5 Ensi kosketus Malawiin (20.8.) – Seikkailu Afrikassa\nPäivä alkoi Addis Ababassa, tai sen lentokentällä, jossa nousimme koneesta ulos. Itseasiassa olen aina mieltänyt Addiksen Abebaksi, mutta joka puolella lukee Ababa, joten olkoon niin. Ilma oli viileämpi kuin olin odottanut, mutta olihan vasta aamu. Astuimme koneesta suoraan bussiin, joten sen pidempää emme kerosiinin täytteistä viileää ilmaa haistelleet. Bussi vei meidät terminaaliin, jossa saimme ensikosketuksen Afrikkaan. Ulko-ovien jälkeen avautuvan käytävän alussa oli iso lämpökamera ja kyltti, jossa luki englanniksi jotain seuraavaa: Mittaamme ruumiinlämpöänne mahdollisten ebola-virustartuntojen vuoksi! 😲 Niin, että tervetuloa Afrikkaan. Tiesin, että Kongossa oli viriämässä uusi ebola-epidemia, mutta en olisi halunnut siitä tällaista yksityiskohtaista muistutusta. Ihan vaan Tervetuloa Afrikkaan olisi riittänyt, se pitää sisällään kaikki taudit.\nPistimme Addiksessa leirin pystyyn.\nOli siis aikainen aamu, aurinko oli noussut ehkä tunti sitten. Kentällä oli melkein kaikki kaupat vielä kiinni, joten se oli kovin tylsän näköinen paikka. Autio se ei ollut, ihmisiä oli niin pirusti mutta vain muutama kauppa ja ravintola/kahvila auki. Juotiin kuitenkin limut ja ostettiin pientä naposteltavaa ennen kuin siirryimme turvatarkastusten jälkeen portille. Meillä oli nelisen tuntia aikaa seuraavan ja menomatkamme viimeisen koneen lähtöön. Malawiinhan ei ole suoria lentoja Euroopasta lainkaan. Siksi Suomesta lennettäessä matkatunteja kertyy vähimmilläänkin yli 15 tuntia. Lento täältä Addiksesta Lilongween pitäisi kestää noin neljä tuntia. Olisimme siis perillä kahden maissa päivällä ja kerkeisimme vielä valoisalla ajalla löytää hotellit ja kaupat.\nYksi, hieman isompi ukkeli töni sellaista hieman pienempää ja siitähän se pienempi sitten suuttui. Se varmaan sanoi sille isommalle, että matkatavaroista vastaavan huolintayhtiön uusiin arvoihin kuuluu kaikkien kollegoiden pyyteetön kunnioitus ja että kaikenlaisessa syrjinnässä on ehdoton nollatoleranssi. Joko se isompi ei osannut samaa kieltä tai sitten se ei ymmärtänyt mitä pienempi horisee, joten se töni sen pois oikein kunnolla ja kauemmaksi. Pienempi oli kuitenkin pieni ja pippurinen, ja yritti myöhemmin salaa hihnan toiselta puolelta, mutta isompi huomasi senkin. Hauskinta oli se, että ei niitä laukkuja riittänyt edes 3:lle heittelijälle, saati sitten 18:lle. Ehkä ne sai jonkinlaisen provikan jokaisesta laukusta, kun niin kiihkeästi halusi päästä niihin kosketuksiin. Se oli komediaa parhaimmasta päästä, vaikka mykkäfilmi olikin.\nYlipäänsä se oli ensimmäinen kosketus kehitysmaiden työllistämispolitiikkaan, jossa työntekijöitä on enemmän kuin työtä. Eihän siitä seuraa mitään muuta kuin farssia. Riidoista huolimatta laukut löysivät ruumaan ja kone lähti liikkeelle ja rullasi jonottamaan pääsyä kiitotielle. En tiedä kauan siinä odoteltiin koska nukuin osittain, ja osittain yritin pitää silmiä auki. Niilalla oli onneksi omat leikit menossa, joten se ei häirinnyt mun pilkkimistä. Mulla on tunne, että oltaisiin oltu siinä todella kauan, mutta täyttä varmuutta ei ole. Ei ole Helilläkään, koska istui samalla reiällä pilkkimässä mun kanssa. Ei saatu kalaa kylläkään. Anna oli kauempana koneessa, enkä tiedä millä reiällä hän pilkki.\nLopulta kuitenkin noustiin, ja pian tuli syötävääkin. Punaviinit otettiin ehdottomasti, olihan päivä jo pitkällä, melkein kello 10. Jostain syystä ei enää nukuttanut loppulennolla. Muutenkin se sujui oikeastaan mahtavan hienosti. Niila leikki lattian rajassa, korjaili kuulemma lentokonetta ja tarhakaveri Kasperkin oli jostain ilmestynyt sinne penkin alle. Oli kuulemma tullut junalla sinne, ja minulle ei jäänyt muuta vaihtoehtoa kuin uskoa se. Melkein neljävuotiaat ovat mahtavia tyyppejä, toisinaan. Niiden mielikuvitusta ei voi kuin ihailla, ja kadehtia, ja joskus vähän pelätäkin. Ottipa pienet unetkin nelituntisen lennon aikana, mihin itse en pystynyt vaikka kuinka oli silmät ristissä… Sormet ei ilmeisesti olleet!\nLilongwen lentokentällä oli yksi kiitorata. Ja luojalle kiitos, että oli edes se yksi, koska muuten se oli melko pieni kenttä pääkaupungin kentäksi. Kone jäi terminaalin eteen kuin bussi Kuopion linja-autoasemalle, ja oli jostain vinkkelistä muuten hyvin saman näköinen rakennuskin. Siitä sitten käveltiin koneelta suoraan viisumijonoon.\nJos lento meni hyvin ja väsymys oli kaikonnut, niin nyt kaikki paha sitten kiteytyi siinä jonossa. Ilma oli jo kuuma, ei painostava mutta selkä oli hiestä märkänä. Ihmisiä oli ahtautunut pieneen tilaan paljon eikä meillä ollut oikein tietoa mitä tapahtuu, jonotettiin vain. Sitten näimme ihmisillä viisumihakemuksia kädessä ja arvasimme, että meidänkin pitää ne täyttää. Onneksi oli oma kynä repussa, muuten olisimme varmaan jääneet ilman viisumeita. Pääsimme lopulta täytettyjen viisumipapereiden kanssa luukulle, jossa iskettiin leimoja ja allekirjoituksia. Neiti tiskin takana sanoi viimeisen leiman jälkeen, että nyt seuraavalle tiskille jonottamaan, mars. Näin tapahtui ja lopulta pääsimme ihan tiskillekin. Pojat olivat tässä vaiheessa jo ilmoittaneet muutaman kerran, että eivät kauaa katselisi tällaista touhua, olivat kuulemma tottuneet parempaan kohteluun, ja oli niin kuumakin. Olimme tietysti samaa mieltä Helin kanssa, mutta emme saaneet tilannetta siinä korjattua mitenkään, joten itkuhan siinä tuli. Eikä ollut kaukana, että itsekin olisi itkenyt, Heli saattoi vähän itkeäkin… tai sitten se oli hikeä. Oli ihan pirun kuuma, olin nukkunut sen 20 minuuttia edellisenä yönä, ihmisiä oli 10 sentin päässä jokaisessa pää- ja väli-ilmansuunnassa, pojat kiukuttelee ja sitten pitäisi siirtyä tiskiltä toiselle hakemaan leimoja ja kuitteja. Voi p….\nPääsimme kuitenkin leimatiskiltä kuittitiskille, jossa maksoimme viisumit. Olimme alun perin varautuneet, että 3kk viisumi maksaisi 120$ per viulu, ja olin myös selvästi sen kirjoittanut siihen paperiin, että olemme Malawissa 102 päivää. Viisumit maksoivat kuitenkin 75$ per viulu, joten luulimme selviytyvämme paljon edullisemmin. Kyllähän ne lentokentällä tietävät, kuten Lontoon suurlähetystöstä oli sähköpostilla ilmoitettu. Se oli virhe se luulo, mutta siitä enemmän myöhemmin.\nKuittitiskiltä meidät ohjattiin passintarkastusjonoon eikä tilanne poikien kiukuttelun suhteen ollut ainakaan parantunut. Eihän se heidän syynsä ollut, enkä ihmettele yhtään, että kiukuttelivat, mutta aij että otti pannuun, koska mitä siinä olisi voinut muka muuta tehdä? No ehkä ne “viranomaiset” olisi voinut ottaa meidät jonojen ohi, kun näkivät, että lapset olivat aika tuskaisia. Sitä ei kuitenkaan tapahtunut, joten jonotimme kiltisti.\nVuoromme kuitenkin tuli, ja passintarkastaja otti passit ja paperit, pyysi meidät kameran eteen, otti kuvat, pisti leimat passeihin ja päästi meidät pahasta. Ei tainnut sanoa mitään, hymyili vaan jotenkin pirullisesti. En tiedä tuntuiko se vain siltä vai tiesikö se, että joudumme vielä viisumien kanssa ongelmiin. En jäänyt sitä miettimään, vaan ulostauduimme koko terminaalista rinkkoinemme, jotka olivat onnellisesti päässeet myös perille. Koko maahantuloprosessiin meni ehkä tunti? Taksia ei tarvinnut etsiä, se löysi meidät. Meillä oli tieto, että matka kentältä keskustaan maksaisi noin 20$ mutta tämä kuski pyysi 35$ sen verran vakuuttavasti, että emme todellakaan jaksaneet alkaa kiukuttelemaan. Leima-, kuitti- ja passijono oli vienyt meidän kaikki matkasta jääneet kiukutteluenergiat ja halusimme vain hotellille. Rinkat takaluukkuun ja koko baletti autoon. Minä, Heli, Noel, Niila ja Anna, olimme saapuneet Lilongween, Malawiin, Afrikkaan.\nTaksi oli joku vanha Toyota, mutta ihan siistissä kunnossa. Kuski kertoi heti nimensä ja kysyi myös omaani. Se tuntui vähän oudolta, mutta myöhemmin opin, että se oli yleinen tapa. Ensin tietysti “how are you” fraasit, mutta sen jälkeen yleensä vaihdettiin myös nimiä. Kysyin aika pian, että mistä kuski (unohdin jo hänen nimensä) on kotoisin? Hän asui nyt Lilongwessa, mutta oli kotoisin etelästä Mulanje-alueelta, mikä on kuuluisa kauniista vuoristostaan. Se oli ajankohtaisesti kuuluisa myös eräästä ikävämmästä asiasta.\nYhdysvaltain suurlähetystön sivuilla oli annettu ohje omille kansalaisille välttää kyseistä aluetta, koska siellä on otettu omia oikeuksia käyttöön. Siellä on levinnyt eri kylissä huhua, että ulkopuoliset (tiedonannossa ei selvinnyt mitä sillä tarkkaan ottaen tarkoitettiin!) saattavat olla vampyyreja ja aiheuttaa ongelmia. Seitsemän “ulkopuolista” on paikallisten toimesta tapettu tällaisten epäilyjen johdosta. Vaikka kuolleiden joukossa ei ilmeisesti ole ollut turisteja, niin se ei minua kauheasti lohduttanut. Siksi kysyin asiaa kuskilta, mutta hän ei osannut tai halunnut sanoa asiasta mitään. Ehkä se vähän helpotti, mutta täytyy myöntää, että hieman asia jäi minua vaivaamaan. Malawissa on vielä paljon alkukantaista voimassa olevaa tietoa ja taikauskoa. Ne ovat asioita, joita ei kannata täällä vähätellä vaikka en suoranaisesti uskokaan, että olisimme täällä jotenkin sen suhteen vaarassa.\nTaksimatka kesti noin puoli tuntia, ja olin niin väsynyt, että siitä ei jäänyt ihan selviä muistikuvia. Muistan kuitenkin kauhistelleeni ikkunanäkymää, että tuollako me joudumme kohta itsekin kävelemään ehkä hieman pelottaviltakin näyttävien ihmisten joukossa. Varsinaisia kävelyteitä ei ollut vaan ajoradan vierellä oli hiekkaa, ojia tai jonkinlaista piennarta missä ihmiset sitten kävelivät. Pystyin aistimaan pölyn ikkunan läpi, tai sitten taksin ikkuna falskasi. Talot olivat matalia, korkeintaan kolmikerroksisia ihan kaupungin keskusta mukaan lukien. Kaikki oli rähjäistä ja likaisen oloista. Varsinkin tienpientareet olivat täynnä roskia ja erityisesti sinisiä muovipusseja lojui pitkin poikin, sata- ellei tuhatmäärin per katselusuunta. Myöhemmin selvisi, että melkein kaikki kaduilta ostettavat ruoat kuten hedelmät, munkit (nam) ja muut bakelsit, niin suolaiset kuin makeat, myydään pienissä sinisissä pusseissa, ja ne päätyvät näköjään kaikki sitten samaan paikkaa, kadulle. Ja niitä myydään muuten paljon. Suoraan sanottuna kamalan näköistä.\nSiellä täällä nousi myös pieni savupatsas joko jostain kojusta tai ihan vain kadunkulmasta maasta. Kojuissa todennäköisesti tehtiin isoilla wokkipannuilla ruokaa, mutta muista savuista en silloin tiennyt, mistä ne johtuisivat. Palomiehenä kiinnitin niihin varmaan enemmän huomiota, mutta kyllä se Heliäkin taisi ihmetyttää. Anna nukkui, joten hän ei ihmetellyt mitään. Noel taisi kysyä vasta ensimmäisen kerran klassikkokysymyksen perillä olosta, mutta en osannut siihen vastata, ja Niila seisoi etupenkkien välissä ja katseli ihmeissään missä ollaan. Olimme matkalla Lilongwen keskustaan, Kiboko Town Hotelliin.\nEn oikeastaan erottanut milloin tultiin “keskustaan”, maisema näytti alkua lukuun ottamatta melko samalta koko matkan. Mutta siinä se sitten oli, ensimmäinen yöpaikkamme, Kiboko Town Hotel. Olin nähnyt joitain kuvia katukuvasta hotellin edustalta, eikä ne mairitelleet, mutta näkymä kyllä yllätti silti. Oltiin muuten melko köyhissä oloissa nyt. Ei se oikeastaan näyttänyt hotellilta vaan ihan vaan talolta, ränsistyneeltä talolta. Kuoppainen ja halkeillut asfaltti ohitti talon oikein sujuvasti ja antoi autoille jonkinlaisen parkkipaikan, pääsääntöisesti kolhiintuneille ja pölyisille autoille, mutta joukossa oli myös muutama iso ja kiiltävä maasturikin.\nEnsimmäinen asumuksemme, Kiboko Town Hotel.\nKirjautuminen hotelliin sujui vaivattomasti, booking.com oli toiminut. Palasin perheeni luokse ja ensimmäinen hotellihuoneemme avautui meille kaikessa karuudessaan. Iso huone yksinkertaisilla helisevillä ikkunoilla, kiiltävällä punaisella maalilla maalattu betonilattia, jonkinlainen sohva kulahtaneilla verhouksilla, parisänky prinsessamaisella verhokatoksella… Verhokatoksella ei ollut mitään tekemistä prinsessojen kanssa, se oli tietysti hyttysiä varten. Sohvan kulahtaneisuus tuntui aluksi ehkä vastenmieliseltäkin, mutta ajan saatossa kulahtaneisuuteen tottui. Täällä on kaikki kulahtanutta, kaikki! Huoneen perällä oli ovi kylpyhuoneeseen, joka oli… ihan kohtuullinen päällepäin. Lavuaari tosin vuosi lattialle ja sinne jäi aina iso lätäkkö. Suihkusta tuli vettä mutta ei sitä oikein suihkuksi voinut kutsua. Pönttö oli kellertynyt, mutta toimi vaikkakin äänekkäästi.\nKiboko Town Hotel on paikallisille hienoa tasoa mutta meille… no, me pärjätään kyllä. Eihän me millekään luxuslomalle oltukaan tulossa vaan katsomaan köyhyyttä ja oppimaan olemaan! Ja nythän meillä on asiat vielä hyvin👍. Aika nopeasti pistettiin tavaroita paikoilleen ja painuttiin sisäpihan ravintolabaariin. Ihan siisti pikku ulkoilmaterassi ja pojillekin pieni leikkipaikka. Safariauton kori oli rakennettu kiipeilytelineeksi josta oli liukumäki katolta alas. Ja muutama keinuhevonen tai –possu tai mikä lie. Kiikkulautakin oli mutta Suomessa siitä olisi pitänyt tehdä lastensuojeluilmoitus jos antaa lapsen kiikkua siinä. Meidän pojat tosin kiikkui siinä ihan mallikkaasti.\nKibokoKiikkuLinkki pieneen videoon!\nMe otettiin Helin ja Annan kanssa oluet. Tarjolla oli oikeastaan vain Carlsbergiä, ja suurina olutmaistelijoina, suorastaan hifistellijöinä, olutjätin vetiset olutjuomat olivat Helille ja mulle pieni pettymys, mutta tilanteeseen nähden se maistui kuitenkin hyvälle, ja sammutti janon. Pitkä matka oli takana, ja olimme väsyneitä, mutta olimme perillä, olut kädessä. Emmekä siinä vaiheessa tienneet, ettemme muuta tulisi oikeastaan juomaankaan. Fiilis oli melkoisen hyvä.\nMeillä oli kuitenkin vielä tehtävää. Halusimme löytää kaupan ennen pimeää, jotta saisimme huoneeseen vähän juotavaa ja syötävää. Niinpä lähdimme oluiden jälkeen kadulle. Kun astuin siitä portista ensimmäisen kerran ulos, tuli tunne, että kaikki hidastui ja lopulta pysähtyi, ja kaikki vain tuijotti meitä. Hetken luulin, että olimme astuneet uusimpaan Matrix-elokuvaan. No, väsymyksellä oli varmasti osuutensa eikä kaikki tietystikään pysähtynyt, mutta kaikki kyllä tuijotti meitä. Niila istui mun olkapäillä, ja meistä tuli lopulta ihan tavaramerkki Lilongwen kaduilla. Olin päätä pidempi kuin keskiverto malawilainen, ja Niila vielä siellä ylhäällä yli kahdessa metrissä. Saatoin olla jopa pelottavan näköinen jollekin taikauskoiselle paikalliselle.\nAinuttakaan valkoihoista ei näkynyt koko ensimmäisellä kävelyreissulla. Ja 5 ja 3 vuotiaat valkoiset pojat taisivat olla vieläkin harvinaisempi näky. Kukaan ei sanonut mitään mutta kaikki kyllä tuijotti aivan avoimesti ja häpeilemättä. Ehkä vähän ärsyttävääkin. Löysimme Shoprite nimisen kaupan ihan muutaman korttelin päästä. Päällepäin hyvin länsimaalainen kauppa isoine valomainoksineen. Sisältä se oli kuin iso S-market ja hyllyiltä löytyi kyllä ihan kaikkea mitä tarvitsee. Tai jos ei jotain tiettyä löytynyt, niin jotain korvaavaa kuitenkin. Ainoastaan oluessa oli melko heikko valikoima ja kaikki lagereita, mikä tietysti janoon ihan mukiin menevä vaihtoehto. Kaikki oli myös kohtuullisen halpaa, ainoastaan kaukaa Euroopasta tuodut tuotteet saattoivat olla todella kalliita.\nLöysimme kuitenkin vettä, olutta ja vähän syötävääkin, ja saimme maksettua kortilla, mikä oli hyvä tieto. Kortilla maksaminen on tosin ihan oma juttunsa, ja kuvailenkin sitä joskus myöhemmin tarkemmin. Kävelimme takaisin ja lukittauduimme hotellihuoneeseen odottelemaan auringonlaskua, mikä tulikin nopeasti kuuden jälkeen. Olimme rättiväsyneitä kaikki. Käytiin pesuilla ja sujahdettiin kaikki neljä samaan leveään parisänkyyn, hyttysverhon alle. Annalla oli luonnollisesti oma huoneensa ja hän sujahti siis sinne. Luin pojille iltasaduksi Miinaa ja Manua, joita olimme ottaneet muutaman mukaan. En tiedä paljon kello oli, mutta sammuimme kaikki melkein yhtä nopeasti kuin taskulamppu, jonka valossa satuja yleensä luimme. Hyttysverkkojen alta ei jaksanut enää lähteä mitään valokatkaisijoita painelemaan, siksi fikkari. Ensimmäinen päivä Aprikassa oli kääntynyt ensimmäiseksi yöksi.\nPrevious Post4. The Start (19.8.)\nNext Post6 Pieni alaston poika (21.8.)\nSilja 12 tammi 2019 Vastaa\nNäitä on mukava lueskella. Kiitos, että avaat matkanne tarinaa meille muillekin! Mietiskelin usein syksyn aikana, että kuinkahan se Heli perheineen ja Anna siellä Afrikassa pärjäävät? Olen siis näiden rohkeiden leidien opiskelukaveri.\nMR 12 tammi 2019 Vastaa\nKiitos kommentista. Maanantaiaamuna saadaan lisää vauhtia!\nTuula 14 tammi 2019 Vastaa\nTerveisiä vaan Helille täältä Ylöjärveltä toivottelee entinen työkaveri\nMR 14 tammi 2019 Vastaa\nKiitos, terveiset menivät perille!


Rally Trophy –sarja käynnistyy Hankasalmelta\nRally Trophy -sarja avataan tulevana lauantaina Hankasalmen seudun teillä ajettavalla Revontuli-rallilla. Sarjan pisteistä on lähdössä ajamaan hienosti 36 kilpailijaparia.\nHallitseva mestari Pasi Laaksomaa on mukana jälleen, hänen lisäkseen viime kauden kärkiviisikosta mukana on ainoastaan Tomi Huttunen.\nV1600 luokissa junioreiden puolella taso tulee olemaan erittäin kova. Kaikki viisi ensimmäistä lähtijää voidaan suoraan laskea kukin laskea voittajasuosikeiksi; Tommi Mäkinen, nuorista noussut Joonas Huovinen, Santeri Kotamäki, Tomi Huttunen ja Tuomo Vanhala. Toki yllättäjiä löytyy aina, muun muassa viime vuonna pari luokkavoittoa napsinut Teemu Varjo. Yleisen luokan puolella kärsitään pientä osallistujapulaa, mutta Sami Juusonen ja Jarmo Mäkelä varmasti yrittävät kiusata junioreita vauhdillansa.\nAlle 1400 kuutioissa, junioreista löytyy paljon uusia nimiä, mutta muutama vanha tuttukin. Ensimmäisenä lähtevä Riku Rantasalo lienee lievä ennakkosuosikki, kalusto on päivittynyt pykälää tuoreempaan Volkswagen Poloon joka huhujen mukaan koki hieman kovia ensitesteissä… Tiukamman vastuksen antanevat viime kausien näyttöjen perusteella Julius Halonen ja Janne Luhtanen. Yllätysmahdollisuutta löytyy pohjanmaan pojilta, Miro Pihlajamäki sekä Markus Latvanen.\nJos junioreiden puolella oli muutoksen tuulia, niin yleisestä löytyy pelkästään tuttuja menestyjiä. Mestareitakin löytyy kaksi kappaletta, hallitseva mestari Pasi Laaksomaa sekä vuoden 2014 mestari Juha Karkia. Sami Sarjula, Kimmo Järvisalo ja Jere Paananen kaikki omaavat myös vuosien varrelta TOP-5 sijoituksia. Jani Laaksonen ja Mikke Yrjölä eivät tule edellä mainittuja päästämään helpolla, todisteita siitäkin on olemassa.\nRevontuli- rallissa ajetaan viisi erikoiskoetta, yhteispituudeltaan noin 60 kilometriä. Ensimmäinen kilpailija lähtee reitille 11.01 ja maaliin ensimmäistä odotellaan neljän aikoihin. Online-tulokset löytyvät Ajaksilta, http://www.ajaksi.fi/ .


Uudenmaan kirjastojen verkkosivut | Alueellinen kehittämistehtävä\nInfovaikuttamisen työpajat: Näin pääset alkuun Wikipediassa 29.8.2022\n29.8.2022 klo 12:00–16:00\nKEHU-kahvit: Kerro, kerro kirjani\n1.9.2022 klo 13:00–14:00\nTutkittua! Yleiset kirjastot päätöksenteon kohteena 6.9.\n6.9.2022 klo 13:00–14:00\nTaulukkokuumetta syksyyn – Kirjastolaisen Excel ja Word\n8.9.2022 klo 12:00–15:00\nAutathan meitä kehittämään verkkosivuamme?\nNäkyykö kirjaston arvo päättäjille?\nTunnetusti kirjastolainen venyy ja paukkuu. Entistä enemmän on venytty ja joustettu parin viimeisen koronavuoden aikana. Eri instanssien määräämät rajoitukset ovat vaikuttaneet kirjastojen toimintaan ...\n30 kesäkuun, 2022 No comment\nOsaamiskeskustelut kirjastoille – varaa aikasi!\nAloitamme uuden osaamisen kehittämismenetelmän nimeltä Osaamiskeskustelut. Keskustelut toteutetaan työpajamaisina paikan päällä kirjastossa ja osallistujamäärää voidaan rajata kirjaston koosta ja tarp...\n22 kesäkuun, 2022 No comment\nKesän uutiskirje on ilmestynyt! Lue kesän ajankohtaisista asioista, vastaa kyselyihimme ja varaa aika osaamiskeskusteluun. Kerromme myös syksyn koulutustarjonnasta....\n14 kesäkuun, 2022 No comment\nAKE Porvoon uutiskirje\nKesän uutiskirje on ilmestynyt! Lue kesän ajankohtaisista asioista, vastaa kyselyihimme ja varaa aika osaamiskeskusteluun. Kerromme myös syksyn koulutustarjonnasta.\nUutiskirje on jälleen ilmestynyt! Esittelyssä on seuraava arjen sankari ja kerromme lisää mm. kirjastofillaroinnista ja syksyn koulutuksista.\nLue tuore uutiskirje! Tämän vuoden kolmannessa uutiskirjeessä AKE:n puput kertovat tarkemmin toukokuussa järjestettävistä livetilaisuuksista ja Kirjastot ja Ukraina-tietoiskusta. Arjen sankarina esitt\nArjen sankareita Uudellamaalla: Sani Kuosmanen\nArjen sankareita -sarjassa esitellään Uudenmaan kirjastolaisia ja avataan heidän arkeaan omassa kirjastossaan. Tällä kertaa tutustumme Sani Kuosmaseen Tuusulan kirjastosta. Kuka olet ja mitä teet? He\nAKE Porvoon kehitysvammaisen kirjasto webinaarissa saatiin tietoa kehitysvammaisuudesta, kehitysvammaisen kirjastonkäyttäjän kohtaamisesta ja palvelutarpeista sekä päästiin pohtimaan miltä oman kirjas\nArjen sankareita Uudellamaalla: Carola Sundström\nArjen sankareita -sarjassa esitellään Uudenmaan kirjastolaisia ja avataan heidän arkeaan omassa kirjastossaan. Tällä kertaa tutustumme Carola Sundströmiin Kirkkonummen kirjastosta. Kuka olet ja mitä t


11.07.2017 11.07.2017 - ja seksitreffit nainen seksi ilmoitukset - 1 kommentti\nHyväksyn myös vastaanottavani uutiskirjeitä, tilipäivityksiä, ilmoituksia ja muiden profiilien yhteydenottoja sähköpostitse osoitteesta. Ota yhteyttä ja järjestetän seksitreffit jo tänä iltana. VictoriaMilanissa dana 22v, estoton blondi valmiina seksihurjasteluihin Tampereen ja Pirkanmaan alueella. Minulla on auto ja voin vierailla luonasi tai voit tulla päiväkahville tai iltapäiväteelle luokseni. Hyväksyn myös vastaanottamaan flirttejä, viestejä, käyttäjätilin päivityksiä, ja erikoistarjouksia pohjautuen mielenkiinnonkohteisiini, joita lähettä Seksi Treffit Turku. Suostun henkilökohtaisten tietojeni prosessointiin kuten asetettu: Yksityisyyden suoja, hyväksyn, käyttäjäehdot ja, jaettu Sivusto ja Seksi Treffit Turku, olen lukenut ja hyväksyn seuraavat käyttöehdot: Yksityisyyden suoja. 13:57 #450, hei, olen kaunis Pirkanmaalla asuva nainen ja etsin seksiseuraa lähialueilta, kuten Akaa. Halutessasi voit myös katsoa kaikki Suomen panotreffit ja tustua myös muiden paikkakuntien tarjontaan). Laita viestiä ja tavataan jo tänän. Olen valmiina naimaan vaikka heti.\nSeksitreffit - Seksiseuraa: Seksitreffit nainen seksi ilmoitukset\nMinä olen hoikka, naisellinen, seksitä nauttiva, kuuntelutaitoinen ja keskustelutaitoinen tavallinen suomalainen nainen. Laita viestiä jo tänän! VictoriaMilanissa tytti 29v, tamperelainen mimmi kaipaa panoseuraa 25 vuotiaista miehistä. Tykkän isosta Sovi treffit.\nSeksikäs nainen etsii: Seksitreffit nainen seksi ilmoitukset\nVictoriaMilanissa maj 26v, aasialainen tyttö kaipaa seuraa vanhemmista miehistä, joilla on työkalut kunnossa ja kunto kestä. Tälle sivulle listaamme tasaisin väliajoin parhaat ilmoitukset, jotta sinä voit löytä seksitreffit Tampereelta entistä helpommin. Ilmoitusten joukosta löydät useita hyvännäköisiä naisia ja kuumia miehiä, jotka ovat valmiita lähtemän seksitreffeille kanssasi.\nSeksitreffit nainen seksi ilmoitukset - Kaunis nainen\nKun olet löytänyt mielenkiintoisen ilmoituksen, niin tee tili ja ota häneen suoraan yhteyttä. Mikän ei ole liian tuhmaa minulle Tapaa Hanna. Tutustu ilmoituksiin siis heti ja järjestä seksitreffit Tampereelta! Olemme listanneet viimeisimmät ilmoitukset parhaista treffipalveluista, jonne voit tehdä ilmoituksen alta tilin joko ilmaiseksi tai alennettuun hintaan. Arvostan, jos olet hyvässä fyysisessä kunnossa.\nSeksitreffit nainen seksi ilmoitukset - Seksitreffit mobiili\nTampereella asuu reilusti nuoria ja kokeilunhaluisia naisia ja miehiä, joten yöelämässä ei ikinä tule tylsä. VictoriaMilanissa piia 34v, xXL nainen etsii hyväkuntoista miestä Tampereelta. Victoria Milanissa koko Suomen kiimapillu orgasmi ilman siemensyöksyä ilmoitukset tampereella naidaan enemmän kuin missän, tampere on tunnetusti Suomen seksipäkaupunki ja seksitreffit eivät ole ikinä ongelma. Kaikki jäsenet ja sivustolla esiintyvät henkilöt ovat osoittaneet meille olevansa vähintän 18-vuotiaita). Etsin seuraa rajuotteisista 25-35 vuotiaista miehistä lähiseudulta. Voit etsiä palvelun kautta itsellesi sopivaa seuraa suoraan, jonka ansiosta sinun ei tarvitse turhaan rekisteröityä kymmeniin eri palveluihin. Ota yhteyttä viestillä niin saat kuvani ja numeroni niin voimme sopia tarkemmin. Iida 28v, seuraa oikeasti miehekkäistä miehistä kiitos. Sivuston kautta löydät itsellesi panoseuraa helposti ja vaivattomasti. Haluatko tavata panotreffien merkeissä Tampereella? Tampere ja Pirkkala ovat Suomessa niitä harvoja paikkoja, jossa edes vanhempien miesten tai naisten ei tarvitse turvautua maksulliseen seuraan. Olen lukenut, sännöt ja ehdot, Yksityisyyskäytännön. VictoriaMilanissa piia 24v, kuuma blondi etsii seuraa nuoremmista miehistä Tampereella. Tykkän sitomisesta ja rankemmista leikeistä Tapaa Tytti. Isorintainen nainen tarvitsee seuraa alle 30-vuotiaista miehistä, joilla on riittävän iso kalu alakerrassa Tapaa Elina. VictoriaMilanissa hanna 27v, mimmi Tampereelta etsii kokeilunhaluista panoseuraa hyväkuntoisista miehistä. Tykkän ottaa suihin ja tulla otetuksi lujaa! Seksitreffit tarjoaa sinulle mahdollisuuden etsiä seksiseuraa naisista ja miehistä ympäri Suomen hallinnoi, tämä verkkosivusto sisältä aikuisille tarkoitettua materiaalia. Käydän vaikka kahvilla ja, jos synkkaa, niin siirrytän meille Tapaa Piia. VictoriaMilanissa mirkku, 29v 29 vuotias neitokainen etsii panoseuraa Tampereelta. Victoria Milanissa fanni 31v, kokeilunhaluinen tyttö etsii panoseuraa vanhemmista miehistä Turun, Tampereen tai Helsingin alueelta. Itse olen varattu, joten tapaamiset hyvin satunnaisia. VictoriaMilanissa viivi 29v, panotreffit Tampereella tai jotain muuta hauskaa?\nNoin seksitreffit nainen seksi ilmoitukset\nNäytä kaikki viestit seksitreffit nainen seksi ilmoitukset →\nKommentti “Seksitreffit nainen seksi ilmoitukset”\nseksitreffit nainen seksi ilmoitukset sanoo:\n12.07.2017 at 04:33\nSeksitreffit.org 2017 Luo oma profiili. Ilmoita asiattomat ilmoitukset ylläpidolle poistamista. Seksiseuraa ja treffiseuraa aikuiseen makuun..\ncam xxx rentoutushieronta\nnaiset etsivät miehiä seksiseuraa rovaniemi\niskuritreffit seksiseuraa oulusta\nSeksitreffit nainen seksi ilmoitukset päälle Seksitreffit nainen seksi ilmoitukset


HE 301/2010 - Hallituksen esitykset - FINLEX ®\nOlet tässä: Finlex › Hallituksen esitykset › 2010 › HE 301/2010\nHallituksen esitys Eduskunnalle laiksi Tekes – teknologian ja innovaatioiden kehittämiskeskuksesta annetun lain muuttamisesta\nTekes – teknologian ja innovaatioiden kehittämiskeskuksesta annettua lakia ehdotetaan muutettavaksi siten, että kehittämiskeskus voi kilpailuttaa julkisista hankinnoista annettua lakia noudattaen tavaran- ja palveluntuottajat niiden pienten ja keskisuurten yritysten puolesta, jotka saavat kehittämiskeskukselta rahoitusta tutkimus-, kehittämis- tai innovaatiotoimintaan. Muutoksen myötä kehittämiskeskukselta yli puolet hankinnan arvosta rahoitusta saanut pieni tai keskisuuri yritys voisi valita hankinnan toteuttajaksi toimittajan, jonka kehittämiskeskus on kilpailuttanut. Kilpailutuksessa noudatetaan hankintalakia ja hankintamenettelyyn osallistuneita kohdellaan tasapuolisesti ja syrjimättömästi sekä kilpailutuksessa toimitaan avoimesti.\nLisäksi Tekes – teknologian ja innovaatioiden kehittämiskeskuksesta annettuun lakiin ehdotetaan tehtävän kehittämiskeskuksen hallitusta koskevia muutoksia. Muutoksen myötä hallituksesta käytettäisiin nimitystä johtokunta, sen toimikausi lyhenisi kolmeen vuoteen ja kokoonpano muuttuisi. Lisäksi johtokunnan roolia selkeytettäisiin.\nTekes – teknologian ja innovaatioiden kehittämiskeskus (jäljempänä kehittämiskeskus) on Suomen merkittävin julkinen tutkimus-, kehittämis- ja innovaatiotoiminnan rahoittaja. Yrityksille suunnatun rahoituksen tavoitteena on kannustaa yrityksiä lisäämään tutkimus-, kehittämis- ja innovaatiotoimintaansa ja näin luomaan uutta osaamista ja innovaatiota. Rahoituksella edistetään myös verkottumista, jonka kautta innovaatiotoiminnan vaikutukset leviävät laajalle yhteiskuntaan ja talouselämään ja tukevat tuottavuutta ja talouden kasvua. Viime kädessä kehittämiskeskuksen rahoituksen vaikutukset näkyvät kansalaisten ja ympäristön hyvinvoinnissa.\nKehittämiskeskuksen yrityksille suuntaama kokonaisrahoitus vuonna 2009 oli noin 330 miljoonaa euroa. Tästä rahoituksesta kohdistui noin 7 prosenttia eli runsaat 20 miljoonaa euroa päätöksiin, joissa tukitaso on yli 50 prosenttia. Tällaiset päätökset koskevat tutkimus-, kehittämis- ja innovaatiotoiminnan rahoituksesta annetun valtioneuvoston asetuksen mukaisia tukimuotoja. Näitä ovat rahoitus nuorille innovatiivisille yrityksille ja rahoitus innovaatiotoiminnan neuvontapalveluihin ja innovaatiotoimintaa tukeviin palveluihin. Näissä tukimuodoissa tukitaso on enintään 75 prosenttia. Lisäksi kehittämiskeskus tekee vuosittain joitakin kansainvälisten yhteishankkeiden valmisteluun ja kansainväliseen yhteistyöhön liittyviä päätöksiä, joissa tukitaso on 65 prosenttia.\nNuorella innovatiivisella yrityksellä tarkoitetaan tässä esityksessä pientä yritystä, jonka merkitsemisestä kaupparekisteriin on kulunut alle kuusi vuotta tuen myöntämisajankohtaan mennessä ja jonka tutkimus- ja kehittämistoiminnan kustannukset ovat vähintään 15 prosenttia sen kaikista liiketoiminnan kuluista vähintään yhtenä vuonna tuen myöntämistä edeltävistä kolmesta vuodesta.\nJulkisten hankintojen sääntelyn tavoitteena on tehostaa julkisten varojen käyttöä siten, että käytettävissä olevilla rajallisilla resursseilla pystytään hankkimaan laadultaan par-haita tuotteita ja palveluja. Samalla avataan julkisten hankintojen markkinat koko yhteisön alueella muista jäsenvaltioista tulevalle kilpailulle. Tavoitteena on lisäksi julkisten palvelujen tehostaminen ja laadun parantaminen sekä talouden kasvun, kilpailukyvyn ja työllisyyden edistäminen. Hankintalainsäädännön periaatteiden mukaan julkisissa hankinnoissa on käytettävä hyväksi olemassa olevat kilpailuolosuhteet, kohdeltava hankintamenettelyn osallistujia tasapuolisesti ja syrjimättä sekä toimittava avoimesti ja suhteellisuuden vaatimukset huomioon ottaen.\nKehittämiskeskuksesta annettua lakia (717/2008) ehdotetaan muutettavaksi siten, että kehittämiskeskus voisi kilpailuttaa julkisista hankinnoista annetun lain säännöksiä noudattaen tavaran- ja palveluntuottajat niiden pienten ja keskisuurten yritysten puolesta, jotka saavat kehittämiskeskukselta rahoitusta tutkimus-, kehittämis- tai innovaatiotoimintaan. Muutoksen myötä kehittämiskeskukselta rahoitusta yli puolet hankinnan arvosta saanut pieni tai keskisuuri yritys voisi valita suoraan hankinnan toteuttajaksi toimittajan, jonka kehittämiskeskus on kilpailuttanut.\nTyö- ja elinkeinoministeriö vastaa hallinnonalansa virastojen ja laitosten ohjaamisesta. Tähän tarkoitukseen ministeriöllä on käytettävissään erilaisia ohjauskeinoja, joista yksi on hallitus- ja johtokuntatyö. Hallitus- ja johtokuntatyöllä tuetaan viraston ohjaamista ja johtamista. Työ- ja elinkeinoministeriössä on päätetty ottaa käyttöön yhtenäiset periaatteet ja menettelytavat virastojen hallitus- ja johtokuntatyöhön. Periaatteiden ja menettelytapojen yhtenäistäminen edellyttää myös niitä koskevien säännösten yhtenäistämistä.\nKun yritys saa hankinnan tekemistä varten tukea yli puolet hankinnan arvosta kehittämiskeskukselta, tulee siitä hankintalain 6 §:ssä tarkoitettu hankintayksikkö, joka on velvollinen noudattamaan hankintalakia.\nKehittämiskeskus myönsi vuonna 2009 rahoitusta, jossa tukitaso oli yli 50 prosenttia, noin 200 yritykselle käyttäen nuorten innovatiivisten yritysten rahoitusta ja innovaatiotoiminnan neuvontapalveluihin ja innovaatiotoimintaa tukeviin palveluihin tarkoitettuja rahoitusmuotoja. Rahoituspäätökset kohdistuivat pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Ostettaviin palveluihin kohdistuvan tuen määrä oli arvioilta yhteensä noin 8 miljoonaa euroa. Yksi tukipäätös sisältää tavallisesti 1—3 erillistä hankintaa, joista osa ylittää hankintalain kansallisen kynnysarvon. Tällöin hankinnan tekijän, eli näissä tapauksissa pienen- ja keskisuuren yrityksen, on noudatettava hankintalakia ja sen kilpailuttamismenettelyjä.\nTekes – teknologian ja innovaatioiden kehittämiskeskuksesta annetun lain 5 ja 6 §:ssä säädetään kehittämiskeskuksen hallitusta koskevista asioista. Lain 5 §:ssä on säännökset hallituksen nimittämisestä, toimikauden kestosta ja kokoonpanosta. Valtioneuvosto nimittää hallituksen neljäksi vuodeksi kerrallaan. Hallitukseen kuuluu kehittämiskeskuksen pääjohtaja ja enintään 10 muuta jäsentä, joista yhden tulee olla kehittämiskeskuksen henkilöstön keskuudestaan valitsema. Lain 6 §:ssä säädetään kehittämiskeskuksen hallituksen tehtävistä.\nJulkisia hankintoja koskeva lainsäädäntö on pääsääntöisesti hyvin toimiva kokonaisuus. Perinteisten hankintojen lisäksi se tarjoaa suuntaviivoja myös uuden tyyppisten hankintamenettelyjen soveltamiseen mm. silloin, kun kyse on julkisen sektorin tuottavuutta ja palveluiden laatua pitkällä tähtäimellä olennaisesti parantavista innovatiivisista julkisista hankinnoista.\nHankintalaki on pääsääntöisesti tarkoitettu valtion ja kuntien viranomaisten julkisten hankintojen kilpailuttamista varten. Hankintalain 6 pykälän 1 momentin 5 kohdan mukaan hankintayksiköksi katsotaan mikä tahansa organisaatio, jos se saa hankintaa varten yli puolet julkista tukea. Kehittämiskeskuksen yli 50 prosentin tukia myönnetään lähes poikkeuksetta vain pienille ja keskisuurille yrityksille. Kyseinen lainkohta sen nykyisessä muodossa rajoittaa pienten ja keskisuurten yrityksien mahdollisuuksia hyödyntää tutkimus-, kehittämis- ja innovaatiotoimintaan kohdennettavaa pienimuotoista joustavaa rahoitusta, koska hankintamenettely koetaan raskaaksi toteuttaa. Tällaisilla tukimuodoilla on kuitenkin ratkaiseva rooli innovaatiotoiminnan laajentamisessa yhä suurempaan joukkoon pieniä ja keskisuuria yrityksiä.\n3.1 Yleiset tavoitteet\nEsityksen tavoitteena on yksinkertaistaa ja keventää kehittämiskeskuksen ohjelmaluontoisissa kehittämishankkeissa olevien pienten tai keskisuurten yritysten hankintamenettelyjä sellaisissa hankinnoissa, joihin liittyy kehittämiskeskuksen rahoitusta yli puolet hankinnan kohteen arvosta.\nKehittämiskeskuksella olisi mahdollisuus kilpailuttaa tavaran- ja palveluntuottajat niiden pienten ja keskisuurten yritysten puolesta, jotka saavat kehittämiskeskukselta rahoitusta yli puolet hankinnan arvosta. Kilpailutuksen jälkeen yritykset voisivat tehdä suorahankintoja kehittämiskeskuksen kilpailuttamalta palveluntarjoajalta. Tarve tällaiseen menettelyyn liittyy erityisesti kehittämiskeskuksen Vigo-yrityskiihdyttämöohjelmaan.\nVigo-yrityskiihdyttämöohjelma on vuonna 2009 työ- ja elinkeinoministeriön yhdessä kehittämiskeskuksen ja Veraventure Oy:n kanssa käynnistämä uusi aktivointimenettely, jolla pyritään vauhdittamaan nuorten innovatiivisten yritysten kasvua ja lisäämään niiden sijoituskelpoisuutta. Yritys tekee sopimuksen ohjelmaan valitun kiihdyttämöyrityksen kanssa saadakseen siltä kasvuun ja kansainvälistymiseen tarvittavia palveluja. Kehittämistoimenpiteiden kohteena oleva yritys käyttää näiden palvelujen maksamiseen kehittämiskeskuksen myöntämää tukea.\nVigo-yrityskiihdyttämöohjelman julkinen rahoitus muodostuu pääasiallisesti kehittämiskeskuksen nuorten innovatiivisten yritysten rahoituksesta ja Veraventure Oy:n pääomarahoituksesta. Ohjelmaan hyväksyttyjä kiihdyttämöitä on tällä hetkellä kuusi ja ne toimivat valituilla toimialoilla. Kiihdyttämöyritykseltä ostamansa palvelun lisäksi Vigo-ohjelman ja nuorten innovatiivisten yritysten rahoituksen piirissä olevat yritykset tekevät hankintoja myös muilta palveluntarjoajilta.\nEsitys merkitsisi, että kehittämiskeskus voisi kilpailuttaa yritysten puolesta Vigo-ohjelman ja vastaavien muiden ohjelmien tapauksissa tarvittavat ulkoiset palvelut. Tämä helpottaisi yritysten osallistumista asianomaisiin ohjelmiin ja takaisi laadukkaan kilpailutuksen palveluntarjoajista.\nKehittämiskeskuksen hallitukseen kohdistuvien säännösten muuttamisen tarkoituksena on selkeyttää kehittämiskeskuksen johtamista. Esitys selkeyttäisi hallituksen roolia itsenäisenä toimielimenä ja pääjohtajan roolia kehittämiskeskuksen operatiivisena johtajana. Tämän muutoksen tarkoituksena on korostaa ja selkeyttää hallituksen roolia ja tehtäviä tulosohjauksessa suhteessa työ- ja elinkeinoministeriöön ja johtamisessa suhteessa kehittämiskeskuksen operatiiviseen johtoon. Esitys myös parantaisi hallituksen riippumattomuutta, kun pääjohtaja ja henkilöstön edustaja eivät olisi hallituksen jäseniä.\nEsityksessä ehdotetaan, että kehittämiskeskuksesta annettuun lakiin lisätään uusi 3 a §, jossa kehittämiskeskukselle annettaisiin uusi tehtävä. Kehittämiskeskus voisi kilpailuttaa julkisista hankinnoista annetun lain säännöksiä noudattaen tavaran- ja palveluntuottajat niiden pienten ja keskisuurten yritysten puolesta, jotka saavat kehittämiskeskukselta rahoitusta tutkimus-, kehittämis- tai innovaatiotoimintaan. Kehittämiskeskukselta rahoitusta yli puolet hankinnan arvosta saanut yritys voisi edelleen valita hankinnan toteuttajaksi toimittajan, jonka kehittämiskeskus on yrityksen puolesta kilpailuttanut.\nToiseksi kehittämiskeskuksesta annettua lakia ehdotetaan muutettavaksi sen hallitusta koskevien 5 ja 6 §:n osalta. Hallituksesta käytettäisiin jatkossa nimeä johtokunta ja sen toimikausi lyhenisi neljästä vuodesta kolmeen vuoteen. Kokoonpanoa ehdotetaan muutettavan siten, että jäsenmäärä vähenisi nykyisestä kymmenestä jäsenestä vähintään viiteen ja enintään seitsemään jäseneen, joista yksi olisi työ- ja elinkeinoministeriön edustaja. Kehittämiskeskukseen palvelussuhteessa olevaa ei voisi nimittää johtokunnan jäseneksi. Valtioneuvosto nimittäisi johtokunnan jäsenet ja määräisi myös johtokunnan puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan. Kehittämiskeskuksen pääjohtaja toimisi johtokunnassa ratkaistavien asioiden esittelijänä ja henkilöstön edustajalla olisi läsnäolo- ja puheoikeus johtokunnan kokouksissa, mutta he eivät olisi johtokunnan jäseniä.\nEhdotetut lakimuutokset eivät aiheuttaisi muutoksia julkisen tutkimus-, kehittämis- ja innovaatiotoiminnan rahoituksen kokonaiskustannuksiin, eikä sillä sitten olisi välittömiä budjettitaloudellisia vaikutuksia.\nEsityksen tarkoituksena on myös selkeyttää kehittämiskeskuksen johtamista muuttamatta kehittämiskeskuksen hallituksen tai pääjohtajan toimivaltuuksia tai tehtäviä.\nKehittämiskeskuksen rahoitukseen perustuvilla innovaatiopalveluilla edistetään uuden ja uusiutuvan liiketoiminnan syntymistä. Samalla edistetään innovaatio- ja liiketoimintapalvelujen tarjonnan markkinaehtoista kehittämistä.\nValtaosa kehittämiskeskuksen päätöksistä, joissa kilpailuttamiskynnys ylittyy, suuntautuu kooltaan pienille, käytännössä 5—15 henkilön, yrityksille.\nVigo-kiihdyttämöohjelmaan liittyy vuosittain noin 10—15 yritystä, jotka saavat kehittämiskeskuksen rahoitusta yli 50 prosenttia hankkimiinsa palveluihin yksityisiltä palveluntarjoajilta. Kehittämiskeskus voi myöntää enintään yksi miljoonaa euroa yksittäiselle yritykselle EU:n määrittelemää nuorten innovatiivisten yritysten tukea. Yritykset käyttävät tätä rahoitusta ulkopuolisten palvelujen ja osaamisen ostamiseen Vigo-kiihdyttämöyrityksiltä ja muilta palveluntarjoajilta.\nEsitetyt muutokset hankintamenettelyyn tehostaisivat ja nopeuttaisivat yllä mainittujen ja muiden kehittämiskeskuksen ohjelmissa olevien pienten ja keskisuurten yritysten kasvumahdollisuuksia, kun kehittämiskeskus kilpailuttaa palvelun tarjoajat hankintamenettelyä ja hankintalainsäädäntöä noudattaen yritysten puolesta.\nValtioneuvosto on tehnyt periaatepäätöksen hallinnollisten kustannusten ja taakan vähentämisestä. Työ- ja elinkeinoministeriön teettämän tutkimuksen mukaan kansallisista hankintamenettelyistä aiheutuu hankintayksikölle (tässä tapauksessa yrityksille, jotka hankkivat) 3 790 euron hallinnolliset kulut hanketta kohti. Ehdotettu lainmuutos hankintamenettelystä vähentäisi näitä kuluja, ja yrityksen saama tuki voitaisiin kohdistaa tutkimukseen ja tuotekehitykseen.\nJohtokunnan kokoonpanoon ja tehtäviin liittyvillä lakimuutoksilla ei ole suoranaisia yritysvaikutuksia.\nSäädös antaa kehittämiskeskukselle mahdollisuuden kilpailuttaa julkisista hankinnoista annetun lain säännöksiä noudattaen tavaran- ja palveluntuottajat niiden pienten ja keskisuurten yritysten puolesta, jotka saavat kehittämiskeskukselta rahoitusta yli puolet hankinnan arvosta tutkimus-, kehittämis- tai innovaatiotoimintaan ohjelmatyyppisissä aktiviteeteissä, joita edustaa tällä hetkellä Vigo-yrityskiihdyttämöohjelma.\nOn hyvin todennäköistä, että tällä tavoin järjestettynä hankinta tulee paremmin hoidetuksi kuin yritysten itsensä hoitamana, sillä kehittämiskeskus tekee omaan toimintaansa liittyen useita kymmeniä hankintoja vuodessa ja sillä on hankintatoimeen erikoistunut hankintapäällikkö sekä muuta henkilöstöä. Tämä on etu myös tarjoajien kannalta, koska tällöin ne voivat luottaa hankinnan toteutukseen hankintalain mukaisesti.\nEsitys on valmisteltu työ- ja elinkeinoministeriössä. Esityksestä on pyydetty lausunto oikeusministeriöltä, valtiovarainministeriöltä työ- ja elinkeinoministeriön työelämä ja markkinaosaston kilpailupolitiikka ryhmältä, konserninohjausyksiköltä ja sisäiseltä tarkastukselta, korkeimmalta hallinto-oikeudelta, markkinaoikeudelta, Kuntaliitolta, Kilpailuvirastolta, Valtion talouden tarkastusvirasto VTV:ltä, Tekes – teknologian ja innovaatioiden kehittämiskeskukselta, Elinkeinoelämän keskusliitto EK:lta, Hansel Oy:n julkisten hankintojen neuvontayksiköltä, Keskuskauppakamarilta ja Suomen Yrittäjät ry:ltä.\nLausuntojen perusteella on mm. poistettu alkuperäisessä ehdotuksessa ollut pienille ja keskisuurille yrityksille kehittämiskeskuksen hankkeissa ehdotettu kevennetty kilpailutus ja muutokset hankintalakiin.\n3 a §.Kilpailuttaminen pienten ja keskisuurten yritysten puolesta. Pykälän mukaan kehittämiskeskus voisi kilpailuttaa julkisista hankinnoista annettua lakia noudattaen tavaran- ja palveluntuottajat niiden pienten ja keskisuurten yritysten puolesta, jotka saavat kehittämiskeskukselta rahoitusta tutkimus-, kehittämis- tai innovaatiotoimintaan. Kehittämiskeskus ei voi rahoittaa rakennusurakoita, joten niitä muutoksessa ei mainita. Lähtökohtaisesti kehittämiskeskuksen kilpailuttamia palveluita käyttäisivät ne yritykset ja muut yhteisöt, joille kehittämiskeskus myöntää valtioavustuslain (688/2001) 8 §:n nojalla annettujen asetusten mukaista tukea ja joiden tulisi kilpailuttaa muuten hankinnat hankintalain mukaisesti saadessaan tukea yli puolet hankinnan arvosta. Kehittämiskeskuksen tehtävänä olisi myös kilpailutettujen sopimusten ylläpito ja hallinta. Sopimusten ylläpitotehtäviin kuuluu muun muassa sopimusten toteutumisen valvonta, yhteydenpito sopimustoimittajiin ja sopimusten päivittäminen sopimuksen ehtojen mukaisesti.\nPykälässä tarkoitettu kehittämiskeskuksen rooli hankintojen kilpailuttajana tukea saavien yritysten puolesta olisi uusi. Mikäli kehittämiskeskus ei kilpailuttaisi hankintaa säännöksessä tarkoitettujen yritysten puolesta, tulee yritysten kilpailuttaa ne itse.\nPykälän 3 momentissa täsmennettäisiin vielä pienen ja keskisuuren yrityksen määritelmä.\n5 §.Kehittämiskeskuksen johtokunta. Pykälässä säädettäisiin kehittämiskeskuksen johtokunnan nimittämisestä, kokoonpanosta, toimikauden kestosta.\nEhdotetulla lailla muutettaisiin kehittämiskeskuksesta annetun lain 5 §:ää ensinnäkin siten, että kehittämiskeskuksen hallituksesta käytettäisiin nimitystä johtokunta. Työ- ja elinkeinoministeriössä on hyväksytty ja otettu käyttöön hallinnonalan hallitus- ja johtokuntatyösuositus, jonka mukaan virastojen hallituksista ja johtokunnista käytetään jatkossa yhtenäisesti nimitystä johtokunta erotuksena yksityisoikeudellisista hallituksista. Julkisoikeudellisten virastojen johtokunnat eroavat tehtäviltään ja vastuiltaan yksityisoikeudellisista hallituksista.\nPykälän 1 momentissa säädettäisiin johtokunnan nimittämisestä, toimikauden kestosta ja kokoonpanosta. Johtokunnan jäsenten nimittämistoimivalta säilyisi edelleen valtioneuvostolla, mutta johtokunnan toimikausi lyhenisi kolmeen vuoteen nykyisestä neljästä vuodesta. Toimikauden lyhentämisellä pyritään tukemaan mahdollisuutta reagoida toimintaympäristön muutoksiin entistä nopeammin. Johtokunnan rooli on ohjata, seurata ja valvoa viraston toimintaa ja tuoda laajempaa asiantuntemusta viraston operatiivisen johdon tueksi. Näin ollen toimintaympäristössä tapahtuvien muutosten takia johtokunnan jäsenistöön tarvittava asiantuntemus voitaisiin arvioida kolmen vuoden välein. Johtokunnan jäsen voitaisiin valita myös uudelle toimikaudelle.\nKolmas muutos 5 §:ään koskisi johtokunnan kokoonpanoa. Johtokunnan kokoonpanoa muutettaisiin siten, että jäsenten määrä vähennettäisiin nykyisestä 10 jäsenestä eikä kehittämiskeskukseen palvelussuhteessa olevaa voisi nimittää johtokuntaan. Johtokuntaan nimitettäisiin vähintään viisi ja enintään seitsemän jäsentä, joista yhden tulee olla työ- ja elinkeinoministeriön edustaja. Kehittämiskeskukseen palvelussuhteessa olevaa henkilöä ei voisi nimittää johtokunnan jäseneksi.\nJohtokunnan kokoonpanossa ja jäsenten määrässä on otettava huomioon kehittämis-keskuksen koko. Johtokunta tulee pitää toimivana ja tehokkaana ottaen huomioon yksikön koko ja yhteiskunnallinen vaikuttavuus.\nKokoonpanossa otetaan huomioon myös selkeän tulosvastuujaon korostuminen. Johtokunnan jäseniksi valittaisiin kehittämiskeskuksen ulkopuolisia asiantuntijoita, jotka edustavat laajasti viraston toimialan ja siihen liittyvän toiminnan tuntemusta sekä asiakas- ja sidosryhmien näkemystä. Johtokunnan jäsenet tuovat kehittämiskeskuksen operatiivisen johdon tueksi laaja-alaista näkemystä ja kokemusta viraston ulkopuolelta. Johtokunnan jäsenet eivät ole johtokunnassa edustamiensa tahojen edunvalvojia, vaan ohjaavat, seuraavat ja valvovat kehittämiskeskuksen toimintaa innovaatioympäristön ja -toiminnan asiantuntijoina.\nPääjohtaja vastaisi edelleen kehittämiskeskuksen operatiivisesta johtamisesta ja toimisi siten johtokunnassa ratkaistavien asioiden esittelijänä, mutta ei olisi johtokunnan jäsen. Esityksellä on tarkoitus selkeyttää johtokunnan roolia itsenäisenä toimielimenä. Tämän vuoksi ei ole tarkoituksenmukaista, että kehittämiskeskuksen pääjohtaja, joka vastaa viraston operatiivisesta johtamisesta, valmistelee johtokunnassa päätettävät asiat ja johtokunnan jäsenenä olisi vielä ratkaisemassa esittelemiään päätöksiä. Koska pääjohtaja esittelijänä valmistelee johtokunnassa ratkaistavat asiat ja vastaa päätösten täytäntöönpanosta, jää hänelle edelleen vastuu kehittämiskeskuksen operatiivisesta toiminnasta.\nPykälän 2 momentissa säädettäisiin henkilöstön edustajan asemasta johtokunnassa. Henkilöstön keskuudestaan valitsemalla edustajalla olisi läsnäolo- ja puheoikeus johtokunnan kokouksissa lukuun ottamatta nimitysasioita. Henkilöstön läsnäolo- ja puheoikeudella halutaan turvata henkilöstön edustaminen ja kuuleminen sekä kehittämiskeskuksen oman asiantuntijuuden huomioiminen. Henkilöstön vaikutus- ja osallistumismahdollisuuksia ei ole tarkoitus heikentää ja siksi henkilöstön edustajalla olisi jatkossa läsnäolo- ja puheoikeus johtokunnan kokouksissa. Henkilöstön edustajaa ei kuitenkaan valittaisi johtokunnan jäseneksi, jotta hän ei joutuisi vastuuseen johtokunnan tekemistä päätöksistä, jotka voivat olla hyvinkin merkittäviä ja laajavaikutteisia. Nimitysasioissa henkilöstön edustaja ei voisi olla läsnä, koska ei ole tarkoituksenmukaista, että henkilöstön edustaja pääsisi mahdollisesti vaikuttamaan oman esimiehensä valintaan.\nPykälän 3 momentissa säädettäisiin johtokunnan puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan määräämisestä. Valtioneuvosto määräisi johtokuntaa asettaessaan myös johtokunnan puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan.\n6 §.Johtokunnan tehtävät. Lain 6 §:ssä säädetään hallituksen tehtävistä. Pykälän 1 momenttiin ehdotetaan lisättäväksi johtokunnan roolia koskeva säännös, jonka mukaan johtokunta ohjaa, seuraa ja valvoo kehittämiskeskuksen toimintaa. Tämän muutoksen tarkoituksena on korostaa ja selkeyttää johtokunnan roolia ja tehtäviä kehittämiskeskuksen toiminnan ja operatiivisen johtamisen ohjaajana ja valvojana.\nLisäksi pykälän muihin momentteihin esitetään muutoksia, jotka johtuvat toimielimestä käytettävän nimen muuttumisesta.\nTekes – teknologian ja innovaatioiden kehittämiskeskuksesta annetussa valtioneuvoston asetuksessa (1146/2008) säädetään tarkemmin kehittämiskeskuksen johtokunnan tehtävistä, päätösvallasta ja asioiden ratkaisemisesta. Lain 5 ja 6 §:iin ehdotettujen muutosten takia myös kehittämiskeskuksesta annettuun valtioneuvoston asetukseen on tehtävä vastaavat muutokset.\nLaki ehdotetaan tulemaan voimaan 1 päivänä maaliskuuta 2011.\nKehittämiskeskuksen hallitus, joka on asetettu toimikaudeksi 26.6.2007—25.6.2011, jatkaisi toimikautensa loppuun ja siihen sovellettaisiin sen asettamishetkellä voimassa olleita säännöksiä. Uusi toimielin, johtokunta, asetettaisiin ehdotettujen säännösten mukaisena kesäkuussa 2011, kun nykyisen hallituksen toimikausi päättyisi.\nLaki Tekes – teknologian ja innovaatioiden kehittämiskeskuksesta annetun lain muuttamisesta\nmuutetaan Tekes – teknologian ja innovaatioiden kehittämiskeskuksesta annetun lain (717/2008) 5 ja 6 § ja\nKilpailuttaminen pienten ja keskisuurten yritysten puolesta\nKehittämiskeskus voi kilpailuttaa julkisista hankinnoista annettua lakia (348/2007) noudattaen tavaran- ja palveluntuottajat niiden pienten ja keskisuurten yritysten puolesta, jotka saavat kehittämiskeskukselta valtionavustuslain (688/2001) mukaista rahoitusta tutkimus-, kehittämis- tai innovaatiotoimintaan.\nKehittämiskeskukselta tutkimus-, kehittämis- tai innovaatiotoimintaan rahoitusta yli puolet hankinnan arvosta saanut pieni ja keskisuuri yritys voi valita hankinnan toteuttajaksi toimittajan, jonka kehittämiskeskus on yrityksen puolesta kilpailuttanut.\nPienellä ja keskisuurella yrityksellä tarkoitetaan mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä annetun komission suosituksen 2003/361/EY mukaisia yrityksiä.\nKehittämiskeskuksella on johtokunta, jonka valtioneuvosto nimittää kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Johtokuntaan kuuluu vähintään viisi ja enintään seitsemän kehittämis-keskuksen toimialaa tuntevaa henkilöä, joista yksi edustaa työ- ja elinkeinoministeriötä. Johtokunnan jäseneksi ei voida nimittää kehittämiskeskukseen palvelussuhteessa olevaa henkilöä.\nKehittämiskeskuksen henkilöstö valitsee johtokuntaan keskuudestaan edustajan, jolla on läsnäolo- ja puheoikeus johtokunnan kokouksissa lukuun ottamatta nimitysasioita.\nValtioneuvosto määrää johtokunnalle puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan.\nJohtokunta ohjaa, seuraa ja valvoo kehittämiskeskuksen toimintaa. Johtokunta päättää kehittämiskeskuksen yleisistä toimintalinjoista sekä vaikuttavuus- ja muista tavoitteista ottaen huomioon työ- ja elinkeinoministeriön kanssa sovitut tavoitteet.\nJohtokunnan oikeudesta päättää rahoituksen myöntämisestä yritysten ja yhteisöjen tutkimus-, kehitys- ja innovaatiohankkeisiin sekä julkisen tutkimuksen hankkeisiin kehittämiskeskukselle valtion talousarviossa osoitettujen myöntämisvaltuuksien puitteissa säädetään valtioneuvoston asetuksella.\nJohtokunnan muista tehtävistä ja päätöksenteosta voidaan säätää valtioneuvoston asetuksella.\nEnnen tämän lain voimaantuloa asetettu hallitus jatkaa toimikautensa loppuun asti ja siihen sovelletaan tämän lain voimaan tullessa voimassa olleita säännöksiä.\nESITYKSEN PÄÄASIALLINEN SISÄLTÖYLEISPERUSTELUT1 Johdanto2 Nykytila2.1 Lainsäädäntö ja käytäntö2.2 Nykytilan arviointi3 Esityksen tavoitteet ja keskeiset ehdotukset3.1 Yleiset tavoitteet3.2 Keskeiset ehdotukset4 Esityksen vaikutukset4.1 Taloudelliset vaikutukset4.2 Yritysvaikutukset4.3 Vaikutukset viranomaisten toimintaan5 Asian valmisteluYKSITYISKOHTAISET PERUSTELUT1 Lakiehdotuksen perustelut2 Tarkemmat säännökset ja määräykset3 VoimaantuloLakiehdotusLaki Tekes – teknologian ja innovaatioiden kehittämiskeskuksesta annetun lain muuttamisesta3 a § - Kilpailuttaminen pienten ja keskisuurten yritysten puolesta5 § - Kehittämiskeskuksen johtokunta6 § - Johtokunnan tehtävät


Alejandra Pizarnik: mestarillinen kynä takana merkki varjossasi | Nykyinen kirjallisuus\nJuan Ortiz | | elämäkerta, Kirjat, runous\nViimeisten viidenkymmenen vuoden aikana Alejandra Pizarnik on ollut Latinalaisen Amerikan ja maailman luetuin argentiinalainen runoilija. Hänen ainutlaatuinen ja vertaansa vailla oleva tyyli ylitti ajan, traagisen kuoleman jälkeen. Kirjailija loi hyvin omaperäisen runollisen keskustelun, jolle oli ominaista erittäin rikas kieli ja joka kattoi aikansa monimutkaisia teemoja.\nVaikka hänen elämänsä oli erittäin lyhyt - Hän kuoli ollessaan vain 36 -vuotias - onnistui rakentamaan vankan uran ja jätti perinnön erittäin tärkeistä töistä. Ensimmäisellä viestilläsi Vierain maa (1955), Pizarnik valloitti tuhansia lukijoita, jotka pysyivät uskollisina viimeiseen kirjaansa elämässä: Pienet laulut (1978). Hänen saamistaan kunnianosoituksista erottuu kunnan runopalkinto (1965).\n1 Alejandra Pizarnikin kirjoja\n1.1 Merkki varjossa (1955)\n1.2 Viimeinen viattomuus (1956)\n1.3 Dianan puu (1962)\n1.4 Teokset ja yöt (1965)\n1.5 Verinen kreivitär (1971)\n2.3 Hänen vuotensa Pariisissa\n2.7 Alejandra Pizarnikin teoksia\nAlejandra Pizarnikin kirjoja\nMerkki varjossa (1955)\nSe on toinen Pizarnikin julkaisema runokokoelma. Se on kokoelma kuudesta parhaasta runosta, jotka hän oli tähän mennessä kirjoittanut. Nämä sävellykset heijastavat nuoren kirjailijan energiaa ja sysäystä; jakeet ovat täynnä levottomuutta, epävarmuutta, epäilyksiä ja monia kysymyksiä.\nYksi runoista, joista voimme nauttia tässä antologiassa, on:\n”Minun olento on täynnä valkoisia aluksia.\nMinun olemukseni tunteet.\nMinä kaikki muistojen alla\nHaluan tuhota kipusi\nHaluan välttää levottomuutesi\nMiksi aavemainen näkemyksesi pyörii\nnäinä tunteina? ".\nViimeinen viattomuus (1956)\nSe on kolmas kirjoittajan esittämä kokoelma. Teos sisältää kuusitoista rakkaussävellystä. Uudelleen on kuuluisa kuvaus Pizarnikin elämästä, ja hänen aikaisempiin teoksiinsa liittyy ilmeinen kehitys. Tässä kokoelmassa on myös tärkeitä feministisiä runoja tuolta ajalta. Runojen joukossa erottuu:\n"Se räjäyttää muistojen saaren.\nElämä on vain vilpittömyyttä.\npäiville, jolloin ei ole paluuta.\naluksen hirviöt tuhoavat rannan\ntuntematon kirjain löytää sielun kädet ".\nTässä kirjassa Pizarnik esittelee 38 lyhyttä runoa, joissa on ilmaisia jakeita. Teos sen alussa oli kirjallisuuden Nobel -palkinto Octavio Paz. Tässä yhteydessä korostuvat teemat, kuten kuolema, yksinäisyys ja suru. Kuten aiemmissa erissä, jokainen runollinen rivi paljastaa kirjoittajan intiimejä yksityiskohtia, kuten hänen emotionaalisen ja henkisen epävakauden. On kohtia, jotka voivat olla täysin ristiriitaisia.\nAntologian ensimmäiset runot ovat:\n"Olen tehnyt harppauksen minulta aamunkoitteessa.\nOlen jättänyt kehoni valon viereen\nja olen laulanut syntymän surun. "\n"Nämä versiot hän ehdottaa meille:\nreikä, seinä, joka vapisee… ”.\ntöitä ja öitä (1965)\nSe on 47 runon kokoelma eri aiheista. Aika, kuolema, intohimo ja kipu ovat päähenkilöitä. Se on yksi argentiinalaisen kirjailijan monimutkaisimmista teoksista ja se osoittaa voimakkaammin runollisen luonteensa. Haastattelussa Marta Isabel Moialle Pizarnik totesi: ”Tämä kirja antoi minulle onnea löytää vapaus kirjoittamisesta. Olin vapaa, olin omistaja tehdä itselleni sellainen lomake kuin halusin. ”\nEsimerkki tästä runokokoelmasta on:\n"Kun katsot minua\nsilmäni ovat avaimet,\nmuurilla on salaisuuksia,\npelon sanani, runoni.\nVain sinä teet muistini\nlakkaamaton tuli. "\nVerinen kreivitär (1971)\nSe on novelli kreivitär Erzsébet Báthorystä, julma ja sadistinen nainen, joka teki kauheita rikoksia pysyäkseen nuorena. Kaksitoista lukua tämän "naisen" käyttämät kidutusmenetelmät kuvataan pikkuhiljaa. Kirja koostuu 60 sivusta ja Santiago Carusolan kuvituksista ja sisältää fragmentteja runollisesta proosasta Pizarnikin parhaalla tyylillä.\nUnkarilainen aristokraatti Erzsébet Báthory meni naimisiin kreivi Ferenc Nádasdyn kanssa 15 -vuotiaana. Kolme vuosikymmentä myöhemmin mies kuolee. Siihen mennessä, kreivitär on 44 -vuotias ja pelkää vanhentua. Estääksesi harmaiden hiusten pääsyn sinuun, alkaa noituudessa, johtaaNDO suorittaa rituaaleja jossa hän käyttää nuorten tyttöjen verta säilyttää tuoreutensa. Huoneesta löytyneiden muistiinpanojen mukaan hän kidutti ja murhasi yli 600 naista eri tavoin.\nRunoilija Flora Alejandra Pizarnik syntyi 29. huhtikuuta 1936 Buenos Airesissa, Argentiinassa. Hän tuli keskiluokan venäläisten maahanmuuttajien perheestä, jolla oli alun perin sukunimi Pozharnik ja joka menetti sen asuessaan Barçan maassa. Hyvin pienestä pitäen hän oli erittäin fiksu, vaikka oli myös Hänelle oli ominaista, että hänellä oli paljon epävarmuutta fyysisen ulkonäön ja änkytyksen vuoksi.\nLukion päätyttyä vuonna 1954 hän tuli Buenos Airesin yliopistoon, erityisesti filosofian ja kirjallisuuden tiedekuntaan. Mutta pian sen jälkeen - muuttuvan persoonallisuutensa vuoksi - hän siirtyi journalismin uralle. Myöhemmin hän aloitti taidetunnit taidemaalari Juan Batlle Planasin kanssa, vaikka hän lopulta luopui kaikesta omistautuakseen yksinomaan kirjoittamiseen.\nYliopistokaudellaan hän aloitti terapiansa León Ostrovin kanssa. Näin tehdessään hän yritti hillitä levottomuuttaan ja parantaa itsetuntoaan. Nämä tapaamiset olivat äärimmäisen tärkeitä hänen elämälleen ja jopa runoudelle, koska hän lisäsi teoksiinsa kokemusta tiedostamattomuudesta ja subjektiivisuudesta. "Herääminen", yksi hänen kuuluisimmista runoistaan, oli omistettu hänen psykoanalyytikolleen.\nHänen vuotensa Pariisissa\n60 -luvun alussa Pizarnik asui Pariisissa neljä vuotta.. Tuolloin hän työskenteli lehdessä Muistikirjat, myös Hän työskenteli kriitikkona ja kirjallisuuden kääntäjänä. Siellä hän jatkoi akateemista koulutustaan tultuaan Sorbonnen yliopistoon, jossa hän opiskeli uskonnon historiaa ja ranskalaista kirjallisuutta. Pariisin maaperällä hän loi myös erinomaisia ystävyyssuhteita, joista Julio Cortázar ja Octavio Paz erottuvat.\nHänen ensimmäinen kirjansa julkaistiin 50-luvun puolivälissä ja se nimettiin Vierain maa (1955). Mutta vasta palattuaan Pariisista hän esitteli edustavimpia teoksiaan - suuremmalla runollisella kokemuksella - osoittaakseen hänen voimakkaan, leikkisän ja luovan tyylinsä. Hänen 7 runonsa joukossa erottuvat: Diana puu (1962) töitä ja öitä (1965) y Hulluuden kiven poisto (1968).\nPizarnik ryhtyi myös kerronnan genreen novellin kanssa Verinen kreivitär (1971). Hänen kuolemansa jälkeen on julkaistu useita postuumisia julkaisuja, kuten: Sanan halu (1985), Sobra -tekstejä ja uusimpia runoja (1982) y Täydellinen runous (2000). Hänen kirjeensä ja muistiinpanonsa on koottu Pizarnikin kirjeenvaihto (1998) y Päiväkirjat (2003).\nHyvin nuoresta lähtien Pizarnikilla oli emotionaalinen epävakaus, joka oli suurta ahdistusta ja monimutkaisuutta, ongelmia, jotka heijastuvat hänen runoihinsa. Tämän lisäksi hän piti salaisuuden seksuaaliset mieltymyksesi; monet väittävät, että hän oli homoseksuaali ja että todellisuutensa piilottaminen vaikutti myös häneen. Runoilija hoiti sairauksiaan erilaisilla lääkkeillä, joista hänestä tuli riippuvainen.\nToinen yksityiskohta, joka vaikutti negatiivisesti hänen elämäänsä ja epävakautti häntä, oli hänen isänsä äkillinen kuolema, joka tapahtui vuonna 1967. Tämän onnettomuuden seurauksena hänen runonsa ja päiväkirjansa muuttuivat synkkemmiksi, ja niissä oli muistiinpanoja: ”Loputon kuolema, kielen unohtaminen ja kuvien menetys. Kuinka haluaisin olla poissa hulluudesta ja kuolemasta (…) Isäni kuolema teki kuolemastani todellisemman. ”\nVuonna 1972 Pizarnik joutui Buenos Airesin psykiatriseen sairaalaan vakavan masennuksen vuoksi. 25. syyskuuta - viikonloppuna lomalla -, runoilija nautti suuren määrän Seconal -pillereitä ja yliannosteli joka johti hänen kuolemaansa. Hänen huoneensa taululle jäi hänen viimeiset jakeensa:\n"En halua mennä\nse pohjaan ".\nAlejandra Pizarnikin teoksia\nVierain maa (1955)\nKadonneet seikkailut (1958)\nHulluuden kiven poisto (1968)\nNimet ja luvut (1969)\nHallussaan lila (1969)\nMusiikillinen helvetti (1971)\nPienet laulut (1971)\nKoko polku artikkeliin: Nykyinen kirjallisuus » tavarat » elämäkerta » Alejandra Pizarnik\nRoberto Segura. Elämäkerta ja kuuluisia ihmisiä\nAísa Mighty Sea. Haastattelu kirjan Kuka on nähnyt merenneidon kirjoittajan kanssa?


Les deux orphelines vampires, Orvot vampyyrit (1997) :: elitisti.net\nKauhu, Vampirismi, Erotiikka\n"Olet kaunis hänen veressään. On ihanaa olla tämän naisen tahraama."\nPyhän Aubinin abbedissan säätiön orpokodissa on kaksi sokeaa nuorta tyttöä, Louise (Alexandra Pic) ja Henriette (Isabelle Teboul). Löytölapset eivät kuitenkaan ole täysin sokeita, vaan muiden tietämättä heidän näkökykynsä palautuu auringon laskeuduttua. Yö tuo mukanaan muitakin muutoksia, kuten kyltymättömän verenhimon. Tytöt ovat vampyyreita, yön omia. He viettävät öisin aikaa orpokodin lähettyvillä sijaitsevan hautausmaan kotoisassa syleilyssä, pohtien omaa olemassaoloaan.\nSilmälääkäri Dennery (Bernard Charnacé) kiinnostuu tyttöjen sokeuden syystä ja päättää adoptoida heidät. Normaalisti elokuvassa voisi olettaa, että kun ikääntynyt mieslääkäri päättää ottaa huostaansa kaksi nuorta tyttöä on luvassa nuhjuista seksploitaatiota, mutta nyt ei onneksi lähdetä seuraamaan näin helppoa reittiä.\nJean Rollin korostaa elokuvassaan tietoisesti niitä asioita, joita ranskalaisen auteur-ohjaajan fanit ovat vuosien varrella oppineet hänen tuotannossaan rakastamaan. Rollin ei olisi voinut tehdä näin itsetietoista fanielokuvaa vielä 80-luvulla. Käsikirjoitus perustuu Rollinin omiin kirjoihin, joita hän kirjoitti saadessaan dialyysihoitoja munuaisvaivoihinsa. Two Orphan Vampires nivoutuu monilla tavoin kiinni hänen aiempien vampyyrielokuviensa maailmaan. Hautausmaalla tytöt kuulevat musiikkia, joka on Phillipe d'Aramin sävellys "La Valse Fascinante" Fascinationista (1979) ja tanssivat haudoilla. Heidät nähdään Brooklynin sillalla ja juoksemassa New Yorkissa samoissa paikoissa kuin Lost in New Yorkin (Perdues dans New York, 1989) naiset.\nValitettavasti Rollin sortuu paikoitellen kömpelyyksiin, jotka syövät kohtauksilta tehoja ja välillä on liian vaikeaa nähdä niiden syvällisempiä tarkoituksia. Kuten yleensä, tunnelma on olennaisemmassa osassa kuin tarina. Tytöt ovat olemassa elämän ja kuoleman välisessä tilassa ja sininen yö vaatii aina uhrinsa. Karattuaan Denneryn hoivista tyttöjen ensimmäinen uhri saa kunnian olla itse Brigitte Lahaie. Myös ohjaaja itse nähdään pienessä cameoroolissa. Näyttelijät eivät ansaitse kehuja, mutta heidän vähäeleiset roolinsa eivät onneksi vaadikaan erityisiä suorituksia.\nOman identiteetin etsiminen ja kaipuu ovat ainakin jossain muodossa teemoina useissa Jean Rollinin elokuvissa. Two Orphan Vampiresissa itsensä atsteekkijumalattarina näkevät vampyyritytöt pohtivat omaa olemassaoloaan ja paikkaansa maailmassa muistellen aikoja, jolloin he olivat vielä elossa. He elävät hetkessä lapsenomaisesti välittämättä tekojensa välittömistä seurauksista. Yöllisillä matkoillaan tytöt tapaavat muitakin olentoja, joiden paikka maailmassa on epäselvä.\nTwo Orphan Vampires on tavallaan kasvukertomus ja siinä on jollakin tasolla yhteneviä piirteitä mm. Joël Sérian vaikuttavan Don't Deliver Us from Evilin (Mais ne nous délivrez pas du mal, 1970) kanssa. Pian Rollinin elokuva alkaa edetä omaan suuntaansa tehden vertailukohtien löytämisestä vaikeampaa. Ohjaajan elokuville tunnusomaiset kauniit maisemat ovat poissa, koska elokuvan tapahtumat sijoittuvat kaupunkiin. Orpokoti edustaa tuttua goottilaista arkkitehtuuria ja Norbert Marfaing-Sintesin kuvaus tuo sen parhaat puolet esiin. Kuvaustyöskentely on hetkittäin jopa parempitasoista kuin Rollinin vanhoissa klassikoissa. Ajoittainen kerronnan laahaavuus tuntuu raskaalta varsinkin kun huomioidaan, että 103 minuutin pituinen Two Orphan Vampires on pisin koko Rollinin filmografiassa.\nTwo Orphan Vampires on eroottis-filosofinen tutkielma vampirismin syvimmästä olemuksesta. Vampyyri-identiteettiä haetaan, mutta ei niinkään seksuaalisessa mielessä. Vaikka seksuaalisuus on elokuvassa läsnä lähes koko ajan, niin Rollin ei korosta sitä esittelemällä paljasta pintaa vaan luottaa tunnelman vahvuuteen. Two Orphan Vampires on onnistunut jatkokertomus Rollinin huippukauden elokuville.\nLepää rauhassa Jean Rollin (3.11.1938 - 15.12.2010).\nAnother World Entertainment on julkaissut elokuvan Suomessa nimellä Orvot vampyyrit. Kelvollisella anamorfisella 1.66:1 kuvalla varustetun dvd:n ekstramateriaalina löytyy trailereita sekä Jean Rollinin haastattelu vuodelta 2008.\n© Sakari Määttä, julkaistu: 3.2.2011\n2.0 3.0 2.5\nLes deux orphelines vampires sijoittuu Elitistin kaikki parhaat -listan sijalle #6268\n25%\t Les deux orphelines vampires (1997)Two Orphan Vampires


Työuransa tiedottajana ja tuottajana tehnyt Seija halusi jatkaa työntekoa myös eläkeikäisenä: ”Tässä työssä kohtaat toisen ihmisen ihmisenä, kaikkine vajaavaisuuksineen ja hyvine puolineen. Se on elämää.”\nVanhustyö tuntui eläketyönä Seijalle luontevimmalta valinnalta, sillä hänellä oli senioreiden auttamisesta kokemusta jo ennestäänkin.\n”Tutkin netistä eri vaihtoehtoja, ja Helppyssä vakuutti hieman erilainen avun antamisen malli. Olin tottunut vierailemaan ja pitämään huolta perheemme vanhuksista, joten heidän kuoltuaan tuntui, että elämääni on jäänyt aukko. Helpperinä olen päässyt paikkaamaan tätä, ja auttamani seniorit ovat hyvin äkkiä lunastaneet paikkansa viikko-ohjelmassani.”\nAutettavia oli aluksi vain yksi, mutta nyt Seija käy jo neljän eri ikäihmisen luona. Hän kertoo, että heistä kaikista on tullut erittäin tärkeitä, eikä hän koe auttamista millään tavalla työksi.\n”Motto, jonka mukaan Helppyllä huolehditaan kuin omasta äidistä vakuutti, ja se on myös tietynlainen oivallus. Siinä sitoudutaan työhön ihan eri tavalla.”\nHelpperikäyntien sisältö vaihtelee hieman seniorin tarpeesta riippuen. Usein Seija ja hänen seniorinsa syövät ja ulkoilevat yhdessä sekä hoitavat erilaisia kotiaskareita. Myös esimerkiksi museoon menosta on erään asiakkaan kanssa keskusteltu. Seijalle itselleen kaikkein mieluisinta on yhdessä ruokailu sekä ulkoileminen:\n”Minulle on todella tärkeää koettaa saada ikäihminen liikkeelle ja pitää yllä aktiivisuutta. Tässä työssä on itselleenkin herännyt tietynlainen kiitollisuus siitä, että pääsee liikkumaan. Niin kauan kuin siihen pystyy, pitäisi vain mennä ja tehdä. Sohvalle kun jää, niin siinä sitä sitten ollaan.”\nSeija kertoo, kuinka ihanaa on saada aivan pienillä asioilla ja muistamisella toinen hyvin iloiseksi. Itselle pieneltä tuntuva teko voi muodostua jopa ikäihmisen yhdeksi viikon kohokohdaksi.\n”Toin pussillisen kotimaisia omenoita tuliaisina maalta, ja voi että ne olivat mieluisia. Pieni muistaminen lämmittää aina.”\nSeija kertoo, että huoliakin toki ilmenee: ”Erään seniorin luona selvisi, että Helsingin ratikkalinjojen muutos lopetti hänen ainoan liikunnallisen harrastuksensa. Sitä ei aina tule ajatelleeksi, kuinka pienestä uudistuksesta voikin aiheutua iso henkilökohtainen muutos.”\nHuolenaiheista on kuitenkin aina selvitty. Joskus kohtaamisissa saattaa tulla ilmi hauskoja yllätyksiä:\n”Erään uuden asiakkaan kanssa kävi ilmi, että olimme olleet vuosikymmeniä sitten samassa työpaikassa – hän hieman vanhempana kollegana ja minä nuorena tyttönä. Siinä sitten muistelimme menneitä useamman tunnin ajan!”\nHelppy hakee jatkuvasti eläkeläisiä töihin helpperiksi!\nAitojen, lämpimien kohtaamisten sekä merkityksellisyyden vuoksi Seijan viesti muille työntekoa pohtiville eläkeläisille onkin selvä: helpperiksi kannattaa ehdottomasti hakea.\n”Tämä työ ei rasita lainkaan – tai sitten minulla on vain käynyt onni saadessani niin ihanat seniorit autettavaksi!”\nKiinnostuitko työstä helpperinä? Lue lisää täältä: töitä eläkeläisille.


Kirppanat :: Syksyn aikataulun suunnittelu\nSuunnittelemme parhaillaan syksyn aikataulua! Otamme mielellämme vastaan toiveita ryhmien ja liikuntatilojen suhteen.\nSuunnittelemme parhaillaan syyskauden aikatauluja.\nSuunnittelemme vielä ennen lomalaitumille siirtymistä syksyn aikataulut valmiiksi. Ilmoittautuminen syksyn ryhmiin alkaa porrastetusti ensin kevään ryhmäläisille ja sitten muille, kesä-heinäkuussa. Ilmoitamme tarkat ilmoittautumispäivät nettisivuillamme, Facebookissa sekä sähköpostilla kaikille asiakasrekisterissämme oleville kesäkuun aikana.\nMikäli et ole vielä ollut mukana toiminnassamme, voit käydä jo valmiiksi rekisteröitymässä asiakkaaksemme, jolloin saat tiedon ilmoittautumisten alkamisesta suoraan sähköpostiisi.\nToiveita ja palautetta\nOtamme mielellämme vastaan toiveita syksyn aikaulun suhteen sekä tietenkin palautetta toiminnastamme, jotta voimme kehittää sitä edelleen vastaamaan entistä paremmin osallistujiemme toiveita. Palautetta ja toiveita voi lähettää sähköpostilla tai sähköisellä lomakkeella.\nLämmin kiitos vielä reippaille pienille liikkujille, kannustaville vanhemmille sekä kaikille aktiivisille jumppaajillemme kevät- ja kesäkausista! Nautitaan kesästä reippaillen ja loikoillen ja toivottavasti tavataan taas syksyllä!\n- Team Kirppanat :)


WPT Marylandissa kruunattiin uusi tuplamestari\nMermelsteinistä tuli WPT-tuplavoittaja Marylandissa\nWorld Poker Tour jatkaa ahkeraa kulkuaan ympäri maailmaa ja vasta kun tavarat saatiin pakattua Borgatassa, alkoi jo uusi tapahtuma Marylandissa. WPT Maryland Live! -pääturnaus saatiin myös viime yön aikana päätökseen ja turnauksessa kruunattiin uusi tuplamestari.\nPäivän sankariksi nousi Aaron Mermelstein, joka aloitti finaalin toiseksi suurimmalla stäkillä. Mermelstein tuli monelle tutuksi Atlantic Cityn Borgata-kasinolla tammikuussa järjestetyssä Winter Open -pääturnauksesta, jonka voiton hän nappasi suvereenisti.\nMarylandin kuusikätinen finaali alkoi kuitenkin hyvin epätasaisissa merkissä ja kaksi pienintä stäkkiä putosi lähes heti päivän alkuun. Tämän jälkeen nähtiinkin yllätys, kun piikkipaikalta aloittanut Greg Merson passitettiin reilin puolelle. Tahti pysyi kuitenkin vielä kovana ja Andjelko Andrejevic oli pian seuraava pelaaja ulkona turnauksesta.\nViimeiseen kaksintaisteluun jäivät vain Mermelstein ja Xin “Tony” Wang. Tilanne oli tässä vaiheessa 4:1 Mermelsteinin eduksi, eikä mittelöä turhaan venytetty. Wang joutui luopumaan useista poteista menettäen koko ajan otettaan voitosta. Lopulta viimeinen yritys lähti A8:lla, mutta Mermelsteinin taskukutoset jäivät vahvemmiksi.\nTämä voitto oli Mermelsteinin uran toinen WPT-mestaruus. Tämän myötä hänestä tuli historian 25. pelaaja, joka on onnistunut voittamaan WPT-pääturnauksen kahdesti uransa aikana.\nWPT Maryland Live! 2015, tulokset:\n1. Aaron Mermelstein $250 222\n2. Xin “Tony” Wang $164 765\n3. Andjelko Andrejevic $105 981\n4. Greg Merson $78 449\n5. Cate Hall $58 589\n6. Ken Holmes $47 091


ASG MP9A1 ei ammu - Airsoft - Suomi24 Keskustelut\nASG MP9A1 ei ammu\nTossa pari viikkoa sitten ostin tuollaisen ASG MP9A1 airsoft aseen ja ihan yhtäkkiä en voi ampua kuulia muutenkuin jos ase on pää alaspäin. Eli jos jollain on yhtään hajua mistä tämä johtuu niin saa antaa neuvoja. Ja kysykää tosi lisätietoja jos tarvitte! :)\nOstin ite samanlaisen, nii koita ampua lyhyt sarja sarjatulella. Jos ei toimi, ota yhteys myyjään. Muuten paljoko siinä on oikeesti lähtönopeus, ku proairsoftissa sanottiin 53 m/s, mutta sen paketissa luki 35 m/s.\nVeikkaan, että nuo erot johtuu eri kuulien painosta. Proairsoftissa lähtonopeus on varmaankin 0,12g kuulilla ja paketissa 0,2g kuulilla.\nMulla on samanlainen ja pattereissa on 1,4 volttia virtaa eikä jaksa ampua siltikään