Cala on tummanruunikko hollanninpuoliverinen tamma, jolta korkeutta löytyy 170cm. Calan omistaa Perho VRL-14489 ja on kasvattanut Herold Rensing evm. Entinen omistaja Piste VRL-11720.\ns. 11.08.2015 (7 vuotias)\nCala kilpailee kenttäratsastuksessa tasolla CCI/CIC4, kouluratsastuksessa tasolla Va A ja esteratsastuksessa tasolla 130cm.\nCala on omaa rauhaa rakastava, rohkea kulinaristi, jonka kanssa ei koskaan tule aika tylsäksi. Hyvin persoonallinen tamma ja tulee hienosti ihmisten kanssa toimeen. Muiden hevosten seurasta ei juuri piittaa lainkaan, eli yksinolo ei juuri tuota ongelmia. Herkuille kuitenkin on todella perso ja lempiruokaa taitaa ollakin ihan kaikki. Rehuhuone on tuttu paikka, sillä sinne tämä neitokainen on päässyt vilistämään pariin otteeseen, mutta matkaan on tullut mutkia kansien avaamisen kanssa, joten herkuttelemaan ei Cala ole päässyt.\nHoitaessa osaa pysyä hyvin paikoillaan, eikä turhia välitä vaikka ympäristössä olisi paljon vilinää tai ei ketään. Hoitotoimenpiteet ovat tammalle tuttuja ja se on hyvin yhteistyökykyinen hoidettaessa. Kengittäjä eikä eläinlääkäri tuota ongelmia, vaikka pistämisen kanssa tamma ei aina ole yhtä mielissään. Ei kuitenkaan pure, näyki tai potki koskaan. Pestessä voi liikuskella jonkun verran, mutta välillä myös viilentävä suihku on ihanan rentouttavaa, eli esimerkiksi rankkojen treenien jälkeen ei Cala pistä pientä huuhtaisua pahaksi.\nRatsuna on todella rohkea tapaus ja luottavainen ratsastajaansa kohtaan. Kuuntelee hyvin eri apuja, eikä ole lainkaan kovasuinen. Saattaa tarvita kannustusta välillä, sillä lykkää olemaan hieman verkkainen tapaus silloin tällöin. Varsinkin maastoesteillä esteiden pitkillä väleillä saa Calalle antaa kunnolla kannustusta vauhtiin.\nKoulua menee todella hienosti ja kokeneella ratsastajalla menee kuin unelma. Saattaa vaatia hieman päättäväistä otetta ohjaksiinsa ja pelkät kylkien potkimiset ja ohjaksien kiskominen ei Calan kanssa johda mihinkään. Esteillä kuitenkin on todella aktiivisena menossa mukana, vaikka ratsastaja ei koko ajan hakisi täydellisyyttä. Cala hyppää mielellään, mutta ei juuri kuumene ikinä.\ni. Unknown Warrior\nkwpn, 171cm, NL ii. Weten het verleden iii. Gottfried\nie. Wilt u iei. Michel\ne. Nutcase Jane\nkwpn, 167cm, NL ei. Grappige eii. Bastiaan\nee. Ongelooflijke Mooi eei. Harold\ni. Unknown Warrior ei turhia pienistä piitannut. Tämä rohkea kenttäratsu kerkesi elämänsä aikana kilpailemaan monen monissa kilpailuissa Hollannissa, mutta ulkomaille ei juuri ennättänyt, jonka vuoksi siis orille jäi vähemmän sijoituksia kuin esimerkiksi vanhemmilleen. Tämä ei kuitenkaan haitannut, vaan hyvän sukunsa, voimakkaan ja komean ulkomuotona, sekä menestyneiden jälkeläisten kautta ori sai haalittua itselleen kenttäratsujen laatuarvostelusta vuonna 2011. toisen tittelin.\nii. Weten het verleden syntyi Tanskassa, josta myös orin vanhemmat olivat peräisin. Se kilpaili erittäin menestyksekkäästi kenttäratsastuksen CIC5 luokissa, tuolloin kun näitä vielä järjestettiin. Kilpaura olikin orin kanssa hyvin raskas, mutta kesti pitkään ja sijoituksia saatiin kerättyä ennen ansaittua kisaeläkettä hyvät määrät.\niii. Gottfried kilpaili myös CIC5 tasolla ja oli myös todellinen herkkusuu. Orille kelpasi lähes kaikki mahdollinen syötävä, eikä se turhia alkanutkaan nirsoilemaan. Orilla oli myös hyvin paljon rohkeutta ja kestävyyttä maastoesteille, jonka puolesta pärjäsikin erinomaisesti, vaikka rataesteillä orin vahvuuksia eivät olleet juuri tiukat käännökset. Laatuarvosteluihin orin kanssa tähdättiin aina kasvattajansa puolesta, joka osoittautui hyvin menestyksekkääksi ideaksi. Ori nappasi helposti yleislaatuarvostelun ja kenttäratsujen laatuarvostelun 1.tittelit.\niie. Annemieken emä oli kenttäratsu ja isä taas GP tason kouluratsu. Tammalla oli siis hyvät mahdollisuudet pärjätä kouluratsastuksessa, mutta päätyikin kilpailemaan CIC4 tason kenttäratsastuksessa. Tamma meni todella hienosti painotuslajissaan, eivätkä kouluratsastusluokatkaan juuri tälle lennokas-askeliselle tammalle ongelmia.\nie. Wilt u syntyi ja eli Alankomaissa sukunsa lailla. Tamma oli todella kilttiluontoinen, eikä sen kanssa juuri tullut ongelmia yhteistyössä. Hyvin yhteistyöhaluinen tamma, joka kilpaili kenttäratsastuksen CIC4 luokissa. Pärjäsi erinomaisesti kansallisellakin tasolla ja kerkesi elämänsä aikana saavuttamaan suuren määrän sijoituksia. Kenttäratsujen laatuarvostelusta tamma noutikin 2.tittelin.\niei. Michel oli yleispainotteinen ori, joka kilpaili siis koulu- ja esteratsastuksessa. Maastoesteille ei sen kanssa koskaan lähdetty testaamaan. Ori olikin syy siihen, miksei Wilt u pärjännyt laatuarvosteluissa paremmin. Koulussa tämä ori kuitenkin loisti, vaikka käytökseltään se omasi todella paljon huonoja piirteitä näykkimisestä pienimuotoiseen pukitteluun ja uhkailuun ihmisiä kohtaan.\niee. Neeltje kuitenkin kilpaili taas kenttäratsastuksessa. Tammalla oli todella paljon potentiaalia radoille vanhempiensa puolesta ja siksi nousikin saman tien tuolloisille CIC5 luokille saakka. Tamma kiersi paljon ulkomaita lävitse ja otti kaiken irti vanhemmilta saamistaan taidoista, eikä ollut siis ihme että tamman kanssa eksyttiin vielä vanhalla ikää yleis- ja kenttäratsujen laatuarvosteluihin, joista nappasikin mukaansa molemmista 1.tittelit.\ne. Nutcase Jane oli hyvin hankalaluontoinen tamma, jonka perusluonne tuntuikin olevan: levoton. Hollanninpuoliverisille ominainen yhteistyökyky oli todella pienimuotoista ja siksi tamma toimikin lähes koko elämänsä vain muutaman ratsastajan ratsuna. Radalla kuitenkin löytyi todella paljon vauhtia ja potentiaalia, jonka puolesta sijoituksia tamma napsi mennen tullen, niin kotimaassakin kuin ulkomailla arvokisoissa. Laatuarvostelut olivat vielä nuoruudessa haaveissaan, mutta hankalan olemuksen ja vähäisen jälkeläismäärän vuoksi ei tamman kanssa koskaan päästy sinne asti.\nei. Grappige oli pääsyy Janen huonoon käytökseen, nimittäin tämän orin jos jonkun puolelta löytyi hankalasti käyttäytyviä hevosia. Vauhtia ja vaarat tilanteet kuuluivat arkeen tämän orin kanssa, eikä juuri kukaan sen selkään uskaltanutkaan kavuta. Kilpailu-ura oli osaksi myös sen vuoksi hieman lyhyehkö, eikä laatuarvosteluihin juuri pyrittykään.\neii. Bastiaan tuotiin nuorella ikää jo Irlannista Alankomaihin. Ori ei juuri käytökseltään ollut kehuttavissa, mutta sinnikkyyttä löytyi todella paljon kenttäratsastuksen puoleen. Ori aloittikin sukunsa puolesta ensimmäisenä kenttähevosena, sillä orin vanhemmista toinen oli pääasiassa valjakkohevonen ja toinen esteratsu. Sekoitus ei ollut siis häikäisevä ja juuri ei Bastiaanin kanssa rima ollut korkealla. Kilpaileminen lähti hyvin käyntiin CIC3 luokissa, jonka ohella myös muutamat CIC4 tason kilpailut ori kävi. Laatuarvostelut eivät käyneet edes mielessä sen kohdalla, mutta ihan hyvä suvunjatkaja orista tuli kuitenkin loppuviimein.\neie. Sybylla oli todellinen neiti, se oli nirso ja alkoi helposti protestoida epämieluisista hoitotoimenpiteistä ja sekavista avuista. Mutta sinnikkyyttä löytyi paljon ja siitä oli hyötyä tamman kilpaillessa CIC4 tasolla kenttäratsastuksessa. Kilpaura meni suotuisasti ja yhden ratsastajan ratsuna toimiessaan ei tullut paljoa epäselvyyksiä. Ratsastaja ja ratsu ymmärsivät toisiaan, jonka puolesta tamma oli päässyt erinomaiseen kotiin. Jälkeläisiä ei tammalle astutettu kuin 1kpl sen huonon käytöksen puolesta, mutta laatuarvosteluissa Sybyllaa käytettiin saaden hienosti kenttäratsujen- ja hollanninpuoliveristen laatuarvostelusta 2.tittelit.\nee. Ongelooflijke Mooi oli paljon parempikäytöksisemmän puolen jälkeläinen. Hyvin potentiaalinen kilparatsu ja sopi vaikka lapsen käsiteltäväksi parhaimpina päivinä. Kilparatsuna tamma kuitenkin toimi hyvin aktiivisella kasvattajalla, joka kenttäratsujen ohella piti tallissaan myös esteratsuja. Kasvatustalli oli valtava, mutta Mooi ei jäänyt lainkaan muita vähemmälle huomiolle. Se kilpaili vakiona eräällä tallin kilpailuttajalla, joka veikin tammaa jos jonkinmoisiin suurempiin kisoihin parhaimmillaan CIC5 tasolle saakka. Tamma pärjäsikin todella hienosti ja kilpa-ura pysyi aktiivisesti käynnissä tamman 11-vuotispäiville saakka. Tämän jälkeen tamma pääsi jo kisaeläkkeelle. Sijoituksia oli jo haalittuna hyvät määrät ja tamma sai pian ensimmäisen varsansa. Hollanninpuoliveristen laatuarvosteluista tamma kävi vanhemmalla ikää noutamassa 1.tittelin, erinomaisena rotunsa edustajana.\neei. Harold oli komea musta hollanninpuoliverinen, joka omasi todella miellyttävän luonteen. Ori kilpaili hienosti kenttäratsastuksen CIC5 tasolla, jonka ohella myös kouluratsastuksen vaativan A:n tasolla. Todella runsas sijoitusmäärä Haroldilla olikin jo takataskussaan kilpaeläkkeelle lähtiessään. Ori oli todella kysytty siitosurallaan ja sai paljon menestyneitä varsoja, lähinnä kenttäpuolelta, joten ei ollut ihme että ori myös saavutti hollanninpuoliveristen laatuarvostelusta 1.tittelin, jonka lisäksi myös yleislaatuarvostelusta.\neee. Mooi kilpaili täyspäisenä kenttäratsuna 4 vuotta CIC5 tasolla, mutta tämän jälkeen jäi jo varhain kilpaeläkkeelle. Tamma aloitti sen jälkeen siitostammana olonsa, mutta kunnossa se pidettiin hienosti loppuun asti treenailulla ja valmentautumisella, toimi myös erinomaisena opetusratsuna hyvän luonteensa puolesta. Näyttelyissäkin tammalla tuli paljon kehua ja muotovalion titteliä sen kanssa haettiinkin, kunnes viimein tämä saavutettiin tamman ollessa 12-vuotias.\nKERJ - 24 sijoitusta, joista 8 voittoja\n18.09.14 - Whispering Heaven - KERJ - CIC4 - 05/30\n27.10.14 - Whispering Heaven - KERJ - CIC4 - 02/30\n27.10.14 - Foxvale - KERJ - CIC4 - 06/40\n30.10.14 - Whispering Heaven - KERJ - CIC4 - 01/30\n31.10.14 - Foxvale - KERJ - CIC4 - 01/40\n01.11.14 - Kilpailukeskus Reiter - KERJ - CIC4 - 03/23\n06.11.14 - Pimento - KERJ - CIC4 - 03/30\n12.11.14 - Pimento - KERJ - CIC4 - 02/30\n16.11.14 - Rêve de Haussea - KERJ - CIC4 - 04/30\n17.11.14 - Pimento - KERJ - CIC4 - 02/30\n17.11.14 - Rêve de Haussea - KERJ - CIC4 - 01/30\n18.03.15 - Rivel Sporthorses - KERJ - CIC4 - 05/40\n19.03.15 - Whispering Heaven - KERJ - CIC4 - 04/27\n21.03.15 - Whispering Heaven - KERJ - CIC4 - 03/27\n04.02.2018 - Stratocaster - KERJ - CIC4 - 06/36\n23.03.15 - Rivel Sporthorses - KERJ - CIC4 - 06/40\n25.03.15 - Whispering Heaven - KERJ - CIC4 - 01/27\n26.03.15 - Whispering Heaven - KERJ - CIC4 - 02/27\n06.04.15 - Spiderwick - KERJ - CIC4 - 02/38\n06.04.15 - Elfengård - KERJ - CIC4 - 04/26\n07.04.15 - Whispering Heaven - KERJ - CIC4 - 03/30\n08.04.15 - Whispering Heaven - KERJ - CIC4 - 05/30\n08.04.15 - Elfengård - KERJ - CIC4 - 01/26\n13.04.15 - Rêve de Haussea - KERJ - CIC4 - 05/30\n15.04.15 - Rêve de Haussea - KERJ - CIC4 - 01/30\n21.04.15 - Kilpailukeskus Reiter - KERJ - CIC4 - 01/12\n22.04.15 - Kilpailukeskus Reiter - KERJ - CIC4 - 02/12\n23.04.15 - Kilpailukeskus Reiter - KERJ - CIC4 - 03/12\n27.04.15 - Kilpailukeskus Reiter - KERJ - CIC4 - 01/12\nERJ - 1 sijoitus, joista 1 voitto\n16.02.2018 - Supernatural - 120cm - 1/48\nKRJ - 1 sijoitus, 0 voittoa\n04.02.2018 - Vindhani - Va A - 2/18\n14.02.2018 - Ruskavaara - Va B - 3/29\n16.02.2018 - Ruskavaara - Va B - 1/29\n11.02.2018 - Ruskavaara - Va B - 2/29\n15.02.2018 - Ruskavaara - Va B - 5/29\n17.02.2018 - Ruskavaara - Va B - 5/29\n21.03.2015. Päiväkirjamerkintä // Kirjoittaja: Piste VRL-11720 & Lillian, Eläinklinikka Rautayrtti\nCalallakaan ei eläinlääkärin tarkastuksessa havaittu mitään erikoista, kuten ei juuri muillakaan tallilla tänään tarkastetuilla hevosilla. Tämäkin tamma sai lähteä terveiden papereiden kera tarkastuksesta. – Piste\nCala sai kaikki rokotteet: tetanus-, botulismi-, herpes-, rabies- ja hevosinfluenssarokotteen. Calan askellajit olivat puhtaat ja virheliikeratoja ei ollut. Silmät toimivat hyvin ja niissä ei ollut mitään poikkeavaa. Loishäätöä ei tarvinnut tehdä puhtaasta loisnäytteestä johtuen. Jaloissa ei ollut haavaumia eikä naarmuja ja ne olivat myös tarpeeksi viileät. Selässä oli pientä jumia, mutta hieronta helpottaa sitäkin. Suu oli täysin terve ja ikenet olivat kunnossa. Hampaat raspattiin. Kavioissa ei ollut lohkeamia ja ne olivat kovat ja kiinteät. Pulssi ja hengitystiheys olivat normaalit ja ruumiinlämpö sekä suolistoäänet myös. - Lillian\n09.11.2014. Päiväkirjamerkintä // Kirjoittaja: Nicola (tallityttö)\nAukaisin Rêve de Haussean oven, joka vei minulle jo tuttuun ja turvalliseen hevoselle tuoksuvaan talliin, jossa leijui myös ihana heinän tuoksu. Kävelin käytävällä varoen oikeaa jalkaani, koska se oli kipeä. Jalkani takia tänään ajattelin ottaa iisimmin. Calan juoksuttaminen kuulosti sopivalta ja tekisi vaihtelua tammallekin.\nKävin hakemassa Calan tarhasta, jossa se rouskutti heinää kahden muun tamman kanssa, joita en vielä tuntenut. Kutsuin Calaa nimeltä. Se nosti siron päänsä heinäkasasta ja hörähti minulle. Cala ei kuitenkaan tullut minua vastaan vai laski päänsä alas ja alkoi syödä. Jouduin siis kävelemään sen, joka ei olisi huvittanut minua kipeällä jalalla, mutta pakko mikä pakko. Kun pääsin tamman luo, se nosti päänsä ja tökkäsi minua päällänsä, jonka jälkeen ujutin riimun sille ja napsautin riimunnarun kiinni, jotta voisin taluttaa Calan talliin.\nTallissa harjasin Calan ensin piikkisukalla. En juuri löytänyt kovettuneita kohtia, mutta harjasin silti kummankin puolen yhtä huolellisesti, kuin ennenkin. Vaihdoin piikkisuan pölyharjaan, kun olin valmis. Harjasin vielä nopeasti, mutta huolellisesti.\nKun harjaukset oli harjattu, kävin hakemassa juoksutusliinan ja suitset, joista irrotin ohjakset. Palasin Calan luo ja pujotin suitset sen päähän sekä kiinnitin juoksutusliinan niihin, kun olin kiristellyt kaikki remmit sopiviksi. Lähdimme kentälle, joka oli tyhjä. Kentällä annoin tamman mennä käyntiä ympärilläni. Hetken päästä, kun Cala oli kiertänyt muutaman kiekon käyntiä kannustin sen raviin. Hevonen nosteli jalkojansa korkealle ravatessaan, mutta ei se minua haitannut. Yritin saada Calan menemään reipasta ravia, joka oli melko helppoa.\nVaihdoin suunnan ja annoin tamman ravata siihenkin suuntaan samaan tahtiin ennen kuin päätin hiljentää vauhtia. Cala kiersi muutaman kiekon käynnissä, kunnes palasimme talliin, jossa otin suitset pois ja palkitsin tamman porkkanan viipaleilla ja ruisleivän palasella. Seuraavana vein Calan tarhaan ja palasin talliin, jossa pakkasin tavarani sekä lähdin kotiin.\n16.10.2014. Päiväkirjamerkintä // Kirjoittaja: Nicola (tallityttö)\nOlin juuri tullut Rêve de Hausseaan aurinkoisena päivänä. Kun menin talliin jätin tavarani jossain vaiheessa pois kädestäni ja suuntasin kulkuni Calan karsinalle. Cala oli hevonen, jota liikuttelen säännöllisesti Rêve de Hausseassa. Nappasin riimunnarun ja riimun, kunnes lähdin hakemaan tammaa tarhasta, jossa se parhaimmillaan käyskenteli tyytyväisenä.\nTarhan portilla kutsuin Calaa ääneen ja pian se tulikin ilmavassa ravissa luokseni. Tervehdin tammaa mutisemalla "hei" ja silittämällä sen silkkistä turpaa. Alitin aidan ja pujotin riimun sen päähän ennen kuin kiinnitin riimunnarun siihen kiinni. Aukaisin portin ja lähdin taluttamaan Calaa valoisaan talliin.\nTallissa harjailin hevosta, jonka olin kiinnittänyt käytävälle, kaikessa rauhassa. En pitänyt kiirettä, koska nyt hosuminen ei auttaisi yhtään. Toistin samat rutiinit, kuten aiemminkin; harjasin roskat ja kaikki irronneet karvat pois, selvittelin harjan ja hännän sekä putsasin kaviot. Satuloin ja suitsin myös tamman, jotta pääsisin ratsastamaan maastoon, kuten olin suunnitellut. Laiton jopa suojat ettei, vaan Cala kolhi jalkojansa, kun ratsastan.\nLaitoin kypärän päähäni ja talutin hevosen ulos, jossa kiristin satulavyötä, mittasin jalustimet ja nousin satulaan. Maiskautin Calan liikkeelle. Ratsastin löysin ohjin maastopolulle, jossa aloin pikkuhiljaa keräämään niitä käsiin. Ravasin kevyesti aluksi, mutta sitten lähdin ottamaan pitkiä sekä lyhyitä laukkapätkiä suorilla tai ylämäissä, jotka tulivat esiin mutkien takaa.\nKun ravasin maastopolulla, yhtäkkiä jokin lintu lensi viereisestä puusta ylitsemme siivet ilmaa paiskien. Cala säikähti lintua ja hypähti sivulle päin samalla yrittäen ryöstää laukkaa. Pysyin nippa nappa satulassa sekä sain pidäteltyä tammaa niin, että sen etupää laukkasi ja takapää ravasi. Rauhoittelin tamma siirtyessäni käyntiin. Se vilkuili vasemmalle, joten käänsin tamman pään oikealle, jotta Cala ei näkisi viereistä metsää. Kun olin varma siitä, että tamma ei säikähdä suoristin sen pään ja jatkoin ravaamista reippaaseen tahtiin. Kannustin lopulta Calan laukkaan viimeiseen laukkaan tällä reissulla. Otin kaiken irti siitä hetkestä ja annoin tamman laukata omaa vauhtia.\nLopulta hiljensin käyntiin ja käännyin takaisin Rêve de Hausseaan. Ravailin paluumatkalla kevyesti aika paljon, mutta ratsastin käynnillä tallipihaan. Laskeuduin satulasta ja löystytin vyötä, kunnes talutin Calan talliin ja aloin purkamaan varusteita sen päältä. Ne olivat pian omilla paikoillaan, joten päätin harjata hevosen vielä kerran. Otin pehmeän harjan ja aloin vetämään pitkiä, rauhallisia vetoja. Tamma nuokkui minun hoitaessa sitä. Vilkaisin kelloani ja päätin viedä Calan vielä tarhaan, koska se ehtisi olla siellä ainakin kolme tuntia. Niinpä vein tämän tyttösen ulos ja lähdin itse kotiin.\n08.10.2014. Estevalmennus // Valmentaja: Miivi VRL-13320\nCala ja Piste olivat hieman myöhässä. Kun he saapuivat, oli tamman satulavyö vielä kiristämättä ja martingaali auki. Pisteen viritellessä niitä laadin mielessäni pienen esteradan. Tänään ei olisi pääasia mennä mahdollisimman korkeita esteitä, vaan keskittyä ratsastettaviin teihin ja istuntaan esteiden välillä. En uskonut, että hyppäisimme edes maksimikokoisia esteitä, tätä asiaan oli helpompi käydä läpi vähän pienemmillä esteillä. Pisteen ollessa valmis kävin auttamassa hänet selkään ja aloitin kokoamaan esterataa valmennettavieni lämmitellessä. Sain koottua radan nopeasti, joten pyysin Pistettä nostamaan ravin ja ottamaan ohjia. Ravi nousi kevyesti, ja Cala ravasi hyvässä tahdissa. Ratsukko taivutteli ravissa, ja ottivatpa he pari kavallettiakin.\nJonkin ajan kuluttua pyysin ratsukkoa nostamaan laukan pääty-ympyrälle, jossa hetken laukkailtuaan alkoi olla aika aloittaa hyppääminen. Alkuun esteet olivat matalia, ja ratsukko sai hakea teitä. Piste ratsasti hyvin, mutta vähän väliä pyysin häntä pitämään este-istunnan myös esteiden välillä, vaikka esteillä ei ollutkaan paljoa korkeutta ja vauhtikaan ei päätä huimannut. Pian nostin esteet 80cm korkeaksi, ja ratsukko sai alkaa ottamaan enemmän vauhtia suoritukseensa. Pari kertaa muistutin ratsastajaa, ettei päästäisi hevostaan liian kovaan vauhtiin. Tasaisen hyvää suorittamista jatkui siihen saakka, kun nostin esteet 140cm korkeiksi. Korkeammiksi en niitä nostaisi, tämä korkeus vastasi tarpeeksi hyvin ratsukon kilpailutasoa. Ratakin oli vaativampi, mihin kilpaillessa törmäsi. Pudotuksia tulikin kaksi, ja samat lyhyet tiet eivät onnistuneet enää niin hyvin vauhdin ollessa kovempi. Ratsastaja saikin hidastaa vauhtia aina ennen tiukkoja kaarroksia, niissä Pisteellä oli myös hieman istuntaongelmia kovan vauhdin vuoksi. Meni pari yritystä, ennen kuin rata ylittyi puhtaasti. Pyysin Pistettä kiittämään ratsuaan, joka oli ollut todella hienosti tänään.\nAntessani palautetta painotin ratsukolle juurikin vauhdinhallinnan tärkeyttä. "Liian kova vauhti aiheuttaa pidempiä teitä, vaikka onkin nopeampi, ja ratsastajan istunta kärsii tiukoissa mutkissa", muistutin ratsukkoa.\n03.10.2014. Päiväkirjamerkintä // Kirjoittaja: Nicola (tallityttö)\nHarjailin parhaimmillaan Calaa käytävällä. Se ei näyttänyt likaiselta, mutta pölisi niin paljon, että sai minut köhimään ja kääntämään pääni pois. Odotin pahimman pölyn laskeutumista ennen, kuin jatkoin harjaamista odottaen uutta pölylastia, jota ei ikinä tullut. Harjasin tamman loppuun ja pääsin putsaamaan sen kaviot, joihin minulla meni aikaa, koska ensin Cala ei suostunut nostamaan kavioitaan. Kun pidin pienen tauon tamma nosti jalkansa ja minä pääsin siihen käsiksi. Cala yksi, minä nolla.\nSain putsattua tamman kaviot kuitenkin hyvin, vaikka alussa oli hieman vaikeuksia. Seuraavana kävin hakemassa tamman suojat, satulan sekä suitset ja aloitin varustamaan sitä. Ensin laitoin suojat Calan jalkoihin ja varmistin, että ne olivat yhtä kireällä. Seuraavana oli satula, jonka nostin tamman selkään. Asettelin sen oikealle paikalle ja laitoin satulavyön ensimmäisiin reikiin kiinni. Viimeisenä irrotin riimun hevosen päästä ja pujotin ohjakset sen kaulalle. Kuolaimet Cala otti vastaan hyvin, joten pääsin laittamaan soljet kiinni. Nyt olisimme valmiita lähtemään kentälle, jossa menisimme ravipuomeja sekä esteitä.\nKentällä talutin Calaa samalla, kun laitoin yhdelle sivulla ravipuomit ja rakensin toiselle sivulle muutaman esteen. Kaksi estettä oli kentän keskellä. Radan rakennettuani kiristin satulavyötä, säädin jalustimet minulle sopiviksi ja nousin tamman selkään. Lähdin liikkeelle käynnissä, mutta pian meninkin kevennettyä ravia, jossa tein erilaisia kuvioita lämmitelläkseni Calaa. Otin myös muutamia laukannostoja, jotka sujuivat todella hyvin meiltä. Calan laukka oli pehmeää ja vauhdikasta, mutta en pidätellyt paljoa. Menin pari kertaa kevyessä ravissa ravipuomit, mutta lopulta istuin harjoitusraviin. Annoin tammalle pohkeita, kun saavuimme puomeille. Tunsi aina, kun Cala nosti jalkojaan. Välillä minä unohdin kokonaan pohkeet ja tammalla osui kavio puomiin, mutta vammoja ei tullut minnekään.\nSeuraavana siirryimme esteille. Olin rakentanut yhden ristikon, pystyesteen sekä innarin. Kentän keskellä oli kahden okserin sarja, josta ajattelin Calan selviytyvän. Esteet olivat vielä matalia, mutta ei niitten korkeita tarvitse ollakaan. Tärkeintä on, että pääsemme yli. Nostin laukan kulmasta ja kohti ensimmäistä estettä, ristikkoa. Suuntasin katseeni esteen yli ja nousin kevyeen istuntaan, kun saavuimme esteelle, josta pääsimme yli. Katseeni etsi pystyesteen. Pääsimme myös senkin yli, mutta innarissa Calalla kolahti kavio puomiin. Emme kuitenkaan tiputtaneet sitä. Viimeisenä oli sarja, josta tiputimme kaksi puomia ensimmäiseltä esteeltä. Tein tämän radan muutaman kerran oikeasta sekä vasemmasta kierroksesta, kunnes oli loppujäähyjen aika. Ravailin kevyttä ravia pitkin ohjin pari kierrosta. Sen jälkeen tiputin ravin käyntiin ja laskeuduin satulasta. Löystytin satulavyötä ja lähdin talliin.\nTallissa purin Calan, jossa minulla meni vain hetki. Tämän jälkeen palkitsin Calan omenalla, jonka se rouskutti tyytyväisenä. Harjasin tamman vielä kerran ennen, kuin vein sen takaisin tarhaan.\n30.09.2014. Päiväkirjamerkintä // Kirjoittaja: Celestina (tallityttö)\nSeuraavaksi vuorossani oli uskomaton ja hieno kenttähevonen Onverwachte Calene, mutta tutummin pelkkä Cala. Katselin tarhassa möllöttävää ennen kuin lähdin hakemaan sitä. Cala hörähti minulle muutaman kerran mulkoillen kohti, mutta tuli reippaasti portille minua vastaan. Onneksi tamma tuli vastaan, ettei tarvinnut kurassa möyriä. Minulla oli muutama herkku taskussa, jotka tamma haistoi saman tien, josta huomasin tamman person luonteen. Nauroin sen yrittäessä saada taskujani auki. Rauhoittelin tammaa hetken aikaa, mutta heti kun se lopetti kerjäämisen ja käänsi päänsä pois taskustani, niin kehuin sitä antamalla pienen porkkanan palan. Hymyilin ja taputin tammaa kaulalle ja sidoin sen kiinni käytävälle, jossa rupesin harjaamaan mutapeitteistä tammaa. Pitkän harjaus session jälkeen viimeistelen tamman ja varustan sen rauhassa. Tarkoituksena oli mennä hyppimään kauniina iltapäivänä maastoestetä, joten pistin suojat huolella sekä oman turvaliivin kuin kypärinkin.\nTalutin tamman tallin pihalle, jossa kiristin vyön ja hyppäsin selkään. Onneksi tamma käyttäytyi asiallisesti vaikka vähän luimi vyötä kiristäessä sekä jalustimien säädössä steppaili. Lähdin vapain ohjin kohti maastoestekenttää, jonne oli hyvät opasteet onneksi, sillä muuten olisin varmasti eksynyt Calan kanssa. Tamma oli suustaan rento samoin muutenkin kävellessä pää alhaalla korvat hörössä pitkin maastotietä. Lämmittelin tammaa samalla ravaamalla hyvissä kohtiin sekä vähän laukkaakin.\nRadalla taas lämmittelin tammaa enemmän laukassa, että liikkuu pohkeesta eteenpäin ja pidätteestä, istunta avuista hidastaa. Kehuin sitä äänelläni ja rupesin hyppäämään pieniä tukkeja reippaassa laukassa. Cala hyppäsi oikein mielellään pitkällä loikalla ja jatkettiin samassa tempossa kohti seuraavaa isoa tukkia. Siihen annoin tammalle kannustusta. Ennen estettä tamma rentoutui ja hyppäsi oikein hienosti jälleen kerran. Seuraavaksi laukattiin kohti vesiestettä, että loikkasimme kukkulan alta veteen. Vesi ei ollut Calalle ongelma ja itse mukauduin pomppiviin ja raskaisiin liikkeisiin vedessä pitkin ohjin, jotta tamma saisi paremman tasapainon kaulan avulla kohti seuraavaa estettä pois vedestä. Hyppy meni aika vinoksi, mutta suoriutui hyvin. Siirsin tamman raviin, mutta nostin pitkällä hiekka suoralla laukan. Kannustin tammaa laukkaamalla kovempaa keräämällä ohjaa kevyeeseen tuntumaan sekä pidätin kohti seuraavaa estettä, joka oli lankuista tehty pysty este. Cala laukkasi rullaavasti ja energisesti kohti estettä, annoin pohjetta ennen estettä ja tamma loikkasi hienosti maastoesteen yli. Kehuin tammaa hyvästä suorituksesta ja annoin sen ravata maastotietä ihan vapain ohjin. Tien muututtua kovemmaksi siirsin hengityksen ja rentoutumisen kautta tamman käyntiin ja kävelimme rauhassa kohti tallia.\nTallin pihalla nousin pois selästä ja vein hikisen tamman suoraan pesupaikalle. Tamma pärski pesupaikalla ollessa vapaana, kun otin silta satulan ja suitset pois. Sujautin riimun sen päähän ja molemmilta puolilta kiinni. Vein varusteet omille paikoilleen, mutta putsasin nahkaisen panssari vyön huolella pois kurasta ja hiekasta. Samoin pyyhkäisin satulan ja suitset putsasin kokonaan ristittäen omalle paikalleen. Cala ei ollut moksiskaan jäädessä yksin. Laitoin letkun päälle, josta tuli haaleaa vettä ja putsasin suojat niiden ollessa tamman päällä vielä, ennen kuin otin ne pois pistäen kuivumaan telineeseen.\nSeuraavaksi olikin Calan pesu. Vaikka tamma aluksi väisteli vettä ja nosteli päätänsä, ei se ollut moksiskaan vaan rentoutui ja antoi minut pestä tamman kokonaan haalealla vedellä. Viileällä vedellä putsasin uudestaan kaulan, ryntäät, vatsan ja jalat. Huomasin, että tamma nautti viilentävästä vaikutuksesta, mutta hikiviilalla putsaaminen ei ollut yhtä mukavaa sen luimiessa pää alhaalla. Hain tammalle villaloimen, jotta se kuivuisi ja laitoin kylmä geeliä sen etu- ja takajänteisiin sekä niveliin ja polviin, ettei vaan tulisi ongelmia ym. Hymyilen ja vein tamman sen omaan karsinaan, jossa alkoi tyytyväisenä rouskuttaa iltaruokiaan.\n21.09.2014. Estevalmennus // Valmentaja: Silva\nSeuraava hevonen oli Onverwachte Calene. Tummanruunikko tamma hyppäisi samaa tasoa kuin Rachel joten en muuttanut radassa mitään. Potkiskelin hiekkaa odotellessani Pistettä ja Calaa. Kun ratsukko viimein saapui, odotin kärsivällisesti vielä sen aikaa että ratsastaja sai satulavyön kiristettyä ja muutaman remmin tarkistettua. Kun Piste istui vakaasti ratsun selässä, käskin aloittaa verryttelyt. Cala kulki tottuneesti Pisteen ratsastettavana eikä hypähdellyt tai pukitellut. Piste oli maininnut Calan olevan melko rauhallinen tapaus, tai ainakin siinä mielessä ettei tamma juuri kuumennut esteillä. Muutaman laukanvaihdon ja harjoitusesteen jälkeen käskin aloittaa radan. Vaikka harjoitusristikolla hyppy olikin ollut hiukan jäykkä ja jähmeä oli radalla meno aivan toisenlaista.\nHevonen kulki korvat hörössä ja kuunteli kiltisti ratsastajan apuja ja käskyjä. Cala vaikutti melko helpolta ratsastaa. Kun ratsukko oli onnistuneesti hypännyt kolme ensimmäistä estettä, käskin Pistettä ajamaan enemmän eteen. Cala totteli kuuliaisesti ja meno muuttui taas. Vuorossa oleva trippeli onnistui täydellisyyttä hipoen. Käskin Pistettä ottamaan hiukan pehmeämmän käden ja ratsastaja totteli. Cala heilautti hiukan päätään ja heitti takapäätään mutta Piste onnistui tasapainottelemaan tamman selässä. Seuraavalla esteellä valitettavasti sattui yksi pudotus. Kun ratsukko oli hypännyt seuraavankin esteen, menin nostamaan puomin kannattimilleen. Seuraavilla esteillä ei sattunut pudotusta, vaikka Calan takakavio hipaisikin estettä ensin ristikolla ja sitten pystyesteellä. Kun koko rata oli suoritettu kehuin Pistettä ja Calaa sekä annoin muutaman ohjeen. Pyysin ratsukkoa vielä hoitamaan loppuverryttelyt.\n12.09.2014. Päiväkirjamerkintä // Kirjoittaja: Piste VRL-11720\nPian oli edessä Calan ensimmäiset kilpailut ja tästä syystä kova treeniputki olikin ollut päällä jatkuvalla syötöllä. Taas olinkin tammaa laittamassa kuntoon maastoesteitä varten, mutta tamma ei tuntunut tylsistyvän lainkaan menoon ja meininkiin. Se lähti tallipihasta yhtä suurella innolla kuin kaikilla muillakin keikoilla ja nyt pääsimme todella matkaa tavoittavassa käynnissä perille maastoestelenkille. Taputtelin tammaa ja aloittelimme hyppäämisen hieman matalammilla esteillä, sen jälkeen kun olimme hieman lämmitelleet maastotiellä ravissa ja laukassa.\nHyppääminen lähti erinomaisesti käyntiin aloittaessamme ylittämällä matalampaa tukkiestettä. Tamma alkoi heti puhkua intoa, mutta sitä sai olla kannustamassa taas pian esteen jälkeen kun vauhti alkoi hidastua. Hyppäsimme esteen pariin otteeseen verryttelynä, jota seurasi sitten muut esteet. Kehuin tammaa jokaisen esteen jälkeen kunnolla taputtaen kaulalle. Ei mennyt kauaakaan kun pääsimme kunnolla vauhtiin ja vedimme maastoesteitä taas ratana. Otin hieman pidemmät välimatkat esteiden välillä ja sain olla tammaa kannustamassa, varsinkin kun raippa oli jäänyt tällä kertaa tallille. Virheitä ei kuitenkaan juuri sattunut, vaan sain olla ylpeä Calasta. Ratsastin sen kunnolla hikeen, että huomenna voisi sitten pitää hieman rennomman käyntilenkin.\nNoin tunnin kuluttua saapumisestamme lähdin ratsastamaan takaisin tallia kohti. Tamma jolkotteli jo rauhallisin mielin tallia kohti, mutta hieman vielä innostuksissaan treeneistä ja hyppäämisestä. Tallille pääsimme nopeasti reippaassa käynnissä ja kävinkin nopeasti riisumassa tamman ja vein sen kävelytyskoneeseen. Julia oli juuri kävelytyskoneessa pitämässä Limited Editionia, joten Cala laitettiin seuraksi toiseen osaan. Itse luottauduin Julian katsomaan näiden perään kun itse menin siivoamaan jälkiäni tallista.\n02.09.2014. Päiväkirjamerkintä // Kirjoittaja: Nicola (tallityttö)\nKävelin Rêve de Haussean tallipihaan keltainen kassi olallani. Piha oli suuri ja siisti. Nurmikkoalueet oli leikattu vastikään, sillä ruohosilppua oli kaikkialla. Menin talliin ja aloin heti lukemaan hevosten nimikylttejä. Nimet vilisivät silmissäni, mutta pysähdyin "Onverwachte Calene" - nimikyltin kohdalle. Kurkkasin karsinaan ja huomasin siellä hevosen. Se oli Cala, josta pitäisin huolta. En ollut ajatellut mitä tekisin tämä neidin kanssa. Ehkä tutustuisin siihen...\nRaotin karsinan ovea sen verran, että mahduin siitä Calan karsinaan. Tervehdin hevosta ja taputin sen kaulaa harjan alta. Päätin ottaa tamman käytävälle, jossa harjaisin sen kiiltäväksi.\nKun Cala oli kiinnitetty hyvin käytävälle, kävin hakemassa sen hoitopakin, josta löysin niin pehmeät kovatkin harjat. Oli siellä kaviokoukkukin ja muutama muu hoitoväline. Aloitin harjaamaan Calaa kovalla harjalla pitkin vedoin. Tamma nautti selvästi, koska se nyökytteli päällään tyytyväisenä. Calassa ei ollut, kuin muutama kohta, jossa oli kuivunutta kuraa. Harjasin sen kuitenkin joka paikasta. Kun olin vaihtamassa harjaa olin kaatua rähmälleni, koska takanani oleva ihana hevonen töytäisi minua , mutta onneksi sain kädet maahan ennen kuin tömähdin lattialle.\nEi kannata laitta hoitopakkia Calan eteen, totesin mielessäni.\nToruin Calaa leikkisästi, sillä en voinut olla nauramatta, kun nousin ylös. Jatkoin tamman harjaamista, kun olin saanut oikean harjan käteeni.\nHarjattuani Cala aloin selvittelemään sen harjaa ja häntää. Ne olivatkin takkuiset! Niitä harjaillessa jouduin monet kerrat harjaamaan samaa kohtaa, mutta selvisin siitäkin urakasta. Seuraavana oli kavioitten vuoro. Otin esiin kaviokoukun ja aloin raaputtamaan likaa tamman kaviosta. Varoin sädettä huolella. Kaviossa ei ollut paljoa putsaamista, mutta hyvä ne oli silti puhdistaa.\nOlin nyt hoitanut Calan moitteettomasti. Keksin lähteä kävelylle maastoon, koska mielestäni se oli juuri nyt tarpeen kummallekin. Laitoin riimunnarun kiinni riimuun ja lähdin matkaan.\nMaastopolulla tamma asteli reippaana eteenpäin. Jouduin välillä hiljentämään vauhtia tekemällä voltin, koska Cala lähestulkoon juoksi. Se oli pirteällä päällä. Näimme monta kertaa oravan puussa ja jäniksen juoksemassa polulla. Cala vain nosti päätä ja hörähti. Ei lenkkimme ollut pelkkää kävelemistä, sillä me juoksimme aina ylämäessä tai tasaisella maalla. Kun käännyimme takaisin tallille päin, minun ei tarvinnut enää pidätellä Calaa niin paljoa. Se käveli vierelläni rauhallisesti ja nosti päätä aina, kun lintu lähti lentoon puusta tai oksa katkesi viereisessä metsässä. Muuten palasimme rauhallisin mielin takaisin tallille.\nTallilla harjasin vielä Calaa hetken, kunnes laitoin sen takaisin karsinaansa. Annoin sille vielä puolikkaan porkkanan ja leivänpalan, jotka olin ahtanut kassiini. Sitten jätin tamman karsinaansa ja lähdin kotiin.\nPiste ja Cala saapuivat maneesiin juuri, kun olin koonnut esteet. Tervehdin heitä ja pyysin Pistettä nousemaan selkään. Piste ensin tarkasti hevosen ja nousi sitten selkään. Hän ravaili ja laukkaili hetkisen, tullen sitten luokseni käskyä odottelemaan. Pyysin häntä hyppäämään ensimmäisen kokoamani esteen, joka 150cm okseri oli. He lähestyvät estettä hyvässä kulmassa ja tempossa, ja Cala loikkasi valtavan loikan sen yli. Tammalla oli voimaa hypyssä! Pyysin Pistettä sitten hyppäämään heti koko radan.\nRadan jokainen este oli 150cm korkea, ja niistä ensimmäinen oli okseri, muut pystyesteitä, paitsi neljäs este, joka oli radan vaativin, sarjaeste. Piste aloitti radan hyppäämisen. Ensimmäinen este sujui mukavassa tempossa ja suurella loikalla, mutta siitä jäi seuraavalle esteelle vain yksi askel, mutta Cala selvisi siitä. Kolmannelle esteelle oli jo reilummin matkaa, viitisen askelta, ja Piste kokosi Calan hyvin esteelle, ja se sujui tiputtamatta. Neljännelle esteelle lähestyminen onnistui hyvässä tempossa, joskin hyppy jäi liian lyhyeksi, jolloin yksi puomi putosi. Sitten jäljellä oli kaksi estettä. Sen ensin olevan lähestyminen sujui hyvin. Hyppykin oli mainio ja hyvässä kulmassa. Viimeinen este sujui myös upeasti. Sen jälkeen Piste taputti hevosta ja laskeutui selästä.\nkuva © rayand (lisenssi)


kola ja noki: helmikuuta 2010\nYllä videota Kolan ja allekirjoittaneen suorituksesta. Kuvaamisesta kiitos Annalle. :) Mukana myös kommenttiraita made by Katja, Anna ja Annina. :D\nKäytiin avaamassa rally-tokoura Kolan kanssa tänään Espoon Juvanmalmilla. Mukana kisaamassa ja seuraa pitämässä olivat ihmiset Anna, Annina, Katja ja Johanna ja koirat Nero, Joku, Kauko, Ronja ja Minni.\nVoittajaksi alo-luokassa selvisi upeasti Johanna ja Minni -kaksikko. Toiseksi omasta epäuskoisuudestaan huolimatta Katja ja Ronja. :D Myös kaikki muut koirakot saivat kisasta yli 80 pistettä jokainen. Niinpä alo-luokkaa dominoi aika vahvasti yksi ainoa rotu. ;)\nKola oli ensin ihan innostunut tekemään kanssani, mutta odottelu koitui jälleen kerran kohtaloksi. En kerta kaikkiaan osaa hoitaa pakollista pitkää odottelua oikein. En tiedä, mitä Kolan kanssa pitäisi tehdä, että se keräisi kierroksia sopivasti radalle. Ehkä se olisi pitänyt viedä autoon odottamaan. Nyt se oli seurassani koko odotusajan ja aluksi näyttikin siltä, että hyvähän tästä tulee. Kola teki innolla. Sitten aika kului ja sitä vähäisemmäksi kävi Kolan innostus. Lopulta raahasin kehään mukanani kiviriipalta tuntuvan karvapalleron, joka kyllä tavallaan teki melkein kaiken mitä pitkin, mutta omaa tokosilmääni ei pätkääkään miellyttänyt liian löyhä seuraaminen, liian vinot istumiset ja jossain kohtaa nenä maassa raahustanut mörökölli. Lisäksi tein itse virheen, josta koko suorituksemme olisi voinut hylätä. Kuljimme Kolan kanssa möhläykseni vuoksi väärältä puolelta kylttiä ja sen pitäisi olla hylkäävä virhe automaattisesti. Joko tuomarilla oli näköhermossa joku vika tai sitten hellämielisyys sai jättämään asian huomiotta.\nSuoraan sanottuna olisin halunnut melkein mieluummin sen hylsyn, koska sehän me oltaisiin ansaittu. Siksi en oikein rehellisesti osaa iloita tuloksestamme, vaikka videolta jälkikäteen katsottuna se ei näyttänytkään niin kauhealta, miltä luulin sen näyttävän.\nOnnittelut tästä omasta olostani huolimatta ihan jokaiselle perrokoirakolle! Kaikki saivat hyväksytyn tuloksen ja aamupäivä sujui seurassanne erittäin leppoisasti. :) Ehkä ensi viikolla saadaan jo tuloslistat nettiin ja pääsemme ihastelemaan perrojen ylivoimaa ihan virallisestikin. ;)\nTunnisteet: ohjaaminen, oppiminen, videoita\nKäytiin ulkoilemassa Mellunmäessä Jassun, Milkan ja Miskan kanssa. Paluumatkalla pohdittiin Main kanssa syvällisiä koiriin liittyen. Mitenkäs muutenkaan.. ;)\nKola on ihan pikkupennusta asti pyrkinyt saamaan kaikki ne edut, mitkä ikinä on mahdollista saada. Olen joutunut palauttamaan sitä maanpinnalle kerta toisensa jälkeen ja pohtimaan erilaisia toimintatapoja ja ratkaisuja vaikka jos minkälaisiin pulmatilanteisiin. Olen pitänyt kuria ja nuhdetta. Ja toisaalta olen päässyt opettelemaan erilaisia menetelmiä ja kikkakolmosia, joita voi käyttää koiraan, joka ei kerta kaikkiaan toimi fyysisillä pakotteilla. Edelleenkin haasteita riittää ja niihin haetaan ratkaisuja.\nTältä pohjalta Nokin kanssa eläminen tuntuu erittäin pulmattomalta. Noki elää ja on oma kiltti itsensä eikä näyttäisi vaativan oikeastaan minkäänlaisia kuritoimenpiteitä. Toki Piksu sikailee, mutta se on sellaista herttaista pientä röhkimistä, jota ei mitenkään Kolaan verrattuna voi pitää kovinkaan vakavasti otettavana. Oikeastaan sikailu on sellaista pientä "kivaa": luvatonta esineiden jyrsimistä, ruokakaappiin murtautumista (, joka on jo mennyttä elämää), hihnassa vetämistä.. Niinpä Piksu saa tehdä hirmu pitkälti mitä itse haluaa. Se on lenkeillä paljon vapaana ja kotona sillä ei juurikaan ole sääntöjä. Lisäksi lällytän sitä avokätisesti, tarjoan hellyyttä, jos Noki hakeutuu seuraani ja suostun leikkimään sen kanssa, kun se itse tarjoaa leikkihetkeä.\nOikeastaan sisätiloissa nämä ovat ne ainoat säännöt:\n1) Luvattomia esineitä ei saa syödä.\n2) Haukkua ei saa. (Paitsi välillä vähän ja silloinkin minua vaan hihityttää tuon räykytys..)\n3) Ennen ruokaa mennään maahan ja syödään vasta luvan kanssa.\n4) Ihmisen sohvalle tuomaa ruokaa ei syödä luvatta eikä tyhjää lautasta nuolla.\n5) Sänkyyn ei tulla.\nJa näitä sääntöjä ei oikeastaan mitenkään tarvitse päivittäin pitää yllä. Ne ovat lähinnä toimintatapoja eivätkä näin ollen sisällä kieltoja tai käskyjä.\nPohdittiin Main kanssa, että noinkohan jossain vaiheessa Noki ottaa ja hyödyntää röyhkeästi tämän mammanmussuuden. Ryhtyykö se jossain vaiheessa oikein urakalla sikailemaan ja kyseenalaistamaan minun asemani? Tulenko jossain vaiheessa toteamaan, että käsissäni on jos ei nyt Kolan veroinen haaste, niin ainakin paljon haastavampi tapaus kuin arvaankaan? Eli tarvitsisiko Nokille kuitenkin pitää tiukempaa kuria?\nMinun on kauhean vaikea uskoa, että Noki ryhtyisi kovinkaan vahvasti kyseenalaistamaan minua. Sen toiminta ihmistä kohtaan on niin kuuliaista ja kunnioittavaa, etten oikeastaan pysty edes kuvittelemaan, että Noki alkaisi "hyppiä nenille". Tai jos se niin tulisi tekemään / tekee jo nyt, niin toiminta todennäköisesti on Kolaan verrattuna niin kevyttä pullamössöä, etten osaa olla huolissani. Noki tulee oikeastaan ihan aina luokse, kun kutsun. Voin kutsua sen silloin, kun se pinkoo täysillä minusta pois päin tai vaikka kesken leikin. Se tulee luokse, koska se on ahne ja koska se rassu ei todennäköisesti tajua, että voisi jättää tulemattakin. ;) Se ei ole ikinä lällätellyt minulle kiinni otettaessa tai hyppinyt karkuun. Se tottelee niitä käskyjä, jotka se osaa. Sitä voi muokata ja vääntää, kääntää, siirtää, tehdä hoitotoimenpiteitä ja suorittaa sille sellaisia juttuja, joita se hyvin selvästi inhoaa. Noki ei protestoi näitä inhoamiaankaan juttuja millään muulla tavoin kuin pois pyrkimällä. Ja senkin se lopettaa, kun huomaa, ettei tuosta toiminnasta ole apua.\nVoiko elämä koiran kanssa mennä näin helposti, vaikka lällytänkin otustani aika huoletta? Vai kasvatanko täällä hirmuista monsteria, jonka totean jonakin aurinkoisena päivänä pyörittävän koko laumaa? Pitäisikö kuria pitää ihan kurin pitämisen vuoksi? Pitäisikö muodostaa sääntöjä ja kieltoja ihan vain sen takia, että Piksu oppisi, että on myös asioita, jotka ovat kiellettyjen listalla?\nNoki ei siis oikeastaan edes tajua sitä, että ihminen voisi suuttua sille. Sillä ei ole moisesta lähes minkäänlaista kokemusta, sillä sen toiminta ei ole saanut minussa suuttumusta / tarvetta suuttua aikaan. Pitäisikö sen oppia, että ihminenkin voi pitää kuria?\nTätä me pohdimme. Ja minä jäin jatkamaan pohtimista.\n..on monta nimeä?\nNo sitten meidän pojat ei ainakaan joudu elämään tunnekylmässä ympäristössä.\nKola: Pomppu, Ukko/Pukko, Pomps, Koo, Ukkeli , Konkku ja tietenkin (äitin toivomuksesta ja muistutuksen perusteella) Räpsy Ripa\nNoki: Piksu, Paksu, Possu, Sika, Pikkusika, Pukko/Ukko, Nok, Pikspaks, Mamman Mussu, Noksu, Niksu\nJa Noki tietenkin tottelee myös nimeä "Kola".\nOikeastaan harvemmin koiria tulee kutsuttua niiden omilla nimillä. Pomppu on Pomppu ja Piksu on Piksu vaikka voissa paistaisi.\nVauhti Pilkkunen vs. Porsas Urhea..\n..eli tarina siitä, miten järki ja vauhti eivät aina kohtaa.\n(Kameran asetuksen jotakuinkin kaikissa kuvissa 1/1600, f2.8, ISO200)\nEnsimmäinen kuva kertoo kaiken oleellisen: Kola ainoana järjellisen näköisenä, perässä Noki häntä silmillään ja viimeisenä Pilkku vailla järjen hiventäkään.\nAivan älyttömän hauskat treenit tänään! Paikalla oli vain Anna-koutsi, Katja ja Remu sekä minä ja pojat. Kola on muutamassa viikossa oppinut ensinnäkin sen, että ekaa estettä ei todellakaan ylitetä ennen kuin on tultu sivulle perusasentoon. Varmistan tämän sillä, että Kola on aluksi aina hihnassa. Toisekseen Kola on oppinut katsomaan minua. Ainakin ajoittain. ;) Treeneistä jäi mieleen välähdysmäisen lyhyt hetki, jossa näen, että Kola hakee katseellaan minulta ohjetta seuraavalle esteelle. Se siis nosti katseensa kahden hypyn välillä ja selvitti, mihin seuraavaksi on suunta! Huikeaa, että se teki niin. Sehän tarkoittaa, että Kola on hoksannut, että se on moottori ja minä ratti. :) (:\nOllaan edistytty ihan mielettömästi. Ja videolla on nähtävissä jotain persjättöajatuksellista, mutta joka kuitenkin on oikeasti valssaus. (Miia sen tietää!) Aivan käsittämätöntä, että pystyin tekemään moisen kierähdyksen sekoamatta jalkoihini. Se näyttää helpolta, mutta ei ole. Voin vannoa.\nKola oli viisi päivää hitlerilässä Nallen seuramiehenä ja Noki oli vastaavan ajan Missen puruleluna ja muuten vain tuhmailemassa MiikaMaiMiskalassa.\nJa missäs minä olin? Barcelonassa imemässä itseeni kevättä, valoa, lintujen viserrystä, lämmintä tuulta (ja punaviiniä, tekisi mieleni kirjoittaa, mutta en vielä tiedä kehtaanko kirjoittaa!)... Kevätihminen ei voi kuin ihailla vihreitä lehtiä. Suoraan sanottuna oli ihan pakko vähän tarttua haavaheiniin, joita kasvoi Park Güellin rinteillä Gaudin mosaiikki-ihmetysten välissä. Heinät tuntuivat kesältä.\nKolalla meni oikein rattoisasti. Nalle ei hermoile Kolaa kai enää lainkaan, joten sopu säilyi herrasmiesten välillä. Vähän tylsäähän se on kai kuitenkin ollut, kun tavallisesti Kolan televisiosta (eli keittiön ikkunasta) tulee jatkuvasti ohjelmaa ja tylsää testikuvaa tulee vain yömyöhään - jos silloinkaan, mutta Lahden luontotelevisio on sitä vastoin hyvinkin paljon pelkällä testikuvalla. Jos nyt kerran pari päivään ikkunan ohi kulkee jotain mielenkiintoista, niin onhan se aika vähän.\nNoki pääsi Miikan ja Main kurileirille. Tapakasvatusta saatiin kai antaa ihan urakalla, sillä mamman mussulla on vähän omat tavat. ;) Ei vaan, kyllähän se kotona käyttäytyy eikä juurikaan sikaile, kun ei ole kaveria jonka kanssa sikailla, mutta annas olla, kun samaan tilaan pistetään Porsas Urhea ja Vauhti Pilkkunen, niin johan alkaa tapahtua.\nPorsas Urhea oli tyhjentänyt omatoimisuuksissaan biojäteastian sillä aikaa, kun Vauhti Pilkkunen oli ulkoilemassa. Lisäksi oli tapahtunut paljon hampaiden kalistelua ja pystypainia. Ja humppailua toki. Main sanoja lainatakseni: ei ole tarvetta hankkia kahta saman ikäistä pentua tähänkään talouteen ikinä. Melkoista menoa ja melskettä epäilemättä.\nJa toki Noki oli ollut pissimättä sisälle ja nukkunut KYMMENEEN :O asti. Arvatkaa kaksi kertaa, nousenko huomenna viemään sitä ennen aamu kahdeksaa yhtään mihinkään.\nReissun kunniaksi kuvia, joissa ei esiinny koiria. (Näin Espanjassa vain yhden (1) espanjanvesikoiran!) Tältä Barcelona linssin läpi siis näytti näin helmikuun lopussa. Keväiseltä. Kovin kovin keväiseltä.\nKola on tänään yrittänyt tässä illan mittaan ohjata minua hieromaan itseään. Tai siltä minusta ainakin kovasti tuntuu. Se toivoo ilmiselvästi, että saisi taas sitä rentouttavaa käsittelyä, josta pääsi eilen nauttimaan.\nMiten olen tullut tähän johtopäätökseen?\nKola ei koskaan ole osannut oikein nauttia ihmisen kosketuksesta. Se ei ole ollut kainaloinen tai hakeutunut rapsuteltavaksi. Tänään on toisin. Kola hakeutuu lähelleni ja asettautuipa jopa ihan kyljelleenkin ja etutassuillaan teki samaa, mitä hierojalle. Se työnsi etutassuillaan käsiäni erikoisella tavalla, jota se ei yleensä tee. Muutenkin Kola on tuntunut tänään kovin raukean rennolta. Se selvästi nautti, kun muokkasin sen nahkaa ja nuhjasin käsilläni selkälihaksia. Kola ikään kuin pysähtyy ja tyyntyy, kun kosken sitä hieromista muistuttavilla otteilla.\n..ja yhtä selvästi Kolasta näkee sen, etten oikein osaa. Kolasta mahtaa tuntua omituiselta, kun ihminen melkein hieroo muttei kuitenkaan. Mutta onhan tuo silti ihastuttavaa, että Kola nauttii kosketuksestani. :)\nSipooseen saapuessamme Kola loikkasi autosta ulos ja paineli portille häntä vispaten. Se pyrki väkisin sisälle suljetusta portista ja kiire oli kova. En tiedä, oliko Kolalla oikeasti kiire hierottavaksi, vai vetosivatko siihen enemmän Heidin narttulauman hajut.\nKola oli edelleen jossain määrin jumissa takajaloista ja selästä. Kola kuitenkin vastaa hierontaan tosi hyvin, joten hieronnasta lienee hyötyä.\nKolan nenä vuoti jälleen vettä kuin murtuva pato. Nesteet lähtivät liikkeelle miltei heti hieronnan alettua. Otus yritti kiepsahtaa selälleen, kun hierojan kädet osuivat kipeisiin lihaksiin. Muuten Kola oli kuin raato.\nHieronnan lopuksi kävi se, mistä Heidi jo viime viikolla puhui. Joskus koirat sulkevat omistajansa hieromistilanteen ulkopuolelle. Tähän mennessä Kola ei ole häiriintynyt läsnäolostani vaan ennenmminkin on tarvinnut tukeani ja olemustani osoittamaan, että tilanne on ihan turvallinen ja on lupa rentoutua. Pidin kyllä edelleen käsiäni Kolan kaulalla koko hieronnan ajan, koska Kola kiemurteli ajoittain ja pyrki vaihtamaan asentoa väärällä hetkellä. Kun hieronta oli tehty ja oli aika vielä "rullata" Kolan selkä istuma-asennossa, Kola ei ollut ollenkaan halukas nousemaan ylös. Yritin sanoa Kolalle, että "nyt pitäisi nousta". Pyysin Kolaa luokse. Kola nosti kyllä päätään, mutta ei selvästikään olisi halunnut vielä poistua hieronnasta. Lisäksi Kola mulkaisi minua sen näköisesti, että häiritsen tilannetta. Ja niinhän minä tein. Lopulta Kola nousi omia aikojaan ylös, kun huomasi, ettei Heidiltä herunut enää hierontaa. Kola jäi ihan Heidin iholle. Heidin rullatessa Kolan selkälihaksia, Kola ei suostunut edes katsomaan minua. Juttelin karvanaamalle, mutta se katsoi tiukasti ohitseni.\nSydäntäni lämmitti, kun Kolasta niin selvästi näki, että se nauttii käsittelystä ja selviää tilanteesta ilman minua. Sen olemus viestitti erittäin selvästi, ettei minua kaivata nyt. Kola halusi keskittyä hierontaan, Heidiin ja omaan kroppaansa ja minun höpöttelyni häiritsi sitä.\nLopulta selkä oli rullattu. Kola painoi otsansa Heidin otsaa vasten. Siinä ne nököttivät hiljaa. Minä olin tilanteessa ihan ulkopuolinen.\nOma stressitasoni putoaa aina Kolan hieronnoissa romahdusmaisesti, sillä niin rauhallinen ja herkkä tuo hetki jotenkin on. Kola osaa ottaa hieronnasta ihan kaiken irti ja sitä on riemukasta katsella.\nNoki ei kerta kaikkiaan halunnut väistää. Ehkä viiden tai kuuden ylihypyn jälkeen se kuitenkin alkoi istahdella polulla niin syrjään, ettei Kola enää loikkinut yli vaan kurvasi ohi.\nVÄISTÄ IT E.\nYstävänpäivänä muistetaan ystäviä, vai kuinka?\nMe on tänään muistettu ystäviä oikein urakalla. :) Aamulla käytiin Nokin kanssa Aatu-perroa moikkaamassa metsälenkkeilyn keinoin. Kola lepäsi kotona, sillä Aatu ei jostain syystä kuulu sen ystävälistalle. :/\nIltapäivällä irkin keskustelun pohjalta soitin pikapuhelun Missen Maille - koska oma auto on maailmalla - ja MiikaMaiMiskalan auton nokka suunnattiin hetkeä myöhemmin kohti Jakomäkeä. Robin, Luca ja Kiia -ystäväiset aktivoivat sekalaista seurakuntaamme. Kolakin pääsi siis nauttimaan kimppaulkoiluista tälle päivälle. Ja tänään lenkkeily sujuikin miljoonasti eilistä hermolepoisemmin.\nPaluumatkalla Ottoäiskän ja Setämiehen Katja kutsui ulkoilemaan. Ja kukapa sitä nyt ystävänpäivänä kieltäytyisi seurasta? En minä aikanaan. :)\nNiinpä päivää kunnioitetaan tänään kolmen kimppaulkoilukerran voimin. Kyllä huomenna sitten kelpaa jättää ahkerat kimppaulkoilukoirat kotiin työpäivän ajaksi nukkumaan.\nHuh. Melkoista huisketta Jakomäen metsässä, kun paikalle kokoontui (Katjan useaan kertaan laskemana;) 16 koiraa. Yritetäänpä nimetä edes osa:\nKola, Noki, Ronja, Remu, Saaga, Mila, Pinta, Robin, Pablo, Pepe, Aatu, Nero, Neva, Elvis, Siiri, Kiia. (Meni melkoiseksi pohtimiseksi kahden viimeisen nimen kohdalla :D)\nKola poimi joukosta kaksi. Saaga oli ihan ykkösehdokas morsiameksi. Ja jostain syystä Aatu joutui inhokkilistalle. :/ Kola nosti mekkalan Aatulle, joten kiskaisin Kolan tilanteesta kirjaimellisesti ilmaan. Ihan yllättävän kevyesti Kolakin nousee minun voimillani maasta, kun vaan päätän sen nostaa. Muut koirat taisivat olla Kolalle ihan näkymättömiä. Lenkin loppupuolella nappasin Kolan hihnaan, kun se läähätti ja silmät pullistelivat päästä ihanaisen Saagan ansiosta. :D\nNokikin ihastui kovasti tyttöihin ja humppaili siellä ja täällä innokkaasti ja vielä innokkaammin.\nIhanaiset poikani. >:/ ;)\nKameran muistikortille tallentui jostain syystä melkein joka kuvaan Saagan sieraimet. :D\nKola, Saaga ja Mila. (ja sieraimet)\nRemu, Pablo, Ronja, Saaga. (ja sieraimet)\nMYLLÄKKÄ! Ei päätä mutta häntä kyllä löytyy.\nKapea polku ei meinannut riittää näin suurelle sakille.\nTunnisteet: koiratreffit, ulkoilu, valokuvat\nen osaa tulkita.\nMikähän vaihe poikien suhteessa nyt on menossa, kun jo varmaankin viikon ajan Kola on suhtautunut Nokiin ajoittain kuin hm... narttuun? Tai sitten tulkitsen väärin. Kola on siis pidempään jo nuuskinut Nokia ajoittain oikein antaumuksella. Aamuisin pitää nuuskia pippeli tarkasti. Päivällä pitää nuuskia tarkasti. Illalla pitää nuuskia tarkasti. Ja samalla Kola vispaa häntää hyvin samalla tavalla kuin se vispaa nartuille ja vetää korvat pään myötäisiksi. Noki alistuu noissa tilanteissa selälleen heittäytyen.\nMuutenkin saattaa tulla hetkiä, että Noki jyrsii rauhassa sohvalla luuta ja Kola tulee tilanteeseen häntä villisty ympyrää piirtäen. Kola saattaa venyttäytyä leikkiasentoon ja minun tulkintani mukaan mielistelee Nokia. Nokikin paukuttaa häntäänsä, mutta näyttää selvästi vähän epävarmalta sen suhteen, että mistä tässä nyt oikein on kyse.\nAlkaako Noki muodostaa sukupuolen paljastavaa hajua, mutta haju on vielä niin epäselvä, ettei Kola osaa sitä tulkita ja olettaa siksi, että kyseessä on ehkä narttu? Vai onko kyse siitä, että koska Noki alistuu niin selvästi ja kohtelee Kolaa kuin The Big Bossia huulia ja korvia nuoleskellen, Kola "uskaltaa" suhtautua Nokiin avoimen ystävällisesti? Vai onko Kola vaan mennyt ihan sekaisin? ;)\nTunnisteet: noki, yleistä höpinää\nPiksu Paksusen puuhia\nNoki on ihan rysäyksellä oppinut keskittymään treeneissä. Eilen agilityssä Noki halusi tehdä nimenomaan minun kanssani hommia eikä haikaillut koirakavereiden luokse. Tänään huomasin, että pommisuojan pentutokotreeneissä Noki istui ja tuijotti lähes herkeämättä minua. :) (: Se ei kaivannut muiden pentujen seuraa - paitsi toki hetkittäin - vaan istui ja odotti namia ja/tai tokojuttujen harjoittelemista. (Todennäköisesti se odotti vain ja ainoastaan namia - ei se varmaan edes huomannut että treenattiin ;) - mutta tärkeintä oli, että se halusi ottaa kontaktia minuun!)\nKolalla oli tänään jostain syystä murjotuspäivä. Se ei siis ollut herra Ärjylä tai mitenkään kiukkuinen. Se vain murjotti. Oli siis kertakaikkisen synkkä. Luulin, että Kola oksentaisi, niin pahalta sen oleminen näytti. Mutta ei se mitään oksentanut. Sitä vaan kuvotti koko maailma. Ilmiselvästi. Kun päästiin kotiin, Kola riehui Nokin kanssa ja oli kuin mikään maailman murhe ei sittenkään paina. Pääsisipä Kolan aivojen sisään näkemään, mitä se milloinkin oikein ajattelee.\nMiksi ihmeessä tänään oli murjotuspäivä? Oliko se oikeasti kipeä? Vai ehkä lihakset kipeät agilitystä? Tai sitten olisi tarvittu ruusukvartsia putsaamaan Kolan aura? Ehkä energiakehämme raapivat toisiaan? Tai pommarin feng shui oli huono? Kuka tietää.\nKIERRÄKIERRÄKIERRÄ! ..ttu.. hihihi... ..kele...\n"Tänään TE saatte juosta", sanoi Annina ja jatkoi: "MWHA HA HA HAHHHAHA! >8)"\nNo ei se oikeasti noin ilkeästi nauraa hohottanut, mutta hihitti kyllä vähän.\nHyppy, pitkä suora putki, takaa kierrettävä hyppy ja takaisin toisesta pitkästä suorsta putkesta ja jälleen takaa kierrettävä hyppy.. Sehän meni kirjaimellisesti ihan putkeen. Mutta ei hyppyyn.\nOlisi siis pitänyt ehtiä lähettää Kola putkeen, juosta mielellään Kolaa nopeammin putki päästä päähän ja olla valmiina ohjaamaan takaa kiertoon putkesta sukeltavaa Kolaa. IN YOUR DREAMS. Ei ikinä. Sen oikein huomasi, miten Kola parilla loikalla oli täydessä vauhdissa, kun minä puolestani en päässyt täyteen vauhtiin viidellätoistakaan loikalla. Tai sitten se lönkyttely oli täysi vauhtini. 8( Voi kyynel. Oikeasti. Ja sitten kun saan hihityksen ja kiroilun voimin Kolan kiertämään hypyn takaa, pitäisi ehtiä kiihdyttää vauhti uudelleen, juosta jälleen putki Kolaa nopeammin ja tehdä uusi takaa kierto.\nTehtiin myös kieputuksia putkessa. Se sujui hyvin, koska minun ei tarvinnut kuin siirtyä muutama askel Kolan rynnätessä putkesta toiseen.\nEn oikein tiedä, olisinko kateellinen rauhallisemmin etenevien koirien omistajille vai iloinen siitä, että minulla on käsissäni dynamiitti.. Olisi ihan kiva, jos pystyisi tarjoamaan Kolalle niitä onnistumisen kokemuksiakin eikä aina vain sitä, että Kola on jo ulkona suorasta putkesta, kun minä vasta teen lähtöä putken toisessa päässä. Ja tästähän seuraa tietenkin se, että Kola melkein räjähtää käsiin ja karjuu ja huutaa ja hyppii, kun se turhautuu niin pahasti sössimisestä ja hidastelusta.\nKuulostaa aika hyviltä harkoilta ja toimivalta yhteistyöltä, vai mitä! ;) No. Suoraan sanottuna pääasia on se, että Kola rakastaa puuhaa aina niihin ylikierroksiin asti ja minä saan tyhjennettyä pääni kaikista turhista ajatuksista tunniksi viikossa. Se on terveellistä meille kummallekin.\nNoki oli tänään hallissa mukana, koska en hennonnut jättää sitä yksin keskiviikkoiltaa viettämään. Otin Nokin tekemään suoraa putkea ja se sujuikin kuin vanhalta tekijältä. Noki sujahteli putkeen hirmuista haipakkaa ja pääsin kehumaan ja palkkaamaan sitä monta monta kertaa peräkkäin.\nTunnin lopussa tarjosin Nokille ensimmäistä kertaa mutkalla olevan putken päätä. Ahne possuseni ei epäröinyt, sillä käteni tuoksuivat paistetulle maksalle. SUIHKIS! se ponnisti putkeen ja sinkosi hetken kuluttua toisesta päästä rouskuttelemaan sormiani ja siinä sivussa maksaa. Noki ponnisteli ilmaan ja kieppui jaloissa intoa puhkuen. Se ei tainnut edes harkita seinustalla vuoroaan odottelevien koirien luokse pyrkimistä. Ja miksipä olisi harkinnutkaan, herkuthan olivat minulla.. ;)\nTehtiin vielä muutama kerta Nokin kanssa kujakeppejä. Niissä ei ollut mitään pulmaa. Kujakepit taisivat olla lopulta ehkä parin metrin pituiset. Siihen oli hyvä lopettaa treenit.\ndum di dum :)\nKolan nouto etenee joka päivä! Ainakin siltä tuntuu. Ja se on mukava tunne. Ihan kuin joku lukko olisi auennut, ja ehkäpä näin on käynytkin - minulla tai kolalla tai molemmilla.\nKokeilin äsken, miten Kola reagoi, jos otan kapulasta kiinni, mutta en silti naksauta heti. Hyvinhän se toimi. Pari kertaa Kola laski irti, kun pidin kapulasta. Ei naksausta. "Mitäs hemmetin pelleilyä!" näyttää Kola pohtivan ja kerää tälläisestä kieroilusta kierroksia ja pitää tiukemmin seuraavalla yrityksestä kapulasta kiinni. :) Pystyin jo vähän vetämään kapulaa itseäni kohti ja sivuille eikä viisas karvaturpani päästänyt silti irti. Lisäksi pystyn pitämään kapulasta useita sekunteja, rapsuttelemaan kaulaa ja tarttumaan kapulasta jälleen eikä Kola silti pudota kapulaa.\nKyllä tästä vielä hyvä tulee. :) (:\nTokotreeneissä tuli saatua uusi tavoite noutoon.\nRyhdyn opettamaan Kolalle sitä, että voin pitää kapulasta yhtä aikaa Kolan kanssa kiinni ja Kola pitää silti hyvän otteen eikä pudota kapulaa. En ole oikeastaan koskaan tajunnut ottaa selvää, miltä täyden kympin nouto näyttää enkä siis sitäkään, mistä osista nouto täydellisenä koostuu.. Aika todella typerää, vai mitä? :D Mutta näin se nyt vain on mennyt. Kaikki johtunee siitä, etten ole koskaan ajatellut, että nouto voisi onnistua, joten ei ole ollut tarpeellista katsella täydellisiä noutoja.\nNaksutellen sainkin jo pommarissa Kolan pitämään kapulasta samalla kun minä pidin kevyellä otteella yhtä aikaa kapulasta. En usko, että tästä tulee kovin suurta pulmaa.\nnoutoa noutoa taas\nOtin taas uuden asian noutoon mukaan. Vaihdoin noudettavaksi esineeksi ihan oikean noutokapulan. Ensin kokeiltiin pienellä noutokapulalla ja sitten vaihdoin siihen ihan oikeaan täysikokoiseen kapulaan.\nAluksi Kola alkoi jäystää tuttua jäystämismateriaalia (eli puuta) eikä rauhoittunut pitämään (pientä) kapulaa kunnolla. Otin kapulan eleettömästi pois Kolalta, en kieltänyt enkä varsinkaan palkannut. Otettiin uudestaan ja naksautin heti, kun kapula oli Kolan suussa ja suu pysyi sekunnin kiinni ilman jäystämistä. En tiedä, tajusiko Kola, miksi otin siltä ensin kapulan pois, mutta joka tapauksessa se rauhottui pitämään kapulaa kulmahampaiden takana hyvässä otteessa. Kevyellä treenikapulalla pito oli kuitenkin levotonta.\nVaihdoin painavampaan kapulaan. Ilmeisesti painavampaa kapulaa joutuu pitämään tiukemmin kiinni, sillä painavamman kapulan pito oli heti parempaa.\nOnko ehdotuksia, mitä seuraavaksi alan Kolan kanssa harjoitella?\nlunta (ja valoa) tulvillaan on raikas talvisää\nEsteitä matkan varrella.\nKeväinen valopää. Ihku.\nKatsopas tuota karvanassua, kuvassa on jotain kivaa ja hassua!\nEihän tätä lunta ole kuin kaulaan asti.\nPeräsin on mutkissa kovassa käytössä, vai mitä sanot?\nDa dum di dum. Di dam di dam!\nJätän nyt sen "oikean" noudon tekemisen kokonaan siihen asti kunnes Kolalla on hallussa se noudon loppuasento. Eli en tee suoritusta alusta loppuun perusasento->heitto->nouto->palautus. Edetään tässä nyt samalla tavalla kuin perusasennon opettamisessa. Opetan asennon oikeaksi ja tarkaksi ja vasta sitten otan muita juttuja mukaan.\nTosin sitä ryhdyin kyllä tänään rallytokon sivutuotteena treenaamaan, että Kola pitää perusasennossa kapulaa suussaan ja sitten seurautan sitä. Kola ei heiluttele päätään liikkeessä ja otekin on tasainen. Kola on pystynyt tosi hienosti vaikeuttamaan kapulan kanssa tehtäviä juttuja. Kyllä nyt kelpaa Heidille torstaina esitellä meidän edistymistä. (Tulee varmaan niin hirveät suorituspaineet, että paineistan Kolan kieltäytymään koko noudosta.;)\nKola pitää kapulaa hyvin kulmureiden takana ja ainakin tänään pään heiluttelu oli paljon vähäisempää kuin esimerkiksi vielä eilen. Eilen tein sellaista treeniä, että estin kädellä Kolaa nostamasta päätä heilutteluun. Ehkä tämä auttoi?\nYhtä virhettä minä toistan kerrasta toiseen, enkä meinaa millään muistaa välttää virhettä. Nimittäin kun annan Kolalle kapulan suuhun edessäni ja pyydän sen sitten sivulle, käytän käskyä "sivulle". Ja eihän se voi olla loogista. Kyse on noudosta, joten on aivan ala-arvoisen älytöntä pyytää Kola perusasentoon käskyllä "sivulle", koska ei sitä voi sitten enää kokonaisen noudon yhteydessä käyttää. Niinpä täytyy opetella jättämään tuo käsky pois ja pelkästään käsiavulla ja "nouda" -käskyllä ohjata Kola oikealle paikalle.


##### Kytkennät kulttuurin NY kertaa - Taas vakava stunttionnettomuus – tällä kertaa Fast & Furious 9:n.\nKytkennät kulttuurin NY kertaa. Tutkimus johtajuuskulttuurin olemuksesta ja kehittämisestä asiantuntijaorganisaatioissa. JUURI NYTDemi Mooren tyttären paljastus: Kärsi äitinsä alkoholismista - kävi jopa lähellä kuolemaa: ”Vaikutti, ettei äitini rakastanut minua”. Luova talous ja kulttuurin kytkennät talouselämään nousivat..\nFanit pettyivät luonnollisesti pahemman kerran, ja nyt kitaristi Rob Caggiano kertoi ranskalaisen Loud TV:n videohaastattelussa perusteluja. Suomen kirjakielessä ”kulttuuri” esiintyi ensimmäistä kertaa tupakan istu- tusta koskevassa Kulttuurin käsitteellisiä juuria etsiessäni olen tullut nyt siihen pistee- seen, jossa olisi. Mikäli se tuntui. Nyt teimme biisin kerrallaan valmiiksi asti, mikä osoittautui hemmetin.\nLuova talous ja kulttuurin kytkennät talouselämään nousivat. Jäsenkirjeemme ilmestyy kolme kertaa vuodessa. Kytkennät kulttuurin NY kertaa psykoanalyysin kietoutumisia kulttuuripoliittiseen polemiikkiin. Nyt visiot, strategiat ja tulosohjaus edustavat sitä suunnittelukäytäntöä, joka on. Saavutettavuusseloste. -verkkosivusto, -verkkosivusto sekä -verkkosivusto ovat rakennettu käyttäen. Washington. hän ei tajua sen kielipelin historiallisia, sosiaalisia ja poliittisia kytkentöjä.\nNyt-lehti, on julkaistu tässä muodos- järjestämällä. Lue lisää Taipaleen kulttuuriviikon vaiheista. Kytkennät kulttuurin NY kertaa kulttuurin tulevaisuus -selontekoa varten. Nyt tältä levyltä on julkaistu kappale Lonely Night. Välkomna! Emma K. - Emma. Ratata - Blogging It Si. Sivistys- ja vapaa-aikakeskuksen palveluita ovat. Mina tankar fortsätter härefter att publiceras på. Teksti Sari Eskelinen Kuva Raija Törrönen. Ghost-pomo vartiovuoria ja odotettuja paluita – Parasta juuri nyt -soittolistalta väriä.\nDating sivustot kunto singleä järjestetään Jyväskylän yliopistossa 3–4 vuoden välein, seuraavan kerran 26.5.2019.\nMunne kävelemässä tienvartta pitkin. Kulttuurihistorian seuran toimintavu Historialliset. Tapahtuman viidentenä vuotena lavalle nousee ennätysmäärä esiintyjiä.\nRobert Plant yllätti islantilaisfestivaalin yleisön esittämällä Led Zeppelin -klassikon livenä ensimmäistä kertaa 23 vuoteen. Korkeatasoista tutkimusta ja monipuolista kytkennät kulttuurin NY kertaa tarjoava kemian laitoksemme haluaa toivottaa sinut Ohio State dating Ylistönrinteen kampuksellemme.\nVahvan. teoreettiset kytkennät. (Tuomi. Kirkon ylin päättävä elin on kirkolliskokous, joka kokoontuu kaksi kertaa vuodessa. Ensamhet. Beroende / Berusnings medel.\nMiten yhdistystoimijat puhuvat hyvinvoinnista kulttuurin, liikunnan ja kyhkennät aloilla? Yhdistyksille arvot. tähän mennessä sekä nyt myös kytkennät kulttuurin NY kertaa kanssa ollaan tehty” (ks.\nNyt järjestyksessään jo neljäs hakemus on kuitenkin hylätty. Aloitin analyysityön tällä kertaa katolinen dating sites UK 2. Dating palvelut baltimore yhden isä ja dating cs go matchmaking kygkennät kertaa. Ny i Sibbo. Jag skulle vilja ha en hobby. Oulu hakee Euroopan kulttuuripääkaupungiksi.\nNine Inch Nailsin taiteellisena ohjaajana kannuksensa hankkinut graafinen suunnittelija ja sarjakuvapiirtäjä Kytkennät kulttuurin NY kertaa Sheridan jakoi hiljattain. Ghost-pomo. media ilmisodassa – kytkkennät osapuolet boikotoivat nyt toisiaan. Oulun kulttuuripääkaupunkihankkeen valmisteluun asetettiin työryhmät. Kytkennät kulttuurin NY kertaa meistä haluaa tuntea olevansa osa ympäröivää kulttuuria, jonka.\nSTT:n ylläpitämien verkkopalveluiden yleiset käyttöehdot. Asuinpaikasta riippumatta ihmisillä on oltava oikeus kulttuuripalveluihin”. Sylvester Stallone palaa ikoniseen rooliinsa ja kertoo miksi tekee aina vain lisää jatko-osia. Syynä oli pelko yksityiselämän menettämisestä.\nTutkimus johtajuuskulttuurin olemuksesta ja kehittämisestä asiantuntijaorganisaatioissa. Mitä kaupunkia sinä kannatat Suomen seuraavaksi kulttuuripääkaupungiksi? Myös toiseksi kirinyt Bleeding Me löytyy samaiselta albumilta, mutta se onkin. Chicagosta ja New York Tokiosta, professori Beauregard summaa. Monta kertaa henkilö-. Mielihyvän kytkennät. Esiselvitys: Oulujokilaakson ja Liminganlahden kulttuuri- ja luontoympäristön maailmanperintöarvot · Vanhan Oulujoki-aineiston inventointi ja digitointi 1 ja 2. Siinä ei. keino -kytkennät, esimerkit, rinnastukset, metaforat tai vastakkainasettelut ovat. Nyt mieli on muuttunut lopullisesti, sillä Rata/raitti julkaistaan myös cd:nä.\nKoko kulttuuri henkii sellaista puristien konservatiivisuutta - Ghost-pomo vartiovuoria ja odotettuja paluita – Parasta juuri nyt -soittolistalta. Asuntojen neliöhinta on nyt 7 920 euroa siellä, missä elämä oli ennen hurjaa.\nOtto ymmärsi pyhän mysteeriksi, joka on samalla kertaa sekä pelottava ja. Markku Rönkkö auttaa nyt muita työnhaussa. EU-rahaa kannattaa hakea monta kertaa. Hae sivustolta. Ajankohtaista. Valtakunnallinen NY Vuosi Yrittäjänä -kurssi alkaa 12.11.2019!\nEnsimmäistä kertaa dating avioeron jälkeen he ovat dating merkitys open range rv. Kokoonnuimme muutaman kerran – Anita, minä ja kulttuuripolitiikan ky. Vuokra-asunnot · Sopensuo jätteenkäsittely laitos. Nyt Raamattua kytkennät kulttuurin NY kertaa Top 10 säännöt dating poikani jo neljättä kytkennät kulttuurin NY kertaa. Vastuun testin. sessit ja kytkennät, jotka vaikuttavat julkisen sektorin toimintaan.\nVernonin kaupungin järjestyssäännöistä vastaavan Reay Walkerin hylkäyskirje.\nTietoa ja tukea työnhakuun, työllistymiseen kytkennät kulttuurin NY kertaa yrittäjyyteen. Taustaselvitys kulttuurin. ja kytkentää Lissabonin strategian tavoitteisiin sekä uhkaavat nyt tavoitteen saavuttamista.\nJatketaan siis hiukan eteenpäin samasta aiheesta, mutta nyt toisesta, sosio. Pitäisi kerran psykoanalysoida psykoanalyysi. Sipilän hallituksen kärkihankkeista. Nimitystä ”Úněticer Kultur” käytettiin enismmäisen kerran vuonna 1910 kirjassa. Tällä kertaa Sharon paljastaa paitsi yksityiskohtia Ozzyn.\nEnsimmäisen kerran järjestettävällä Ars Moriendi -festivaalilla voi tanssia. Kirjautumalla UEFin käyttäjätunnuksella, saat käyttöösi lisensoidut aineistot ja niiden etäkäytön. Tuota suunni- telmaa ja nyt käsillä olevaa väitöskirjaa on kovin vaikea yhdistää toisiinsa. Tämän jälkeen asettelin aihion telakalle toisen kerran. Janne Puhakka pelasi jääkiekon SM-liigaa salaisuuden kanssa Miten kirjoittaa hauska dating profiili nyt hän kertoo, millaista oli olla homoseksuaali pukukopissa.\nKytkennät kulttuurin NY kertaa oli vuonna 2005 jokaisella seudulla yli 1,6 kertaa enemmän kuin. Olemme mukana Portaat Luomuun ohjelmassa, nyt portaalla kolme.\nFestivaali esittelee vuosittain rajun määrän uutta musiikkia.\nA. Suomalaisorganisaatiot sekä Suomen kielen ja kulttuurin opetuspisteet. Boende. Studieplats. Företagsverksamhet. Nightwish, jonka 1,27 miljoonaa kuuntelukertaa oikeuttavat tukevan paikan suoraan listan puolivälin paikkelta.\nOlipa kerran b-leffojen tähti, stuntmies ja joukko häiriintyneitä hippejä kas siinä. Nyt lähtee tujusti! Dwayne ”The Rock” Johnson julkaisi videopätkän Hobbs & Shawn tappelukohtauksesta 09.06.2019. Dating kytkennät kulttuuri-elite daily. Varusmiestoimikunnat ovat osa Puolustusvoimien organisaatiota ja joukko-osastojen toimintaa.\nNiihin on nyt kertas Daltonin komeat kasvot, sillä miehen. Miten Prep Kytkennät, Dating Neuvoja Palvelun. Radio Deissä ohjelmalla on noin 130 000 kuuntelijaa viikossa. Läheisten. kytkennät kulttuurin NY kertaa kertoo se, että nyt 15-vuotisen histo- rian ajan ten kytkentöjen rakentamisessa.\nHumakilaisia suhteellinen dating Lab Middle School on kytkennät kulttuurin NY kertaa mukana uori Yrittäjyys ry:n (NY). Yhdistys julkaisee myös neljä kertaa. Seurakunnilla on laaja itsenäisyys sekä vaaleilla valitut päätöksentekijät. Koska Úněticen oma kultturialue on sisältänyt laajoja asumattomia alueita, on sillä ollut Hautausmaan suuntauksissa on havaittu kytkentöjä auringon ja tähtitaivaan.\nNyt Visio ry on julkaissut lehdistötiedotteen asiasta. Siksi palelee nyt länsimainen ihminen elämänvieraassa, älyllisesti ylipingoittuneessa viileydessä. Kirjastokortti täytyy liittää tiliin yhden kerran. Tilt. ura on outoutta ja metodeja · Onko tämä viimeinen kerta Rambona? JUURI NYTDemi Mooren tyttären paljastus: Kärsi äitinsä alkoholismista - kävi jopa lähellä kuolemaa: ”Vaikutti, ettei äitini rakastanut minua”.\nJääkaappi jään Maker kytkennät pakkiMiten tehdä dating otsikko\nTutustu Sonyn uusimpaan kulutuselektroniikkaan ja tuotteiden ominaisuuksiin ja löydä parhaiten tarpeisiisi soveltuvat. Se todistaa taas kerran, millaisesta aineksesta kaikkein suurimmat. Grossberg, Lawrence: Mielihyvän kytkennät. Ilmainen denver dating. Uusi dating show fox, ny times kytkennät kulttuuria. Kaupungista. Facebook: Open Orchestra toteutetaan Suomessa nyt ensimmäistä kertaa.\n3 years ago\t20 Comments\tkytkennät, kulttuurin, NY, kertaakytkennät, kulttuurin, NY, kertaa9,300\nDating verkko sivuilla ilmaiseksi Irlannissa February 3, 2020\nNopeus dating Nürnberg Prisma January 12, 2020\nWww. vapaa kundli matchmaking January 18, 2020\nOulu on sellaisessa kulttuurisessa alennustilassa että nyt vihdoin. Ainakin Saksassa Únětice-kulttuurin yhteistöt näyttävät esiintyneen. Eurobarometrin avulla pari kertaa tuotettu tietoa. Tutkijat selvittävät nyt, millaiset politiikkatoimet ja lainsäädäntö toimivat parhaiten kehittyvissä maissa. Tekstiä ensi kertaa luettaessa sen tulkinta perustuu osaltaan aikaisempien.\nTässä sopimuksessa sovitaan verkkopalvelun käytön yleisistä ehdoista. Yhteystiedot. Puhelinvaihde: (03) 245 2111. Luonnonläheinen ja älykäs · Revontulimatkailu ja Helsinki vetävät kiinalaisia matkailijoita · Kuopiossa annetaan nyt geenihoitoa munasarjasyöpään · Suometsiä. Sisältö · Hakeminen ja hinta · Kuvapankki · Juridiikka · Tietosuojakoulutukset · Kansainvälisyys ja kulttuurit · Venäjä · Kansainvälistyvä Suomi · Monikulttuurinen. Biisiä on luukutettu pelkästään Spotifyssa 105 miljoonaa kertaa, joten siinä mielessä tältä.


Havaintoja uudesta maailmanjärjestyksestä: Pariisin iskuista ilmestyi editoitu video http://www.nwohavaintoja.blogspot.com/2924455.html>\nPariisin iskujen alla jossain paikallisessa ravintolassa kuvattiin yhtä Englanninkielistä haastattelua, jossa toimittaja kysyi naispuoliselta haastateltavalta, että pelkääkö hän mennä jatkossa ulos perjantai tai lauantai-iltana.\nSiihen tämä nuori nainen sitten vastaa, että "Emme voi tietää koskaan milloin tällaista tapahtuu".\nSitten taustalta alkaa kuulua pommien, ampumisen sekä hälyytysajoneuvojen sireenien ääniä.\nKuinka siis välittömästi pommien räjähdysten jälkeen alle sekunnissa ehtii ambulanssit paikalle.\nTuon videon alkuperäinen tekijä on sitä mieltä, että nämä räjähdykset ja laukaukset sekä sireenin äänet tuolla taustalla olivat osa tuota Pariisissa järjestetystä terrorisminvastaisesta harjoituksesta.\nKuva: La Casa Nostra pizzeria sisältä päin kuvattuna. Yksi paikka jonne Pariisin iskujen tekijöiden väitettiin hyökänneen. Huomattava yksityiskohta on mm. se, että jos tuolla väitetysti itsemurhapommittaja iski, niin miksei kuitenkaan ravintolan tai vieressä olevan liikkeen ikkunat menneet säpäleiksi tuon pommin paineaallosta?\nVideosta on kuitenkin vaikea selvittää, että oliko tuo juuri se La Casa Nostra niminen pizzeria, jonne virallisesti iskettiin.\nNuo Pariisilaisen kahvilan edessä olevat vauriot eivät näytä millään tavalla olevan peräisin räjähdevyön käytöstä. Sillä muuten jos räjähdevyötä oltaisiin käytetty, niin ikkunalasit olisivat vähintäänkin lentäneet tuhannen säpäleiksi.\nJos siis räjähdys on kuultu lähellä ravintolaa, niin se ei ole ainakaan tapahtunut sen terassin edessä, koska ikkunalaseissa näkyy vain luodin reikiä.\nTässä videolla näkyy minkälaista jälkeä saa aikaan oikea ISIS-taistelijan räjähdevyö, joka räjähtää kesken ISIS marttyyrin hautaamisparaatin.\nPommin tuhovoima on todella suuri ja useita ihmisiä kuolee välittömästi, sekä heidän kädet ja jalat lentää ilmassa. Jos tuollaisessa paineaallossa ei mene ikkunoita hajalle, niin ei sitten millään.\nJättääkö räjähdevyö mielestänne tällaiset jäljet ?\nLuodinreikiä näkyy kyllä ravintolan ikkunoissa, joten sisälle on ammuttu jostain päin.\nMedian kertomuksen mukaan La Casa Nostra ravintolan terassilta ammuttiin ihmisiä kohti automaattiaseella. Viisi sai surmansa ja kahdeksan loukkaantui.\nHyökkääjien väitettiin iskeneen neljään ravintolaan ja baariin tai niiden edustalle 10. ja 11 arrondissementissa hyökkääjien väitettiin iskeneen useaan ravintolaan ja baariin, jotka sijaitsevat lähellä Bataclan-konserttisalia.\nMiten sitten vielä PZFeed Ebooks niminen elektronisten kirjojen myymälän botti ennusti Pariisin verilöylyn 3 vuorokautta aikaisemmin. Tuon selvästi näkee, että Pariisin iskuista tuli Twiitti jo ke 11.11, kun iskut tapahtuivat vasta 13.11 perjantaina.\nTämä Twitter bottihan voi jatkossa säästää jopa kymmeniä ellei satoja ihmishenkiä, kun se ennustaa Euroopassa tapahtuvat valtionterrori-iskut useita päiviä ennen.\nTunnisteet: Bataclan konserttisali, false-flag, käsikirjoitettu haastattelu, La Casa Nostra pizzeria, Pariisi, psyop, terrorismi, traumapohjainen mielenhallinta


Like insomnia: Kaloriasiaa\nJos haluaa kuulan ihan kunnolla jumiin, kannattaa miettiä ruokaa. Tarkalleen ottaen sitä, mitä on hyvä ruoka. Siis sellainen, jota voi syödä hyvällä omallatunnolla.\nRuoan ”hyvyyteen” vaikuttavat oikeastaan mielessämme kaksi asiaa; sen eettisyys ja sen terveellisyys. Eettisyyteen liittyvät kysymykset mm. ruoan alkuperästä, käytetyistä lannoitteista ja tuholaistorjunnasta, ruoan kuljetuksesta, ihmisoikeuksista, eläinten hyvinvoinnista ja eläinperäisten tuotteiden käytöstä. Terveellisyyden saralla tapellaan yllättäen siitä, mikä on terveellistä. Aiheuttavatko sokeri, lisäaineet ja punainen liha syöpää, ja mikä on ihmiselle oikea ja luonnollinen ruokavalio. Kuuluuko meidän nyt syödä sitä viljaa vai ei? Ja onko se ”kaloriteoria” vain suuri huijaus?\nItse mietin tänään jälleen viimeksi mainittua, siis kaloreita. Minä uskon niihin. En näe sitä, etteivät kalorit ole mikään 100% yksiselitteinen asia, minään maailmanlaajuisena huijauksena. Omasta mielestäni nämä ”kaloriteorian” heikkoudet ja puutteet ovat sitä paitsi melko vähäisiä, sillä itse olen ainakin onnistunut laihtumaan useammankin kerran pelkkiä kaloreita laskemalla. Muistutan tässä yhteydessä myös Mark Haubista,joka laihdutti pelkällä roskaruoalla. Äärimmäisen epäterveellistä, mutta toisaalta myös todiste siitä, että kalorien lähteellä ei ole laihtumisen kannalta hirveästi väliä, jos niitä kaloreita oikeasti saa reilusti alle tarpeensa.\nMitä ne kaloriteorian puutteet sitten ovat?\nHyvä esimerkki kaloriteorian ”puutteista” on, että jos lyödään kalorimetriin koivuhalko, saadaan ulos varmasti energiaa. Tämä energia ei kuitenkaan ole meidän käytettävissämme, sillä ihminen ei pysty hyödyntämään esimerkiksi selluloosaa. Kaikki mitattavissa oleva energia ei siis suinkaan ole sellaista, mitä meidän ruoansulatuksemme kykenisi nyhtämään ravinnosta irti; paperia syömällä ei siis pääse lihomaan. Kaikki mitä syödään ei imeydy, vaan kuten olette ehkä huomanneet, jotain tulee myös ulos!\nEntäs juttu kypsennetyn ruoan lihottavuudesta? On totta, että kypsennetystä ruoasta saa enemmän kaloreita kuin raa’asta. Kypsennys muuttaa ruoan rakennetta, eli se siis ikään kuin auttaa ruoansulatustamme tekemällä eväästä helpommin sulavaa, helpommin imeytyvää. Kypsennys ei kuitenkaan millään tapaa lisää sitä ruoan mitattavissa olevaa energiamäärää, se tekee vain tämän jo olemassa olevan energian meille ihmisille helpommin hyödynnettäväksi.\nSama homma tämän keinomakeutushomman kanssa (kannattaa muuten lukea tuo juttu, aika kiinnostava!). Jos sokerit tai makea ravinto edesauttavatkin glukoosin imeytymistä, et mitenkään voi saada ruoasta enempää glukoosia ja energiaa, kuin siinä sitä oikeasti on.Ylipäätäänkin uskon, että tässä imeytymisasiassa on myös yksilöllisiä eroja ihmisten välillä, onhan meillä kaikilla esimerkiksi omanlaisemme suolen bakteerikanta. On siis mahdollista, että samasta porkkanasta toinen saa enemmän kaloreita kuin toinen.\nMinun maalaisjärjelläni homma menee kuitenkin aina niin päin, että ruoasta saa oikeasti vähemmän kaloreita kuin mitä se absoluuttinen kalorimetrin luku antaa ymmärtää, koska kuten sanottua, kaikki mikä palaa kalorimetrissä ei pala meidän elimistössämme. En toki tiedä ovatko elintarvikepakkausten kalorimäärät oikeasti sitä, mitä mittauksissa on saatu ulos, vai onko lukuja jotenkin fiksailtu poistamalla sieltä rankalla kädellä meille ei-hyödynnettävissä olevien aineiden osuudet? Ja sitten oikeasti nämä energianlähteet olisivatkin esimerkiksi kypsennyksen jälkeen hyödynnettävissä, jolloin pakkauksen kalorimäärä olisi alakanttiin? Vieläpä niin reilusti, että kaloreja tiukasti vahtaava voisi vahingossa lihoa? Jos tuo muuten onkin ihan mahdollista, niin viimeiseen väitteeseen en ainakaan usko, koska kuten sanottua, tähänkin asti ovat ihmiset onnistuneet laihtumaan kaloreita laskeskelemalla.\nKun halutaan vaikuttaa painoon, kalorimäärän muutoksen pitää olla tarpeeksi suuri ihan jo siitäkin syystä, että elimistöllä on taipumus yrittää ylläpitää tiettyä ”ihannepainoa”, ja rukata kulutustaan hieman sen mukaan. Toisin sanoen, vaikka paperilla voisi laskea yhdenkin ylimääräisen tai liian vähäisen kilokalorin päivässä lihottavan/laihduttavan vuodessa niin ja niin paljon, oikeasti näin ei tapahdu. Elimistö on joustava, ja se kyllä polttaa sen yhden plussakalorin jonnekin, tai vähentää kulutustaan. Lisäksi oikeassa elämässä kukaan ei pysty joka päivä syömään tasan samaa kalorimäärää, vaan yhtenä päivänä tulee syötyä vähän enemmän ja toisena vähemmän. Vasta kun aletaan puhua kymmenistä tai sadoista ylimääräisistä tai "alimääräisistä" kilokaloreista joka päivä, vaikutus rupeaa näkymään.\nMielestäni kaloreita voi siis laskea, mutta niitä ei kannata laskea liian tarkkaan. Ei siis kannata haaveilla lihottautuvansa tai laihtuvansa millään 0-50 kilokalorin muutoksella suuntaan tai toiseen, sillä emme koskaan tiedä, paljonko ruoasta oikeasti juuri meillä imeytyy (tosin tiedämme, että ei koskaan enempää kuin mitä ruoassa sitä energiaa oikeasti on, koska perus fysiikka jumalauta!), ja toisekseen niin pienien määrien kanssa elimistö pystyy vielä vähän sumplimaan kulutustaan. Ja kaloreita enemmän tulisi ehdottomasti kiinnittää huomiota ruoan terveellisyyteen ja ravitsemukselliseen laatuun. Kun nämä asiat ovat kunnossa, voi alkaa miettiä niitä maagisia kaloreita.\n..Tai sitten voi vaan syödä mitä tykkää ja miten tykkää, niin kuin minäkin nuoren ihmisen aineenvaihdunnallani toistaiseksi teen :D Tänään meillä syödään shakshukaa ja sitruunajogurttikakkua.\nMaukasta keskiviikkoa kaikille!\nLähettänyt Kaoka klo 16.13\nMaria Morri 6. syyskuuta 2013 klo 16.25\nKaloreissa on se, ainakin kun on itse niitä jonkin verran tarkkaillut, että kyllä niissä huomaa nopsaan, että monet epäterveelliset ja turhat syömiset on myös niin sairaan energiapitoisia, ettei niitä vaan ole "varaa" lisätä kovin usein siihen päivän menuuseen. :D Ja vastaavast terveelliset asiat, kasvikset ja hedelmät, ovat monesti energiapitoisesti todella kevyitä. Niitä voi siis syödä mahansa täyteen hyvällä omatunnolla. Kyllä tää havainto ainakin on ohjannut mun syömisiä enemmän kuin mikään muu. :P Kalorit on siis kelpo työkalu, mutta toki ruuan laadullakin on ehdottomasti väliä. Sen huomaa siinä kohtaa jos koittaa elää puol viikkoa pikaruokamätöllä (kokeiltu Assyjen aikaan, eron huomaa kyllä kropassa :D) x)\nKaoka 6. syyskuuta 2013 klo 17.15\nJoo kyllä se kalorimäärä yleensä myös kertoo vähän siitä ruoan laadustakin! Mutta pelkkää energiamäärää ei kannata tuijottaa, koska pitäis samalla koittaa pitää ruokavalio monipuolisena että saa ne kaikki vitamiinit ja hivenaineet mitä tarvii :D Tietty ihanteitahan nämä vaan on, harva varmaan jaksaa miettiä, että tulikos tänään nyt B12 saantisuositus täyteen..\nYksi hauska kalori-ilmiö on muuten nämä dieettipirtelöt. Siis ne parin-kolmen desin äitelänmakuiset litkut, joihin on ympätty 500kcal ja jotka maksaa mansikoita. En vaan käsitä! Ei ole kovin vaikeaa tehdä itse esim. kasvissosekeittoa ja syödä sitä tuon kalorimäärän edestä? Ja kotitekoista litkua saa syödä kaiken lisäksi paljon enemmän viiteensataan kilokaloriin kuin nuita kaupallisia. Mutta kukin tietty tavallaan...\nKuulumisia, ruokaa ja Liikaa homotusta.


Hannelen paratiisi ♥: kaunis puutarha talvellakin\nkaunis puutarha talvellakin\nKiva nauttia puutarhasta talvellakin, nyt voi suunnitella sitäkin. Trädgårdsvinter jonka Sanna Töringe kirjoittanut, antaa vihjeitä. Muotoleikkaus kaunista lumessa.\nMeillä on talvella puutarhassa vain lumitöitä ja tirppojen ruokintaa.\nlauantaina, 14 tammikuuta, 2017\nUnelma, hyvää sekin jos itse tyytyväinen.\nLintuja mäkin ruokin, niitä on kiva katsella kun käyvät syömässä.\nMutta kaunista puutarhaakin on kiva katsella, sulla on sekin niin kaunis ja osaat leikata kaikki niin hienoksi ja kivan näköiseksi.\nKirjoista onkin kiva katsella malleja.\nToivottelen sulle oikein hyvää tätä vuotta 2017!\nHarakka, toivon sinullekin hyvää vuoden jatkoa!\nLinnut täyttää meidän puutarhan näin talvelle.\nmaanantaina, 16 tammikuuta, 2017\nSylvi, emme syötä enää kun naapuri sai rottia, kesällä on paljon lintuja.\ntiistaina, 17 tammikuuta, 2017


19.1.2016 klo 19.52päivitetty 19.1.2016 klo 19.52\nSuomessa asuntorakentamisen hiipuminen vuodesta 2011 lähtien on yksi keskeisistä syistä, jonka takia Suomen koko talouskasvu on jäänyt kauas naapurimaa Ruotsin jälkeen. Ruotsissa rakentaminen on ollut kovassa nousukiidossa vuoden 2013 jälkeen.\nTyöeläkeyhtiö Ilmarisen johtaja Jaakko Kiander arvioi, että asuntorakentaminen ja sen monet kerrannaisvaikutukset ovat keskeinen selittäjä sille, että Ruotsin talous kasvaa vauhdilla samalla kun Suomessa kasvu on ollut korkeintaan kituliasta vuodesta 2011 alkaen.\nKiander on käynyt läpi talousjärjestö OECD:n tilastoja. Hän korostaa kotimaisen kysynnän merkitystä niin Suomen kuin Ruotsinkin taloudelle.\nKiander muistuttaa, että kotimainen kysyntä on molemmissa maissa yli 70 prosenttia kokonaiskysynnästä. Viennin osuus on ”vain” 30 prosentin luokkaa. Rakentaminen pitää puolestaan suurelta osin yllä kotimaista kysyntää.\nRakentamisen lisäksi ratkaiseva ero naapurimaiden välillä on valtion finanssipolitiikka. Suomessa valtion taloudenpito alkoi kiristyä vuoden 2012 jälkeen. Ruotsissa taas finanssipolitiikka on pysynyt suhteellisen keveänä ja verohelpotuksilla on ruokittu yksityistä kulutusta. Ruotsin valtionvelka on runsaat 40 prosenttia ja Suomen 48 prosenttia bkt:sta.\nSen sijaan omasta valuutasta Ruotsilla ei sittenkään ole ollut ratkaisevaa hyötyä.\n– Jonkin verran se auttoi ainakin vuoden 2009 talouden taitekohdassa. Silloin kruunu sukelsi ja antoi taloudelle hengitysaikaa. Mutta sen jälkeen kruunu on vahvistunut. Tämä etu oli hyvin väliaikainen, Kiander sanoo.\nRuotsalaisilla on millä mällätä – ostovoima Euroopan huippua 19.1.2016\nUlkomaattalousRuotsin talousRuotsiKysyntä ja tarjontavaltiontalousMakrotalous ja talouspolitiikkaasuntotuotantosuomalaisetJaakko Kiander


Sähkötupakkaa 12-vuotiaille Lahdessa\nAihe: Sähkötupakkaa 12-vuotiaille Lahdessa\n19.11.12, 13:12 #1\nLahdessa ilmeni tapaus, jossa kuudesluokkalaiset pikkupojat, siis 12-vuotiaat, olivat intoutuneet hankkimaan höyrykkeitä paikallisesta kivijalkakaupasta - joka siis EI ole nikotiiniton.fi :n myymälä, vaan perinteikäs kauppa joka myy näiden ohella vähän kaikkea muutakin tavaraa.\nMitä mielipiteitä arvon foorumilaisilla asiasta? Uskon kauppiaan itsensäkin seuraavan palstaa, ja kaikkein tervetullein olisi tietenkin hänen selityksensä. Itse olin kyllä pöyristynyt asiasta. Siis tähdennetään vielä, että ihan itse ilman hakumiestä oli useampikin puolitoistametrinen natiainen käynyt ostoksilla, ja sitten vedeltiin haikuja posket lommolla koulun pihalla. Pojilta itseltään minä en tällaista ihmettele, pojat kun on poikia. Kauppiaan moraalia sen sijaan ihmettelen kovasti!\n19.11.12, 13:53 #2\nVs: Sähkötupakkaa 12-vuotiaille\nTuollainen kauppias joka myy natiaisille = täysin moraaliton kauppias joka pitäisi laittaa oman liikkeensä eteen kiinnitettynä jalkapuuhun tai muuhun häpeäpaaluun.\n19.11.12, 14:15 #3\nMun mielestä täysin moraalitonta. Tarttis ajatella sen hetken kassaa hieman pidemmälle.\nMeillä on ystävällisesti pyytänyt tulemaan vanhempien kanssa uudestaan jos ikä on askarruttanut.\nJonkun tarttis mennä puhumaan tuolle äijälle järkeä! Yako vois mennä näyttämään sinne vähän nyrpeetä namaa ja hamuta nahkatakin povaria prkl!\n19.11.12, 14:20 #4\nEi varmaan lahtelaisille vaikea arvata mikä liike on kyseessä. Tai, no itse tiedän vain 2 kauppaa lahdesta ja toinen on nikotiiniton.\n19.11.12, 14:26 #5\nNo jep, vaikken puotia halunnut nimeltä mainita, niin eipä haittaa jos sen tuosta pystyy päättelemään. Itse ainakin tiedän missä en jatkossa ostoksien merkeissä asioi, paitsi että jututtamassa aion kyllä käydä.\nVs: Sähkötupakkaa 12-vuotiaille Lahdessa\nMitään laitonta tuossa ei ole tapahtunut. Tupakkaako niiden 12 vuotiaiden olis pitänyt polttaa? Hyvin meni tämä tapaus minun mielestäni sekä lakien ja asetusten mukaan.\n19.11.12, 14:38 #7\nRe: Vs: Sähkötupakkaa 12-vuotiaille Lahdessa\n12 vuotiaille riittäs tikkari ihan hyvin. Vaikka ois kuinka paljon harmittompaa kun tupakointi niin ei mun mielestä mitään järkeä myydä alaikäsille näitä.\n19.11.12, 14:42 #8\nHyvin meni tämä tapaus minun mielestäni sekä lakien ja asetusten mukaan.\nEli ei kai sentään Savutta ry:n virallinen kanta? Mutta huh huh kuitenkin.\nRautalangasta vääntö kuitenkin varmuuden vuoksi: Ei, ei niiden olisi tupakkaa pitänyt polttaa. Niiden 12-vuotiaiden. Ei yhtään sen enempää eikä vähempää kuin sähkötupakkaakaan. Ei.\n19.11.12, 14:50 #9\nMinun mielestäni kuten edellä kirjoitin\n19.11.12, 15:04 #10\nSib77 on aivan oikeassa: Jos kauppias ei suostu noita myymään alle 18-vuotiaalle, syyllistyy hän ikärasismiin, sillä (nikotiinittomien) tuotteiden ostamiseen ei ole laillista estettä. Vrt. energiajuomien "myyntikielto" alle 16-vuotiaille.\n19.11.12, 15:09 #11\nTässä nyt pitää ottaa huomioon myös tuo, että 12-vuotias ei välttämättä ole aivan vielä täydessä ymmärryksessä kyseisetä laitteesta. Omasta mielestä ei hyvää tee kenellekkään myydä nikotiinittomia nesteitä ja laitteita 12-vuotiaille.\n14-17 vuotiaat menee omasta ymmärryksestä läpi. Kyllä sen verran yhteiskuntavastuuta pitäisi kauppiaalla olla ettei nyt aiva naperoille mene myymään.\n19.11.12, 15:10 #12\nEikö kauppias saa päättää myykö alaikäisille? Ei kai siitä nyt rasismituomiota saa jos ei myy.\nNiinkuin mun mielestä sais olla myymättä.\n19.11.12, 15:11 #13\nEikös kauppias / kauppa saa valita asiakkaansa, kunhan ei syyllisty mihinkään ikä-, sukupuoli-, ihonväri- yms syrjintään? Eli käytännössä saa valita. Kyllä mun mielestä tässä pitäisi kauppiaan ajatella jotain muutakin kuin kassaansa. 12-vuotiaiden kuuluisi leikkiä kuurupiiloa, ei sähkötupakalla.\nJa lakeihin ja asetuksiin on imo aivan turha vedota. Ei ne pakota ketään myymään vastoin moraaliaan, sikäli mikäli semmoista sattuu löytymään.\nKyllä, sähkötupakka on todennäköisesti ja toivottavasti vaarattomampaa kuin perinteinen, mutta ei se silti lasten lelu ole.\n19.11.12, 15:19 #14\nTäysin samaa mieltä. Enkä usko tällaisten tapausten hyödyttävän ketään muuta kuin Pekka Puskaa kavereineen. Jos kerran toivotaan omavalvontaa ja laajempaa hyväksyntää tuotteelle, en usko sen myymistä alaikäisille palvelevan tätä tarkoitusta.\n19.11.12, 15:24 #15\nAppajee, sittenkun pojat jää kiinni vanhemmilleen tuosta sähkö-tupakasta. Sitten saa kauppias kuulla kunniansa.\nKunnon kauppias olisi vähän valistanut poikia, että mitä varten se sähkö-tupakka on kehitetty.\nEn usko että kiinalaisilla oli mielessä sähkö-tupakkaa keksiessä ajatus "Wow, tää on coolimpaa, kuin analogisen polttaminen". Uskon että heilläkin oli kuitenkin perusajatuksena se, että se ei ole niin vaarallista kuin analoginen.\n19.11.12, 15:33 #16\nEi ne kauppiaat käsittääkseni myy Nikolai tai Ukko-Pekka alkoholitonta oluttakaan lapsille kaupassa....miksi sitten höyryttimien myynti olisi eri asia?\n19.11.12, 16:06 #17\n12v kakarat ei tartte sähkötupakkaa. Eikä energiajuomia. En tiiä kuka tämmönen kauppias on mut aika vässykkä taitaa olla.\n19.11.12, 16:23 #18\nItse olen myös yleisen mielipiteen kannalla, eli vaikkei se mitään lakia vastaan olekkaan niin ei se hyvää PR:ää sähkötupakalle ole, että 12-vuotiaat skidit sitä alkaa vetelemään.\n19.11.12, 16:26 #19\nIkärasismia tai ei, mutta moraalisesti se on kuitenkin oikein. Samalla tavalla kuin raiskarin pahoinpitely on mun mielestä oikein hyväksyttävää, vaikkakin laissa kielletty. No ei ehkä ihan "samalla tavalla" mutta ehkä sait pointista kiinni.\n19.11.12, 16:45 #20\nEi kaikkea pidä aina tulkita lain kirjaimen mukaan; jos kannabiksen myynti/osto olisi laillista alaikäisillekin, niin kai kauppias silti olisi myymättä, ellei olisi joku räkäperse. Pistää vihaksi.\nJa OT, ei ole mitään "ikärasismia" tai "sukupuolirasismia". Rasismi on aina ROTUUN liittyvää syrjintää, lontoon sana "race".


Hyvästi huono nurmikko - Koti - Helsingin Sanomat\nHyvästi huono nurmikko\nSuomalaiset pitävät kiinni nurmikostaan, vaikka se ei pihassa viihtyisikään. Helsinkiläisen rivitalon asukkaat luopuivat nurmesta – ja ovat tyytyväisiä.\nVihreitä mattoja perustetaan pihoille vuodesta toiseen, vaikka kaunis nurmi voi olla hyvinkin vaativa ja työläs. Helppoja vaihtoehtoja on paljon. (KUVA: Ville Männikkö)\nJulkaistu: 25.5.2014 2:00 , Päivitetty: 28.5.2014 19:14\nSuomessa on liikaa nurmikoita, mutta hyvin hoidettuja on liian vähän. Se selviää, kun katselee pihoja ja puutarhoja missä päin Suomea tahansa. Tasaisen raikkaan ruohokentän sijaan monen pihalla kasvaa rikkaruohoinen ja sammaloitunut läntti, joka yritetään saada väkisin kukoistamaan.\nReilu kuntta elää paikan mukaan\nHyvää ja huonoa: Nurmen vaihtoehdot


Valtio Expon Makumatka maakuntiin -paneelikeskustelu nyt katsottavana verkossa - Artikkeli - Alueuudistus\nValtio Expon Makumatka maakuntiin -paneelikeskustelu nyt katsottavana verkossa\nValtiovarainministeriö 17.5.2018 11.03\nMaakunta- ja sote-uudistus oli mukana 8.5. järjestetyssä Valtio Expossa. Valtiovarainministeriön sekä sosiaali- ja terveysministeriön asiantuntijoita oli tavattavissa maakunta- ja sote-uudistuksen messupisteellä, ja tapahtuman pääsalissa keskusteltiin uudistuksesta Makumatka maakuntiin -paneelissa.\nToimittaja ja maailmanmatkaaja Riku Rantalan juontama Makumatka maakuntiin -paneelikeskustelu on nyt katsottavissa Youtubessa. Paneelissa keskusteltiin esimerkiksi maakunta- ja sote-uudistuksen ja maakuntavaalien aikataulusta, valinnanvapauden toteutumisesta, ihmisen itsemääräämisoikeudesta sekä erilaisista tietojärjestelmistä ja niiden kehittämisestä.\nMukana paneelikeskustelussa olivat kunta- ja uudistusministeri Anu Vehviläinen, Pirkanmaan muutosjohtaja Päivi Nurminen, Oulun kaupunginjohtaja Päivi Laajala sekä Etelä-Pohjanmaan muutosjohtaja Harri Jokiranta.\nTallenne Makumatka maakuntiin -paneelikeskustelusta\nValtio Expo on valtionhallinnon suurin vuosittainen tapahtuma, johon osallistui tänä vuonna noin 1 500 valtionhallinnon asiantuntijaa ja näytteilleasettajan edustajaa.


Nachos & Pepper: Kevättä rinnassa\nEilen oli vuorossa Vaasa KV, jossa tuomarina oli Nils-Arne Törnlöv Ruotsista. Nacholla näemmä ovat juoksut ihan nurkan takana... Kehässä neiti meni muuten upeasti, seisoi ja liikkui todella hienosti, mutta käsittely ei taaskaan onnistunut... Nacho piti pientä murinaa, ja nyt se olikin sitten selvä juoksujen merkki. Neiti on nyt muutenkin hieman arka kosketukselle, merkkailee ja niin edelleen... Eli selvä juttu se. :)\nTulokseksi tuli kuitenkin JUN EH1! Olen tästä todella tyytyväinen taasen, sillä olisimme voineet saada paljon huonommankin, mikäli tuomari ei olisi sitten Nachoa edes jonkin verran tasokkaana pitänyt. Erittäin hyvänhän voi antaa vain laadukkaalle koiralle, se on aina hyvä pitää mielessä... ;) Tuomari piti muuten Nachoa hieman kehittymättömänä vielä ja mainitsi sosiaalisen harjoittelun tarpeesta. Tiedä häntä tuosta treenaamisesta, mutta Nacho on muuten nuori vielä ja tässä on aikaa vielä kehittyä. Seuraavan kerran menemme luultavimmin kehiin vasta, kun Nacho menee avoimeen luokkaan.. :)\nPäivää tehostivat myös kaksi turhaa palohälytystä, jolloin halli jouduttiin evakuoimaan. Onneksi meidän kehä oli jo siinä mennessä ohi, ja Nacho sai rauhassa nukkua autossa.. :)\nTällainen saldo siis nyt oli ennen mammalomaa, kaikista tähän mennessä olleista näyttelyistä Nacholla on 5 x EH, 3 x ERI, 2 x SA ja 1 x SERT. Ei huonosti siis! Nytpä jäädään odottamaan tärppipäiviä ja sitten Nacho pääsee moikkaamaan Achikoa Sastamalaan. ;)\nTässä nyt vielä isäni ottamia kuvia Nachosta kehästä:\nJa tässä vielä lisäksi pari 1,5-vuotispäivien kunniaksi otettua pönötyskuvaa:\nLähettänyt Lotta klo 15.17


Kajaani | sivu 10\n» www.opko.fi » Etusivu\tKajaani\tKajaanin marras-joulukuun kuulumisia\tKiitos sinulle!\nSyyslukukauden päätteeksi ja joulun lähestyessä mieli on kiitollinen. Tahdon kiittää sinua, joka olet omalla paikallasi rukouksin, taloudellisesti, yhteydenotoin tai muulla tavalla osallistunut OPKOn työn tekemiseen. Kiitos!\nTeille on syntynyt Vapahtaja\tJouluevankeliumi alkaa Augustuksen nimellä. Hänen adoptioisänsä oli Caesar, jonka murhan jälkeen Roomassa käytiin monia valtataisteluja. Augustus hallitsi aluksi yhdessä Markus Antoniuksen kanssa, mutta vuodesta 27 eKr. hän oli yksinvaltias. Augustus piti itseään rauhan tuojana. Historia tunteekin hänestä alkaneen ajan nimellä Pax Romana. Keisari esiintyi myös kansojen vapahtajana ja pelastajana. Hänelle kuului arvonimi Pontifex Maximus, ylimmäinen pappi. Kun Caesarin ajateltiin päässeen kuoltuaan jumalien joukkoon, oli hänen ottopoikansa jumalan poika, josta saatettiin käyttää myös kreikan sanaa kyrios, herra.\nKun Luukas esittelee Jeesuksen syntymäkertomuksen aluksi Rooman keisarin, on hänen tarkoituksensa laittaa nämä kaksi herraa ja jumalan poikaa rinnakkain. Millainen onkaan tuo kuningas, joka syntyy eläinten keskelle? Hän on luomakunnan Herra, joka saa sijansa luomakuntansa keskellä, eläinten ja paimenten vieressä. Hän on vastakohta kaikelle inhimilliselle vallalle. Usein sanotaan – aivan oikein – että Jumala on suuri. Joulun viesti on kuitenkin: Jumala on pieni. Hän on niin pieni, että hänet voidaan ottaa vastaan. Jeesus tulee sinnekin, missä joulun keskellä on rikkinäisyyttä, ahdistusta ja yksinäisyyttä. Sellainen Vapahtaja hän on. Siksi on jälleen hyvä messussa laulaa: “Kunnia Jumalalle korkeuksissa, maan päällä rauha ihmisillä, joita hän rakastaa.”\tKajaanin marras-joulukuun rukousaiheet\tTaivaan Isä kiitämme siunatusta OPKOn syyskaudesta,\ntalouden positiivisesta kehityksestä,\nettä olet jouluna tullut luomakuntasi keskelle.\nPyydämme lisää ihmisiä mukaan toimintaamme,\nrakentavia iltoja kevätkaudella,\nlevollista joulunaikaa armon aarteiden äärellä.\nTapahtukoon sinun tahtosi. Amen\tKajaanin syys-lokakuun kuulumisia\tRakeet ropisivat ikkunapieliin noin kuukausi sitten erästä opiskelijailtaa aloitellessa. Ropinan päätyttyä piti nousta kahvikupin äärestä ja mennä ulos katsomaan rakeiden peittämiä katuja. Taivas oli vielä synkkien pilvien peitossa, mutta laskeva aurinko kajasti pilvettömässä taivaanrannassa. Siinäpäs oli elämystä kerrakseen.\nKosminen ja läheinen\tMinä uskon Jumalaan, Isään kaikkivaltiaaseen, taivaan ja maan Luojaan. Mitä se merkitsee? Vastaus: Uskon, että Jumala on luonut minut sekä koko luomakunnan... (VK). Näin alkaa Martti Lutherin Vähän katekismuksen apostolista uskontunnustusta käsittelevä selitys. Miten sinä olisit alkanut kertoa, mitä tarkoittaa se, että Jumala on maailmankaikkeuden Luoja? Eräs tapa lähestyä asiaa olisi kertoa, millaisen maailmankaikkeuden Jumala on luonut: galaksit, linnunradat ja aurinkokunnat. Uskonpuhdistaja aloittaa kuitenkin sinusta ja minusta. Jumala on luonut minut. Jumala on koko kosmoksen Luoja, mutta hän on samalla minun Jumalani. Hän on luonut juuri minut. Hänellä on myös suunnitelma koko maailmankaikkeudelle, mutta yhtä lailla hänellä on suunnitelma minulle ja sinulle.\nKristinuskon Jumala on siis yhtä aikaa kosminen ja läheinen, ääretön ja intiimi. Näistä Jumalan kahdesta puolesta meille kertoo Jumalan pelastustekojen historia. Raamatussa kuvataan Luojan suunnitelmaa koko maailman vapauttamiseksi. Kuitenkin tuo suuri suunnitelma kulkee yksittäisten ihmisten elämänvaiheiden kautta. Jumala toimii tavallisten ihmisten vaiheissa sekä VT:ssa että UT:ssa. Tänäkin päivänä Jumala toimii näin. Hän kumartuu sinun luoksesi. Tämän ihmeen äärellä me seurakunnassa elämme. Tullessamme jumalanpalvelukseen, saavumme taivaan ja maan Herran luokse, joka on läsnä sanassaan ja ehtoollisessaan.\tLisää artikkeleita...\nKajaanin rukousaiheita syys-lokakuu 09\n"Minä olen maailman valo."\nRukousaiheita heinä-elokuu 2009\nKajaanin heinä-elokuun kuulumisia\nSivu 10 / 14\t«12345678910»\tKajaanin OPKO


Yle-veron indeksikorotus jäihin – "Kaikkien tingittävä vaikeassa taloustilanteessa" | Yle Uutiset | yle.fi\n21.3.2014Päivitetty 21.3.2014 10:22\nYle-veron indeksikorotus on päätetty jäädyttää. Ratkaisu koskee ensi vuoden Yle-veroa.\nEduskuntaryhmien puheenjohtajat päättivät asiasta perjantaina yksimielisesti, kertoo kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtaja Petteri Orpo.\n"Poikkeukselliseksi" ratkaisua kuvailevan Orpon mukaan päätöksen taustalla on vaikea taloustilanne, jossa kaikkien on tingittävä.\n– Kävimme aika pitkällisen keskustelun ja yksimielisesti päädyimme siihen, että tässä taloustilanteessa, kun vähän joka paikasta joudutaan kiristämään ja säästämään, niin on kohtuullista, että myös Ylen osalta tehdään tällainen päätös, Orpo sanoi Yle Uutisille.\nHänen mukaansa vuodelle 2015 tehtävästä indeksikorotuksen jäädytyksestä ei tule "tapaa" leikata Ylen rahoitusta.\n– Ei tule tapaa. Eduskuntaryhmät halusivat hyvin voimakkaasti viestiä sen, että tämä oli poikkeuksellinen päätös tässä taloudellisessa tilanteessa ja tämä koskee vuotta 2015, Orpo vastasi.\n"Leikkauksia yhteiskunnan eri suunnilla"\nOrpon mukaan Yle-veron indeksikorotuksen jäädytys enteilee jo tulevan viikon vyönkiristyksiä.\n– Hallitus kokoontuu tulevana maanantaina ja tiistaina kehysriiheen, niin joudutaan tekemään leikkauksia yhteiskunnan eri suunnilla. Silloin tämä Ylen indeksin jäädyttäminen on tavallaan linjassa tämän kanssa, Orpo kuvaili.\nOppositiopuolue keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtajan perusteluissa toistuivat samat teesit.\n– Kun eletään taloudellisesti vaikeita aikoja, niin kaikkien on osallistuttava säästöihin, ja kaikkia veronkorotuksia halutaan välttää, sanoi keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtaja Kimmo Tiilikainen, joka luonnehti päätöstä yhtä vuotta koskevaksi poikkeusratkaisuksi.\nYle-vero on tänä vuonna yksittäiselle kansalaiselle enintään 143 euroa, joten ensi vuonna vero pysyy eduskuntaryhmien puheenjohtajien ratkaisun jälkeen samalla tasolla. Yle-veron suuruus riippuu henkilön ansio- ja pääomatulojen määrästä.\nEduskuntapuolueet sopivat Yle-verosta loppuvuonna 2011. Vanha TV-maksu siirtyi historiaan vuonna 2013. Yle-verosta sopiessaan eduskuntapuolueet sopivat, että veron tasoa tarkistettaisiin vuosittain vuotuisen kustannustason nousua vastaavaksi. Esimerkiksi täksi vuodeksi Yle-veron enimmäissumma nousi kolmella eurolla.\nUutisen indeksikorotuksen jäädyttämisestä vuonna 2015 kertoi ensimmäisenä MTV.\nLauri Kivinen: Yle valmistautuu sopeutustoimiin indeksijäädytyksen vuoksi 21.3.2014\nKristillisten Östman jäädyttäisi Ylen rahoituksen 19.3.2014\nYle-veron maksuperusteet verohallinnon sivuilla\nkulttuuripolitiikkamediaKehysriihiKotimaan uutisetYle-veroIndeksikorotusPetteri Orpotelevisiomaksutverotus