaa suihkun päälle ja pelkäävänsä tuota ääntä ja hänelle tulevan pakottava tarve sulkea suihku, jotta ei pelottaisi, sillä naksuna katoaa, kun vesi ei virtaa. Tuona iltana lapsi olikin luullut askelia ja juossut suihkusta kauhuissaan.\nÄitipuolen vastaus oli ollut: "Ei se tottele." Lapsi on äitipuolelle SE! Äitipuoli oli vihaisena käskyttänyt jo peloissaan olevaa lasta suihkuun ja pessyt lapsen kysymättä lapselta mikä lapsella on. Lapsi kuvaili äitipuolen pesevän häntä niin, että hän ei voi edes pitää silmiä auki suihkussa, sillä tämä suihkuttaa häntä kasvoihin sillä tavalla.\nNukkumaan käydessään lapsi oli koettanut puhua isälleen ja kertonut tottelevansa äitipuolta, koska pelkää tätä. Isä oli todennut lapselle, että hänenkin on siis alettava toimimaan kuten äitipuoli, jotta saa lapsen tottelemaan. Lapsi oli kysynyt isältään: "Onko sinusta oikein, että kolmesta kodin asukkaasta yksi pelkää kahta?"\nLapsi oli myös ottanut puheenaiheeksi kuinka äitipuoli on puhunut hänelle pahaa äidistä, kun oli taksilla noutanut lasta keväällä iltapäiväkerhosta. Äitipuoli oli väittänyt, ettei kukaan tule toimeen äidin kanssa ja ettei lapsen päiväkodintyöntekijät päiväkoti Myrskyluodossa pitäneet ollenkaan äidistä. Lapsen isä oli todennut lapselle: "Sinä et tunne äitiäsi," tahtoen jatkaa lastensuojeluviranomaisen useista neuvoista huolimatta, jatkaa äitipuolen vakavaa vierannuttavaa toimintaa, joka aiheuttaa lapselle olosuhteet, jossa lapsi joutuu lojalitettiristiriitaan ja joka saa lapsen mm. tahtomaan omaa kuolemaansa, pelkäämään ja mahdollisesti kuulemaan tämän vuoksi myös ääniä. Lapset siis voivat myös vieraannuttamistilanteissa alkaa kuulemaan ääniä ahdistuessaan ja saamatta tukea tunteidensa käsittelyyn.\nLapsi kertoi äidilleen ihmettelevänsä isän ja äitipuolen puheita, sillä hän tietää monien aikuisten pitävän äidistä paljon ja kaikkien lapsien pitävän äidistään. Äiti on hauska ja leikkii lasten kanssa, ei ota kenenkään puolta kinatilanteissa, ymmärtää lapsia ja antaa lasten olla lapsia.\nKun äiti totesi, ettei isä puhu totta äidistä, lapsi ei pitänyt tästä. Hän koki äidin haukkuvan isää. Äiti totesi ymmärtävänsä lastaan ja oli pahoillaan ja kysyi lapselta mitä lapsi tahtoisi. Lapsi totesi tahtovansa itse saada ajatella jokaisesta mitä ajattelee ja tykätä kenestä tykkää. "Sinä olet äiti minulle hyvä ja se rittää minulle." Äidillä on harjoiteltavaa vieraannuttamisen kohdevanhempana vastata haateisiin, joihin ei ole ohjekirjoja missään saatavilla.\nLapsi kertoi äidilleen ajattelevansa kuolemaansa päivittäin.\nTäällä Mieron tiellä joudun ihmettelemään miksi sosiaalityön päällikkö Riitta Vartio tahtoi alkuvuodesta 2015 väittää hallinto-oikeudelle allekirjoittamassaan lasunnossaan, ettei äidin kotona ole lapselle struktuuria, kun äidin useat läheiset olivat kirjallisissa lausunnoissaan lastensuojelulle ilmoittaneet useasti vuoden 2014 aikana, että äiti on aina pitänyt lapsesta erinomaisen hyvää huolta isän tehdessä elämästä hankalaa? Miksi hän väitti tällaista ilman mitään tutkimusta, jolle voisi väitteensä perustaa? Mitä on sosiaalityön päällikkä Vartio oppinut Eerikan kuolemasta, kun hänen alaisensa olivat tähän jollain tavalla syyllisiä? Nyt on helsinkiläislapsi ajatellut kuolemaansa ikäisekseen hyvin pitkän ajan ajan päivittäin samatta mitään tukea ammattilaisilta, vaikka Turvakodin Kilpola tarjosi tukeaan jo maaliskuun alussa 2016 lastensuojelulle. Miten voi Vartio väittää alaistensa valintojen olevan osoitus struktuurista lastensuojelutyössä?\nMiksi lapsi asetettiin näihin olosuhteisiin, joihin lapsi reagoi lastensuojelumme toimesta ja missä viipyy tuki? Miksi lapsi ei pääse tuen piiriin ja lapsen henkistä kehitystä ei tueta lain velvoittamalla tavalla, mitä tarkoituksenmukaista tässä on? Mitä hyötyä on Riitta Vartiosta kuntamme lapsille, jos tämä nainen on allekirjoittamassaan lausunnossaan valmis mustamaalaamaan hyvän äidin, ilman mitään tutkimusta, jolle väitteensä voisi perustaa, vain peitelleksään alaistensa virheitä ja vahventaakseen virhettä muistuttamaan totuuden kuvausta? Kohta on mennyt vuosi, kun lapsi kertoi ääneen tahtovansa kuolla ja Vartio ei ole valmis korjaamaan virheitään ja Nummikoski pitää alaisiaan ammattilaisina ja työtä tarkoituksenmukaisena.\nEikö Nummikoski ja sosiaali- ja perheasioiden osastopäällikkö Pia Panhelainen ymmärrä lastensuojelun kenties tuhonneen lapsen henkisen kehityskaaren terveen ilmentymän mahdollisuuden ja syventävän toimimattomuudellaan koko ajan lapsen olosuhteita?\nHelsingin kunnassa lapsi joutuu odottamaan luvattoman kauan asiallista tukea ja tämä johtuu kunnan palvelujen tarjonnan tasosta ja siitä keitä palkataan johtaviin virkoihin.\nOnko sosiaalivirka suojatyöpaikka?\nTässä olen pohdiskellut syytä sille miksi sosiaalityön päällikkö Riitta Vartio sai pitää asemansa pienen Eerikan kuoleman jälkeen? Samaan aikaan monet vanhemmat menettävät lapsensa paljon pienemmistä syistä Vartion johtaman avohuollon toiminnan takia. Menettihän Eerikan äitikin lapsensa huollon ja lopulta lapsensakin, koska vanhemmutta ei tuettu lastensuojelun toimesta, vaan hänen äänensä lapsen asioissa asiantuntijana mitätöitiin.\nEn tiedä vastausta, sillä meistä kukaan ei pääse kuntamme salaisiin keskustelupiireihin kuulemaan miten tehdään päätöksiä, kuka tekee päätöksiä ja mihin päätöksillä pyritään.\nMitä on se lastensuojelun johtaja Nummikosken näkemys tarkoituksenmukaisuudesta? Kirjaukset näistä kuntamme toimista ovat niin mitäänsanomattoman laihoja tiedoltaan, että kirjausten tarkoituksenmukaisuus informaatiota antavana on pelkkä kaunisteltu kuriositeetti. Aivan kuten on tuomarin vala: "Minä N.N. lupaan ja vannon kaikkivaltiaan ja kaikkitietävän Jumalan edessä, että minä parhaan ymmärrykseni ja omantuntoni mukaan kaikissa lainkäyttötehtävissä toimin oikeudenmukaisesti lakia noudattaen," sillä eihän tuomari lupaa tehdä muuta kuin toimia kykyjensä ja omatuntonsa kehitystason mukaan.\nSosiaalityössä uutena huvituksena on, että sosiaalityöntekijä tai sosiaalivirkailija voi ilmiantaa ammattitaidottoman kollegansa väärät toimet sosiaaliviranomaisten virkarekisterin ylläpitäjälle. Kuinkahan moni todella kuluttaa tällaiseen aikaa, vaikka havaitsisi selkeät ihmisten oikeusturvaa vaarantavat seikat? Jo vanhusten hoitotyössä havaittiin Valviran tutkimuksessa, että hoitohenkilökunta ilmoittaa tutkimuksen aikana vanhuksia kaltoin kohdeltavan. Miksi ennen tutkimusta ei sitten ilmoitettu tästä samassa mittakaavassa juuri silloin kun tapahtumat tapahtuivat, vaan odotettiin että joku tekisi tutkimuksen? Miten tätä eivät huomanneet esimiehet ja puuttuneet asiaan?\nKuinka moni jättää kertomatta tutkimusten aikana totuuden olosuhteista, kun meidät on kasvatettu pelkäämään ja kaunistelemaan totuutta häpeä- ja syyllistykulttuurissa tuomiovaltaa pelkääviksi ja rangastuksen olevaisuudesta tietoiseksi sen sijaan, että meidät olisi kasvatettu ajattelemaan humaanisti, rakentavasti, ratkaisukeskeisesti ja tasa-arvoa arvostavaksi niin, että hakisimme sen toteutumista jokaisessa valinnassamme.\nKun Saimaan ammattikorkeakoulussa koulutettiin sosionomeja entisten Helsingin lastensuojeluviranomaisten luennoilla, he kertoivat kuinka Helsingissä puhuttiin epäkunnioittavaan sävyyn asiakkaiden vanhemmista ja tuotiin esille, kuinka kuormittavaa se on työyhteisössä niille jotka kunnioittavat elämää ja ihmisiä eivätkä tahdo sotkeutua ihmisten nimittelyyn ja erityisesti kuinka se vaikutti kokonaisvaltaisesti vääristäen lapsen asiakkuusprosessiin kulkua, koska keskityttiin lapsen elämäntilanteen parantamisen sijaan vanhempien solvaamiseen vaikkapa Runebergintortuiksi, koska vanhempi sanoitti lapsesta välittämistä paljon ja jakoi huoltaan alaikäisen huumeidenkäytöstä. Samaan aikaan Helsingin lastensuojelu tuotti tuollaisella toiminnalla tulosta mm. Outi Harjun-Koskelinin Pro Gradun kaltaisella tavalla, johtaen noviisin työelämässään mitätöimään opintojensa lopputyössä vanhemmat, jotka valittavat struktuurittomasta lastensuojelusta.\nKun moniammatillinen yhteistyö on havaittu toimimattomaksi ja struktuurittomaksi ja sitä on nyt alettu yliopistojemme toimesta kouluttamaan uusille viranomaisille, jää kysyttäväksi: "Miksi johtajat eivät ole aiemmin rakentaneet loogista moniammatillista yhteistyötä ja ovatko he ammattitaitoisia, jos eivät osaa reflektoiden oppia edes virheistään tuottamaan toimivaa moniammatillista yhteistyötä?" Nythän koulutus moniammattillisesta yhteistyöstä on vasta kokeiluasteella uusille opiskelijoille ja nähtäväksi jää tehoaako koulutus ja muuttaako se tilannetta. Itse koulutushan ei määrää sitä, meneekö oppi käytäntöön. "Hauki on kala" - menetelmällä oppii tietämään, että hauki on kala ja jos katsoo samalla kuvaa hauesta, saattaa oppia muistamaan minkä näköinen on hauki, mutta ei se opeta ymmärtämään mikä on kala ja millainen kala on hauki, mikä on hauen merkitys maailmassa, nostamaan haukea, valmistamaan haukea tai tarjoilemaan sitä.\nNämä johtajat, jotka eivät osanneet luoda moniammatillista toimivaa yhteistyötä toimivat yhä johtajina ja matkaavat viranomaiskoneistossamme virasta toiseen pelkästään nimensä ja CV:nsä varassa. He toimivat toistensa suosittelijoina.\nKun Riitta Vartio totesi, ettei lastensuojelu ole tehnyt virheitä pienen Eerikan asiakkuusasioissa ja kun todettiin Valviran ja käräjäoikeuden toimesta, että virheitä oli tehty, ei kyennyt Helsingin sosiaali- ja terveysvirasto reflektoimaan, että mm. sosiaalityön päällikkö Vartion luoman struktuurittoman lastensuojelun avohuollontoiminan takia kuoli lapsi. Vartio sai jatkaa työssään, vaikka hän ei havainnut alaistensa virheitä jälkikäteenkään.\nKun apulaiskaupunginjohtaja Laura Räty piti vakavana lastensuojelun avohuollon toimintaa ja teki muistutuksen lastensuojelun toiminnasta helsinkiläislapsen kohdalla kesällä 2015, vastasi Vartio muistutukseen kirjallisesti marraskuussa 2015, ettei hänen tarvitse tutkia muistutuksen aihelmia, koska lapsella on lastensuojeluasiakkuus, vaikka hän suurin piirtein samaan aikaan istui lapsen asioissa palaverissa, jossa ilmoitti lopettavansa lapsen asiakkuuden. Helsingin sosiaali- ja terveysvirasto ei välittänyt tästäkään. Myöskään Laura Räty ei enää jaksanut välittää, koska hänen kohdallaan suunniteltiin jo muuta asemaa kuin kaupungin johtaminen.\nKun Vartio kohteli epäkunnioittavasti julkisesti lastensuojelun asiakkaan vanhempaa, ei sosiaali- ja terveysvirasto välittänyt tästäkään, kuten ei välittänyt siitä, että Vartio aivan samoin kuin valehteli, ettei Eerikan kuoleman tapauksessa ole tehty virheitä, vartio myös valehteli asiakkaansa olosuhteista esittäen törkeitä väitteitä, vaikka ei ollut ikinä yhdenkään väitteensä taakse myöskään tehnyt tutkimusta.\nSiitäkään ei välitetty lastensuojelun johdossa tai sosiaali- ja terveysvirastossa, että Vartion läsnäollessa koetti Vartion alainen mustamaalata retorisin valhein asiakkaan vanhempaa tämän vanhemmalle ja Vartio ei tähän mitenkään puuttunut. Ei välitetty siitäkään, ettei Vartion alainen suostunut tukemaan vanhempaa vanhemmuudessa ja lapsen kiintymyssuhteita ja Vartio oli tästä täysin tietoinen. Ei välitetty siitäkään, että Vartion alainen valehteli valan alla oikeudessa tuomarille ja Vartio ei välittänyt tästäkään.\nKun Vartio ilmoitti, ettei hänen tarvitse sosiaalityön päällikön asemassa viranomaisena osata edes sosiaalihuoltolakia ilman hallintolain mukaista perustelua ajattelulleen, ei sosiaali- ja terveysvirasto välittänyt tästäkään. Sosiaali- ja terveysvirasto ei välitä siitä, että lastensuojelun strukruutin vastuu on ihmisellä, jonka kyvyt ja omatunto ei velvoita häntä edes omassa ajattelussaan osamaan maamme kirjoittettua normistao, jonka mukaiseksi hänen tulisi johtaa lastensuojelumme toiminta.\nVartio on nyt huolissaan siitä, että tapaaminen jossa hän oli 26.10.2015 videoitiin ja video luvattiin lähettää asianomaisille, mutta sitä ei ole lähetetty. Hän on huolissaan, koska asianomaiset taasen kyselivät sitä. Hän olisi muuten unohtanut koko asian. Video on hävinnyt jonnekin ja kukaan ei tiedä minne se laitettiin tai miksi kopioita ei saatu aikaan edes puolessa vuodessa saati yhdeksässä kuukaudessa vaikka sitä on kyselty useasti ja myös Vartiolta. Vartio ei ole huolissaan siitä, että hän on puoltanut vieraannuttajalle huoltoa, lopettanut kuolemaa toivovan lapsen asiakkuuden antamatta lapselle tukea ja aiheuttanut toiminnallaan paljon kärsimystä monille ihmisille ja erityisesti lapselle, joka ilmoitti myöhemmin uudelleen ajattelevansa kuolemaa ratkaisuna.\nMiksi sosiaalityön päällikkö Riitta Vartion kaltaiset ihmiset saavat sitten työskennellä asemassaan ja kukaan ei vaadi hänen virka-asemansa täyttämistä jollakin nuoremmalla, lakia ja normeja kunnioittavalla, jota kiinnostaa lapsiemme todellinen etu, totuuden kohtaaminen ja vastuun kantaminen ja palveluiden tuominen lähelle ihmisiä? Onko sosiaali- ja terveysvirasto riippuvainen viranomaisistaan, joiden kyvyt ja omatunto ei riitä täyttämään tehtävänantoa? Miksi Vartion kaltaiset eläkettään kartuttavat saavat jatkaa eläkkeensä kartuttamista, kun he eivät vastaa tarpeisiin palkkaa saavina?\nLastensuojelun johtaja Nummikosken mielestä Helsingissä on lastensuojelussa paljon osaamista ja ammattitaitoa ja ihan innostumista. Hän tietää tämän, koska hän oli tavannut jo kuusi viikkoa virassaan lastensuojelun johtajana työskenneltyään ihmisiä tuhannesta alaisestaan ja kuudessa viikossa hän osasi tämän selvittää ja pitää selvitystään objektiivista tietoa antavana. Nummikoski oli innoissaan nähdessään alaistensa iloiset pyrkyrihymyt ja hienon näytelmän, joka hänelle rakennettiin. Samaan aikaan, kun hän kääntää päänsä nousevat hiiret takaisin pöydälle, kirjoittavat valheita asiakirjoihin, ilmoittavat ettei lakia tarvitse osata tai noudattaa, vanhemmuutat ei tarvitse tukea ja lapsi tulee vieraannuttaa vanhemmastaan ja jos tästä valittaa Nummikoskelle, hän ilmoittaa, että toiminta on kaikesta huolimatta ollut tarkoituksenmukaista. Tai sitten Nummikosken videokin on vain imagokonsultin suunnittelema keijukaistarina sinisilmäisille kuntalaisille aivan samoin kuin oli Virastopäällikkö Juvosen lasunto Helsingin Sanomille kesällä 2015, kun hän vuorostaan väitti lastensuojelun kuulevan lapsia ikinä tutustumatta yhteenkään lapseen tai näiden vanhempiin. Eerikan kuoleman jälkeen on nostettava imagoa. Miten pääsi Nummikoski virkaansa, se selviää samaisesta tallenteesta, kun hän kertoo mistä tuli. Hän ei kerro mitä hän osaa ja mitä hän tahtoo lapsillemme antaa, vaan hän painottaa kaiken aikansa lapsiemme sijaan alaistensa kehumiseen ja yhteistyötahojen etäisyydestä valittamiseen sekä samojen fraasien toistamiseen papukaijana, joista on puhuttu jo pitkään.\nTäällä Mieron tiellä joudun toteamaan, että objektiivinen tutkimus lastensuojelumme tilanteesta ei ole sosiaali- ja terveysviraston hallussa Helsingissä. Kyse on iloisesta näytelmästä, jolla tahdotaan luoda iloinen mielikuva heille, jotka eivät tarvitse kunnan sosiaali- ja terveyshuollon palveluja. Jotta mielikuva saisi todenmukaisuudenhäivähdyksen mainitaan joitakin ongelmakohtia, mutta annetaan ymmärtää, ettei ongelma ole lastensuojelussa vaan yhteistyötahoissa. Päiväkoti ei tuo ikinä lastensuojelupalveluja lähemmäksi perheitä, ei myöskään koulut tai terveydenhoito, sillä vastuu on lastensuojelulla itsellään siitä, kuinka lähellä he ovat lapsia ja perheitä ja osaavatko he kuulla ihmisiä.\nNummikoski ei ymmärrä, että hän ei voi tuntea tuhatta alaista ja tietää heidän ammattitaitoaan kuuden viikon jutustelun jälkeen, vaikka tällaisen asian tietää jokainen järkevä ihminen. Nummikoski ei ymmärrä, ettei moniammatillisen yhteistyön toteutumisesta voi vastuuttaa lastensuojelullisessa työssä muita yhteistyötahoja, sillä vastuu on lastensuojelulla lastensuojelullisessa työssä ja muilla tahoilla on omat vastuunsa.\nNummikoski ei ymmärrä, että jos hänen alaisensa eivät osaa työtä, ei mikään yhteistyötaho pysty muuttamaan esimierkiksi Riitta Vartiota laista ja lastemme oikeusturvasta välittäväksi, rehelliseksi objektiivista tutkimusta ja vanhemmuuden tukemista johtamisessa hakevaksi. Ei mikään yhteistyötaho saa lastensujelua kuuntelemaan heitä, jos kuuntelemaan ei ole johdettu. Jos johdetaan vain pyöriskelemään itsekehuissa ja vastataan Outi Harjun-Koskeliinin tarpeeseen saada uskoa olevansa täydellinen, eivät nämä "täydelliset" ymmärrä nähdä itseään oppijoina, joiden tehtävä on myös kehittää itseään ja muuttaa omaa toimintaansa. Ei palvelutyötä tehdä ylpeydellä, sitä tehdään nöyryydellä nostaen asiakas jalustalle.\nNummikoskikin asetti sosiaalityön päällikkö Riitta Vartion sijaisekseen itse kesälomaillessaan heti virkakautensa ensimmäisenä vuotena, koska Sisko Lounatvuorikin oli käyttänyt Vartiota sijaisenaan. Sillä ei ole mitään väliä, että Vartion ei mielestään tarvitse osata Suomen lakeja jotka koskevat sosiaalityötä. Koko puljun voi jättää tällaiselle ihmiselle, sillä vain yksi lapsi on median mukaan kuollut.\nOnhan se tietenkin hyvä, että muutoksia halutaan ja parempaan pyritään ainakin väitteen muodossa, mutta jos työssä heti suljetaan silmät ja puhutaan kameralle palturia tietämisestä, kun ei edes voi tietää, vain jotta saadaan kansa uskomaan sanoihin, menettävät sanat merkityksensä toiminnan läpinäkyvyyden takia. Tämänkin toimituksen jälkeen Nummikoski voi muuttaa toimintaansa ja todeta: "Saadaksemme yhteistyötä, meidän on ensin osattava oma työmme ja osattava kertoa sen merkityksestä ja tarkoituksesta ja yhteistyössä ymmärtää muiden työtä ja kuunnella heitä. Meidän tehtävämme on selvittää tuen tarpeet ja auttaa muutoksessa."\nNummikoski kuitenkin ymmärtää, että palvelut on saatava lähemmäksi perheitä. Hän ei tosin tämän muilta kuulemansa fraasin toistaessaan kaiketi ymmärrä mitä se tarkoittaa perheiden näkemyksessä ja on siksi etäällä siitä, miten tämä perheiden kohtaaminen voitaisiin luoda lastensuojelullisessa työssä. Ei sitä tehdä valittamalla yhteistyötahojen etäisyydestä lastensuojeluun, vaan se tehdään viemällä lastensuojelu lähelle perheitä ja yhteistyötahoja.\nVanhemmat toivovat aitoa rehellistä kohtaamista ja humaania ratkaisukeskeistä ihmiselämää arvostavaa työtä sen sijaan, että heidät mitätöidään tai idenfioidaan ongelmaperheiksi. Perheet tahtovat myös perhe-elämän kunnioitusta ja oikeuden perhe-elämään koskemattajättämiseen, jos siihen ei ole oikeasti syytä koskea. Perheet eivät tahdo, että viranomaiset väittävät olevansa ammattilaisia, vaan tahtovat ammattitaitoa. Ammattilainen ei väitä olevansa ammattilainen, vaan asettaa tähtäimen tuoden esille mikä kaikki on tärkeää osata huomioida tähtäimen saavuttamiseksi. Ammattilainen kysyy asiakkaaltaan mitä tämä tahtoo.\nAmmattilainen tietää olevansa aina kehittyvä oppilas ja uskaltaa tämän myöntää. Ammattilainen ei muuta muita, vaan muuttaa omaa toimintaansa, koska tietää, että itsensä muuttaminen on helpompaa, kuin muiden ja tietää, että kun itse muuttuu se luo myös muutoksen muutokseen reagoiviin muihin.\n- Alfredo Ottaviani\nMallioppimani neuvoni sosiaalitoimelle ympäri Suomea:\nKuusi viikkoa lastensuojelun johtajana – Helsingissä ilahduttaa osaaminen:\nYle - Kuntien suojatyöpaikat ärsyttävät:\nJulkisen sektorin työntekijä saattaa kokea hänen työpaikkansa nimittämisen suojatyöpaikaksi halventavana. Sanaa käyttävät jotkin yksityisen sektorin työntekijät ja he, jotka haluaisivat karsia julkisen sektorin menoja poistamalla turhiksi kokemiaan työpaikkoja tai työntekijöitä julkiselta sektorilta\nOnko kukaan joka saa elää lastensa kanssa normaalisti, näistä kamalista ihmisistä jotka erottavat ilman mitään järkevää tutkittua syytä lapsia vanhemmistaan, miettinyt miten se vaikuttaa ihmisten reagointitapaan kosketuksessa toisiinsa?\nEn ollut saanut nukkua lapseni kanssa saman katon alla miltei kahteen vuoteen. Meillä oli ennen erottamista läheinen lämmin rakastava suhde, mutta en ennen kesäkuuta 2016 tiennyt mitä todella on meille tehty. Mitä on vieraannuttaminen!\nKun me elimme suhtnormaalia eroperheen kriisielämää, jossa monet vanhempien eriävät näkemykset riitelivät keskenään ja samaan sotkuun sotkettiin täysin sekopäisten sosiaalivirkailijoiden hullut kuvitelmat ja uuden äitipuolen fallinen jyrä, meillä oli kotonani lapsemme kanssa kuitenkin pääsääntöisesti aivan normaali arki. Me heräsimme aamulla, minä ensin laittaen itseni kuntoon ja sitten lapsi silittelyyni. Minä näin uneliaan pikkuiseni, joka kertoi kehonkielellään, että oli onnellinen olemassaolostani ja ettei tahdo vielä nousta, sillä vuode on lämmin ja pehmoinen. Minä silittelin häntä hänen reagoiden kuin kehräävä kissaeläin ja menin jatkamaan hetkeksi aamiaisen valmistelua ajatellen: "Nyt hän saa nauttia siitä pehmoisesta vuoteesta ja sen ihanasta lämmöstä. Ei ole mitään järkeä repiä ketään vuoteesta suoraan, jos tekee mieli iloita aamuisin vuoteen pehmeydestä hetki. Elämässä pitää olla iloja." Palasin takaisin ja jatkoin silittämistä ja otin jo hieman läsnäolevamman neitosen syliini kuin vauvan ja silittelin siinä, kannoin wc:seen pöntölle ja kuuntelin aamulirutukset hänen painaessa hymyillen päänsä vielä hetken minuun nojaten ja samalla hymyillen leikkien nukkuvaa. Ja joka aamu hän heräsi sitten siihen ja aamu alkoi mukavasti. Jokainen aamu alkoi mukavasti.\nPäivät olivat normaaleja ja molemmilla meillä oli omat tehtävämme ja yhteiset tehtävämme ja illalla joka ilta muutaman sadun jälkeen silitin hänet uneen. Toisinaan hän tuli viereeni yöksi ja kietoutui minuun. Me olimme onnellisia yhdessä ja meidän kosketuksemme kertoi tuosta lämmöstä ja onnesta, elämän ilosta ja rakkauden arvostamisesta. Meidän suhdetta ei ollut haavoittanut vanhempien välinen ero, sillä se ei ollut erottanut meitä, vaikka emme nähneetkään joka päivä. Olihan meillä ikävä, mutta ei ylittämätön.\nSitten hänet vietiin minulta ja hänet minun luonta.\nVietin juhannuksena neljä yötä yhdessä tyttäremme kanssa. Kaksi viikkoa sitä ennen hän oli yöpynyt luonani ensimmäisen yön sitten syyskuun 2014. Tuolloin ensimmäisenä yhteisenä vuorokautena miltei kahteen vuoteen, en kyennyt kunnolla nukkumaan, sillä olin shokissa. En tiennyt mitä tunteita tuntea, sillä niitä oli liikaa ja lisäksi lapsen kanssa ei voi näyttää liikoja tunteita, sillä vanhemmuuden tehtävä on olla lasta varten läsnä huomioiden hänen tarpeitaan ja tunteitaan. Luonani ei ole kahden vuoden aikana yöpynyt juuri ketään ja olen elänyt hyvin hiljaista elämää koettaen jaksaa kipua ja sitten tottua siihen ja lopulta hyväksyen sen. Kivusta tuli normaali olotila, tilanteessa ymmärrettävä, surusta normaali olotila, tilanteessa ymmärrettävä kaikessa epäoikeudenmukaisuudessaan. Minulle on normaalia, että kyyneleet ovat koko ajan silmieni takana. Tässä oudossa tilntaeessa minun tehtäväni on silti osata iloita auringosta taivalla, kukista kesäisellä pihamalla, lapisen äänistä kaduilla, lokkien raikunasta meren äärellä ja oman lapseni tähtisilmistä, kun hän katseellaan ilmoittaa: "Nyt me äiti vihdoin saamme olla kaksistaan hetken kuin silloin kauan sitten." Mutta mikään ei ole enää kuin silloin kauan sitten.\nKun lapsemme nukkui vuoteessani, jonne hän nukahti minuun kietoutuneena, minä istuin olohuoneessa tuijottaen tv.stä tv-sarjaa, joihin olen tukahduttanut kipuni näiden kuukaisien aikana kykenemättä kuitenkaan seuramaan juonta. Olin tyrmistynyt tajuttuani, ettei se ilo, jota olin odottanut siitä että saamme vihdoin olla yhdessä edes vuorokauden kahdesti kuussa, ollut kokonainen ja eheä kuten olin kuvitellut. Minulle oli kokoajan myyty sosiaalitoimen toimesta ajastusta: "kohtahan te saatte sitten olla yhdessä yötäkin," suurta tähtäintä, jonka piti tuoda jotain hyvää meille.\nOlin nähnyt koko kuvan ja todellisuus satutti paljon. Minä en tunne enää tytärtäni, hän ei tunne minua. Me tiedämme toisemme, me rakastamme toisiamme äärettömästi, mutta me kaipaamme toisiamme valtavasti jopa yhdessä ollessamme. Se miten hän kietoutui minuun oli muuttunut. Kosketus ei enää kertonut pehmeästä pesästä ja sen tuomasta onnesta, vaan se kertoi sen muistosta ja kaipuusta, ikävästä, surusta, samalla kun se kertoi ilosta ja helpotuksesta, että edes yksi yö yhdessä. Kuten jokainen hyvä äiti, minä olin pehmeä ja turvallinen kallio ja silitin kainalossani päätä ja suukotin kultaisia kutreja, jotka olivatkin noiden kuukausien aikana tummentuneet ja joiden tuoksu oli muuttunut.\nTieto siitä, että saamme viettää juhannuksen yhdessä, tuli puun takaa. Lastensuojeluviranomainen järjesti sen meille sanomalla lapsen isälle, että että hän antaisi meille jotain niin hienoa, jos olisi isän asemassa. Isä koetti vielä ennen juhannusta perua päätöksensä.\nÄitini tuli hakemaan lastamme keskiviikkona luokseen maalaismaisemaan ja he kävivät työpaikallani syömässä. Ravintola, jossa työskentelen tietää mitä meille on tehty ja vaikka teen töitä pelkästään miesten kanssa ja asiakkaina on miehiä, he jokainen tekivät asiakakaista lähtien hetkestämme arvokkaan. Minäkin sain pitää tauon ja syödä tyttäremme kanssa. Myöhemmin tyttäremmekin totesi: "He olivat niin kilttejä, että tekivät sinunkin työsi, että sait syödä kanssani." Kun äitini alkoi tekemään lähtöä tyttäremme sanoi: "Voi kun äiti sinäkin voisit tulla jo tänään," ja minä vastasin: "Sinä saat olla hetken ihan kahdestaan mummin kanssa myös ja tehdä teidän juttuja." Äitini oli pyytänyt tätä, sillä hänkin on menettänyt ainoan lapsenlapsensa ja tätä kautta elämänvalonsa. Kiitokset lastensuojelulle, joka ei kiintymyssuhteista välitä, äitini mummouden tuhoamisesta. Äitiini sattui. Näin hänen puntaroivan, onko hän itsekäs, kun tahtoo olla kaksistaan tyttäremme kanssa edes yhden vuorokauden kesässä, kun lapsemme niin avasi meille mitä on hänen sydämmellään.\nTorstaina sain jo töihin puhelun tyttöltäni ja hän kysyi milloin tulen, mihin junaan ehdin. Äitini kertoi minun saavuttua puolituntia myöhässä junan takia, että lapsi ei ollut koko päivänä kysynyt muuta kuin: "Milloin äiti tulee?" ja että junani odottaminen oli ollut todella kurja kokemus. Autossa minua vastaanottikin tuimailmeinen ja silti rakastava pettynyt lapseni, joka halauksesta siirtyi tunteista riemuun: "Vihdoin me olemme yhdessä!"\nKaikki oli niin erilaista. Minulla ei enää ollutkaan ekaluokkalaista ujoa tytärtä, joka pohti koulujännitystään ja uusia kavereita ja sitä oppiiko, vaan minulla oli PETSeistä hullaantunut ja Sanniin ihastunut leikki-ikäinen esiteini, joka pelasi innoissaan UNOA ja tahtoi uida, uida ja uida ja pelata kilpaillen pallopelejä vedessä. Me teimme kaikkea kivaa, mutta minä olin hänen kanssaan kuin tekemisen putkessa. Meillä ei ole enää yhteisiä juttuja, niitä pieniä asioita, joille rakentuvat äitien ja lasten suhteet. Me olemme enemmänkin kuin kavereita, jotka jakavat tietoa tykkäämisistään. Meillä ei ole enää niitä yhteisiä katseita, joilla kerrotaan: "Tuon minä tiedän sinusta, tämä on meidän juttumme, minä tiedän sinun tykkäävän tästä." Me emme enää kohtaa toisiamme tietoisesti, kuten vanhemmat kohtaavat yleensä hetkittäin lapsensa siellä yhteisen ajatuksen hetkessä tai aikuiset parisuhteissaan tai hyvät ystävät vuosia kestäneessä ystävyydessä. Me olemme äiti ja tytär muistoissamme ja tässä hetkessä yhdessä eksyneitä.\nJoka ilta hän tahtoi valvoa myöhään ja jutella ja tehdä jotain kivaa kanssani. Nukkumaan meneminen olisi katkaisut yhteisen hetkemme. Hän ei tahtonut luopua minusta. Minä olin onnellinen ja iloinen ja samalla todella järkyttynyt ja surullinen ja kaiken keskellä monista havainnoista uupunut ja silti mahdollisimman läsnä hänelle. Päässäni vain yksi kysymys: "Miten voin korjata tuon haavan sinussa, minkä näen ja samalla olla mahdollisimman normaali äiti, kun itsekin kannan haavaa ja en tiedä kuinka omaanikaan hoitaisin?"\nJokainen aamu hän tahtoi maata vuoteessa kanssani pitkään ja esittää mummille nukkuvaa, loikoilla kanssani ja kuunnella kännykästä Sannia. Minä pohdin pitäisikö kirjoittaa Sannille ja kertoa mitä tyttärellemme teki lastensuojelu todella väärin ja pahaa, erittäin haavoitavaa ja kysyä, voisimmeko saada fanitapaamisen? Olisiko se meidän yhteinen juttu? Korjaisiko se menetykset? Toisiko se meidät takaisin toistemme luo? Tyttäremme tahtoisi olla kuin Sanni. Se huvittaa minua, koska muistan omat haaveeni ja kuinka aikoinaan tahdoin olla isäni teatterissa näyttelevä näyttelijä ja kuinka vein hänelle ruusuja ja kuinka rakastuin jokaiseen miespääroolin esittäjään, sankareihin, jotka eivät olleet minulle sankareita hahmoissa vaan juuri heinä.\nNyt en enää koettuani sen, mitä lapsemme isä teki meille, tiedä uskallanko ikinä todella rakastua. Voiko ihmisiin luottaa?\nEnsimmäiset kaksi päivää olivat kuin maailmassa ei olisi mitään huolta. Olinhan lukenut, että seitsemän sosiaalivirkailijaa ainakin joutuu poliisitutkimuksiin ja siitä voi ehkä poikia lisää näitä oikeusmurhien korjaantumisia, jos poliisi osaa hoitaa hommansa lopulta ja olenhan tottunut elämään järkytyksessä kyyneleet silmien takana ilman että edes havaitsen sitä.\nSilti kaikki on muuttunut. Ei vain suhteeni tyttäremme, vaan myös vanhempiini ja sisareeni. Me kaikki elämme järkytyksessä, kyyneleet silmiemme takana. Me kaikki koetamme vain kestää, elää päivä kerrallaan ja hyväksyä sen mitä lastensuojelu meille teki viedessään meiltä ilon. Viedessään meiltä toisemme, perheemme. Kun kipu on todella kova, se eristää meidät toisistamme ja kun kaikkiin sattuu, ei kukaan voi todella hoitaa toisiaan. Me ollemme yhdessä, mutta me nuolemme haavojamme ja toistemme haavoja joita järkytys epäoikeudenmukaisesta kohtelusta, ikävästä ja surusta ja näiden synnyyttämästä kivusta synnytti. Me hetkittäin kriisioireillemme ja koemme voimakkaita tunteita ja emme tuolloin siedä toisiamme. Me juoksemme toisiamme pakoon paetessamme kohtaamisen esille tuomaa todellisuudenkipua.\nTyttäreni ei tiennyt mikä on kokko. Veimme hänet katsomaan sitä aitiopaikalta ihan läheltä. Vein hänet myös metsään tekemään saunavitsaa ja hän näki elämänsä ensimmäisen muurahaispesän ja se oli suurempi kuin mitä itsekään olen ikinä nähnyt. Sohaisin sitä kevyesti näyttääkseni hänelle mitä siitä tapahtuu ja keräsin muutaman koivunlehden peittäkseni aiheuttamani pienen reiän, koska ropisi sadepisaroita. "Sammakko, äiti katso sammakko!" Tiedättehän se lapsen äänen, kun lapset iloitsevat paksulla kostealla sammaleella hyppiviä sammakoita. Opetin häntä erottomaan männyn puista ja kerroin hirsimökkien tehdyn männyistä ja ihastelimme mäntyjen suoria varsia.\nViimeisenä yönä en saanut unta. Otin valokuvan nukkuvasta tyttärestäni. Hän oli työntänyt päänsä tyynyyn, kuten silloin kuukaisia sitten, miltei kaksivuotta sitten, ja nukkui hullunkurisessa epämukavan näköisessä asennossa niska takakaarella. Minuun sattui, koska tiesin yhteisen aikamme loppuvan. Tajusin huolettoman ajan olleen vain mielenharhaa ja unta, meidän palaavan takaisin aikaan, jossa meille ei ole ennustettavuutta ja tietoa siitä, voimmeko ikinä luotaa ihmisiin jotka päättävät elämästämme.\nMe olemme kuin ajopuita kivisessä koskessa. Virta vie meitä hurjaa vauhtia ja kivet kolhivat meitä ja me välillä uppoamme virran voimasta nousten seesteisemmällä hetkellä takaisin pintaan. Meidän suvun kesämökki on vanhan sahan vierellä ja tiedän, että on uppotukkeja. En tahdo meille käyvän niin.\nOlen unelmoinut, että kun tyttäremme on täysi-ikäinen, olemme yhdessä kuin mitään ei olisi tapahtunut, sillä vuosi sitten kesällä valvotulla tapaamisella tyttäremme kysyi minulta: "Sitten kun olen 18-vuotias, saanko sitten muuttaa luoksesi asumaan?" Olen uskonut omaan vastaukseeni: "Sitten kun olet 18-vuotias, ei kukaan voi meihin enää koskea."\nNyt tiedän, että meidät on vieraannutettu ja että kenties ei ole keinoa löytää tulevaisuudessa toistemme luo niin, ettei tämä haava olisi aina välissämme. Missä on se oppikirja, jossa kerrotaan miten hoidetaan tällaista haavaa? Kuinka korjataan rikottu kiintymyssuhde, joka ei enää kerro rakastaessaan, että on onnellinen rakastamisesta, vaan kielii ikävästä ja kaipuusta ja menettämisen pelosta? Miten korjataan menetetty perusturvallisuuden kokemus?\nMinulla on olo, kuin kävelisin ohuella nuorella, joka saattaa katketa. Mitä jos hänkin huomaa saman kuin minä ja pettyy suhteeseemme ja päättääkin kävellä pois, koska suhteemme muuttui? Minun rakkauteni ei muuttunut, mutta minä muutuin. Hän muuttui myös. Pelko muuttuu kauhukuvaksi ja aivot savaat uskomaan kuvitelmaan kuin totuuteen. Nämä hetket ovat vieaannuttamisen uhreille niitä kamalimpia. Mitä jos menttää menetetyn vielä pahemmin? Mitä jos kipu lisääntyy? Minä en tahdo olla vanhana kurttuinen ja surullinen, koska kadotin rakkaimman aarteeni, aidon rakastavan suhteen lapseeni. Minulta varastettin rakkaimpani valheilla! Minä tahdon olla hyvä äiti. Äiti johon lapsi voi turvautua ja josta lapsi voi sanoa: "Minun äitini tuntee minut, ymmärtää minua ja on minulle läheinen ja rakas." Minä en tahdo olla rakastettu vain koska olen synnyttänyt hänet, minä tahdon olla oikea äiti.\nEilen tulimme takaisin kotikaupunkiin. Luimme aloittamamme 200 sivuisen kirjan loppuun matkalla. Hyvästejä jättäesäämme hän tutki jo kännykkänsä ja oli siirtynyt menemään isälleen. Hyvästit ovat pahimpia. Me tavallaan menemme aikaa edellä jo seuraavaan paikkaan, jotta ei tarvitse sanoa hyvästiä. Hän on oppinut sanomaan: "Nähdään sitten joskus, jos nähdään," mutta kun hän halaa minua hän hautaa päänsä syliini ja näen päänasennosta, kuinka hänet on nujerrettu myös ja kuinka hänenkin silmien takana ovat kyyneleet. Tosin paljon suurempien lukkojen takana kuin minulla.\nIllalla tyhjään kotiin saapuessani en tahtonut edes laittaa valoja. Kaikki on taas harmaata ja muistuttaa todellisuudesta, jossa elämme. Ihana kivulias hetki on ohi. En kyennut olemaan vuoteessa ja nukkumaan, olin liian levoton. Palasin tv-sarjan ääreen ja nukahdin kesken sen. Havahduin muutaman tunnin päästä ja suoriuduin vuoteeseen.\nAamulla heräsin tunteja liian aikaisin valtavaan kipuun ja tein sen saman mitä olen tehnyt jo kuukauseja, kielsin sen olemassaolon ja katsoin nousevaa aurinkoa ja päätin iloita valosta. Töitä ennen menin kahville ja ystäväni nähdessäni pato silmieni takaa aukesi ja kyyneleet valuivat poskillani. Hän lohdutti: "Te saitte olla neljä päivää yhdessä." Hymyilin hänelle muistaen velvollisuuteni ja hänen oikeutensa saada elää ilman liikaa tietoa: "Niin me saimme olla yhdessä, se on tärkeintä."\nMitä kaikkea olenkaan menettänyt, mitä kaikkea en saa koskaan nähdä ja kokea! Miten julmasti äitiyteni pelkistettiinkään! Mitä varastettiin, muokattiin vääristyneeksi ja tuhottiin syntymättömäksi tyttäreltämme!\nOlen eksynyt Mieron tielle.\nSANNI - Jos mä oon oikee SANNI - prinsessoja ja astronautteja


Elämysten syksy Haikon Kartanossa | Hotelli Haikon Kartano & Spa\nElämysten syksy Haikon Kartanossa\nSyksy tuo tullessaan hehkuvat värit ja täyteläiset maut. Ilmassa on myös pientä haikeutta, kun kesän kukoistus hiipuu hiljalleen.\nVuodenajan vaihtumisesta voi nauttia, vaikka olisikin kesäihminen. Kun kesän kirkas valo vaihtuu pehmeään pimeään, on hyvä varata aikaa itselle ja läheisille. Mitä kivaa keksitään syksyn piristykseksi?\nAloitetaanko rennolla otteella ja iloiseen tyyliin? Lokakuussa Villa Haikon valloittaa oikea Oktoberfest!\nVilla Haikon pöytään katetaan pe 9.10. valikoima maukkaita makkaroita, mehevää ylikypsää possua, höyryävää hapankaalia ja aidolla reseptillä tehtyä uuden sadon perunasalaattia.\nMuhkeita makuja ja iloista iltaa tahdittaa ANSSI KÄNSÄLÄ & PHIL HARMONIC PARTY BAND.\nHilpeän illan hinta on 44 €/henkilö sisältäen buffetin ja ohjelman.\nEleganttiin syystunnelmaan pääsee Haikon supersuosituissa viini-illoissa!\nKerää ystävät koolle, yhdessä on mukavaa kokoontua upean menun ja huolella valittujen viinien äärelle vaihtamaan kuulumisia ja kommentteja makuelämyksistä. Samalla saa sopivan annoksen kiinnostavaa viinititetoutta leppoisissa tunnelmissa.\n18.9. Argentiinan laaksoista ja vuorilta\n16.10. Esterhazy, Itävallan aatelinen\n13.11. Uusi maailma haastaa vanhan maailman\nKartanon viini-ilta sisältää aperitiivin, 4-ruokalajin menun viineineen sekä viiniasiantuntijan opastuksen. Ilta alkaa klo 18.30. Viini-illan hinta on 79 €/henkilö.\nKukapa haluaisi ajaa kotiin viini-illan jälkeen? Nauti kiireettomästä illasta ja jää yöksi Haikkoon! Majoituspaketit alkaen 134€ / hlö / 2hh sisältäen viini-illan, yöpymisen 2hh, kylpylän ja kartanoaamiaisen.\nKaipaatko omaa sydänkäpystä syksyyn? Haikon sinkkuillassa saat uusia tuttavuuksia!\nTule tositarkoituksella tai tutustumaan uusiin ihmisiin! Haikon sinkkuilta järjestetään Haikossa perjantaina 6.11. Luvassa on herkullinen illallinen hyvässä seurassa sekä sopivasti ohjelmaa.\nSinkkuillan hinta on 99 €/hlö sisältäen illallisen viineineen sekä ohjelman.\nJännittävän illan jälkeen on hyvä nukahtaa Haikon viihtyisässä hotellihuoneessa, ehkäpä omasta kullasta unelmoiden. Majoituspaketin on 149€ / hlö / Standard 2hh, 199€ / hlö / Standard 1hh sisältäen illallisen viineineen, yöpymisen, kuntosalin ja kylpylän käytön sekä kartanoaamiaisen.\nTapahtuman Facebook-ryhmässä voi kätevästi käydä tutustumassa jo ennakkoon, keitä tilaisuuteen on jo ilmoittautunut.\nKun syksy etenee, on aika sytyttää kynttilät ja valot. Silloin ryhdytään myös miettimään, mitä kivaa keksitään pikkujouluihin. Tässä pari valmista vastausta pikkujoulupohdintoihin:\nVilla Haikon pikkujoulut\n27.11. NOORA KARMA SHOW\nSuosittu mentalisti Noora Karma esiintyy klo 21.00. Illallinen alkaa klo 18.30, loppuillan tanssimusiikista vastaa DJ.\n4.12. ja 5.12. JIRI NIKKINEN & THE BEATLES TRIBUTE BAND\nTaattua tanssi- ja bilemusaa hilpeisiin tunnelmiin! 4.12. tilaisuus on toistaiseksi jo loppuunmyyty eli kannattaa ilmoittautuma mukaan lauantain tilaisuuteen.\nLippu Villan pikkujouluihin on 69€ sisältäen buffet-illallisen ja ohjelman. Varaa pikkujoulujen yhteyteen edullinen yöpyminen alk. 55€ / hlö / 2hh Kylpylähotellissa tai alkaen 85€ hlö / 2hh Kartanohotellissa.


Nettivaraosa - Honda Prelude 2.2 VTEC 1997 - 2kpl autoja samassa paketissa. - Varaosa- ja kolariautot - Nettivaraosa\n2kpl autoja samassa paketissa.\nMoottorin tilavuus 2.2 l Päivitetty 06.06.2021\nHonda Prelude 2.2 VTEC 2kpl autoja samassa paketissa.\nMyytävänä olisi viidennen sukupolven preludeja 2kpl osina yhdessä paketissa.\nMolemmat kolariautoja, joista vihreää korjattu hopean korinosilla. Projekti jäänyt seisomaan, ja myydään nyt tilojen siivoamisen tieltä pois.\nVihreässä 2.2l VTEC -tekniikka paikoillaan.\nHopeasta 2.0l -koneella olleesta myyty varaosia enemmälti, vihreästä vain joitain yksittäisiä osia.\nMyydään kuitenkin täysin varaosiksi.\nHinta koko kasalla 800€.\nNettivaraosa ID 2948185


Merjan tarina | hampaiden oikomishoito\nHampaiden peittely ja hymyilyn välttely oli minulle arkipäivää viidentoista vuoden ajan. Yläasteiässä minulle suositeltu oikomishoito jäi tekemättä ja vuosien varrella hampaiden ahtaus ja asentovirheet pahenivat radikaalisti. Samalla muodostui ongelmaksi myös hampaiden hygieniasta huolehtiminen, koska hampaiden asento-ongelmat tekivät hammasvälien puhdistuksen kotikonstein osittain mahdottomaksi. Lisäksi minulla oli haasteena se, että pelkäsin toimenpiteitä lapsuuden huonojen hammaslääkärikokemusten vuoksi.\nSain kuulla ystävältäni uudesta oikomishoitomuodosta huhtikuussa 2013. Tullessani ensimmäistä kertaa vastaanotolle konsultaatioon olin hyvin skeptinen. Olin aiemmin käynyt tutustumassa uudenlaisiin oikomismenetelmiin ja olin saanut aina siihen saakka kuulla, ettei hampailleni ollut mitään tehtävissä. Perinteisillä oikomismenetelmillä hampaani olisi voinut toki oikoa, mutta se olisi tarkoittanut kahden tai jopa kolmen vuoden hoitoprosessia.\nEnsimmäisen tapaamisen aikana Krista ja Lasse arvioivat hampaistoa ja hoitomuodon soveltuvuutta, ja mikä tärkeintä, keskustelimme toiveistani ja odotuksistani. Totesimme, että koska takahampaiston purentaan ei tarvita muutoksia ja tarpeena on hammasrivistön suoristaminen, uusi menetelmä sopisi minulle hyvin.\nSain hoidosta kiinteähintaisen tarjouksen sekä yhdeksän kuukauden aika-arvion. Tein päätöksen oikomishoidon aloittamisesta pian tämän jälkeen ja hammasraudat asennettiin minulle toukokuun puolessa välissä.\nEnsimmäiset kaksi viikkoa olivat totuttelua ja oli sekä hyviä että huonoja hetkiä. Suu tottui kuitenkin yllättävän nopeasti hammasrautoihin ja puhuminen sujui normaalisti jo toisena päivänä rautojen kiinnittämisestä. Käytin noin kuukauden verran vahaa apuna, koska alkuvaiheessa raudat hankasivat joistain kohdista. Kipuja minulla ei ollut käytännössä ollenkaan koko prosessin aikana.\nParhaita hetkiä olivat hoidon etenemisen seuranta kontrollikäyntien yhteydessä, koska jo kahden kuukauden kohdalla hampaiden asento oli korjaantunut jo liki ihanneasentoon. Kolmen kuukauden kohdalla oltiin jo hienosäätövaiheessa ja käytännössä oli enää vain minusta itsestäni kiinni missä vaiheessa halusin oikomishoidon päättää. Lokakuun alussa eli noin neljän kuukauden kuluttua oikomishoidon alkamisesta olin täysin tyytyväinen lopputulokseen ja hammasraudat poistettiin.\nTämän jälkeen käytin kiskoja, eli ohuita ja läpinäkyviä muotteja, noin kolmen viikon ajan. Kiskoja käytetään siihen asti, kunnes retentiokaaret valmistuvat ja ne päästään asentamaan paikalleen. Retentiokaaret ovat sekä etu- että alahampaiden takana ja niiden tehtävä on estää hampaiden palautuminen alkuasentoon. Kaaret eivät näy ulospäin.\nYhteenvetona hoidon nopeus ylitti kaikki odotukset ja sovituissa kustannuksissa pysyttiin. Arvokkainta prosessissa oli kuitenkin se, että minua kohdeltiin yksilönä, toiveeni huomioitiin ja minua kuunneltiin. Joustavuus ja hyvä palvelu näkyivät esimerkiksi mahdollisuutena olla tarvittaessa Kristaan yhteydessä myös sovittujen hoitokäyntien ulkopuolellakin.\nHalusin jakaa tarinani, jotta toivottavasti muutkin vastaavanlaisessa tilanteessa olevat rohkaistuvat ja hakeutuvat konsultaatioon. Jos minun hampaani pystyi oikomaan, ovat mahdollisuudet liki rajattomat. Tämä on investointi, joka kannattaa!\nYlähampaat ennen oikomishoitoa sekä Six Month Smiles® -oikomishoidon jälkeen. Hoitoaika 5kk.\nAlahampaat ennen oikomishoitoa sekä Six Month Smiles® -oikomishoidon jälkeen. Hoitoaika 5kk.


Uudet ulosottotarkastajat nimitetty 1.12.2020 aloittavaan Ulosottolaitokseen - Oikeus.fi / Ulosotto\nEtusivu » Ajankohtaista » Tiedotteet » 2020 » Uudet ulosottotarkastajat nimitetty 1.12.2020 aloittavaan Ulosottolaitokseen\nUlosottotarkastajan tehtävä on uusi. Perustäytäntöönpanossa hoidetaan ulosottoperintään liittyviä tehtäviä sähköisin menetelmin, eikä tämä edellytä velallisen tapaamista. Valtaosa ulosottoperinnästä, jopa 80 prosenttia, hoidetaan 1.12. lukien Ulosottolaitoksen perustäytäntöönpanon valtakunnallisessa toimintayksikössä, jonka henkilöstö tulee sijoittumaan Helsinkiin, Turkuun, Tampereelle, Ouluun, Kuopioon ja Vaasaan.\nOrganisaatiouudistuksen nimitykset etenevät syksyn aikana\nHakemuksia ulosottotarkastajan virkoihin tuli yhteensä 1419. Valituista valtaosa, 146, on jo aiemmin työskennellyt ulosottovirastojen palveluksessa joko vakituisissa tai määräaikaisissa kihlakunnanulosottomiehen, kihlakunnanvoudin tai toimiston tehtävissä. Nimitetyistä 34 tulee nykyisen ulosotto-organisaation ulkopuolelta.\nOsa nyt ulosottotarkastajiksi valituista rekrytoituu todennäköisesti ulosoton organisaatiouudistuksen edetessä syksyn aikana muihin Ulosottolaitoksen tehtäviin esimerkiksi kihlakunnanvoudeiksi tai ulosottoylitarkastajiksi. Tällöin ulosottotarkastajan paikkoja täytetään hankkeen aikana nyt jo haastatelluista mutta valinnan ulkopuolelle jääneistä hakijoista. Uuden Ulosottolaitoksen aloitettua 1.12 lähtien avoinna olevat tai avoimeksi tulevat virat täytetään uudella avoimella haulla.\nLisätietoja: Kehityspäällikkö Jarmo Kivistö


Laki kunnallisesta työmarkkinalaitoksesta 254/1993 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®\nOlet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1993 › 254/1993\nAnnettu Helsingissä 12 päivänä maaliskuuta 1993\nValtuuskunnassa on 11 jäsentä ja yhtä monta henkilökohtaista varajäsentä, jotka sisäasiainministeriö määrää kunnallisvaalien jälkeisen vuoden lokakuun 1 päivänä alkavaksi nelivuotiskaudeksi. Valtuuskunnan jäsenet ja varajäsenet määrätään kuntien keskusjärjestön ehdottamista kuntaan, kuntayhtymään tai kuntien keskusjärjestöön keskeisessä luottamushenkilö- tai palvelussuhteessa olevista kunnallista työnantajaa edustavista henkilöistä. Jäseniä määrättäessä on otettava huomioon kunnissa vallitsevat poliittiset voimasuhteet sekä muutoinkin tasapuolisuusnäkökohdat.\nTietojensaantioikeus ja salassapito\nTyömarkkinalaitoksella on oikeus saada kunnilta ja kuntayhtymiltä 1 §:ssä säädettyjen tehtäviensä suorittamiseksi tarpeelliset tiedot. Työmarkkinalaitoksella on sama oikeus saada valtion viranomaisilta ne tiedot, jotka kunnat ja kuntayhtymät ovat niille toimittaneet.\n1 § - Kunnallisen työmarkkinalaitoksen tehtävät2 § - Valtuuskunta3 § - Vaalikelpoisuus valtuuskuntaan4 § - Työjärjestys, valmistelu ja täytäntöönpano5 § - Taloudenhoito6 § - Kuntien maksuosuudet7 § - Muutoksenhaku8 § - Esteellisyys ja virkavastuu9 § - Tietojensaantioikeus ja salassapito10 § - Voimaantulo11 § - Siirtymäsäännökset


Valtuustoaloite - Jämsän kaupungin henkilöstömäärän vähentäminen\nJämsän kaupungin taloudellinen tilanne on vaikea ja kaupungin suurin yksittäinen menoerä on henkilöstökulut.\nJämsässä käyttötalouden nettokustannukset yhteensä on 5238 €/as. Vastaava luku Valkeakoskella on 4778 €/as, Äänekoskella 5082 €/as ja koko maan keskiarvo on 5054 €/as. Jämsän kaupungin tavoitteena on pysyvästi päästä tasolle 5000 €/as. Tämä tarkoittaa n. 5,4 M€ säästämistä. Jämsän kaupungin työntekijän keskimääräinen kustannus sosiaalikuluineen on n. 40 000 €. Eli tästä saadaan noin 135 hengen vähennystarve. Jämsän asukasluvun väheneminen vaatii vuosittain 7 henkilön vähentämisen kaupungin palkkalistoilta, jotta käyttötalouden nettokustannukset pysyisivät samalla tasolla.\nTavoitteena on vähentää pysyvästi kaupungin henkilöstömäärää 2014 loppuun mennessä noin 135 henkeä. Vertailutasona käytetään vuoden 2012 lopun tilannetta. Vähentäminen toteutetaan niiltä osa-alueilta, mistä se on toteutettavissa.\nKaupungin ylimmän johdon eli kaupunginjohtajan ja hänen suorien alaisten tulee laatia kesäkuun 2013 loppuun mennessä ohut ja virtaviivainen tavoitteen mukainen organisaatio. Toteuttaminen aloitetaan välittömästi tämän jälkeen. Työ tulee painottumaan vuodelle 2014.\nToteuttaminen tulee tapahtua eläkelöitymiset hyödyntämällä, eläkeputkeen siirtymisillä, joustoilla, resurssien siirtämisellä, ja viime kädessä irtisanomisilla. Lomautuksilla ei tulla saamaan aikaan pysyviä säästöjä. Määräaikaisten palkkaamiseen tulee olla erityiset syyt.\nHenkilökunnan määrän kuukausittainen seurannan raportointi tulee aloittaa jo tammikuussa 2013. Henkilöstöjohtajan tulee raportoida henkilökunnan määrä kuukausittain johtoryhmässä, hallituksessa ja valtuustossa. Raportissa tulee eritellä vakituisen ja määräaikaisen henkilökunnan määrä kunkin kuukauden lopussa. Tavoitetaso tulee näkyä raportissa.\nJämsässä 17.12. 2012\nSitoutumattomat Uusi Jämsä\nJyrki Kokko, Seija El Sayed, Eero Hakonen, Hannu Loberg ja Leena Valkeajärvi\nJämsän kaupunki teki tappiota 2011 vuonna 5,9 M€. Tämä tarkoittaa 3,2 % miinusmerkkistä tulosta. Prosentteina luku ei ole iso. Henkilökohtaisesti se on lähes jokaisen saavutettavissa. Tappion nollaaminen tuntuu olevan kaupungissa mahdollista. Uudelleen organisoitumalla ja joustoa lisäämällä sekä tulevat eläkelöitymiset huomioimalla tappio saadaan nollattua. Tämä vaatii suunnitelmallista ja raakaa työtä kaupungin johdolta ja päättäjiltä. Tämä ei todellakaan tarkoita palvelujen heikkenemistä. Asiat eivät ole rahasta kiinni, vaan tahdosta.\nNykyisessä taloudellisessa tilanteessa ei ole mahdollista tehdä niin suuria investointeja kuin ennen. Velkamäärää tulee saada pienennettyä. Edessäpäin on kuitenkin sellaisia investointeja, jotka tulee tehdä, kun on niiden aika.\nErittäin tärkeää terveydenhuollossa on, että nykyinen erittäin toimiva järjestelmä pysyy edelleenkin Jämsässä. Jokilaakson Terveys on hyvä esimerkki siitä, kuinka erikoissairaanhoito saatiin pidettyä Jämsässä. Tämä tarkoitti reilun 200 työpaikan pysymistä alueellamme. Tästä ratkaisusta on vain positiivista kerrottavaa – hyvä palvelu asiakkaalle ja kustannustehokas ratkaisu kaupungille.\nVanhusten paras paikka on kotona, niin pitkään kuin se on mahdollista. Tätä on tuettava nykyistä selkeästi voimakkaammin eri ratkaisuin. Palveluasumista ja laitoshoitoa tulee edelleen kehittää muuttuvassa maailmassa mahdollisesti uusin ratkaisuin.\nKaupungin rakennukset kaipaavat selkeästi parempaa huoltoa kuin nykyisin. Ei meillä ole varaa antaa arvo-omaisuuden rapistua. Lukion sijainti lähitulevaisuudessa vaatii perusteellisen keskustelun. Tähän talous antaa järkevän rajoitteen. Nykyiset 3 vaihtoehtoa pitää punnita tarkkaan, uuden rakentamisesta tulee pidättäytyä.\nJämsän henkinen ilmapiiri kaipaa positiivisen ruiskeen. Tämä ainainen negatiivisuus ja apatia ei saa enää jatkua. Jokaisen jämsäläisen aivolohkoihin pitää saada ”positiivisen ajattelun hurmos” -tila. Se on suurin yksittäinen tekijä, jolla Jämsä tulee pärjäämään. Kaikkihan on viimekädessä kiinni oikeanlaisesta tahtotilasta.\nJennistä Jämsän Ämmä\nVuonna 2010 Jämsänjoki virtaa -hanke käynnistettiin muutaman vuoden suunnittelun jälkeen. Silloin Jämsänjoki oli vielä Jämsäläisille jokseenkin tuntematon tai ainakin tuntemattomampi kuin nyt.\nHankkeen aikana Jämsäjoki on tullut tutuksi monille jämsäläisille tutuksi erilaisten tilaisuuksien ja tapahtumien kautta. Järjestettyihin tapahtumiin on osallistunut jo noin 10 000 henkeä tähän mennessä. Hankkeesta saatu palaute on ollut yksinomaan myönteistä. Ihmiset ovat kiitelleet Jämsänjoki virtaa -hanketta ja lukuisia sen tapahtumia sekä niissä olleita lukuisia eri järjestäjiä. Kaikki tämä on saatu aikaan eri osapuolten voimakkaalla ja positiivisella yhteistyöllä.\nTämän kaiken takana on mielestäni energisyyttä ja positiivisuutta uhkuva hankepäällikkö Jenni Tiainen. Hän on taitavasti koonnut eri osapuolet yhteen ja tilaisuuksia toisensa perään on järjestetty ja jokaisessa on teemana ollut Jämsänjoki. Ilman tätä Jennin energisyyttä ja positiivisuutta ei hanke olisi saanut näin suuria mittasuhteita. Hankkeen ohjausryhmänkin tavoitteet ovat noin kolminkertaistuneet siitä, mitä alun perin ajateltiin.\nNuoresta iästä huolimatta Jenni on saanut ihmiset koottua tiiviiksi positiiviseksi ryhmäksi tekemään Jämsänjokea sen ympäristöineen tutuksi jämsäläisille ja Jämsässä liikkuville matkailijoille.\nMielestäni Jenni Tiainen ansaitsee Jämsän Ämmän arvon tuolla iloisella, positiivisella ja energisellä luonteella.\nklo 5.53.00 Ei kommentteja:\nVain 3 prosenttia\nJämsän kaupungin talous on heikossa jamassa. Seuraavien vuosien (3-6 v) aikana tehdään joka vuosi noin 5 M€ tappio. Monihan tässä jo ajattelee, että mitä toi 5 M€ sitten oikein tarkoittaa? Sen on vain 3 % verran. Eli jos tinkisimme menoja 3 %, niin tulos saataisiin nollaan. Tämähän on aina tavoite, tulot ja menot tasapainossa.\nKaupungin menoista suurin osa koostuu henkilöstökuluista, noin 70 %. Jos lasketaan kuntaliiton kuntakortin tai kaupungin tappion perusteella, niin molempia lähtötietoja käyttäen saadaan henkilöstö -ähkyn määräksi noin 150 henkeä. Eli kaupungin henkilöstömäärä on noin 10 % liian iso.\nTämän hetken talousjahti saavuttaa vain 0,7 % säästöt, vaikka tavoite on noin 3 %. Itse näkisin, että veromarkkani käytettäisiin tarvitsemiini palveluihin hieman pienemmällä henkilökuntamäärällä.\nPienen paikkakunnan poliittinen päätöksenteko perustuu aika paljon omista ja oman lähipiirin asioista päättämiseen. Ikäviä päätöksiä ei haluta tehdä, sen näytti jo valtuuston kokous ma 28.5.2012. Kunnallisvaalit ovat liian lähellä ja pelätään äänikatoa. Eli sama meno näyttää jatkuvan. Talous ei korjaannu.\nVai muuttuuko tilanne syksyn kunnallisvaalien jälkeen, kun äänet on annettu? Joko silloin voitaisiin puuttua ikäviinkin asioihin. Kristallipallo ei kerro tulevaisuutta. Mutta vuoden päästä voidaankin jo tutkia historiaa, joka onkin jo huomattavasti helpompaa. Mutta onko kaupungin talous silloin kunnossa?\nklo 6.58.00 Ei kommentteja:\nTalous – halu ja tahto\nKuten kaikki tietää, niin mitä ihmeellisimpiä asioita saadaan tehtyä, kun vain halua ja tahtoa löytyy.\nJämsän seurakunnan talous oli heikossa hapessa. Niin heikossa, että muutaman vuoden kuluttua olisi jouduttu laittamaan ns. lappu luukulle eli rahat olisivat loppuneet. Kirkkoneuvoston esitys 15 % säästötavoitteesta esitettiin kirkkovaltuustolle. Esitys hyväksyttiin yksimielisesti. Ponnekkaiden toimenpiteiden jälkeen, kun halua ja tahtoa kaikilta löytyi, niin löydettiin ne puuttuvat 15 %. Nyt talous on kutakuinkin balanssissa, hieman vielä pakkasella. Loppu hyvin, kaikki hyvin.\nJämsän kaupungin talous on myös hankalassa tilanteessa. Nyt 2011 tappio oli 5,9 M€. Ja tulevien vuosien ennusteet ovat samansuuntaisia. Mutta kuinka löydetään se yhteinen tahtotila, jolla talous saadaan balanssiin?\nJostain pitää tinkiä. Palveluita pitää karsia, henkilökuntaa pitää vähentää ja niin edelleen. Tuntuu sille, että kukaan ei halua mistään luopua. Kaikki nykyiset palvelut pitää säilyttää. Ja samoin kaikki työpaikat tulee olla jatkossakin.\nHenkilöstömäärä ei ole muuttunut 2009 vs. 2011 juuri ollenkaan, kun huomioidaan Jokilaakson terveyteen siirtyneet ja JamIT purun yms. vaikutukset.\nKaupungin toimintakulut olivat 2011 noin 151 M€. Kokonaismenot olivat 2011 noin 186,7 M€. Rakenteellinen alijäämä oli 5,9 M€. Tämä tekee noin sen, että kokonaismenoja tulee saada pudotettua noin 3,2 %.\nSeurakunta sai raavittua kasaan lähes 15 % kululeikkauksen. Kaupungin tulisi saada aikaan noin 3,2 % säästöt. Olemmeko valmiit korottamaan veroprosenttia, joka on jo ennestään Suomen korkeimpia? Vai löytyykö meiltä yhteinen tahtotila kaupungin talouden tasapainottamiseen?\nJos oikeasti halutaan talouden tasapainottamista, niin laitetaan se vaan onnistumaan. Tärkeintä on oikea tahtotila.\nLillukanvarret ja isot asiat\nOn olemassa isoja ja pieniä päätettäviä asioita – vaikeita ja ymmärrettäviä.\nPienet asiat ovat helppo ymmärtää ja niistä voi jokainen keskustella. Ja niihin on jokaisella selkeä mielipide. Yleensä tällaiset asiat ovat voimakkaita tunteisiin perustuvia asioita, järki ei aina sanele lopullista totuutta.\nIsot asiat on vaikea hahmottaa ja riippuen hieman katsantokannasta saadaan hyvinkin erilaisia mielipiteitä asioista. Isot asiat pitäisi jakaa helppoihin ymmärrettäviin osiin, referoida riittävästi ja selkeästi, jotta siitä muodostuisi kaikelle kansalle tajuttavia asioita. Jos näin ei tehdä, niin ei oikein tiedetä, mistä oikein ollaan päättämässä.\nMediassa keskustellaan useasti ja pitkään helpoista asioista, koska toimittajien on helppoa laatia helpoista asioista helppoja juttuja. Ja lukijoiden on helppo lukea ja ymmärtää lukemansa. En ole oikein nähnyt mediassa vaikeaa ja kompleksista asiaa, joka on pilkottuna pieniin ja kansatajuisiin paloihin. Taitaa olla liian haasteellista ja aikaa vievää puuhaa. Useasti viitteellinen kuva kertoo paljon enemmän lukijalleen kuin sivullinen munkkilatinaa.\nSamat asiat pätevät kunnallisessa päätöksenteossa. Pienistä asioista kyllä keskustellaan kiivaasti, koska se on helppoa. Mutta usein energia ja aika tuhrautuu niihin pieniin asioihin. Pitäisi miettiä mikä on oleellista ja mikä ei. Pitää hahmottaa se iso vaikeasti ymmärrettävä kokonaisuus ja siihen tehtävät muutokset. Vaikeat asiat tulee rakentaa selkeiksi kuviksi, kaavioiksi ja numeroiksi. Tällöin saadaan päätöksen tekijät ymmärtämään asia ja tekemään oikeita päätöksiä. Vaikeita asioita pitää tarttua kuin härkää sarvista, ennakkoluulottomasti ja määrätietoisesti. Ikävätkin päätökset tulee tehdä.\nOn selvästi havaittavissa ja aistittavissa päätöksenteossa, ettei ikäviä asioita haluta käsitellä, koska tällöin johtajat ja päättäjät eivät ole mukavuus- ja miellyttävyysalueella. Pelätään ammattiliittoja aina kaupungin ylintä johtoa myöten. Kuka kaupunkia johtaa - se on kaupungin johto eikä kukaan muu. Ja nämä päätökset lopuksi kumileimataan valtuustossa. Virkamiesten tulee johtaa koko joukkoa oikeaan suuntaan radikaalein liikkein tässä taloudellisessa tilanteessa. On niin sanotusti laitettava itsensä likoon. Nyt on näytön paikka, kaupunkia uhkaa tätä menoa konkurssi.\nJo kouluajoilta opin ja arvostin erittäin tiukkaa ja vaativaa opettajaa. Vaikka oli ikävää ja ankaraa, niin myöhemmin tajusin, että näinhän asioiden piti ollakin. Mutta kuka ohjaa Jämsän kaupungin pois tästä taloudellisesta ahdingosta? Se on johto ja poliittiset päättäjät. Rohkeasti ja reilusti on mentävä mukavuusalueen äärirajoille tai reilusti ulkopuolelle. Kehiin on laitettava tiukat päätökset. Vaikka kunnallisvaalit ovat edessäpäin, niin emme voi haaskata puolta vuotta. Nyt on päätösten aika. Jossain vaiheessa seisoo KIITOS.\nklo 7.25.00 Ei kommentteja:\nKunnallispoliittisessa päätöksenteossa on monenlaisia asioita ajettavana. Ensinnä tulee tietenkin oma etu. Tämä jos mikä on kaikkein tärkein ajettava asia. Toisena päätöksentekoa ohjaa puolueen ideologia. Tiettyjen puolueiden tulee ajaa tiettyjä asioita, jotta saadaan äänestäjät äänestämään juuri tätä puoluetta. Puolueen ideologiaa korostavat asiat eivät ole aina kuntalaisten etu. Kolmantena ajetaan jonkun yhteisön etua, koska se tuo ääniä. Yhteisön etua on vaan ajettava, koska se takaa tulevaisuuden politiikassa. Aina on ajateltava seuraavia kunnallisvaaleja, tai eduskuntavaaleja. Ja päätökset tehdään sen mukaisesti. Tämähän on nähty. Viimeisenä, jos vielä muistetaan, niin ajetaan sitä kunnan ja kuntalaisen etua.\nNykyisessä valtuustossa on selkeä opettajien puolue, joka ajaa omia etujaan. Sitten esiintyy selkeästi virkamiesten puolue, jolla omat tavoitteensa. Ja on myös olemassa kaupungin työntekijöiden puolue, yhdestäkään työpaikasta luovuta. Ja lopuksi on puolisoiden ja ystävien asemaa ajava puolue.\nSitten on olemassa oma parvelta katsottuna oleva ”populistinen lähioikeisto”. Joukkio, jolla on mukamas joka asiaan jotain kerrottavaa tai lisättävää, mutta ei mitään sanottavaa.\nJa vielä erottuu joukosta, minähän sanoin puolue, joka jättää useasti eriävän mielipiteen asiasta kuin asiasta. Pieni yhden hengen puolue.\nJa on myös olemassa pienten ja vähäpätöisten ymmärrettävien asioiden puolue. Asiat, jotka on helppo ymmärtää ja niistä on helppo keskustella. Mutta missä on suurten ja isojen kokonaisuuksien sekä vaikeasti hahmotettavien asioiden puolue?\nOdotan aikaan, jolloin kunnallisvaalit ovat suorat henkilövaalit, joissa ei ole puolueita. Ja valtuutettujen selkeänä tavoitteena olisi ajaa vain ja ainoastaan kunnan ja kuntalaisten kokonaisetua. Tiukkaa talouden pitoa ja resurssien hyvää hallintaa odotan tulevilta kuntapäättäjiltä.\nKunnallisvaalit ovat syksyllä ja se näkyy jo kevät käyttäytymisessä. Poliittinen soidinmeno.\nklo 8.25.00 Ei kommentteja:\nTammikuussa 2014 Myrskyää\nJämsän kaupungin talous on 5 900 000 euroa alijäämäinen. Karmee luku. Mitä se tarkoittaa?\nAlakoulun matematiikka otetaan käyttöön. 5 900 000 euroa on alijäämää. Henkilökuntaan on edelleen n. 1350 ja sen päälle on määräaikaisia n. 350. Yhden työntekijän kustannukset kaupungille on n. 40 000 euroa. Ja sitten suoritetaan pikku jakolasku: 5 900 000 € / 40 000 €/hlö = 148 hlö. Eli kaupungin palkkalistoilla on 148 henkeä liikaa. No näyttää liian yksinkertaiselta matematiikalta, koska 150 henkilön verotulot menetetään osittain. Eli tästä arvioiden on 160-170 henkilöä (arvio 165) liikaa.\nJa sitten suoritetaan hieman vaikeampi laskutoimitus, prosenttilasku: 165 hlö / (1350 hlö + 350 hlö) x 100 = 9,7 % eli noin 10 %. Mikä tarkoittaa, että joka kymmenes kaupungilla palkkaa nauttiva on liikaa.\nMatematiikka on yksinkertaista. Tällä tempulla saadaan Jämsän kaupungin talous noin nollatilanteeseen. Kaikki muut pienet liikkeet ovat nappikauppaa, kun kaupungin suurin menoerä on henkilöstökulut.\nMutta kuka rohkenee tähän? Kunnallispoliitikkojen äänet on menetetty, jos tällaisia menee ehdottamaan. Myös virkamiesten puolisoidenkin paikat ovat jaossa ja mahdollisesti kunnallispoliitikkojen puolisot.\nTarvitaan yhteistä näkemystä kuinka tämä temppu tehdään. Uskoisin, että virkamiehistä ja poliitikoista on tähän. Nyt on tosi kyseessä. Uskoisin, että tammikuussa 2014 on myrskyisää, kun 5 vuoden irtisanomissuoja raukeaa.\nVeronmaksaja haluaa, että Jämsän kaupungin talous on kunnossa. Näin ei voi enää jatkua.\nOnko kaikki tehty säästöjen eteen?\nPaikallislehden sivuja lueskellen tuntuu sille, että kaikki Jämsän kaupungin säästämiseen liittyvät temput on tehty. Vai onko näin?\nMitkä ovat seuraavien kohtien vastaukset? Onko vastaus ”toteutettu” vai ”ei toteutettu”?\n1. Ulkopuolisen työn käyttö on minimoitu. Jos asia voidaan\ntehdä omin voimin, se tehdään.\n2. Muiden kuin lain määräämien kurssitusten on määrä minimoitu.\n3. Seminaarien lisäarvo on arvioitu, ja on tarkoin mietitty\nniiden tarpeellisuus suhteutettuna niiden kokonaiskustannuksiin.\n4. Sisäisten kurssien ja koulutusten määrä ja osallistujat\non äärimmäisen tarkkaan harkittu.\n5. Omien resurssien joustava käyttö on tarkoin hyödynnetty\nennen määräaikaisten käyttöä.\n6. Työmatkojen tarpeellisuus on tarkoin pohdittu.\nVain välttämättömimmät työmatkat tehdään.\n7. Nykyaikaisten etäneuvottelujen tuomat kustannusedut ja\nmahdollisuudet on otettu käyttöön.\n8. Jokaisen avautuvan työpaikan kohdalla mietitään,\nvoidaanko työt jakaa olemassa olevien kesken.\n9. Kaikki ulkomaanmatkat on kielletty.\nMikäli kaikki kohdat antoivat vastauksen ”toteutettu”, niin sitten onkin jo pahempi juttu. Silloin iso kasa suurista pelimerkeistä on käytetty.\nVyötä pitää kiristää edelleen – kireällä sen pitää olla, niin että nahka soi. Toivossa on hyvä elää, että joskus koittavat hyvät ajat.\nSelkeä organisaatio – tiukka ote\nJämsän talous on haasteiden edessä. Rahaa ei ole tulossa yhtään enempää ja menot kasvavat jo pelkästään palkankorotusten kautta. Veroprosentti on korkea ja tulee siellä pysymäänkin. Veronmaksaja tyytyy korkeaan prosenttiin jos homma pelaa ja tilinpäätös ei ole negatiivinen.\nMutta mistä saadaan säästöt, negatiiviset tilinpäätökset tulee saada loppumaan. Pitää keskittyä oleelliseen, isoihin menoeriin. Kaupungin suurin menoerä on luontaisesti henkilöstö.\nHenkilöstön määrä tulee saada laskettua oleellisesti. Karua, mutta näin vaan on. Tarvitaan uusi organisaatiorakenne, optimiorganisaatio. Rakennetaan matala organisaatiomalli optimimiehityksellä. Jäljelle jääneet ovat resurssipoolissa, joilla hoidetaan lomat, vapaat ja muut poissaolot. Tosin määräaikaisiakin varmaan vielä tarvittaisiin, mutta oleellisesti vähemmän.\nTällä hetkellä jokaista neljää työntekijää kohden on yksi määräaikainen. Suhde on varsin kummallinen. Määräaikaisten määrä tulee saada oleellisesti pienemmäksi, kuten 4:1 suhteesta voidaan päätellä.\nOptimiorganisaatiomallissa jokainen organisaation jäsen tietää vastuunsa. On erittäin selkeää kuka kuplettia johtaa ja kuka vastaa mistäkin. Joustavuuden tulee organisaatiossa selkeästi lisääntyä. Esimies määrittelee mitä tehdään eikä päinvastoin.\nKuntaliitoksesta on kulunut jo 3 vuotta ja veronmaksajat odottavat edelleen. Veronmaksajat kaipaavat Jämsän kaupungin ylimmältä johdolta selkeitä ja rajuja toimenpiteitä. Tämä on tullut esille hyvin monissa eri kahvi- ja torikeskusteluissa.\nNyt kaivataan todellista johtajuutta, selkeitä tekoja ja tiukkaa otetta.\nklo 20.59.00 Ei kommentteja:\nPuolustusvoimien johto on päättänyt sulkea Hallin ja Keuruun varuskunnat. Karua, mutta tämä on täysin totta. Päätös on tehty ja päätöstä ei tulla peruuttamaan. Varuskunnat oikeasti loppuvat.\nOsa kansalaisista aloittaa ainaisen keskustelun, että eikö päätöstä voitaisi perua ja niin edelleen. He uhraavat kaiken energiansa ja tarmonsa murehtimiseen. Miksi?\nOikea tapa on suunnata kaikki tarmo aikaan, jossa varuskuntia ei oikeasti ole enää olemassa. Pitää keksiä ja visioida, mitä varuskunnista jääneille rakennuksille ja alueille voisi kehitellä. Maailma on täynnä ideoita ja tekijöitä. Tarvitaan runsaasti erilaisia ajatuksia, joista osa tulee aivan varmasti toteutumaan.\nKun tämä kaikki ihmisissä oleva energia ja tarmo saadaan heti kohdistettua uusiin ideoihin, ollaan lopettamishetkellä jo pitkän askeleen paremmassa tilanteessa kuin nyt kuvitellaankaan.\nVillit ideat kehiin ja suunnataan ajatuksemme tulevaisuuteen.\nJämsä positiivisuuden symboliksi\nOlen pohtinut asiaa eli sitä kuinka Jämsästä ja jämsäläisistä saadaan tehtyä positiivisuuden symboli. Kaikki ajatukset lähtevät yksinkertaisesti siitä, positiiviset ajatukset vetävät positiivia ajatuksia puoleensa. Tietynlainen yltiöpositiivisuuskaan ei ole koskaan haitaksi, kun ei mennä aivan äärimmäisyyksiin.\nNyt kun fyysinen Jämsä on piirretty kartalle, niin henkisellä tasolla ja puheissa tulee syntymään sanapari ”Me Jämsäläiset”. Se tulee luomaan yhteisöllisyyttä ja yhdessä tekemisen meininkiä.\nTämän jälkeen toimitaan yhtenä rintamana yhteisten päätösten toteuttamiseksi. Keskitytään vain siihen, että ainoastaan asiat riitelevät, jos nekään. Eletään tätä päivää ja suunnitellaan positiivista tulevaisuutta. Loppujen lopuksi tarvitaan rohkeita päätöksiä, ennakkoluulottomia sellaisia. Yhdessä tehden, positiivisesti ajatellen ja määrätietoisesti edeten tavoitteet saadaan maaliin.\nKaikkihan tietää, että paikallismedian valta on hirmuinen. Positiivisella tiedottamisella tuotetaan loistava lopputulos. Asioista kirjoittaminen tulisi aina tapahtua myönteisessä hengessä, mutta positiivista kriittisyyttä saa kuitenkin olla mukana.\nYhteisen Jämsän talouden kanssa tulee toimia, kuten hoitaisit omaa talouttasi. Toimitaan pitkäjänteisesti, suunnitelmallisesti ja tulopohjan mukaisesti. Näinhän me kaikki toimimme omissa talouksissamme.\nLoppujen lopuksi tästä kaikesta pitää nauttia. Samassa junassa kuljemme jämsäläiset. Mutta miksipä emme tekisi matkaa mukavasti.\nValtuustoaloite - Jämsän kaupungin henkilöstömäärä...


Vellun lapset ~ Feofans kittens | Apachiris\nAihearkisto: Vellun lapset ~ Feofans kittens\nUutiset ~ News, Vellun lapset ~ Feofans kittens\nHyvää 1-vuotissyntymäpäivää Apachiris D-pennut!\n15.11.2015 tuli D-pentueelle ikää täyteen vuoden verran! Kyllä aika kuluu nopsaan. Synttäreiden kunniaksi julkaisen muutaman kuvan lapsukaisista, ja siitä, mitä heille nykyään kuuluu. 🙂\nLilystä on kasvanut varsin reipas sibbe-tyttö ❤\nDante ja Dostoevsky viettävät reipasta kollinelämää omistajansa silmäteränä ❤\nDante ja Dostoevsky\nDante ja Dosto\nOlga ja Masha asustelevat Oulussa, Mashalle on suunnitteilla pentuja vuodenvaihteeseen! ❤\nMasha heinäkuussa 2015\nKasvattajana olen ylpeä hienosta jälkikasvusta. 🙂 Rapsutukset synttärisankareille!\nKuvakuulumisia Vellun lapsilta\nKuva 13.5.2015 sarikatariina\nKevään mittaan olen saanut kuvia kasvateiltani ja myös Vellun pojilta.\nVellu on ylpeä isapappa!\nVellun ja Carolan pentue syntyi 15.11.2014, ja siihen kuuluvat Apachiris D-pennut: Dante’s Comedy ”Dante”, Dostoevsky ”Dosto”, Delightful Domina ”Masha”, Divine Donna ”Olga”, ja Dreaming Doll ”Lily”.\nVellun esikoispentue Serenan kanssa syntyi Mäntylän kissalaan 9.8.2014, pojat saivat nimet: Mäntylän Kessi, Kaamos & Ukko ”Sigge”.\nLily on osoittautunut melkoiseksi ilopilleriksi joka on siperiankissojen tapaan joka paikassa osallistumassa kaikkeen. Uteliaana ja rohkeana hän tykkää ratsastella ihmisiensa olkapäällä – Sieltähän näkee paremmin mitä ympärillä tapahtuu! Lily mahdollisesti osallistuu kesällä Kempeleen näyttelyyn. 🙂\nMasha ja Olga\nKissatytöt Masha ja Olga ovat sijoituskissoina samassa kodissa Oulussa. Tyttöset ovat melkoisen uteliaita ja rohkeita, aina moikkaamassa vieraat ja tutut jo eteisessä. Olga on näistä mahdesta vähän varautuneempi, mutta siskolikka Masha paikkaa tätäkin kerjäämällä heti huomion itselleen. Tytöt on ilmoitettu Kempeleen kissanäyttelyyn sunnuntaille, tervetuloa moikkaamaan! 🙂\nMasha esiintyy Kotilieden jutussa 8/2015\nApachiris Dante ja Dostoevsky päätyivät pienen mutkan kautta asustelemaan Iisalmeen. Pojat ovat hämmästyttäneet omistajaansa kerta toisensa jälkeen oppivaisuudellaan ja seurallisuudellaan. 🙂\nDante ja Dostoevsky nauttivat vapusta\nMäntylän Ukko eli ”Sigge” viettelee rentoja kollipojan päiviä emäntänsä hoivissa. Hän asustelee Etelä-pohjanmaalla maatalon kissana, emäntänsä silmäteränä. ❤\nKessi ja Kaamos\nMäntylän Kessi ja Kaamos asustelevat Oulussa. Kollipojat nauttivat ulkoilusta ja ovat kuin paita ja peppu. Heitä saattaa nähdä välillä näyttelyissäkin. 🙂\nKaamos ja Kessi\nNäin kasvattajana lämmittää sydäntä nähdä kuinka kissalapset päätyvät rakastetuiksi perheen jäseniksi, ja kuinka he kasvavat paitsi ulkomuodossa niin myös luonteeltaan upeiksi. Kiitoksia omistajille kuvista ja kuulumisista! 🙂


Israel tuhoaa palestiinalaishyökkääjien taloja – jännitteet itä-Jerusalemissa kasvavat - Ulkomaat - Helsingin Sanomat\nIsrael tuhoaa palestiinalaishyökkääjien taloja – jännitteet itä-Jerusalemissa kasvavat\nIsraelin asevoimat on tuhonnut Jerusalemissa kaksi ihmistä viime kuussa surmanneen palestiinalaismiehen kotitalon. Ennen tätä päivää taloja tuhottiin vain Länsirannalla.\nJulkaistu: 19.11.2014 10:28 , Päivitetty: 19.11.2014 13:32\nIsraelin asevoimat on tuhonnut Jerusalemissa kaksi ihmistä viime kuussa surmanneen palestiinalaismiehen kotitalon. Pääministeri Benjamin Netanjahun mukaan myös eilen synagogaan hyökänneiden kahden palestiinalaisen kodit on tarkoitus tuhota. Kaikki hyökkääjät kuolivat iskuja tehdessään.


Parapsykologinen keskustelupiiri • Gamma • IRC-Galleria\nParapsykologinen keskustelupiiriPerjantai 14.12.2007 17:14\nSuunnittelen alkuvuodesta aloittavaa parapsykologian keskustelu-/ opintopiiriä, joka kokoontuisi ainakin aluksi kerran kuukaudessa Helsingissä. Toteutuessaan se tulisi mahdollisesti muodostamaan IONS:n paikallispiirin, joka on kansainvälinen mielen voimiin ja potentiaaliin erikoistunut organisaatio. Keskustelut käytäisiin alustusten tai teosten pohjalta, käsiteltävä kirjallisuus käsittää keskeistä parapsykologian kirjallisuutta ja alustajiksi kutsutaan tarvittaessa alan asiantuntijoita.\nKeskustelupiiriä pyritään kehittämään osallistujien tason mukaan. Kirjat on tarkoitus tilata siten, että osallistujille ei koidu siitä kustannuksia. Osallistujien kustannukset rajoittuvat siis (vapaaehtoiseen) kahvirahaan. Keskustelujen teema liikkuu parapsykologian ohella myös henkisessä kehityksessä ja ufoproblematiikassa, riippuen osallistujien preferensseistä. Kiinnostuneet voivat ottaa yhteyttä allekirjoittaneeseen:\nparatutkimus@gmail.com tai 050-9255877


Jaime Staples | Pokerisivut.com\nOhessa on kokoelma Jaime Staples -aiheisia uutisia ja artikkeleita. Tältä sivulta löydät aina kaikki uusimmat Jaime Staples -uutiset.\nTwitch-streamaajatiimiään jatkuvasti kasvattava PartyPoker on käynyt jälleen ryöstöretkellä aiemmin PokerStarsia edustaneiden streamaajien yhdistyksessä ja kiinnittänyt Team Onlineensa Kevin Martinin.\nJaime Staples PartyPokerin leipiin\nYksi pokerimaailman huonoimmin pidetyistä salaisuuksista julkistettiin viimein virallisesti viikonloppuna, kun PartyPoker vahvisti kiinnittäneensä PokerStarsin viime kuussa jättäneen Jaime Staplesin Team Onlineensa.\nJaime Staples kihlasi tyttöystävänsä\nJaime Staplesilla ei välttämättä pyyhi kovin hyvin 50,000 dollarin painonpudotusvedossaan, mutta kuten vanha sananlasku kuuluu: Jos ei onnea rahassa, niin sitten rakkaudessa. Staples on nimittäin kihlannut tänään 24-vuotiaan tyttöystävänsä Rebeccan.\nPokerisivut uutisoi eilisessä sunnuntaikevennyksessä Jaime ja Matt Staplesin painonpudotusvedosta liikemies Bill Perkinsiä vastaan.\nSunnuntai on jälleen toivoa täynnä.


HYVÄ PAHA POMO - Helsingin seudun kauppakamari\nma, syys 22, 2014 14:30 CET\n”Miten pomo voi olla noin hullu, laiska ja saamaton, vaikka hän on tämän paikan johtaja? Hän puhuu kyllä kauniisti juhlapuheissa yhteistyön tärkeydestä, muttei itse osaa kuunnella. Kyllä hän on meitä neuvomassa, mutta katsoisi joskus peiliin. Paremmin meillä menisi ilman häntä!”\nHyvä paha pomo -kirjassa käsitellään pomon ihmissuhdetaitoja. Millä tavalla hän johtaa ihmisiä ja miten hän voisi näitä taitojaan kehittää? Kirjassa annetaan myös vinkkejä työntekijöille, miten he oppisivat tulemaan paremmin toimeen oman esimiehensä kanssa. Yhteistyö on valttia ja jokaista pitäisi kuunnella ja kunnioittaa työpaikalla. Myös pomoa!\nKirjan kirjoittaja, psykologi Tony Dunderfelt on yksi Suomen luetuimmista tietokirjailijoista ja ihmisläheisen kulttuurin arvostettu asiantuntija. Tony tunnetaan innovatiivisena psykologian uudistajana. Kauppakamarin kustantamana on myös ilmestynyt Tonyn Minä – onnistujaksi joka olen ja Konttorikemiaa – seitsemän avainta hyvään yhteistyöhön. www.tonydunderfelt.com\nKauppakamarin kirja Hyvä paha pomo ilmestyy lokakuun alussa.\nTervetuloa kuulemaan kirjasta julkistamistilaisuuteen, joka pidetään kahvila Briossissa, Kalevankatu 9. Tilaisuus alkaa kahvittelulla klo 8.30 ja päättyy klo 10.30. Maksuttomaan tilaisuuteen voit ilmoittautua sähköpostitse: markkinointi@helsinki.chamber.fi\nesimies , johtaja , pomo , alainen , narsismi , ihmissuhdetaidot , ihmisten johtaminen , persoonallisuus , persoonallisuustyypit , värianalyysi\nHyvä paha pomo 300 res


Kurikka-lapaset eli Kurikka-rasat - Punomo - käsityö verkossaPunomo - käsityö verkossa\nPunomo - käsityö verkossaTyöohjeet ja -ideatASUSTEET, VAATTEETLapaset, käsineet, rannesuojatKurikka-lapaset eli Kurikka-rasat\nPerinteisesti Kurikka-lapaset ovat olleet valko-musta-punaiset.\nKämmenen päällä on kukkia ja kämmenpuolella vinoraidoitus.\nKukkien punaiset keskustat on helpointa tehdä jälkikäteen silmukoita jäljitellen, jolloin neulottaessa kulkee mukana vain kaksi lankaa.\nLapasen suuhun on neulottu kierreraidat.\nKurikka-rasat Käsineitä-sivuston galleriasta


Onnettomuuden jälkeiset kuvat paidattomista auto-onnettomuudesta selvinneistä nostavat turvavyötietoisuutta - Blogi | 1968 pennies\nOnnettomuuden jälkeiset kuvat paidattomista auto-onnettomuudesta selvinneistä nostavat turvavyötietoisuutta – Blogi\n2 tammikuun, 2022 by admin\nMoottoriajoneuvo-onnettomuudetRobes Law Group 1. toukokuuta 2019\nOnnettomuuden jälkeiset kuvat paidattomista auto-onnettomuudesta selvinneistä nostavat turvavyötietoisuutta\nSosiaalisen median aikakaudella ja valokuvien ja postausten jatkuvassa tulvassa silmiinpistävällä kuvakuvallisella ilmeikkyydellä palvelee monia tavoitteita. Kuvat voivat lähettää voimakkaita viestejä aina siitä, että ne ikuistavat sellaisten paikkojen lähes käsittämättömän kauneuden, joissa emme ole koskaan käyneet, näyttävät elämän päivittäiset vaatimukset tai tarjoilevat meille mainoksia.\nUuden-Seelannin liikennevirasto määrittelee uudelleen, miten voimakas vaikutus valokuvilla voi olla – erityisesti silloin, kun ne tuovat esiin turvavöiden tärkeyden.\nOsana ”Belted Survivors” -aloitettaan Uuden-Seelannin liikennevirasto on muuttanut paidattoman selfien sosiaalisessa mediassa käytetystä hölmöilystä räikeäksi, selaimen pysäyttäväksi turvallisuuskampanjaksi. Viraston aloitteessa on muotokuvasarja kymmenestä tosielämän auto-onnettomuudesta selviytyneestä, jotka poseerasivat ilman paitaa esitelläkseen (rekonstruoituja) vammojaan.\nKuvat ovat raakoja ja realistisia, ja ne voivat ajoittain olla järkyttäviä, sillä niissä näkyvät näkyvät vammat ja mustat silmät, ruhjotut ja mustelmilla varustetut vartalot sekä istuimen turvavöiden jättämät palovammat.\nVaikka kuvat ovat järkyttäviä, ne lähettävät myös tärkeän viestin kohdeyleisölleen: nuorille 20-40-vuotiaille autoilijoille ja matkustajille, usein miehille, joiden kovaotteisuus ja urheus rinnastuvat usein siihen, että he pitävät turvavöitä vapaaehtoisina. Sarja osoittaa kuitenkin totuuden – turvavyö voi merkitä ”eroa loukkaantumisen tai kuoleman välillä.”\nKatsokaa joitakin #BeltedSurvivors-tapauksia nähdäksesi muotokuvasarjan itse.\nThe Belted Survivors -sarja lähettää tärkeän viestin jokaiselle, joka nousee moottoriajoneuvon kyytiin, ja se on sosiaalisen median tehokas käyttö. Näissä kuvissa ei kuitenkaan näytetä sitä, miten vakavasti auto-onnettomuuksien uhrit voivat kärsiä fyysisesti, taloudellisesti ja emotionaalisesti kolarinsa jälkeen.\nMe Robes Law Groupissa auto-onnettomuusasianajajamme edustavat kaikentyyppisissä moottoriajoneuvojen törmäyksissä loukkaantuneita uhreja kaikkialla Etelä-Floridassa. Koska tiedämme, millaisia vahinkoja eloonjääneet usein kohtaavat, tiedämme, että meillä on tärkeä rooli auttaessamme heitä ajamaan henkilövahinkovaatimuksia heidän vammoistaan vastuussa olevia osapuolia vastaan – ja saamaan ansaitsemansa korvauksen.\nOnko sinulla kysyttävää oikeuksistasi moottoriajoneuvo-onnettomuuden jälkeen? Soita numeroon (561) 570-5700 tai käytä alla olevaa painiketta varataksesi ajan maksuttomaan konsultaatioon.\nTämän blogin sisältämät tiedot ovat ainoastaan informatiivisia, eikä niitä ole tarkoitettu oikeudelliseksi neuvonnaksi.