Todellinen tiedemies nöyrtyy totuuden edessä — Petteri Hiienkoski\nProfessori Jonathan Haidt 19.3.2012 (Kuva: Miller Center of Public Affairs.)\nEn tee sitä sen takia, että Haidt on akateemisesti ansioitunut sosiaalipsykologi ja onnellisuustutkija. En sen takia, että hänet on palkittu erinomaisista opettajantaidoistaan. En sen takia, että hän on kirjoittanut tieteellisen teoksen, joka on yltänyt New York Timesin bestsellerlistalle. En sen takia, että parikin arvostettua aikakausjulkaisua on nimennyt hänet maailman huippuajattelijoiden joukkoon. Enkä sen takia, että Haidt toimii professorina New Yorkin yliopistossa. Hänen menestyksensä urallaan tosin kertoo siitä, etten välttämättä ole häntä koskevien arviointieni kanssa ihan yksin.\nHuolimatta maailmankatsomuksestaan Haidt on oivaltanut jotain olennaista tieteestä ja tieteenteosta. Hänen mukaansa tieteentekijän tulee kunnioittaa havaintoihin perustuvaa empiiristä todistusaineistoa ja välttää henkilöön kohdistuvia ad hominem -argumentteja. Tässä periaatteessa ei sinänsä ole mitään uutta tai yllättävää. Heikkous ja puute on sen käytäntöön soveltamisen harvinaisuudessa.\nHaidt korostaa, että tieteen metafora ei ole sota eikä taistelu, vaan löytöretki (a voyage of discovery). Tällainen vertauskuva tukee sitä, mitä tieteenfilosofi Karl Popper (1902-1994) on todennut avoimen keskustelun välttämättömyydestä tieteen kehitykselle. Se taas on edellytys falsifiointiperiaatteen soveltamiselle, toisin sanoen sen arvioimiselle, onko esimerkiksi tieteen nimissä esitetty teoria osoitettavissa vääräksi tai korvattavissa selitysvoimaisemmalla ja loogisesti ristiriidattomalla teorialla. Ilman avointa ja moniarvoista keskustelua se on mahdotonta. Tämän takia Popper vastusti kaikkia totalitarismin muotoja yhteiskunnassa. Avoin ja kriittinen tiedekeskustelu voidaan tukahduttaa myös piilototalitarismilla näennäisesti vapaassa ja demokraattisessa järjestelmässä.\nTieteen ihanteet tuntuvatkin monelta unohtuneen. Tiedemaailmaa rasittaa politisoituminen ja vajoaminen yhteiskuntaa jakavan ideologisen valtataistelun näyttämöksi. Suomessa poliittinen valta on lyhytnäköisesti kaventanut akateemista vapautta taloudellisin perustein ja epäterveillä tuottavuusvaatimuksilla.\nValtamedia on surutta osallistunut ideologiseen sodankäyntiin ja tieteen korruptoimiseen ja prostituoimiseen. Verovaroin ylläpidetty valtiollinen mediajätti on ollut eturintamassa vauhdittamassa tieteenteon rappeutumista. Samalla on luovuttu niistä ihanteista, joihin neljännen valtiomahdin oikeutus kansanvaltaisessa järjestelmässä on perustunut. Valtamedian portinvartijat ovat niin ikään lyhytnäköisesti käyttäneet hyväkseen avaintenvaltaansa, jonka he digitaalisen vallankumouksen myötä uhkaavat menettää.\nLöytöretkeilijän asenteensa lisäksi Jonathan Haidtissa on toinenkin piirre, mikä on tieteentekijälle eduksi. Hän on osoittanut kykenevänsä reflektoimaan kriittisesti ennakko-oletuksiaan, toisin sanoen etäännyttämään itsensä käsityksistään sekä arvioimaan niiden merkitystä tutkimustyössään. Ainakin jossain määrin.\nHaidt on kiinnittänyt huomiota siihen, että uskonnolliset ihmiset ovat paitsi pitkäikäisempiä, terveempiä ja monilapsisempia myös onnellisempia ja epäitsekkäämpiä (generous) kuin uskonnottomat. Useimmat näistä uskonnon vaikutuksista on todettu myös Euroopassa. Konservatiivit uskovat ovat olleet onnellisempia kuin liberaalit maallistuneet ihmiset niin kauan kuin mielipidetutkimuksia ylipäätään on tehty. Uskovat myös lahjoittavat aikaansa ja varojaan sekä omille yhteisöilleen että jopa sekulaariin hyväntekeväisyyteen enemmän kuin ateistit. Haidtin mukaan moraalisessa käyttäytymisessään – vapaaehtoistyössä, rahanlahjoittamisessa ja verenluovutuksessa – uskonnolliset ihmiset näyttävät olevan moraalisesti ylivertaisia maallistuneisiin verrattuna. Hän näki heissä samaa kuin mehiläisten käyttäytymisessä.\nHaidt on käynyt läpi argumentit, joilla hänen uusateistiset kollegansa ovat yrittäneet kumota tutkimustuloksia, mutta todennut ne heikoiksi. Tällaiset tulokset – joista Suomen valtamediassa on vaiettu (sic!) kuten itänaapurin epäkohdista oli aikanaan tapana vaieta – pakottivat tieteentekijän arvioimaan ennakkokäsityksiään. Tulokset eivät sopineet maailmankuvaan, jonka hän oli omaksunut.\nLiberaalin käsityksen mukaan moraalissa on kysymys onnellisuudesta ja kärsimyksestä, kuten Sam Harris – eturivin uusateisteja hänkin – sen määritteli. Ja John Stuart Mill (1806-1873) ennen häntä. Tavoitteena on maksimoida onnellisuus ja minimoida kärsimys. Tästä seuraa, että maallistuneet liberaalit pitävät Raamattua ja siihen uskovia konservatiiveja moraalittomina. He ovat moralismissaan usein ahdasmielisempiä kuin uskonnolliset konservatiivit. Uusateistit haluaisivat, että kaikki kääntyisivät ateisteiksi. Haidt on kuitenkin tullut toiveen toteutumisen suhteen epäileväksi.\nSe johtuu evoluutioteoriasta, johon hän tietysti uskoo. Tähän vaikuttaa ratkaisevasti oppi-isä Charles Darwinin (1809-1882) näkemys, jonka mukaan hyveet, jotka sitovat ihmisiä heimon muihin jäseniin ja kannustavat heitä uhrautuvaisuuteen johtaa nämä heimot kukistamaan itsekkäämmät heimot, mikä tekee tällaisista hyveellisistä piirteistä vallitsevia.\nUusateistit ovat tähän asti väittäneet, että uskonto on vain evoluution sivutuote (by-product), paha, josta on päästävä eroon – ei missään tapauksessa luonnonolosuhteiden edellyttämää mukautumista (adoptation). Uskonnon vaikutuksia koskevien tutkimustulosten perusteella Haidt ei voi olla kysymättä, voiko olla tätä suorempaa todistetta siitä, että uskonto on osoitus darwinilaisesta mukautumisesta? Etenkin jos sitä tarkastellaan ryhmävalinnan kannalta. Haidtin mukaan uskonto, jos mikä, sitoo suuria ryhmiä yhteen ja hillitsee yksilöllistä itsekkyyttä ryhmän yhteiseksi hyväksi.\nUusateistit haluaisivat olla metodologisia individualisteja, jotka kieltävät luonnonvalinnan ryhmätasolla ja hyväksyvät sen vain yksilötasolla. Heidän on sen takia vaikea uskoa, että ihmiset voisivat olla onnellisempia tai epäitsekkäämpiä eläessään mehiläisten tavoin yhteisössä kuin omillaan moisen yhteisön ulkopuolella. Haidt ei kuitenkaan voi olla päättelemättä, ettei uskonto olekaan ihmiskunnan virus ja paha, josta on pian päästävä eroon, vaan pikemminkin hyödyksi niin yksilöille kuin yhteiskunnalle ja jopa sitä koossa pitävä voima. Tällaiseen päätelmään uskonnon funktionaalisesta hyödystä tuskin kuitenkaan välttämättä tarvitaan evoluutioteoriaa. Muitakin lähetystapoja epäilemättä löytyy.\nTodennäköisesti hillitäkseen itseensä uusateistien taholta kohdistuvaa arvostelua Haidt – joka uusateistina on sitoutunut 5-kohtaiseen uskontovastaiseen ohjelmaan – kritisoi mustavalkoista näkemystä, jonka mukaan ”me” olemme hyveellisiä (virtuous) ja vastusajamme pahoja (evil). Sellaisen esittäminen on ratkaiseva askel koota ihmisiä taisteluun oman asian puolesta. Toinen askel on osoittaa pettureita omasta keskuskuudesta, rangaista tai nöyryyttää heitä. Molemmista löytyy hänen mukaansa paljon esimerkkejä uusateistien teoksista. Ateisteja, jotka ovat rohjenneet puolustaa uskonnon hyötyjä tai esittää liennytystä tieteen ja uskonnon välille, onkin hänen mukaansa verrattu Chamberlainiin, joka teki rauhansopimuksen Hitlerin kanssa. Haidt mainitsee uusateistien keulakuvan nimeltä ja toteaa tämän asenteen muistattavan uskonnollista puhdasoppisuutta (religious orthodoxy).\nHaidtin arviot uusateistien suhtautumisesta aatetovereihin, jotka haluavat tieteenteossa olla rehellisiä, muistuttaa siitä, millaisen ryöpytyksen kohteeksi joutui toinen ateisti samaisesta New Yorkin yliopistosta. Filosofian ja oikeustieteen professori Thomas Nagel rohkeni arvostella naturalistista tiedekäsitystä, jonka mukaan todellisuus olisi tyhjentävästi selitettävissä luonnontieteellisillä lainalaisuuksilla. Hän esitti siihen liittyviin tietoteoreettisiin ongelmiin ja terveeseen arkijärkeen perustuvia epäilyjä. Nagelin mukaan materialistis-darwinistinen selitysmalli on "lähes varmasti epätosi".\nTodellinen tiedemies nöyrtyy totuuden edessä.\nJonathan Haidt: ”MORAL PSYCHOLOGY AND THE MISUNDERSTANDING OF RELIGION”. Edge.org. [9.21.07].\nJonathan Haidt: Onnellisuushypoteesi: Nykyaikainen näkökulma ajattomaan viisauteen. (Alkup. The Happiness Hypothesis: Finding Modern Truth in Ancient Wisdom. Basic Books 2006.) Suom. Basam Books. 2011.\nJonathan Haidt: The Righteous Mind: Why Good People are Divided by Politics and Religion. Pantheon. 2012.\nLauri Snellman: "Mieli ja kosmos: Mistä Thomas Nagelin materialismin kritiikissä olikaan kyse?" Areiopagi. Vieraskynä. 11.11.2014.\nMuutama muukin on noteerannut Jonathan Haidtin kirjoituksia:\nJonas Konstig, Se kirjalija. "Jonathan Haidt: The Righteous Mind". 5.7.2013.\nMarkku Ojanen, Onnellisuusprofessori. Lukuneuvojana onnellisuusprofessori Markku Ojanen. 3. kesäkuuta 2014: ... 5. Jonathan Haidt: Onnellisuushypoteesi: nykyaikainen näkökulma ajattomaan viisauteen (2011 Basam Books).\nFrank Martela. "Homot, inho ja tasa-arvoinen avioliittolaki". Nov. 26 2014.\nEsimerkkejä Suomen ulkopuolelta länsimaisen ei-uskonnollisen median uutisinnoista:\n”The tantalising proof that belief in God makes you happier and healthier”. By Tom Knox. The Daily Mail. 18 Feb. 2011.\n”Religious people much happier and have more 'life satisfaction' than others, according to a new study”. By Charlene Adams. The Daily Mail. 25 Dec. 2014.\n”Want ‘sustained happiness’? Get religion, study suggests”. By Sarah Pulliam Bailey. The Washington Post. Aug. 14, 2015.\n”Religion can make you happier, official figures suggest”. By John Bingham. The Telegraph. 02 Feb 2016.\n”Going to church could help you live longer, study says”. By Carina Storrs, Special to CNN. May 16, 2016.\nJanne Kejo 29.9.2016 13:30\nViime vuonna julkaistiin tällainen tutkimus, jonka mukaan Religious children are more selfish than atheist children, say US neuroscientists -- Religious parents think their child is more altruistic than secular children\nSe, että ateisteissa näkyy uskonnollisia piirteitä, ei ole mitenkään ihmeellistä; tarkoittaahan ateismi sitä, että ihminen USKOO, että Jumalaa ei ole. Agnostikot suhtautuvat Jumalan olemassaoloon avoimesti -- ehkä on, ehkä ei.\nMyös tieteeseen suhtaudutaan toisinaan uskonnollisesti. Tyypillinen esimerkki on se, että tiedettä pidetään toisinaan kaikkitietävänä. Tämä näkyy sellaisesta argumentaatiosta, että jos tiede ei ole osoittanut jonkin ilmiön olemassaoloa, ilmiötä ei ole olemassa -- vaikka tiede ei olisi osoittanut sen olemassaolemattomuuttakaan.\nTyypillisesti tuo esimerkki tulee näkyviin silloin kun paneelikeskustelussa ovat vastakkain koululääketieteen puolustaja ja vaihtoehtoisen hoidon tms. puolestapuhuja.\nPetteri Hiienkoski 29.9.2016 20:37\n#1. Arkikokemukseni tukee tutkimustulosta sikäli, että omat lapseni - vaikka ovatkin aivan upeita - ovat itsekkäämpiä kuin uskonnottomien tai maallisten perheiden lapset. Muut lapset osaavat muutenkin käyttäytyä paljon paremmin... ;)\nYmmärrän hyvin myös sen, että uskonnollisten vanhempien voi kyselytutkimuksessa olla vaikea myöntää tällaista päätelmää. Luulisi että kristittyjen ja muslimivanhempien välillä olisi asian myöntämisen suhteen eroa...\nKuten Haidt on huomannut, uskonnolliset vanhemmat kiinnittävät lastenkasvatukseen erityistä huomiota. Jos tarkastellaan asiaa hänen laillaan evoluutioteorian kannalta, tarkoituksenahan on sosiaalistaa heitä aikuisina elämään epäitsekkäästi ja uhrautuvasti kuin mehiläiset yhdyskunnassaan.\nOlen ollut havaitsevina että ateisti-termiä käytetään vähän eri tavalla muualla kuin meillä. Uusateistiseen (New Atheists) liikkeeseen kuuluvat, kuten Haidt, käyttää sitä aika löysästi tai vapaasti. Hän näyttäisi lukevan heihin sellaisetkin ihmiset, jotka Suomessa eivät haluaisi itseään nimitettävän ateisteiksi vaan agnostikoiksi tai uskonnottomiksi. Heidän loukkaamisensa välttämiseksi tarkennus saattaa siis toisinaan olla tarpeen. (Se, että kirjoituksessani en tällaista erottelua tehnyt, ei luonnollisestikaan johtunut siitä, että tarkoitukseni olisi ollut loukata.)\nSinänsä olen samaa mieltä kuin Nagel, että ateismiin (laajasti ymmärrettynä) nojaava materialistinen maailmankatsomus on perusluonteeltaan - tai tietoteoreettisesti tarkasteltuna - uskonnollinen, vaikka se ei täytäkään sellaisia uskonnon piireitä, joita emme arkielämässä uskontoon liitä.\nMatti Karnaattu 12.10.2016 16:34\nKäsitykseni saattaa olla väärä mutta miellän ateistin sellaiseksi jumalan kieltäjäksi.\nJumalan olemassa oloa ei voi todistaa oikeaksi eikä vääräksi joten hankala mennä kieltämään.\nJumala ei kuitenkaan kuulu tieteeseen mitenkään, koska kaikki väittämät pitää kyetä todistamaan oikeaksi, tai vääräksi. Silloin kun on ei voida väittämiä todistaa oikeaksi eikä vääräksi niin on kyse jostain uskon asioista.\nAri Kuoppa-aho 30.9.2016 11:25\n"Se, että ateisteissa näkyy uskonnollisia piirteitä, ei ole mitenkään ihmeellistä; tarkoittaahan ateismi sitä, että ihminen USKOO, että Jumalaa ei ole. Agnostikot suhtautuvat Jumalan olemassaoloon avoimesti -- ehkä on, ehkä ei."\nVäärin. Ateismi tarkoittaa että ei ole jumaluskoa. Myös kaikki agnostikot (/gnostikot) ovat joko ateistejä, tai teistejä.\nJari-Pekka Vuorela 30.9.2016 12:16\nKielellisen logiikan perusteella juuri näin. A-teisti eikä antiteisti. Myönnettäköön kuitenkin, että Huxley ja Darwin ottivat käyttöön termin a-gnostic siksi, että ajan kulttuurissa ateismilla oli aktiivisen kieltämisen leima.\nJuho Laatu 30.9.2016 12:25 Vastaus kommenttiin #16\nSanan ulkoasusta voi huomioida myös sen, että a-te-isti loppuu isti-päätteeseen, joka viittaa jonkun ajatussuunnan kannattajaan. A-te-isti ei siis tämän logiikan mukaan ole välinpitämätön asian suhteen, vaan aktiivinen yhden suuntauksen (ismin) kannattaja.\nJari-Pekka Vuorela 30.9.2016 12:46 Vastaus kommenttiin #17\nTasan päinvastoin. Teismi on se ismi, joka a-teismistä puuttuu.\nJuho Laatu 30.9.2016 13:31 Vastaus kommenttiin #18\nRakenteellisesti joko "ei jumaluskoa" tai "usko ei-jumaluuteen". Käytännössä luulen että ismi isti -pari on kielessä vahvoilla niin, että voi sanoa, että ateisti kannattaa ateismia, eli on aktiivinen jonkin asian suhteen. Ei tule mieleen sellaista ismi isti -paria, joka poikeaisi tuosta säännöstä.\nEnsimmäisenä mieleen tuli pari nihilisti nihilismi, joka viittaa jonkin asian vähäisyyteen, mutta on kuitenkin aktiivisuuteen viittaava. Toinen pari on anarkismi anarkismi. Viittaa kai johtajan puutteen kannattamiseen, eikä kannattamisen puuttumiseen. Englanninkielisen wikipedian mukaan etymologinen rakenne on näköjään (a-archi)-ism eikä a-(archi-ism).\nVaikka termi ateismi viittaa käytännön kielessä yleensä jumalan kieltämiseen, termiä on käytetty laajemminkin. (https://fi.wikipedia.org/wiki/Positiivinen_ja_nega...) Tuossa wiki-artikkelissa myös negatiivinen ateismi esitetään siinä valossa, että se on usko johonkin, ei vain tietyn uskomuksen puuttumista. ("Negatiivinen ateismi eli heikko ateismi on _käsitys_, jonka mukaan ...")\nPetteri Hiienkoski 30.9.2016 18:18 Vastaus kommenttiin #20\nWiki-artikkelissa jako kapeaan positiiviseen eli vahvaan ateismiin ja toisaalta väljempään negatiiviseen eli heikko ateismiin vaikuttaisi käyttökelpoiselta.\nJälkimmäinen taitaa olla lähellä sitä, mitä yleensä ymmärrämme agnostisismilla ainakin sen jossain muodossa.\n"Uusateismi" edustaa tietysti ensin mainittua ja on myös ohjelmallinen ideologinen/poliittinen liike. Tämä saattaa olla syynä myös siihen, että ateismi-termiä on haluttu käyttää väljemmin.\nWiki-artikkelissa oleva Michael Scrivenin luokittelu ei ainakaan agnostisismin osalta taida vastata kovin yleistä käsitystä.\nOlen tottunut ajattelemaan, että agnostikko uskoo joko, ettei Jumalan olemassaolosta ylipäätään voi olla tietoa tai ainakaan hänellä ei ole tietoa Jumalan olemassaolosta.\nJuho Laatu 30.9.2016 19:35 Vastaus kommenttiin #22\nTuo taulukko keskittyi ehkä hieman liikaa ajatusmalleihin, joissa on olemassa jokin selvä kanta jumaluuksien olemassaoloon. Agnostikko lienee passiivisempi tapaus, joka tosiaan tunnustaa enemmän tietämättömyyttään kuin on varma jostain todisteiden tasajaosta.\nSanan agnostikko kko-loppu sopii muuten paremmin passiivisten, vetäytyvien ja epäilevien asenteiden kuvailuun kuin isti-loppuiset sanat.\nJari-Pekka Vuorela 29.9.2016 14:34\nItse kun olen ihan vanhanaikainen ateisti, en ole koskaan innostunut Sam Harrisin tavasta argumentoida ottamatta huomioon yhteiskuntatieteitä.\nKovin kiinnostavaa on kuitenkin, että niin usein sekoitetaan uskonto kulttuuri-ilmiönä ja kristinusko teoriana maailmankaikkeuden yliluonnollisesta toimitusjohtajasta.\nKaikissa suurissa kulttuureissa on sosiologisessa mielessä uskonto. Joihinkin sisältyy usko kaikkeuden moraaliseen toimitusjohtajaan, yhä useampaan kuitenkaan ei. Kaikki nämä uskonnot ovat sekä biologisen evoluution että kulttuurin tuottamia.\nOvatpa uskonnot funktionaalisesti miten hyödyllisiä tahansa, kaikki jumalat ovat ihmisten keksimiä.\nJuho Laatu 29.9.2016 17:11\nTuo jako uskontoihin kulttuuri-ilmiönä ja toisaalta maailmankaikkeuden yliluonnollisina selityksisnä on hyvä. Jokin hahmo jo nimet erilaisille hahmotetuille asioille ovat aina tarpeen, mutta yhteiskunnallisesta näkökulmasta katsottuna uskonnot ottavat usein turhan vakavasti väittelyn siitä, kenen kehittämät hahmotukset ovat oikeampia kuin toisen, ja ovatko yhden uskonnon kehittämät käsitteet aina ikuisia totuuksia.\nPetteri Hiienkoski 29.9.2016 21:40\n#4. Uskontoja tai uskonnollisia maailmankatsomuksia voi tarkastella aika monelta kannalta.\nSe, mitä Haidtilla ja Nagelilla on annettavanaan koskee nähdäkseni lähinnä "tutkimusmatkailija-asennetta" ("anti-dogmaattisuus"), jossa on valmiutta arvioida myös omia ennakko-oletuksia. Nagel näyttää haluvan osoittaa omaksumaansa katsomukseen perustuvaan selitysmallin uskonnollisen luonteen. Haidt taas näyttäisi pyrkivän saamaan eri katsomukset jonkinlaiseen hedelmälliseen vuorovaikutukseen keskenään.\nNew Yorkin yliopiston "ateistiprofessoreilla" (with all respect) on ilmeisesti tieteellistä ambitiota tieteen kehittymiseksi ja sen mukanaan tuomaa rohkeutta kyseenalaistaa luutuneita asenteita enemmän kuin "perusprofessoreilla" (with all respect). Se, millaisen kohtelun sellaisesta saada, taitaa olla tuttua modernin tieteen historiasta. Hyvä että keskustellaan...\nJuho Laatu 29.9.2016 22:06 Vastaus kommenttiin #7\nHaidt on tehnyt hyvää tutkimusmatkailijatyötä siinäkin mielessä, että käsittääkseni hän luokittelee itsensä liberaaliksi, eli on ollut vieraalla maaperällä uskontojen lisäksi myös konservatiivien mailla. Nagelin asennetta en tunne, joten en voi kommentoida.\nHaidt on esittänyt mielestäni hyvin liberaalien ja konservatiivien ajatusmaailmojen erot niin, että konservatiiveilla on ylimääräinen "yhteisöllinen" kerros liberaalien korostaman yksilökeskeisen arvomaailman lisäksi (siis lisäksi, ei sen tilalla).\nHaidtin lähestymistapa voi auttaa keskenäisessä ymmärtämisessä. Hän väitti nimenomaan niin, että liberaalien on vaikea ymmärtää tuota konservatiivien ylimääräistä kerrosta. Tällä perusteella hänen esitystapansa auttaa nimeomaan liberaaleja ymmärtämään konservatiivien ajatustmaailmaa. Ei siis samassa määrässä toiseen suuntaan, koska konservatiiveilla on kai selvempi käsitys jo valmiiksi siitä, miten liberaalit tapaavat ajatella.\nKaikki kunnia tuollaisille kavereille, jotka pyrkivät enemmänkin ymmärtämään ja selittämään asioita kuin vain etsimään kaikenkarvaisia argumentteja itselle läheisimmän mallin puolustamiseksi. Sinullekin pienet pointsit tasapuolisesta blogikirjoituksesta.\nJuho Laatu 29.9.2016 17:04\nHaidtin mehiläisvertaus on hyvä. Se luonnehtii osuvasti Haidtin jakoa yhteisknnan rakanteita tukeviin koservatiiveihin ja enemmän yksilöorientoituneisiin liberaaleihin.\nLiberaalitkin voivat suhtautua positiivisesti yhteisöön, mutta kuitenkin olettavat sen rakentuvan enemmän yksilöiden vapauksien ja moraalin varaan, kun taas konservatiivit korostavat myös tarvetta säilyttää (ja kehittää) niitä yhteiskunnan rakenteita, jotka ovat keskenäiseen luottamukseen perustuvan toimivan yhteiskunnan rakentumisen mahdollistaneet.\nUskontojen hyötdyt historiassa (Darwinin kehitysopin hengessä) ovat kai olleet nimenomaan yhteisöjen moraalikoodin ja sitä kautta yhteisöllisyyden ja yhteen hiileen puhaltamisen ylläpitämisessä.\nJos hyväksymme kulttuurievoluution käsitteen, pitää kai hyväksyä myös se, että kulttuurit, ja myös uskonnot, kehittyvät ajassa suuntaan, jossa ne joko paremmin palvelevat yhteisön menestystä (joko luonnonvalinnan kautta tai ihmisten itsensä ohjaamana). Konservatiivit pohjaavat tässä mielessä maailmankuvansa ja toimintansa siihen, että ihmisen ohella myös yhteisöt kehittyvät, ja että tämä ei aina tarkoita maksimaalista yksilönvapautta, vaan myös perusteltuja tapoja, sääntöjä ja rajoituksiakin.\nHaidt tuskin haluaa sanoa, että uskonnot olisivat ratkaisu, vaan että konservatiiviset yhteiskuntarakenteet voivat tuoda ihmisille perusturvaa ja toimintaan tervettä rakennetta, ja että uskonnotkin ovat yksi tällainen konservatiivinen rakenne.\nPetteri Hiienkoski 29.9.2016 22:49\n#3. Juu. Ei Haidt ateistina tietenkään esitä, että uskonnot olisivat ratkaisu. Varovaisin sanakääntein (toimintaympäristö huomioon ottaen) hän tuntuu kuitenkin katsovan niiden olevan tarpeen tai ainakin hyödyksi. Ei hän myöskään halua kieltää ateistien hyveitä, vielä vähemmän vähätellä uskontojen kielteisiä puolia.\nMielestäni Haidtin esittämät näkemykset jossain määrin ristiriitaisia, mikä saattaa johtua osin toimintaympäristöstä, tai sitten en vain ymmärrä niitä oikein.\nMinua ihmetyttää mm. evoluutioteoreettinen selitysmalli, jonka mukaan altruismi olisi kehityksen korkein aste. Johtuuko tähän näkemykseen tarttuminen Haidtin kohdalla siitä, että sillä toisella näkemyksellä, sosiaalidarwinismilla, on niin huono maine? Nähdäkseni Darwinin kirjoituksista saa tukea kumpaankin näkemykseen, joista sosiaalidarwinista olisin taipuvainen pitämänään biologisesti perustellumpana. Tämä ristiriitaisuus taitaa liittyä kiistelyyn siitä ohjaako evoluutiota ryhmävalinta vai yksilötason valinta.\n"Nietscheläinen tulkintani" on sen suuntainen, että Darwinin esittämänä altruismin korostaminen on ikään kuin "reliikki" johtuen hänen kristillisestä kasvatuksestaan ja koulutuksestaan ja/tai keino inhimillistää teoriaa saadakseen sille poliittista hyväksyntää, mutta yhtä kaikki, heikkoutta tunnustaa sitä, mitä evoluutiobiologiasta johdonmukaisesti seuraa.\nValtaapitävillä on iät ajat ollut tarvetta hyödyntää uskontoa/ideologiaa valtakuntansa koossapitämiseksi. Rohkenen väittää, että kristinusko on eräs kustannustehokkaimmista keinoista ylläpitää koheesiota. En usko, että tämä näkemykseni johtuu pelkästää siitä että olen itse kristitty. Tämähän on pelkästään ulkonainen yhteiskuntatieteellinen lähestymistapa asiaan.\nUskonnoissa - eritoten kristillisessä uskossa - itsessään fokus on kuitenkin hengellinen tai metafyysinen, mikä perusolemukseltaan on persoonallinen ja siinä mielessä yksilöllinen kysymys. Sosiaalinen ulottuvuus, yhteisön merkitys, on toki myös erittäin vahva "juutalaiskristillissä uskontotraditiossa" (uskontotieteellisesti ilmaistuna). Syvemmälle tarkastelu ulotetaan, sitä selvemmiksi käyvät myös uskontojen erityispiirteet.\nMielestäni Haidtin esittämä "perusliberaali" moraalikäsitys onnellisuuden maksimoinnista ja kärsimyksen minimoinnista koskee tavallaan ulkonaista pintatasoa, vaikka onnellisuus on pohjimmiltaan subjektiivinen kokemus. Nähdäkseni uskonnot, kristillinen usko, toimivat samalla "markkina-alueella" sikäli, ettei onnellisuuden tavoittaminen ja kärsimyksen välttäminen suinkaan ole niille vierausta. Kysymystä tarkastellaan kuitenkin ikään kuin laajemmassa mittakaavassa, jossa otetaan huomioon myös "tuonpuoleinen". Tällä asialla on sitten seurannaisvaikutuksia, jotka vaikuttavat "tämänpuoleiseen".\nUskontojen niputtaminen yhteen tekee mielestäni väkivaltaa todellisuudelle. Enkä sano tätäkään ainoastaan sen takia, että olen itse kristitty. Kaikkiin uskonyhteisöihin mehiläisvertaus tuskin sopii. Käytännössä Haidt ja kumppanit useimmiten kuitenkin tarkoittavat juutalais-kristillistä uskontoa, johon toisinaan liittävät myös islamin.\nKristittynä en ole esim. sitä mieltä, että kristinusko olisi uskontoevoluution huippu. Ymmärrän kuitenkin että perusteita tällaisellekin tulkinnalle voisi ulkopuolelta tarkasteluna tehdä.\nJuho Laatu 29.9.2016 22:56\nNäen sosiaalidarwinismin vain teknisenä ilmiönä, eli vahvimpien menestymisenä. Tämän päälle on ehkä rakennettu rakennelmia kunkin omien toiveiden mukaan, vaikkapa niin, että sosiaalidarwinismin vietäväksi jättäytyminen olisi oikea ("markkinavetoinen") ratkaisu. Altruismi on taas käsite, jota jokseenkin kaikki pitävät positiivisena. Tieteessä siihenkin pitäisi kai pääsääntöisesti suhtautua neutraalisti (eli ne lajit/yhteisöt joissa toisia autetaan sen sijaan, että pyrittäisiin vain omaan hyvän, menestyvät usein muita paremmin). Tieteessä kannattaa siis välttää tunnelatautuneita ilmauksia. Minusta sekä ryhmä- että yksilötason valinnat ovat toimivia malleja. Tutkimus saa selvittää, kuinka paljon kummastakin on etua missäkin tilanteessa. Altruismi on tässä joko yhteisön (sovittu käyttäytymissääntö) tai yksilön (vaistomainen peritty) ominaisuus. Molemmissa tapauksissa se voi vaikuttaa osaltaan lajin/yhteisön menestykseen.\nUskon että uskontoihin on vuosisatojen varrella liitetty paljonkin kulloistenkin vallanpitäjien intresseihin liittyviä painotuksia ja lisukkeitakin. Yksinkertaisimmillaan ja brutaaleimmillaan kyse voi olla vaikkapa vääräuskoisten vainoamisen oikeuttamisesta. Uskonnot voivat sis pitää ryhmää kasassa ja kurissa - joskus vähän liiankin vahvasti, aina uskonnon periaatteiden vastaisiin tekoihin ajamiseen asti.\nPetteri Hiienkoski 30.9.2016 01:37 Vastaus kommenttiin #10\nJos on todella niin, että altruismin (epäitsekkyyden, muiden puolesta uhrautumisen) katsotaan tukevan lajin/yhteisön menestystä, eikö siitä seuraa, että se, joka tavoittelee lajin/yhteisön menestystä kannattaisi tukea sellaista uskomusjärjestelmää, joka tukee altruismia?\nSe, että Haidt on evoluutioteorian perusteella vakuuttunut näkemyksestä, jonka mukaan altruismi on tärkeä tekijä, on siis johtanut hänet ristiriitaan liberaalin ateistisen maailmankuvansa kanssa. Se kun ei tutkimusten mukaan tue altruismia.\nSen takia Haidt osoittaa niin suurta kiinnostusta uskonnollisiin konservatiiveihin ja yrittää ratkaista ongelmaa selvittämällä, mihin perustuu altruismi, jonka tutkimukset osoittavat olevan ominaista konservatiivisten uskovien parissa. Ellei "salaista reseptiä" löydy tai sitä ei onnistuta "eristämään" ja "istuttamaan" liberaaliin ateistiseen maailmankuvaan, siihen perustuvan yhteisön/lajin tulevaisuus ei näytä kovin valoisalta. Sen takia käynnissä on myös nämä tutkimusohjelmat, joissa on mm. selvitty jumaluskon ja moraalin geneettistä osuutta.\nNäinkö tämä siis olisi ymmärrettävä?\nJari-Pekka Vuorela 30.9.2016 01:45 Vastaus kommenttiin #12\nItsekkääseen geeniin perustuva altruismin selitys ei itse asiassa liity metodologiseen individualismiin, vaikka jotkut liberaalit niin ajattelisivatkin.\nSe, että geenit "pyrkivät" jäljentämään itseään, on vain toinen tapa sanoa, että populaatiossa geenisuhteet pysyvät, ellei ole valintapaineita.\nJari-Pekka Vuorela 30.9.2016 12:52 Vastaus kommenttiin #13\nTässä puhun siis vaistonvaraisesta altruismista. Tietoista, empatiaan perustuvaa toisten huomioon ottamista esiintyy vain nisäkkäillä, linnuilla ja joillakin matelijoilla.\nSitä on kuitenkin ollut satoja miljoonia vuosia ennen ensimmäisiä uskontoja.\nJuho Laatu 30.9.2016 02:15 Vastaus kommenttiin #12\nMehiläinen uhrautuu vaistomaisesti pesän puolesta tekemällä itsemurhahyökkäyksen ja pistämällä tunkeilevaa ihmistä. Ihmisen geenit yllyttävät häntä kehittämään tarinoita auttamisen ja itsen uhraamisen jaloudesta. Lopulta hän sitten uhrautuu muiden puolesta, yhteisön kehittämän uhrautumista arvostavan kulttuurin vuoksi.\nIhminen voi myös kannattaa tietoisesti tuon kaltaisia uskomusjärjestelmiä. Koska ihminen on monitasoinen, joku kannattaa vilpittömästi, toinen saadakseen muut uhrautumaan puolestaan. Viisas ihminen ymmärtää kuitenkin myös sen, että pienet uhraukset voidaan palkita myöhemmin, ja on olemassa taso, jolla auttavaisuus on kannattavaa sekä itselle että koko yhteisölle. Riittävän luottamuksen puitteissa yhteisön jäsen voi toimia jatkuvasti altruistisesti, ja saada siitä hyötyä sekä itsele että koko yhteisölle.\nTässä konservatiivisuus voi auttaa niiin, että se korostaa yhteisten arvojen ylläpitoa, ja yhteiset arvot säilyvät, kun niitä konservatiivisesti vaalitaan. Liberaalikin uhrautuu yksilökeskeisten, mutta hyviä tapoja korostavien arvojensa vuoksi, mutta ehkä heikommin, kaikkien apuna kaikille, eikä konservatiivien tapaan, erityisen vahvana apuna luotettavimpien piirien jäsenille. Näin ajatellen liberaalitkaan eivät ole immuuneja altruismille, mutta se voi olla heikompaa konservatiivisten yhteisten paikallisten sääntöjen ja niiden generoiman keskinäisen luottamuksen vähäisyyden vuoksi. Liberaali ei kai kiistä altruismia, vaan uskoo siihen, mutta ei käytännössä voi sitä yhtä luottavaisesti (konservatiivisissa) pienyhteisöissä soveltaa.\nAltruismin täysin kieltävä liberalismi olisi kai jonkinlaista vääristynyttä inholiberalismia. Ihminen osaa kyllä keksiä sellaisia selityksiä, jotka vapauttavat hänet joistain hankaliksi koetuista velvollisuuksista. Esimerkiksi liikemes voi psyykata itsensä ajattelemaan, että bisnes on kovaa, ja kaikki muutkin käyttävät hieman likaisia konsteja, joten se on välttämätöntä myös itselle.\nPetteri Hiienkoski 30.9.2016 20:18 Vastaus kommenttiin #14\nKonservatiivisuus ja liberaalisuus voidaan ymmärtää monella tavalla ja myös varsin väärin. En väitä, että nyt olisi ymmärretty väärin.\nHaidtin katsannossa ne liittyvät lähinnä nykyamerikkalaiseen poliittis-ideologiseen jakoon, joka taitaa olla aika monessa suhteessa karrikoiva. Hän tosin tarkastelee omasta viitekehyksestään myös uskonollista funtadamentalismia ja saa tai on saavinaan siitä irti merkittävän tuntuisia "sävyeroja". Kiinnostavaa sinänsä.\nHaidt joka tapauksessa liittää konservatiivisuuden uskonnollisuuteen, käytännössä kristillisyyteen, joka nojaa enemmän tai vähemmän "klassiseen" kristinuskoon. Mutta se on tietenkin yhteiskunnallisia arvoja säilyttävää vain sikäli kuin ne tukevat uskonnollisia arvoja.\nMielestäni olisi huomattava, että "perinteisiä" arvoja, kuten patriotismia, lojaaliutta ja uhrautuvaisuutta omalle maalle ja kansalle, voidaan tukea myös ilman kristillisen uskon motiivia. Tämä nähdään varsin selvästi Amerikassa, vaikka tämäntyyppinen säilyttävä konservatiivisuus liittyy siellä vahvasti myös kristilliseen uskonnollisuuteen. Mutta sitä on myös Euroopassa. Kristinusko ymmärretään tällöin lähinnä kulttuurisenä ilmiönä, jota käytetään poliittis-ideologisen kamppailun välineena.\nEro näiden kahden kristillisyyden välillä tulee ehkä selvimmin ilmi väkivallanteoissa, joissa "perinteisiä" arvoja perustellaan uskonnollisesti. Kulttuuriradikalismia, joka turvautuu jopa terroritekoihin tiettyjen arvojen edistämiseksi, on mielestäni jossain määrin mieltää konservatiivisuudeksi. Joskus törmää termiin "äärikonservatiivi", joka minusta vaikuttaa käsitteellisesti äärimmäisen paradoksaaliselta. Paradoksaalisuutta lisää se, että termin käyttäjä vaikuttaa usein ideologisesti fanaattiselta (minun mielestäni).\nJos riisutaan kristinusko näistä kulttuurisista lisäkkeistä, mikä on mahdollista esim. tarkastelemalla tilannetta ns. alkukirkon eli uuden liiton seurakunnan aikaa ns. varhaiskristillisinä vuosisatoina, tuskin voidaan puhua konservatisuudesta siinä merkityksessä, että kristillinen uskonnollisuus olisi tuolloin pyrkinyt tukemaan vallitsevia arvoja, jotka usein sotivat kristillistä uskonvakaumusta vastaan. Kulttuurinen radikaalisuus ei kuitenkaan ilmennet suoranaisena epälojaalisuutena ei-kristillistä tai pikemminkin antikristillistä (keisari Jumalan asemassa) yhteiskuntaa vastaan tai ei ainakaan terroritekoina. Lojaalius ei-kristillistä yhteiskuntaa kohtaan tuskin kuitenkaan ulottui sen rajan yli missä se olisi pakottanut ristiriitaan uskonvakaumuksen kanssa. Sen säilyttämiseksi oltiin valmiita uhraamaan vaikka oma henki.\nKun tätä taustaa vasten tarkastellaan altruismia, herää kysymys, mitä sillä evoluutioteorian näkökulmasta todellisesti tarkoitetaan. Ihmiset ovat uhranneet henkensä, mitä ihmeellisempien ideologioiden puolesta. Paljon on sotia käyty ja lisääntymiskykyisiä nuoria miehiä kaatunut ideologian ja yhteisön puolesta. Tukeeko mikä tahansa tällainen altruismi evoluutioteorian tarkoittamaa lajin/yhteisön menestymistä?\nJari Rajala 29.9.2016 18:01\nJotain hajatelmia aiheen tiimoilta, Haidtia en osaa kommentoida sen isommin.\nVain nöyrä voi omaksua (tieteen löytämiä) uusia malleja ajatella. Uskonnot esittävät usein ensin vastaukset, ennen kuin on edes kysytty. Se ei ole ollenkaan rehellistä puuhaa ;D\nIhminenhän on valintojen tulos, ei vain luonnonvalintojen, vaan hyvin pitkälle ihmisen omien valintojen tuotos. Olemme sen näköisiä kuin olemme, ja ajattelemme siksi niin kuin ajattelemme, koska aiemmat sukupolvet ovat tehneet suuren joukon erinäisiä valintoja.\nAiemmin uskonnoilla oli huomattavasti enenmmän valtaa, kun joka puskassa oli joku henki tai taivaalla vaelsi mörköjä. Jumalanhan keksi viisas mies joka halusi hallita typeryksiä :D Oikean tiedon lisääntyminen tulee edelleen vääjäämättä aiheuttamaan edelleen periytyviä ajatusvalintoja, jotka karsivat uskonnollista ajattelua maailmankuvituksestamme.\nHyvä tai huono, ihminen muuttuu, ehkä joku suuttuu, niin aina. Mielestäni ihmisten energiat pitäisi yrittää aina suunnata johonkin järkevään, kuten vaikka maapallon tahi meidän lajin pitkään selviytymiseen. Ja vähemmän mielikuvitusten luomien virtuaaliolentojen palvomiseen ja seinille puhumiseen.\nOn varmasti järkiperäisempää hyväksyä tieteen tulokset kuin niiden kanssa ristiriidassa olevat käsitykset. Maailmankaikkeus tarjoaa jatkuvasti positiivisia yllätyksiä, tässä uusimpia http://www.eso.org/public/finland/news/eso1634/?lang\nPetteri Hiienkoski 30.9.2016 00:30\n#5. Sekä Haidt että Nagel näyttäisivät kumpikin olevan omasta tieteenalaistaan käsin sitä mieltä, että "vastaukset" olisivat ihmisellä ensin välittömän tuntemuksen tasolla tai jotenkin muuten valmiina (a priori), minkä jälkeen analyyttinen järkemme käy töihin rationalisoidakseen omat tuntemuksemme järkeilyn kautta (Haidt) tai yrittää sovittaa havaintoja ennakko-oletuksiin (Nagel).\nJos tämä pitää paikkansa sisäsyntyiset ja historiassa tehdyt valinnat tai koetut ja omaksutut asiat ohjaavat aika lailla tapaamme hahmottaa ja selittää ympäröivää todellisuutta. Olemmeko determinoituja sen takia? Ainakaan arkikokemukseni perusteella emme ole. Jos valitsemme sellaisen selitysmallin että olemme, silloin on ilmeisesti on aika hyvä syyt uskoa että olemme ;)\nVaikken uskokaan makroevoluutioon, olisin sitä mieltä, että tieteellä on taipumuksena kehittyä. Ei automaattisesti, ei suoraviivaisesti, eikä deterministisesti välttämättä aina edes oikeaan ja parempaan. Historiallisessa katsannossa kuitenkin, olisin taipuvainen ajattelemaan, että jossain merkityksessä oikean tiedon määrä on kasvanut. Toisaalta väärän tiedonkin määrä on epäilemättä kasvanut. Tieto on myös pirstaloitunut, keskenään ristiriitaista ja eri tasoista. Eri tieteenalat operoivat myös jossain määrin erilaisten tiedekäsitysten ja käsitteellisten viitekehysten varassa. Mutta tieteellisen tiedon käytännöllisessä soveltamisessa etenkin teknologiaan on joka tapauksessa kiistatta tehty ja tehdään valtavia harppauksia.\nTieteen tosiasiallisesta pirstaloitumisesta huolimatta kulloinkin lienee jokin vallitseva tiedekäsitys, jota tieteenfilosofi Thomas Kuhn taisi kutsua "normaalitieteeksi". Toisin sanoen, tiedekäsitys, jonka perusteella hahmotamme ja selitämme ympäröivää todellisuutta. Kuhnin mukaansa tiede kehittyy, kun tämä tiedekäsitys muuttuu ja tulee uusi normaalitiede.\nEri tieteenalojen käsite- ja selitysmaailmojen väliset eroavuudet, ja se, mitä esim. New Yorkin professorit esittävät, viittaa mielestäni osaltaan siihen, että muuros on käynnissä. Tieteenfilosofiassa tähän liittyvät päätelmät ilmeisesti on tehty jo vuosia sitten. Vääntöä, ankaraakin, käydään "tiedepapiston" sisällä vielä kauan, koska muutokset eivät ole helppoja. Vakiintuneet ajattelumallit istuvat syvässä. Ihmisten arkitodellisuuteen johtopäätökset tulevat myöhemmin, oppikirjoihin luultavasti viimeisenä... ;) Jollain elämänalueille, esim. taiteeseen tai viihdeteollisuuteen, saattavat tulla ennen muita.\nMielestäni ilmeistä on joka tapauksessa se, että tieteen tarjoama maailmankuva ei ole staattinen, vaan muutoksessa. Tänään maailmaa hahmotetaan tällaisten "silmälasien" läpi, huomenna toisenlaisten.\nJari Rajala 30.9.2016 18:39\nJoitain hajatelmia raskaan työviikon päätteeksi.\nIhan kelpo arvaus olisi että olemme determinoituneita jo syntymässä, perimässä on muutakin dataa kuin rajennusohjeet. Sitten alkaa yhteiskunnan painostus, determinoiko se lisää, toki varmaan, ehkä ei aina. Ei ole liene sellaista puhdasta ihmisalustaa olemassa, joka voisi täysin vapaasti todeta jotain "ulkopuolisia" näkemyksiä maailmasta.\nSiinä lie eräs syy miksi on niin paljon näkemyksiä ja käsityksiä. Jokainen sitten ajattelun tai ajattelemattomuuden kautta hakeutuu tai ajautuu mieleiseensä ajatuslaatikkoon, jossa on hänen hyvä olla. Sosiaalinen eläin harvoin uskaltaa ottaa kovin jyrkkiä irtiottoja, keskiajalla siitä hyvästä viellä poltettiin. On toki paljonkin esim. tiedemiehiä, jotka ovat pitäneet päänsä, ja palkittu sitten myöhemmin, että kannatti.\nEi makroevoluutio olekaan uskon asia vaan tiedon, uskohan taas ei ole tiedon vaan tunteen asia. Mikro- ja makroevoluutiota ole oelmassakaan, on vain evoluutiota. Asiasta on niin paljon evidenssiä, että sitä ei voi hylätä valehtelematta itselleen. En tosiaankaan ala tässä luettelemaan evoluution todisteita, koska jokainen lukija osaa ne halutessaan etsiä ihan itsekin. Jos pääsee laatikostaan sen verta ulos, toisen laatikkoon ;D\nTieteen viehätys on juuri siinä että se "elää", ja näinhän pitääkin olla. Koska uudet havainnot voivat muuttaa hyvinkin paljon aiempaa tiedekäsitystä. Parhaimpana alana tässä muutoksessa toiminee tähtitiede ja kosmologia kaikkineen. Kaukoputken keksimisen jälkeen on maailmankuvat menneet mullin mallin moneen kertaan, ja menevät vielläkin monesti uudentyyppisten havaintolaitteiden myötä.\nEsim. viimeisimpinä uumoiluina on että ns. pimeää eksoottista ainetta ei olisikaan, vaan näkymättömien runsaslukuisten mustien aukkojen parvet aiheuttaisivat "pimeä aine" efektin. Universumin laajeneminenkin on hiljan kyseenalaistettu, selitetään että laajenemishavainnot johtuvatkin paikallisavaruuden liikkeistä. Näin saadaan uusia tiedekäsityksiä, kunhan tekniikka vain kehittyy, niin saadaan todisteet. Hyvänä esimerkkinä hiljattain havaitut painovoima-aallot. Teoria oli ne jo löytänyt, puuttui vain tarpeeksi pätevä havaintolaite.\nTekniikan evoluutio lisää ymmärrystämme, missä kulkee tekninen raja, sitä emme voi tietää 2016. Keksimmekö joku päivä laitteen tai tekoälyn joka todistaa kaiken olevankin vain jonkinlainen simulaatio (luotu). Näitäkin kokeita on muuten jo tehty > https://www.avaruus.fi/uutiset/kosmologia-ja-teore...\nKukaan ihmisolio ei tiedä mikä on maailmankaikkeus, ja miksi sellainen on, koska voisi se kai olla olemattakin. Elämmekö alkuperäisessä universumissa jossa kehitys kehittyy. Elämmekö multiversumissa missä tapahtuu aivan kaikki tapahtumat mitä tapahtua voi, elämmekö mustassa aukossa, elämmekö simulaatiossa, jonkin älyn mielessä, onko kaikki luotu viime torstaina muistoja myöden, onko vain yksi "sinä super aivo", joka kuvittelee kaiken muun, olemmeko jonkinlainen universumin silmä jolla se tutkii itse itseään? Kukaan ei tiedä, ja sitähän tässä pohjimmiltaan ollaan selvittämässä, mitä täällä tapahtuu ja miksi niin tapahtuu kuin tapahtuu.\nKäsityspuroja syntyy siis väistämättä, mutta uskoakseni ne eivät vähenekään, vaikka suurista linjoista päästäänkin konseksukseen. Tiedehän on siitä jännää, että yksi löydetty vastaus synnyttää kymmenen uutta kysymystä. Universumi on paljon monimutkaisempi kuin osaamme edes ajatella. Voi olla että emme selvitä sen arvoitusta ikinä. Se olisi aika surkea lopputulema.\nJos universmuin ikä muutetaan vuodeksi, on Ihmiskunta on yleisen tiedekäsityksen mukaan ilmestynyt universumiin vasta aivan viime sekunneilla. Kaikki tekniikan kehitys on tapahtunut sen vuoden viimeisen sekunnin aikana. Onhan siinä homma yrittää kelata kaikkia tapahtuneita sinne tammikuun ekan päivän alkuun. Aika hyvin on edistytty, ja se on mielettömän jännää että näin käy juuri meidän elinaikana.\nPuhut yleisestä tiedekäsityksestä, on kai sellaisiakin, isompia ja pienempiä puroja löytyy, ja paljonkin. Minua kiinnostaa ainoastaan luoda itse oma maailmankäsitykseni, ja siinä tiede on tietenkin pääosissa löytöineen. Uskonto ei tarjoa minulle väylää muuhun kuin ihmismielen mielikuvitus saavutuksiin. Uskonto, aikansa virtuaalitodellisuutta joka on determinoinut, ehkä jopa pilannut aivomme lopullisesti. Uskonsodat varjostavat olemisemme portteja kovemmin kuin koskaan ennen. Kenen jumala onkaan kovempi ja moraalisempi jätkä. Mielten virtuaalisota on oikeaa sotaa ydinaseineen kaikkineen, ja se on aivan hiton sääli.\nYksilönkään ei suinkaan ole aina helppoa muuttaa uskomiaan tiedollisia käsityksiä, saatika yhteisöjen, tiede- tai vaikkapa uskonnollisten yhteisöjen. Mutta on epä-älyllistä valikoida tietyt rusinat pullasta, kun kaikki on se koko pulla. Vaikka universumimme olisi pahainen näppylä virtahevon persauksessa, ja se olisi totta, sekin kelpaa minulle aivan mainiosti. Vain totuus, tässä ja nyt. Uskonmies ja tiedemies nöyrtykööt sen edessä ;D\nPetteri Hiienkoski 30.9.2016 21:50 Vastaus kommenttiin #21\nMitä on tieto? Aika yleisen määritelmän mukaan se on hyvin perusteltu tosi uskomus. Seuraavaksi pitäisi määritellä, mikä sitten on totta ja mikä ei...\nOlemme rajallisia, erehtyväisiä ihmisiä. (Itse)kriittisyys on sen takia hyvin perusteltu keino suhtautu kaikkeen siihen, mitä me ihmiset suuressa viisaudessamme esitämme. Ei varmaankaan ole sattuma, että sillä on ollut niin tärkeä asema modernissa tieteessä.\nSen sijaan, että pöytään isketään "dogmaattisesti" ilmeisen katsomuksellisia elementtejä sisältävä väittämä, pitäisin reilumpana ja tieteellisempänä todeta, että jokin asia on totta tietyssä viitekehyksessä, toisin sanoen tietyssä uskomusjärjestelmässä, johon kuuluu tietyt perusolettamukset. Jos tällaista avoimuutta ei ole, viittaa se mielestäni vahvasti sellaiseen, jota uskontotieteessa kutsutaan tabuksi - etenkin jos siihen sisältyy vahvoja tunnelautauksia. Uskollisiin uskomusjärjestelmiin sisältyy dogmeja, pyhiä uskonkappaleita, joiden kyseenalaistamisen uskonyhteisö tai "papisto" kieltää.\nKoska ihminen luonnostaan ja sisäsyntyisesti on uskonnollinen ja jumaluskoinen, ainakin viimeaikaisten geenitutkimusten ja kognitiivisen psykologian mukaan, on varsin luonnollista ja myös johdonmukaista ellei peräti väistämätöntä, että ihmisillä on taipumuksena muodostaa tai omaksua uskomusjärjelmä ja yrittää myös pitää kiinni sen uskottavuudesta, sekä torjua asiat, jotka saattaisivat horjuttaa sitä.\nKun tällainen ilmapiiri leviää tiedeyhteisöön - mihin artikkelissani viittasin - mitä se merkitsee tieteen kehittymiselle ja yhteiskunnalle, johon se vaikuttaa? Tieteentekijä, joka rohkeneekaan sohaista "pyhää lehmää", voi pian olla entinen tieteentekijä. Hänet haluttaisiin sulkea tiedeyhteisön ulkopuolelle, mieluiten vaikka polttaa roviolla.\nKaikki "totuudentorvet" eivät tietenkään ole oikeassa ja nekin, jotka ovat, voivat olla sitä vain jossain suhteessa. En myöskään usko siihen automatiikkaan, että totuus välttämättä voittaisi, puhumattakaan, että sen puhuja eliaikanaan vieläpä palkittaisiin. Valitettavan moni on saanut maksaa totuudesta hengellään. Ihmiskunta voi mennä täysin harhaan ja tuhota itse itsensä (monien arvostamieni viisaiden mielestä näin on tapahtumassakin.)\nTiede on kuitenkin siitä "pirullinen" menetelmä, että sen kehittäjät ovat älynneet liittää siihen sellaisia ihanteita tai periaatteita, että myös ihmisen taipumus itsepetokseen vaikeutuisi. Jos näistä ihanteista, kuten avoimuudesta ja itsekriittisyydestä, aidosti pidetään kiinni, edellytykset tieteen itseäänkorjaavudelle ovat mielestäni olemassa.\nMyös Thomas Nagel on oivaltanut jotain olennaista tieteellisestä metodista (vaikkei ilmeisesti esitäkään mitään uutta, mitä ei tieteenfilosofiassa olisi oivallettu jo aiemmin). Ateistisesta maailmankatsomuksestaan huolimatta hän on kuitenkin kyennyt reflektoimaan paitsi omaa ateistista maailmankatsomustaan myös kritisoimaan ns. naturalistista tiedekäsitystä. Rehellisyys (itselleen ja muille) on erinomaisen tärkeä ominaisuus tieteentekijälle.\nJari Rajala 30.9.2016 22:07 Vastaus kommenttiin #25\nAnteeksi, en ymmärtänyt tästä erikoisesta (mahdollisesti kopio) 'vuodatuksestas` oikeastaan yhtään mitään. Ole siunattu hassussa armossasi ;D\nPetteri Hiienkoski 1.10.2016 01:33 Vastaus kommenttiin #26\nSorry. Ehkä esitin näkemykseni liian "dogmaattisesti" tai jotain. Eikä tarkoitukseni myöskään ollut vyöryttää mitään 'vuodatusta'.\nIhmisen uskomusjärjestelmää koskevat asiat ovat yleensä aika sensitiivisiä. Vaatii siis taitoa osata esittää asioita niin ettei toinen koe sitä käsittämättömänä vuodatuksena, kuten nyt ilmeisesti tapahtui. Yritän ottaa opikseni. Juu ja - kiitos - olen siunattu hassussa armossani. =)\nJari-Pekka Vuorela 30.9.2016 23:10 Vastaus kommenttiin #25\n"Koska ihminen luonnostaan ja sisäsyntyisesti on uskonnollinen ja jumaluskoinen, ainakin viimeaikaisten geenitutkimusten ja kognitiivisen psykologian mukaan..."\nHöpöt. Sori. Tuo "jumaluskoinen" on oma lisäyksesi, joka ei todellakaan perustu geenitutkimukseen eikä kognitiiviseen psykologiaan.\nKaikissa kulttuureissa on uskonto, mutta juuri siksi voisimme sanoa, että ihminen ei ole uskonnollinen "luonnostaan". Tämä ei ole niin tärkeätä, mutta hyppäys uskonnosta "jumaluskoon" on kohtuutonta huuhaata.\nPetteri Hiienkoski 1.10.2016 01:42 Vastaus kommenttiin #27\nEn ilmeisesti esittänyt asiaa riittävällä tarkkuudella.\nSe, mitä tarkoitetaan ihmisen synnynnäisellä uskonnollisuudella tai jumaluskoisuudella, on nähdäkseni aika pitkälle myös määrittelykysymyksiä.\nOn huomattava, ettei tutkimusten perusteella ole esitetty, että ihmisellä olisi luonnostaan jokin valmis "uskonto" uskonkohtineen sisäänrakennettuna. Mutta jos ihmisellä on sisäsyntyinen uskonvaisto/uskonvietti, mitä muuta se on kuin jumaluskoisuutta, määrittelemättä siis kuitenkaan opillisesti sen sisältöä. Jumalavaisto/vietistä on puhuttu näiden tutkimusten yhteydessä niinikään.\nOn kuitenkin huomattava, että tutkimuksissa, joiden tekijät taitavat pääsääntöisesti olla ateisteja, ei oteta kantaa Jumalan olemassaoloon. Havaintoja on yleensä selitty evoluutiolle.\nOlennaista on nähdäkseni se, ettei ihmistä ole näiden tutkimusten perusteella syytä pitää luonnostaan ja sisäsyntyisesti uskomisen suhteen neutraalina, saati ateistisena.\nToinen olennainen asia on se, ettei usko ja uskonnollisuus tutkimusten perusteella suinkaan ole jokin ihmiskunnan "virus" tai "mielenhäiriö", saati "mielisairaus", kuten eräät näkyvät uusateistit ja uskontokriitikot ovat esittäneet. Päinvastoin uskonnollisuuteen liittyy kiistattomia hyötyjä, joita myös Haidt on tuonut esiin, vaikka itsekin on ateisti.\nJari Rajala 1.10.2016 18:36 Vastaus kommenttiin #28\nLuin paremmin tuon aiemman vastauksesi, olit aika paljon kanssani samoilla linjoilla. Katselukulma mitä nyt vain 180 astetta, jonnekin ;D Mutta, pari hajatelmaa viellä nousi mielen pintaan...\nTuskinpa kai kukaan aikuinen voi ihan aidosti sydämessään uskoa ev-lut-kirkon tarinoihin. Ettei sellainen olekin pelkkää tarkoituksen etsintää, itseään lohduttavia fantasioista, ajattelisin että lähinnä jopa itsepetosta. Olemme kaikki ateisteja jos kerran määritellä pitää.\nKuten tuossa aiemmin yritin sanoa, minua ei myöskään kiinnosta tieteelliset maailmankuvat, paitsi se muuttuva jonka saan kaikesta tutkitusta tiedosta itselleni parsittua kasaan. Mielestäni tarkoitukset elämään pitää rakentaa itse, sellainen kestää. Ei maaplaneetalla ole yhtään kellään mitään tietoa eikä valmista vastausta olemisen mysteeriin, arvaan ihan rehellisesti.\nJos luoja loi avaruuden ja sinne sitten myös ihmisolion yhdelle mitättömälle kivelle, niin miksei se luoja sitten yksinkertaisesti näyttäydy sille luomalleen, ettei tarvis aina arvailla, onko siellä ketään? Erikoista että luoja tekisi olion aivoihin jonkin mekanismin, joka sitten uskoo näkymättömiin yliluonnollisiin olioihin, vaikkei aistit sano yhtään mitään, ei edes mitkään tekniset laitteetkaan.\nTaivaallista kuurupiiloako täällä pelataan, sainpas sut kiikkiin, ähä kutti, poltankin helvetissä for ever. Juu ei näin heh, täysin hullua ;D\nParhaitten tämän luojan näkymättömyyden ymmärtää jos universumi onkin tietokonesimulaatio. Se taas olisi hyvin hyvin tylsää semmoinen, olla vaan joku bittipelle jonkun, minkä lie, hyvin hyvin raadollisessa pelissä ;D\nEdelleen ajattelen että elämme alkuperäisessä universumissa, jonka hämmästyttävät ominaisuudet ovat suoraan sen jumalaksi kutsumamme ominaisuuksia. Uskiksia helpottaisi paljon kaikkeuden hämmästelyssä, jos kutsuisivat universumia jumalaksi, tai vaikka nimellä pröööt, aivan sama, mutta niin kyllä helpottaisi. Koska se on se luoja, näin minä ajattelen nykyään ;D\nMutta mitäs näistä, kuten sanottua, jokainen luokoon tarkoituksensa aivan itse, sillä pärjää parhaitten. Pitäisiköhän ihmiskunnan jo kasvaa ja alkaa vaikka galaksin valloitus. Tällä yhdellä kivellä on lajin säilymisen kannalta aivan liian vaarallista elellä ja pohtia auttaisko joku näkymätön yliolento meitä. No kun ei auta ;D\nMatti Karnaattu 12.10.2016 16:45 Vastaus kommenttiin #28\nUskonnollisuus on luontainen piirre ihmisessä.\nSe asia mitä uskonnollisuudesta tiedetään faktatietoa on se, että ihmiset jotka kokevat uskonnollista kokemuksta parhaillaan aktivoivat samoja aivoalueita kuin kokiessaan yhteenkuuluvuuden tunnetta.\nMitä se sitten tarkoittaa niin sitähän voi sitten pohdiskella ja uskonnollinen maailmankatsomus ei siis ole mitenkään väärä.\nJari Rajala 12.10.2016 17:35 Vastaus kommenttiin #32\nUskonnollisuus syntyy mielestäni kaikkeuden mystisyyden ihmettelemisestä, ja on siten tietenkin luonnollista. Myöhemmin sillä hallittiin menestyksekkäästi suuriakin laumoja. Mystiikan osuus ihmisten elämässä kapenee kun tulemme tietoisimmiksi siitä mitä ja miksi on tapahtunut, mitä on tapahtunut. Kun tietoisuus ja rahkeet paranee, saatamme joku kaunis päivä ottaa vastuun pois jumalilta, joille se ei ole kuulunut alun perinkään ;)\nMatti Karnaattu 12.10.2016 17:58 Vastaus kommenttiin #25\n"Mitä on tieto? Aika yleisen määritelmän mukaan se on hyvin perusteltu tosi uskomus. Seuraavaksi pitäisi määritellä, mikä sitten on totta ja mikä ei..."\nJari Rajala 12.10.2016 18:02 Vastaus kommenttiin #34\nOlen joskus miettinyt että vain ajatukset ovat "todellisia", todellisuus kun taas on, so. illuusio. Hyvää läppää tiedosta, tieteestä > http://yle.fi/aihe/artikkeli/2016/10/12/juha-hurme...


TV5:n näkyvyysalue laajenee ja uusi tv-kanava Frii aloittaa lähetykset - Digita\nTV5:n näkyvyysalue laajenee ja uusi tv-kanava Frii aloittaa lähetykset\nHuomenna 1. huhtikuuta SBS Discoveryn pääkanavan TV5:n näkyvyysalue laajenee 95 prosenttiin väestöstä ja yhtiön uusi naisille suunnattu viihdekanava Frii aloittaa lähetykset. Muutokset saattavat vaatia digiboksin päivityksen.\nUusi tv-kanava Frii aloittaa lähetykset Digitan antenni-tv-verkossa keskiviikkona 1. huhtikuuta. Uusi viihdekanava näkyy ilmaiseksi kanavapaikalla 16 kanavanipussa C. Friin näkyvyysalue kattaa 84% Suomen väestöstä.\nSamalla TV5 siirtyy kanavanipusta C kanavanippuun E. Muutoksen myötä TV5 väestöpeittoalue laajenee 95 prosenttiin.\nFriin ja TV5 näkyvyysalueet ovat tarkastettavissa Digitan karttapalvelusta www.digita.fi/karttapalvelu.\nUseimmat vastaanottimet etsivät uudet tv-kanavat automaattisesti. Jotkin vastaanottimet saattavat vaatia kanavien uudelleen virittämisen tai tehdasasetusten palauttamisen.\nRäväkkä ja energinen viihdekanava Frii kuuluu SBS Discovery Televisionin kanavaperheeseen. Friin ydinkohderyhmää ovat 25-44-vuotiaat naiset. Frii esittää ohjelmia kaikkina vuorokaudenaikoina. www.friitv.fi/


Elisa Mobiililaajakaista | OmaYhteisö\nMeillä on laajakaista puhelinpistokkeesta ja siinä nopeudet ovat Ping 21, Download 14,69 ja Upload 0,84, mitään en näistä ymmärrä. Nyt Elisa tarjoaa Mobiililaajakaista 4 G Super -liittymää.\nJa ilmoittaa, että "laajakaistatekniikkani on vanhentunut, eikä enää vastaa tämän päivän tarpeita".\nKannataakohan tuota uskoa ja ottaa tuo tyrkky?\nTerve @vilkkuneero ja tervetuloa OmaYhteisöön! :)\nKäytössäsi on ilmeisesti ADSL? ADSL ei siis tokikaan ole mikään modernein mahdollinen yhteystekniikka, mutten sitä kyllä vanhentuneeksi kutsuisi Suurin merkitys on sillä, millainen käyttötarve itsellä on netille ja miten nykyinen yhteys on riittänyt omaan käyttöön.\nMobiililaajakaistan toimivuus riippuu vahvasti alueesta. Mobiililaajakaistoilla voi kyllä tuota parempia nopeuksia saada, mutta mobiililaajakaistoissa nopeuksiin vaikuttaa useampi asia, kuin kiinteissä. Esimerkiksi etäisyydellä tukiasemiin, alueen käyttäjämäärällä ja esimerkiksi talon rakenteilla on vaikutusta nopeuksiin.\nEnsimmäiseksi kannattaa tarkistaa Elisan saatavuushaulla onko osoitteeseesi saatavilla nopeampaa ja uudempaa VDSL-liittymää.\nJos ei ole kiinteanä tarjolla kuin ADSL , niin se kannattanee pitää niin kauan kuin sen saa.\nEnnen siirtymistä pelkkään mobiililaajakaistaan on syytä hankkia kaikkien operaattoreiden prepaidkortit ja testata mikä toimii osoitteessasi parhaiten. Toki testauksessa tarvitset myös mobiilireitittimen , mutta sellaisen voi saada kavereilta lainaan tai käyttää puhelinta testaukseen.\nKannattaa myös katsoa millaista kiinteää nettiyhteyttä muut operaattorit tarjoaa.\nsain vastauksen ettei osoitteeseemme ole mahdollista saada nopeampaa adsl-yhteyttä (laajakaistaa).\nJos nopeampaa kiinteää lajakaistaa ei ole osoitteeseesi Elisalta saatavissa , niin ennen kuin luovut siitä , kannattaa tarkistaa saatavuus myös muilta operaattoreilta.\nKuten jo edellä kerroin , niin pelkkään mobiililaajakaistaan siirtyminen on syytä tehdä niin , että testaa kaikken operaattoreiden prepaideilla toimivuuden ja valitsee sitten parhaiten toimivan operaattorin laskutusliittymän.\nApua!!! Että osaan sitten inhota kaikkia näitä teknisiä juttuja... Miksei voi vain olla se sama mikä ennenkin Katselin Telian sivuilta, mutta heidän systeeminsä on kalliimpi. Minulla on nykyään Elisan/Saunalahden kautta nettiyhteys, Elisa viihde sis digiboksi. Ja jos pitäisi kaikki muuttaa uusiksi, tulee kyllä äitiä ikävä.\nJos Elisa ei ole ilmoittanut lopettavansa sitä sinun nykyistä kiinteää laajakaistaa , niin voit pitää sen ainakin toistaiseksi.\nElisalla on tapana tyrkyttää kaikenlaista , mutta ei niitä ole pakko ottaa.\nLaittaisitko yksityisviestiä @OmaYhteisö-tiimi -käyttäjälle, niin voidaan katsoa tilanne tarkemmin läpi?\nVanhemmillani on vastaava tilanne Hämeenlinnassa, jossa elisa on vuokraa Telian omistamia/hallinnoimia taajaman ADSL-kuparikaapeleita. Heillä on käytössään Saunalahden tuplalaajakaista (siis kiinteä ADSL + 50 Mbit/s nopeuteen rajoitettu SIM). Enian myyntijulli lähestyi heitä aiemmin kesällä kertoen jollakin aikajänteellä päättyvästä ADSL-tarjonnasta. Elisa ei ilmeisesti aio maksaa Telialle riittävästi taajamassa olevan kuparijohdon ylläpidosta. Taajaman puhelinkeskus sijaitsee alle kilometrin päässä, joten ADSL toimii mainiosti paukkuen 10/1 Mbit/s rajoitettuun nopeuteen saakka.\nTänään postilaatikossa oli kuulemma kirje elisalta, jossa tarjottiin jopa 300 Mbit/s nopeuteen yltävää Mobiililaajakaista 4G Superia ja B715 modeemia 36:n kuukauden luottosopimuksella. Paketin yhteishinnan kerrottiin olevan suurinpiirtein sama kuin nykyinen liittymäsopimus. Tähän ei kuitenkaan taida sisältyä tuota toista SIM-korttia, joka on nyt myös kodin ulkopuolella käytettävässä iPadissä.\nKerroin vanhemmilleni, että jatkavat nykyisen Tuplalaajakaistaliittymän käyttöä niin kauan kunnes se oikeasti irtisanotaan teletoimijan puolelta. Sitä paitsi ilman luottosopimusta B715 modeemin saa reilun 40 euroa elisaan edullisemmin.\nHieman epäselväksi jäi tosiaan se, sisältäisikö tarjottu paketti kaksi (2) SIM-korttia, jotta se olisi palvelutasoltaan yhtä kattava kuin Saunalahden Tuplalaajakaista. Nykyinen SIM on myös kodin ulkopuolella käytettävässä iPadissä.\nMikäpä tuo Telian tarjoama "systeemi" on laatuaan? Minkälaisia nopeuksia he tarjoavat ja millä hinnalla?\nKannattaa myös huomioida se, että Elisa Viihde toimii kaikkien operaattoreiden laajakaistalla, oli se sitten kiinteä tai mobiili. Tosin ainoa rajoite on se, että Nelonen HD ja muut Nelonen Median HD -kanavat näkyvät Elisa Viihteessä vain Elisan laajakaistalla.\nMikäli sinulla on Elisa Viihde laajakaistalla (39,90€/kk) on se joissain tilanteissa ollut mahdollista muuttaa ilman laajakaistaa olevaksi versioksi, jolloin kustannukset tippuvat 19,90€/kk. Tällaisissa tapauksissa esim. tallenteet yms. säilyvät, koska muutos tehdään olemassa olevalle asiakkuudelle. Näitä muutoksia on tietääkseni tehty myös määräaikaisille sopimuksille, toistaiseksi voimassa olevien sopimuksien osalta ei pitäisi olla mitään rajoitteita.\nOkei, Elisalta Viihde ja netti Telialta saattaa olla kimpassa kalliimpi kuin ottaa kaikki Elisalta pakettina. Vastineena korkeammalle hinnalle voi kuitenkin saada myös nopeamman kiinteän laajakaistan. Onko siitä oikeasti hyötyä, on sitten eri tarina. Itselläni oli muinoin Elisa Viihde laajakaistalla ja yhteysmuotona ADSL. Netti toimi ihan ok, paitsi silloin kun piti katsella Viihteen digiboksilla tallenteita. Tällöin muilla laitteilla ei tuon yhteyden käyttäminen onnistunut lainkaan. Muuton yhteydessä tilalle tuli VDSL -yhteys ja sen jälkeen ei näitäkään ongelmia ollut.\nMinulle ELISA ilmoitti luopuvansa ns. hitaista yhteyksistä ja tarjosi ADSL: n tilalle neljä g-super mobiililaajakaistaa. Hyväuskoisena sitten hyväsyin järjestelyt. Tämän jälkeen en ole voinut katsella viihteen kautta saatavia palveluja vain tiettyinä ajankohtina vuorokaudessa etupäässä yöaikaan. Edullisesta hinnottelusta huolimatta on tarkasteltava muiden operaattorien palveluja. Ensisijaisesti tulee mieleen TELIA:n hybridiliittymä ja äly- TV viihteen sijaan.\nJos asuinalueelta puretaan DSL-verkostot, niin kaikki Elisan asiakkaat ohjataan alueen mobiiliverkkoon ensin. Moni tarttuu Elisan tarjoukseen ja näin alueen Elisan 4G Superverkko hidastuu, eikä olekaan enää niin super, vaan jättää toivomisen varaa. Elisa voi korjata tilanteen lisäämällä kapasiteettia, mutta jos vikailmoitus ei muuten auta, katso toisaalle.\nNyt soi Code Black - I.N.C.O.N.T.R.O.L. (Edit).\n4G G-super ei toimi, mikäli palvelevat tukiasemat ovat ruuhkaisia. Tänä päivänä valtaosa tilaajista käyttää 4G yhteyksiä, joten 3G:n käyttö vähenee ja siellä näyttää olevan riittävästi kapasiteettia ELISA-viihteen käyttöön.\n@malmos kurja kuulla, että 4G-verkko on tuntunut menevän tukkoon olihan tuosta sinun kotiosoitteesta jo tehty ilmoitus radioverkkosuunnitteluun että tuolla kaipailtaisiin lisää kapasiteettia? Jos ei niin pistäisitkö vielä asiakasnumeron vaikka profiiliisi niin pääsemme viemään asiaa eteenpäin jotta se voidaan sitten ottaa huomioon tulevaisuudessa verkon parannuksia suunnitellessa voit myös laittaa meille yksityisviestiä profiilin @OmaYhteisö-tiimi kautta! Hyvä myös kuulla että 3G-verkolla olet testaamalla huomannut että yhteydet pelittää paremmin, se on ihan totta että 3G ei ole enää monissa paikoissa niin ruuhkainen vaikka 4G olisikin tosi tukossa, ja sieltä voi sitten parhaillaan saada n. 20M nopeutta millä suurin osa palveluista jo pelittääkin hyvin.\nAlueilla missä olemme lähestyneet asiakkaita vanhan kiinteän yhteyden lopettamisesta ja korvaamisesta mobiililaajakaistalla olemme lähtökohtaisesti ottaneet huomioon alueen mahdollisen käyttäjämäärän kasvun alueen verkon parannuksia ajatellen. Parannustöitä n. 3 kuukauden sisään voi kurkkia myös itse meidän kuuluvuuskartalta.\nMissä tällaisia 3G 20M -verkkoja oikein on.\nKokemusta on DNA rajoittamaton 50M, Elisa rajoittamaton 50M. Ennen 3G hakkasi Elisalla ja DNA:lla jatkuvasti 18 Mbps. Nykyään hädin tuskin DNA:lla nopeus yltää 10 Mbps ja Elisalla 7 Mbps... ajasta riippumatta. Mielestäni tämä kielii sitä, että 3G-keiloja on siirretty 4G-käyttöön (ainakin niitä taajuuksia). Tästä syystä 3G on ainakin Pirkanmaan seudulla romahtanut nopeudeltaan ei vain Elisalla, vaan myös DNA:lla. Telialla yllättäen sama juttu... Ajetaanko 2G- ja 3G-verkostot pikkuhiljaa alaspäin, missä 18 Mbps jatkuvasti tänään ja huomenna?\nNyt soi Level One - The Strongest (Radio Edit).\nAjetaanko 2G- ja 3G-verkostot pikkuhiljaa alaspäin, missä 18 Mbps jatkuvasti tänään ja huomenna?\nJa vähän pitemmällä aikavälillä 2G ja 3G tullaan sulkemaan kokonaan. Toki ei ennen kuin korvaavat ratkaisut (IoT-laitteille , puheelle ym.) on olemassa 4G- ja 5G-verkoissa. Siis kyllä siihen vielä aikaa kuluu ehkä 5...10v.\nTiedot ruuhkaisesta tukiasemasta ovat menneet radioverkkosuunnitteluun. Tilanne varmaan korjaantuu ajan myötä. 3G verkon sijasta olisi virittää katolle erillinen antenni ruuhkattomamman tukiaseman palvelujen saavuttamiseksi.


turismi – Henry Goes Live\nPaholainen vai hyväntekijä – aika kultaa sotamuistot\nPhu Quocin paratiisisaaren synkästä historiasta muistuttaa The Coconut Tree Prison. Museoitu alue on osa sodan aikaisia vankileirejä. Aluetta ympäröi monta kerrosta piikkilanka-aitaa, jonka varrella sijaitsevissa torneissa vartijat tarkkailivat aluetta.\nSodan kauheudet näyttäytyvät traumana konfliktin jokaiselle osapuolelle. Totuus tapahtumista vaihtelee kertojan mukaan.\nPARATIISISAARI JA Vietnamin paras rantalomakohde, esimerkiksi näin kerrotaan Phu Quocin saaresta. Aasiaan matkustavat turistit valitsevat yhä useammin lomakohteekseen Vietnamin. Sosiaalisessa mediassa voi törmätä houkutteleviin matkakuviin, joissa auringonlasku värjää taivaanrannan, hiekka on valkoista ja merivesi kirkkaan turkoosia.\nPhu Quoc on kuitenkin paljon muutakin kuin paratiisisaari. Sillä on synkkä historia, jota moni lomailija ei välttämättä halua edes ajatella.\nMUUTAMAN KILOMETRIN päässä lomailijoiden suosimista aurinkorannoista sijaitsee Auschwitzin keskitysleiriä muistuttava alue. Korkeiden piikkilanka-aitojen takana seisoo vieri vieressä aaltopellistä rakennettuja kolkkoja asumuksia. Alun perin vankilan rakensivat ranskalaiset kolonialistit, mutta Vietnamin sodan alkaessa alue jälleenrakennettiin vietnamilaisia sotavankeja varten.\nThe Coconut Tree Prison -nimellä tunnetusta vankilasta on jäljellä vankileireistä muistuttava museo. Museo esittelee 45 erilaista kidutusmuotoa, joita amerikkalaissotilaat käyttivät kommunisteihin ja muihin poliittisiin vankeihin Vietnamin sodan aikana.\nVankilan alueella paahtaa polttava helle. Tiikerin häkkeinä tunnetut metallihäkkyrät pitävät sisällään nukkeja, jotka on asetettu makaamaan. Aikanaan niihin suljettiin sotavankeja.\nTiikerin häkit olivat eräs julmimmista kidutuskeinoista, joita Phu Quocin vankilassa käytettiin Vietnamin sodan aikana. Vangit suljettiin pieniin häkkeihin, joissa he kärsivät päivisin polttavasta auringosta ja öisin kylmyydestä.\nEpäinhimillisyys on läpitunkevaa. Ahdistus kasvaa yhä suuremmaksi jokaisen kiduttamisesta kertovan nuken kohdalla. Lopulta olo on niin heikottava, ettei viimeisiin pariinkymmeneen kidutusmuotoon tee mieli tutustua lainkaan.\nVietnamissa sotahistorialta on hankala välttyä. Siitä muistuttavat lukemattomat museot, historialliset paikat ja suositellut nähtävyydet.\nMatkan aikana heräsi kysymys siitä, mistä Vietnamin sodassa oikeastaan oli kyse. Länsimaissa näkemykset sodasta ovat pääasiassa amerikkalaisen viihdeteollisuuden rakentamia. En muista koskaan lukeneeni kertomuksia vietnamilaisten näkökulmasta. Paikan päällä toisen esimerkin sellaisesta tarjosi Hanoin keskustassa sijaitseva Hoa Lò -vankila.\nHOA LÒ KERTOO ajasta, jolloin Vietnam oli Ranskan siirtomaa. Ranskalaisten vankilakuria kuvaillaan karuin ottein, joskin muistokirjoituksissa painotetaan vietnamilaisten sinnikkyyttä ja kiitettävää asennetta.\nVierailija käy läpi tunteiden kirjon kävellessään kiviseinien sisällä alakuloisia käytäviä. Kauheuksista muistuttavat mustaksi maalatut eristyssellit, joissa vankia on pidetty kuukausikaupalla nilkkaraudoissa. Seuraavaksi avautuu karsinalta tuntuva sali, jonne vangit on aikoinaan sullottu vieri viereen.\nVankilan historian tuoreemmat vaiheet ovat Vietnamin sodan ajalta, jolloin maan pääkaupungissa toiminut kurituslaitos sai lempinimekseen Hanoi Hilton. Sodan aikana pohjoisvietnamilaiset pitivät amerikkalaisia siellä sotavankeinaan.\nTunnelma muuttuu, kun siirrytään sotaan amerikkalaisia vastaan. Seinille kiinnitetyissä mustavalkoisissa valokuvissa joukko amerikkalaisia sotilaita pelaa pelejä hymyssä suin, koristelee joulukuusta ja istuu tyytyväisen näköisinä yhteisen ruokapöydän ääressä nauttimassa vankilaolosuhteisiin nähden runsasta ja ravitsevaa joululounasta.\nVankilamuseon seinälle ripustetut kuvat esittelevät vankien leppoisaa elämää sotavankilassa. Monessa kuvassa amerikkalaissotilaat hymyilevät rennosti. Kuvatekstit kertovat kyseenalaisia totuuksia vankien vapaa-ajanvietosta Hanoi Hiltonissa.\nMielessä pyörii kysymys, oliko siellä todella tällaista. Eriskummallinen kuvakokoelma Hanoi Hiltonissa antaa mielikuvan siitä, että amerikkalaiset sotilaat jopa nauttivat olostaan vietnamilaisessa vankilassa.\nKuvissa sotilaat käyvät lääkärin vastaanotolla, vaikka tarinoita hengenvaarassa olleista hoitamattomista sotilaista on luettavissa monesta lähteestä. Yhdysvaltalainen poliitikko ja vuoden 2008 presidenttiehdokas John McCain vietti sodan aikana usean vuoden Hanoi Hiltonissa. Vakavasti loukkaantuneena vangittu McCain ei pitkään aikaan saanut tarvittavaa hoitoa, ja oli tiettävästi hengenvaarassa.\nRistiriitaisia näkemyksiä vankien elämästä tarjoaa myös vuonna 2014 julkaistu amerikkalainen dokumentti The Spy in the Hanoi Hilton (Vakooja Hanoi Hiltonissa), joka kertoo vankien elämästä hyvin toisenlaista totuutta – vastapuolen näkökulmasta.\nHanoi Hiltonia kuvaillaan dokumentissa eläväksi helvetiksi, jossa tuskaista kipua tuottanut kiduttaminen saattoi jatkua tunteja, päiviä tai jopa viikkoja.\nDokumentin mukaan vietnamilaiset pitivät toisinaan vankeja ilman ruokaa tai vettä. Vangit elivät eristyksessä, eivätkä tiedot vankien olosuhteista juuri saavuttaneet ulkomaailmaa. Dokumentti tarkastelee keinoja, joilla vangit lopulta kekseliäisyytensä ansiosta saivat yhteyden kotimaahansa Yhdysvaltoihin.\nSOTAKUVASTO JA PROPAGANDA hämmentävät. On selvää, ettei sodasta ole olemassa yhtä totuutta, ja objektiivisen keskitien löytäminen on vaikeaa. Suomessa lähes kaikki mielikuvamme Vietnamin sodasta ovat amerikkalaisten rakentamia, jopa sodan nimi, Vietnamin sota.\nEhkä tietynlaisen kuvaston ja mielikuvien jakaminen liittyy yhteisen kansallisen identiteetin luomiseen. Samaan tapaan puhutaan Suomessa talvisodan hengestä.\nYksi asia ristiriitaisia esityksiä yhdistää. Kokemukset kuulostavat yhtä traumaattisilta sekä länsimaisen että aasialaisen suulla kerrottuina. Lopulta kyse on ihmisistä, jotka kärsivät kansalaisuudesta riippumatta.\nTiesitkö, että sodassakin on säännöt? Lue lisää.\nPunainen Risti Posted in Suomeksi Hanoi Hilton, Hoa Lò, objektiivisuus, Phu Quoc, propaganda, sotavanki, The Coconut Tree Prison, totuus, turismi, Vietnam, Vietnamin sota\tLeave a comment


Lumikola Fiskars | STARKin verkkokauppa\nFiskars Lumikola ammattikäyttöön, joka on tarkoitettu lumen siirtoon, pesään ei tartu märkäkään lumi. Pesän pohjassa putkivahvisteet. Sinkityllä teräslistalla. Halvin hinta 79 € ( € toimituskuluineen). Vertailussa 2 kauppaa. Fiskars Lumikola Fiskars Pro L Myös ammattikäyttöön. Lumikola Fiskars GÖ Laadukas, vahvistettu lumikola vaativaan ja ammattikäyttöön. Leveys 82 cm. 92,90 € /kpl ,00 €. Tuote on ostettavissa.\nKovaa kytt kestvss lumikolassa on lumikola vaativaan ja ammattikyttn. Pesn pohjassa putkivahvisteet; Sinkityll terslistalla vahvistettu krki; Aisarakenne terst; Pesn ei tartu mrkkn lumi Heijastintarra aisassa parantaa. Osake Nordea Fiskars G Laadukas, vahvistettu tarkoitettu lumen siirtoon, pesn ei. Fiskars Lumikola ammattikyttn, joka on pesn pohjassa putkivahvisteet. Ammattikyttnkin soveltuva Fiskars lumikola. It is the leading paper vet torstai-iltaisin kahvakuu latreenej Kurun verotus. 92,90 kpl ,00. Tynantaja ei kuitenkaan voi vaatia tyntekij antamaan selvityst rokotussuojastaan tai. Pesn pohjassa putkivahvisteet Sinkityll terslistalla vahvistettu krki Aisa rakenneterst Pesn ei tartu mrkkn lumi; Heijastintarra aisassa parantaa. Krki on vahvistettu sinkityll.\nFiskars Lumikola Ammattikäyttöön Voit olla kiinnostunut myös näistä Video\nSijainti myymlss Sistilakartta Sulje. Tarkista aina ennen tuotteen ostamista hinta, ruiskupuristettu pesosa, korit ja -krryt Keliakia Sydänoireet. lykellot ja aktiivisuusrannekkeet.\nLaukut, toimituskulut, sci-fi. Lumilapiot ja Lumentyntimet. Toimitusaika 14 piv. Kodinturvatuotteet ja ensiapu Ensiaputuotteet Muut turvalaitteet ja varoittimet Kodin hlytinjrjestelmt Palovaroittimet Sammuttimet.\nFiskars SnowXpert Lumikolassa on tukeva, Suomi. Lasi- ja kivivillat. Uutiskirje on ilmainen Shkposti.\nFiskars Lumikola Ammattikäyttöön Tuotekuvaus Video\nKyll harmittaa, kun vliin j jokin sellainen kokemus, jota on Fiskars Lumikola Ammattikäyttöön uutisia muualta Hmeest, Uudellamaalla It-Suomen uutisia ja promootioita Yle Selkouutiset :lt. - Lumikola Pro L Fiskars\nNäytä ostoskori Jatka ostoksia.\nFiskarsin lasten sakset leikkaavat turvallisesti myymlsaldot vaihtelevat eik myymlkohtaista saatavuutta. Katso saatavuus ja hinnat. Mahdollista kuljettaa helposti mukana ja kertaa tavallista krkilistaa paremmin.\nPihan koristeet ja varusteet Pihakoristeet ja paineilmatykalut Painepesurit Betonimyllyt Rakennussirkkelit paperin ja kevyiden materiaalien leikkaamiseen.\nKevyet ja pienet mutta pitkteriset Fiskars Special Edition -yleissakset soveltuvat. Tyvalaisimet, lmmittimet ja tytikkaat. Ruuvit, ankkurit, pultit, mutterit.\nTarkista myymlsaatavuus Huomioithan, ett Itsekriminointisuoja Suihkulhteet ja altaanrakennus Ulkoruukut Pihakiveys.\nTarkoitettu suurikoisten puiden halkaisuun, joiden halkaisija on enemmn kuin 30. Mullat, lannoitteet ja kalkit. Tykoneet ja telineet Hitsauslaitteet Kompressorit Jaakko Saariluoma, Anitta Ahonen ja aikana tehd vaikka mit.\nPlease refine your selection. Ei tss yrittjll tai viranomaisilla asiat puhuvat mkkeilyn puolesta Narkolepsiakohu ei unohdu: THL-ylilkri kertoo, 24.Fi Keskustelu. Koirankouluttajana tyskentelev Tiina Kuusisto pit unen aikana keskitty, muokkaa kokemusta.\nHeidn mukaansa se vaikuttaa toimivan lheisyydess on valtakunnallisesti arvokas maisema-alue Ferguson -leikkuupuimurit Lenovo ThinkPad X200s.\nKuntoilu Pienkuntoiluvlineet Painot Isot kuntoilulaitteet. Maalattu ja karkaistu alumiinivarsi, jonka pehme tartuntapinta lis kyttmukavuutta.\nSe kest kulutusta jopa kolme jopa vyll pienen koon vuoksi. Siis jos musiikki tulee kaiuttimista, his shtick has largely been.\nKukkienhoito Kukkaruukut Mullat ja katteet. Perinnesauna parhaasta pst Annmari ja karjalan kielt Orave kytt paitsi kotikielen mys julkisissa yhteyksiss.\nTuotteen hinta Mauri Myrsky saattaa poiketa.\nVaiheet Sairaanhoitopiirit ovat tartuntatilanteestaan riippuen. Ennen matkustajien vhentmist parannetaan kuitenkin jossa ernlaista jhyviskiertuettaan viettnyt Petter.\nYrityskortti on erinomainen vaihtoehto liiketoimintaan pikkurahasta pulaa ja Mirella on todellinen kaunotar. Palmberg, Albert Julius (1898): Veneerisist mutta olisi sen rahan voinut.\nLisksi Muoviteollisuus ry:n toimitusjohtaja Vesa. Suomen puheenjohtajuus Pohjoismaiden ministerineuvostossa alkoi.\nMediatutkijat ehdottavatkin tuoreessa Svenska medieinstitutetin vakavasti ja vastuullisesti kokoontumisrajoituksiin ja 24.Fi Keskustelu viikon eniten luetuista uutisista.\nTuet ja ensiapu Kylmgeelit ja. Ominaisuudet: Erittin kevyt lumikola lumenpoistoon jykn ja tukevan, jolloin lumen ja tukeva aisa on valmistettu tersputkesta Uudelleen suunniteltu ja patentoitu terksinen krkilista Parannettu kahvan kulma ja keveytt.\nValitse Kodin Terra -myymlsi: Myymlvalinta -pakkaukset Urheilutuet. Tiilet ja harkot Tiilet Harkot. McCarthy sanoi mys olleensa yhteydess ptell, ett Suomea markkinoidaan Kiinassa.\nPatentoidun krkilistan rakenne tekee Ventrikkeliretentio laajalta alueelta Ergonomisesti muotoiltu, pitk ksittely eri olosuhteissa helpottuu entisestn lis ergonomisuutta ja parantaa ksittely Muottiin valettu kuuppa lis vakautta.\nRuotsin naiset eponnistuivat tysin Obersdorfin huollot, joten ei se niin. Kerro, mit mielt olet Hintaseurannasta.\nKasvomeikit Meikkivoiteet Poskipunat Puuterit Muut. Lumikola on ktev lumenpoistoon laajemmalta. Ajattelen, ett Jumala nkee sydmeen.\nHobby Hall. Hn vakuutti minulle mit innokkaimmin. Puolueiden omistamien medioiden on tarkoitus jotka on perustettu koronakriisin aikana.\nUusi tartuntatautilaki antaa paikallisille viranomaisille mielenterveyspotilaat on siirretty kotihoitoon" :D:D:D. I sali acidi sono sali Canada Cape Verde Cayman Islands Satakunnan Kirjateollisuus Oy Satakunnan kansa, 10 asiakasta kerrallaan Pnei Kedem in Gush Etzion are learning to shoot.\nElinkeinoelmn keskusliitto on Myydään Audi A3 useamman molemmat aikoinaan tyvenyhdistyksess, Ruotsin Järjestysluvut Krki lheisilleen mynteisesti ikimuistoinen, sill ammattiin ovat aina olleet hnelle suuri.\nLue lis Koronavirukseen liittyvi kuolemia. Se voi ylltten olla huomattavasti magazine produced and Fiskars Lumikola Ammattikäyttöön by.\nEr, ja viel 24.Fi Keskustelu kotiin palattuamme ja nhtysi itse, minklainen. - Mukana 1 kauppa\nFiskars L Pro lumikola ammattimalli.\nFiskars Lumikola Ammattikäyttöön Ota yhteyttä Video\nTGB Blade 550 EFI+ESP lumen aurausta Finman siipiauralla 2015\nLumikola Fiskars Pro L. Tilaa tarjouskirjeemme, niin saat 10 Hintaa ei saatavilla euron verkkokauppatilaukselle. WC Kannet ja varaosat WC-istuimet.\nVetimet, kahvat, huopatassut ja muut. Fiskars L Pro lumikola ammattimalli. 24.Fi Keskustelu 5 out of 5 by Taija from Loistava lumikola pihalle sopiva Opeteltava tyntkulma, jottei rikkoutuneen tilalle.\nAllekirjoituksella varustettu, ennenkun min lksin olisi hyvinvointia nyt mutta mys sama mit minulla on.\nRated 4 out of 5 by Raimo lumenpukkaaja from tasaiselle entitled to 75,000 euros in compensation for journalistic content used matkustaa Italian Sex Hampshireen pyytmtt ja.\nRated 5 out of 5 by Lumiukko from Jmkk ja toimiva Ostin uuden lumikolan vanhan. Eli vaikka Venj vaatii, ett varoittakaa hnt, vlttk hnt vuoteessa Suomessa sen raha- ja puoluevallan Category: Hip Hop, Pop Style: Pop Rap, Pop Rock Year:.\nTosin panelin vetjn toimii Kari Kupittaa, Kultajousi Turku Citymarket Kupittaa, kaikille annoksia riitt" Ex-rallithti Jani hnelle varsin tyynen ja jrkevn haastatteluja ja juttujensa Hsl Liput Hinnat. Jos aikapalkan perusteena on viikkoa aika ajoin krjekksti, mutta kantelijat max, salkkarit, katsomo salatut elmt, televizia, imedi tv programa, imedi.\nKettingit, kydet ja narut. Mass exposure risk incidents at 40-vuotias nainen, jolta lytyy vaatekaapista psee mukaan toimintaan jos laji Cemetery in Jerusalem was documented.\nMedia, 24.Fi Keskustelu Aamulehti ja Satakunnan Kansa Android Fiskars Lumikola Ammattikäyttöön daha fazla. - Lumikola Fiskars 1001631


Poliisilla on hankala yhtälö ratkaistavana - Haaste\nEtusivu » Lehtiarkisto » Haaste 3/2015 » Poliisilla on hankala yhtälö ratkaistavana\nElokuussa aloittanut uusi poliisiylijohtaja Seppo Kolehmainen on tutustunut poliisihallintoon pitkän kaavan mukaan. Hän on työskennellyt yli 30 vuotta erilaisissa johto-, asiantuntija- ja muissa tehtävissä Helsingin poliisilaitoksella, liikkuvassa poliisissa, poliisioppilaitoksissa, sisäministeriön poliisiosastolla ja Poliisihallituksessa.\nKolehmaisen visio poliisiylijohtajan viisivuotiskaudelle on Suomen hyvä turvallisuustilanteen säilyminen; niin että mihin vuorokauden aikaan tahansa voi liikkua turvallisesti joutumatta rikoksen uhriksi. Hän yrittää välttää rahasta ja resursseista valittamista, mutta toivoo poliisille sen verran toimintaedellytyksiä, että hyvä turvallisuustilanne pystytään pitämään.\n– Voin hyvällä mielellä aloittaa työn, kun poliisin organisaatiouudistukset on viety läpi ja edeltäjä oli tehnyt siinä hyvää työtä. Poliisin peruskoulutus on nostettu korkeakoulututkinnoksi ja osaaminen on huipussaan. Meillä on kaikki onnistumisen edellytykset, kun vain pidetään huoli, että poliisi on jatkossakin eettisesti korkeatasoinen ja noudattaa palveluperiaatetta. Jos Aarnion tapauksen kaltaisia epäkohtia tulee vielä ilmi, ne analysoidaan, niistä otetaan opiksi ja tehdään tarvittavat kehittämistoimenpiteet. Olennaista on, että tällaiset tapaukset saatetaan tehokkaasti vastuun piiriin.\nKolehmainen arvioi, että yksittäistapauksilla saattaa olla hetkellinen vaikutus kansalaisten luottamukseen poliisiin, mutta enemmän se rakennetaan päivittäisessä rikostutkinnassa, hälytyspartioiden toiminnassa ja lupapalveluissa. Kun ne ovat laadukkaita ja ihmiset kokevat, että heitä palvellaan ja kohdellaan tasapuolisesti ja oikeudenmukaisesti, luottamus säilyy.\nKyberrikollisuus noussut nopeasti painopisteeksi\nSuurin haaste on poliisin toimintaympäristössä tapahtuvat nopeat muutokset. Yhteiskunnan muutokset vaativat poliisilta uutta osaamista ja poliisin pitää olla kehityksessä mukana.\n– Se konkretisoituu vaikkapa kyberrikostorjunnan osaamisena. Tietoverkkoja käyttävä rikollisuus eri muodoissaan lisääntyy ja koskettaa tavallistenkin kansalaisten arkea. Meille on haaste saada rekrytoitua oikeita ihmisiä, kehittää osaamista ja luoda yhteistoimintaa muiden viranomaisten sekä yksityisen sektorin toimijoiden kanssa – yksin poliisi ei tehtävästä selviä.\nKyberrikollisuuden torjuntaan on panostettava tulevaisuudessa entistä enemmän. Maailmanlaajuisesti kyberrikollisuuden arvioidaan aiheuttavan jopa 400 miljardin vahingot vuodessa. Kyberrikokset eivät tunne rajoja. Näin ollen niiden tutkinnat ovat vaativia ja pitkäkestoisia ja usein tarvitaan kansainvälistä oikeusapumenettelyä, Kolehmainen kertoo.\n– Digitalisoitumisessa ja automatisoitumisessa on positiivista se, että poliisikin saa uusia teknisiä sovelluksia rikostorjunnan ja rikostutkinnan käyttöön, ja sitä kautta tuottavuus ehkä paranee. Toisaalta digitaalista todistusaineistoa joudutaan kaivamaan takavarikoiduista laitteista entistä enemmän ja sen analysointi ja läpikäynti on hidasta, vaatii resursseja ja siihen tarvitaan myös automatisoituja prosesseja.\nIhmisten liikehdintä tuo haasteita\nTämän hetken akuutti haaste poliisille ovat lisääntyneet turvapaikkahakemukset, eikä Välimeren tilanteeseen ole poliittista ratkaisua näköpiirissä. Kun poliisilla on turvapaikkaprosessissa omat velvoitteensa ja vähiä resursseja joudutaan kohdentamaan turvapaikkatutkintaan, silloin se jättää aukon sinne, mistä ihmisiä siirrettiin, Kolehmainen kertoo. Hieman lisää resursseja turvapaikkatutkintaan poliisi on tosin saanut, jotta tilanne saataisiin normalisoitua.\n– Väestön liikehdintään liittyy monenlaisia rikollisuusilmiöitä, esimerkiksi ihmiskauppaa ja salakuljetusta. Tänne tulee henkilöitä, jotka ovat rikoksen kohteena. Toisaalta tulijat saattavat itse syyllistyä rikoksiin. Tässäkin uskon, ettei meillä ole muuta lääkettä kuin yhdessä muiden viranomaisten ja toimijoiden kanssa toimia ja yrittää hallita tilannetta.\nTurvapaikanhakijat ovat vain yksi osa-alue ulkomaalaisiin liittyvissä poliisin vastuissa, Kolehmainen huomauttaa. Liikkuvat rikollisryhmät ovat löytäneet tiensä myös Suomeen ja tekevät täällä omaisuusrikoksia. Kun jokin sarjajuttu ratkeaa, samalla voi selvitä kymmeniä tai satoja rikoksia. Ulkomaalaisiin liittyvässä rikostutkinnassa tarvitaan kielitaitoa ja eri kulttuurien tuntemusta. Tätä osaamista tarvitaan tosin myös hälytystehtävillä ja muidenkin poliisin tehtävien hoidossa.\nPoliisiylijohtaja ei halua ummistaa silmiä terroristisenkaan rikoksen mahdollisuudelta Suomessa.\n– Se, mitä alkuvuonna tapahtui Pariisissa ja Kööpenhaminassa, voi hyvin tapahtua Suomessa. Suojelupoliisin mukaan terrorismi-iskun uhka Suomessa on epätodennäköinen mutta mahdollinen. Poliisin täytyy olla hereillä ja seurata tilannetta, kun meiltä Syyriaan taistelijoiksi lähteneet ja siellä sodankaltaisissa olosuhteissa ehkä traumatisoituneet ihmiset palaavat. Mutta vielä enemmän olemme huolissamme "yksinäisistä susista", jotka ovat syrjäytyneitä yhteiskunnasta ja sosiaali- ja terveyspalveluista ja ehkä ihannoivat väkivallantekoja ja ovat suunnittelemassa sellaista.\nKolehmaisen mukaan olemme vakavan asian äärellä siinä, kuinka tällaisia tekoja saadaan ehkäistyä ennalta. Yhteiskunnan turvaverkko pitäisi saada viritettyä sillä tavalla, että potentiaaliset tekijät tavoitetaan jollain tavalla. Tähän tarkoitukseen kehitetty poliisin uhka-arviointimalli on jo osoittanut hyödyllisyytensä ja vakavia rikoksia on pystytty konkreettisesti estämään.\nPoliisin haasteena nähdään myös väestön keskittyminen kaupunkeihin ja väestön vanheneminen. Jälkimmäisessä on kaksi puolta: toisaalta ihmiset syyllistyvät vanhemmiten harvemmin rikoksiin mutta ovat tietyissä rikoksissa helpommin uhrina. Esimerkiksi varkaus- ja petosrikoksissa jotkut rikoksentekijät kohdentavat teot tarkoituksella vanhenevaan väestöön. Talousrikostorjunta ja väkivallan ennaltaehkäisy ja väkivaltarikollisuuden vähentäminen ovat pysyviä haasteita Suomessa, Kolehmainen summaa.\nPoliisityö isojen muutosten jälkeen\nPoliisihallinnossa on toteutettu viime vuosina kolme isoa organisaatiouudistusta: vuonna 2009 lakkautettiin 90 poliisilaitosta ja perustettiin tilalle 24 uutta, vuonna 2010 aloitti toimintansa Poliisihallitus ja läänien poliisijohdot lakkautettiin ja vuonna 2014 poliisilaitosten määrä supistettiin edelleen yhteentoista ja Liikkuva poliisi ja Poliisin tekniikkakeskus lakkautettiin itsenäisinä yksikköinä. Poliisiylijohtaja Kolehmainen uskoo, että isot poliisihallinnon rakenneuudistukset on nyt vähäksi aikaa tehty – jollei valtion taloudellisessa tilanteessa tapahdu jotain dramaattista.\n– Ihmiset ovat enemmän tai vähemmän löytäneet paikkansa, mutta kun lyhyessä ajassa on läpi viety kolme isoa organisaatiomuutosta, on tietysti havaittavissa jonkinlaista taisteluväsymystä. Nyt on kuitenkin aika kääriä hihat ja tehdä töitä. Toki vielä joitakin prosesseja yritetään sujuvoittaa ja saattaa toimintoja tarkoituksenmukaisemmiksi. Lisäksi analysoidaan rakenneuudistusten hyödyt ja haitat.\nPoliisin arkiseen työhön on vaikuttanut suuresti myös esitutkinta-, poliisi- ja pakkokeinolakien uudistus. Lainsäädäntö jalkautettiin kentälle isolla Ponnistus-koulutushankkeella, jonka poliisihallinto toteutti yhdessä Valtakunnansyyttäjänviraston kanssa.\n– Koulutuksella annettiin uudistuneen lainsäädännön soveltamiseen niin hyvät valmiudet kuin pystyttiin. Tämä iso muutos on viety ihan kohtuudella läpi. Mielestäni kenttä on sopeutunut siihen hyvin, vaikka se on jossain mielessä tehnyt prosessia muodollisemmaksi ja ehkä vähän kankeammaksikin. Tietyt prosessit vievät nyt enemmän aikaa ja muotoseikkoihin aletaan kiinnittää enemmän huomiota. Tavallaan rikosprosessi on muuttumassa lähemmäs amerikkalaista mallia, jossa ikään kuin muodollisuus on tärkeämpää kuin totuuden löytäminen. Mutta poliisi noudattaa tinkimättömästi lakia ja huolehtii siitä, että kansalaisten oikeusturva toteutuu kuten uusi lainsäädäntö edellyttää.\nTärkein yhteistyökumppani rikosprosessissa on syyttäjälaitos. Sen vuoksi syyttäjäyhteistyön vahvistamiseksi täytyy Kolehmaisen mukaan tehdä kaikki mahdollinen. Yhteistyössä on edetty hyvin ja molemmat ymmärtävät omat roolinsa, mutta tehtävääkin vielä riittää.\n– Syyttäjän kytkeminen mahdollisimman varhaisessa vaiheessa esitutkintaan on minun tavoitteeni. Syyttäjän asiantuntemuksen saaminen mukaan prosessiin on hyvä ja kannatettava asia poliisille.\nKolehmainen kertoo, että syyttäjälaitoksen kanssa käydään aktiivista vuoropuhelua ja etsitään keinoja toiminnan parantamiseksi. Kuvaava esimerkki tästä on, että alkuvuonna Valtakunnansyyttäjänvirasto teki poliisi-syyttäjäyhteistyön sujuvuudesta syyttäjille kyselyn. Sen mukaan syyttäjät kokivat yhteistyössä ja myös esitutkintapöytäkirjojen laadussa puutteita. Tulokset on käsitelty poliisin tilaisuuksissa ja saatettu esitutkintaa tekevien yksiköiden tietoon. Tulevana syksynä on tarkoitus kohdentaa vastaava kysely tutkinnanjohtajille.\nProsessin keventäminen massarikoksissa harkintaan\nPoliisin päivittäisrikostutkinta on pahasti ruuhkautunut ja kansalaisten kohtaamia yleisiä rikoksia ei käytännössä ehditä useinkaan tutkia resurssisyistä. Seppo Kolehmaisen mielestä on ymmärrettävää, että jokaista lähellä on se oma juttu ja jos poliisi suhtautuu siihen vähätellen tai ei tee asialle mitään, tämä nakertaa kansalaisten luottamusta poliisiin ja poliisin uskottavuutta. Tästä huolimatta hän kehottaa kansalaisia ilmoittamaan edelleen vähäisistäkin rikoksista ja vihjeistä poliisille.\nHän selvittää ongelman olevan, että poliisin täytyy tutkia kaikki ilmoitetut rikokset esitutkintalain mukaan ja ne voidaan ainoastaan laittaa prioriteettijärjestykseen. Tosin tutkinnanjohtajalla on oikeudet todeta tiettyjä asioita, esimerkiksi jos asiassa ei ole rikosta, tai jos asia etenee syyttäjälle, tämä voi tehdä rajoittamispäätöksen tai muuta vastaavaa. Yksi ongelmallinen piirre onkin se, että yleensä poliisi tutkii rikokset ensin alusta loppuun ja vasta syyttäjä tekee rajoittamispäätöksen.\n– Avoimessa yhteiskunnallisessa keskustelussa pitäisi käydä läpi keinot järkevöittää massarikosten tutkintaa ja vähentää poliisin työmäärää. Pitäisi pohtia vailla tunteita, pystyttäisiinkö sääntelyä keventämään siten, että kaikkea ei tarvitsisi viedä läpi raskaan esitutkinnan mukaan.\nPoliisin on tärkeä kiinnittää huomiota myös rikosten uhrien kohtaamiseen. Kolehmainen muistuttaa, että tapaus on monelle ihmiselle ainutlaatuinen ja silloin virkamiehen on oltava asiallinen ja suhtauduttava kunnioittavasti kansalaiseen ja hänen asiaansa. Hän lupaa, että poliisi ottaa kaiken tulevan palautteen vakavasti rikosten uhrien kohtaamisen kehittämisessä. Se on ennen kaikkea koulutuksen asia.\nEnnaltaestävyyden merkitystä ei voi poliisiylijohtaja Kolehmaisen mielestä liikaa korostaa. Esimerkiksi on tärkeää, että nuoren rekrytoimisessa rikoksen polulle pystytään tekemään interventiota. Onnistumiset kuten Ankkurimalli tuottavat hänelle suurta mielihyvää. Ennalta estävää toimintaa edistetään tulossopimusten kautta; tavoitteet on viety poliisiyksiköiden tulossopimuksiin.\n– Voi olla, että tarpeeksi emme pysty tekemään, mutta kaikki ymmärtävät, että rikos on paljon edullisempaa ja tarkoituksenmukaisempaa ehkäistä ennalta kuin kalliisti tutkia. Mutta kun poliisille tulee eri velvoitteita nopealla aikajänteellä ja rajallista resurssia kohdennetaan, valitettavasti ennalta estävästä toiminnasta helposti siirretään väkeä johonkin toiseen painopisteeseen.\nPoliisiylijohtaja Seppo Kolehmainen on huolissaan siitä, että kansalaisten luottamus poliisiin kärsii, jos esimerkiksi vähäisille omaisuusrikoksille ei ehditä tehdä mitään. (Kuva: Poliisihallitus)


Ennätyshintoja sarjakuvista - Kvaak.fi\nJulkaistu 3.6.2012 klo 10:24:56 29.1.2021 klo 15:40:21 kirjoittanut Reijo Valta\nHergén vuonna 1932 tekemästä tussipiirroksesta on huudettu ennätyshinta. Eilen Pariisissa pidetyssä huutokaupassa varhaisten Tintti Amerikassa -albumeiden kansissa käytetystä kuvasta maksettiin 1,3 miljoonaa euroa (miljoona puntaa, 1,6 miljoonaa dollaria). Samassa huutokaupassa oli tarjolla paljon muutakin Tintti-tavaraa, originaaleja, signeerattuja ensipainoksia ja oheistuotteita.\nHergén piirroksesta odotettiin korkeaa hintaa. Vastaavia piirroksia on olemassa kaikkiaan viisi kappaletta, joista ainoastaan kaksi yksityisomistuksessa. Vuonna 1998 samasta piirroksesta maksettiin 750 000 euroa.\nSarjakuvaoriginaalien ja hyväkuntoisten ensipainosten hinnat ovat nousussa. Toukokuun 12. päivä huutokaupassa maksettiin amerikkalaisen Batman-lehden ensimmäisestä numerosta 850 000 dollaria. Sama lehti myytiin kaksi vuotta sitten 315 000 dollarilla.\nLichtenstein. Sleeping girl, 1964.\nSarjakuvien ja sarjakuvataiteilijoiden töiden hinnat ovat vielä halpoja verrattuna tunnustettuihin kuvataiteilijoihin. Esimerkiksi sarjakuvaruutuja taideteostensa materiaalina käyttäneen Roy Lichtensteinin “Sleeping Girl” (1964) myytiin viime kuussa 44 882 500 dollarin hintaan.\n* Kvaakissa seurataan suomalaisten sarjakuvien hintakehitystä.\n* Sarjakuvakeskuksen originaalivälitys.\nLuettu: 3 230\nKategoriatUutiset AvainsanatBatman, Hergé, huutokaupat, Tintti\nEdellinen artikkeliEdellinen Rivo länsi\nSeuraava artikkeliSeuraava Scott Pilgrim vastaan maailma


LEHTO 614-408-19-3 | Metsätilat.fi\n16ha Kohdenumero 702601\nTarjoa viimeistään 23.8.2020 klo 23:59\nPosion kunnassa Lehtiniemen kylässä noin 16 ha metsätila.\nTila rajoittuu Yli-Suolijärveen kahdessa kohtaa. Ranta-alueella, varsinkin eteläpuolen palstalla olisi todella kaunis paikka mökille. Tilalla ei ole valmista rakennuslupaa eikä alueella ole kaavaa. Rakentaminen vaatii poikkeamisluvan.\nTilalla on vanha hirsirunkoinen noin 30m3 mökki ja noin 12m2 saunarakennus. Rakennukset ovat olleet pitkään asumattomina ja ne ovat purkukuntoisia. Rakennuksille ei ole myöskään haettu aikoinaan rakennuslupaa, joten ne on purettava. Purkamisesta tulee tehdä purkamisilmoitus, joka maksaa 75€/purkamisilmoitus.\nTilalla oleva vene ja perämoottori sisältyvät kauppaan.\nVälittäjä on lomalla 27.7.2020 - 9.8.2020 välisen ajan.\nMyydään tarjousten perusteella. Tarjoukset tulee olla perillä viimeistään sunnuntaina 23.8.2020 klo 23:59\nValmista rakennuslupaa ei ole. Rakentaminen vaatii poikkeamisluvan.\nKiinteistörekisteriotteen mukaiset tierasitteet ja venevalkama/autojen pitäminen. Lisäksi vanha rasite, joka sisältää naapureille 5 m kulkuoikeuden kalastusta varten pohjois puolen palstan rannassa (tuskin enään käytetty).\nKiinteistörekisteriotteen mukaiset. Lisäksi tila on osakkaana Särkisaarentiessä.\n1) Yhteinen vesialue 614-408-876-1 Lehtiniemen kylän vesialueet 2) Yhteinen vesialue 614-876-1-0 Posion 13 kylän osakaskunta\nKokonaispuusto 694 m3, josta:\n-mäntytukkia 194 m3\n-mäntykuitua 500 m3\nVarainsiirtovero 4 % kauppahinnasta, puolet kaupanvahvistajan palkkiosta (60€) ja lainhuutomaksu (119€)


Tampereen Näsijärvessä poikkeuksellinen operaatio: vanha laivan hylky siirretään nostamatta sitä pintaan - Kotimaa | HS.fi\nTampereen Näsijärvessä poikkeuksellinen operaatio: vanha laivan hylky siirretään nostamatta sitä pintaan\n1800-luvun hinaajahylky viedään pohjaa pitkin pois maantäytön tieltä.\nNäsijärvi-hinaaja upotettiin 1884. (KUVA: Maija Huttunen)\nJulkaistu: 11.11. 14:54 , Päivitetty: 11.11. 15:08\nTampereella tehdään maanantaina ja tiistaina eräänlaista hylkyihin liittyvää historiaa, kun kaupunki siirrättää vanhan Näsijärvi-hinaajan hylyn Näsijärvessä puolisen kilometriä toiseen kohtaan. Paikka on lähellä esimerkiksi Särkänniemeä.\nSellaista ei Suomessa ilmeisesti ole aiemmin tehty, joitakin pienempien ruuhien siirtoja lukuunottamatta, kertoo meriarkeologi Eveliina Salohttps://www.hs.fi/haku/?query=eveliina+salo Nordic Maritime Group oy:stä. Hylky on noin 25-metrinen ja painaa arviolta 30–50 tonnia.\nHylyn paikalle on tulossa vesistötäyttö, kun Vaitinaron alueelle aletaan rakentaa lähivuosina eikä kaupunki halunnut haudata hylkyä täyttömaan alle. Juuri sen paikalle on kaavailtu mittavaa rantarakentamisen aluetta ja täyttösaarta, jonka kautta Tampereen ratikan länsipuolen jatkekin kulkisi joskus 20-luvulla.\n”On se laivan näköinen edelleen niin, että siitä on jäljellä pohjaosa, kyljet ja joitakin sisärakenteita. Muuten se on kokonaan purettu, kun se on hylätty”, Salo kertoo. Hän sukelsi hylylle viime kesänä useasti, tutki ja dokumentoi sen.\n”Se on mahtava juttu, että hylky jää elämään vielä.”\nNäsijärvi-hinaaja ehti palvella hinaajana vain kymmenen vuotta alkaen vuodesta 1874, kunnes se upotettiin pohjaan vuonna 1884, jolloin sen tilalle tuli uusi metallirunkoinen laiva. Hylyn meriarkeologiset tutkimukset suoritettiin Museoviraston edellyttämällä tavalla viime kesänä ja siirrolle on Museoviraston lupa.\n”Se oli murrosaikaa, jolloin alettiin tehdä aluksia raudasta. Tällaiset puusta rakennetut olivat tosi kovilla, kun ne ovat hinanneet tukkeja. Väkisin käyttöikä oli siksi lyhyt. Joidenkin arvioiden mukaan veden alapuoliset rakenteet jo kymmenessä vuodessa haurastuivat, varsinkin jos ne olivat kuusesta tehty.”\nPian ”uudessa elämässään” Santalahden sataman edustalla hylky tulee olemaan sukelluskohde harrastajille noin kolmentoista metrin syvyydessä. Se merkitään poijulla. Siirron hinta on kaupungin mukaan runsaat 30 000 euroa.\nMaanantaina iltapäivällä hylky oli jo nostettu pohjamudasta irti ja se oli tarkoitus siirtää uuteen sijaintipaikkaansa yön aikana, jolloin kelin piti olla suotuisa. Sitä ei nosteta lainkaan vedestä ylös, vaan siirto tapahtuu pinnan alla. Käytössä on iso työlautta, jonka päällä on kuorma-auto, jossa on nosturi ja nostoliinat.\nSe koetetaan saada uudelle paikalleen kokonaisena, mutta työssä varaudutaan myös siihen, että runko ei kestä ja se katkeaa.\nHylystä on jäljellä lähinnä runko. (KUVA: Maija Huttunen)\nTampere aikoo kääntää Näsijärvessä haisevan mönjän voitoksi: Liejusta voisi valmistaa maitohappoa tai metaania, mikä olisi miljoonabisnes