22.6.2020Mikkelin taidemuseon vuoden 2021 nykytaiteen biennaalin taiteilijat on valittu\nMikkelin 2021 M_itä? – Nykytaiteen biennaaliin haettiin teosehdotuksia teemalla paras mahdollinen maailma Etelä- ja Pohjois-Savon sekä Pohjois-Karjalan taiteilijoilta. Määräaikaan mennessä teosehdotuksia tuli 65 taiteilijalta tai taiteilijaryhmältä. Biennaalin teema on erityisen ajankohtainen juuri nyt, tulevaisuuden näyttäytyessä epävarmana. Dystooppisten tulevaisuuskuvien vastapainoksi tarvitsemme utooppista ulottuvuutta, parasta mahdollista maailmaa, jossa ongelmille on keksitty ratkaisut. Taide itsessään on arvokasta, mutta myös […]\n25.2.2020Taide on aktivismia ja aktivismi on taidetta – Puhetta taiteesta keskiviikkona 4.3.\nPuhetta taiteesta -tilaisuudet jatkuvat Mikkelin taidemuseossa keskiviikkona 4. maaliskuuta. Jari Tamminen piirtää kuvan nyky-yhteiskuntamme kipupisteistä mainoksista tuttua muotokieltä hyödyntäen. Globaalien tuotantoketjujen, ilmastonmuutoksen, kolonialismin sekä eläinoikeuskysymysten kaltaiset abstraktit aiheet siirtyvät kuluttajien arkiseen kokemusmaailmaan mainosten kautta. Puhetta taiteesta -tilaisuudet johdattavat tuoreiden taideilmiöiden ja ajankohtaisten taidekeskusteluiden pariin. Puhe taiteesta auttaa ymmärtämään, arvioimaan, närkästymään ja ihastumaan taiteesta. Tapahtumat ovat avoimia keskustelutilaisuuksia, […]\n12.12.2019Taidemuseon vuosi 2020 tarjoilee monipuolisia näyttelyitä\nMikkelin taidemuseon vuoden 2020 vaihtuvat näyttelyt tarjoavat jälleen monipuolisia taidekokemuksia. Ensimmäinen näyttely alkaa helmikuussa. 21.2.–10.5.2020 VUOSTÁ! VASTAAN! ja Häiriköt-päämaja 2010-luvulla on nähty täysin uudenlaisia puheenvuoroja keskustelussa saamelaisten asemasta suomalaisessa yhteiskunnassa. Taide ja aktivismi ovat löytäneet uudenlaisia tapoja lomittua keskenään ja tämä näkyy esimerkiksi taiteilija-aktivistiryhmä Suohpanterrorin tuotannossa. Populaarikulttuuria, propagandakuvastoa ja mainosten muotokieltä yhdistelevistä teoksistaan tunnettu ryhmä […]\n21.11.2019Taidemuseon uudessa näyttelyssä Tiitus Petäjäniemi leikittelee arjen kuvauksilla\nMikkelin taidemuseon näyttelyvuoden päättää kuvataiteilija Tiitus Petäjäniemi. Näyttelyssä on laaja katsaus Petäjäniemen maalauksia ja grafiikkaa. Uusimpien teosten rinnalla nähdään myös aiempaa tuotantoa, vaikka kyseessä ei olekaan perinteinen retrospektiivi, vaan ”lähes retrospektiivi” kuten taiteilija itse toteaa. Taiteilija Tiitus Petäjäniemi korostaa, että hänen teoksissaan tekijän ja katsojan välinen ero jää pieneksi. Tulkinta voi olla mitä tahansa, mutta […]\n9.10.2019Equal Art Mikkeli -tapahtuma järjestetään Stellassa 19.10.\nMikkelin kaupungin vammaisneuvosto yhteistyössä Invalidiliiton kanssa järjestää Equal Art Mikkeli-tapahtuman lauantaina 19.10. kello 12 – 14 kauppakeskus Stellan Tähtitorilla. Tapahtumalla halutaan tuoda esille erilaista vammaisten henkilöiden taidetta teemalla Taide kuuluu kaikille. Pääkirjaston Mikkeli-salissa järjestetään tapahtumaan liittyen ajalla 10.10. – 3.11. vammaisen taiteilijan Jenni-Juulia Wallinheimo-Heimosen tilataideteosnäyttely Täydellisyyden häirintää. Lukemisen unelmavuoden merkeissä kirjastolla esitellään samanaikaisesti äänikirjoja liittyen […]\n19.9.2019Värikkäät ryijygraffitit valtaavat taidemuseon\nMikkelin taidemuseon syksy on käynnistynyt Soft Graffiti -näyttelyllä. Taiteilija Niina Mantsinen yhdistää teoksissaan perinteisen käsityötekniikan ja urbaanin katutaiteen. Pohjois-Karjalasta kotoisin oleva Mantsinen on saanut aiheensa jo olemassa olevista graffiteista ympäri Eurooppaa. Jokainen teos on tehty yhteistyössä graffititaiteilijan kanssa. Graffititaiteen tekniikka ja traditiot kiehtovat taiteilijaa. – Olen jo pitkään seurannut graffitikulttuuria ja olen valinnut teokset omista […]


Naisten EHT 17.12 - Ylikerroin.com\nTänään on 20.06.2018, 19:14.\nNaisten EHT 17.12\nViesti Kirjoittaja TheFan » 17.12.2006, 15:39\nSaksa-Ruotsi o5,5 1,85 playit 2/5\nTasoeroa aika paljon, ruotsilla runko sama kuin olympialaisissa, kun taas saksalla yks ihan kohtuullinen kenttä joka osaa piettää kiekko, muuten aika harmaata massaa. Saksa aika tasoissa Suomen nuorten joukkueen kanssa kun taas Ruotsi jonku verran parempi kuin Suomen naisten maajoukkue. Tasoitusvedoissa ei oikein maistunu mutta tämä hiukan paremmin. Toivotaan että Kim Martin ei oo maalilla ni Saksaki sais pari maalia tai ees yhen. Kuitenkin Ruotsi tekee aika monta joten näillä mennään...


Kaukomara: Päivän väri: punainen\nJuha Heikkinen 9. toukokuuta 2012 klo 18.39\nKyllä se tuommoinen rypistys ottaa koville hengityselimille, oli siitepölyä tai ei. Itekin yskin koko matkan kotiin ja vasta illemmalla alkoi tilanne stabiloitumaan. On se tempoilu kovvoo hommoo!\nMikko S 9. toukokuuta 2012 klo 23.08\nSiitepölyt tuntuu tosiaan silmissä ja hengityksessä. Mulla lähti toinen piilolinssi eilen tempoilussa irti, tuskin "kovan" vauhdin takia! Taitaa jäädä linssien käyttö nyt vähemmälle.\nPia 10. toukokuuta 2012 klo 20.53\nJupis, kyllä tosiaan tuntui hengityselimissä se ajaminen. En arvannutkaan että pölyä on niin paljon liikkeellä. Ja kovaa oli homma. Onneksi tarkka aikakin oli tallessa, vaikkei tuloksissa heti näkynytkään...\nMikko S, oliko sulla kuitenkin ajolasit päässä? Ihme juttu että piilolinssi irtoaa. Toivottavasti oli kertakäyttölinssi! Toisaalta minullakin valui vettä silmistä melko lailla. Illalla piti vielä siivota koko kämppä että sain sentään sisällä oireet vähän helpommiksi. Melko nopeasti se keltainen peite laskeutuu tasaisille pinnoille avonaisesta ikkunasta!


Sanko ja lapio | Ympyräkenttä\nSanko ja lapio\njäykkä, matala laatikko\nvesiväri maalit ja harjat\n1. Piirrä ämpäri ja lastalla valkoiseen pahviin, leikkaa ne sitten pois.\nTee yksi tällainen sarja jokaiselle lapselle.\n2. Anna jokaiselle lapselle lanka 25 cm.\n3. Laita hiekkaa nokkakuppiin. Aseta matala laatikko lähelle.\n4. Kannusta lapsia koristamaan pahvikauhat ja lastat värikynillä.\n5. Anna pienokaisen maalata ämpärit ja melat vesiväreillä, luoda kuvioita sateenkaaren väreissä kauhoille.\n6. Kysy lapsilta, niin, että ne peittävät pahvikauhojen keskikohdan valkoisella liimalla.\n7. Auta pienimpiä kaatamaan hiekkaa liimalla tahriintuneelle pahville (tee se jäykän laatikon päällä).\n8. Pyydä lapsia sitomaan langanpalalla jokaisen kauhan kahvaan pahvilastan.\nEdellinen viestiIlta isälleSeuraava viestiSeisova purjevene


Finglish by Susanna: December 2015\nLähettänyt LifeInLondonBy Susanna klo 00:30 1 comment: Linkit tähän tekstiin\n"Taas valkeata jouluaa..."\nNiinpä, vaan turhia taitavat olla toiveet. Joulukuu on ollut täällä Englannissa poikkeuksellisen lämmin. Lämpötilat ovat olleet suomalaisittain jopa kesäiset, päivälämpötila noin 15 asteen molemmin puolin, ja yötkin ovat olleet niin lämpimiä, että autoa ei ole yhtä aamua lukuunottamatta tarvinnut skabailla. Kuulemma lämpimin talvi 70 vuoteen. On jopa niin lämmin, että narsissit kukkivat Lontoossa, monta kuukautta etuajassa.\nMeidän pihallamme eivät kuki narsissit, mutta olen tuota puutarhani ylpeyttä, magnoliaa, seurannut, ja tuolta se näyttää. Hiukan huolestuttaa, että mitä jos tuo nyt pukkaa ihan tosissaan kevätkasvuun ja kukintaan - ja sitten tuleekin kovat pakkaset?\nSäätieteilijät tosin lohduttavat, että kylmempää ilmaa ei ole luvassa, ja että näillä mennään koko talvi. Mikäpä siinä, kyllä tämä kelpaa. En varsinaisesti kaipaa talvitakkia ja -saappaita. Kunpa vain sade lakkaisi ja aurinko pilkahtelisi hiukkasen useammin...\nNiin, ja ensi vuodesta tulee kuulemma sitten ennätyslämmin.\nBBC: Why is it so mild?\nLähettänyt LifeInLondonBy Susanna klo 09:23 No comments: Linkit tähän tekstiin\nLähettänyt LifeInLondonBy Susanna klo 12:34 No comments: Linkit tähän tekstiin\nTäällä Englannissa ystävien muistaminen kortilla on todella tärkeää. Työpaikalla kerätään nimet synttärikorttiin kaikille ja joka vuosi, ja jouluna tietysti annetaan kaikille joulukortit töissä ja ystäväpiirissä. Ja sähköpostikortteja ei tietenkään lasketa, vaan ihan oikeaa pahvia sen on oltava. Korttien tekeminen ei nyt kuitenkaan niin kovasti houkutellut, teki mieli puuhailla jotain muuta. Sain syksyllä sopivasti käsiini kivan käsityöohjeen, joten joulukorttipajan sijaan meillä olikin tänä vuonna virkkausnurkkaus, jossa syntyi kortin kylkeen joulutervehdykseksi tällaiset jutut.\nPienet joulusukat, juuri sopivat kahdelle suklaakonvehdille. Nämä on siis virkattu, käytin jumbolankaa ja kutosen virkkuukoukkua. Tosi helpot ja nopeat tehdä eli vielä ehtii jouluksi. Käsityöohje kokonaisuudessaan on joulukalenteri, jossa näiden sukkien lisäksi on myös pieniä käsineitä, mutta minä siis nyt innostuin tällä kertaa vain näistä sukista - ja suomalaisesta joulusuklaasta. Ohjeen voi ladata ilmaiseksi täältä (englanniksi).\nLähettänyt LifeInLondonBy Susanna klo 11:28 4 comments: Linkit tähän tekstiin\nItsenäisyyspäivään on minulla kuulunut jo vuosia joulunajan ensimmäiset joulutortut. Niin tänäkin vuonna, tosin hiukan ulkosuomalaisella vivahteella, sillä kun Suomalaisen Kirkon joulumyyjäiset jäivät tänä vuonna väliin, niin mistäänhän en tietenkään saanut käsiini luumumarmeladia. Onneksi kun hätä on suurin, ovat Suomi-Äidit lähellä - facebookissa. Sieltähän sitten poimin vinkin jos toisenkin sen oikeanlaisen hillon keittoon.\nJep, tänä vuonna joulutorttuihin tuli ihan omatekoista luumumarmeladia, ja on muuten helppoa ja hyvää. Paikallisesta taikinalevystä tulee 12 pientä joulutorttua, ja ne olivat meidän kolmen hengen taloudessamme kadonneet (kaksi on vielä jäljellä) muutamassa tunnissa. Juniorikin söi peräti kolme!\nKeitä kattilassa noin 10 kpl/100 g kuivattuja luumuja noin puolessa desissä vettä (lisäilin vettä pitkin keittämistä, yhteensä meni varmaan desi), lisää joukkoon puolisen desiä sokeria, pieni kanelitanko ja tilkkanen vaniljauutetta. Keitä sekoitellen noin 20 min, kunnes luumut ovat pehmenneet ja seos mukavan sakeaa. Soseuta halutessasi sauvasekoittimella, itse en tätä tehnyt, koska olin jo leikellyt luumut pienempiin osiin ja ne olivat pehmenneet niin, että rikkoutuivat ihan kapustallakin. Terästin marmeladia vielä pienellä tilkalla appelsiiniuutetta, ja se sopikin siihen erinomaisesti. Ensi kerralla kokeilen suositeltua tähtianista. Kardemummaa en täältä löytänyt kaupoista mistään, mutta se kuulemma myös sopii erinomaisesti.\nTunnisteet: herkutellen, meillä leivotaan, Suomi mielessä\nMeillä alkoi naapurustossa jo heti kuun vaihteessa jouluvalojen ripustus, ja monessa talossa näkyy olevan jo kuusikin koristeltuna. Joulukuusikauppa käy täällä nyt vilkkaana, täällähän voi niitä oikeita joulukuusia ostaa myös ruukkuun istutettuna, jolloin kestävät hiukan pidempään.\nMeilläkin ripustettiin jo jouluvaloja, mutta ei vielä pystytetty joulukuusta. Viime vuonna Simba-kissa kiipeili siihen siihen malliin, että hermot alkoi jo olla koetuksella. Joulupuuhissa kokeilin nyt ensimmäistä kertaa tällaista joulumausteilta tuoksuvaa tunnelmanluojaa. Tämä syntyi kuivatuista appelsiineista ja mandariineista, kanelitangoista ja tähtianiksesta. Hedelmien kuivausohje on Kotivinkistä, tosin noita saa ainakin täällä ostaa ihan valmiiksi kuivattuina askartelukaupastakin.\nKäyttämäni naru näyttää tässä hiukan rujolta, hassua, sillä luonnossa se ei minua häiritse yhtään, päinvastoin. Se on siis ihan ohutta juuttinarua, ei mitään merimiehenköyttä, niin kuin tuosta voisi ehkä kuvitella. Sen sijaan olisi varmaan voinut käyttää ihan ompelulankaa tai metallilankaa, tai kuumaliimalla ehkä pysyisi ilman lankojakin. Ensi kerralla sitten toisenlaiset viritykset, tänä vuonna tällaisilla tunnelmilla. Ulko-oven jouluseppele kaivetaan esiin heti, kunhan nämä myrskytuulet täällä väistyvät.\nKävin pitkästä aikaa vähän tuulettumassa Lontoon taide-elämässä. Kun koti ja työ ovat suurkaupungin ulkopuolella, tulee aika harvoin lähdettyä tuonne suurempaan vilinään näyttelyihin tai muihin juttuihin. Syksyllä seikkailimme keskustaan toki muutaman kerran koko perheen voimin, mm. Ripleylle, Ai Weiwein näyttelyyn ja kävimmepä Towerin linnassakin, mutta kyllähän se niin on, että jos haluaa ihan oikeasti nähdä jonkin näyttelyn, ei sinne ehkä kannata ottaa mukaan tuollaista vaahtosammuttimen kokoista, energistä pientä poikaa.\nEikä tähän tämänkertaiseen näyttelyyn taida kannattaa ottaa miestäkään mukaan. Kävin nimittäin Victoria & Albert -museossa katsomassa kenkiä! Shoes - pleasures and pain on kyllä ns. tyttöjen juttu. Vaikka mukana näyttelyssä on myös muutamat miesten kengätkin, ovat ne kyllä täysin sivuosassa, kun päähuomion vievät toinen toistaan kimaltavammat, korkeammat, futuristisemmat tai muutoin huikeammat naisten kengät. Näyttelyssä oli valokuvaus täysin kielletty, joten valitettavasti minulla ei ole teille näyttää esimerkkejä näyttelyssä olevista taideteoksista, mutta sanonpa vaan, että kyllä kannattaa käydä. Diorit, Louboutinit, Pradat, Westwoodit... Oijoi.\nLisää tästä näyttelystä täällä, esillä tammikuun loppuun.\nJos et ehdi tähän näyttelyyn, niin ei hätää, Victoria&Albert -museossa on aina esillä mielenkiintoisia designiin ja muotiin liittyviä näyttelyitä, esimerkiksi aion vielä ennen joulua ehtiä katsomaan Fabric of India -näyttelyn ja samoin ajatuksena on katsastaa intialaisia aarteita Bejewelled Treasures -näyttelyssä. Ja perusnäyttelytkin ovat kyllä ihan katsomisen arvoisia, ilmainen sisäänpääsy. Esillä muotia ja muotoilua plus blingblingiäkin löytyy jalokivihuoneista. Vaikka täällä en ihan niin usein käykään, on tämä Tate Modernin ohella ihan lempparimuseoitani.\nV&A:n vieressä on muuten pari muutakin todella mielenkiintoista museota, joihin voi vaikka lähettää muun perheen siksi aikaa, kun itse koluaa V&A:ta. Eikä kannata unohtaa museokauppaa...\nTunnisteet: Lontoo, Matkailun merkeissä, nähtävyyksiä\nSiirtyminen sisätiloihin jatkuu ja samalla siis kodin sisustaminen. Huolellisesti tehty suunnitelma (lue: oho, katsopas, kun on aika vierinyt, tarttiskos tässä tehdä jotain...?) kotitoimistomme sisustuksesta on saatu vihdoin (melkein) toteutettua.\nKotitoimiston haasteena on sen ihan naurettavan pieni koko. Huone siis on yksi talomme makuuhuoneista ja kooltaan noin 2 x 2 m - eli suomalaisten standardien mukaan ei siis käsittääkseni huone ollenkaan. Onneksi tätä huonetta ei meidän taloudessamme tarvita ihan oikeaan makuuhuonekäyttöön, sen sijaan siitä kalustettiin kahden aikuisen työhuone.\nKaksi pientä työpöytää sai väistyä, kun seinää vasten kiinnitettiin pöytälevy, jonka ääreen me molemmat mahdumme tietokoneinemme. Pöydän alle hankittiin molemmille pienet laatikostot, samaa sarjaa, kuin huoneessa jo aiemmin ollut vähän isompi laatikosto. Tämän huoneen väritystä ei tarvinnut miettiä, valkoisuus avartaa pientä huonetta.\nHuoneen seinille on matkalla pari vuosien varrella Tate Modernista ostamaani printtiä, joista toinen on tämä Matisse. Valitettavasti kaupasta oli tietysti juuri nyt tämänkokoiset valkoiset kehykset loppu, enkä halunnut mustia, joten odotamme täydennystä sinne kaupan hyllylle. Ihan valmiiksi ei huone siis vielä tullut (onko sisustus koskaan valmis?), tuolitkin varmaankin vielä uusitaan jossain välissä. Mutta kyllä tässä kelpaa tehdä niin töitä kuin harrastuksiakin.\nEi ehkä siltä näytä, mutta huone toimii myös vierashuoneena. Ensimmäinen vieras on jo siinä yönsä nukkunut. Ai missäkö? No, pöydälläpä tietysti!\nTunnisteet: kotitoimistolla, sisustuksia, Työn touhussa, Uusi koti\nMinä ja puhelin emme aina ole se kaikkein paras yhdistelmä. Mies usein huokaa, että minulle on ihan turha soittaa, kun en kuitenkaan vastaa. Ja niinpä se kyllä onkin, puhelimeni on äänettömällä enkä siis todellakaan huomaa, kun minulle soitetaan. Enkä itsekään juuri puhelimellä soita kenellekään, enemmänkin puhelin on minulle väline muuhun viestintään. Luen sähköposteja, facebookia, instagramia, viestitän whatsappissä, selaan nettiä. Appsejäkin on käytössä muutama.\nMinulle ei myöskään ole kovin tärkeää, että käytössäni on se viimeisin malli. Puhelimen vaihto tapahtuu minun tapauksessani oikeastaan vain pakon edessä. Ja nyt sitten tuli sellainen pakko.\nEi vielä se, että alkuvuodesta pudotin puhelimeni yhdessä melkein tyhjän kahvimukin kanssa roskikseen, ja tämän kahvikylvyn seurauksena puhelimeni lataaminen oli välillä hiukkasen arvailujen varassa, mutta se, että eräänä kauniina syksyisenä iltana lenkillä ollessani pudotin puhelimeni asfalttiin. Edelleen puhelin kyllä toimi - yllättävää kyllä - ihan hienosti, mutta nyt totesin, että ehkäpä voisi olla aika luopua tästä hyvinpalvelleesta kaverista. Vaihtoa helpotti, että Mies sai töistä uuden puhelimen viestillä, että tästä lähtien firmassa sitten käytetään vain näitä - ja siis Miehen piti luopua muutaman kuukauden ikäisestä omasta kännykästään. Hyvä ajoitus, Susanna kiittää - ja kiukuttelee uuden puhelimen asetusten ja tietojen siirron ja kaiken muun mahdollisen asiaankuuluvan kanssa - käynnissä on tiivis Android-maailman opiskelu.\nMuutamassa vuodessa puhelinten koko on kasvanut aika paljon, mikä on tietysti minunlaiseni käyttäjän kannalta ihan mukava juttu. Samoin kuulemma kamera on tässä uudessa paaaljon paljon parempi, sepä nähdään talven mittaan käytössä ja esimerkiksi siellä Instagramissa, jossa olen nimellä lifeinlondonbysusanna.\nMillainen puhelimen käyttäjä sinä olet? Onko puhelin sinulle puhelin vai oletko appsihirmu? Mitä ominaisuutta tai sovellusta et vaihtaisi?


Array ( ) Futsalkausi on ovella - Fs Feeniks\nFutsalkausi on ovella\nOn lokakuu, ja Feeniks-tiput alkavat viritell� jokasyksyisi� sirkutuksiaan. Syksy on tuonut tullessaan futsalin takaisin kaikkien kunniallisten urheiluihmisten huulille. Futsalseura Feeniks on ilmoittautunut j�lleen alueelliseen Kakkoseen ja piirin omaan Kolmoseen. Seuran johtokunta on kokouksessaan asettanut kauden viralliseksi tavoitteeksi kaksi mitalisijaa ja yhden mestaruuden. Viime vuoden tuplahopea ei siis saisi j��d� yhden kauden hurmioksi.\nUutena valloituksena Feeniks l�htee yhdell� joukkueella mukaan futsalin Suomen Cupiin, jossa arpaonnesta riippuen voidaan saada aika napakoita treenimatseja alle sarjakautta silm�ll� pit�en. Vastustajiksi avauskierroksille lienev�t tarjolla ainakin Kakkosesta tuttu Riverball, Kaakon piirin Ry�k�leet ja PEPO sek� tietysti paikalliset liigajoukkueet Riemu ja KaDy.\nPalloliiton It�-Suomen piiri palvelee futsal-kansaa j�lleen laadukkaasti, ja on julkaissut reaaliaikaisen ilmoittautumistilanteen alueelliseen futsal-Kakkoseen. It�-Suomessa onkin k�ynniss� jonkinlainen futsalin nousukausi, sill� piirist� l�ytyi j�lleen uusia joukkueita kokeilemaan onneaan aluesarjassamme. Feeniks saa korkata pari kovaa pohjoiskarjalaista vastustajaa, kun Liperist� kotoisin oleva Yl�myllyn Yll�tys sek� Joensuun Jippo ovat ensi kertaa mukana mittelem�ss� piirien v�lisest� mestaruudesta ja noususta valtakunnalliseen Ykk�seen.\nJoensuun talousalueelta on mukana nyt per�ti nelj� joukkuetta, kun Yll�tyksen ja Jippon neitsytmatkojen lis�ksi SC Riverball ja PoPS-78 jatkavat sarjassa. Id�n viisikon t�ydent�� Varkauden Hukka-Pallo, joka oli yksi viime kauden positiivisia yll�tt�ji� pysyen loppuun asti k�rkinelikon tuntumassa tasokkaassa sarjassa. Kaakon puolelta mukana on tuttu nuorisojengi Ri-Pa Young Boys. Keskisuomalainen edustus sarjassa tarjoaa jotain vanhaa ja tuttua, mutta my�s uutuuden vieh�tyst�. Feeniks, LPK ja Kolmen Tolpan Dynamo jatkavat viimevuotiseen tapaan saaden rinnalleen liigaseura Liikunnan Riemun reservijoukkueen sek� JoSePan Joutsasta.\nJoukkuetietoja ei ole viel� vahvistettu. Jos ennakkotieto t�sm��, sarjassa palloilee kaiken kaikkiaan 11 joukkuetta. N�in ollen Feeniksin edustukselle tiedossa lienee per�ti 20 ottelua, joista ainakin 13 pelattaneen Jyv�skyl�n alueella. Otteluohjelmasta tiedotetaan fsfeeniks.com:ssa heti sen julkaisemisen j�lkeen. Feeniks on treenannut nyt kuukauden verran, ja uusia kasvoja on n�hty harjoitusvahvuudessa ilahduttavissa m��rin. Pelaajasopimuksista tiedotetaan niin ik��n l�hemp�n� kilpakauden alkua.


Tilastokeskus - 3 Suuret asumiskustannukset rasittivat harvemmin kuin EU-maissa keskimäärin\nEtusivu > Tilastot > Tulonjakotilasto > 2019 > tuloerot (kansainvälinen vertailu) > 3 Suuret asumiskustannukset rasittivat harvemmin kuin EU-maissa keskimäärin\n3 Suuret asumiskustannukset rasittivat harvemmin kuin EU-maissa keskimäärin\nAsumiskustannusrasitteisten kotitalous- ja henkilöosuudet olivat lähes samat kuin edellisvuonna (kuvio 7). Suuret asumiskustannukset rasittivat vuonna 2019 noin 172 800 kotitaloutta eli 6,2 prosenttia kaikista kotitalouksista. Asumiskustannusrasitteisiin kotitalouksiin kuului 206 800 henkilöä, 3,8 prosenttia kotitalousväestöstä.\nKuvio 7. Kotitaloudet (%) asumiskustannusten tulo-osuuksien mukaisissa ryhmissä 2002–2019, nettomääräiset asumiskustannukset\nAsumiskustannukset ovat suuret silloin, kun ne ovat yli 40 prosenttia kotitalouden käytettävissä olevista rahatuloista. Tietoon ei lueta saatuja asumistukia. Määritelmä 1) perustuu EU:n tilastolaitoksen Eurostatin tulo- ja elinolot -tilastoon (EU-SILC, Statistics on Income and Living Conditions). Viimeisimmät vertailukelpoiset tiedot ovat saatavissa tutkimusvuodelta 2019 (tilastovuosi 2018; Eurostatin avaintaulukot : Housing cost overburden rate). Suomi kuului niiden seitsemän maan ryhmään (Irlanti, Kypros, Malta, Slovenia, Unkari, Viro), joissa asumiskustannusrasitteisia oli suhteellisesti vähiten, noin 2-4 prosenttia kotitalousväestöstä. Asumiskustannusrasitteisia oli EU-28 maissa keskimäärin 10,1 prosenttia kotitalousväestöstä tutkimusvuonna 2019.\nAsumiskustannusrasitteisten kotitalous- ja henkilömäärien kasvut taittuivat vuonna 2015. Edeltävinä vuosina 2013–2014 ne olivat olleet suurimmillaan, jolloin asumiskustannusrasitteisten kotitalousosuudet olivat yli 7 prosenttia ja henkilöosuudet lähes 5 prosenttia. Niiden kotitalouksien määrä, jotka käyttivät asumiseen vähemmän, mutta silti yli 30 prosenttia käytettävissä olevista rahatuloistaan, oli vuosina 2013–2018 lähes yhtä suuri, noin 16 prosenttia kotitalouksista. Vuonna 2019 osuus oli noin 15 prosenttia.\nSekä kotitalouksien, joiden asumiskustannukset olivat suhteellisen suuret, että niihin kuuluvien henkilöiden määrät kääntyivät kasvuun 2000-luvun jälkipuoliskolla molemmilla raja-arvoilla (asumiskustannusten tulo-osuus yli 30 % tai 40 %). Edeltävänä aikana määrät olivat pienempiä. Esimerkiksi vuonna 2005 kotitalouksia, joilla asumiskustannusten tulo-osuudet olivat yli 40 prosenttia, oli 5,4 prosenttia kotitalouksista, ja joilla tulo-osuudet olivat yli 30 prosenttia, 12,7 prosenttia kotitalouksista.\nAsumiskustannusrasitteisten kotitalouksien määrä, joilla nettomääräisten asumiskustannusten tulo-osuus ylitti 40 prosenttia, oli vuonna 2019 noin 9 prosenttia pienempi kuin vuonna 2014. Henkilömäärä oli noin 18 prosenttia pienempi. Vuosia 2008 ja 2009 lukuun ottamatta asumiskustannusrasitteisten kotitalouksien määrä kasvoi viime vuosikymmenen puolivälistä lähes yhtäjaksoisesti vuosiin 2013–2014. Vuoden 2014 jälkeen lukumäärät olivat pienemmät. (Kuvio 8.)\nKuvio 8. Asumiskustannusten tulo-osuus yli 30 % tai 40 %, kotitaloudet ja henkilöt 2002–2019\nAsumiskustannusrasitteisuus väheni vuodesta 2014 vuoteen 2018 niillä kotitalouksilla, joilla asunnon hallintasuhteena oli vuokra-asunto. Vuokra-asunnoissa asuvista kotitalouksista oli asumiskustannusrasitteisia 17,2 prosenttia vuonna 2014 ja 13,9 prosenttia vuonna 2018. Vuonna 2019 osuus kääntyi lievään kasvuun, ja se oli 14,7 prosenttia. Asumiskustannusrasitteisten henkilöosuus oli samoin vuokra-asunnoissa hieman edellisvuoden lukua suurempi, se oli noin 10,9 prosenttia. (Tulonjakotilaston tietokantataulukot.)\nKahden vuoden liukuvien keskiarvojen perusteella asumiskustannusrasitteisten, vuokra-asunnoissa asuvien kotitalouksien määrä oli noin 4 prosenttia ja henkilömäärä noin 9 prosenttia pienempi vuosina 2017–2019 verrattuna vuosiin 2013–2014. Vuodesta 2016 asumiskustannusrasitteisten ja vuokra-asunnoissa asuvien määrät silti kasvoivat hieman. (Kuvio 9.)\nKuvio 9. Asumiskustannusten tulo-osuus yli 40 %, kotitaloudet ja henkilöt asunnon hallintasuhteen mukaan 2003–2019, 2 vuoden liukuvat keskiarvot\nKuviossa 10 on esitetty asumiskustannusrasitteisten osuudet pienituloisista kotitalouksista (ks. Pienituloisuus ) asunnon hallintasuhteen mukaan vuosina 2005 ja 2010–2019. Vuonna 2019 pienituloisista kotitalouksista kaikkiaan 20,4 prosenttia oli asumiskustannusrasitteisia. Pienituloiset erosivat asunnon hallintasuhteen mukaan siten, että vuokra-asunnoissa 29,5 prosenttia ja omistusasunnoissa 7 prosenttia kotitalouksista oli asumiskustannusrasitteisia. Vuokra-asunnoissa asumiskustannusrasitteisten kotitalousosuus oli vajaat kolme prosenttiyksikköä pienempi kuin vuosina 2013–2014 (32 %). Edeltävällä ajanjaksolla oli pienituloisten ja vuokra-asunnoissa asuvien kotitalouksien asumiskustannusrasitteisuus ollut vähäisempää.\nKuvio 10. Asumiskustannusten tulo-osuus yli 40%, kotitaloudet (%) pienituloisista ja muista kotitalouksista asunnon hallintasuhteen mukaan 2005, 2010–2019\nTarkasteltaessa asumiskustannusrasitteisten henkilöiden määrää kotitalouden elinvaiheen mukaan, kuului suuri enemmistö, yli 70 prosenttia yhden henkilön kotitalouksiin. Noin kymmenes asumiskustannusrasitteisista henkilöistä kuului lapsiperheisiin vuonna 2019. Kaikista yhden henkilön kotitalouksista 11,6 prosenttia oli asumiskustannusrasitteisia vuonna 2019. Osuus oli suurin nuorimmassa ikäryhmässä, alle 35-vuotiaiden kotitalouksissa, 19 prosenttia. 35–64-vuotiaiden ja 65 vuotta täyttäneiden yhden henkilön kotitalouksissa osuus oli noin 9 prosenttia. Asumiskustannusrasitteisia oli alle keskimäärän (6,2 %) muissa kotitalouden elinvaiheen mukaisissa ryhmissä.\nISSN=1795-8121. tuloerot (kansainvälinen vertailu) 2019, 3 Suuret asumiskustannukset rasittivat harvemmin kuin EU-maissa keskimäärin . Helsinki: Tilastokeskus [viitattu: 25.6.2022].


Viva Anytime lasinen teekannu terässihdillä 1 L - Kokkiman.com verkkokauppa\nViva Anytime lasinen teekannu terässihdillä 1 L\nUutta pohjoismaalaista muotoilua nuorilta suunnittelijoilta.\nViva Skandinavia Anytime teekannu on sekä tyylikäs että käytännöllinen. Lasisen teekannun viimeistelee silikonista ja teräksestä valmistettu kansi. Teräksisen teesihdin reiät on suunniteltu riittävän pieniksi estämään teemurujen pääsyn teeveteen. Tee teehetkestäsi taidetta!\nViva Scandinavia -sarjan tuotteet edustavat uutta pohjoismaalaista muotoilua. Sarjan tuotteissa yhdistyvät pelkistetty, funktionaalinen muotoilu ja innovatiivisuus. Viva Scandinavia työskentelee nuorten lahjakkaiden muotoilijoiden kanssa luodakseen jokaiseen kotiin sopivia designtuotteita.\nViva Skandinavia Anytime teekannu on sekä tyylikäs että käytännöllinen. Lasisen teekannun viimeistelee silikonista ja teräksestä valmistettu kansi. Teräksisen teesihdin reiät on suunniteltu riittävän pieniksi estämään teemurujen pääsyn teeveteen. Tee teehetkestäsi taidetta!Viva Scandinavia -sarjan tuotteet edustavat uutta pohjoismaalaista muotoilua. Sarjan tuotteissa yhdistyvät pelkistetty, funktionaalinen muotoilu ja innovatiivisuus. Viva Scandinavia työskentelee nuorten lahjakkaiden muotoilijoiden kanssa luodakseen jokaiseen kotiin sopivia designtuotteita.


Kaksi näkemystä näytelmän kirjoittamisesta\nLuin keväällä kaksi näytelmänkirjoituskirjaa. Ensimmäisenä oli Stuart Spencerin The Playwright’s Guidebook, josta ajattelin, että sen täytyy olla selvästi parempi. Kirja korostaa sitä, että näytelmissä pitää olla action. Ja toisin kuin hehkuttamassani leffakirjoitusoppaassa, jossa action tarkoittaa asioiden tekemistä (vs. puhuminen), action tarkoittaa sitä, että hahmot haluavat vastakkaisia asioita.\nToinen kirja, Jeffrey Hatcherin The Art and Craft of Playwriting, ei sykähdyttänyt alkuun yhtään. Sen tiedot osoittautuivat kuitenkin käytännönläheisiksi ja siinä on paljon esimerkkejä ja analyysia tunnetuista näytelmistä (toisessa ei ole yhtään). Huvittavana yksityiskohtana siinä analysoidaan Watergate-skandaalia “näytelmänä”, sekä rakennetta/hahmoja/juonta jne että nauhoilta litteroitua dialogia – jota myös parannellaan! Siinä on myös useiden näytelmäkirjailijoiden haastatteluita.\nTässä kirjassa selitetään myös erittäin havainnollisesti, mitä Aristoteleen kuusi näytelmän elementtiä oikeasti tarkoittavat ja miten niitä hyödynnetään käytännössä. Tämä tuntui tosi hyödylliseltä. Toisessa kirjassa Aristoteleen opeista puhuttiin selvästi vähemmän.\nEn osaa sanoa, kumpi kirjoista on oikeasti parempi tai hyödyllisempi, vaikka The Playwright’s Guidebook on ehkä mielenkiintoisempi luettava – sekä paljon tyylikkäämpi ja melkein kaksi kertaa toista paksumpi. Siinä käsitellään myös enemmän näytelmän muokkaamista ja tuotantovaihetta, tosin jälkimmäistä koskevat neuvot eivät välttämättä hyödytä suomalaista kirjoittajaa.\nMolemmissa kirjoissa on runsaasti harjoituksia, ensinmainitussa hieman enemmän. Muuten ne ovat varsin erilaisia ja siten täydentävät hyvin toisiaan.\nOlen tyytyväinen, että luin molemmat. Lukujärjestyskin oli varmaan suunnilleen oikea. Muille kuin näytelmiä (esim. romaanit ja elokuvat) kirjoittaville The Playwright’s Guidebook voisi olla jossain määrin hyödyllinen, mutta toista kirjaa tuskin kannattaa lukea, ellei oikeasti aio kirjoittaa näytelmää.\nSilti jäi mieleen monia kysymyksiä ja asioita, joita kummassakaan kirjassa ei käsitelty, esimerkiksi oman romaanin tai muun valmiin tarinan muokkaamisesta näytelmäksi ei puhuttu. Myöskään kohtauksien pituutta/määrää ei käsitelty. (Tästä sain myöhemmin suomalaiselta ammattilaiselta kommenttia, että nykynäytelmissä kohtaukset tuppaavat olemaan todella paljon lyhempiä kuin vanhemmissa.)\nSaturday, September 15th, 2012, by Maija Haavisto and is filed under "Elokuva, TV ja teatteri, Kirjoittaminen, Muiden kirjat, aristoteles, dialogi, kirja-arvostelut, kirjoittamisoppaat, näytelmän kirjoittaminen, näytelmät, tietokirjat". You can leave a response here, or send a Trackback from your own site.\n« Kohotan maljan || Paralympialaisten jälkeen »


Palkkapäivä Lainat No Credit Check: Clever Varajäsen Ko - BARRIER of FEAR\nForum BARRIER of FEAR Strona Główna -> REGULAMIN -> Palkkapäivä Lainat No Credit Check: Clever Varajäsen Ko\nPalkkapäivä Lainat No Credit Check: Clever Varajäsen Ko\nOletko lainaa pankista tuloja varten Laajennettu aika kun se on mahdollista palauttamaan se alussa alentaa kiinnostusta takaisinmaksu ? Rahastot aina siihen asti palkkapäivä etukäteen olisi asuntolaina että saatat lainaa vain päivän kun ostat jopa tulevina palkkapäivä ja antaa sen takaisin päästä eroon maksu taakkaa . Huono luotto-lainat voi olla saatavilla kaksi erilaisia ?? lainat ja vakuudettomat menetelmä. pikku ystävä palkkapäivä etukäteen rahoitus ei liikunta tahansa kahva noin kuluttaja ja niin , heti luotto it henkilö voisi käyttää hyödyntää jotain hän haluaa. valinta ulottuu merkintä mitä voi että vaiheissa 1000 25000 plus rinnastaa yhteensä on palautetaan koko 1 - muutama vuosi [link widoczny dla zalogowanych] löydät vakuudettomia tai turvattu luotonanto vaihtoehtoja kohti teidän täytyy olla ja lahjakkuutta maksaa pois raha määrä . nopeuden on arviolta on marraskuu 2011 Pankki Ugandan rahoituslaitos määrä plus 2 Osuus raja ) . Kannattaa ehkä tutkia asiakaspalvelu maine jokaisen by tsekata heidän merkinnät ja arvioinnista kanssa Ddd ( Better Business Bureau ).\nEtusivu korot ja lainat Tarjotaan voi vaihdella laajasti . Pyri syöstä edullisempi tuotteet ja palvelut , tarkista kuinka paljon squander perheesi merkkeihin ja alkaa alkaa olla valta - cognizant . Jopa niin , se on hyvä asia tietää että siellä halvempaa korvike että voisi auttaa maksamaan niiden maksua mutta halvempaa [link widoczny dla zalogowanych] suhteen ymmärrys juuri erittäin korkea luotto on muistaa, että arviota välillä 675-719 ovat ihania ja mitään 720 edellä pidetään suuri. Tämä on alulle Farrenheit .\neri tarkoitukseen että tämä erityisesti asuntolaina voi tyydyttää on loma inventaario ostaa . Yhdellä näistä henkilökohtaiset lainat , lapset voi saada varat rahoittamaan monet laskut liittyvät koulutus sisällä Käytännön tavalla . Ostin tämän leipäkone minun 1. koti aikana alkuun ja kiinteistöjen kasvu harkitsee Olisimme saada se muutaman vuoden ja luo valtava voitto koska hinta vaihtelee ollut kasvaa huomattavasti vuosi . Huolimatta varoittavana Converse suhteen aseiden, he varmasti tarjota sinulle joitakin lisäetuja . Jotkut voi myös apua luoda erityinen toimintasuunnitelma oman Tulevat [link widoczny dla zalogowanych] Tämä voi olla johtuen ero mainonta ja markkinointi tai vaihtelut parhaat ehdot kuten laina yhtiön tekniikka , strategioiden , jne. , to rajoittaa tavoitteena Markkinapaikka yhdessä sen paljastavat . Siksi on käytännön laina takaisinmaksuun .\nVaikka se on viettelevä lainan yli ehkä , käyttää henkilökohtainen laina järkevästi ja käyttö mitä on vaaditaan käsittelevät teidän yllättävää maksuja. lähestymistavan 3. - Kotisivut saattamista [link widoczny dla zalogowanych] Ilmeisesti , enemmistö haetaanko it osalta niiden päivittäin tarpeisiin . Tarvitset todisteita teidän työttömyys korvaus . Auton lainat vertaamalla on itse asiassa paljon kuin talo laina .\nJava , energia juomat ja virvoitusjuomat maksaa sinulle pienen omaisuuden . tapauksia ja huono luotto-pisteet jotka sattuvat olemaan pitää ja huono luotto-lainat on Paikallinen tuomioistuimen etiketti Päätelmät , foreclosures , maksulaiminlyönnit, miehen tai naisen määrätietoinen järjestelyt ??jne. . Siitä syystä, että jotkut vakuutena auton lainat ilmetä ilman luotto tarkistaa tarvitaan , sinun ei tarvitse olla huolissaan on kieltäytyi käteisellä että tarvitset .


34. Lapselliset leikit – My secret shore\n34. Lapselliset leikit\nDima oli juuri tullut kotiin töistä, kun Misha soitti hänelle ja kysyi voisiko tulla käymään. Oli perjantai-iltapäivä, Linda oli viikonlopun poissa ystäviensä kanssa ja Dima oli suunnitellut menevänsä veljiensä luokse lauantaina yöksi. Tuntui siis hieman oudolta, että Misha halusi tulla päivää aiemmin käymään, josta Dima osasi arvella asian liittyvän jollakin tapaa Joniin.\nDima avasi oven veljelleen ja hymyili. ”Hei, haluaisitko kupin kahvia?”\n”Ei kiitos, mieluummin mehua, jos sinulla on?” Misha kysyi ja potki kengät jaloistaan.\n”Toki”, Dima nyökkäsi ja käveli keittiöön Misha perässään. ”No, mikä sinut tuo tänne?” Hän kysyi avatessaan jääkaapin ovea. ”Hm, mehu näyttää olevan lopussa, mutta käykö pepsi max?”\n”Käy”, Misha nyökkäsi ja istui alas pikkuveljeään tarkkaillen, joka otti jääpaloja pakastimesta ja laittoi muutaman palan kahteen lasiin ennen kuin kaatoi juomaa niiden jäälle. ”Jonin syntymäpäivä on ensiviikolla”, Misha aloitti. Dima vilkaisi häneen, kohotti kulmaansa ja nyökkäsi. ”Joten haluan järjestää hänelle jotain mukavaa sen kunniaksi”, Misha jatkoi ja Dima tuli uteliaaksi, käveli pöydän luokse ja laski lasin Mishan eteen ennen kuin istui alas.\n”Olet siis suunnitellut jotakin?” Dima kysyi.\n“En mitään isoa…” Misha sanoi ja siemaisi juomaansa. “Mikä on Jonin lempiruoka?”\n“Hmm… Hän pitää hyvästä pihvistä, kuten kuka tahansa järjissään oleva”, Dima, joka ei koskaan ollut ymmärtänyt tiukkojen kasvissyöjien perusteita, virnisti merkitsevästi, ennen kuin jatkoi. ”Puolikypsänä, tuoretta salaattia ja valkosipuliperunoita. Kanasta hän tykkää myös…” Dima kohautti olkiaan, oli hetken hiljaa ja hymyili. ”Misha, mitä sinä oikein suunnittelet?”\n“Mistä ruuasta hän ei pidä? Onko hän allerginen jollekin?” Misha kysyi sen sijaan, että olisi vastannut.\n“Jos kokkaat lihaa, niin ole tarkka siitä, ettei siinä ole isoja rasvapaloja,” Dima aloitti. ”Hän ei pidä kaalista, sienistä tai homejuustosta… En tiedä muista ja ei hänellä taida mitään allergioitakaan olla.”\n”Ei sieniä vai? Ne ovat hyviä! En ymmärrä mitä niin monella on sieniä vastaan”, Misha ihmetteli.\n“Ah, ja ole varovainen silakoiden tai muiden ruotoisten kalojen kanssa, Jonilla on jotain traumoja niistä…”\nMisha kurtisti kulmiaan. ”Ehkäpä hänelle on osunut vain surkea kokki, joka on valmistanut kalan?” Hän mietiskeli. ”Entä mausteet?”\n“Kyllä Joni pitää mausteisesta ruuasta, muttei liian mausteisesta.”\n”Suklaalla onnistut varmasti; mutta ei mitään liian makeaa. Mansikat ja hedelmät ovat hyvä vaihtoehto myös ja ehkä jäätelö … Misha, etkö aio kertoa mitä on oikeasti meneillään? Dima kysyi. ”Oletko valmistamassa Jonille syntymäpäiväateriaa? Olemmeko me Ivon kanssa kutsuttuja?” Nuorempi veli ei voinut peitellä huvittuneisuutta äänestään.\nMisha oli hetken hiljaa ja kohotti lasin huulilleen, nauttien viileän juoman tunteesta kurkussaan. ”Ei, teitä ei ole kutsuttu”, hän myönsi. ”Toivoin oikeastaan, että voisit kutsua Ivon tänne ensiviikon lauantaiksi.”\nDiman virne kasvoi. “Toki, luulen, että voimme pitää Ivon poissa… Voi, tämähän on melko suloista!” Hän nauroi ja sai Mishan murahtamaan.\n”Eikä ole”, hän kielsi.\n”On se! Teillä kahdella on treffit ja on jo aikakin!” Dima nyökkäsi ja Misha pyöräytti silmiään.\n”Niin, ihan miten vain… No, mitä voisin hankkia Jonille syntymäpäivälahjaksi?”\nDima virnisteli yhä, mikä ärsytti Mishaa jossakin määrin. ”No, en osaa oikeastaan auttaa, sillä minulla on itsellänikin vaikeuksia keksiä jotakin sopivaa. Luulen, että illallinen jota suunnittelet on jo itsessään hyvä lahja. Uskon, että Joni arvostaa sitä.”\nMisha nyökkäsi, mutta aikoi silti ostaa Jonille myös varsinaisen lahjan. ”Kiitos, Dima”, hän sanoi, joi lasinsa tyhjäksi ja nousi. ”Nähdään huomenna, äläkä sano Jonille mitään, haluan yllättää hänet.”\n”En sano”, Dima lupasi virnistellen.” Nähdään huomenna.”\nMisha välitti hänestä ja halusi olla hänen kanssaan; Joni oli haaveillut sitä niin pitkään. Nyt hän vain toivoi, että koko tilanne olisi erilainen, ettei hän koskaan olisi tavannut Chrisiä ja että kaikki se kurjuus, kipu ja pelko voitaisiin vain pyyhkiä pois. Joni oli hämmentynyt; hän halusi olla Mishan kanssa, halusi olla tämän poikaystävä ja samaan aikaan se hermostutti häntä, pelotti jopa. Mitä jos Chris saisi tietää? Toki Chris oli jo valmiiksi vihainen, mutta… Entä jos Chris vapautettaisiin? Eivät kai he voisi tehdä niin, vai voisivatko? Toisaalta, hänen omat ajatuksensa saivat hänet miltei suuttumaan itselleen: aikoiko hän yhä antaa Chrisin kontrolloida itseään, jopa kaltereiden takaa? Mitä ihmettä hän muka oli velkaa entiselleen? – Ei kerrassaan mitään, ei kaiken sen jälkeen mitä oli joutunut kärsimään.\nJoni tarkasteli kasvojaan peilistä; mustelmat alkoivat olla jo melko vaaleita, turvotus oli laskeutunut, vartalon ruhjeet tuntuivat kuitenkin vaativan enemmän aikaa, sillä iskuihin käytetty voima oli ollut suurempaa kuin kasvoihin. Joka tapauksessa, ei kestäisi kauaa kunnes hän voisi nähdä taas sisaruksensa ja muuttaa takaisin vanhempiensa luokse. Eihän hän millään voisi jäädä ikuisuuksiksi lorvimaan Mishan ja Ivon luokse ja ehkä jos hän asuisi kotonaan, se helpottaisi suhteen rakentamista Mishan kanssa? Hidastaisi etenemistä ainakin… Joni tunsi olonsa jokseenkin epämukavaksi ajatellessaan seksiä ja sitä, että Misha tiesi nyt, että Chris oli… Hän nielaisi raskaasti ja tunsi voivansa pahoin, korvissa humisi niiden kamalien muistojen yrittäessä palata tajuntaan.\nToipuminen tapahtuneesta ja paluu normaaliin arkeen stressasivat. Joni tunsi olonsa pitkästyneeksi, mikä toi hermostumisen tunteen voimakkaammin esille, hän ei ollut tottunut tällaiseen toimettomuuteen. Hän halusi palata normaaliin, oli kyllästynyt olemaan uhri, joka pelkäsi kaikkea mahdollista, hän halusi entisen itsensä takaisin, entisen itsevarmuuden ja kuitenkaan ei saanut ravistettua pelkoa harteiltaan.\nJoni tiesi huhujen alkaneen jo kiertää mallipiireissä ja saattaisi olla vain ajankysymys, kunnes joku ällöttävä juorulehti päättäisi mainita asiasta. Oikeastaan, hän saisi syyttää siitäkin vain itseään, kun oli tavallaan mennyt asian myöntämään Facebookissa. Ihmiset siis saisivat tietää, että hänet oli pahoinpidelty, hänen toimistonsa jo totta kai tiesi, sillä hän tarvitsi rutkasti aikaa ennen kuin voisi palata mallintöihin. Hän ei kuitenkaan aikonut lopettaa, oli harkinnut sitä hetken, mutta… Ensinnäkään hän ei halunnut suoda Chrisille sitä tyydytystä, että oli onnistunut musertamaan hänen itsetuntonsa täysin.\nJonin täytyi kyllä myöntää, että pelkkä ajatus kameroiden eteen palaamisesta aiheutti jonkinasteisen paniikin, hän toivoi pääsevänsä siitä tunteesta pian eroon. Joni toivoi myös, etteivät Chrisin ottamat kuvat koskaan leviäisi vääriin käsiin tai että kukaan ei saisi tietää, että hänet oli myös raiskattu. Joni pystyi vielä jotenkin käsittelemään sen seikan, että ihmiset tietäisivät pahoinpitelystä, mutta se toinen asia… Se oli liian henkilökohtaista, liian arkaluontoista. Kun hän olisi parantunut, Joni halusi näyttää kaikille, että olisi tarpeeksi vahva jatkaakseen elämää, jota oli elänyt ennen, ettei hän ollut pelkkä särkynyt uhri. Erityisesti Joni halusi todistaa tämän Mishalle, joka saattaisi olla helpommin sanottu kuin tehty, sillä mies oli ottanut asiakseen käyttäytyä hyvin suojelevasti häntä kohtaan. Se oli sekä suloista, että ärsyttävää samaan aikaan, mutta ehkäpä Misha rauhoittuisi, kun näkisi hänen voivan jo paljon paremmin?\nJoni toivoi voivansa elää yksinkertaisempaa elämää, painia tavallisten arkisten ongelmien kanssa, mutta näkisikö hän vielä sellaista päivää, kun isommat murheet ja huolet olisivat poissa? Huokaisten ajatuksilleen, nuorukainen juoksutti sormiaan ylipitkien hiustensa läpi. Hän oli yleensä miltei sairaalloisen tarkka hiuksistaan, eikä muistanut milloin viimeksi olisi antanut niiden kasvaa näin pitkiksi. Ne alkoivat ärsyttää häntä; hiukset valuivat miltei silmien ylle ja olivat ajaa hänet hulluksi! Joni tarttui hiusvahaan, puristi pienen määrän kämmenelleen, lämmitti sitä käsiensä välissä ja yritti sitten epätoivoisesti taistella hiustensa kanssa ärsyyntyen prosessissa vain entisestään. Pian hän huomasi kiroavansa peilikuvalleen. ”Helvetti!” Hän puuskahti tuskastuneena.\nIvo, joka oli juuri ohittamassa kylpyhuonetta, kohotti kulmaansa. Ovi oli aavistuksen raoillaan, joten mies kurkisti sisään. ”Onko jokin hätänä?” Hän kysyi huolestuneena ja Joni kääntyi hänen puoleensa näyttäen surkealta.\n”Hiukseni…” Hän vaikersi. “Katso nyt! Tulen hulluksi niiden kanssa!”\nAluksi Ivo katsoi poikaa ja tämän hiuksia hämmentyneenä ja lopulta ei voinut olla pitämättä tilannetta jokseenkin huvittavana ja suloisena samaan aikaan, joten hän hymyili. Ainakin Jonin täytyi voida hieman paremmin, käytöksestä päätellen. Venäläismies käveli lähemmäksi katsellen tummahiuksista nuorta yhä. Jonin hiukset olivat kyllä pidemmät kuin yleensä, mutta Ivon mielestä ne eivät näyttäneet pahalta näinkään. ”Minusta hiuksesi näyttävät hyvältä noin”, hän yritti vakuuttaa pojalle.\n”Eivätkä näytä!” Joni tiuskahti ja käänsi katseensa takaisin peiliin. ”Näytän kaamealle…” Hän nurisi ja toi kätensä molemmin puolin kasvojaan, kosketellen ihoaan. ”En halua täyttää kahtakymmentä…”\nIvo kohotti jälleen kulmaansa ja katsoi nuorukaista huvittuneena. ”Miksi ihmeessä? Ja luota minuun, näytät kaikkea muuta paitsi kaamealle”, hän sanoi, käveli Jonin taakse ja laski kätensä pojan olkapäille. Jonin päälaki ylettyi hänen leukansa tasalle.\nJoni katsoi mieheen peilinkautta. “Syntymäpäivät ovat nyt vain yleisesti syvältä…” Hän tokaisi. Joni ei voinut muistella 18-vuotispäiväänsä enää lämmöllä kuvien vuoksi ja edellisen syntymäpäivänsä hän oli viettänyt armeijassa ampumaharjoituksissa. Sitä seuraavana viikonloppuna Chris oli järjestänyt ’intiimit juhlat’ – kuten tämä oli sen asetellut, mikä todella oli tarkoittanut kahdenkeskeistä aikaa, enimmäkseen makuuhuoneessa. Jonia puistatti muistaessaan miten irstaasti Chris oli usein puhunut sängyssä, koskettanut, huohottanut… Hän yritti sulkea ajatukset pois täysin, toivoi, että voisi puskea ne kaikki jonnekin mielensä sopukkoihin, lukita ne sinne ja heittää avaimen pois ikuisuudeksi.\n”Eivät kai ne nyt syvältä ole”, Ivo sanoi lempeään hivenen huvittuneeseen sävyyn. ”Keksimme sinulle jotakin mukavaa ja… No, haluaisitko, että veisin sinut parturiin?”\nJoni oli hetken hiljaa ja mietti, loputa pudistaen päätään. ”En halua mennä ulos vielä, en halua nähdä ketään tuttua… On vaara joutua selittämään… Kai minun on vain kärsittävä, käytettävä jotain typerää pinniä tai jotakin.” Joni huokaisi liioitellun dramaattiseen sävyyn.\nIvo hymyili katsellessaan poikaa, hän sai ajatuksen, muttei ollut varma voisiko sitä järjestää, eikä halunnut mainita siitä Jonille, ennen kuin olisi varma. Idea ei olisi ainoastaan hyödyllinen Jonin kannalta, jos Ivo oli rehellinen, se saattaisi toimia hyvänä tekosyynä hänelle itselleen.\n”No niin tulehan sitten, lounas odottaa”, Ivo tokaisi ja johdatteli nuorukaisen keittiöön.\nHe istuivat keittiönpöydän ääressä ja Joni siirteli ruokaa lautasellaan uppoutuneena ajatuksiinsa. Ivo tarkkaili häntä uteliaana; hän tiesi Mishan ja Jonin tunnustaneen viimein, että pitivät toisistaan, muttei ollut varma oliko asia edistynyt sen pidemmälle.\n“Ivo, näytänkö mielestäsi liian laihalta?” Joni kysyi äkisti ja Ivo nielaisi ruokansa alas näyttäen yllättyneeltä. ”Mishan mielestä näytän”, Joni lisäsi, johon vanhempi mies hymyili hieman.\n”Misha taitaa olla vain huolissaan, et ole oikein syönyt normaalisti. Katsohan nyt, olen miltei syönyt oman lautaseni tyhjäksi, kun sinä et ole syönyt kuin muutaman haarukallisen. Näen, että olet laihtunut, näytät yhä hyvältä, mutta sinun olisi hyvä alkaa syödä paremmin.” Ivo yritti olla niin diplomaattinen kuin kykeni, tiedostaen kuinka herkkä Joni oli ulkonäkönsä suhteen, etenkin nyt.\nJoni huokaisi raskaasti, tuijotti lautastaan hetken, ennen kuin toi uuden haarukallisen suuhunsa. ”Noin, nyt näyttää paremmalta”, Ivo virnisti.\n”Minulla on tylsää”, Joni valitti syötyään.\n“Haluatko katsoa jonkun elokuvan?”\n“En! Haluan tehdä jotain, en kestä makoilla paikoillani enää”, Joni tuhahti ja nousi ylös, yrittäen keksiä jotain tekemistä. ”Saanko nähdä millaisia vaatteita sinulla on?”\n“Jos haluat, niin toki”, Ivo hymyili yllättyneenä ja seurasi Jonia makuuhuoneeseensa. Hän istui sängylleen katsellen vierestä, kun Joni availi hänen kaappejaan.\n”Nämä ovat ihan kaameassa epäjärjestyksessä”, poika huokaisi.\n”Tunnustan, että siitä on aikaa, kun olen viimeksi järjestänyt vaatekaappini.”\n”Minähän voisin tehdä sen!” Joni hymyili ja katsoi mieheen. “Saanko?”\n“Haluat siivota kaappini?” Ivo naurahti. “Anna palaa”, hän tokaisi huvittuneena Jonin ilmeen kirkastuessa. Nuorukainen alkoi pinota vaatteita kaapista sängylle Ivon viereen. ”No, onko mitään pelastettavissa? Onko minulla vielä toivoa?” Mies virnisti.\nJoni katsoi häneen ja hymyili ojentaessaan viikkaamansa paidat Ivolle. ”Nämä tässä, mene ja silitä ne.”\n“Minäkö?” Ivo kysyi. “Misha yleensä tekee sen puolestani. Sitä vartenhan pikkuveljet ovat?” Hän virnisti ja Joni kohotti kulmaansa hivenen huvittuneena.\n“Ei, olen melko varma, ettei se ole pikkuveljien tehtävä.” Joni osoitti sitten kohti ovea. ”Mene, silitä, opi. Olet jo 34.”\nIvo huokaisi. “Mutta minä vihaan silittämistä”, hän vaikersi virnistäen kuitenkin samalla poikamaisesti. ”Ja mitä sitten vaikka olenkin 34?”\n”Ivo, Misha ei ole ikuisesti silittämässä paitojasi”, Joni hymyili.\n“Eikö? Aiotko varastaa kotiorjani? Kuinka julmaa!” Ivo virnuili ja Joni pyöräytti silmiään.\n“Kerron Mishalle, miksi kutsuit häntä.”\n”Oi, ole kiltti äläkä kerro! En kestä, kun hän murjottaa”, Ivo huokaisi. ”Menen siis silittämään”, hän päätti ja Joni seurasi miestä katseellaan, kun tämä käveli ulos huoneesta. Huvittuneena hän jatkoi Ivon vaatteiden järjestämistä ja erottelemista juhlallisiin ja arkisiin.\n“Joni!” Ivo Kutsui pian.\n”Voisitko tulla tänne hetkeksi?”\nJoni seurasi Ivon ääntä kodinhoitohuoneeseen. ”Onko jokin hätänä?” Hän hymyili ja Ivo kääntyi silitysrauta kädessään.\n”Miten tämä oikein toimii? En halua polttaa vaatteitani ja kun tässä on näitä kaikenmaailman kuvia, katso.”\nJoni astui lähemmäs, katsahti Ivon vakavia kasvoja ja räpäytti silmiään. ”Oletko tosissasi?”\nIvo katsoi häneen ja sitten silitysrautaa ja takaisin häneen. ”Olen”, hän vastasi ja loi odottavan katseen Joniin.\n“Et siis tosiaan ole ennen silittänyt, niinkö?” Joni naurahti päätään pudistaen. ”Ensinäkin, laitat vettä tähän koloon”, hän neuvoi hymyillen. ”Ja käännät tuosta tähän asentoon ja voit alkaa silittämään.”\n”Sinä tunnut olevan hyvä tässä, etkö haluaisi silittää puolestani?” Ivo kysyi johon Joni naurahti jälleen.\n“Ei onnistu! On korkea aika, että opit! Voin katsella tässä vieressä hetken ja valvoa, että teet sen oikein”, hän virnisti. Ivo huokaisi mutisten jotakin venäjäksi ennen kuin ryhtyi töihin. ”Noin, hyvä poika”, Joni kiusoitteli ja Ivo mulkaisi häntä hymyillen.\nKun Misha saapui kotiin hieman normaalia aiemmin, hän yllättyi täysin löytäessään veljensä silittämästä vaatteitaan kodinhoitohuoneessa. ”Hyvä luoja, kuka sinä olet ja mitä teit veljelleni?” Misha kysyi ja Ivo kääntyi hänen puoleensa virnistäen leveästi.\n“Joni järjestää minun vaatekaappejani!” Hän ilmoitti kirkkaasti, kuin silittäminen olisi ollut hänelle täysin luonnollinen asia ja sitten hän kääntyi takaisin tehtävänsä pariin hyräillen itsekseen. Se oli enemmän kuin outoa!\nPian Joni astui huoneeseen kantaen uutta vaatepinoa. ”Hei Misha”, poika tervehti ja antoi nopean suukon hänen poskelleen ennen kuin käveli Ivon vierelle. ”Lisää silitettävää”, hän sanoi vanhemmalle miehelle ja otti puolestaan vaatteet, jotka Ivo oli jo silittänyt.\n“Lisää?” Ivo huokaisi.\n“Niin, opitpahan pitämään parempaa huolta vaatteistasi!” Joni nyökkäsi ja Misha ei voinut muuta kuin tarkkailla tätä outoa kohtausta hämillään ja otettuna. Hänen poskensa ihoa kuumotti miellyttävästi kohdasta jota Jonin huulet olivat hetkeä aiemmin hyväilleet; niin lyhyt ja viaton suudelma ja silti… Oli melko mukavaa tulla kotiin, kun vastaanotto oli tällainen. Hän hymyili Jonin kävellessä hänen ohitseen Ivon makuuhuonetta kohti ja päätti seurata tätä.\n”Mitä sinä teit Ivolle?” Misha kysyi heidän astuttuaan huoneeseen. Joni hymyili asettaessaan Ivon vaatteita huolellisesti kaappiin.\n”Voitko uskoa, ettei veljesi edes tiennyt miten silitysrauta toimii?” Hän kysyi naurahtaen\n”Voin. Olen joutunut kärsimään siitä aina siitä asti, kun muutimme tänne”, Misha sanoi, tuli lähemmäs ja katseli Jonia, joka yhä järjesteli vaatteita. Jonin järjestely ja siivoaminen oli myös jotakin, jota hän ei ollut odottanut näkevänsä. ”Ja sinäkö todella silität omat vaatteesi?” Misha kysyi.\n”Totta kai!” Joni vastasi ja vilkaisi häneen kulmaansa kohottaen. ”Jokaisen miehen, joka käyttää kauluspaitoja, tulisi osata silittää.”\n“Ajattelin, että sinun kaltaisellasi olisi vanhemmat tai joku muu hoitanut tuollaiset asiat puolestasi.”\n”Minun kaltaisellani?” Joni kysyi mulkoillen Mishaa, jolloin tämä tajusi liikkuneensa vaarallisille vesille.\n“No… Joku joka…”\n“On hemmoteltu kakara?” Joni kysyi kylmään sävyyn, ristien käsivartensa rintansa ylle. Misha katsoi häneen nolostuneena.\n“Mutta ajattelit niin”, Joni sanoi. ”Tiedän sen.” Joni pudisti pettyneenä päätään ja kääntyi takaisin tehtävänsä pariin.\n“Joni ole kiltti, älä ole vihainen, en tarkoittanut mitään pahaa.” Misha tarkkaili Jonia odottavasti, mutta poika ei vastannut, ei edes katsonut häneen, jatkoi vain Ivon vaatteiden viikkausta. ”Tiedätkö, Ivo tottui siihen että äiti silitti hänen vaatteensa ja kun hän aluksi muutti tänne, niin hän käytti pesulapalveluita. Kun muutin tänne Diman kanssa vanhempiemme kuoltua, niin Ivo arveli silittämisen olevan oiva tehtävä meille ja…” Misha yritti miettiä sanojaan etukäteen. ”No, minä vain ajattelin, että…”\n“Etten osaa tehdä lainkaan kotitöitä, niinkö? Että odotan vain muiden tekevän kaiken puolestani, kokkauksesta siivoukseen”, Joni vilkaisi häneen lyhyesti. ”Minulla kuitenkin on kolme nuorempaa sisarusta. Olen joutunut vahtimaan heitä monesti ja se vaati enemmän kuin pelkkää sohvalla istumista toivoen kaiken järjestyvän itsestään. Sinun ongelmasi on olettaa asioita pelkän ulkonäön perusteella, mutta mikään ei ole niin mustavalkoista.”\nMisha ei voinut sille mitään, hänen suupielensä nytkähtivät aavistuksen ylöspäin, eikä hän voinut pitää vakavaa ilmettä. ”Tiedätkö, olet suloinen tällaisena…”\n”Suloinen?” Joni tuhahti.\n”Niin,” vanhempi mies vastasi kurtistaen sitten kulmiaan. ”Sinun pitäisi kyllä levätä”, Misha lisäsi katseltuaan häntä hetken. Toki Joni voi jo paremmin, mutta hänen liikkumisensa oli yhä kömpelömpää kuin normaalisti.\n“Voin aivan hyvin”, Joni huokaisi ja jatkoi sitä mitä oli tekemässä.\n”Lääkärisi sanoi, että sinun tulisi levätä niin paljon kuin mahdollista”, Misha muistutti. ”Ja olen samaa mieltä, et ole vielä täysin kunnossa.”\nJoni vilkaisi miestä väsyneenä. Misha oli osoittanut olevansa äärettömän huolestunut hänen terveytensä suhteen, oli kuin tämä pelkäisi hänen särkyvän minä hetkenä tahansa. ”Olen kyllästynyt vain makailemaan, olen kunnossa, ihan totta. Minun täytyy saada tehdä jotakin tai menetän järkeni.”\nMisha huokaisi ja lähestyi Jonia. ”Ymmärränhän minä, totta kai, mutten halua sinun uuvuttavan itseäsi.” Misha nojautui viereisen kaapin ovea vasten ja Joni käänsi katseensa häneen.\n”Olen miltei valmis, jos se helpottaa sinua niin menen lepäämään tämän jälkeen.”\n”Hyvä”, Misha hymyili. ”Oletko syönyt?”\n”Söimme lounasta, kyllä.”\n”Mutta nyt on jo päivällisaika, mitä haluaisit?” Misha kysyi seuraten Jonin liikkeitä tarkkaan.\n“Mikä tahansa kelpaa”, Joni vastasi ja Misha ajatteli hänen kuulostavan ja näyttävän melko väsyneeltä. Havainto sai vaalean miehen kurtistamaan kulmiaan.\n”No niin, nyt sinä kyllä menet lepäämään, näytät väsyneeltä!” Misha sanoi ja otti vaatepinon Jonin käsistä. ”Annas kun vien sinut yläkertaan lepäämään ja kokkaan sitten sinulle jotakin.”\nJoni astui taaksepäin kun vaikutti siltä, että Misha aikoi kantaa hänet. ”Herran tähden osaanhan minä nyt kävellä itse!” Joni kivahti mikä sai Mishan kurtistamaan kulmiaan ja Jonin sitten katumaan äänensävyään. ”Misha, olen kunnossa, jalkani eivät ole murtuneet, ymmärrätkö?” Joni hymyili hieman ja kurottautui koskettamaan kädellään miehen kasvoja. ”On suloista, että olet huolissasi, mutta samalla se on hieman… karmivaa”, hän yritti vitsailla ja laski kätensä.\n”Haluan vain, että paranet”, Misha sanoi pitäen katseensa Jonissa ennen kuin hellästi, miltei epävarmasti kosketti tämän käsivartta.\n”Ymmärrän ja minä olen jo paranemaan päin. Enkö jo näytäkin paremmalta?”\n“Näytät”, Misha nyökkäsi hymyillen hieman. “Mutta näytät väsyneeltä nyt, etkä ole toipunut täysin. Sinulla on yhä kipuja, joten ole kiltti, kuuntele neuvoani ja anna minun viedä sinut lepäämään. Voit lukea tai katsoa televisiota, mitä enemmän lepäät, sitä nopeammin toivut.” Misha katsoi häneen anovin ilmein ja Joni huokaisi; olihan tämän huolenpito liikuttavaa.\n”Hyvä on, hyvä on, menen lepäämään olohuoneeseen, mutta kävelen sinne itse, okei?” Hän hymyili ja Misha nyökkäsi hymyillen takaisin.\nKun Joni oli asettautunut sohvalle, Misha avasi television ja varmisti että hänen tyynynsä olivat mukavan pöyhittyjä. Vaalea mies kysyi useasti, josko Jonin olo oli varmasti mukava ja jankutti niin kauan, kunnes Joni viimein antoi jonkin sortin illallistoiveen.\nKun Misha viimein katosi keittiöön, ei Joni voinut olla miettimättä kuinka kummallinen koko tilanne oli. Kolme vuotta aiemmin hän ei koskaan olisi voinut kuvitellakaan Mishan kohtelevan häntä joskus näin hellän ylisuojelevaan tapaan.\nIvo tuntui olevan yhtälailla huvittunut nuoremman veljensä käytöksestä ja virnisti Jonille kävellessään olohuoneen läpi kohti omaa huonettaan, viimeinen silitetty vaatepino käsissään.\n”Misha; äitikana”, Ivo kuiskasi ja iski silmäänsä ennen kuin jatkoi matkaansa. Jonilla oli vaikeuksia pitää vakavaa naamaa, kun Misha hetkeä myöhemmin toi hänelle illallisen ja jälleen varmisti, että hänen tyynynsä olivat varmasti sopivan pehmeät ja mukavat. No, tämä hoivaaminen tuntui tekevän Mishan tyytyväiseksi, joten Joni päätti että toistaiseksi saattoi antaa miehen jatkaa liioiteltua huolenpitoaan.\nIvo oli onnistunut järjestämään yllätyksensä Jonille keskiviikoksi, mikä sopi enemmän kuin hyvin sillä pojan, tai oikeammin nuoren miehen syntymäpäivä osui seuraavalle päivälle. Ivo pystyi vain vaivoin pitämään innostuksensa kurissa ja olla kertomatta Jonille yllätystään etukäteen, joka kylläkin oli jo melko epäluuloinen hänen oudon käytöksensä vuoksi. Ivon täytyi myöntää, että hänen innostuksensa ei ainoastaan johtunut siitä miten Joni yllättyisi, mutta ennen kaikkea se johtui hänen omista henkilökohtaisista syistään. Kun hetki alkoi lähestyä, Ivon hermostuneisuus kasvoi, tai oikeastaan… se saattoi enemmänkin johtua perhosista vatsanpohjassa.\nKello oli hieman vaille kolme iltapäivällä, kun ovikello soi. Ivo ponnahti sohvalta jaloilleen ennennäkemättömän nopeasti, mikä sai Jonin kohottamaan kulmaansa kysyvästi, hän ei tiennyt heidän odottavan vieraita ja olisi kuvitellut Ivon kertovan, jos he olisivat. Virne vanhemman miehen kasvoilla ja tämän jokseenkin omituinen käytös, jatkuva kellon vilkuilu, oli kyllä puhunut jo omaa kieltään; jotakin oli tekeillä.\nJoni suoristautui sohvalla ja katsoi hämillään ja hivenen huolestuneena Ivon perään, joka oli mennyt avaamaan ovea. Häntä hermostutti, toki yllätykset saattoivat olla mukavia, mutta sen jälkeen mitä oli kokenut, Joni suhtautui niihin varauksella. Toisaalta, Ivohan tiesi sen, eikä järjestäisi mitään, mistä hän ei pitäisi, niinhän?\nIvo huokaisi syvään ennen kuin avasi oven ja hymyili kirkkaasti henkilölle sen takana.\n”Hei Jami, tervetuloa. Löysitkö tänne hyvin?” Hän kysyi. Nuoren miehen hiukset olivat vaalean ruskeat, joita oli sävytetty vaaleilla raidoilla, hänen silmänsä olivat sinivihreät ja hymy väreili täyteläisillä vaaleanpunertavilla huulilla.\n“Löysin navigaattorini ansiosta, se on todella suuri apu, muuten varmaan eksyisin kokoajan”, nuorempi ja lyhyempi mies vastasi astuessaan peremmälle. Hän laski hopeisen välinelaatikkonsa lattialle ennen kuin riisui takkinsa ja kenkänsä. Ivo hymyili miltei pöhkösti katsellessaan tätä. Venäläinen oli ollut ihastunut parturiinsa jo pidemmän aikaa, muttei ollut rohjennut pyytää tätä ulos, sillä ei ollut täysin varma, oliko toinen edes miehiin päin menevä. Tämän ammatti puhui sen puolesta, mutta olihan miespartureissa heteroitakin, joten kukapa tiesi? Joka tapauksessa, siitä lähtien kun Ivo oli ohjattu Jamin asiakkaaksi, kun hänen entinen parturinsa oli jäänyt äitiyslomalle, hän aina pyytänyt tätä, jopa sen jälkeen kun edellinen oli palannut töihin. Ivo oli myös ostanut järjettömän määrän hiustenhoitotuotteita nuorukaiselta, vain jotta sai viivytettyä parturissa käyntejään pidemmäksi.\nIvo huomasi nauravansa Jamin vastaukselle ja pelkäsi pian kuulostavansa jokseenkin säälittävälle, kun toinen tarkkaili häntä uteliaana. Ivo selvitti kurkkuaan. ”No niin, tule toki peremmälle. Haluaisitko kahvia?”\n”Toki, kiitos”, lyhyempi mies vastasi ja nosti työsalkkunsa seuraten Ivoa olohuoneeseen, missä Joni odotti.\n“Jami, tässä on Joni, Joni tässä on Jami, parturini.” Ivo esitteli heidät toisilleen. Joni tarkkaili tulijaa yllättyneenä, mutta uteliaana tämän lähestyessä kättelemään.\n”Hauska tavata. Ivo kertoi sinun kaipaavan parturia?” Mies sanoi ja Joni tarttui tarjottuun käteen, hymyilen tälle hieman epävarmana. Joni ei voinut olla miettimättä kuinka paljon Ivo oli kertonut miehelle hänen tilanteestaan.\n”Mukava tavata”, Joni nyökkäsi irrottaen otteensa ja vilkaisten Ivoa nopeasti. ”Kuten kuvasta näkyy, hiukseni ovat aika kaameat tällä hetkellä.”\n”Kerroin Jamille, että olet sairaslomalla onnettomuudesta, älä huoli, Jamiin voi kyllä luottaa.” Ivo hymyili nuorukaiselle.\nJoni katsoi tarkemmin Jamia; tämä oli hoikka, ei kovin pitkä, ehkä vain 170cm tai hieman päälle, jossakin kahden ja kolmenkymmenen välissä. Kun Joni vilkaisi takaisin Ivoon, hän alkoi saada paremman kuvan tilanteesta, eikä voinut olla hymyilemättä.\n”Onneton parisuhde”, Joni päätti kertoa miehelle. Mustelmat olivat ehkä jo vaaleampia, mutta yhä näkyviä ja hän päätteli Jamin pystyvän jo arvaamaan totuuden niiden perusteella.\n”Ah, sellaisia on itsellänikin ollut muutamia, vaikkei ehkä aivan yhtä onnettomia”, Jami hymyili lohduttavasti. ”No mitä jos leikkaisin hiuksesi?” Hän kysyi ja kallisti päätään. ”Ehkä myös jotain väriä?”\nJoni kurtisti kulmiaan, hän ei tosiasiassa koskaan ollut värjännyt hiuksiaan. ”En oikein tiedä…”\n”Väristä?” Jami hymyili. “Oma värisi on todella upea, sitä en menisi täysin edes muuttaman, mutta ehkä hieman raitoja? Vaaleamman ruskeaa, ei mitään järisyttävän erilaista.”\nJälleen Joni vilkaisi Ivoa, jonka katse lepäsi yhä Jamissa. ”No, minun on varoitettava, että olen jokseenkin neuroottinen hiuksistani. Olen saanut muutaman parturin itkemään, en taida olla kenenkään suosikki asiakas”, Joni varoitti tarkkaillen parturin reaktiota.\nMies naurahti hyväntuulisesti. ”Niinkö tosiaan?” Hän kysyi ja virnisti. ”No, voin vakuuttaa, etten koskaan ole saanut asiakasta itkemään.”\n”Jami on todella hyvä työssään. Paras parturi, joka minulla on koskaan ollut!” Ivo ylisti, eikä Joni voinut olla virnistämättä ajatellessaan miten Misha olisi nauttinut tämän näkemisestä. Ivo oli totaalisen ihastunut tuohon mieheen!\n”Aw, kiitos, saat minut punastumaan”, Jami hymyili katsoen Ivoa kohti.\n”Se on totuus!”\n“No, olet paras asiakas, joka minulla on koskaan ollut”, Jami sanoi ja katsoi Jonia kohti. ”Hän jättää aina ison tipin, mikä on harvinaista suomalaisille ja lisäksi hän ostaa paljon tuotteita.” Parturi virnisti, eikä Joni voinut olla pohtimatta tajusivatko miehet, että molemmat olivat ihastuneita toisiinsa.\n”Miten haluaisit, että leikkaan hiuksesi?” Jami kysyi Jonin suostuttua leikkaukseen ja jopa raitoihin.\n”Ei liian lyhyeksi, älä käytä konetta! Korvat saavat näkyä, hiukseni kasvavat niin nopeasti ja voit käyttää myös veistä… Kuten näet hiukseni ovat aika paksut ja olen todennut, että kun niitä vuollaan veitsellä niin saan laitettua ne paljon paremmin. Haluan, että saan sen helposti vahalla sotkettua”, Joni juoksutti käsiään hiuksissaan ja nosti päälaelta niitä ylös, kokeillen pituutta huolellisesti sormillaan, kunnes laski ne sopivaan mittaan. ”Voit leikata näin paljon ylhäältä”, hän näytti. ”Niin! Ja ole varovainen, kun leikkaat takaa pyörteen kohdalta, jos se on liian lyhyt niin ne nousevat siitä ja ajavat minut hulluksi! Minulla kului järjetön määrä vahaa, kun kasvatin hiukseni armeijamitasta.” Joni henkäisi syvään ja vilkaisi parturiin varmistaakseen, että tämä ymmärsi mitä hän halusi.\nJami naurahti Jonin demonstraatiolle. ”Voi, taidan olla iloinen siitä, ettet näe peiliä, kun leikkaan. Minulla on tunne, että olet yksi niistä, jotka tuijottaisivat jokaista liikettäni sen kautta, tai mikä pahempaa! Ottaisit vielä kamman kädestäni kesken kaiken ohjeistaaksesi minua.” Mies virnisti nähdessään Jonin ilmeen. ”Myönnä pois, olet tehnyt sitä aiemmin, etkö vain?”\nJoni kohautti olkiaan ja katsoi poispäin hieman nolostuneena. ”No… Hiukseni ovat minulle tärkeät, en voi sille mitään, mutta ainakin myönnän rehellisesti olevani hankala!”\nJami taputti Jonin olkapäätä ymmärtävästi. ”No niin, voit rentoutua, olet hyvissä käsissä”, hän vakuutti ennen kuin otti välineensä. ”Aloitetaan raidoista”, hän päätti.\n”Hyvä on… Mutta en sitten halua niistä vaaleita! Okei? Näyttäisin naurettavalta”, Joni sanoi ja katsoi mieheen, joka huvittuneena nyökkäsi päätään.\n”Niistä ei tule vaaleita, lupaan, enemmänkin maitokahvin värisiä tai siitä vähän tummempia”, Jami vastasi ja vilkaisi Ivoon, joka virnisti hänelle takaisin.\n”Kiitos Jami, kun tulit tänne vapaapäivänäsi”, Ivo sanoi pitäen katseensa parturissa.\n”Mitä tahansa suosikki asiakkaalleni”, Jami hymyili, eikä Joni voinut olla huomaamatta unelmoivaa katsetta Ivon silmissä.\n”Kuinka pitkään olet tuntenut Ivon?” Joni päätti kysyä.\n”Hm… Vuoden verran. Hän kävi ennen Annilla, joka työskentelee samassa salongissa, mutta kun Anni jäi äitiyslomalle, niin Ivo vaihtoi minulle. No, Anni on palannut töihin ja sanoi olevansa minulle ikuisesti katkera, kun varastin yhden hänen parhaimmista asiakkaistaan.” Jami naureskeli.\n”Pidän sinusta enemmän”, Ivo sanoi. “Oli puuduttavaa kuunnella, kun hän puhui lapsistaan koko ajan, mutta älä kerro Annille, että sanoin niin.”\n”En kerro”, Jami lupasi.\n”Ai niin, unohdin kahvin miltei kokonaan!” Ivo huomasi.\n”Ei huolta, voimme juoda kahvit, kun olen saanut värin levitettyä.”\n”Minkä ikäinen olet?” Joni kysyi väliin.\n”Olen 25”, Jami vastasi. ”Mistä tulikin mieleeni; kuulin, että sinulla on syntymäpäivät huomenna, onneksi olkoon!”\n”Kiitos… Tosin… Tiesitkö, että jotkut pitävät sitä huonona onnena toivottaa onnea etukäteen ja minulla on ollut huonoa onnea jo tarpeeksi.” Joni ei voinut olla sanomatta, mutta heti kun sanat olivat karanneet hänen suustaan, hän jo katui. Ei ollut mitään syytä olla töykeä miehelle, josta Ivo tuntui pitävän.\n”Um, okei… Olen pahoillani, minä…” Jami aloitti epävarmana siitä, kuinka korjata virheensä.\n”Äh, älä ole turhaan pahoillasi. Olen vain kummallisella tuulella joten kaikista sanomisistani ei kannata välittää. Puhun usein ennen kuin ajattelen”, Joni selvensi ja vilkaisi mieheen, joka hymyili ja nyökkäsi.\n”Sellaista sattuu itse kullekin”, Jami vastasi. Syntyi hetken vaivaannuttava hiljaisuus, ennen kuin Jami päätti rikkoa sen. ”No, miltä tuntuu täyttää kaksikymmentä?” Joni kohautti harteitaan.\n”En tiedä, en ole oikeastaan pohtinut asiaa”, hän vastasi.\n“Kysyn, koska muistan kuinka itse kammosin täyttää 20. Tunsin itseni niin vanhaksi!” Jami nauroi. “Se tuntuu niin huvittavalta nyt, pelkkä kakarahan minä silloin olin. No, ainakin koin ikäkriisini silloin, 25 ei enää tuntunutkaan niin pahalta ja toisaalta monilla ystävilläni on heidän kriisinsä nyt.”\n”Hah, odottakaas kun täytätte 30!” Ivo naurahti ja Jami vilkaisi häneen.\n”Sekö oli kriisinpaikka sinulle?”\n”Kyllä ja ei”, Ivo hymyili. “Sitä muistaa vain kuinka sitä itsekin Jonin ikäisenä ajatteli kaikkien yli kolmikymppisten olevan ihan hemmetin vanhoja. Sitä kuvittelee aikaa olevan kylliksi tehdä kaikki ne asiat mistä haaveilet ennen kuin täytät 30. Sitten heräät ja huomaat vuosien kirineen ja aika tuntuu vain vuosi vuodelta kuluvan nopeammin. No, olen 34 nyt, te varmaan pidätte minua vanhana pieruna, mutta en tunne oloani vanhaksi. Olen sinut ikäni kanssa.”\n“En minä pidä sinua vanhana pieruna”, Jami virnisti. ”34 on yhä nuori.”\n”Ah ja nytkö yrität imarrella minua, niinkö? Tippien perässä veikkaan?” Ivo kiusoitteli ja iski silmäänsä parturilleen. ”No, siinä sinä onnistuit!” Hän nauroi perään.\nJoni hymyili kuunnellessaan toisten keskustelua. Ivo oli kiinnostunut Jamista, hän oli varma siitä! ”Ja koska Joni on niin hiljaa, minun on pakko tulla siihen johtopäätökseen, että hän pitää minua vanhana pieruna”, Ivo vitsaili ja Joni vilkaisi häneen hymyillen.\n”En ajattele niin”, Joni kielsi.\n”Valehtelija”, Ivo virnisti pehmeästi.\n”Miten aiot juhlistaa syntymäpäivääsi?” Jami kysyi.\n“En tiedä, en ole oikein juhlatuulella”, Joni vastasi ja epäröi hetken ennen kuin jatkoi. ”Parisuhteeni päättyi juuri melko kehnosti, kuten näet”, Joni teki kädellään eleen kohti kasvojaan. ”Entiseni on pidätetty ja… No, ei vain ole paljoa mitä juhlia. Olen huojentunut, kun kaikki tämä on ohi, oikeudenkäynnit ja sen sellaiset…”\n”Ymmärrän. Olen pahoillani, että joudut käymään läpi jotakin näin rankaa.”\n”Kiitos, en mielelläni puhu siitä enempää.”\n”Toki”, Jami nyökkäsi. ”Nyt 30minuuttia ja sitten käyt suihkussa ennen kuin leikkaamme hiuksesi”, parturi hymyili.\nIvo nousi ylös. “Ja nyt se kahvi!” Hän ilmoitti ja meni valmistamaan juoman.\nHeidän nauttiessaan kahvia ja keksejä, Joni tarkkaili Ivoa ja Jamia, jotka selvästikin flirttailivat toisilleen. Samalla oli kuitenkin selvää, ettei kumpikaan saanut aikaiseksi tehdä aloitetta pyytääkseen toista ulos. Jami vaikutti mukavalta, tämä oli hyvännäköinen söpöllä tavalla, Ivon tyyppiä ja… No, eikö ollut jo aika, että Ivokin saisi vähän toimintaa?\n”Oletko homo?” Joni kysyi äkisti heidän istuessaan yhä keittiön pöydän ääressä. ”Ajattelin, kun olet kerta kampaaja ja mies, joten…”\nJami naurahti kevyesti. ”Se, että mies on hiusalalla, ei automaattisesti tarkoita, että hän on homo”, hän vastasi hymyillen. ”Mutta omassa tapauksessani, olen kyllä. Suuri pettymys vanhemmilleni; homo parturi-kampaaja poikana! Onneksi kaksoisveljeni, ei identtinen, on sitten paremmin onnistunut heidän silmissään. Kihloissa naisen kanssa ja opiskelee lääkäriksi. Perheemme nimi on pelastettu!” Hän vitsaili.\n“Oletko sinkku?” Joni kysyi sitten vilkaisten Ivon reaktiota, näytti miltei siltä kuin tämä olisi punastunut! Mikä oli sekä outoa, että suloista samaan aikaan, missä Ivon tyypillinen itsevarmuus nyt oli?\n”Kyllä, olen sinkku… Minussa tuntuu olevan joku idiootti magneetti, joten…”\n”No, Ivo ei ole idiootti, hän on sinkku ja bi ja on selvää, että hän pitää sinusta, joten minusta teidän kahden pitäisi mennä ulos joku kerta lähiaikoina.” Joni sanoi ja tällä kertaa Ivo punastui selvemmin. Joni virnisti.\n”Ai…” Jami aloitti punastuen myös. Ivo naureskeli jokseenkin hermostuneena; Jami puraisi huultaan ja virnisti, miehet katselivat toisiaan. ”No… hänen pitäisi pyytää minua itse…” Jami vastasi katsellen yhä vanhempaa miestä.\nIvo selvensi kurkkuaan. ”No, mitä teet lauantaina?” Hän kysyi yrittäen pitää virnistyksensä kurissa, mikä oli melko vaikeaa. Hän tiesi veljensä haluavan hänet muualle lauantaina sillä Misha halusi viettää aikaa Jonin kanssa kahden, mistä nuorukainen itse ei vielä tiennyt.\n”Minut kutsuttiin kaverini juhliin, mutta voin aina jättää ne väliin, jos parempia tarjouksia ilmaantuu…” Jami hymyili ja siemaisi kahviaan.\n”Lähde illalliselle kanssani?” Ivo kysyi. “Ja sitten, kuka tietää? Muutamalle drinkille, ehkä?”\n“Kuulostaa hyvälle”, Jami vastasi ja molemmat virnistelivät pöhkön näköisinä toisilleen, mikä huvitti Jonia suuresti.\n“Hienoa!” Joni sanoi ja nousi ylös. “Ja nyt minä menen suihkuun”, hän hymyili ja poistui huoneesta jättäen miehet keskenään. Joni oli varma, että Misha olisi nauttinut tilanteen todistamisesta, siitä, että olisi nähnyt isoveljensä punastelevan, eikä hän miltei malttanut odottaa sitä, että pääsisi kertomaan tälle.\nJoni oli tyytyväinen Jamin työhön. Hän tarkkaili itseään peilistä ja tunsi olonsa hieman paremmaksi peilikuvastaan, hiljalleen ja pienin askelin, hän ehkä onnistuisi rakentamaan itsevarmuutensa takaisin. Hänen ei tarvitsisi tuntea oloaan niin epävarmaksi Mishan seurassa nyt. Kun Jami oli lähdössä, Joni näki Ivon halaavan pienempää miestä ovella. Miesten kokoero oli melko silmiinpistävä, mutta samalla he näyttivät suloisilta keskenään ja Joni toivoi, että heidän treffinsä tulisivat onnistumaan, alku ainakin vaikutti lupaavalta.\n”Sinä taidat todella pitää hänestä?” Joni kysyi kävellessään eteiseen. Ilme Ivon kasvoilla kertoi enemmän kuin sanat voisivat. ”Miksi ihmeessä, et pyytänyt häntä ulos aiemmin?”\n”Olin varma, että Jami olisi varattu, tai että hän olisi hetero ja saisi sätkyn, jos kysyisin. Ja hän todella on hyvä parturi, eikö? En kai vain halunnut ottaa riskiä.”\n”Hetero?” Joni tuhahti virnistäen. “Älä nyt viitsi Ivo.”\n”No, hän on kampaaja! Ja mies! Ja käyttää tiukkoja vaatteita!”\nIvo kohotti kulmaansa. “Ja vain homotko pukeutuvat istuviin vaatteisiin?” Mies kysyi katsellen poikaa huvittuneena. Joni vaikutti hyväntuulisemmalta kuin aiemmin.\n”Ei”, Joni myönsi. ”Mutta tiesin hänen olevan homo heti kun näin hänet.”\n”Niinkö tosiaan?” Ivo virnisti.\n”No, olin ainakin 95% varma”, Joni nyökkäsi. “Ja tapa jolla hän katsoi sinuun varmisti sen.”\n“Niinkö? Ja millainen tapa se oli?” Ivo kysyi uteliaana seuratessaan Jonia olohuoneeseen.\n”Unelmoivasti, kuin hän todella haluaisi sinua”, Joni vastasi. Ivo istuutui sohvalle ja taputti paikkaa vieressään hymyillen.\n”Jalkahieronnan aika?” Ivo kysyi ja tarttui voiteeseen. Joni hymyili ja riisui sukkansa istuutuen alas ja nostaen jalkansa Ivon syliin. Mies oli hieronut hänen jalkojaan miltei päivittäin ja Joni nautti siitä melkoisesti. ”Hän on mukava, eikö?” Ivo kysyi hieroen voidetta Jonin jaloille.\n”On”, Joni myönsi hymyillen ja laski päänsä selkänojaa vasten. ”Minne aiot viedä hänet lauantaina?”\nIvo kohautti olkiaan. ”En ole varma, ehkä venäläiseen ravintolaan keskustassa.”\n”Totutat hänet heti alkuunsa?” Joni kysyi. “Kuulostaa hyvältä idealta.”\n“Muistan hänen sanoneen kerran, ettei ole syönyt koskaan kunnon venäläistä ateriaa”, Ivo hymyili katsellen Jonin jalkoja samalla, kun hieroi niitä.\n”Ja ehkä tarjoat hänelle ison venäläisen jälkiruuan illan päätteeksi”, Joni virnisti, kohotellen kulmakarvojaan vihjailevasti. Vaalea mies loi häneen jokseenkin järkyttyneen ja samaan aikaan huvittuneen ilmeen. ”Joni!” Hän huoahti.\n”Pidä vain huolta, että käytät kumia”, Joni lisäsi ja Ivo katsoi häneen yhä jokseenkin järkyttyneenä siitä, että hän vihjaili niin suorasti seksiin. Äkkiä Ivo tunsi olonsa aivan liian tietoiseksi siitä, että Chris oli raiskannut Jonin ja sen ajatteleminen sai hänen olonsa epämukavaksi. Seksistä puhuminen ei tuntunut lainkaan sopivalta ja Ivo toivoi keksivänsä nopeasti uuden puheenaiheen, mutta hänen mielensä raksutti tyhjää ja hänen käsiensä liikkeet hidastuivat.\nJoni kurtisti kulmiaan nähdessään Ivon paljon puhuvan ilmeen. Hän katsoi poispäin, tunsi kiristävän tunteen kurkussaan ja vatsanpohjassaan. Hän tiesi mitä Ivo ajatteli, tiesi sen johtuvan siitä mitä Chris oli hänelle tehnyt. Näinkö se tulisi aina olemaan tästä edes? Nousisiko tämä vaivaannuttava hiljaisuus, joka kerta, kun hän sanallakaan tai eleellä vihjaisi jotain seksiin liittyvää?\n”Misha taitaa tulla kotiin pian”, Joni sanoi vapauttaen Ivon tukalasta tilanteesta. ”Haluaisin kokata hänelle.”\n”Ai? Osaatko siis kokata?” Ivo kysyi ja Joni huokaisi laskien jalkansa lattialle.\n”Olisi mukavaa, jos taitoihini edes hieman uskottaisiin! Osaan tehdä ruokaa, herran tähden, ei se nyt rakettitiedettä ole!”\n”Rauhoitu Joni”, Ivo huokaisi ja hymyili. ”Totta kai saat laittaa ruokaa, jos haluat.”\n”Hyvä”, Joni mutisi ja käveli kohti keittiötä. Ivo laski voiteen lattialle ja seurasi Jonia. Keittiöön tultuaan Ivo pesi ensimmäiseksi kätensä. Joni vaikutti olevan poissa tolaltaan, nuorukainen seisoi ikkunan edessä katsellen ulos, käsivarret ristittynä rintaansa vasten.\n”Joni?” Ivo kutsui pehmeästi. “Mikä on?”\nPoika henkäisi syvään, ennen kuin kääntyi päätään pudistaen. ”Ei mikään. Olen pahoillani, taidan vaikuttaa todella epäkiitolliselta”, Joni kääntyi Ivoa kohden. ”Kiitos, kun pyysit Jamin tänne. Tarvitsin tätä ja… En tiedä… Olen yhä… On vaikeaa selittää, mutta olen pahoillani oikukkuuteni vuoksi.”\nIvo hymyili pehmeästi hänelle. ”Ymmärrän kyllä, älä huoli. Minun oikeastaan pitäisi kiittää sinua. En tiedä kuinka kauan minulla olisi mennyt pyytää Jamia ulos, jollet olisi tehnyt sitä puolestani.” Hän virnisti ja tuli lähemmäksi halatakseen Jonia. ”Sinulla on nyt vaikeaa ja on ymmärrettävää, että mielialasi heittelevät.”\nJoni hymyili varoen ja hitaasti Ivo vapautti hänet halauksesta. ”Kiitos Ivo”, Joni kuiskasi.\n“Ei kestä”, Ivo hymyili ja taputteli hänen olkaansa, hilliten halunsa pörröttää Jonin hiuksia, jotka Jami oli laittanut niin hienosti. ”No mitä haluaisit kokata Mishalle?”\n”Tiedän, että Misha kuvittelee, etten osaa kokata, mutta osaan kyllä tehdä perusruokaa. Voisin laittaa spagettia ja jauhelihakastiketta. Näin jauhelihapaketin jääkaapissa?”\n”Kuulostaa hyvälle. Haluatko, että autan sinua?”\n”Ei kiitos, haluan tehdä tämän itse. Luotatko minuun?” Joni kysyi herttaiseen sävyyn ja Ivo nauroi.\n”Toki luotan sinuun, sen kun annat mennä. Tiedät mistä löytää kaiken?” Ivo kysyi ja Joni nyökkäsi.\n“Hyvä on, hyvä on, kutsu minua, jos tarvitset jotakin.”\n”Hyvä on”, Joni hymyili ja alkoi etsiä aineksia. Ivo katsoi häntä hetken hymyillen lempeästi ennen kuin palasi olohuoneeseen. Oli suloista, että Joni halusi laittaa ruokaa Mishalle, nyt hän vain odotti veljensä ilmeen näkemistä, kun tämä palaisi kotiin.\nMisha palasi kotiin myöhemmin kuin tavallisesti, sillä oli käyttänyt kaksi tuntia etsiessään sopivaa lahjaa Jonille. Hän oli etsinyt lahjaa jo muutaman päivän, eikä halunnut tyytyä mihinkään simppeliin, hän halusi, että Joni pitäisi siitä. Miksi täydellisen lahjan etsiminen olikin niin vaikeaa? Tai ehkä hän vain yritti liikaa miellyttää Jonia? Misha pystyi rehellisesti myöntämään, ettei koskaan aiemmin ollut nähnyt yhtä paljon vaivaa kenenkään lahjan vuoksi ja hänen mielialansa alkoi olla maassa, kun yritys ei tuntunut tuottavan tulosta. Hän toivoi lopputuloksen olevan kuitenkin kaiken vaivan arvoinen.\n”Olen kotona”, Misha huhuili eteisestä. Hän potkaisi kengät jaloistaan ja tuli olohuoneeseen yllättyneenä löytäessään veljensä rentoutumassa sohvalla samalla, kun kuuli ääniä keittiöstä.\n”Oliko rankka päivä?” Ivo kysyi hymyillen. Misha kohotti kulmaansa, vilkaisi keittiötä kohti ja sitten takaisin veljeensä.\n”Missä Joni on?”\n”Missä luulet?” Ivo naurahti. “Keittiössä tietenkin, hän laittaa päivällistä.”\n“Joni laittaa päivällistä?” Misha räpäytti silmiään ja Ivo nyökkäsi virnistäen. Misha huokaisi; Jonin tulisi levätä, eikä yrittää laittaa ruokaa! Ja halusipa Misha myöntää sitä tai ei, hän ei oikeastaan luottanut nuoremman miehen ruuanlaittotaitoihin.\nJoni leikkasi parhaillaan sipuleita Mishan astuessa huoneeseen, nuorukaisen silmät vuotivat pilkkomiensa kasvisten voimakkaasta aromista. ”Mitä sinä oikein teet?” Misha kysyi astuessaan lähemmäksi ja Joni käänsi kasvonsa mieheen.\n”Miltä näyttää?” Hän hymyili ja pyyhki kyyneleitä kämmenselällään.\nMisha huokaisi. ”Onhan ajatus suloinen, muttei sinun tarvitse tehdä tätä”, hän hymyili ja otti hellästi veitsen pois Jonin kädestä ennen kuin laski toisen kätensä pojan olkapäälle. ”Minä voin jatkaa tästä, mene sinä lepäämään.” Misha nyökkäsi ja ryhtyi jo ohjaamaan Jonia pois keittiöstä.\n”Minä halusin tehdä tämän!” Nuorukainen protestoi.\n“Tiedän, mutta sinun ei tarvitse. Ivo ja minä arvostamme yrityksiäsi olla avuksi, mutta olet yhä toipilas ja me lupasimme auttaa sinua paranemaan entisellesi, joten…” Misha hymyili ja painoi hellästi Jonin istumaan sohvalle, välittämättä veljensä ilmeestä ja sokeana sille kuinka ärsyyntynyt nuorempi mies oli.\n”Halusin auttaa!” Joni sanoi kireään sävyyn ja murahti kiukustuneena, kun Misha nosti hänen jalkansa sohvalle. ”Helvetti soikoon, en ole mikään lapsi!” Joni kivahti ja Misha kohotti kulmaansa yllättyneenä Jonin noustessa jaloilleen.\nHän ei ymmärtänyt miksi Joni käyttäytyi näin, kun ainoa mitä hän yritti, oli olla hellä ja huomaavainen… poikaystävä? ”Joni istu alas, rauhoitu, ei ole mitään syytä hermostua näin. Olen varma, ettei se ole hyväksi sinulle.” Misha osoitti sohvaa kohti. “Lepää!”\n“Olen vitun kyllästynyt lepäämään, etkö helvetti voi tajuta sitä!” Joni tiuskaisi ja marssi sitten nopein askelin yläkertaan, kului hetki ja he kuulivat kuinka ovi pamahti kiinni hänen perässään. Misha räpytti silmiään ja alkoi pian ärsyyntyä itsekin.\n”Hän osaa kyllä olla kiittämätön kakara!” Misha murahti ja risti kätensä rintansa ylle tuijottaessaan portaikkoa kohden. Ivon oli kiristettävä hampaitaan, jottei nauraisi. Vanhempi veli koetti muistuttaa itseään, ettei koko koettelemuksessa oikeasti ollut mitään hauskaa. ”Mitä ihmettä hän oikein haluaa? Yritän parhaani olla mukava hänelle, huolehtia kaikista hänen tarpeistaan ja silti hän vain kitisee!”\n”Misha”, Ivo sanoi niin tasaisesti kuin kykeni rauhoituttuaan. ”Joni on vain erittäin stressaantunut, kyllähän sinä voit sen ymmärtää? Ja kaiken lisäksi hän on tylsistynyt, kuka tahansa olisi, kun joutuu viettämään useita päiviä sisällä. Hän haluaa auttaa ja tehdä asioita ja sinun tulisi suoda se hänelle. Olen varma, että kun Joni on väsynyt, hän sanoo niin ja menee lepäämään. Joni on jo aikuinen mies.”\nMisha oli hetken hiljaa ja mietiskeli Ivon sanoja. ”Olen vain huolissani, että hän uuvuttaa itsensä.” Hän huokaisi lopulta.\n”Tiedän, mutta puhu hänelle. Jonilla on hyvä syy olla vaikea, ajattele nyt kuinka suuren stressin alla hän on.”\nMisha oli hetken hiljaa ja nyökkäsi. ”Menen puhumaan hänen kanssaan”, hän päätti ja suuntasi yläkertaa kohden. Ovella Misha pysähtyi ja koputti, odottaen vastausta.\n”Se on auki”, Joni vastasi hetken hiljaisuuden kuluttua ja Misha kurkisti sisään. Tummahiuksinen nuori mies makasi sängyllä kyljellään, kädet rintansa lähellä, hieman sykerössä asennossa. ”Näetkö, minä lepään nyt, kai olet tyytyväinen?” Hän mutisi ja Misha huokaisi kuullessaan tietyn karheuden tämän äänessä. Oliko Joni itkenyt? ”Mene pois…” Joni lisäsi hetken kuluttua, mutta Misha lähestyi siitä huolimatta.\n”En tarkoittanut loukata sinua”, Misha aloitti. ”Tein niin kuitenkin ja olen pahoillani, tarkoitukseni oli täysin päinvastainen.” Hän istui alas sängynlaidalle. ”Joni?”\nNuorempi mies henkäisi syvään ja pyyhki kyyneliä kasvoiltaan, vältellen Mishan katsetta. ”En ole lapsi, vaikkakin… Tiedän, että juuri nyt käyttäydyn lapsellisesti.” Varoen Joni siirsi katseensa toiseen. ”Halusin vain tehdä ruokaa sinulle… Minä vain… Haluan…”\n”Se on ihan okei, ymmärrän, luulen niin.” Misha nyökkäsi ja toi epäröiden kätensä hieroakseen Jonin pohjetta. ”Olen vain huolissani ja haluan sinun paranevan, siksi usutan sinua lepäämään niin paljon.”\nJoni istuutui hitaasti ja kääntyi kasvotusten Mishaa kohti. ”Voin jo paljon paremmin, enkö näytäkin siltä?” Hän kysyi ja pyyhkäisi nopeasti kasvojaan kämmenellään kyyneltahrojen varalta. Misha hymyili ja katseli häntä lähemmin, huomaten että Jonin hiukset olivat eri tavalla. ”Et edes sanonut mitään uusista hiuksistani”, Joni huomautti sitten ja sai Mishan naurahtamaan lempeästi. Mies kumartui halaamaan häntä hellästi.\n”Huomasin kyllä ja näytät upealta”, vaalea mies vakuutti ja kosketti tummia hiuksia pehmeästi sormillaan. ”Raitoja?” Hän kysyi ja katsoi Jonin kasvoihin huomaten heidän lyhyen välimatkansa. ”Menittekö ulos tänään?” Misha ihmetteli, miksei Ivo ollut sanonut asiasta mitään ja jatkoi Jonin hiuksilla leikittelemistä. Hänen katseensa laskeutui nuoremman miehen täyteläisille huulille, jotka todella houkuttelivat suudelmaa. He eivät olleet suudelleet vielä, ei sitten…\n“Ivon poikaystävä oli täällä, tai pian tuleva poikaystävä olen varma.” Joni naurahti siirtäen kätensä Mishan lihaksikkaalle käsivarrelle. Hänen sydämensä takoi kiivaana, tuntui miltei vaikealta hengittää, Misha oli niin lähellä ja hänen tuoksunsa oli niin huumaava, niin houkutteleva…\n”Ivon mikä?” Misha kysyi, hänen aivonsa tuntuivat sulaneen eikä hän olisi ollut yllättynyt jos olisi kuullut väärin. Hänen ajatuksensa liikkuivat täysin toisissa asioissa, lähinnä Jonin kutsuvissa huulissa.\n”Ivolla on treffit lauantaina parturinsa kanssa”, Joni kuiskasi. Mishan otsa lepäsi hänen omaansa vasten ja hänen siniset silmänsä, jotka olivat nyt paljon tummemman sävyiset, tarkkailivat häntä ja Joni tunsi vapisevansa, hänen ihonsa tuntui lämpimältä joka puolelta, kuumalta jopa.\n“Mielenkiintoista…” Misha sanoi hetken kuluttua. Jonin huulet varastivat vielä suurimmanosan hänen huomiostaan.\nLopulta se oli Joni, joka nojautui eteenpäin, painaen huulensa pehmeästi Mishan huulia vasten ja vaalea mies ei voinut estää mielihyvän huokausta pakenemasta huuliltaan. Misha nosti kätensä Jonin poskelle, toisen liikkuessa hänen olkapäälleen suudelman syventyessä, mutta pysyessä silti hitaana ja hellänä. Misha kieltäytyi antamasta himolleen periksi, oli vielä liian aikaista ja Joni tuntui yhä jotenkin heiveröiseltä hänen otteessaan, sellaiselta jota tuli kohdella pehmeästi ja varoen.\nSilti, ei Misha täysin voinut estää vartaloaan heräämästä suudelmaan. Hän tunsi lämmön leviävän nivusiinsa ja tiesi, että jos he jatkaisivat, hän ei pystyisi peittämään innostustaan eikä hän halunnut ottaa riskiä, että pelästyttäisi Jonin sillä. Joten, vaikkakin vastentahtoisesti, Misha vetäytyi kauemmas, hymyili ja painoi suudelman Jonin nenänpäälle. ”Rakastan sitä miten pehmeät huulesi ovat”, Misha kuiskasi, mikä sai nuoremman miehen virnistämään hieman häkeltyneenä.\n”Samat sanat”, Joni sanoi ja sai uuden suudelman poskelleen.\nMisha katsoi häntä hetken pohdiskellen. ”Hyvä on”, hän huokaisi. ”Jos tunnet olevasi kunnossa niin haluatko tulla alakertaan ja tekemään ruokaa kanssani?”\n”Oi, saanko? Pomo?” Joni kiusoitteli ja Misha kohotti kulmaansa huvittuneena ennen kuin nousi ja tarjosi kätensä hänelle.\n”Kyllä, mutta vain jos lupaat kertoa heti, jos alat voida huonosti tai väsyä.” Misha vastasi ja Joni nyökkäsi noustessaan.\n”Lupaan kyllä”, hän hymyili.\n”Hyvä”, Misha nyökkäsi ja ajatteli, että voisi oikeastaan olla hauska opettaa kakaraa kokkaamaan, hauskaa ja hyödyllistä!\nWeb published: My Secret Shore 13.maaliskuuta, 2011\nJatka lukuun 35


Kehittämistuet 2010 |Kehittämistuet 2010 – Suomen Suunnistusliitto\nSuomen Suunnistusliitto > Hyvä seura > Kehittämistuet > Kehittämistuet 2010\nTänä vuonna toiminnallista kehittämistukea myönnettiin 443 seurahankkeelle 769 000 euroa. Urheiluseurat jättivät yhteensä 1437 hakemusta, joista 1080 oli kohdennettu lasten ja nuorten toimintaan. Lisätietoja seuratuista löytyy sivuilta www.seuratuki.fi.\nSuunnistusseurat jättivät vuonna 2010 yhteensä 40 seuratukihakemusta, joista 31 koski lasten- ja nuorten liikuntaa ja yhdeksän aikuisten terveyttä edistävää liikuntaa. Hakemuksista 15 sai kehittämistukea, yhteensä 23 500 euroa. Suunnistusseuroille myönnetyt tukisummat vaihtelivat välillä 1 000 – 3 000 euroa.


Jos Kreikka ei maksa velkojaan? Tuomioja: Finanssipoliittinen ydinpommi - Ulkomaat - Uutiset - MTV.fi\nUlkoministeri Erkki Tuomioja pitää hyvin epätodennäköisenä, että Kreikka jäisi euroalueen ulkopuolelle.\n– Varmasti kaikkien intressissä on löytää neuvotteluratkaisu. Eihän vaalivoittaja Syrizakaan halua ulos eurosta, toteaa Tuomioja MTV Uutisille.Sitä mahdollisuutta, että Kreikka jättäisi kokonaan velkansa maksamatta, Tuomioja pitää epärealistisena.\n– Se olisi finanssipoliittinen ydinpommi ja tuskinpa siihen kukaan haluaa ryhtyä, koska sen kustannukset olisivat todella kovat. Kreikka haluaa kuitenkin toimia markkinoilla ja tällainen päätös sulkisi maalta kaikki hanat ja siihen sillä ei ole varaa, sanoo ulkoministeri.Tuomioja arvioi, että vasemmistolaisen Syrizan vaalivoitto rohkaisee samansuuntaisia poliittisia voimia myös muissa kriisin läpikäyneissä maissa.-Esimerkiksi Podemos-puolue Espanjassa saa tästä varmasti lisää potkua.Ulkoministeri uskoo, että viime vuosien talouspolitiikka joutuu koko Euroopassa kriittisen arvioinnin kohteeksi.\n– Uskoisin, että ilmenee lisää itsekriittisyyttä ja jo tehdyn politiikan uudelleenarviointia, joka ei korvaa sitä, mikä on mennyt, mutta toivottavasti auttaa välttämään vastaisuudessa samat virheet.


Auttavatko kollageenivoiteet oikeasti ryppyihin? | OHO Live TV Suomi\nKollageeni on ihoa kiinteyttävä ja juonteita tasoittava ihmeaine, joten ei ole ihme, että kaikenlaiset kollageenituotteet ovat tällä hetkellä kovassa huudossa. Sisäisesti nautittujen kollageenituotteiden tehosta on vasta hyvin vähän tutkimustietoa, ja vaikka kollageenia sisältäviä ihonhoitotuotteita on ollut myynnissä jo pitkään, nekin jakavat asiantuntijoiden mielipiteet.\nIhotautilääkärit selittävät Alluressa, miksi kollageenivoiteet ja -seerumit eivät välttämättä taistele ryppyjä ja velttoutta vastaan asiakkaiden toivomalla tavalla.\nMitä kollageeni oikein on?\nKollageeni on säiemäinen proteiini, jota löytyy luistamme, lihaksistamme, nivelistämme ja tietenkin ihosta. Kollageeni antaa kudoksille tukea ja lujuutta, mutta iän myötä kollageenin tuotanto hidastuu. Ihossa tämä alkaa näkyä veltostumisena ja juonteina.\nKosmetiikassa käytettävä kollageeni ei kuitenkaan ole samaa tavaraa, kuin se, mitä kehomme tuottaa, muistuttaa ihotautilääkäri Corey L. Hartman.\n– Se on synteettinen versio, jota iho ei osaa helposti absorboida, sanoo ihotautilääkäri Mona Gohara lehdessä.\nYleisimmin ihonhoitotuotteissa esiintyvä kollageeni on johdettu kalasta, mutta nykyään markkinoilta löytyy myös vegaanisia tuotteita.\nOnko kollageenista hyötyä ulkoisesti käytettynä?\nKollageenia sisältävät ihonhoitotuotteet auttavat tasoittamaan juonteita, sekä parantamaan ihon kimmoisuutta -ainakin teoriassa. Kosmeetiikan parissa työskentelevän kemistin, Ginger Kingin mukaan käytännössä kollageenituotteet lähinnä kosteuttavat ihoa.\nIhotautilääkäri Corey L.Hartmanin mukaan ongelma on, että kollageenimolekyylit ovat aivan liian suuria päästäkseen ihon syvempiin kerroksiin, jossa ne voisivat stimuloida kollageenin tuotantoa.\n– Ulkoisesti käytetty kollageeni ei juurikaan paranna ihon rakennetta ja kimmoisuutta, hän toteaa.\nItse asiassa Alluren asiantuntijoiden mukaan mukaan mikään merkittävä tutkimus ei ole osoittanut, että kollageenin ulkoinen käyttö todella tehostaisi kollageenin tuotantoa, tai parantaisi ihon kiinteyttä.\nOnko kollageenille olemassa tehokkaampia vaihtoehtoja?\nKollageenipeptidit ovat erinomainen vaihtoehto perinteisille kollageenituotteille. Kollageenipeptidit jäljittelevät kollageenin toimintaa, mutta koska ne ovat kooltaan paljon pienempiä, ne imeytyvät ihoon paremmin. Gohara neuvoo kuitenkin olemaan tarkkana kosmetiikkaostoksilla, sillä kollageeni- tai kollageenipeptidit menevät usein ainesosaluettelossa sekaisin.\nRetinoidit ovat kaikkein paras vaihtoehto ihon kunnon parantamiseen, koska ne todella auttavat stimuloimaan kollageenin tuotantoa. Siinä missä tutkimustieto ulkoisesti käytetyn kollageenin hyödyistä on puutteellista, retinoideilla on tutkittua tehoa.\nTiedätkö sinä oikeasti, mitä jooga on? Ethän sorru näihin…\nTags: Asiantuntija ihonhoito kauneus Kauneusmyytit Kollageeni\nEdellinen Hip hopin supertrio The Fugees tekee paluun – luvassa maailmankiertue\nSeuraava Tulehdusta vähentävät ihmeaineet mukaan ruokavalioon


Suomalaisuus ei ole ihmisoikeus - Suomen Sisu\nSuomalaisuus ei ole ihmisoikeus\nkesäkuu 11, 2018 | Ajankohtaista, Järjestöjohdolta\nMarjaana Varmavuori harmittelee Helsingin Sanomissa sunnuntaina 3. kesäkuuta 2018 ”Kuka tahansa ei kelpaa suomalaiseksi” -otsikoidussa jutussaan, että suomalaiset sulkevat erilaiset ihmiset usein pois omasta kansallisesta identiteetistään. Helsingin Sanomissa ei oikein tunnuta ymmärtävän, mistä kansallisuudessa on kyse ja mitä suomalaisuus on. Kieli ja kulttuuri kansallisuuden osina sentään myönnetään, mutta syntyperän ja sukujuurien merkitys näyttävät olevan toimittajalle varsin vieraita.\nSuomen Sisu laati vuoden 2016 itsenäisyyspäiväksi suomalaisuuden määritelmän. Siinä suomalaisuus nähdään kokonaisuutena, johon kuuluvat suomalainen väestö, suomen kieli, suomalainen ryhmäidentiteetti, suomalainen kulttuuri sekä ulkopuolisten tahojen määrittelyt meistä. Määritelmämme ei ole edes mitenkään kovin radikaali, vaan suunnilleen näin kansa on aiemminkin mielletty; se on ihmisryhmä, jota yhdistävät paitsi kieli ja kulttuuri, niin myös syntyperä sekä sukujuuret.\nSuomalaisuus ei ole ihmisoikeus. HS:n jutun otsikko on siinä mielessä totta: ”[k]uka tahansa” ei noin vain ”kelpaa suomalaiseksi” – muutenhan emme olisi kansa lainkaan! Näemme kaikenlaiset uudelleenmäärittely-yritykset lähinnä pyrkimyksenä murentaa kansallista identiteettiä. Tällainen identiteetti on aina ja kaikkialla jossain määrin ulossulkeva, sillä muunlainen ajattelu johtaisi varsin nopeasti kansan häviämiseen.\nVarmavuori nostaa sinänsä aivan oikein esiin sen, että esimerkiksi pääkaupunkiseudulla on käynnissä ”valtava väestönmuutos” (sic). Suomalaisen etnisen identiteetin totaalikieltäminen ehkä palvelee tällaista väestönmuutosta – vai pitäisikö sanoa väestönvaihtoa? Toki jotkut saattavat pitää kehitystä jopa toivottavana.\nJutussa haastateltu Siirtolaisuusinstituutin erikoistutkija Johanna Leinonen puhuu homogeenisen kansakunnan ”myytistä” ja ”ajatuksesta eristäytyneestä Suomesta”. Pidämme tällaisia puheita varsin erikoisina, etenkin kun suomalaiset ihan tutkitusti ovat ryhmä, joilla on monia todellisia yhdistäviä tekijöitä. Olemme vuosituhansia eläneet varsin omillamme, ja suomalaista perimää voidaan pitää koko Euroopan mittakaavassa ainutlaatuisuutena. Suomalainen kansa koostuu siis pääosin niiden ihmisryhmien jälkeläisistä, jotka muuttivat Suomeen esihistoriallisena aikana, eikä tänne ole suuntautunut suuria muuttoaaltoja sen jälkeen. Tältä pohjalta – muutaman Fazerin ja Finlaysonin myötävaikutuksella – on kuitenkin rakennettu se yhteiskunta, jota moni pitää yhtenä maailman parhaista.\nLopuksi Suomen Sisu haluaa vielä huomauttaa Helsingin Sanomia, että avoimena globalistilobbarina tunnetun George Sorosin Open Society Foundation on varsin yksipuolinen lähde tällaisten teemojen suhteen.\n← Se Pro Patria Dedit – Eugen Schaumanin muistolle (Porvoossa la 16.6.2018)\nSuomessa tehdystä ensimmäisestä terroriteosta vuosi →\nArkistot Valitse kuukausi kesäkuu 2019 (1) toukokuu 2019 (1) helmikuu 2019 (1) tammikuu 2019 (1) joulukuu 2018 (1) marraskuu 2018 (1) lokakuu 2018 (2) elokuu 2018 (2) kesäkuu 2018 (2) toukokuu 2018 (3) huhtikuu 2018 (1) maaliskuu 2018 (3) helmikuu 2018 (1) tammikuu 2018 (1) marraskuu 2017 (3) lokakuu 2017 (7) syyskuu 2017 (4) elokuu 2017 (2) kesäkuu 2017 (1) maaliskuu 2017 (1) helmikuu 2017 (3) joulukuu 2016 (1) marraskuu 2016 (1) lokakuu 2016 (1) syyskuu 2016 (2) kesäkuu 2016 (2) toukokuu 2016 (1) huhtikuu 2016 (1) maaliskuu 2016 (7) helmikuu 2016 (7) tammikuu 2016 (3) joulukuu 2015 (1) marraskuu 2015 (9) lokakuu 2015 (4) syyskuu 2015 (8) elokuu 2015 (2) heinäkuu 2015 (3) kesäkuu 2015 (1) maaliskuu 2015 (1) helmikuu 2015 (2) tammikuu 2015 (2) joulukuu 2014 (2) marraskuu 2014 (1) lokakuu 2014 (6) syyskuu 2014 (3) elokuu 2014 (2) kesäkuu 2014 (1) huhtikuu 2014 (4) maaliskuu 2014 (1) tammikuu 2014 (1) joulukuu 2013 (1) marraskuu 2013 (3) lokakuu 2013 (6) syyskuu 2013 (6) elokuu 2013 (5) heinäkuu 2013 (5) kesäkuu 2013 (9) toukokuu 2013 (6) huhtikuu 2013 (1)


Sri Lankan uudistukset jatkuvat, poliisivoimien johtoon naisia | Yle Uutiset | yle.fi\nSri Lankan uudistukset jatkuvat, poliisivoimien johtoon naisia\nPitkästä verenvuodatuksesta ja kovasta poikkeustilalaista toipuva Sri Lanka uudistaa tuoreimmalla laillaan poliisivoimia.\n12.10.2016 klo 14.10päivitetty 12.10.2016 klo 14.38\nSrilankalaisia poliiseja vartioimassa YK-rakennusta Colombossa pääsihteeri Ban Ki-moonin vierailun aikana syyskussa. M. A. Pushpa Kumara / EPA\nSri Lankan hallitus on ilmoittanut muuttavansa lakia, joka on estänyt naisten nousun poliisivoimissa. Maailman ensimmäinen naispääministeri valittiin Sri Lankassa vuonna 1960, mutta poliisivoimien huipulle naisilla ei ole ollut asiaa.\nPäätös on osa poliisivoimien kipeästi kaipaamia uudistuksia. Arvostelijoiden mielestä muutoksia ei ole tapahtunut lainkaan sitten vuoden 1866, jolloin Sri Lanka itsenäistyi Britannian alaisuudesta.\n– Kansalaiset ovat saaneet poliisilta vuosia huonoa palvelua ja odottavat nopeita muutoksia. Valitettavasti ne eivät onnistu käden käänteessä. Luomme nyt kuitenkin perustan aiempaa tehokkaammalle ja palvelualttiimmalle poliisille, sanoo Sri Lankan poliisikomitean puheenjohtaja Siri Hettige.\nSri Lankassa on 80 000 poliisia. Heistä vain 11 000 on naisia. Hettige uskoo, että jotkut heistä nousevat pian arvoasteikon huippuvirkoihin. Osana uudistusta luodaan myös järjestelmä, joka antaa kansalaisille mahdollisuuden arvioida poliisien suorituksia ongelmien paikallistamiseksi.\nBan: Uhrit eivät voi odottaa ikuisuuksia\nSri Lanka pyrkii näilläkin uudistuksilla normaaliksi yhteiskunnaksi viisi vuotta sitten päättyneen tiukan poikkeustilan jälkeen. Poikkeustila antoi turvallisuusjoukoille jokseenkin vapaat kädet ihmisten pidättämisessä.\nJoukot olivat kaksi vuotta aiemmin kukistaneet verisesti tamilivähemmistön pitkän kapinan. Sri Lanka on ollut äärimmäisen vastahakoinen YK:n turvallisuusneuvoston vaatimaan Sri Lankan ja ulkovaltojen yhteiseen oikeusprosessiin sotarikoksista.\nYK:n tutkijat ovat syyttäneet niistä molempia osapuolia mutta ennen muuta Sri Lankan hallituksen joukkoja.\nYK:n pääsihteeri Ban Ki-Moon sanoi viime kuussa Sri Lankan -vierailulla, etteivät sodan uhrit voi odottaa oikeutta ikuisuuksien ajan.\nKadonneiden etsinnästä laki viime kuussa\nNykyhallitus on pyrkinyt hoitamaan sodan haavoja joillakin sovintoon tähtäävillä laeilla. Kaksi kuukautta sitten hyväksyttiin laki, joka on tarkoitettu avuksi tuhansien kadonneiden perheille omaistensa kohtalon selvittämisessä.\nBan vaati vauhdittamaan myös maaomaisuuden palauttamista tamileille, joilta sitä vietiin etenkin sodan loppuvaiheessa. Vain siten pakolaiset voivat asettua takaisin kotiseuduilleen, Ban sanoi.\nHän kehotti myös vähentämään sotilaiden määrää pohjoisen ja idän tamilialueilla luottamuksen rakentamiseksi.\nU.N. Secretary-General Urges Sri Lanka to Speed Up War ReconciliationThe Wall Street Journal\nSri Lanka: Reconciliation and waywardnessForeign Policy News\nSri Lankan police force to grant equal status to womenThe Express Tribune\nSri LankaUlkomaatTamilitiikeritpoikkeusolotsodan uhrittamilitYhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri


PC-APU: Rekry PC-APU - Ratkaisuja tietokoneongelmiin - Tietokonehuolto, Lahti\nJos olet se henkilö, joka korjaa lähisukulaisten tietokoneet, ymmärrät mikä on BIOS, ajurit ja Windowsin rekisteri, etkä pelkää asiakaspalvelutehtäviä, voit hyvinkin olla kaipaamme vahvistus nuorekkaaseen tiimiimme.\nHyvästä pohjakoulutuksesta huolimatta ATK-asentajan koulutukseen menee noin vuosi, joten otamme innolla vastaan potentiaalisia työntekijöitä esimerkiksi pidempiaikaisen työharjoittelun tai oppisopimuksen kautta.\nOlemme menestyksekkäästi tarjonneet työpaikan useille meillä oppisopimuksen kautta tutkinnon suorittaneille, joten meidän tähtäin on aina tehdä sinusta uusi ATK-asentajaguru.\nLähetä CV ja työhakemuksesi soitteeseen:\nHUOMIO! Emme voi vastata kaikkiin hakemuksiin henkilökohtaisesti. Hakemus kannattaa aina jättää, mutta jos oikeasti haluat meille töihin, kannattaa ottaa yhteyttä myös puhelimitse (03) 751 3804 tai kävelemällä ovestamme sisään. Etsi minut, eli yrittäjä Mika Wahlman käsiisi.