Stressinhallinta - YTHS\nTerveystieto » Mielenterveys » Stressinhallinta\nStressillä tarkoitetaan tilannetta, jossa henkilöön kohdistuvat haasteet ja vaatimukset ylittävät hänen käytössä olevat voimavaransa. Ulkopuolelta tulevien vaatimusten lisäksi itselle asetetut odotukset ja vaatimukset voivat aiheuttaa stressiä. Sekä miellyttävät että epämiellyttävät asiat voidaan kokea stressaaviksi tilanteen tulkinnasta ja ihmisen yksilöllisestä paineensietokyvystä riippuen. Se, mikä stressaa yhtä, voi olla toiselle voimavara.\nUsein koemme stressiä muutostilanteissa, joissa voimavarat ja sopeutumiskyky joutuvat koetukselle. Työ- ja opiskeluelämässä stressiä voivat aiheuttaa kiire, kohtuuton työmäärä, ajanhallinnan pulmat, tuen puute, huono työ- tai opiskeluilmapiiri, epävarmuus omista kyvyistä ja osaamisesta sekä työn hallinnan puute. Yksityiselämässä tyypillisiä stressinlähteitä ovat ihmissuhteissa tapahtuvat muutokset, taloudelliset ongelmat, sairaudet ja kuormittavat elintavat. Negatiivisten muutosten lisäksi myös positiiviset elämäntapahtumat, kuten uusi työ tai opiskelupaikka tai seurustelusuhteen aloittaminen, koetaan usein stressaaviksi.\nKaikki ihmiset kohtaavat elämässään stressaavia tilanteita, ja lyhytkestoinen stressi ei ole vaarallista. Tilapäinen stressi voi olla jopa positiivinen voima, joka nostaa vireystilaa ja auttaa pääsemään hyviin tuloksiin. Kun tunnet itsesi ja stressinsäätelykeinosi, voit suhtautua stressaaviinkin tilanteisiin rauhallisesti. Tiedät, että stressi on tilannesidonnaista ja ohimenevää, ja osaat toimia, jos kuormitus alkaa käydä liialliseksi. Puutteelliset stressinsäätelykeinot ja pitkittynyt kuormitus sen sijaan altistavat haitalliselle stressille, joka heikentää psyykkistä ja fyysistä hyvinvointiasi.\nTyypillisiä stressioireita tunne-elämän puolella ovat turhautumisen tunne, ärtyneisyys, muistivaikeudet, levottomuus, huolestuneisuus, väsymys, ahdistuneisuus, päätöksenteon vaikeudet ja unihäiriöt. Myös ruokahalun muutokset ja seksuaalinen haluttomuus saattavat olla stressin aiheuttamia. Stressi voi saada aikaan haitallisia ja stressitilaa vahvistavia muutoksia käyttäytymisessä, kuten alkoholin, muiden päihteiden ja tupakoinnin lisäämistä ja liikunnan tai muiden harrastusten vähentämistä.\nVaikka stressi onkin psyykkinen kokemus, monet sen vaikutuksista ovat fyysisiä. Stressi aktivoi sympaattista hermostoa valmistaen elimistöä sopeutumaan uhkaavaan tilanteeseen (taistele tai pakene -reaktio). Stressaantuneen ihmisen elimistö on jatkuvassa hälytystilassa, joka pitkittyessään altistaa monille ruumiillisille oireille. Tyypillisiä stressioireita ovat niska-hartiaseudun jännitys, päänsärky, huimaus, kohonnut verenpaine, sydämentykytykset, pahoinvointi, vatsavaivat, flunssakierre ja selkävaivat.\nIhmiset voidaan jakaa karkeasti kolmeen ryhmään sen mukaan, miten he reagoivat stressiin. Osa ihmisistä reagoi stressiin pääasiassa psyykkisesti eli oireina ovat esimerkiksi unihäiriöt, väsymys ja heikentyneet elintavat. Näiden henkilöiden on yleensä helppo tunnistaa stressi ja ymmärtää oireiden yhteys ylikuormitukseen. Osalla stressi näkyy puolestaan ruumiillisina oireina, esimerkiksi tuki- ja liikuntaelinten kipuina. Koska oireiden yhteyttä koettuun stressiin voi olla vaikea hahmottaa, saatetaan hoitaa vain pelkkää fyysistä vaivaa, mutta ei sen todellista syytä. Kolmas ryhmä käsittää sellaiset ihmiset, jotka eivät koe reagoivansa stressiin mitenkään erityisesti. Heidän suorituskykynsä voi kärsiä, mutta heille ei aiheudu siitä psyykkisiä eikä fyysisiä terveysongelmia.\nKiire ja stressi eivät ole asioita, joita pitää opetella sietämään enemmän vaan joihin kannattaa reagoida mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Stressiä voi hallita monin eri tavoin, ja jokaisen on tärkeä löytää itselleen sopivat selviytymiskeinot stressaaviin tilanteisiin.\nKiinnitä huomiota seuraaviin asioihin, jos stressi ja kuormitus elämässä lisääntyvät:\nTunnista omat rajasi sekä voimavarasi. Mikä juuri sinulle aiheuttaa stressiä? Miten stressioireet näkyvät sinussa? Mikä saa sinut rentoutumaan?\nHuolehdi ihmissuhteistasi ja ota vastaan ystävien ja läheisten tarjoama tuki.


Arthrobalans Plus Kampanjatuote 150 kpl (25% extra) - Terveysmarket - vitamiinit netistä\nArthrobalans Plus Kampanjatuote 150 kpl (25% extra) 150 tablettia\nArthrobalans Plus Kampanjatuote 150 kpl (nyt 25% enemmän)\nArthrobalans on kotimainen, nivelten hyvinvoinnin tukemiseen suunniteltu tuoteperhe aikuisten ja ikääntyneiden tarpeisiin. Arthrobalans-tuotteet sisältävät nivelruston proteiinien rakennusaineita sekä C-vitamiinia, joka edistää normaalia kollageenin muodostumista rustojen normaalia toimintaa varten.\nKolme tehoainetta yhdessä; - Aktivoivat rustosoluja muodostamaan uutta rustoa, - Vähentävät ruston hajoamista, - Poistavat nivelten jäykkyyttä ja lisäävät niiden liikkuvuutta.\nVaikuttavat aineet: * Glukosamiinisulfaatti, nivelruston rustoproteiinin rakennusaine, * Kondroitiinisulfaatti, glukosamiinista muodostuva ruston rakennusaine, sekä * MSM, välttämätön orgaanisen rikin lähde nivelnesteen ja rustokudoksen muodostamisessa.\nNivelien toimintakykyä parantaa sopivasti niveliä rasittava liikunta. Liikunta ylläpitää ja vahvistaa lihasvoimaa ja laajentaa nivelen liikkuvuutta sekä edistää nivelruston terveyttä. Parhaimpia liikuntamuotoja ovat kävely, pyöräily, vesivoimistelu, uinti ja hiihto. Liikuntaa suositellaan noin ½ tuntia kerrallaan 3-5 kertaa viikossa. Nivelen toiminnassa nivelrusto toimii iskunvaimentimena kahden luun välissä. Rusto koostuu erilaisista proteiineista, jotka tekevät siitä joustavan. Vanhetessa tai liiallisesta nivelen rasituksesta johtuen nivelrusto haurastuu ja ohenee, jolloin rusto menettää kimmoisuutensa. Nivel jäykistyy ja sen liikerata pienenee. Nivelrustosolut muodostavat elimistössä luontaisesti olevasta glukosamiinista ja kondroitiinista uutta korvaavaa ruston proteiinia sekä niveltä voitelevaa nivelnestettä.\nC-vitamiini edistää normaalia kollageenin muodostumista rustojen normaalia toimintaa varten. Arthrobalans Plus sisältää glukosamiinia, kondroitiinisulfaattia, orgaanista rikkiä MSM:ää sekä C-vitamiinia.\nKOOSTUMUS Vuorokausiannos 1-2 tabletta sisältää: glukosamiinisulfaattia 500-1000 mg vastaa glukosamiinia 400-800 mg kondroitiinisulfaattia 400-800 mg MSM (metyylisulfonyylimetaani) 200-400 mg C-vitamiinia 50-100 mg\nERITYISTÄ Ei sisällä sokeria, laktoosia, gluteenia. Glukosamiinisulfaatti on peräisin äyriäisistä. Ei suositella lapsille eikä raskauden ja imetyksen aikana. Ravintolisä ei korvaa monipuolista ja tasapainoista ruokavaliota eikä terveitä elämäntapoja. ANNOSTUS Aikuisille 1-2 tablettia päivässä niellään veden kanssa. Kapselinmallisen tabletin voi tarvittaessa puolittaa.


8 asiaa, joita ei löydy keittiöstäni – Kriselda | Lily\nNäin joskus Avec Sofié:n blogissa postauksen, jossa hän luetteli asioita, joita aikuisella naisella ei tulisi olla kotonaan. Siitä inspiroituneena tein vastaavanlaisen listan, mutta koska kotonani on paljon sellaisista asioista, joita ei tulisi olla aikuisella naisella, niin keskitin listani ruoka-aineisiin, joita löydy keittiöstäni.\nTykkään hääriä keittiössä ja silloin kun teen itse ruokaa, niin haluan, että se on mahdollisimman terveellistä. Se ei kuitenkaan tarkoita sitä, ettenkö koskaan söisi epäterveellisesti. Tykkään syödä ulkona (rakastan pizzaa, pastaa ja rehellistä ruokaa) ja senpä takia, kun teen itse safkani haluan, että se on super simppeliä, puhdasta ja ravinnerikasta! It’s all about balance.\nKuivakaapistani ei ole löytynyt valkoista sokeria moneen vuoteen. Muuttaessani poikaystävän kanssa saman katon alle, hänen sokerivarastonsa päätyivät aika pian minun diy ihon kuorinta-aineisiin.\nLeivon harvoin, mutta silloin kun tulee tarvetta jauhoille, niin heitän kaurahiutaleita blenderiin. Super helppo ja aavistuksen verran terveellisempi vaihtoehto.\nVaikka rakastan De Ceccoa, niin käytän AINA kotona kikherne- tai linssipastaa. Ravinnerikkaat pastavaihtoehdot voittavat.\nJos välttämättä haluan levitettä leivän päälle, niin valitsen mieluummin voin. Kirnuvoi on oikein hyvä ja toimii myös ruuanlaitossa.\nOn ehkä sanomattakin selvää, että suolisto ei tästä tykkää. Muutenkin kaikki keinotekoiset jutut ovat big no no.\n6. LIHAN KALTAISET VALMISTEET\nKaikenmaailman seitanit, quornit ja soijanakit eivät kuulu meikäläisen keittiöön. Tämän takia olin varmaan aika huono kasvissyöjä, kun lihan korvikkeet eivät maistuneet. Sienet sieninä ja nakit nakkeina. Tähän toki löytyy poikkeus, joka vahvistaa säännön: nyhtökaura.\nMieluummin väsään itselleni jonkun pienen salaatin kuin söisin yliprosessoitua valmisruokaa. Samalla rahalla tekee itse paljon parempaa. Siihen tietty tarvitaan vähän viitseliäisyyttä.\nTykkään juustoista, joten rajaan maidon kulutukseni niihin. Kahvin kanssa juon kaura- tai mantelimaitoa.\nTähän listaan voisi lisätä kymmeniä muita ruoka-aineita, joita välttelen tai joiden tilalle löytyy parempi vaihtoehto. En esimerkiksi osaisi kuvitella, että laittaisin ostoskoriini soijaa, vakuumipakattua kirjolohta tai tölkkihedelmiä. Ja jos joskus satun selaamaan ainesosaluetteloa, niin valitsen sellaisen tuotteen, jossa on mahdollisimman vähän tekstiä.\nMinua lohduttaa se, että ihmisten terveys- ja ruokatietoisuus lisääntyy jatkuvasti. Lisäksi se, mikä sopii kaverille ei välttämättä sovi itselle. Kaikilla on omat makunsa ja mielipiteensä mitä tulee ruokaan. Ja on jokaisen oma pyhä asia, mitä suuhunsa laittaa.\nAvainsanat: #food, #personal, #wellness\nNyt on pakko kysyä, että miten perustelet kaurajauhon olevan terveellisempää kuin vehnäjauho? 🙂\nKaurajauhoissa on enemmän kuituja ja proteiineja, niissä on myös vähemmän hiilareita kuin vehnäjauhoissa. En varsinaisesti välttele vehnää, syön leipää (rakastan kunnon leipää!), mutta harvemmin tarvitsen kotona jauhoja ja jos joskus tarvii, niin heitän puurohiutaleet blenderiin ja jauhan ne 🙂


Rinkebyn valvontaa tehostettu - Sisuradio | Sveriges Radio\nRinkebyn valvontaa tehostettu\nJulkaistu onsdag 9 juni 2010 kl 14.38\nValvontaa on tehostettu Tukholman Rinkebyssä kahden levottoman yön jälkeen. Poliisi aikoo olla paikalla ympäri vuorokauden ja ensi yönä myös monet kunnan sosiaalityötä tekevät henkilöt ovat paikalla.\nPoliisi ja nuoriso syyttelevät toisiaan levottomuuksien aloittamisesta.\nTukholman kaupunki on luvannut rakentaa uudelleen tukiopetusta antavan Rinkebyn Akatemian, joka poltettiin poroksi viime yönä.\n22-vuotias mies on pidätetty epäiltynä mellakoinnista Tukholman Rinkebyn levottomuuksien yhteydessä. Mies on poliisille ennestään tuttu.\nPoliisi tutkii nyt valvontakameroiden filmejä ja toivoo voivansa ottaa kiinni useampia henkilöitä.\nNoin 50-100 nuorta on heitellyt kiviä poliiseja kohti ja sytyttänyt tulipaloja Rinkebyssä kahtena peräkkäisenä yönä.\nRinkebyssä vieraili tänään mm integraatioministeri Nyamko Sabuni ja koulutusministeri Jan Björklund.\nPäivällä paikalla ollut Ramin Farzin kertoo tapahtumista:\n- Ehkä suurin asia, mikä täällä on tapahtunut on, että yksi Rinkebyn koulun vieressä ollut koulurakennus poltettiin tiistain ja keskiviikon välisenä yönä. Nyt koko rakennus on ihan mustana ja sen katto on revitty pois, kertoo Ramin Farzin.\nPoliisin mukaan tapahtumasarja lähti liikkeelle nuorista, jotka yrittivät päästä ulkopuolisina Rinkebyn koulun juhlaan. Kun heitä ei päästetty sisään, he alkoivat riehumaan, jolloin poliisit hälytettiin paikalle. Nuoret alkoivat heitellä poliiseja kivillä, jolloin poliisi tunsi asemansa uhatuksi ja ampui varoituslaukauksen ilmaan.\n- Tästä laukauksesta syntyivät suuret mellakat, kertoo Ramin Farzin.\nRinkebyn mellakat alkoivat porttikiellosta koulujuhliin


Tallessa maailma: Juustohöyläkahvia ja muita uusia innovaatioita\nOnneksi lapset pitävät aina liikkeessä ja mielen vir(k)eänä. Tänään tarvittiin taas sitä asennetta, joka tiivistyy sananlaskuun:\n"Onnellisia ne vanhemmat, jotka huomatessaan lapsensa kirjoittaneen seinälle, iloitsevat siitä, että kaikki sanat on kirjoitettu oikein!"\nNo, me olemme iloisia siitä, että Kuopus on osoittanut olevansa kovin nokkela ja innovatiivinen.\nOlimme jo kaivanneetkin juustohöylää eilisestä lähtien; kumma kun molemmat hukassa yhtäaikaa eikä astianpesukoneestakaan löydy. Kahvia Juralla keitellessä sitten muuten vain satuin lisäämään vettä säiliöön, eipä se vielä ollut edes ihan lopussa. Mutta kas - siellähän olikin aikamoinen tungos:\nKahvin maustamisen menu by Kuopus:\n2 käytöstä napattua juustohöylää. Toisen voit mieluusti asetella ylösalaisin (katso mallikuva)\n1 leipäpussinsulkija, valkoinen\n3-4 suklaapalaa, mieluiten Fazerin Sinistä lakritsimausteella (se ei näet ole Kuopuksen suosikki muutoin nautittuna)\nLisää nämä kahviveden joukkoon salaisena hetkenä. Toimi nopeasti, muistaen että sinulla on vain se hetki aikaa, kun äiti poistuu olohuoneen puolelle noutamaan soivan kännykän.\nTällä resestillä voit kiinnostuneena tarkkailla, mitä kahvinjuojissa seuraavan vuorokauden kuluessa tapahtuu. Viimeistään huomatessaan innovatiivisuutesi. (= Huokaisevat helpotuksesta löytäessään juustöhöylät - Onneksi ne eivät olekaan päätyneet roskiin! Sinnekin Kuopus on muutamia tavaroita ehtiessään siivonnut. Hmm, yrittävät myös näyttää toruvilta hetken. Ahaa.)\nTämä kuva on otettu hetkeä ennen puhelimen pirinää. Silloin kun kaikki oli vielä suht normaalisti - kahvihetkien kannalta.\nEi, Kuopus ei saanut kaapata koko suklaalevyä. Vaikka kovasti yritti. Kunnes ei tykännytkään lakritsimausta maitosuklaassa. Joutaahan tuo vaikka kahvikoneen uumeniin!\nKaikki ei aina mene niinku Strömsössä.\nLoppu hyvin kaikki hyvin! Kauniita unia suloinen Pikku Jääkarhu <3\nLähettänyt Tallessa maailma klo 0.46\nKirsi Marjut 11. syyskuuta 2013 klo 12.51\nAika terävän oloinen kahvi ;D No mut loppu hyvin, kaikki hyvin. Höylät sentään löytyi. On ne muksut sellaisia keksijöitä aika ajoin. Ihania kuvia itsestäsi :)\nTallessa maailma 12. syyskuuta 2013 klo 21.49\nJoo, eikös terävää! No mutta ei me rehellisesti sanoen huomattu maussa mitään eroa. Kaiken vilskeen keskellä kun sitä kahvinsa nauttii... Kiitos sanoistasi! Mukavaa viikonloppua!\nMainion kekseliäs Rasmus :) onneksi sentään kahvinkeitin säilyi ehjänä? Kekseliäitä ja säpäköitä syyspäiviä edelleenkin, t. Sissi\nTallessa maailma 12. syyskuuta 2013 klo 21.51\nKiitos kysymästä, kyllä kone keittelee edelleen :) Pirteyttä syksyyn simnekin, pianhan se on perjantai!\nTöölönrantaa, toipumisia ja ruokakulttuurimietteit...


Keskustelu:Emätin – Wikipedia\n1 Intialaisen patsaan kuva\n2 Kuva artikkelissa\n3 Sana "vagina" Suomenkielessä\nIntialaisen patsaan kuva[muokkaa wikitekstiä]\nTiedostoa Akkulam shanku.jpg ei voi käyttää artikkelissa, sillä Suomen tekijänoikeuslain sitaattioikeus ei täyty (kuvan sivulla lisää tietoa asiasta). Sen lisäksi patsas on commonsin luokassa Seashells in art, joten yhteys on muutenkin kenties kaukaa haettu. --albval (keskustelu) 18. syyskuuta 2008 kello 09.30 (EEST)\nKuva artikkelissa[muokkaa wikitekstiä]\nPoistakaa tuo alempi kuva, se ei ole edes aikuisen naisen alapää vaan lapsen.\nPuberteetin läpikäyneen naisen sukupuolielimet ovat kehittyneet ja niitä peittää karvoitus.\nPitääkö tästä tehdä ilmoitus poliisille ennen kuin asialle tehdään jotain ?\nHienoa, että viimeinkin on artikkelissa ensimmäisenä kuvana piirretty anatomia. Mutta tuollainen tussun levityskuva siinä alempana ei mielestäni kuulu tietosanakirjaan; en ole nähnyt esim. yhtäkään kirjaa, jossa tuollaisia irstauksia on. En halua aloittaa uudelleen samaa vanhaa keskustelua; tiedän kyllä että lapsilta ei suojata tätä sivustoa. --88.194.185.152 12. kesäkuuta 2010 kello 11.18 (EEST)\nVoi hyvä luoja. Minusta tuo kuva on erittäin sopiva tietosanakirjaan, koska siitä näkyy kaikki selkeästi ja muutenkin se on hyvä kuva. --Crt 12. kesäkuuta 2010 kello 17.58 (EEST)\nSamaa mieltä. Toisaalta, jos tuohon kuvaan olisi merkitty viivoilla osien nimet, esim. isot/pienet häpyhuulet, virtsa-aukko, klitoris jne. niin tuollainen informatiivinen "levityskuva" voisi olla jopa hyödyllinen artikkeliin. Alex W 12. kesäkuuta 2010 kello 14.47 (EEST)\nEI TUOLLAISIA KUVIA! Lapsetkin käyttävät tätä sivustoa. Kamalaa jos pieni lapsi näkee tuollaisen kuvan! Heti pois tuollaiset! Voi herran jumala! Äityli-71 22. tammikuuta 2011 kello 13.47 (EET)\nEi siinä kuvassa mitään vikaa ole. --Crt 22. tammikuuta 2011 kello 13.58 (EET)\nMiksi pikkulapset katsoisivat kohtaa emätin?\nLuultavast suurin osa tämän sivun katsojista ovat ala-asteikäisiä poikia.--Kemisti-nisti (keskustelu) 11. maaliskuuta 2013 kello 16.05 (EET)\nSana "vagina" Suomenkielessä[muokkaa wikitekstiä]\nPitääkö paikkaansa, muka että sana vagina olisi suomenkielinen sana? Minun mielestäni ei ainakaan ole, kun se kerran on englanninkielinen sana emättimelle. –Kommentin jätti 87.95.58.212 (keskustelu)\nSe on latinaa, kuten artikkelin alusta selviää. --Harriv (keskustelu) 8. elokuuta 2012 kello 22.57 (EEST)\nKyllä sitä englannissakin käytetään, mutta siellä se on yhtä vierasperäinen kuin suomessakin. Latinasta se on lainautunut molempiin ja moniin muihinkin kieliin. -KLS (keskustelu) 8. elokuuta 2012 kello 23.04 (EEST)\nToivon että artikkelissa käsiteltäisiin jotenkin emättimen pH-tasapainoa, sen ylläpitoa, mistä syistä tasapaino saattaa järkkyä ja mitä siitä seuraa. --El Rayno (keskustelu) 12. elokuuta 2017 kello 16.43 (EEST)\nNoudettu kohteesta "https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Keskustelu:Emätin&oldid=16684746"\nSivua on viimeksi muutettu 12. elokuuta 2017 kello 16.44.


Katseet etelään - Mobiili - Ilta-Sanomat\nJulkaistu: 22.7.2005 8:47\nSisäpiiriläisten mukaan FT:n pääjohtaja Didier Lombard on valmis tekemään yhdistetyn osake- ja käteistarjouksen Amenan omistavalle Grupo Auna SA:lle. Lisätietoja tarjouksesta odotetaan jo niinkin pian kuin tänään.\nBarcelonassa sijaitsevalla Amenalla on yli 9,6 miljoonaa mobiilia tilaajaa. Deutsche Telekomin jälkeen Euroopan suurimmalla teleyhtiöllä FT:llä on tyttärensä Orangen kautta 64 miljoonaa asiakasta.\nPariisilaisella FT:llä on nykyään noin 1,5 miljoonaa internet -asiakasta Espanjassa. Yhtiö ei onnistunut saamaan toimilupaa Espanjassa maaliskuussa vuonna 2000 järjestetyssä huutokaupassa.\nFrance Telecomin edustaja Nilou du Castel ei halua kommentoida Bloombergin tietoja. Yhtä vaitonaisina pysyvät Aunan pääomistajat Banco Santander Central Hispano SA, Endesa SA ja Union Fenosa SA, jotka omistavat yhteensä 83,4 prosenttia Amenan emoyhtiöstä.\nFT kertoi alkuviikolla, että se harkitsee tarjouksen jättämistä Amenasta. Yhtiö on saanut myös pääomistajaltaan Ranskan valtiolta luvan neuvotteluihin.\nAuna ilmoitti huhtikuussa, että se on palkannut investointipankki Merrill Lynchin avustamaan Amenan myynnissä. FT:n avustajana toimii BNP Paribas -pankki.


Nämä elokuvaflopit kaatoivat koko elokuvastudion – Stara\nNämä elokuvaflopit kaatoivat koko elokuvastudion\nViihdeuutiset 25.12.2018, 22:00 · Meri Pulkkinen\nElokuvien tekeminen on tunnetusti kallista puuhaa, ja siksi elokuvastudiot haluavat ymmärrettävästi rahoilleen vastinetta lipputulojen muodossa. Valitettavasti jokainen suuren luokan elokuvaprojekti ei kuitenkaan menesty teattereissa toivotulla tavalla.\nNyt Looper on koonnut yhteen epäonnistuneita elokuvia, jotka olivat niin suuria rahareikiä, että ne veivät koko elokuvastudionsa konkurssiin. Tässä käsittämättömässä suorituksessa ovat onnistuneet muun muassa sellaiset elokuvat kuten Kultainen kompassi, The Rocker, Kurkunleikkaajien saari ja Final Fantasy: The Spirits Within.\nOletko sinä nähnyt jonkun näistä elokuvista?


Kirjaläppää: Kirjabloggaajat instituutioon! | Kirjasfääri\n← Kirjaläppää: Väärin blogattu, kätyri Kirjaläppää: Erittäin väärin blogattu, perskärpäset! →\n59 thoughts on “Kirjaläppää: Kirjabloggaajat instituutioon!”\nhdcanis 11/06/2013 at 21:16\nLiian tiukan ja rajoittavan institutionaalisuuden tuloksena “tavisten” keskustelu siirtyy jonnekin muualle ja ne joita vertaiskokemukset kiinnostavat menevät perässä.\nThe Kids ja The Man, valitse puolesi.\nTaika Post author 11/06/2013 at 22:00\nNiinpä. Sen takia sen ilmeisesti aikaa myöden (tosin ei varmaan kukaan osaa arvailla kauanko oikeasti menee) ei mitenkään vältettävissä olevan institutionalisoitumisen pitäisi olla kirjabloggaajien näköinen ja kirjabloggaajien ja heidän sidosryhmiensä tarpeista muodostunut. Koska parhaassa tapauksessahan me voimme kököttää kentällä omilla ehdoillamme juuri siinä missä haluamme.\nLiina 11/06/2013 at 21:49\nTämäpä oli hieno postaus. Ja ajatuksia herättävä.\nKun yhtäältä siis bloggaajien harteille sovitellaan kirjallisuuskritiikin pelastajan supersankariviittaa ja toisaalta karjutaan, että se ei ole ollenkaan sopiva, bloggaajien pitäisi itse kyetä raivaamaan tilansa. Näyttämään, että osa meistä tekee tätä ja toiset ehkä tuota. Mutta myönnän, että mä en hahmota koko kenttää, ja sikäli tuntuu kauhean vaikealta sanoa, miten kirjabloggaajana asemoidun. Ehkä me spefistit saadaan vapaasti möykätä takahuoneen hyllyjen välissä.\nTaika Post author 11/06/2013 at 22:02\nTästä pitäisi nyt joku nelikenttäkaavio, palloprosessi ja flow chart kyllä piirtää. 😀 En mäkään ihan hahmota, mutta toivottavasti enemmän kirjablogikirjan lukemisen jälkeen. Tai siinä on ainakin hahmoteltu tätä kenttää bloggaajien itseymmärryksen kautta.\nJuha 11/06/2013 at 22:18\nHieno juttu! Mutta en ole varakas enkä siten herrasmies, ja joudun siten odottamaan (200 vuotta) sitä valtion rahoittamaa blogi-instituutiota.\nBlogit eivät institutionalisoidu itsestään, vaan joku jengi institutionalisoi ne. Analogian ääneen lausuminen oli ensimmäinen askel. Muutaman vuoden tälle amatöörien kirjallisuuspiirille naureskellaan, mutta vähitellen vertaisarviointi alkaa tuottaa ja laatu paranee. Hauska ajatus.\nHmm. Ehkä tämä olisi hyvä aika opetella lukemaan.\nTaika Post author 11/06/2013 at 22:59\nMä kyllä mieluiten itse institutionalisoisin blogini, sen sijaan että antaisin joidenkin toimittajien tai kriitikoiden tehdä sen. Tai edes kustantajien, vaikka on myönnettävä, että kustantajat tekevät paljon hyvää työtä, esim. kirjoja. Ja kyllähän säkin varmasti pystyt 200 vuodessa kehittymään ihmisenä ja lukijana, jos mäkin pystyn. Aloitan kuitenkin naisena, joten tässä on Orlandon haasteet edessä…\nMaaria Pääjärvi 11/06/2013 at 22:29\nLoistavaa tekstiä, Taika!\nOlemassaolevat instituutiot eivät ole aina järkkymättömiä. Toisin sanoen instituution ulkopuolelta siihen sulautuva ilmiö ei välttämättä menetä erikoisluonnettaan vaan saattaa myös muuttaa instituutiota.\nParhaillaan on tapahtumassa se, että vanhan instituution taholta tuleva määrittely-yritys pakottaa pohtimaan määrittelyvaltaa. Vanha instituutio ei reagoi, ellei pidä jotain reagoimisen arvoisena. Huom. tässä ei puhuta yksilöistä, vaan isoista rakenteista, vaikka yksittäiset puheenvuorot tulevat tietysti yksilöiltä. Kirjabloggarit joutuvat miettimään toimintaansa jostain toisesta näkökulmasta. Koetaan esim. ulkoapäin tulevaa velvoitusta, johon reagoidaan.\nAvainlause: ” olemassaoleva kenttä pyrkii määrittämään uuden tulijan paikan tulijasta riippumatta, mikäli tulija ei ota valtaa ja vastuuta oman asemansa määrittämiseksi.” Juuri tämän takia kirjabloggaajien ei minusta kannata vedota siihen, että vanha instituutio “ei saa” velvoittaa/kritisoida/syyllistää, koska niin todellakin saa tehdä (ei ole mitään kieltoa), vaan pitää juuri ottaa se vastuu. Joko aletaan toimia kuten koetaan saneltavan, tai ollaan välittämättä. Kirjabloggaajat ovat osa siunatun vapaata julkista sanaa, ja vapaus ei ole sitä ettei kukaan ikinä sano poikkipuolista sanaa minun tekemisistäni, vaan sitä, että sanokoot rauhassa, minä teen silti, lällää. Vapautta valita, minkälaisen palautteen ja kritiikin ottaa itseensä ja mitä ei ota.\nMinun järkeni sanoo, että kyllä, luemme tulevaisuudessa vielä paljon tavisten mielipiteitä lukemistaan kirjoista.\nVaikka teorian mukaan rakenteen pitäisi olla jähmeämpi, se ei välttämättä ole merkittävästi jähmeämpi, elleivät kirjabloggarit saa päähänsä perustaa liittoa ja sertifioida jäseniään. Sen sijaan osallistumisen näkymätön kynnys saattaa hieman nousta.\nSen sijaan jos internetin julkaisuvapaus säilyy ja kiinnostus harrasteblogeja kohtaan säilyy ja lukemisesta tulee jopa coolia, kuten HS:n auguurit ennustavat, on mahdollista, että kirjablogikenttä kasvaa, monipuolistuu ja vetää taviskirjoittajia puoleensa jopa enemmän kuin ennen. Lieveilmiöt taas voivat olla juuri sellaisia, kuin Berg jutussaan kuvasi.\nhdcanis 11/06/2013 at 23:30\nNoh, en ole tämänkään keskustelun johdosta kuullut kenenkään bloggaajan olevan lopettamassa bloggausta tai edes merkittävästi muuttamassa linjaansa joten saattaa olla että keskustelua on käyty suurelta osin jotta “vanhat instituutiot” oppisivat jotain. En tiedä kuuntelivatko, sen saamme varmaan kuulla kun vesilasissa myrskyää seuraavan kerran.\nMaaria Pääjärvi 12/06/2013 at 00:36\nBloggauksen lopettaminen tai linjan muuttaminen lienevät molemmat täysin turhia tekoja, eivätkä tosiaankaan sellaisia seurauksia, mitä kukaan tavoittelee. Siitä huolimatta olkapäälle saattaa marssia tieto siitä, että tuolla ulkona kaiken maailman kirjamaailman homeaivot ovat aika kiinnostuneita siitä mitä täällä kirjablogistanissa tapahtuu.\nKorostaisin kuitenkin tässä jonkinlaista vuorovaikutteisuutta. Olen itse jokaista sieluni osaa myöten bloggaaja ja amatööri mutta toimin silti siinä vanhassa instituutiossa, koska se on osallistanut minut. En luota siihen instituutioon, mutta blogiin luotan kuin kiveen. Niin kauan kuin serverit seisovat ja verkkolaitteessa valo palaa, blogi on ja pysyy. Vanha instituutio ei ole ymmärtääkseni kasannut mitään muutospaineita bloggaajille, vaan todennut että vau, noilla on hyvä meininki, noitten pitäis leikkiä meidän kaa! Niin kustantajien, kirjailijoiden kuin konsernimedian kanssa leikkimisessä on omat hyvät ja huonot puolensa.\nKukaan ei sanele kenellekään yhtään mitään, eikä ole edes yrittänyt. Jos yrittää, mitä siitä – kaikkihan tässä ollaan itsenäisiä toimijoita, jotka osaavat oletettavasti itse arvioida millainen palaute kannattaa panna korvan taakse ja millainen kannattaa pistää ihan vaan toisen tietämättömyyden tai häijyyden piikkiin. Asiat vaan näyttävät toiselta kun niitä katsoo eri vinkkelistä, ja se kannattaa ottaa vakavasti. Kukaan ei voi määrätä sitä, miten muu maailma hänet näkee.\nTaika Post author 12/06/2013 at 08:10\nKiitos, Maaria. Pahoittelen, että vastauksessani kesti näin pitkään, jouduin oikein ajattelemaan…\nOlemassaolevat instituutiot eivät näin kulttuurihistorioitsijan silmin ole ehkä koskaan järkkymättömiä – mutta institutionalisoituvalle (tai jopa institutionalistettavalle) on paljon eroa sillä kuka muutos- tai määrittelypaineet asettaa, miten ja mistä näkökulmasta.\nTässä keskustelussa on korostunut toistaiseksi ongelmanäkökulma, vieläpä etablisoituneessa instituutiossa valmiiksi toimivien tahojen asettama ongelmanäkökulma, jossa “tulokkaan” itsemäärittelypyrkimyksille on jätetty hyvin vähän sijaa valmiin instituution tarpeisiin ja pyrkimyksiin vedoten. Kun näkökulma on valittu näin, esimerkiksi sen sijaan että kohteelta kysyttäisiin avoimesti, “kuka sinä olet?” ei pyritä ensisijaisesti tasavertaiseen keskusteluun, tai antamaan tarkastelun alla olevalle osapuolelle vapauksia.\nTieteenhistoriallisen tapauksen kohdalla kasvava rakenteiden jähmeys tuli nimenomaan siitä, että uutta instituutiota, yliopistoa, ohjattiin ulkopuolelta (rahoitus, byrokratia), ja tieteentekijöiden itselleen ja toisilleen asettamista vaatimuksista. On vaikea sanoa, millaiseksi kirjabloggaajien kenttä tulevaisuudessa muodostuu, mutta olennaisinta on pyrkiä varmistamaan, että se ei, esimerkiksi reaktiona muiden kirjallisuuskentän toimijoiden vaatimuksiin/toivomuksiin, muotoudu miksikään muuksi kuin mitä kirjabloggaajat haluavat sen olevan.\nEsimerkiksi luulen, että matalan osallistumiskynnyksen haluamme säilyttää. Niin kauan kuin on kirjastoja, jossa on tarjolla ilmaiseksi sekä kirjallisuustyövälineet että tekniset työvälineet, matala osallistumiskynnys on turvattu, mikäli kirjabloggaava yhteisö ei aseta itse tai mahdollisissa muiden kirjallisuuskentän toimijoiden paineissa muita vaatimuksia uusille osallistujille. Nythän suoria vaatimuksia tekevät lähinnä Suomen laki ja kunkin bloggaajan omatunto.\nMaaria Pääjärvi 12/06/2013 at 10:17\nJos asiaa tarkastelee hyvin lyhyen aikavälin institutionaalisen muutoksen kannalta, kirja-alalta on jo viideltä viimeiseltä vuodelta poimittavissa muutama muutos, jotka ovat olleet havaittavia mutta joiden “lopullista” (sikäli kun mikään on lopullista) vaikutusta ei tunne kukaan. Kaksi esimerkkiä:\n1) Kustannusala. Pien- ja print-on-demand -kustantamoiden nousu. Osuuskuntamallit (Osuuskumma, Poesia, Crime Time). Tämä kaikki aiheutti hankausta, kun pieniä ja erilaisia tulokkaita haluttiin jättää pois esimerkiksi kieltämällä mahdollisuuksia palkintoehdokkuuksiin tai yrittämällä määritellä julkaisut omakustanteiksi. On muuttanut “laadun” käsitettä – kukaan ei enää arkisesti oleta, että isot kustantamot tekevät parhaat kirjat, ja voidaan jopa ajatella, että omakustanteina ilmestyy merkittävää kirjallisuutta.\n2) Pieni esimerkki runoudesta: lavarunous vs. kirjoitettu runous. Esiintyvälle ja esiintymään erikoistuneelle runoilijalle on lähes mahdotonta luoda “kirjailijauraa” apurahoineen, koska ei ole teoksia. Teoksia ei taas ole välttämättä helppo julkaista, koska esiintyvien runoilijoiden tekstit ja niiden muodostamat kokonaisuudet eivät välttämättä kohtaa runokustantamisen “laatustandardeja”. Miten käy – en tiedä.\nNäiden lisäksi sähkökirjan ajatellaan muuttavan jotain, kritiikin silminnähtävä väheneminen nähdään kentän kollektiivisena ongelmana ja kirjablogien merkityksen nousu yleisesti ottaen positiivisena asiana. Tässä keskustelussa on korostunut ongelmanäkökulma, mutta sen verran kuin minä vanhaa kenttää tunnen, sanoisin että kirjablogit ovat tervetullut ilmiö. Ymmärrän kuitenkin oikein hyvin määrittelyn tarpeen, koska kirjablogistanin ja kirjallisuuskentän tiedot toimintaympäristöstä ja sen mekanismeista ovat erilaisia. Ja pääosa epäilyistä on tässä kuitenkin kohdistunut kustantajiin, joihin aina suhtaudutaan himpun verran epäillen, etenkin kustannusalan viimeaikaisten muutosten vuoksi (paljon jengiä pellolle, omistajasuhteiden vaihdokset, uudenlaisia kaupallisia toimintatapoja ja kokemus asiantuntemuksen vähenemisestä esim. kustannusjohdossa).\nYksilöiden ratkaisut institutionaalistumisvaiheessa eivät välttämättä mitenkään vaikuta itse institutionaalistumiseen. Sille ei kukaan voi mitään. Sen tapaan pystyy kuitenkin vaikuttamaan hyvin paljon. Kysymyshän on vain arkisesti siitä, että kirjailijat, kustantajat, media (joka uutisoi esim. Blogistania-palkintoa) ja tulevaisuudessa ehkä apurahalautakunnat ottavat huomioon kirjablogistanin mielialoja. Suhtautukoon siihen sitten kuka mitenkin. En minäkään varsinaisesti halua antaa kirjailijalle suositusta apurahaa varten, kun kirjoitan arvostelun hänen teoksestaan vaikkapa Parnassoon, mutta siihenkin minun tekstiäni käytetään. Enkä halua, että kirjoittamiani sanoja käytetään mainospaloina jossain, etenkin kun ne voidaan irrottaa asiayhteydestä härskisti, mutta niitä käytetään.\nTaika Post author 12/06/2013 at 11:17\nNimenomaan tuo ensimmäinen esimerkkisi on kyllä kuvaava – muistan hyvin nuo omakustannetaistot palkintojen ulkopuolelle jättämisineen. Mielestäni silloin(kin) näytti siltä, että etabloitunut kirjallisuuskenttä yritti näyttää tulokkaille soveliaan paikan, mikä aloitti julkisen keskustelun, jonka seurauksena paikka alkoikin muotoutua erilaiseksi.\nEn tiedä, kuinka paljon yksilöiden ratkaisut vaikuttavat lopulliseen muotoon, mutta kirjablogeissa yksilöiden julkinen ja yksityinen keskustelu on vaikuttanut jo mm. siihen, että isossa osassa arvostelukappaleita käyttävistä blogeista merkitsee arvostelukappaleet (mahdollisesti myös muista lähteistä tulevat kappaleet). Se voidaan nähdä kirjabloggaajainstituutiolle tyypillisenä, blogidiskurssille tuttuna ilmiönä esimerkiksi verrattaessa lehtikritiikkiin. Toinen yksilöiden itseymmärryksen kautta noussut määrittely on, että kirjabloggausta ei samasteta kriitikkotoimintaan, mitä tuo edellinenkin linjaus vahvistaa.\nTutun kauttahan näitä omiksi koettuja piirteitä tietysti peilataan ja toisaalta etablisoituneella kirjallisuuskentällä tulokkaan muodostamien uhkien ja mahdollisuuksien kautta.\nMaaria Pääjärvi 12/06/2013 at 11:42\nSamaan aikaan tietysti kirjabloggarien tavoite erottautua “ammattikriitikoista” aiheuttaa sen, että keskustelussa syntyvä käsite kriitikoista aiheuttaa minulle tarpeen erottautua. Kriitikko on yksi kaikkein tiukimmin määritellyistä kirjallisen kentän toimijoista sikäli, että kaikki komentelevat koko ajan. Mitään positiivista puhetta kriitikoista on todella hankala löytää. Ja kun ammattikriitikon käsite on sellaisenaan ongelmallinen, minulle ei ole ihan selvää mistä kirjabloggaajat yrittävät erottautua kun yrittävät erottautua kriitikoista. Jos kyseessä on mielikuva, meillä on yhteinen suunta poispäin tuosta mielikuvasta (mikä sitten onkin määränpää).\nTaika Post author 12/06/2013 at 15:32\n“Ammattikriitikko” näyttäytyy ainakin itselleni henkilönä, joka a) kirjoittaa ei-itsehallintaiseen foorumiin, b) saa palkkion kritiikeistään, c) pyrkii (mahdollisesti objektiiviseen) arvostelmaan taideteoksesta ja d) jonka arvostelmalla katsotaan olevan arvovaltaa. Tällain ihan pikaisesti funtsittuna. Kirjabloggaaja tyypillisesti a) hallinnoi itse julkaisufoorumiaan, joka sijaitsee aina internetissä, b) ei saa julkaisupalkkiota, c) pyrkii subjektiiviseen arvostelmaan taideteoksesta ja d) nyt näyttää siltä, että myös kirjabloggaajien arvostelmilla katsotaan olevan arvovaltaa.\nMutta tässä muutoksen kourissa alkaa olla kirjablogeja, joita pitävät ammattikriitikot (esim. Puten Turmio ja perikato), joiden kirjoittajat eivät hallinnoi itse ja saavat julkaisupalkkion tai vast. (Koko lailla kirjallisesti Lilyssä, Kirjava kammari Annassa) tai jotka pyrkivät tarkastelemaan teoksia laajemmin (Jäljen ääni, Deadline torstaina).\nMitä roolia näyttelee kirjabloggaajien yhteisöllisyys? En tiedä, mutta joku merkitys näyttää olevan sillä, että esimerkiksi sanomalehtipuolen ammattikriitikot ja kirjabloggaajat eivät hobnobbaile keskenään. Aloittamiskynnyksen korkeudessa tuntuu olevan eroa. Tämäkin on kyllä sellainen kysymys, joka ansaitsisi enemmän pohdintaa.\nMaaria Pääjärvi 13/06/2013 at 16:05\nSanomalehtien kirjallisuuskriitikot ovat kyllä hieman hämärä ryhmä. Päätoimisia ei ole paljoa, ja monet heistä eivät välttämättä ole koskaan varsinaisesti kotiutuneet blogimaailmaan. Ikäkysymyskin, monet heistä ovat minun vanhempieni ikäluokkia.\nPutte Wilhelmssonilla on kyllä blogi, mutta hän ei taida varsinaisesti olla mikään kyläluuta – siis ei kuleksi pitkin nettiä kommentoimassa.\nMinäkin olen laiska kommentoimaan. Osittain siksi, että arvelen olevani ilonpilaaja. Luen mielelläni ja säännöllisesti kirjablogeja, mutta jotenkin nahjusmaisesti välttelen kommentointia. Juuri sellaisen kuvitelman vuoksi, että laahaan jotain virallisuuden peikkoja perässäni. Luulen, että tämä tunne vaikuttaa moniin muihinkin kriitikkoina toimiviin ihmisiin. Vähän turhanpäiväistä hygieniaa, eiväthän ne pään sisällä olevat aidat kaadu ellei niitä kaada.\nOn kyllä paljon kriitikoita, jotka sanoisivat ykskantaan, että eivät todellakaan kirjoita objektiivisia arvioita, eivätkä edes yritä.\nsannabanana 12/06/2013 at 03:27\nMikä tämän kaiken kohun ja porinan, sekä ohjeistuksen jälkeen tulee kirjablogeissa muuttumaan?\nArvostelukappaleet merkitään jo aivan yleisesti postauksissa ja kustantajien kekkereistäkin raportoidaan usein yksityiskohtaisesti. Nämä ‘kytkökset’ ja ‘yhteistyö’ ovat siis aika rehdisti esillä blogeissa kaikille kuluttajille.\nTaitaa olla muutama blogi, joissa arvostelukappaleita ei olla mainittu erikseen, eli tuo asia saattaa noissa blogeissa muuttua. Onneksi oli tämä kohu!\nJuha 12/06/2013 at 08:10\nKohu on ehkä ohi, mutta porina on vasta alussa.\nAlkuun oli innostusta ja viattomuutta. Sitten ns. establishment roiski hyviä (ja niitä toisenlaisia) kysymyksiä ja leimoja touhun ylle. Nyt viattomuuden aika on ohi: halusivat kirjoittajat sitä tai ei, kirjablogit ovat valtaamassa paikkaa kulttuuriskenessä. Kuviteltu yleisö on muuttunut. Kysymyksille altistuneet bloggaajat (yhdessä ja itsekseen) joutuvat miettimään vastauksia: miksi, kenelle, mitä, miten?\nNäin identiteetti syntyy.\nMitä ryhmäidentiteetistä seuraa? En tiedä. Koheesiota? Oma valtio?\nTaika Post author 12/06/2013 at 08:29\nNoniin, Juha, ehditkin sitten ekana. Samaa mieltä, hyviä kysymyksiä. Toivottavasti tulee mahdollisimman laaja julkinen keskustelu!\nSannabanana 12/06/2013 at 19:18\nTakerrun nyt pikkujuttuun, kun naputtelen kännyruudulla: epäilen, että bloggareilla on jo identiteettejä, eli ne moninaiset ajatukset siitä keitä he kirjabloggareina ovat. Kuinka paljon identiteettiä voidaan määritellä ulkoapäin, voidaanko ollenkaan?\nEn aio liittyä seuraan tai järjestöön, ajatus ei innosta tai kiinnosta ollenkaan\nJuha 12/06/2013 at 20:05\nLear: “Who is it that can tell me who I am?”\nTaika Post author 12/06/2013 at 20:19\nTaika Post author 12/06/2013 at 08:28\nLuulen, että jokainen kohu muuttaa aina jotain. Viimekesäistä kohua pohtiessamme taisimme jengillä huomata, että kirjabloggaajat eivät pääosin ole tai edes halua olla (ammatti)kriitikoita tai toimia (ammatti)kriitikkoinstituution puitteissa. Havainto vapautti kirjabloggaajat yhdenlaisista vaatimuksista.\nJos tästä kohusta jää käteen se, että muut kirjallisuusalalla toimijat alkavat nähdä kirjabloggaajat pysyvänä osana kirjallisuusalaa (vaikka vielä ei tiedettäisikään mikä tai minkänäköinen se lopullinen positio on), ollaan jo tärkeän tiedon äärellä. Muut paikalliset toimijat toimittajista kriitikoihin, kirjailijoihin, kustantajiin ovat tyrkyttämässä meille paikkaa, jonka katsovat kukin omista näkökulmistaan meille sopivaksi. Jos hyväksymme sen mukisematta, joudumme mahdollisesti positioon, jota emme oikeastaan halua, mutta jonka muuttaminen itsellemme sopivampaan suuntaan osoittautuu myöhemmin mahdottomaksi.\nKohun seuraamukset voivat olla siis huomattavasti suuremmat ja arvaamattomammat kuin yksittäisinä ongelmina esiin nostetut arvostelukappale- ja läpinäkyvyyskysymykset antavat ymmärtää.\nSannabanana 12/06/2013 at 19:36\nVakavalta ja valtavalta kuulostavat nuo skenaariot. Luulen, että kirjablogeista on sadankin kohun jälkeen jäljellä moninaisia näkemyksiä.\nVapaaehtoisesti omaa kirjablogia kirjoittavalta ihmiseltä on kyllä mielestäni vaikeaa vaatia paljoa, en osaa edes kuvitella instanssia, jolla olisi jonkinlainen oikeus esittää vaatimuksia, jotka voisi ottaa vakavasti ja niistä ahdistua. siis lainsäädännön lisäksi. Se, että joku toinen bloggari on postauksessaan tai kommenttikentässä sitä mieltä, että asiat pitäisi tehdä tavalla x ei tarkoita, että niin on pakko tehdä, tai että tuo vaatimus olisi jollain tavalla ‘otettava vastaan’.\nOlen tyhmä, en ymmärrä, on myöhä. Kuvittelen olevani vapaa.\nTaika Post author 13/06/2013 at 11:56\nApua, mä vastailen nyt ihan satunnaisessa järjestyksessä kommentteihin, kun nämä eivät näy mun kommenttifiidissä erityisen koherentisti.\nMusta puolestaan tuntuu, että koska on kaikenlaisia jo arvovaltaisia instansseja (Hesari, ASML, Kuluttajavirasto, Kirjailijaliiton puheenjohtaja), jotka pyrkivät määrittämään varsin hajanaista, harrastelijapohjalta tapahtuvaa toimintaa sitä omaa arvovaltaansa käyttäen, on erityisen helppoa ahdistua määritelmäyrityksistä. Nimenomaan vapaana, omaa juttuaan puuhailevana tahona. Ainakin minä ahdistun helposti.\nSiksi on ainakin minulle, omasta mielestäni, tärkeää tiedostaa, että ei tarvitse, valta on itsellä, sitä ei tarvitse antaa muille. Toisaalta on tärkeä ymmärtää, mistä näiden jo instituutiossa vaikuttavien tahojen määrittelypyrinnöt ja bloggaajille asettamat vaatimukset johtuvat – että mistä tässä nyt ollaan huolissaan, ja millaista kehityskulkua pyritään julkisessa keskustelussa aiheuttamaan.\nMun mielestä on ihan todella kunnioitettavaa, että monille bloggaajille tällaiset valta-asiat ovat intuitiivisesti selkeitä.\nJuha 13/06/2013 at 12:35\nBloggaajat ovat tottakai vapaita kirjoittamaan, mitä haluavat ja miten haluavat. Sananvapaus ei ole vaarassa. Tähänastisen kohun seurauksena itse aion jatkaa entisellä linjallani mutta eri syistä.\nMitä bloggaajat eivät voi hallita, on sanan ‘kirjabloggaaja’ tai ‘kirjablogi’ merkitys. Se (ne) tarkoittaa(vat) eri ihmisille eri asioita, ja sanan merkitys asuu sen käytöss-… zzz ZZZ perheyhtzzz ZZZ …\nMaailmassa on kuitenkin instituutioita, kuten perinteinen media, joiden kielenkäyttö tapaa ohjata yleistä kielenkäyttöä. Jos perinteinen media alkaa käyttää sanaa ‘kirjabloggaaja’ merkitsemään “huonoa kriitikkoa”, “asiantuntematonta peukuttajaa” tai “pelkästään viihdekirjoja ahmiva maallikkoa”, merkitys tarttuu laajempaan käyttöön. Tämän jälkeen on aivan sama, mitä bloggaaja ajattelee itse tekevänsä. Yleisessä kielenkäytössä kirjabloggaaminen on, mitä muut antavat sen olla (yst. terv. Kuningas Lear).\nEsimerkiksi hierojat ovat, ainakin Helsingissä, joutuneet lisäämään kyltteihinsä sanan ‘klassinen’, koska alalle on tullut muunlaista hierontaa.\nTaika Post author 12/06/2013 at 20:03\nIdentiteettiä ei varmasti voikaan määritellä ulkoapäin, mutta yritystä siihen suuntaan kokevat kaikki ihmiset päivittäin, kun muut arvioivat habituksen tai muun ulosannin perusteella, kuka sinä olet. Pahimmillaanhan julkisuuden toimijat kokevat tällaista määrittelyä mediassa.\nMun mielestä olisi nimenomaan toivottua, että kirjabloggaajat yksilöinä ja jengissä pysyisivät Morren tavoin http://morrenmaailma.blogspot.fi/2013/06/suorasanainen-ja-itsekas-kirjabloggaaja.html oman identiteettinsä ja roolinsa määrittelijöinä silloinkin kun ulkoinen paine, voimassa oleva instituutio tai joku muu taho ehdottelee, näkee tai väittää jotain ihan muuta.\nhdcanis http://hdcanis.blogspot.fi/2013/06/we-dont-need-no-stinking-badges-ja.html ja Ilselän Minna http://ilsela.blogspot.fi./2013/06/palstanpitaja-kuuntelee-kohinaa.html\nJuha 12/06/2013 at 10:47\nSuomi ei liene ensimmäinen maa tässä myrskyssä? Onko kellään käsitystä, miten muissa maissa skene kehittyy? (Eli: miten ruotsalaiset ovat asian hoitaneet?)\nTaika Post author 12/06/2013 at 10:57\nRuotsalaisilla on iso kirjablogiportaali, jossa on listattuna kaikki ruotsalaiset kirjablogit, mutta muuten en tiedä sen toiminnasta enempää. Briteistä ja USA:sta seuraan vain yksittäisiä blogeja, mutta olen the Guardianista antanut itseni ymmärtää, että Briteissä kirjabloggaajat voivat kirjoittaa/myydä arvioita ja kolumneja ainakin sanomalehtien nettiportaaleihin ikäänkuin freelancereita, vaikka toimivat muuten itsenäisinä bloggaajina.\nsannabanana 13/06/2013 at 03:10\nMinusta on todella vaikeaa uskoa, että missään kirjabloggaustoiminta olisi mitenkään enemmän järjestäytynyttä tai ‘rekisteröityä’ kuin Suomessakaan.\nBlogeihinhan liittyy käsittääkseni olennaisesti vapaus ja niitä syntyy ja kuolee jatkuvasti.\nEi Ruotsissakaan ole mitään yhtä kirjablogiportaalia, johon KAIKKI kirjablogit oltaisiin listattu. Suomessakin on blogilista.fi (vai mikä se nyt olikaan) mutta ei sekään ole kaikenkattava. Kaikenlaisia blogilistoja löytyy ja baljon blogeja, jotka ovat listojen ulkopuolella.\nsannabanana 13/06/2013 at 03:42\nPikakatsauksella The Guardianin kirjablogeja ja kirja-arvioita (ne ovat The Guardianin portaalissa erikseen) molempia kirjoittavat The Guardianin henkilökuntaan kuuluvat kirja-alan ammattilaiset, eivät tavisbloggarit.\nTaika Post author 13/06/2013 at 08:46\nGuardianiin kirja-alan uutisia, artikkeleita tai blogeja kirjoittavilla on usein on omia kirjablogejaan, esim. Sam Jordisonilla http://samdjordison.blogspot.fi/. Samoin Guardianissa monesti linkataan tai viitataan kirjablogeihin ja toimittajat selvästi suosivat omia lempiblogejaan. Minusta tämä on näyttänyt tietynsorttiselta kirjabloggaajien professionaalistumiselta, mutta voi olla, että suuntaa on myös ammattilaiskirjoittamisesta bloginpitoon päin, kun bloggaaminen ei sulje pois ammattijulkaisemista. Suomessahan blogeja ovat pistäneet pystyyn Kyösti Salovaara ja Putte Wilhelmsson ja toisaalta kirjabloggaajista ainakin Hanna Pudas kirjoittaa myös aikakauslehteen.\nTaika Post author 13/06/2013 at 08:58\nMinusta olisi ikävää, jos kirjabloggaustoiminta ryhtyisi byrokraattisesti hallituksi viralliseksi toiminnaksi, joten siinäkin mielessä mahdolliseen kirjallisuuskentän sisäiseksi alaksi sulautumiseen pitäisi kiinnittää huomiota, etenkin kun siihen näyttää siihen näyttää sisältyvän kaikenlaisia vaateita ja toiveita.\nKirjaseurannan listassa oli viime katsomalla 189 kirjablogia, mutta tosiaan kirjablogejakin varmasti syntyy ja kuolee koko ajan. Hyvä muistutus, kiitos.\nsannabanana 13/06/2013 at 11:10\n“… olen the Guardianista antanut itseni ymmärtää, että Briteissä kirjabloggaajat voivat kirjoittaa/myydä arvioita ja kolumneja ainakin sanomalehtien nettiportaaleihin ikäänkuin freelancereita, vaikka toimivat muuten itsenäisinä bloggaajina.”\nMinusta tuo antaa hiukan harhaanjohtavan kuvan The Guardianin kirjabloggauksista. Onneksi netissä voi itse tarkasta helposti faktat. Tsekkasin Guardianin kirjablogiin kirjoittaneet viimeisen reilun kahden viikon ajalta:\nAndre Gerard – kustantaja, kirjailija\nStephen Moss – kirjailija, The Guardianin Feature Writer, tv-tuottaja\nHannah Freeman – Guardianin Community co-oordinator for culture\nRichard Lea – kirjailija, subeditor of book (Guardianissa)\nBilly Mills – kirjailija, kustantaja\nRobert McCrum – kirjailija, associate editor of Observer, editor in chief of Faber&Faber\nRichard Lynch-Smith – kirjailija, toimittaja\nSam Jordison – Guardian monthly reading group organiser, kirjailija\nAdrian McKinty – Kirjailija (12 kirjaa)\nCarol Rumens – palkittu runoilija, professor of creative writing & paljon muuta\nMichelle Pauli – deputy editor of the Guardian\nGillian Slovo – kirjailija, näytelmäkirjailija & paljon muuta\nJohn Dugdale – Guardianin associate media editor\nLuulen, että tuossa sarjassa ei oma kirjablogi paina paljoa, ja jutut on julkaistu Guardianin blogissa ihan muiden ansioiden perusteella, kuin ahkeran kirjabloggauksen.\nsannabanana 13/06/2013 at 11:21\nJa katsoitko tuota Sam Jordisonin blogilinkkiä? Se ei ole edes kirjablogi, vaan Jordison näyttäisi kirjoittelevan sinne ainoastaan muualla julkaisemiaan artikkeleita. Niitäkin aika niukasti, sillä postauksia on ollut:\n2009 – 16 (huippuvuosi, ja tätä ennen taas vähemmän).\nTutkitaan ennen kuin hutkitaan ja aletaan ennustaa maailmanloppua vapaalle bloggaukselle ja itsemäärittelyn moninasille mahdollisuuksille!\nsannabanana 13/06/2013 at 11:34\nAnteeksi, että pommitan blogissasi\n“Samoin Guardianissa monesti linkataan tai viitataan kirjablogeihin ja toimittajat selvästi suosivat omia lempiblogejaan. Minusta tämä on näyttänyt tietynsorttiselta kirjabloggaajien professionaalistumiselta, mutta voi olla, että suuntaa on myös ammattilaiskirjoittamisesta bloginpitoon päin, kun bloggaaminen ei sulje pois ammattijulkaisemista.”\nJos toimittajat kirjoittavat vaikka jostakin ajatuksesta, kirjasta, ideasta, tapahtumasta, joka on tullut esille jonkun toisen kirjablogissa, ja sitten linkkaavat vaikka siihen, en jotenkin näe sitä bloggarin professionaalistumisena, sillä jutunhan on kirjoittanut toimittaja ja julkaissut toimitus, ellei sitten bloggaaja ole aktiivisesti ollut jutunteossa mukana. Selvästi kirjablogejen hieno ansio on kirjallisuudesta ja kirjoista keskustelun ja ajatustenvaihdon laajempialainen mahdollistaminen, kun kuka vain voi osallistua ja inspiroitua. Toimittajatkin ovat tavallisia ihmisiä jotka voivat huvikseen lukea tai kirjoittaa kirjablogeja.\nVarmasti tapahtuu bloggaamista sekä ammattilais- että harrastajapiireissä, ja on mahdollista siirtyä suuntaan tai toiseen halutessaan. Sinne ammattilaisosastoon tarvitaan tosin ammattitaitoa, eli on jonkilaiset kriteerit, mutta blogata saa aivan vapaasti. Itse voi asettaa tavoitteensa ja lähtökohtansa.\nTaika Post author 13/06/2013 at 12:16\nMadam, I stand corrected. Tarkempaa tutkimusta olisi todellakin tarvittu ennen Guardianiin viittaamista tässä asiassa. Toivottavasti kirjablogikirja selkeyttää asiaa suomalaisen kentän suhteen.\nsannabanana 13/06/2013 at 12:30\nReeta / Les! Lue! 12/06/2013 at 13:56\nEn tunne norjalaista kirjablogikenttää vielä niin hyvin, että voisin puhua heidän kaikkien puolesta, mutta minusta näyttää, että täällä Norjassa on viime vuosina käyty hyvin samanlaista keskustelua kuin Suomessa.\n– Käsittääkseni täällä kustantamot lähettelevät arvostelukappaleita vielä Suomeakin avokätisemmin. Ainakin yksi iso ja suosittu blogi on tehnyt selväksi, ettei halua ottaa vastaan arvostelukappaleita.\n– Vakiintuneet kriitikot ovat myös Norjassa kritisoineet blogeja pintapuolisiksi mutuhuttuilijoiksi. Toisaalta kiitostakin on tullut.\n– Viime vuonna (vai toissa vuonna?) kirjamessujen yhteydessä järjestettiin julkinen keskustelutilaisuus bloggareiden, krijailijoiden ja kriitikoiden kesken.\n– Jossain vaiheessa bloggarit keskustelivat keskenään siitä pitäisikö heidän kirjoittaa ammattimaisemmin vain ei. Täälläkin siis keskustelaan siitä saako “kuka vaan” kirjoittaa blogi “miten tahtoo”.\n– Sen olen muuten huomannut, että useimmat norjalaiset kirjablogit eivät päivitä niin usein kuin suomalaiset. Monissa suomalaisissa krijablogeissahan saatetaan arvostella jopa 4-5 kirjaa viikossa. Täällä tahti on useimmiten sellainen 1 kirja viikossa.\n– Niin ja bloggareiden oma palkinto taidetaan jakaa Norjassa tänä vuonna ekaa kertaa. Tosin siinä ovat mukana vain uudet norjalaiset kirjat.\nTaika Post author 12/06/2013 at 15:01\nKiitos, Reeta! Todella mielenkiintoista. Määrittelypyrkimyksiä siis sielläkin niin sisä- kuin ulkopuolelta ja toisaalta yhteisöllisyyden rakentamista omaehtoisesti ja ambivalentti suhde kustantamoihin. Tämä ansaitsisi nyt oikein pidempää pohtimista…\nMinna Vuo-Cho 12/06/2013 at 16:35\nHui kauheaa tuo ajatus siitä, että saako kuka tahansa blogata kirjoista… milläs ajattelivat rajata ja estää ?\nVaikka voihan sitä tietysti laatia kriteerejä sen suhteen, että kuka pääsee ns. kirjabloggaaja-yhteisön jäseneksi (esim. juuri eri listoihin tai yhteisöjen omille forumeille) Jonkunlaista laadunvalvontaa ? Toisaalta voidaan kysyä, kenellä sitten olisi “oikeus” määritellä nuo kriteerit.\nTaika Post author 12/06/2013 at 17:04\nTässähän on tietysti vaikka minkälaisia yhdistys-, liitto- ja seritifikaattikuvioita mahdollisuus… TTVK, anyone? 😀\nTämä ASML:n säännöstöhän on yksi tällainen kriteerien määrittely-yritys. Ja sekin tulee pääosin ihan muiden toimijoiden kuin bloggaajien pohdinnoista.\nJuha 12/06/2013 at 17:46\nJos jokin porukka pistää kerhon pystyyn, porukalla on oikeus päättää, mitä kerhon jäsenyys tarkoittaa tai edellyttää (esim. kirjailijaliitto, partio, kirkko, prätkäjengit). Oikeutta ei siten anneta tai kysytä, vaan siihen tartutaan. Jos sitten prätkäjengin tai kirkon liivit eivät istu, voi perustaa oman kerhon ja alkaa tapella reviiristä.\nOnko sitten bloggaajien keskuudessa järkevää, tarpeellista tai edes mahdollista alkaa heilua laatukriteerien kanssa? Tuskinpa. Blogien kohdalla määrä on omanlaisensa laatu. 😀\nJotkut saattavat perustaa tiiviimmän blogipiirin, ikään kuin digitaalisen kirjallisuuslehden, jossa kukkivia kukkia jotenkin jalostetaan. Siinä voi olla sitten toisenlainen laatu.\nBlogien kiinnostavuus markkinointikanavana ei nojaa pelkkään mainintojen määrään, joten jotain peliliikkeitä kanavan hallitsemiseksi luultavasti tapahtuu.\nReeta / Les! Lue! 13/06/2013 at 09:22\nMinna, lähinnä se keskustelu on siis ollut sellaista, että jotkut bloggarit ovat kehottaneet toisina bloggareita kirjoittamaan eri tavalla (just vaikka “syvällisemmin”) ja siihen on reagoitu vastaamalla, että kukin kirjoittaa mitä ja miten haluaa. Eli ei täällä mitään sääntöjä kukaan laadi, mutta samanlaista bloggaus-keskustelua on käyty kuin nyt Suomessakin.\nTaika Post author 13/06/2013 at 12:18\nMielenkiintoista muuten, jos sielläpäin toiveet tai vaatimukset tulevat ikäänkuin kollegoilta. Meilläpäin kun vaatimukset tuntuvat tulleen institutionaalisten toimijoiden taholta.\nJenni 12/06/2013 at 16:51\nEn nyt onnistu kommentoimaan juuri siihen Taikan kommenttiin, johon haluaisin, ja toivon, että kommenttini tulee ylipäätään läpi WordPressin seulan…\nHaluan oikaista aiemmin esitettyä määritelmää (!), että minä tai kukaan muukaan kirja- tai muunkaan alan blogistaan palkkaa/palkkiota saava bloggari ei hallinnoisi blogiaan tai saisi julkaisupalkkiota. Kaikilla tietämilläni “palkkabloggareilla” on sopimus postaustahdista, mutta ei mitenkään blogin sisällöstä. Palkkiota maksetaan myöskin blogin päivittämisestä ylipäätään eikä yksittäisinä julkaisupalkkioina tms. Näin ollen blogin sisältö on hyvin pitkälle bloggarin itsensä päätettävissä, enkä ole ainakaan itse kokenut minkäänlaista ohjailua mediatalon tai kustannusmaailman taholta. Bloggarin “ammatti” tai “työ” on siis hyvin erilaista kuin esim. toimittajan työ, jota olen myöskin tehnyt.\nKaroliina Timonen 12/06/2013 at 17:07\nNäin juuri. Minäkin päätän itse blogini sisällöstä ja saan siitä kiinteää kuukausittaista korvausta. Raameiksi on sovittu tietty määrä postauksia viikossa, mutta ei niiden sisällöstä.\nTaika Post author 12/06/2013 at 17:41\nKiitos oikaisuista, Jenni ja Karoliina! Toisin sanoen, internetissä asiat toimivat omalla logiikallaan tässäkin suhteessa, eivätkä suoraan vertaudu perinteisiin medioihin tai niiden toimijoihin. Lähimpänä perinteisenä toimijana tulee mieleen kolumnisti.\nsannabanana 13/06/2013 at 16:43\n“Maailmassa on kuitenkin instituutioita, kuten perinteinen media, joiden kielenkäyttö tapaa ohjata yleistä kielenkäyttöä. Jos perinteinen media alkaa käyttää sanaa ‘kirjabloggaaja’ merkitsemään “huonoa kriitikkoa”, “asiantuntematonta peukuttajaa” tai “pelkästään viihdekirjoja ahmiva maallikkoa”, merkitys tarttuu laajempaan käyttöön. Tämän jälkeen on aivan sama, mitä bloggaaja ajattelee itse tekevänsä.”\nKyllä sitä yleistä kielenkäyttöä ja merkityksiä määrittelevät muutkin tahot kuin perinteinen media, vai mahtuuko Suomeen muka vain yksi virallinen median määritelmä joka termille, jonka kaikki sitten omaksuvat? Luulen, että pienet kansalaiset osaavat ajatella ihan omilla aivoillaankin ja median suhteen varsinkin ovat kriittisiä. Eikö tuota olla opetettu jo ala-asteella monta vuotta!\nMääritelmien moninaisuus kyllä säilyy, kun ollaan demokratiassa, vaikkakin erittäin sääntöjä ja viranomaisten isällistä opastusta rakastavassa sellaisessa Mediakaan ei enää toimi ainoastaan ylhäältä alas, vaan netin ansiosta siitäkin on tullut interaktiivisempaa. Kaikenlaisilla keskustelupalstoillakin rakennellaan määritelmiä, jotka leviävät. Kirjablogin tai sata voi tavallinen ihminen klikata silmiensä eteen ja katsoa mistä on kyse. Luulen myös, että siellä perinteisessäkin mediassa tullaan olemaan kirjablogeista montaa mieltä tulevaisuudessakin, niin kuin kaikista muistakin asioista!\nJuha 13/06/2013 at 17:40\nEn minä merkitysten monopolia tarkoittanut vaan suhteellista vaikutusvaltaa. Kirjablogaajat ovat pieni porukka, eikä tarvita kummoista kampanjaa, jotta termi alkaisi saada vivahteita, jotka aiheuttavat epämukavuutta. Tuula-Liina Variksen näkemys sanan ‘kirjabloggaaja’ merkityksestä tuli julki viime kesänä. Kustannusalan toimijat piirtelevät kalvoihinsa toisenlaisia merkityksiä. Lehdissä kirjoitettiin hieman tulkinnanvaraisesti, ja nyt keskustellaan.\nMääritelmiä varmasti riittää. Meillä on demokratiaa ja koulutetumpia ihmisiä kuin koskaan, mutta silti hierojat lisäävät kyltteihinsä ‘klassinen’. Miksi? Koska on vaihtoehtoisia määritelmiä, eikä hieroja voi päättää, mitä määritelmää potentiaalinen asiakas käyttää — väärinkäsitys on kiusallista.\nJossain vaiheessa kaikkia tietotekniikka-alan ammattilaisia alettiin kutsua nörteiksi, vaikka harvat täyttivät tuolloiset tunnusmerkit. Em. ammattilaiset voivat olla eri mieltä, kitistä ja haastaa lehtikirjoitukset, kolumnit, esitelmät ja juhla- sekä arkipuheet, mutta leima on ja pysyy. Miksi? Vaikka on vaihtoehtoisia määritelmiä, vakiintunut käyttö on valttia.\nEi tässä tarvitse panikoida, mutta kannattaa olla aktiivinen sen suhteen, miten kirjabloggaaminen julkisessa keskustelussa muotoillaan ja mitä merkityksiä siihen liitetään. Sitä tuo alkuperäinen blogikirjoitus kaiketi tarkoitti.\nsannabanana 13/06/2013 at 18:08\nVivahteita on aina. Variksella oli mielipide, jollakin toisella toisenlainen mielipide. Kyllä kirjablogien määritelmän ymmärtää samalla tavalla muutkin kuin kirjabloggarit, eli tilanne ei ole bloggarit vs muut tuossa määrittelykysymyksessä,\nJos kirjablogin nimissä monet alkaisivat tarjota seksipalveluita, minäkin vaihtaisin nimeen ‘klassinen kirjablogi’ 😀 En usko, että jos kirjablogit pysyvät suunnilleen samanlaisina, koko muu maailma määrittelisi ne olennaisesti erilaisina.\nNörtti-sana onkin hyvä esimerkki: voi olla haukkumasana, merkitä vain tavallista IT-työläistä tai jopa ihailtava ominaisuus = tietskanero. Eli monessa merkityksessä sitäkin käytetään, varmasti myös IT-alan sisällä. Varmaan jossakin sitä käytetään menestyksekkäästi myös markkinoinnissa. Eli mustavalkoista ei ole tämä.\nEi tosiaankaan kannata panikoida. Keskustelu on todella uskomattoman jännää täällä.\nTaika Post author 13/06/2013 at 18:54\nJos Variksella on kirjablogeista mielipide ja jollakin toisella on toisenlainen mielipide, niin tästä ei kyllä seuraa loogisesti mitenkään, että kaikilla on on sama määrittely kirjablogeista. Esimerkiksi HS:n artikkelissa kustantamon edustajan kirjablogimääritelmää hallitsi käsitys kirjablogeista kustantamon yhteistyökumppanina, mikä ei ainakaan oman ymmärrykseni mukaan ole keskeinen tai mitenkään välttämätön osa kirjablogiutta.\nJuha 13/06/2013 at 21:45\nNäin ammattilaisen näkökulmasta nörtti tarkoittaa jonkin teknisen erikoisalan huonoryhtistä ja epäsosiaalista asiantuntijaa, jonka osaamiselle ja uskottavuudelle termi maalaa organisaatiossa selkeät rajat. Se on arvottava termi, eikä minusta koskaan hyvällä tavalla. Lausuja ei voi päättää, missä merkityksessä minä sanan tulkitsen. Jos et ole samaa mieltä, ajatellaan sitten arvottavampia n-sanoja, joiden kohdalla kielipeli on nimenomaan mustavalkoista.\nKieltä ei käytetä pelkästään nimeämään tai kuvaamaan asioita, kuten teknistä neuvokkuutta tai ihonväriä. Kieltä käytetään myös arvottamaan asioita, mikä ei liene epäselvää kenellekään. Toistaiseksi ‘kirjabloggaaja’ yksinkertaisesti yhdistää kaksi neutraalia nominatiivia, mutta sanan merkityksen kohtalo ei liity pelkästään siihen, mitä kirjabloggaajat tekevät (l. jatkavat lukupäiväkirjojen kirjoittamista), vaan ratkaisevasti siihen, miten muut näkevät tämän toiminnan.\nVivahteita on aina ja väistämättä. Siitä itse asiassa itävaltalain… zzz ZZZ kielenfiloszzz ZZZ zzz… keskustelu on … zzz ZZZ zzz …\nsannabanana 14/06/2013 at 02:28\nTämä asia näyttää saavan todella laajat kielifilosofiset mittasuhteet\nPointti on juuri se, että ei ole yhtä määrittelevää tahoa. Nörtinkin ymmärrämme eri tavalla, eli edelleenkin hyvä esimerkki. En usko, että olen ainoa, joka näkee nörtissä muitakin asioita kuin negatiivisia? Ehkä sillä on sitten Suomessa vain tuo yksi, mainitsemasi merkitys? Englanninkielisessä maailmassa on nörttibisneksiä, nörttimuotia (siis oikeasti cool), ‘nerd’ voi tarkoittaa myös minkä tahansa erikoisalan omistautunutta asiantuntijaa.\nSe toinen n-sanakin on hyvä esimerkki. Siitähän oikein nousi haloo, ja juuri siksi, että jonkin kansanosan mielestä sana EI ollut arvottava, vaan aivan tavallinen sana muiden joukossa, ‘joka oltiin jo koulussa opittu’. Minun korvaani se särähtää varmaan samasta syystä kuin sinunkin, enkä sitä ikinä käyttäisi ihmistä kuvaamaan. Samaan hengenvetoon tiedän, että omat vanhat sukulaismummoni käyttävät sanaa ilman sitä arvottavaa henkeä. Heille onkin todella vaikeaa selittää, että sanaan liittyy halventava arvolataus, koska heidän mielestään siihen ei liity, ja ovat itsepäisiä niin kuin minäkin 😀\nEdelleenkin uskon, että kirjablogit tullaan määrittelemään hiukan eri tavoin median, kirja-alan, itse bloggaajien, kirjailijoiden ja blogien lukijoiden näkökulmasta. Uskon myös, etteivät määritelmät ole aivan irrallisia kirjablogien faktuaalisesta toiminnasta, eli siitä mitä niissä oikeasti tehdään. Eli tuskin voi syntyä jotain aivan skandaalimaista määritelmää, joka saisi kaikki suomalaiset ajattelemaan blogeista jollakin tietyllä, negatiivisella tavalla.\nTaika Post author 14/06/2013 at 09:13\nPointti on todellakin se, ettei ole yhtä määrittävää tahoa ja kyseessä on paitsi kielifilosofinen, myös kulttuurihistoriallinen kehitys. Valkoisten orjakauppiaiden ja -omistajien käyttämää termiä käytettäisiin edelleen, mikäli kyseisen kansanosan edustajat eivät olisi systemaattisesti ja pitkäjänteisesti tehnyt työtä sen kitkemiseksi tavanomaisesta kielenkäytöstä.\nSiksipä juuri kirjabloggaajien on tarpeen saada oma itsemäärittelynsä julki – jos luotetaan määrittely muille tahoille, voi olla, että jossain vaiheessa kirjabloggaajat eivät enää tunnista itseään “kirjabloggaaja” -termistä tai pyrkivät jopa välttelemään sitä negatiivisten konnotaatioiden takia. “Nörtti” -termin alkuperäisten koulukiusaamiskonnotaatioiden takiahan juuri IT-alan ammattilaiset, jotka nyt vaikuttavat todella siisteiltä “nörttiytensä” takia, välttävät itse puhumasta itsestään nörtteinä tai jopa loukkaantuvat, jos heistä puhutaan nörtteinä.\nMonet muotibloggaajathan alkoivat jossain vaiheessa siirtyä käyttämään itsestään nimitystät tyylibloggaaja, koska eivät tunnistaneet itseään median muotibloggaajille luomasta, negatiivisesta kuvasta.\nsannabanana 14/06/2013 at 14:14\n“Pointti on todellakin se, ettei ole yhtä määrittävää tahoa ja kyseessä on paitsi kielifilosofinen, myös kulttuurihistoriallinen kehitys. Valkoisten orjakauppiaiden ja -omistajien käyttämää termiä käytettäisiin edelleen, mikäli kyseisen kansanosan edustajat eivät olisi systemaattisesti ja pitkäjänteisesti tehnyt työtä sen kitkemiseksi tavanomaisesta kielenkäytöstä.”\nMuutkin asiat kyllä vaikuttivat termin poistumiseen kuin kielenhuolto, ja töitä asennemuutoksen eteen tekivät useampi kuin yksi väestöryhmä monella taholla. African-American Civil Rights Movementiinkin kuului monekirjavaa kansaa, joita sama oikeusaate yhdisti. Tiedätkö, kaveripiirissäni on paljon tummaihoisia, jotka käyttävät yhä tuota n-termiä melkein päivttäin, vitsinä tietenkin. Eli termi on yhä käytössä, tietenkin eri merkityksessä ja tosiaan on otettu omanlaiseensä käyttöön tuon väestöryhmän toimesta. Uskon, että USA:ssakin on sama ilmiö.\n“Siksipä juuri kirjabloggaajien on tarpeen saada oma itsemäärittelynsä julki – jos luotetaan määrittely muille tahoille, voi olla, että jossain vaiheessa kirjabloggaajat eivät enää tunnista itseään “kirjabloggaaja” -termistä tai pyrkivät jopa välttelemään sitä negatiivisten konnotaatioiden takia. “Nörtti” -termin alkuperäisten koulukiusaamiskonnotaatioiden takiahan juuri IT-alan ammattilaiset, jotka nyt vaikuttavat todella siisteiltä “nörttiytensä” takia, välttävät itse puhumasta itsestään nörtteinä tai jopa loukkaantuvat, jos heistä puhutaan nörtteinä.”\nNo, voiko tuotakaan yleistää, että kaikki IT-ammattilaiset kokisivat tuon termin samalla tavalla? Täälläkin on IT-yhtiöitä, joilla on ‘nörtti’ firman nimessä. Ehkä siellä on vakavampi meininki ja myönnän, etten ehkä ole ihan hermolla Suomen ilmapiirin suhteen. Minustakin on hyvä, että kirjabloggajat miettivät halutessaan bloggaamista laajemmin. Minusta tuntuu, että ainakin niissä kirjablogeissa, joita itse seuraan aika säännöllisesti analysoidaan ja pohditaan omaa bloggamista tyyliin mitä, miksi, miten, eli se on tullut aikaisemminkin jo julki ja sama varmaan jatkuu. Ehkä sitä tulee tapahtumaan enemmänkin tämän keskustelun inspaamana, tai sitten ei. Itse en kyllä hyvällä tahdollakaan näe kirjablogeja mitenkään uhattuna ja korppikotkien ympäröimänä\n“Monet muotibloggaajathan alkoivat jossain vaiheessa siirtyä käyttämään itsestään nimitystät tyylibloggaaja, koska eivät tunnistaneet itseään median muotibloggaajille luomasta, negatiivisesta kuvasta.”\nMinä taas muistelen lukeneeni, että syy muutoksiin oli monille se, että tyyli ja muoti tarkoittavat eri asioita: muoti muuttuu nopeasti, tyyli hitaammin. Moni on elämänsä tyylilleen uskollinen ja sinä aikana muoti on jo vaihtunut tuhansia kertoja.\nJuha 14/06/2013 at 15:20\nTottakai sanojen merkitys elää, ja nördeily voi joillekin olla positiivinen asia. Niille, jotka ovat kasvaneet aikuisuuteen ennen internetiä ja tietotekniikan laajaa läpimurtoa (ja erityisesti niille, jotka ovat omakohtaisesti nähneet tämän paarialuokan aseman pohjoisamerikkalaisessa koulussa), nörtteys ei todennäköisesti ole kovinkaan loisteliasta. Young urban professional oli jonkinlainen tilastollinen kohortti, kunnes juppien kulutuskäyttäytymistä alettiin arvottaa. Harva viittaa neutraalisti tilastolliseen kohorttiin kuulumisesta esittäessään jonkun olevan juppi.\nVeijo Meri taannoin naureskeli raitiovaunussa kuulemaansa nuorten tyttöjen keskinäistä, ystävällistä huorittelua. Vaikka sanalla ‘huora’ voi olla ilmeisesti joissain piireissä neutraali tai jopa positiivinen merkitys, se ei pehmennä huorittelun loukkaavuutta melkein ihan missä tahansa muussa tilanteessa. Em. tyttöjen käyttämää merkitystä ei voi siirtää noin vain mihin tahansa toiseen keskusteluun, varsinkaan julkiseen keskusteluun. Toki voi termin käyttöä voi yrittää täsmentää, esim. ‘… ja käytän tässä sanaa ‘huora’ nimenomaan positiivisessa merkityksessä’, mutta epäilen, toimisiko se.\nJos mitä tahansa termiä voi käyttää ja sen voi ymmärtää miten tahansa, miten hienovaraiset loukkaukset erotetaan arvoneutraalista puheesta? Jos establishment käyttää sanaa ‘kirjabloggaaja’ halventavassa merkityksessä, auttaako kirjabloggaajia se, että kavereiden kesken kirjabloggaaja on tosi jees? Voit korvata ‘kirjabloggaajan’ jollain ladatummalla sanalla, jos esimerkki tuntuu laimealta.\nMiten me yleensä onnistumme kommunikoimaan, jos sanojen merkitys on mielivaltainen? Emme mitenkään. Onnistumme kuitenkin kommunikoimaan. Niinpä sanojen merkitys ei ole mielivaltainen. Kommunikoidessaan ihmiset pelaavat kielipelejä, joiden sisällä sanoilla … zzz ZZZ zzzmys kuuluu: mitä kielipeliä pelatzzz ZZZ zzz\nKuten sanottua, syytä paniikkiin ei ole, “mutta kannattaa olla aktiivinen sen suhteen, miten kirjabloggaaminen julkisessa keskustelussa muotoillaan ja mitä merkityksiä siihen liitetään”.\nKun keskusteluun tuodaan kvanttorit ‘kaikki’ ja ‘aina’, alan yleensä kiskoa palttoota niskaan. Epävarmassa maailmassa täydellistä totuutta tarjoavat vain tautologiat.\nsannabanana 14/06/2013 at 15:39\nVoimme varmaan keskustella asiasta loputtomiin ja tuoda uusia esimerkkejä kehiin\nEpäilen, että kirjabloggaamisen ‘yhteinen’ määritelmä tulee olemaan jotakuinkin seuraava ‘kirjoista kirjoittaminen blogialustalle’, ja se kuvaakin ilmiötä aika nappiin. Niitä arvottavia ja hienosäätäviä määritelmiä tulee olemaan sitten useampi, niin kuin on nytkin. Ja ne tulevat vaihtumaan ajan kuluessa. Kukaan kirjabloggari ei voi pakottaa toisia ajattelemaan kirjablogistaan/kirjablogeista tietyllä tavalla.\nJuha 14/06/2013 at 16:02\nJos aivan tarkkoja ollaan, loputtomiin tätä toistemme ohi keskusteleminen emme voisi jatkaa.


Swarovski tuotteet netistä | Uudet mallistot Zalandossa\nANGELIC NECKLACE - Kaulakoru - emerald green\nKorvakorut - silber\nINFINITY NECKLACE - Kaulakoru - crystal\nGINGER PENDANT - Kaulakoru - crystal\nATTRACT STUD PIERCED EARRINGS, WHITE, RHODIUM PLATED - Korvakorut - silber\nATTRACT NECKLACE - Kaulakoru - silver-coloured\nATTRACT NECKLACE - Kaulakoru - rosegold-coloured\nDUO NECKLACE MOON - Kaulakoru - jet\nSWAROVSKI DAMEN - Korvakorut - silber\nMESMERA SINGLE EARRING - Korvakorut - transparent\nSYMBOL NECKLACE EYE - Kaulakoru - dark multi\nMILLENIA SINGLE EARRING - Korvakorut - gold-coloured/green\nANGELIC SQUARE - Korvakorut - white\nRannekello - transparent\nTREASURE NECKLACE - Kaulakoru - silver-coloured\nANGELIC PENDANT - Kaulakoru - silver-coloured\nTIME PIERCED EARRING CUFF, WHITE, MIXED METAL FINISH - Korvakorut - mehrfarbig\nATTRACT LIGHT - Korvakorut - silber\nSWAROVSKI DAMEN - Korvakorut - rosé\nMESMERA SINGLE EARRING - Korvakorut - silver-coloured\nONE STUD PIERCED EARRINGS, BLUE, RHODIUM PLATED - Korvakorut - silber\nICONIC SWAN PENDANT - Kaulakoru - light multi\nSYMBOL NECKLACE HAND - Kaulakoru - rose gold-coloured\nDUO EVIL EYE - Korvakorut - dark multicolor\nATTRACT PEAR - Korvakorut - silver-coloured\nMILLENIA SINGLE EARRING - Korvakorut - green\nmusta Mallistobeige Mallistoharmaa Mallistovalkoinen Mallistosininen Mallistovihreä Mallistokeltainen Mallistopinkki Mallistovioletti Mallistokulta Mallistohopea Mallistomonivärinen MallistoMallisto 50Mallisto 51Mallisto 52Mallisto 55Mallisto 58Mallisto 60Mallisto SMallisto MMallisto LMallisto Yksi koko\nSwarovskin kristallikorut ja -esineet tuovat kimallusta arkeesi\nItävaltalainen Swarovski on maailman tunnetuin kristallikorujen ja muiden kristallituotteiden valmistaja. Yrityksen perusti vuonna 1895 Daniel Swarovski, ja nykyään yritystä luotsaa Swarovskin perhe jo viidennessä sukupolvessa. Itävaltalaismerkki on tuonut timanttien kaltaisen kimalluksen kenen tahansa ulottuville. Kristallista valmistetut korut ovat ylellisiä, ja niiden mukana saa ripauksen glamouria arkeensa.\nSwarovskin timantit sopivat minne tahansa. Elegantti kimallus antaa luksuksen tunnun tuotteelle kuin tuotteelle, joten merkin kristalleja onkin istutettu mitä erilaisempiin koruihin ja käyttöesineisiin. Zalandolta löydät kattavan valikoiman näitä tuotteita aina kristallikoristeisista kännykänkuorista aurinkolaseihin ja erilaisiin koruihin. Kristalleja voidaan hioa osaksi todella pieniä ja hienovaraisia koruja, kuten ohuita kaulakoruja ja korvakoruja. Isokokoisemmista kristalleista saadaan toisaalta koruun myös näyttävyyttä. On tyylisi sitten hillitty tai näyttävä, tämän ikonisen kristallimerkin valikoimasta löydät varmasti korusuosikkisi.\nSwarovski luo kristallikoruja ja -esineitä kaikenikäisten tyyleihin ja tarpeisiin. Halusit sitten hemmotella itseäsi tai läheisiäsi, kannattaa merkin erilaisiin koruihin tutustua tarkoin. Esimerkiksi eläinhahmoilla leikittelevät korut ja avaimenperät sopivat hyvin myös teini-ikäisten käyttöön ja esimerkiksi tärkeän juhlapäivän, kuten rippi- tai ylioppilasjuhlan lahjapakettiin. Elegantit korut ovat takuuvarma lahja ystävälle, joka arvostaa ajatonta tyyliä.\nNäyttävyyttä asuun tarkoin harkituilla kristallikoruilla\nHuippubrändi yllättää korujen ystävät vuodesta toiseen innovatiivisilla designeillaan. Brändi on uudistanut itsensä uudelleen ja uudelleen jo vuosikymmenten ajan. Brändin tuotteissa on taikaa, ja vain taivas on rajana sille, mitä kaikkea kristalleista voi syntyä. Perinteisten, vähäeleisten kristallikorujen rinnalle brändin suunnittelijat ovat luoneet koruja, jotka keräävät katseita puoleensa. Boheemiin, värikkääseen tyyliin istuvat esimerkiksi merkin mandala-aiheiset korut, joissa on aasialaista henkeä. Hypnoottisissa kullatuissa koruissa on keskiössä värikäs, esimerkiksi turkoosina hohtava kristalli. Myös erilaisissa klassisissa smaragdinvihreissä kristallikoruissa on hypnoottinen väri, joka vetää puoleensa näyttävien korujen ystäviä.\nDramaattiseen tyyliin brändi suunnittelee ja valmistaa jopa mustia kristallikoruja. Ruusukullattu ketju mustalla kristallijoutsenella – mikä voisi olla parempi lahja ystävälle, joka pukeutuu mielellään mustaan. Samaa teemaa on käytetty myös vaikuttavissa helmiä ja kristalleja yhdistelevissä korvakoruissa, joissa musta jousen ikään kuin kannattelee näyttävää helmeä. Täysmustaan – tai päinvastoin täysvalkoiseen – asuun ei tarvita muuta kuin tarkoin valittu kristallikoru, joka muuttaa koko asun ilmeen. Mustaa sävyä löytyy myös esimerkiksi brändin koristeellisista rannenauhoista.\nNuorille ja kaikille niille, jotka yhdistävät tujauksen kimallusta mielellään katutyyliinsä, itävaltalainen kristallien mestari on luonut nuorekkaita ja näyttäviä kristallikoruja. Esimerkiksi suuret kristallikoristeiset hoopsit, eli korvarenkaat, ovat täydellinen pari yksinkertaiselle farkkuasulle, johon kaipaat ekstrapotkua. Toisaalta renkaat taipuvat hyvin myös juhlaan. Myös esimerkiksi kaulakoruista löytyvät kristallisydämet ovat mitä parhain valinta nuorekkaaseen leikkisään lookiin.\nKullan ja kristallin loisto kruunaa muuten minimalistisen asun\nSwarovskin koru on usein ainoa asuste, mitä tarvitset. Mikäli käytät hyvin ajattomia, minimalistisia asuja, esimerkiksi paljon täysvalkoista tai vaaleaa beigeä, valitse korviisi ja kaulaasi hyvin hienovaraisia kristallikoruja. Esimerkiksi hyvin oluet kaulakorut hopeisella tai kultaisella kiillolla ja yhdellä tarkoin valitulla kristallilla kruunaavat asusi. Yhdistä ohut ketju mieluiten esimerkiksi V-kaula-aukkoiseen neuleeseen niin, että se pääsee oikeuksiinsa.\nLeikittele myös eleganteilla korvakoruilla. Valitse esimerkiksi pienet kullan tai hopean värissä hehkuvat korvarenkaat, jotka on koristettu pienillä kristalleilla. Voit valita myös korvikset, joiden jujuna on eriparisuus: toiseen korvaan on klassinen rengaskorvis, kun taas toisessa renkaassa roikkuu kristallein koristeltu hakaneula.\nPistä merkille myös Swarovskin sirot sormukset lukemattomine yksityiskohtineen. Mikäli haluat yksilöllisen sormuksen, valitse ruusukullan sävyssä hehkuva sormus hennon vaaleanpunaisella kristallilla. Toki tarjolla on myös monia perinteisiä sormusmalleja, joissa kullattua sormusta koristavat esimerkiksi monet pienet kristallit ja yksi näyttävä kivi, joka kerää takuulla katseet puoleensa.


Vesa Nurmi DAF-kuorma-automyyjäksi Vantaalle | ammattilehti.fi\nKäyntejä kotisivuilla:11420435 kpl\nVesa Nurmi (44) on nimitetty DAF-kuorma-automyyjäksi Nordic Truckcenter Oy:hyn toimipaikkanaan Vantaan toimisto.\nAiemmin Vesa on toiminut autoalan myynnin tehtävissä, ja hänellä on myös pitkä kokemus kuljetusalasta. Vapaa-aikansa Vesa viettää mielellään muun muassa moottoriurheilun toimitsijan tehtävien parissa. "Kiinnostus DAFia kohtaan on lisääntynyt, ja kasvavan kysynnän vuoksi tarvitsemme lisää myyntivoimaa etenkin tänne pääkaupunkiseudun alueelle, ja olemme erittäin tyytyväisiä saatuamme Vesan osaksi tiimiämme." iloitsee Nordic Truckcenter Oy:n maajohtaja Sampsa Rouhiainen.


Ege Finance arvostelu ja kokemuksia » Creditvote.com\nEge Finance, tai kotoisammin Ege, on suomalainen pikalainoja tarjoava yritys. Sen pääkonttori sijaitsee Helsingissä ja se on tarjonnut pikalainoja asiakkailleen jo jonkin aikaa. Sen kautta voit hakea maksimissaan 150 euron lainaa helposti netistä ilman vakuuksia tai takaajia.\nEge on suoraviivainen ja läpinäkyvä toimija, joka ei piilottele kuluja, vaan näyttää ne selkeästi asiakkailleen heti alusta saakka. Asiakkaat ovat kehuneet Egeä ystävälliseksi ja laadukkaaksi palveluksi.\nEge tarjoaa asiakkailleen vain pikalainoja. Pikavipit ovat pieniä lainoja, jotka tarjotaan lyhyellä maksuajalla. Egen kautta voit hakea joko 50 euron, 100 euron tai 150 euron pikalainaa 30 päivän maksuajalla.\nEge saa plussaa siitä, että se on laittanut kolme tarjoamaansa lainaa suoraan etusivulle sekä korkoineen että kuluineen. Sinun ei siis tarvitse arvailla, että kuinka paljon laina tulee maksamaan sinulle. Pikavipit ovat kulutusluottoja pienempiä lainoja ja ne pitää maksaa takaisin nopeammin.\nEge on läpinäkyvä ja rehellinen lainapalvelu, joka noudattaa vastuullista lainaamista. Sinun tulee täyttää muutamia ehtoja, jotta voit hakea lainaa Egen kautta. Ota huomioon ainakin seuraavat asiat.\nLainaa voi hakea 50, 100 tai 150 euroa\nLainan hakeminen Egen kautta on hyvin helppoa ja nopeaa. Valitse vain etusivulta yksi tarjolla olevista lainavaihtoehdoista ja jatka hakemus loppuun. Näin saat lainaa Egen kautta:\nSaat lainapäätöksen parissa minuutissa. Jos päätös on myönteinen, saat rahat tilillesi parhaimmillaan jo parissa minuutissa. Voit käyttää rahat mihin haluat ja maksu tulee suorittaa 30 päivän sisällä.\nEgen asiakaspalveluun voit ottaa yhteyttä monella eri tavalla: yhteydenottolomakkeella, sähköpostilla tai puhelimitse. Asiakaspalvelu on auki arkisin kello 09:00-17:00 ja viikonloppuisin asiakaspalvelu on suljettu. Sähköposti heille on [email protected] ja puhelinnumero 0600-15858 (1,20 €/min).\nAsiakaspalvelijat ovat ammattitaitoisia ja ystävällisiä. Lisäksi sivustolla on kattava UKK-osio, josta voit etsiä vastauksia yleisimpiin kysymyksiin. Se kannattaa selata läpi ennen kuin otat yhteyttä heihin, sillä saatat löytää vastaukset mieltä painaviin kysymyksiisi sitä kautta nopeasti.\nJos haluat hakea itsellesi pientä pikalainaa kulutusluoton sijasta, Ege on erinomainen vaihtoehto. He tarjoavat edullisen pikavipin, joka pitää maksaa takaisin 30 päivän sisällä. Korot ovat asialliset eikä lainoissa ole piilokuluja. On myös hienoa, että voit ottaa yhteyttä asiakaspalveluun monella eri tavalla.\nKaiken kaikkiaan Ege on hyvä lainapalvelu pientä lainaa tarvitseville. Se on rehellinen ja luotettava eikä huimista koroista tarvitse huolehtia.


Valtion lainsäätäjä (yhdysvallat) | Ottima\nValtion lainsäätäjä (yhdysvallat)\nIowa State Capitol building, jossa Iowa Yleiskokous kokoontuu\nKuten lainsäätäjiltä hallituksen, lainsäätäjä yleensä suorittaa valtion tehtäviä valtion samalla tavalla, että yhdysvaltain Kongressi hoitaa kansallisia tehtäviä kansallisella tasolla., Yleisesti, sama järjestelmä valvonnan ja tasapainon, joka on olemassa Liittovaltion tasolla myös välillä valtion lainsäätäjä, valtio executive officer (kuvernööri) ja valtion oikeuslaitoksen, mutta missä määrin tämä on niin vaihtelevat jäsenvaltiosta toiseen.\nlainsäädäntöistunnossa lainsäätäjä käsittelee jäsentensä esittelemiä tai kuvernöörin jättämiä asioita. Yritysten ja muiden erityistä etua järjestöt usein aula lainsäätäjä saada hyödyttävää lainsäädäntöä, voittaa kielteisesti koettu toimenpiteitä, tai vaikuttaa muihin lainsäädännöllisiin toimiin., Lainsäätäjä hyväksyy myös valtion liiketoiminnan ja pääoman budjetit, jotka voivat alkaa lainsäädäntöehdotuksen tai toimittamista kuvernööri.\nArtiklan Nojalla V YHDYSVALTOJEN Perustuslain, valtion lainsäätäjät säilyttävät valtuudet ratifioida Perustuslain muutokset, jotka on ehdottanut molemmat talot Kongressin ja he myös säilyttävät kyvyn soittaa kansallisen yleissopimuksen ehdottaa muutoksia Perustuslakiin. Valmistelukunnan saatua asiansa päätökseen 75 prosenttia valtioista joutuu ratifioimaan sen, mitä yleissopimus on ehdottanut., II artiklan mukaan osavaltioiden lainsäätäjät valitsevat tavan, jolla osavaltion presidentin valitsijamiehet nimitetään. Aiemmin, valtion lainsäätäjät nimitti Senaattorit alkaen niiden jäsenvaltioiden, kunnes ratifiointi 17 Tarkistus vuonna 1913 edellyttää suoria vaaleja Senaattorit valtion äänestäjät.\nYleensä, lainsäädäntöelimet ja niiden valiokuntien käyttää joko Masonin Käsikirja lainsäätämisjärjestystä tai muutetussa muodossa viipymättä., Virallisissa kokouksissa, ammatillinen parlamentaarikko on saatavilla, jotta varmistetaan, että lainsäädäntö ja mukana keskustelussa edetä niin hallitusti kuin mahdollista ilman ennakkoluuloja.\nparantaminen prosessi alkaa käyttöönotto bill joko edustajainhuoneen tai Senaatin. Laskuja voidaan ottaa käyttöön joko talon, joskus, lukuun ottamatta laskut lisäämällä tai vähentämällä tuloja, joka on peräisin Talon Edustajia. Käsittelyjärjestys jokaisessa talossa tarjoaa asianmukaisen ajan laskujen käyttöönotolle.,\nseteleille annetaan yleensä perättäiset numerot niiden käyttöönottojärjestyksessä tunnistamisen helpottamiseksi. Yleensä lakiesitys ei voi tulla voimaan ennen kuin se on luettu tiettynä päivänä jokaisessa talossa. Johdannossa lakiehdotus luetaan yleensä vain sen otsikosta, mikä muodostaa lakiesityksen ensimmäisen käsittelyn. Koska lakiesitys luetaan yleensä vain otsikolla, on tärkeää, että otsikossa annetaan jäsenille ilmoitus lakiesitykseen sisältyvästä aiheesta.,\nKuten muut lainsäädännölliset elimet kaikkialla maailmassa, U. S. valtion lainsäätäjät toimivat lähinnä komiteoiden kautta, kun otetaan huomioon ehdotetut laskut. Näin ollen komitean toiminta on todennäköisesti lainsäädäntöprosessin tärkein vaihe. Useimmat laskut voi olla säädetty laiksi, kunnes se on mainittu, toimi niiden mukaisesti, ja jotka palasivat, pysyvän komitean jokaisessa talossa. Viittaus valiokuntaan seuraa yleensä lakiesityksen ensimmäistä käsittelyä.\nkukin komitea on perustettu tarkastelemaan tiettyä aihetta koskevia lakiesityksiä.,\npysyvien valiokuntien tehtävänä on käsitellä lakiesityksiä ja suositella toimia senaatille tai parlamentille. Usein päivinä, kun lainsäätäjä ei ole koolla, valiokuntien jokainen talo tavata ja tarkastella laskuja, jotka on tarkoitettu heitä päättää, jos osoitetut laskut tulee ilmoittaa lisätoimia.\nuseimmissa lakiesityksissä noudatetaan valiokunnan suosituksia, vaikka jompikumpi parlamentti voi vapaasti hyväksyä tai hylätä valiokunnan toiminnan., Valiokunnan myönteisesti ilmoittamat lakiesitykset voidaan asettaa säännölliseen kalenteriin (neuvottelevan elimen esityslistalle).\nvaltaosan lainsäätäjän työstä tekevät valiokunnat. Lainsäätäjä kokonaisuudessaan luottaa siihen, että sen valiokunnat raportoivat vain ne lakiesitykset, jotka ansaitsevat koko parlamentin harkinnan.\npysyvien valiokuntien kautta jokaista lakiesitystä käsittelee ryhmä jäseniä, joilla on erityistä tietoa sen aiheesta., Joidenkin jäsenten lainsäätäjä on asiantuntija tietoa erityisesti aiheista lainsäädäntöä, ja nämä jäsenet ovat yleensä sijoitettu valiokuntien hyödyntää tätä erikoisosaamista. Tästä syystä lainsäätäjä hyväksyy usein pysyvien komiteoidensa lopulliset suositukset. Kuten on todettu, lainsäätäjä ei ole kokonaan luopua sen vastuun huomioon vireillä laskut. Jos tarvetta ilmenee, että jäsenet joko talon voi pakottaa komitean ryhtymään toimiin bill, tai ne voi jättää komitean suositukset.,\nPocket veto-ja vastuuvapauden petitionsEdit\nKoko maassa, pocket veto-oikeutta ei ole epätavallista, että valtion lainsäätäjille, jonka avulla komitea ”tappaa” bill, joskus ilman edes äänestetä; Colorado valta oli erityisesti kumottu kansalaisen aloite perustuslain muutos vuonna 1988 ohjaavat eri uudistus ryhmät.\nKun komitea kieltäytyy äänestää lakiehdotuksen valiokunnan vastuuvapauden vetoomuksen voi olla ohi laajempi jäsenyys., Yksityiskohdat vaihtelevat valtiosta toiseen; esimerkiksi vuonna 2004, raportti totesi, että New Yorkin Osavaltion ”paikkoja enemmän rajoituksia kuin mikään muu valtio lainsäätäjä on liikkeet vastuuvapauden laskun komitea”, joka johti myöhemmin uudistuksia.\nsen Jälkeen, kun valiokunta on suorittanut työtä bill, se raportoi bill sopiva talo aikana ”, kertoo valiokuntien” päivittäin, jotta liiketoiminnan. Ilmoitetut laskut käsitellään välittömästi uudelleen., Talot eivät äänestää laskun aikaan on todettu; kuitenkin todettu, laskut sijoitetaan kalenteriin seuraavan lainsäädännön päivä. Tämä toinen käsittely tehdään vain otsikolla.\nsäännöllinen kalenteri on luettelo laskuista, jotka ovat olleet suotuisasti raportoitu komitean ja ovat valmiita harkittavaksi jäsenyys koko talon.\nRiippumatta siitä, miten lasku on sijoitettu kalenteriin, kun bill on pidetty ja hyväksytty, tämä on nimeltään kolmannessa käsittelyssä., Lakiesityksen kolmannessa käsittelyssä koko lainsäätäjä pohtii sen kulkua. Tällä hetkellä lakiesitystä voidaan tutkia yksityiskohtaisesti, väitellä, muuttaa ja lukea pitkään ennen lopullista kulkua.\njos enemmistö äänestää lakiesityksen puolesta, se kirjataan hyväksytyksi.\nsiirto second houseEdit\nyhdessä talossa läpäistävä lakiesitys lähetetään virallisen viestin ohella toiseen taloon. Jos lasku ei ole raportoitu komitean tai ei pidetä koko talon, bill on voitettu.,\nalkuperätalo voi muutetun lakiesityksensä palauttamisen jälkeen ryhtyä mihin tahansa useista toimintatavoista. Se voi yhtyä tarkistuksessa hyväksyttiin esitys, että vaikutus; sitten lasku, ottaa hyväksynyt molemmat talot samanlaisia muodossa, on valmis ilmoittautuminen. Toinen mahdollisuus on se, että alkuperätalo voi hyväksyä muutoksessa epäluottamuslauseen, jolloin lakiesitys kuolee. Alkuperätalo voi myös kieltäytyä hyväksymästä tarkistusta, mutta pyytää kokouskomitean nimittämistä., Muut talon yleensä suostuu pyyntöön, ja virkailija kunkin talon nimittää konferenssi komitea.\nkonferenssi komitea on usein empaneled keskustelemaan pistettä ero välillä kaksi taloa’ versioita samasta bill, ja yrittää päästä sopimukseen niiden välillä niin, että sama bill voi olla kulunut sekä taloja. Jos sopimukseen päästään ja jos molemmat talot hyväksyvät neuvottelukomitean mietinnön, lakiesitys menee läpi., Jos joko talon suostu hyväksymään mietinnön konferenssin komitean esitys voi olla tehty vielä konferenssi. Jos konferenssikomitea ei pääse sopimukseen, se voidaan erottaa ja uusi konferenssikomitea voidaan nimittää. Joitakin erittäin kiistanalaisia lakiesityksiä voidaan saattaa useiden eri konferenssikomiteoiden käsiteltäväksi. Jos sopimukseen ei päästä konferenssissa ennen lakikokouksen päättymistä, lakiesitys menetetään.\nKun lakiesitys on läpäissyt molemmat talot samanlaisia muodossa, se on sitten valmis kommenttien kuvernööri.,\nkun lakiesitys saavuttaa kuvernöörin, hän voi allekirjoittaa sen, mikä täydentää sen säädöksen laiksi. Tästä näkökulmasta, bill tulee laki, ja pysyy sen valtion lakia, ellei kumottu lainsäädäntötoimia tai kumota tuomioistuimen päätöksellä. Jos kuvernööri ei hyväksy lakiesitystä, hän voi käyttää veto-oikeuttaan. Veto-oikeuden tapauksessa pääjohtaja palauttaa lakiesityksen parlamentille, jossa se on saanut alkunsa viestistä, jossa hän selittää vastalauseensa ja ehdottaa mahdollisia (tarvittaessa) tarkistuksia, joilla nämä vastalauseet voitaisiin poistaa., Lakiehdotusta harkitaan tämän jälkeen uudelleen, ja jos kummankin parlamentin jäsenten yksinkertainen enemmistö hyväksyy ehdotetut toimeenpanevat tarkistukset, se palautetaan kuvernöörille hänen tarkistaessaan sitä allekirjoitustaan varten.\ntoisaalta, määräenemmistöllä (kaksi kolmasosaa) jäsenistä jokainen talo voi halutessaan hyväksyä veto-oikeuttaan bill juuri niin kuin lainsäätäjä on alun perin läpäissyt sen, jolloin siitä tulee laki, yli kuvernöörin veto., Jos maaherra ei palauta lakiesitystä Säätytalolle, josta se on peräisin tietyn ajan kuluttua sen esittämisestä, siitä tulee laki ilman niiden allekirjoitusta.\nlakiesitykset, jotka saavuttavat kuvernöörin alle tietyn määrän päiviä ennen istuntokauden päättymistä, hän voi hyväksyä kymmenen päivän kuluessa istuntokauden keskeyttämisestä. Lakiesityksistä, joita ei ole hyväksytty tuossa ajassa, ei tule lakia. Tämä tunnetaan nimellä”taskuveto”. Tämä on kaikkein ratkaiseva muoto veto-oikeus, lainsäätäjä (ottaa päättynyt) ei ole mahdollisuutta uudelleen vastustanut toimenpidettä.,\nJoskus, mitä lainsäätäjä haluaa saavuttaa, ei voida tehdä yksinkertaisesti kulkua bill, vaan edellyttää annetun valtion perustuslaki. Jokainen valtio on määritellyt toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on vaikeuttaa perustuslain muuttamista ilman lainsäätäjän, kansan tai molempien riittävää tukea.\nPrevious Post– Opas 9 Kotitekoinen Torjunta-aineita Voit Käyttää Oman Kukka Puutarha\nNext PostBody Count (bändi)


Stressitön suomalaiskoulu ihastuttaa ranskalaisopettajaa – Hämeen Sanomat\nStressitön suomalaiskoulu ihastuttaa ranskalaisopettajaa\nRanskalainen englanninopettaja Alexandre Mexis on puolentoista viikon ajan tutustunut suomalaiseen kouluelämään Turengissa. Hän on vaikuttunut kokemastaan.\n-Täällä koulussa ei ole stressiä. On epämuodollisempaa ja opettajat ovat itsenäisiä. Ei ole tarkastajia eikä kansallisia testejä, hän luettelee.\nSilti – tai juuri sen takia – oppimistulokset ovat hyviä.\nTietysti Mexiskin oli kuullut Suomen erinomaisista Pisa-tuloksista. Ne olivat syy siihen, että hän halusi tulla tutustumaan juuri suomalaiseen koulujärjestelmään.\nMexisin kaksiviikkoisen vierailun on mahdollistanut EU:n Comenius-apuraha. Sellaisesta mahdollisuudesta hän kuuli viime keväänä Virpi Löyttyniemeltä, Turengin koulun englannin opettajalta.\nLöyttyniemeen Mexis törmäsi omassa kotikaupungissaan Fréjusissa, Ranskan Rivieralla. Löyttyniemi sattui olemaan siellä tutustumassa ranskalaiseen ystävyyskouluun yhdessä kolmen muun opettajan kanssa. Nämä muut olivat Puolasta, Italiasta ja Irlannista, ja vierailu oli Comenius-ohjelman rahoittama.\n– Alexandren koulu ei ole meidän yhteistyökoulumme, mutta kävimme sielläkin ja siten tutustuimme toisiimme. Kerroin hänelle Comenius-apurahoista ja yhteistyöstä, ja hän innostui heti, Virpi Löyttyniemi kertoo.\nOppilaat ymmärtävät englantia\nNiinpä Alexandre Mexis haki ja sai apurahan, ja toissa sunnuntaina hän lensi Ranskasta Suomeen. Heti seuraavasta päivästä lähtien hän on seurannut Turengin alakoulussa, miten Virpi Löyttyniemi opettaa englantia eri luokka-asteilla.\nComeniuksessa puhutaan job shadowingista, mutta Mexis ei pelkästään varjosta kohdettaan, vaan hän on myös osallistunut opetukseen.\n-Aleksandr on kysellyt oppilailta asioita, ja oppilaat ovat puolestaan kyselleet häneltä, Löyttyniemi kertoo.\nMexistä ihmetyttää se, että Turengin koulussa hän pystyy keskustelemaan kaikkien opettajien kanssa, ja oppilaatkin ymmärtävät häntä. Ranskassa on toisin.\n-Kun Virpi vieraili meillä, vain harvat meidän opettajat osasivat puhua englantia hänen kanssaan. Meillä on nuoriakin opettajia, jotka eivät pysty keskustelemaan englanniksi.\nEnglantia kyllä opetetaan kaikille, mutta monen ranskalaisen käytännön kielitaito jää ohueksi.\nFilmien tekstitys edistää kielitaitoa\nPian Suomeen saavuttuaan Aleksandr Mexis keksi syitä siihen, miksi Suomessa osataan englantia.\n-Tehän ette dubbaa filmejä, vaan kuulette ne alkuperäisäänityksinä. Ja lapset pelaavat englanninkielisiä tietokonepelejä.\n-Pelkkä kouluopetus ei riitä hyvään kielitaitoon, Mexis päättelee.\nMyös suhtautuminen englannin kieleen on Ranskassa erilaista kuin Suomessa. Pienessä maassa englannin hallinta on tärkeämpää kuin yli 60 miljoonan asukkaan Ranskassa, jossa kaiken lisäksi puhutaan yhtä maailmankielistä.\n-Osa ranskalaisista on yhä sitä mieltä, ettei englannin osaaminen ole tärkeää. Tällaisia ihmisiä on kotikaupungissanikin, vaikka se on turistialuetta.\nViime viikolla Turengissa vieraili yhteensä 17 opettajaa neljästä eri maasta (Comenius-yhteistyön merkeissä, tietysti). Virpi Löyttyniemi kertoo, että he kaikki ihastelivat ja ihmettelivät suomalaisia englannin kielen oppikirjoja.\n-Heille oli uutta se, että meillä on niissä mukana myös suomen kieltä. Näissä muissa maissa käytetään täysin englanninkielisiä kirjoja, jotka on tehtykin Britanniassa.\n-Meillä kirjoista on paljon apua opetuksessa, hän lisää.\nKengättömyys luo kodikkuutta\nAleksandr Mexis on huomannut monia eroja ranskalaisen ja suomalaisen alakoulun välillä.\n-Teillä oppitunnit ovat lyhyempiä ja välitunnit pidempiä. Meillä oppitunti kestää 55 minuuttia. Täällä ei pidetä kenkiä luokassa, mikä tekee tunnelmasta kodikkaan.\nMerkittävä ero on myös se, että Ranskassa kouluviikko on nelipäiväinen. Viikonloppujen lisäksi myös keskiviikot ovat vapaapäiviä. Vastaavasti koulupäivät ovat pidempiä. Alakoululaisenkin päivä kestää puoli viiteen saakka iltapäivällä.\nKoulupäivää pidentää myös kahden tunnin ruokatauko keskellä päivää. Noin kolmasosa koululaisista menee kotiinsa lounaalle, muut syövät lounaan koulun ruokalassa. Eikä mitä tahansa lounasta, vaan oikein kolmen ruokalajin aterian.\nJos Mexis saisi päättää, Ranskassakin käytäisiin koulua viitenä päivänä viikossa, ja ruokatauko olisi lyhyempi. Näin lapset pääsisivät ajoissa kotiin.\n-Nykyinen järjestelmä on este harrastuksille. Tyttäreni harrasti ennen voimistelua, mutta se meni niin hankalaksi, että hän lopetti.\nEi ilmaista kouluruokaa\nRanskassa opettajia yleensä teititellään. Mexis kertoo, että yläkoulussa teititellään kaikkia opettajia, mutta alakoulussa osa opettajista sallii sinuttelun. Esimerkiksi häntä itseään alakoulun oppilaat saavat kutsua etunimeltä.\nAleksandre Mexis kehuu lyhyen kokemuksensa perusteella suomalaista koulusysteemiä niin, että lopuksi on pakko kysyä:\nMikä ranskalaisessa koulussa on parempaa kuin suomalaisessa?\nHän miettii hetken, ja sanoo: I’m sorry, en keksi mitään.\nSen jälkeen hän vielä huomauttaa, että Ranskassa perheet maksavat itse koulukuljetukset, kouluruoan ja osan kirjoistakin. (HäSa)


Amppelipetuniat | Kasvikset\nAMPPELIPETUNIAT (Petunia 'Surfinia')\nAmppelipetunia tunnetaan myös nimellä Surfinia tai riippapetunia. Se on tavallisesta matalasta, pystykasvuisesta petuniasta jalostettu rönsyilevä amppelikasvi. Riippapetuniasta on useita värimuunnoksia: valkoinen, vaaleanpunainen, tummalila sekä sinivalkoinen juovikas. Se viihtyy parhaiten puolivarjoisilla kasvupaikoilla suojassa kovalta sateelta ja tuulelta.\nKasvi tarvitsee reilunkokoisen ruukun ja usein kannattaakin istuttaa taimi isompaan ruukkuun kuin missä se ostohetkellä on. Veden ja ravinteiden kulutus on melko suuri, koska kasvi kasvaa voimakkaasti. Vanhoja kukkia on hyvä poistaa usein. Liian pitkiksi venyneitä versoja voidaan typistää, jolloin kasvi haarautuu ja tuuheutuu. Riittävän tilavassa kasvatusastiassa riippapetuniasta kehittyy uskomattomia kukkijoita, jotka häikäisevät kukkarunsaudellaan.\nVillipetuniasta on jalostettu pienikukallinen, tiiviin kasvutavan omaava uutuus, japaninkello. Kasvia saa sinililana ja vaaleanpunaisena. Punakukkainen muoto on kasvutavaltaan ja väriltään kauniimpi. Japaninkello viihtyy hyvin auringossa ja puolivarjossa, jos sitä kastellaan ja lannoitetaan reilusti. Se sopii parhaiten pieniin amppeleihin ja astiaistutusten reunoille, jolloin se kasvaa kauniiksi kukkapalloksi. Uutuuspetuniat Cascadias-lajikeryhmä ja 'Carillon'-petuniat sopivat laatikoiden lisäksi myös maanpeitekasviksi.


Halvat lennot Thaimaa Kongon demokraattinen tasavalta (TH-CD) - Lentoliput maasta Thaimaa maahan Kongon demokraattinen tasavalta - eSky.fi\nLennot maasta Thaimaa maahan Kongon demokraattinen tasavalta\nHae lentoja maasta Thaimaa maahan Kongon demokraattinen tasavalta\nKatso parhaat lentotarjoukset maasta Thaimaa maahan Kongon demokraattinen tasavalta\n✔ Onko eSkylla saatavilla erityistarjouksia lentoihin kohteeseen maasta Thaimaa maahan Kongon demokraattinen tasavalta?\n✔ Varatessani lennot kohteeseen maasta Thaimaa maahan Kongon demokraattinen tasavalta voinko ostaa myös vakuutuksen?\n✔ Jos varaan lennot kohteeseen maasta Thaimaa maahan Kongon demokraattinen tasavalta, voinko varata myös majoituksen?\n✔ Mitkä lennot lentävät kohteeseen maasta Thaimaa maahan Kongon demokraattinen tasavalta?\neSky.fi-sivustolla varmistamme, että lennot kohteeseen maasta Thaimaa maahan Kongon demokraattinen tasavalta sisältävät paitsi halpalentoyhtiöitä, niin myös sellaisia lentoyhtiöitä, jotka ovat erikoistuneet korkeampiin standardeihin.\nSuositut kaupungit Halvat lennot kohteesta Bangkok Halvat lennot kohteesta Phuket Halvat lennot kohteesta Krabi Halvat lennot kohteesta Bo Phut Halvat lennot kohteesta Chiang Mai Halvat lennot kohteesta Loei