Vallaton mummeli: 2015\nMinulta joskus kysytään, minkä kirjan muistan lapsuudesta? Mistä kirjasta pidin eniten? Varmaan mieleenpainunein kirja, jonka muistan lapsuudesta on Laura Sointeen: Satuja.\nItse asiassa olen muutama päivä sitten tilannut kolmannen teoksen tuosta kirjasta.\nEnsimmäisen sain syntymäpäivälahjaksi ehkä 8 - 10 -vuotiaana, toisen ostin lasten kirjakerhosta lastenlapsilleni ja nyt kolmannen tilasin antikvariaatista. Viimeinen tilaus oli kohtalaisen työlästä, koska kirjaa ei ihan noin vain ole saatavilla. Aion viedä sen lukumummin ominaisuudessa kouluun, jotta lapset saavat tutustua lapsuuteni lempikirjaan. Kirjastoissa kirja onneksi myös löytyy.\nWikipedia kertoo kirjailijasta näin: Laura Vuorela, kirjailijanimeltään Laura Soinne (6. helmikuuta 1897 Tuusula – 17. maaliskuuta 1992 Tuusula) oli erityisesti näytelmiä ja satuja kirjoittanut suomalainen kirjailija. Hän oli naimisissa vuodesta 1939 runoilija Einari Vuorelan kanssa.\nMinusta mielenkiintoisia yhteensattumia on syntymäpäivä, sillä minäkin olen vesimies, olen syntynyt 5.2. eli Runebergin päivänä. Samana päivänä on syntynyt myös Jörn Donner. Hyvässä seurassa olen. Kolme vuotta vanhempi tätini esitti mm Einari Vuorelan runoja.\nJossain vaiheessa oma kirjoittamisen kipinä alkoi tyrehtyä (ja onhan se vieläkin vähän hakusessa). Huomasin silloin lehdestä luovan kirjoittamisen kurssin. Kurssilla oli todella hyviä kirjoittajia, joiden tekstejä oli mukava kuunnella. Muutaman kerran jälkeen kuulin, että yksi kurssikavereistani oli Laura Sointeen sukulaisia. Aika hieno kohtaaminen oli se.\nSen ensimmäisen Satuja -kirjan sain Hellin-tädiltäni. Hän oli kirjoittanut onnittelukorttiin runon. Kortti on myöhemmissä vaiheissa kadonnut, mutta näin muistan runon:\nSatuja Pirkko kauan siedä,\nniin saat käydä sisälle tarhaan\nja sieltä myötänsä viedä\nnäin onnen kaikista parhaan.\nHyvin olen sietänyt satuja, antanut siedätyshoitoa myös lapsilleni, lastenlapsilleni ja nykyään lukumummina yritän saada pieniä koululaisiakin sietämään satuja ja tarinoita.\nEnsimmäinen Satuja -kirjani on hivenen kärsinyt ajan saatossa. Kovasti se on luetun näköinen. Kirja on toinen painos Werner Söderström Osakeyhtiön laakapainossa Porvoossa 1950. Kuvittanut Maija-Kaarina Nenonen. Kuvissakin on riittänyt tutkittavaa muutamaksi kerraksi. Esikoinen on näköjään yrittänyt lyijykynällä (onneksi) värittää muutamaa musta-valkoista kuvaa.\nVarjojen linnan prinssit\nTarina valkoisesta ruususta\nTässä kuvassa Esikoinen on käyttänyt keltaista värikynää. Tarina valkoisesta ruususta\nKirjan lempisatujani olivat Hukkasaaren salaisuus ja Mutakalan kultahammas. Niissä oli sopivasti jännitystä ja taisin muutaman kyynelenkin hersyttää Mutakalan kultahammasta lukiessa.\nRuusu-Marja ja kuninkaanpoika\nNoidan taikasanat Hukkasaaren salaisuudessa: ”Tut amo palda” on jäänyt lähtemättömästi mieleeni.\nKun etsin netistä Laura Sointeen kirjaa, törmäsin muutamiin kommentteihin ja muisteluihin: ”Laura Sointeen Satuja olivat kauhujen kauhu ”, ”Ne ovat suorastaan kaameita kauhujuttuja, mutta täysin unohtumattomia”, ”kauhusatujen klassikko”.\nMillaisessa maailmassa oikein elän, kun minulle on jäänyt vain hyviä muistoja, toki voimakkaita kokemuksia, vähän pelottaviakin silleen sopivasti, mutta ne kestää hyvin, kun kirjassa on paljon myötätuntoa, rohkeutta, hyvä voittaa useimmiten pahan. Kirjan viimeinen lause pieneltä Joppi-pojalta sadusta Mutakalan kultahammas kiteyttää mielestäni lapsuuden lukukokemukseni: ”Onnelliseksi tulee ihminen tekemällä toisia onnelliseksi – nyt minä sen vasta oikein tunnen.”\nPiipahdin äsken kirjastossa hakemassa tilaamani kirjan. Menin myös lasten osastolle etsimään erästä kirjaa, jonka arvostelut kiinnostivat. Enhän muistanut kirjailijan nimeä, mutta tapasin sen pienen tytön, joka oli askarrellut minulle edellisen postauksen joulukortin. Tämä reipas ja iloinen 8-vuotias tyttö etsi pikkuveljelleen kirjaa, josta hän itse oli oppinut lukemaan. Voi, että minulle tuli hyvä joulumieli.\nHyvää Joulumieltä toivotan myös teille kaikille ihanille!\nLähettänyt Vallaton mummeli klo 3.12 14 kommenttia:\nTunnisteet: kirjat, Laura Soinne, lukumummi\nOn niin hyvä mieli. Joulun alusviikoilla on monenmoista mukavaa tarjontaa ollut lukumummillekin. Pääsin kirkkoon kuuntelemaan musiikkiluokkien joulukonserttia. Kirkko oli täpötäynnä seisomapaikkoja myöten. Lapset esittivät taidokkaasti ja huolellisesti harjoitellut ohjelmanumeronsa. Tunsin suurta ylpeyttä suloisista lapsista, joista useita kymmeniä on syksyn aikana käynyt lukemassa kanssani.\nKouluaamuina on ollut mukava mennä kouluun, kun pihalla tervehditään ystävällisesti, katsotaan silmiin ja avataan mummelille ovi.\nViimeisenä päivänä ennen joululomaani sain lasten tekemän joulukortin, jossa oli 72 lapsen nimikirjoitukset. Sen verran lapsia on käynyt lukutuokioissa. 114 kertaa on mennyt tosi nopeasti ja vaikka koulupäivien jälkeen on vähän väsyneen raukea olo, on tyytyväinen mieli joka kerta antanut lisäenergiaa ja hymyä huuleen.\nKotiin lähtiessä oli pieni ryhmä tyttöjä pihalla. Huikkasin hyvät joulut ja kiitin kortista. Yksi tytöistä kysyi: ”Saanko halata?” Sitten kaikki tytöt erikseen antoivat jouluhalit ja lopuksi eräs tytöistä ilmoitti, että nyt vielä ryhmähalit. Ihania lapsia!\nEnsi vuoden puolella, lomien jälkeen taas tapaamme. Kiitokset lapsukaiset mukavasta syksystä!\nLähettänyt Vallaton mummeli klo 9.41 4 kommenttia:\nKeväällä 2014 olin käsityömatkalla Islannissa. Ostin sieltä mm ohuita sukkalankoja.\nTuunasin virolaisiin sukkiin uudet terät tanskalaisesta ohuesta sukkalangasta\nSukat olleet korjaamisen jälkeen käytössä vuoden. Teräosa on kestänyt hyvin kulutusta, mutta varteen on tullut reikiä!\nSamana kesänä neuloin Virosta kauan sitten ostettuihin, puhki kuluneisiin sukkiin uudet kärkiosat tuosta Islannista ostetusta, tanskalaisesta sukkalangasta. Sääli, kun kauniit hirvisukat eivät kestäneet käyttöä. Itse asiassa ne hajosivat jo parin käytön jälkeen silloin aikoinaan, mutten raaskinut heittää niitä pois. Parsin niitä tämän tästä, kunnes kyllästyin ja leikkasin sukat ja jätin varret odottamaan sopivaa inspiraatiota.\nTanskalainen (korjattu 8.12.2015) lanka on kovin ohutta (yhtä ohutta kuin alkuperäinen virolainen), ja halusinkin testata, miten siitä neulottu sukka kestää käytössä. Tuunasin siis vanhoihin sukan varsiin uudet teräosat. Kovasta käytöstä huolimatta teräosa on vielä priimakunnossa, mutta sukkien VARRET ovat jälleen reikiä täynnä! Kerrassaan ala-arvoista sukkalankaa tuo alkuperäinen.\nViime kesänä ajattelin sitten neuloa joulusukat alusta loppuun tanskalaisesta ohuesta huippukestävästä sukkalangasta. Olen joskus neulonut samanlaista kuviota paksummasta, 7 veljestä -sukkalangasta. Joten kuvio täytyi piirtää uudelleen. Kesällä työ eteni kovin hitaasti, mutta iltojen pimetessä alkoi työ taas maittaa.\nKahdella värillä neulottaessa kannattaa lanka kiertää työn takana 2-3 silmukan jälkeen, muuten sukkaa jalkaan laitettaessa pitkät lankajuoksut tarttuvat ikävästi varpaisiin. Virolaisissa sukissa oli kuvioneuletta neulottu jopa 7 silmukkaa lankaa kiertämättä.\nYllä tanskalaisia mainioita sukkalankoja, harmaa 7 veljestä, alla uutta ohutta saksalaista sukkalankaa vaiheessa\nKuvio piti piirtää uusiksi. 4 x 19 silmukkaa puikolla\nJättäisinko reunan tuollaiseksi\n...vai päättelenkö alkuperäisen suunnitelman mukaan\nEn oikein osannut päättää, jätänkö varret huolittelematta vai käännänkö reunan. Käänsin sitten, kun se alunpitäen oli suunnitelmissa.\nLisäys 8.12.2015 islantilainen korjattu tanskalaiseksi: Tanskalainen Hjerte sock 4 -lanka (superwash), 25 % nylon 75 % villaa. Puikot 2 1/2 - 3. Punaiset sukat ja hirvisukkien kärkiosa neulottu tuolla langalla. Vuoden kovassa testikäytössä ollut lanka todettu erinomaisen kestäväksi. :)\nTällaisten kuviosukkien neulominen vie osaavaltakin kohtalaisen paljon aikaa. Työhön kannattaa valita hyvälaatuista sukkalankaa, jotta sukat kestävät kulutusta.\nLähettänyt Vallaton mummeli klo 11.03 7 kommenttia:


Kilpailutoiminta - Poni-Haan ratsastajat ry\nKilpailuun osallistuvien henkilötietojen käsittely, Poni-Haan Ratsastajat ry\nPoni-Haan Ratsastajat ry (Poni-Haan ratsastusseura) järjestää seurakilpailuharjoituksia kevät- ja syyskauden aikana.\nTutustu kilpailusääntöihin ja ohjeisiin täältä.\nJos sinulla on kysyttävää seuran kilpailutoimintaan liittyen tai kommentteja/ehdotuksia kilpailujärjestelyihin liityen, voit ottaa yhteyttä: phr.kisat@gmail.com.\nKilpaileva ratsastaja tarvitsee kilpailuluvan voidakseen kilpailla. Seuran omissa harjoituskilpailuissa ei vaadita erillistä kilpailulupaa, SRL:n jäsenyys riittää. Kilpailuluvat ovat maksullisia.\nKilpailulupien hakeminen ja ostaminen\nSääntökoulutukseen osallistumista suositellaan kilpailijoille, joilla ei ole ollut lupaa kahtena edellisenä vuonna. 13-vuotiaan tai tätä nuoremman kilpailijan kanssa sääntökoulutukseen osallistuu myös hänen huoltajansa tai muu hänen kilpailemisestaan vastaava täysi-ikäinen henkilö. Sääntökoulutukseen osallistujan tulee tutustua etukäteen kilpailusääntöihin.\nKilpailuluvan voit ostaa helposti kirjautumalla omaan jäsenhuoneeseen oma.ratsastus.fi . Voidaksesi ostaa kilpailuluvan, sinulla tulee olla ratsastusseuran jäsenmaksu maksettuna sekä henkilötunnus ja sähköpostiosoite tallennettuna jäsenrekisteriin. Tarvittaessa pyydä jäsensihteeriä tarkistamaan nämä.\n© 2022 Poni-Haan ratsastajat ry


Jetp <3 Politbyroo <3 Uutisraportti\nperjantaina 17.12.202149 min\nMiksi “koronakuningatar” Krista Kiuru onnistui näyttävässä paluussaan politiikan keskiöön? Entä miksi hävittäjähankinnoista ei syntynyt kunnollista julkista keskustelua? Vieraina Sini Korpinen Politbyroo-podcastista ja Tuomas Peltomäki Uutisraportti-podcastista. Toimittajina Olli Seuri ja Robert Sundman. Podcast päättyy, ja tämä on viimeinen jakso. #jetp\nMarinin ”bilekohu” – turhaa louskutusta vai oleellista journalismia?\nperjantaina 10.12.202138 min\nMiksi Marinin juhlinnasta koronalle altistuneena tuli uutinen? Ja olivatko uutisoinnin mittasuhteet kohdillaan? Vieraina tutkijatohtori Johanna Vuorelma Helsingin yliopistosta ja yhteiskuntatoimituksen päällikkö Eeva Lehtimäki MTV:stä. Toimittajana Robert Sundman. #jetp\nMiten kokoomus selätti kriisinsä?\nperjantaina 3.12.202136 min\nMiten kokoomus nousi vain vuodessa riitelevästä kriisipuolueesta kansalaisten suosikkipuolueeksi? Entä kuka puoluetta johtaa? Vieraana kokoomuksen viestintää aikanaan tehnyt tietokirjailija Tuomo Yli-Huttula. Toimittajina Olli Seuri ja Robert Sundman. #jetp\nperjantaina 19.11.202136 min\nperjantaina 12.11.202136 min\nperjantaina 5.11.202138 min\nperjantaina 29.10.202138 min\nperjantaina 15.10.202152 min\nperjantaina 8.10.202147 min\nMillainen valta talousennusteilla on?\nperjantaina 1.10.202143 min\nMiksi velkakeskustelu eduskunnassa on niin vaikeaa? Entä miksi talouden ennustaminen ei ole ainoastaan vaikeaa, vaan lähes mahdotonta? Vieraana makrotaloustieteen professori Niku Määttänen. Toimittajina Olli Seuri, Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nSyökö kallis sähkö innon tehdä ilmastotoimia?\nperjantaina 24.9.202136 min\nMikä rooli presidentti Niinistöllä ja sähkön hinnan kallistumisella on ilmastotoimien hyväksyttävyyden kannalta? Entä onko Saksan tai Norjan vaalit todiste siitä, että demarit ovat uudessa nosteessa? Vieraina Energiateollisuuden EU-edunvalvontapäällikkö Antti Kohopää ja Ajatuspaja Magman tutkija Mikko Majander. Toimittajina Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nVihreiden kannabisyllätys ja Saarikon talouskurikirje\nperjantaina 17.9.202140 min\nTuleeko kannabis-linjauksesta taakka vihreille? Entä oliko valtiovarainministeri Saarikon talouskurikirje EU:lle yhteisen linjan mukainen? Langan päässä akatemiatutkija Timo Miettinen Helsingin yliopistosta. Toimittajina Olli Seuri, Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nPerälautojen ja viikunanlehtien budjettiriihi\nperjantaina 10.9.202135 min\nBudjettiriihestä tuli ilmastoriihi. Syntyiko päätöksiä tarpeeksi vai tapellaanko niistä uudelleen ensi keväänä? Vieraana Ylen toimittaja Hanna Eskonen. Äänessä myös Sitran asiantuntija Tuuli Hietaniemi. Toimittajina Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nOnko KD “makuuhuonepuolue” ja vihreät “omahyväisiä”?\nperjantaina 3.9.202138 min\nMillaista ristivetoa Päivi Räsäsen näkyvät mielipiteet herättävät kristillisdemokraateissa? Entä kenestä tulee vihreiden kasvot, kun Maria Ohisalo jää äitiyslomalle? Vieraana Suomen Kuvalehden toimittaja Aurora Rämö. Äänessä myös KD-Nuorten puheenjohtaja Annika Lyytikäinen. Toimittajina Olli Seuri, Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nSuomi auki ja tieteelle rahaa! – Politiikan syksy on täällä\nperjantaina 27.8.202142 min\nMiten keskustan Juha Pylväs onnistui esittäytymisessään suurelle yleisölle? Miksi vihreät nostattivat kiistan tiederahoituksesta? Entä miltä näyttää työmarkkinasyksy? Toimittajina Olli Seuri, Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nMiten EU hoitaa Afganistanin kriisin?\nperjantaina 20.8.202137 min\nMiksi EU-johtajat korostavat nyt avun antamista lähelle Afganistania? Millaisia suhteita EU voi rakentaa Taliban-hallintoon? Vieraana EU-ohjelmajohtaja Juha Jokela Ulkopoliittisesta instituutista. Toimittajina Helmiina Suhonen ja Robert Sundman. #jetp\nPS:n puheenjohtajakisa: Tavoitteena salonkikelpoinen hallituspuolue?\nperjantaina 13.8.202139 min\nOnko ilmastokriisi Suomen taloudelle suuri mahdollisuus? Entä millainen on perussuomalainen puolue, jota johtaa ensi viikonlopun jälkeen joku muu kuin Jussi Halla-aho? Kommentaattoreina EK:n johtava asiantuntija Matti Kahra ja Eduskuntatutkimuksen keskuksen johtaja Markku Jokisipilä. Toimittajina Olli Seuri ja Helmiina Suhonen. #jetp\nMiksi vihreät kyykkäsivät ja instapoliitikot nousivat?\nperjantaina 18.6.202140 min\nKuntavaalien loppuanalyysi: Kokoomuksen voittoputki, vihreiden jälkipyykki ja Instagram-poliitikoiden nousu. Vieraina Helsingin kaupunginvaltuutettu Hannu Oskala (vihr.) ja väitöskirjatutkija Tytti Rantanen. Toimittajina Olli Seuri, Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nperjantaina 11.6.202134 min\nperjantaina 4.6.202141 min\nperjantaina 28.5.202133 min\nperjantaina 21.5.202140 min\nperjantaina 14.5.202144 min\nperjantaina 7.5.202143 min\nRiihiextra: Kun palaset loksahtivat kohdilleen\ntorstaina 29.4.202128 min\nTunteiden ja tuoksujen kehysriihi\nperjantaina 23.4.202133 min\nHallituksen kehysriihi venyy ja paukkuu. Miksi työllisyydestä neuvotteleminen on niin vaikeaa? Entä miksi turve on taas pöydällä? Asiantuntijahaastatteluissa professori Roope Uusitalo ja johtava asiantuntija Matti Kahra. Toimittajina Olli Seuri ja Robert Sundman. #jetp\nKeskusta roikkuu ovenrivassa ja kansalainen kapinoi bensapumpulla\nperjantaina 16.4.202141 min\nKeskustan puoliväliriihituska, THL:n kritisoidut koronamallinnokset ja bensan hinta poliittisena aktivoijana. Toimittajina Olli Seuri, Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. Asiantuntijoina äänessä sosiologian professori Eeva Luhtakallio ja taloustieteilijä Marita Laukkanen. #jetp\nJuhannuskokolla tavataan! Onko nyt jo koronaexitin aika?\nperjantaina 9.4.202142 min\nVTV ja mediakohun logiikka. Entä miten liikkumisrajoitusten vaatimisesta päädyttiin yhtäkkiä koronarajoitusten purkamiseen? Vieraana Iltalehden politiikan toimittaja Tommi Parkkonen. Toimittajina Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nLiikkumisrajoituksia vai poliisi joka kotiin?\nperjantaina 26.3.202140 min\nMiten Teknologiateollisuus ravistelee työmarkkinapolitiikan perusteita? Entä miksi liikkumisrajoitukset ovat niin hankala paikka hallitukselle? Vieraana Helsingin Sanomien politiikan toimittaja Teemu Luukka. Toimittajina Olli Seuri ja Robert Sundman. #jetp\nJyrki Kasvi, onko internet pilalla?\nperjantaina 19.3.202149 min\nKiina vakoilee eduskuntaa. Digioptimismi on muuttunut digipessimismiksi. Perussuomalaiset jättäytyy vaalisovun ulkopuolelle. Mitä sanoo saattohoitoon ohjattu ex-kansanedustaja Jyrki Kasvi? Toimittajina Olli Seuri, Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nKetä voi syyttää kuntavaalien siirtämisestä?\nperjantaina 12.3.202136 min\nVoiko hallitus mennä puoluesihteerien selkien taakse kuntavaalien lykkäyspäätöksessä? Entä tuleeko ulkonaliikkumiskielto? Vieraana e2 Tutkimuksen johtaja Karina Jutila. Toimittajina Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nMitään kriisiä EI ole! Yst. terv. kokoomus\nperjantaina 5.3.202136 min\nMitä Kirsi Pihan jättäytyminen Helsingin pormestarikisassa paljasti kokoomuksesta? Miksi pykäläpuhe valtasi koronakeskustelun? Toimittajina Olli Seuri, Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nMiksi ravintoloiden sulkemisesta tuli niin vaikea rasti?\nperjantaina 26.2.202134 min\nMiten ravintoloiden sulkemisen vaikeus paljastaa hallituksen poliittiset valinnat? Ja miten hallitus nyt suitsii ravintoloita ja kansalaisten käyttäytymistä julkistamallaan “sulkutilalla”? Toimittajina Olli Seuri, Helmiina Suhonen ja Robert Sundman. #jetp Jaksoa on korjattu julkaisun jälkeen klo 14.14. Aiemmin julkaistussa jakson versiossa todettiin virheellisesti, että ravintolarajoituksia ei mainittaisi lainkaan tartuntatautilaissa.\nKuntavaaleihin housut kintuissa?\nperjantaina 19.2.202134 min\nEikö muka koko maailma nähnyt, kuinka ”meidän Pekka” pärjäsi Venäjällä? Mitä kaikkea on vaakakupissa, kun väännetään kuntavaalien siirtämisestä? Toimittajina Olli Seuri, Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nVoiko taloudesta puhua lempeästi – vai pureeko vain pelottelu?\nperjantaina 12.2.202142 min\nOnko Suomi enää Pohjoismaa? Entä ratkaistaanko ”paikallisella sopimisella” kaikki ongelmat – vai ongelmia lainkaan? Vieraana pääekonomisti Ilkka Kaukoranta SAK:sta ja ekonomisti Mikko Kiesiläinen EK:sta. Toimittajina Helmiina Suhonen ja Robert Sundman. #jetp\nKeskusta – opposition rakas nyrkkeilysäkki\nperjantaina 5.2.202144 min\nMitä tuoreet kannatusmittaukset kertovat kuntavaaliasetelmista? Mistä keskustan huono vire johtuu ja mitä sen taakse jää piiloon? Vieraana erikoistutkija Jenni Karimäki Turun yliopiston Eduskuntatutkimuksen keskuksesta. Toimittajina Olli Seuri ja Robert Sundman. #jetp\n”Ei velkaa, ei veronkorotuksia, ei leikkauksia” – Miten ekonomisti ratkaisisi talouspolitiikan pirulliset ongelmat?\nperjantaina 29.1.202143 min\nTuntuiko Ylen pj-tentissä jo kunnon kuntavaalivärinää? Onko 90-luvun lama hyvä vertauskohta talouspoliittisessa keskustelussa? Entä mitä opimme tällä viikolla EU:n elvytysrahastosta? Vieraina ekonomistit Sanna Kurronen EVA:sta ja Anni Marttinen SAK:sta. Toimittajina Olli Seuri ja Robert Sundman. #jetp\nSaako pääministeri twiitata Venäjästä?\nperjantaina 22.1.202136 min\nKuka saa kommentoida ulkopolitiikkaa? Onko turposta puhuminen pois muodista? Vieraina tutkija Henri Vanhanen Ulkopoliittisesta instituutista ja tietokirjailija Janne “Rysky” Riiheläinen. Toimittajina Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nMiten meemeistä ja trollaamisesta päädyttiin tosielämän kongressihyökkäykseen?\nperjantaina 15.1.202145 min\nMiten valkoisuus ja nettikulttuuri liittyvät Yhdysvaltain kongressihyökkäykseen? Entä oliko Trumpin porttikielto Twitteriin oikein? Vieraina apulaisprofessori Veikko Eranti Helsingin yliopistosta ja Ylen Yhdysvaltain-kirjeenvaihtaja Iida Tikka. Toimittajina Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nJoulu on taas – ja keskusta kriiseilee hallituksessa!\nperjantaina 18.12.202043 min\nMiksi keskusta äänesti Haaviston luottamuksen puolesta ja samalla purnasi sitä vastaan? Entä mitä vuodesta 2020 jäi käteen? Vieraina toimittaja-koomikko Jukka Lindström ja professori Anu Koivunen Tampereen yliopistosta. Toimittajina Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nMini-JETP: Vihreää kipuilua Haaviston moitteista\nperjantaina 11.12.202018 min\nMiten politiikka ja juridiikka sekoittuivat tapaus Haavistossa? Entä rauhoittaako Antti Rinne perustuslakivaliokunnan kuohunnan uutena puheenjohtajana? Toimittajina Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nRoustattavat varjobudjetit: Sokeriveroa ja superkotitalousvähennystä\nperjantaina 4.12.202040 min\nMillainen näytön paikka eläkeputken poistaminen on hallitukselle? Entä miten tarkkaa syyniä kokoomuksen, perussuomalaisten ja kristillisdemokraattien vaihtoehtobudjetit kestävät? Vieraina makrotaloustieteen professori Niku Määttänen Helsinki GSE:stä ja toimittaja Teemu Muhonen Helsingin Sanomista. Toimittajina Olli Seuri ja Helmiina Suhonen. #jetp\nRyhtiliike ja valmiuslakia pöytään! Kuka lopulta on vastuussa koronatilanteesta?\nperjantaina 27.11.202048 min\nKuka määrää koronatoimista, kiukutteleva pormestari vai hallitus? Entä muistatko vielä Postigaten? Vieraana tutkijatohtori Johanna Vuorelma Tampereen yliopistosta. Toimittajina Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\n“Suomen Fox News” – Onko Suomessa tilausta uudelle konservatiivimedialle?\nperjantaina 20.11.202042 min\nKasvaako Alfa-tv:stä iso tolkun media? Miten hyvin perinteiset mediat pystyvät vastaamaan “vihervassarimedia”-syytöksiin? Mediakritiikkiä tarjoilevat toimittaja-tietokirjailija-neuvonantaja Anu Partanen ja vapaa toimittaja Oskari Onninen. Toimittajina Olli Seuri ja Helmiina Suhonen. #jetp\nKokoomus ja Vapaavuoren kokoinen ongelma – Kuka vie kuntavaalit Helsingissä?\nperjantaina 13.11.202036 min\nHelsingin pormestarikamppailu sai uutta nostetta Jan Vapaavuoren (kok.) jättäydyttyä pois kisasta. Miten kuntavaaleista tehdään kuumat ja kiinnostavat? JETP kannustaa twiittaamaan #kuntavaalitkiinnostaa. Vieraina helsinkiläiset kuntapoliitikot, Valtuusto-podcastin Hannu Oskala (vihr.) ja Laura Rissanen (kok.). Toimittajina Olli Seuri, Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nUSA-vaalit: Miten Trumpin ura politiikassa jatkuu?\nperjantaina 6.11.202036 min\nMikä Trumpin vaalikampanjassa onnistui, ja mihin tyssäsi demokraattien sininen jytky? Entä pitäisikö vaaligallupit vain heittää roskiin? Vaalianalyysiä tekemässä poliittisen talouden tutkija Antti Ronkainen Helsingin yliopistosta ja johtava asiantuntija Jukka Manninen EK:sta. Toimittajina Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\n”Huru-ukko vai vaahtokarkki” – kaikki olennainen Yhdysvaltain presidentinvaaleista\nperjantaina 30.10.202056 min\nMistä Yhdysvaltain presidentinvaaleissa on oikein kyse? Miten amerikkalainen demokratia ylipäätään voi? Vieraina kansainvälisen oikeuden professori Martti Koskenniemi ja Ylen Yhdysvaltain kirjeenvaihtaja Iida Tikka. Toimittajina Olli Seuri ja Robert Sundman. #jetp\nVihreää lifestylepolitiikkaa ja perussuomalaisia meemisutkauksia – kuka voittaa tarinakamppailun?\nperjantaina 23.10.202041 min\nMillaista tarinaa puoluejohtajat itsestään ja omista joukoistaan kertovat? Entä miten puolueet asemoituvat kuntavaaleja ajatellen? Langan päässä yliopistonlehtori, Kertomuksen vaarat -tutkimusprojektin vetäjä Maria Mäkelä Tampereen yliopistosta. Toimittajina Olli Seuri, Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nMaskimeteli ja suurpiirteiset sote-säästöt\nperjantaina 16.10.202036 min\nMiksi maskeista on tullut koronakiistelyn symboli? Entä miksi sote-uudistuksessa ei enää tavoitella säästöjä? Vieraina tutkimusjohtaja Ville-Pekka Sorsa Helsingin yliopistosta ja tutkija Liina-Kaisa Tynkkynen Tampereen yliopistosta. Toimittajina Olli Seuri ja Robert Sundman. #jetp\nMilloin poliisi saa käyttää kaasusumutinta?\nperjantaina 9.10.202052 min\nMillaista poliittista keskustelua käytiin Elokapina-mielenilmauksesta ja poliisin voimakeinoista? Entä miksi Metsäteollisuus halusi jättää tessit juuri tänä syksynä? Vieraina toimittajat Mikko Gustafsson Helsingin Sanomista ja Vappu Kaarenoja Suomen Kuvalehdestä. Puhelimessa Maiju Wuokko Turun yliopistosta. Toimittajina Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nVoiko vaalit voittaa synkistelyllä?\nperjantaina 25.9.202033 min\nMiksi kuvittelemme olevamme ilmastosotureita, vaikka emme ole? Entä miksi pessimistit äänestävät perussuomalaisia? Vieraana tutkija Jussi Westinen e2 Tutkimuksesta. Toimittajina Olli Seuri, Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nKuka pettyi budjettiriiheen eniten?\nperjantaina 18.9.202042 min\nMikä puolue jäi riihessä mopen osalle? Saavuttiko hallitus työllisyystavoitteensa? Puhelimen päässä johtava erityisasiantuntija Olli Kärkkäinen valtiovarainministeriöstä. Jaksossa kuullaan myös kansanedustajien näkemyksiä! Toimittajina Olli Seuri, Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nperjantaina 11.9.202040 min\nMillainen kokoomus kuoriutui Porin puoluekokouksessa? Entä jos perussuomalaiset kokoomuslaistuu, eikä kokoomus perussuomalaistu? Vieraana valtio-opin dosentti Hanna Wass Helsingin yliopistosta. Toimittajina Olli Seuri ja Robert Sundman. #jetp\nKeskustan pj-vaali ja kikypuheet ovat täällä jälleen!\nperjantaina 4.9.202035 min\nJännittääkö keskustan puheenjohtajavalinta? Entä pitääkö kilpailukyvystä olla huolissaan? Vieraina ekonomisti Sanna Kurronen EVAsta ja pääekonomisti Ilkka Kaukoranta SAK:sta. Toimittajina Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nKarmea kuuden tunnin työpäivä ja villit EU-visiot\nperjantaina 28.8.202036 min\nOnko kuuden tunnin työpäivä Suomen talouden tuhoava visio? Miksi presidentti Sauli Niinistö varoittaa EU:n “tulkintojen tiestä”? Miksi EU-keskustelu epäonnistuu aina? Vieraana Hannu-Pekka Ikäheimo. Toimittajina Olli Seuri ja Helmiina Suhonen. #jetp\nNirsot puolueet työllisyystoimibuffetissa\nperjantaina 21.8.202042 min\nOnko hallitus onnistunut vai epäonnistunut koronan hoidossa? Entä tuottaako valtiovarainministeriön työllisyyslaskukone faktaa vai ideologista tietoa? Vieraana politiikan tutkija Johanna Vuorelma Tampereen yliopistosta. Toimittajina Robert Sundman ja Helmiina Suhonen. #jetp\nKeskustan ykköstykki: Vastahakoinen Vanhanen!\nperjantaina 12.6.202037 min\nPystyykö “harmaa” Matti Vanhanen muuttamaan koko hallituk sen linjan? Entä miten Katri Kulmuni pelastaa keskustan ja itsensä? Miksi politiikka on muuttunut niin kovaksi, että hallitus ei näytä koskaan selviävän seuraavasta puolesta vuodesta? Vieraana dosentti Ville Pernaa. Toimittajina Olli Seuri ja Helmiina Suhonen. #jetp\nVelalla pelottelu, so last season?!\ntorstaina 4.6.202048 min\nKulmunin viestintäkonsulttikohu, hallituksen ennätyssuuri lisäbudjetti ja lievää hikoilua aiheuttavat talousraportit. Vieraina SAK:n ekonomisti Anni Marttinen ja Etlan tutkimusjohtaja Niku Määttänen. Toimittajina Olli Seuri, Helmiina Suhonen ja Robert Sundman. #jetp\nperjantaina 29.5.202043 min\nperjantaina 22.5.202037 min\nperjantaina 15.5.202037 min\nperjantaina 8.5.202038 min\nmaanantaina 16.3.20202 min\nperjantaina 13.3.202036 min\nperjantaina 28.2.202033 min\nperjantaina 21.2.202040 min\nperjantaina 14.2.202035 min\nperjantaina 7.2.202034 min\nperjantaina 31.1.202037 min\nperjantaina 24.1.202031 min


Aukeamattomia turvatyynyjä myös Suomessa – edessä kutsu huoltoon - Lifestyle - MTV.fi\nLifestyle > Koti Julkaistu 21.05.2015 15:30\nHonda ja Nissan tarkistuttavat autoja viallisten turvatyynyjen varalta myös Suomessa. Kuvituskuva.\nJapanilaisyhtiö pisti vastaan turhaan - 11 valmistajan 34 miljoonaa autoa korjaamolle USA:ssa 20.5.2015\nJapanilaisten turvatyynyskandaali on ilouutinen ruotsalaisille 20.5.2015\nHondalta ja Daihatsulta takaisinkutsuja – turvatyynyt yhä vaarallisia 14.5.2015\nVuonna 2030 ihminen ei enää saa ajaa autoa? Robotisaatio muuttaa maailmaa 8.5.2015\nAika tarkastaa! Kesärengas paljastaa ohjauskulmien ongelmat 8.5.2015\nTiesitkö? Voit hyödyntää kotitalousvähennystä kesäjuhlissa! KUVAT: Halkopino kasvamaan! Oikeankokoisen kirveen valinta on näin helppoa


Lajittelun suosio junnaa – Kiertotalouden tiellä\nViime viikolla oli useampikin uutinen siitä, ettei yhdyskuntajätteiden lajittelussa juuri näytä tapahtuvan edistystä. Etenkin biojätteiden määrä sekajätteissä on aivan liian korkealla tasolla. Syyksi lajittelemattomuuteen mainitaan esimerkiksi ihmisten tietämättömyys ja piittaamattomuus. Kaupunkilaisten ja maalla-asuvien välillä ei ole merkittävää eroa lajitteluaktiivisuudessa.\nOsa ihmisistä selittää toimintaansa sillä, että lopulta kaikki jätteet päätyvät kuitenkin samaan kasaan. Tämä on eräänlainen kaupunkilegenda, joka elää edelleen, vaikka ei ole pitkään aikaan pitänyt paikkaansa. Nykyisellään kaatopaikalle ei voida sijoittaa kotitalouksissa syntyviä jätteitä. Kaatopaikka-asetuksen mukaan penkkaan hyväksytään vain sellaista tavanomaista jätettä, jonka biohajoavan ja muun orgaanisen aineksen pitoisuus on enintään 10 prosenttia. Lisäksi vedotaan siihen, ettei tilan puutteen vuoksi kotona ole mahdollisuutta lajitella jätteitä taikka etäisyydet ekopisteille ovat ylitsepääsemättömät.\nKyse on monilta osin myös laiskuudesta. Tai siitä, että lajittelua ei koeta sellaiseksi velvollisuudeksi, joka tulisi täyttää. Ehkä moni ajattelee, että jos lajittelu olisi tärkeää, siihen ohjattaisiin kovemmin keinoin. Lajittelemattomuudesta ei voi jäädä kiinni eikä siitä voi saada minkäänlaista sanktiota. Jätteiden lajittelun onnistuminen perustuu siihen luottavaiseen ajatukseen, että ihminen kantaa vastuunsa, on aktiivinen ja tiedostava. Raha tuskin ohjaa lajittelemaan, sillä eihän esimerkiksi kerrostalossa asuva välttämättä edes tiedosta maksavansa jätteistä.\nYhtälailla tietämättömyys selittää osan lajittelemattomuudesta. Eri materiaaleja on paljon ja niitä käytetään tuotteissa sekaisin. Osa jätteistä kuuluu tuottajavastuun piiriin ja osa ei. Jätelajeilla on vaihtelevia nimiä sen perusteella, missä päin Suomea ollaan.\nLavojen välistä käy ilmi, mitä kaikkea lavalle päätyy.\nRakennusjätteiden lajittelu on siinä mielessä erilaista, että sen toteuttavat pääosin yritykset. Olennainen syy, joka voisi kannustaa yrityksiä aiempaa parempaan lajitteluun, on taloudellinen hyöty. Toisaalta esteenä saattaa olla se, ettei yrityksissä välttämättä ole jätteisiin liittyvää asiantuntemusta, eikä liioin aikaa tai kiinnostusta sen selvittämiseen, miten lajittelu kannattaisi työmaalla toteuttaa. Sekin on mahdollista, että asia on jo selvitetty ja tultu siihen lopputulokseen, ettei lajittelua kannata toteuttaa nykyistä paremmin. Ehkä nykyisellään ei ole tarjolla riittävän hyviä palveluita rakennusalan yrityksille.\nJos jätteet lajiteltaisiin jäteasetuksen edellyttämällä tavalla, se vaatisi kymmenkunta erilaista lavaa tai astiaa työmaalle. Jonkun tulisi organisoida niiden tyhjennykset sekä suunnitella se, miten eri jätelajien keräys tapahtuisi eri työvaiheissa. Liikkuvia osia olisi nykyistä enemmän, mikä saattaisi hankaloittaa ”oikeiden töiden tekemistä”. Myös jäteneuvontaa ja tiedottamista tulisi järjestää, jotta työmaan henkilökunta osaisi osaltaan toteuttaa kunniahimoisempaa jätteiden lajittelua. Toisaalta nykyiselläänkin yritykset tekevät jätteisiin liittyvää suunnittelua, joten työmäärän lisäys ei välttämättä olisi merkittävä.\nLajittelun parantaminen vaatii alussa – kuten mikä tahansa harkittu edistysaskel – koordinointia ja organisointia eli ns. työpanosta. Vakiintuessaan lajittelu menee sitten omalla painollaan. Totutun kyseenalaistaminen ja muuttaminen on juuri se edistysaskel, joka vaatii koordinointia ja organisointia. Yrityksen näkökulmasta asian edistäminen on sikäli epävarmaa, ettei ennakkoon ole selvää, mitä muutoksista seuraa.\nVaikka yhdyskuntajätteen ja rakennusjätteiden lajitteluun liittyy kumpaankin omanlaisiaan piirteitä, on niissä se yhtäläinen piirre, että käytännön toiminnan tekee aina ihmiset itse. Molemmissa on mahdollista vedota toimenpiteiden turhuuteen, tilanpuutteeseen tai kiireeseen. Lopulta asenne ratkaisee, molemmissa.


Miehelle vuosi vankeutta Helsingin Vuosaaren palosta\nPakistan on ratkaisijan roolissa Taleban-neuvotteluissa Julkaistu 7:52\nKatja Lahden kolumnit\nBlogi: Tappelusta uutta sisältöä elämään\nHS-gallup: Keskusta nousi suurimmaksi Julkaistu\nLähes 40 vuotta sitten kadonneen ay-pomon etsinnät käynnistettiin uudestaan USA:ssa Julkaistu\nValtiovarainministeriön suhdanne-ennuste syntyy arkisen Excel-tiedoston avulla\nMakeat leivonnaiset (736)\nSalaatit, Kasvisruuat, Alkuruuat\n2 dl keitettyjä linssejä 200 g kesäkurpitsaa 3 tomaattia 2 sipulia Kastike: timjamin oksa valkosipulin kynsi 3 rkl öljyä 1 rkl sitruunamehua 1.Keitä 1 dl linssejä pakkauksen ohjeen mukaan lyhyempi aika,jotteivat linssit soseudu. 2\nKeitot, Kasvisruuat, Pääruuat, Kesä\n300 g uusia perunoita puolikas pienestä uuden sadon keräkaalista 2 uutta porkkanaa 8 dl kasvislientä persiljaa timjamin oksa 100 g sulatejuustoa 1.Pese perunat, huuhtele kaali ja puhdista porkkanat. 2.Paloittele kasvikset. 3\nKala- ja äyriäisruuat, Alkuruuat, Pääruuat\n(jätti)katkarapuja inkivääriä valkosipulia sipulia salottisipulia kuivattua chiliä tilkka sakea tai muuta riisiviiniä 1 tl osterikastiketta 1.Kypsennä katkaravut kuorineen öljyssä vokki- tai paistinpannussaaivan nopeasti. 2\n300 g jauhelihaa 2 pientä uuden sadon kaalia 1 sipuli 2 valkosipulin kynttä ½ tl mustapippuria ½-1 tl oreganoa 1 dl lihalientä 3 tomaattia 1.Paahda jauheliha ilman rasvaa padan pohjalla. 2.Lohko kumpikin kaali kahdeksaan palaan\nKeitot, Kala- ja äyriäisruuat, Pääruuat, Kesä\n1 kg ahvenia 1 l vettä 1 tl suolaa 2 porkkanaa ½ kesäkurpitsaa 1 purjo 1 sipuli 1 varsisellerin varsi 1 kalaliemikuutio 10 maustepippuria 1 tlk valkosipulilla maustettua tomaattimurskaa peratut kalapalat tuoretta tilliä ja ruohosipulia. . Hedelmäinen aamiaisdrinkki 2 isoa lasillista\n1 kypsä banaani 12 isoa mansikkaa 2 dl rasvatonta maitoa 2 dl rasvatonta, maustamatonta jogurttia 1 rkl hunajaa 1.Pilko banaani ja puolita mansikat. 2.Sekoita kaikki aineet sauvasekoittimella, monitoimikoneessa taiblenderillä. 3\n4½ dl vehnäjauhoja 1 dl ruisjauhoja 1 dl öljyä 1 tl suolaa 3 dl vettä 1.Sekoita ensin jauhot keskenään ja lisää joukkoonvesi-suola-öljyseos. Sekoita aineet taikinaksi. 2.Jaa taikina kymmeneen osaan ja leivo osat litteiksi, pyöreiksilevyiksi\n100 g raakaa perunaa 50 g sipulia 1-2 valkosipulinkynttä 200 g keittojuurespakastetta 1 tl suolaa chiliä mustapippuria 1 muna 2 rkl grahamjauhoja Paistamiseen: 2-3 rkl öljyä Kastikkeeseen: 2 rkl öljyä 1 sipuli 2 valkosipulinkynttä 1 tl. . Savukalakastike\nKastikkeet, Kala- ja äyriäisruuat\n½ rkl öljyä 1 sipuli ½ purjoa 3 dl vettä 100 g sulatejuustoa 1 kalaliemikuutio 350 g savukalaa (lohta, lahnaa, ahventa, silakkaa, pallasta) ½ dl ruokakermaa 2 rkl tilliä 1 dl ruohosipulia 1.Hienonna sipuli ja purjo. Kuullota ne öljyssä\nAmerican Barin kesädrinkki 2 lasillista\n1 limetin liha paloina 1 passionhedelmän liha sokeria tai passionsiirappia maun mukaan jäitä vichyä 1.Murskaa limetin ja passionin hedelmäliha sekä sokeri tai siirappisauvasekoittimella tai koneessa. 2\nViikon viini: Lyömättömän herkullinen aperitiivi\nResepti: Kylmä lipstikka-kurkkukeitto\nLyömättömän herkullinen aperitiivi\nEnglantilaiset kuohuviinit ovat nyt trendikkäitä.\nOikeus tutustui Helvetin enkelien kerhotiloihin Espoossa\nLähes 40 vuotta sitten kadonneen ay-pomon etsinnät käynnistettiin uudestaan USA:ssa 0:17\nLegendaarisista suomalaisista vauvalaatikoista innostuttiin Skotlannissa\nTukiasunnot pännivät naapureita Taka-Töölössä\nKenen on vastuu: Miksi Stockmann salasi lasien valmistusmaan?\nVinoköysisilta voitti Kruunuvuoren sillan suunnittelukilpailun\nKyrö: Isometsä ja Kirvesniemi käyttivät epoa\nKaikki kiva on kielletty 16.6.2013


Auto huoltoon riippumattomaan korjaamoon – miten käy auton takuun? - Taloustaito.fi\nAuto huoltoon riippumattomaan korjaamoon – miten käy auton takuun?\nMiten käy takuunalaisen auton takuun, jos sitä huollattaa automerkin valtuuttaman verkoston ulkopuolella? Kun huoltotoimet ja varaosat täyttävät valmistajan vaatimukset, auton takuu säilyy. Tämän takaa EU:ssa laadittu ryhmäpoikkeusasetus, mutta näyttökysymykset askarruttavat autonkäyttäjiä.\nAD Finlandin toimitusjohtaja Antti Valtavaara vakuuttaa, että autonvalmistajan, maahantuojan ja autokauppiaan myöntämät takuut pysyvät automaattisesti voimassa silloinkin, kun autoilija käyttää monimerkkikorjaamoiden palveluita, kunhan huolto tehdään valmistajan määrittelemällä sisällöllä sekä käyttäen alkuperäislaatuisia varaosia.\n”AD Finland on kansainvälisen AD-ketjun jäsen, joka on erittäin suuri asiakasryhmä lähes kaikille auton osia ja komponentteja valmistaville tehtaille. Tämä varmistaa alkuperäisten varaosien kattavan saatavilla olemisen”, Valtavaara toteaa.\nFixu-korjaamotoiminnasta Koivusella vastaava kenttäpäällikkö Jari Prittinen vakuuttaa hänkin, että Fixus-ketjun korjaamoissa autonvalmistajan takuu säilyy, kun huollot tehdään valmistajan ohjeiden mukaisesti.\n”Asiakas voi varmistua tästä saamalla tilatusta työstä työmääräyksen sovittuine työsisältöineen, huoltoselosteen, laskun josta ilmenee tehdyt työt, asennetut varaosat sekä dokumentin huoltoleimauksesta”, Prittinen sanoo.\n”Fixus-ketjun korjaamoissa asiakasta palvellaan osaavien ammattilaisten toimesta käyttäen alkuperäisiä tai alkuperäistä vastaavia varaosia kilpailukykyiseen hintaan. Korjaamon etsimisessä ja varauksen tekemisessä helpottaa Fixus.fi-sivusto, mistä huoltopaikka ja aika löytyvät vaivattomasti”, Prittinen lisää.\nMääräaikaishuollon sisältö selviää ajoneuvon huoltokirjasta, joka uudemmissa autoissa on nykyään sähköisessä muodossa. Valtavaara kertoo, että käytännössä autokorjaamot useimmiten käyttävät ohjelmistoja määräaikaishuoltojen sisältöjen ja toimenpideohjeiden selvittämiseksi – tällaisia ohjelmistoja ovat esimerkiksi Bosch ESI[tronic] 2.0, Autodata, Haynes Pro, AD Tieto.\nKorjaamolla ei voi juurikaan konepeltiä avata, etteikö autossa olisi töpseliä kiinni – niin olennainen osa nykyautojen huoltamista ja korjaamista diagnostiikka on. AD:n Valtavaara toteaakin, että erityisesti diagnostiikkatestilaitteet ovat tänä päivänä olennaisia työvälineitä.\n”Uusimmat Texa- ja Bosch-merkkiset laitteet ovat erittäin monipuolisia ja kattavia järjestelmiä. Uusimpia niistä ovat AD-ketjun maahantuomat Bosch KTS 560 ja KTS 590-diagnostiikkatesterit, joiden avulla voidaan käyttää lukuisia eri autovalmistajien omia ohjelmistoja – toisin sanoen Boschin monimerkkirauta voi käyttää autonvalmistajien omia softia Boschin oman ESI[tronic] 2.0 ohjelmiston lisäksi. Näin monimerkkikorjaamoilla on hyvin saatavilla määräaikaishuoltojen tekemiseen tarvittavat laitteistot ja ohjelmistot.”\nValtavaara muistuttaa, että monimerkkikorjaamot myös kouluttavat aktiivisesti omia mekaanikkojaan, esimerkiksi AD-ketjun Eure!Car-koulutusjärjestelmän mukaisia koulutuksia järjestettiin viime vuonna yli 500 miestyöpäivää ja tänä vuonna alkuvuodesta vielä enemmän kuin viime vuonna. Koulutuksen avulla mekaanikot ylläpitävät ja kehittävät ammatillista osaamistaan.\nKetjun yhteinen tietotaito\nAutoasi-ketjun markkinointijohtaja Jari Vaaramaa korostaa ketjun monipuolista tukea siihen kuuluville autokorjaamoille.\n“Autoasi-ketjuun kuuluvat autokorjaamot tarjoavat varteenotettavan vaihtoehdon merkkikorjaamoille, olipa auto sitten takuuikäinen tai vanhempi. Yhteisen ammattitaidon avulla Autoasi-korjaamot pystyvät huoltamaan ja korjaamaan kaikkia automerkkejä.”\n“Autoasi-korjaamot ylläpitävät säännöllisellä kouluttautumisella ammattitaitoa yllä ja Autoasi-ketjulla on korjaamoille oma tekninen tuki. Näillä toimilla varmistetaan auton asianmukainen huolto ja korjaus. Autoasi-korjaamoilla on käytössä nykyaikaiset työvälineet, diagnostiikkalaitteet, ohjelmistot sekä pääsy ajoneuvovalmistajien portaaleihin. Autot huolletaan valmistajien antamien huolto-ohjelmien mukaisesti. Lisäksi ketju valvoo ja testaa korjaamoita laadunmittauksilla säännöllisesti”, Vaaramaa kertoo.\nPalvelujohtaja Vesa Reini, Broman Group (edustaa Motonet-ketjua): ota huomioon nämä seikat, kun valitset huoltokorjaamon:\nHuoltoon pääsyn nopeus ja valmiiksi tuloaika\nVaraosien saatavuus ja niiden toimitusaika\nHuolto tehdään oikein huolto-ohjelman mukaisesti\nReinin mielestä Motonet-korjaamojen etuja ovat Suomen laajin varaosavalikoima ilman osien varastointikuluja, suorat varaosatoimitukset korjaamoille, Motonet-korjaamoketjun yhteiset ohjelmistot ja palvelut sekä Motonetin järjestämät koulutus-, laadunvarmistus- ja kehitysjärjestelmät, minkä lisäksi Motonetin laadukkaat mutta edulliset varaosat mahdollistavat paremman työnhinnoittelun kilpailukykyisin tarjouksin.\nAD Finlandin Valtavaara ei kehu pelkästään oman ketjunsa korjaamoja.\n”Mielestämme kuluttajan kannattaa valita itselleen parhaiten soveltuva vaihtoehto. AD-autokorjaamot ovat erinomainen vaihtoehto, viimeisten vuosien kuluttajatutkimuksissa AD-autokorjaamot on toistuvasti havaittu laadukkaimmaksi, luotettavimmaksi ja asiantuntevimmaksi autokorjaamoketjuksi.\nMyös muiden monimerkkikorjaamoketjujen joukossa on erittäin hyviä vaihtoehtoja – olennaisinta kuluttajalle on muistaa, että autoa ei ole pakko huollattaa siellä,mistä auton on ostanut.”\nMarkkinointiketju Jari Vaaramaa, Autoasi-ketju: Näillä periaatteilla voi varmistua huoltopaikasta:\nTutustu huoltotarjoukseen tarkkaan. Varmista korjaamolta, että tarjouksessa ovat mukana kaikki huolto-ohjelman mukaiset työt ja osat selkeästi eriteltyinä. Näin vältyt isoilta lisäkustannuksilta.\nKun viet auton huoltoon, vastuullinen korjaamo tekee töistä kirjallisen työmääräyksen, joka käydään läpi yhdessä asiakkaan kanssa ja allekirjoitetaan. Työmääräys on sitova sopimus auton huoltamisesta tietyllä hinnalla.\nLaatukorjaamo kysyy työmääräystä tehtäessä luvan myös mahdollisille pienille lisätöille kuten palaneiden polttimoiden vaihdolle.\nHuollon aikana löytyvistä isommista korjaustarpeista korjaamo ilmoittaa asiakkaalle erikseen ja kysyy luvan niiden korjaamiseen.\nKun auto luovutetaan, vastuuntuntoinen korjaamo käy asiakkaan kanssa läpi, mitä autolle on tehty ja mitä muuta huomioitavaa autosta on löytynyt.\nESIMERKKILASKELMA: Autoasi-ketjun Espoon Olarin toimipisteen esimerkkilaskelma vuosimallin 2017 Volkswagen Golf 2.0 TDI:n ensimmäisten 100 000 kilometrin huoltokustannuksista:\n1. Huoltotyyppi: Kiinteän huoltovälin huolto\nHuoltoväli: Tarkastushuolto 30 000 km välein tai 24 kuukauden kohdalla ja sitten 12 kuukauden välein\nLisähuolto: 36 kuukauden kohdalla kilometrimäärästä riippumatta ja sitten 24 kuukauden välein\n60 000 km välein kuluneesta ajasta riippumatta\n60 000 km tai 24 kuukauden välein\n60 000 km välein tai 36 kuukauden kohdalla ja sitten 24 kuukauden välein\n90 000 km välein kuluneesta ajasta riippumatta\n90 000 km tai 72 kuukauden välein\n2. Tarkastushuolto 30 000 km tai 24 kuukauden kohdalla: huollon hinta 221 euroa\n3. Öljynvaihtohuolto 12 kuukauden välein: huollon hinta: 173 euroa\nLisähuolto: 36 kuukauden kohdalla kilometrimäärästä riippumatta ja sitten 24 kuukauden välein:\nTarkastushuolto 30 000 km tai 24 kuukauden kohdalla: huollon hinta: 221 euroa\nLisähuolto: 60 000 km välein kuluneesta ajasta riippumatta (vain automaatit)\n4. Öljynvaihtohuolto 12 kuukauden välein: huollon hinta: 173 euroa\n5. Tarkastushuolto 30 000 km tai 24 kuukauden kohdalla: huollon hinta: 381 euroa\n90 000 km välein kuluneesta ajasta riippumatta:\nYHTEENSÄ 1 169 euroa 100 000 km\nMERKKIHUOLTO VAI RIIPPUMATON KORJAAMO? Lue artikkeli toukokuun Taloustaidosta. Voit lukea jutun myös Taloustaidon näköislehdestä, jos olet rekisteröitynytverkkopalvelujemme käyttäjäksi.\nJuttua päivitetty 15.5.2019. Motonet ketjua edustaa Broman Groupin palvelujohtaja Vesa Reini, Broman Group (edustaa Motonet-ketjua), ei tiedottaja Tommi Räsänen.


Perjantai 9.12.2011 klo 3:34 - Matti Kuusela\nSuomalaisen musiikin päivä eilen tuntui oikein hyvältä. Eräänlainen taivaallinen solina on seurannut kesästä saakka, ja nyt se soi jälleen hienosti Suomen henkisyyden kanssa.\nSibelius Kolilla vuosisadan vaihteessa sata vuotta sitten. Siinä on helppo kuulla juuri suomalaisen luonnon ja hengen sointia, samoin mielikuvassa kanteleensoitossa Ilomantsin suunnalla.\nSuomalaiseen musiikkiin yhtyy myös Vegan taivaallinen kanteleensoitto, joka helkyttelee niin herkkiä säveliä. Tästä soinnista tulee mieleen myös Australian alkuasukkainen yksi myytti Seulasista eli Plejadeista. Kaksi sisarta oli tullut ryöstetyksi maan piiriin, mutta he pääsivät kiipeämään taikapuuhun, ja silloin heitä vankinaan pitänyt suuri metsästäjä Wurrunna kuuli korkealta heidän ääntensä soivan kuin puron solina kivien yllä.\nVesi on yksi kosmoksen peruselementtejä, mutta miten usein me latistamme veden abstraktiksi, kuolleeksi ja liikkumattomaksi. Antakaamme sisäisten ja kosmisten vetten soida ja solista!\nSe on oikeastaan meidän velvollisuutemmekin henkisinä olentoina, sillä meidän mielikuvillamme on todellisuutta luova voima. Me ihmiset olemme täällä maan päällä niitä olentoja, joiden vastuulla on maailmankaikkeuden uudistaminen!\nOkei, se saattaa kuulosta suurelta, mitä se onkin. Mutta me ihmiset olemme niitä harvoja olentoja luultavasti koko maailmankaikkeudessa, joilla on vapaa ja kehittyvä minuus. Niin upeita olentoja kuin enkelit ja kaikkien luonnonkuntien olennot ovatkin, kaikki viittaa siihen, että juuri me olemme niitä, joilla on mahdollisuus luoda muutos aivan omasta vapaudestamme ja omasta vapaasta tahdostamme ja rakkaudestamme käsin.\nMeidän tehtävänämme on sitten ottaa tuohon muutokseen mukaan luonnonkunnat olentoineen - ja enkelit. Varmasti tuo uudistumisen aalto täältä maailman aineellisilta ääriltä ottaa enkelikunnatkin mukaansa, tavalla tai toisella. Ovathan enkelit ja jumalat nähneet niin kauan valtavasti vaivaa meidän aineellisen todellisuutemme luomiseksi. Nyt on meidän vuoromme luoda jotain uutta.\nAntaumus ja minuus\nJonakin yönä mietin kovasti antaumuksen olemusta ja sitä, miten kovasti me etenkin nuorempina haluaisimme löytää itsellemme henkisen kotipaikan tästä maailmasta.\nMitä kauemmin tuota olen miettinyt, sitä enemmän olen alkanut kokea, että tuota kotipaikkaa voi vain harvoin löytää mistään itsensä ulkopuolelta. Toki tiedän että on sellaisia harvinaisia ihmisryhmiä, joille se on mahdollista, ja on sellaisia harvinaisia paikkoja maapallolla, jossa monet voivat kokea täyttä kotona olemisen tunnetta, mutta silti KOTI on se mitä meidän on opittava itse luomaan.\nMeillä on usein kodin muisto, joko maallisen tai kosmisen kodin, mutta hyvin tiedämme, että maallista kotiamme emme enää voi luoda muualla kuin muistoissamme, ja luultavasti on niin, että myös kosmos uudistuu niin, että meidän on luotava myös kosminen kotimme uudelleen.\nTavallaan kuljetamme tuota kosmista kotiamme aina mukanamme. Miksi emme voisi luoda kotia jokaiseen paikkaan, jossa olemme. Aineellisen kodin voimme luoda yhteen tai muutamaan paikkaan, mutta varmaan meillä on voima luoda kotia kaikkialle, missä kuljemme.\nOpetuksissaan seulaslaiset eli plejadilaiset kehottavat meitä ottamaan esimerkiksi meditaatioihimme mukaan kaikki, jotka haluavat. Steiner kehottaa ottamaan mukaan jokaisen, joka haluaa tehdä yhteistyötä kanssamme.\nJa tässä tulemmekin vaativaan kohtaan. Miten usein me halussamme tuntua yhteyttä toisten kanssa ryhdymme käymään sisäistä kauppaa. Ummistan silmäni joiltakin asioilta voidakseni oppia jotain mitä tahdon tai saadakseni itselleni jotain muuta.\nSepä onkin ongelma. Ainakin henkisissä ryhmissä meidän tulisi olla hereitä ja kirkkaita, tai sydämellisiä ja lämpimiä. Missä sitten kulkee raja. Emmehän me voi joka tilaisuudessa esittää juuri sitä, minkä itse koemme oikeaksi.\nEhkä loppujen lopuksi kysymys on lähinnä siitä, että joka paikassa mihin kuljen, koen itseni minänä, henkisenä minänäni, enkä koskaan unohda enkä myy korkeimpia henkisiä ihanteitani. Tai itseäni.\nEhkä on niinkin, että tämä kehittyvänä minuutena toimiminen on maailmassa niin uutta, että me olemme vasta luomassa sitä.\nMuista mitä olet! Muista mitä ovat korkeimmat ihanteesi! Toimi varovasti niiden mukaan tai niiden suuntaan. Opettele tahtomaan sitä tulevaisuutta, jota tahdot!\nKommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Vega, tahtominen, minuus, maailmankaikkeuden uudistuminen


Pelkkä auton pakoputken lämpö voi nyt sytyttää maastopalon, varoittaa pelastusviranomainen | Yle Uutiset | yle.fi\nPelkkä auton pakoputken lämpö voi nyt sytyttää maastopalon, varoittaa pelastusviranomainen\nToukokuussa Suomessa on ollut jo yli 900 maasto- tai metsäpaloa. Kertakäyttögrillejä ei saa sytyttää edes rantakallioilla, varoitetaan esimerkiksi nuorisoa koulujen päättäjäisviikonloppuna.\n31.5.2018 klo 08.13päivitetty 31.5.2018 klo 09.08\nTurvesuo palaa Kaustisella 24.5.2018.Jyri Jäntti / Keski-Pohjanmaan ja Pietarsaaren alueen pelastuslaitos\nSuomessa on ollut toukokuussa jo yli 900 maasto- ja metsäpaloja, niistä Uudellamaalla yli 200. Maasto on nyt todella kuivaa ja syttymisherkkää.\n– Pelkkä ajoneuvon ajaminen ja pakoputken lämpö kuivan maaperän päällä saattaa sytyttää maastopalon, varoitti Aamu-tv:ssä vieraillut viestintäpäällikkö Taisto Hakala Helsingin pelastuslaitokselta.\nMaastopalo voi syttyä myös esimerkiksi metsätyökoneista. Eilen illalla Espoossa syntyneen maastopalon epäillään alkaneen kouluikäisten lasten leikeistä.\nUseat pelastuslaitokset ympäri Suomen kielsivät eilen erikseen avotulen teon pelastuslakiin vedoten. Tulta ei saa tehdä edes Metsähallituksen rakennetuilla nuotiopaikoilla. (siirryt toiseen palveluun)\n– Tupakantumppeja ei saa heittää maahan ja kertakäyttögrillit ovat nyt supervaarallisia. Tulipalot lähtevät aina pienestä, myös metsäpalot voivat lähteä todella pienestä ja sammuttaminen voi kestää päiviä, Hakala kertoi.\nHakala muistutti, että jokainen hellepäivä lisää maaston kuivuutta.\n– Sama pelastushenkilöstö hoitaa sydänpysähdykset, aivohalvaukset ja liikenneonnettomuudet; senkin takia pitää olla varovainen, jotta kaikkiin hätätilanteisiin riittää apua.\nKertakäyttögrillejä ei saa nyt sytyttää edes rantakallioilla meren rannalla. Retkieväät pitää siis tehdä kotona esimerkiksi termospulloon, Hakala neuvoi.\nNyt on kuitenkin koulujen päättäjäisviikonloppu tulossa.\n– Koulujen päättymisjuhla sujuu yleensä pääasiassa hyvin, mutta se nostaa lasten ja nuorten tapaturmariskiä aika merkittävästi, Helsingissäkin ensihoitotehtävät kasvavat jopa kolmanneksella valmistujais- ja päättäjäisviikonloppuna. Nyt on sitten tämä erityisvaara maaston kuivuuden takia.\nHelsingin pelastuslaitoksen viestintäpäällikkö Taisto Hakala muistutti myös, että merivesi Helsingin edustalla on vielä kylmää, vaikka sää on helteinen.\n– Noin 14-asteinen merivesi jäähdyttää nopeasti, varovasti vielä meren kanssa, Hakala varoitti nuorisoa.\nIlmatieteen laitos on antanut metsäpalovaroituksen (siirryt toiseen palveluun) lähes koko Suomeen.\nKertakäyttögrilli jäähylle, tumppi taskuun ja kulotus seis – metsäpaloriski sai pelastuslaitokset kieltämään avotulen teon (29.5.2018)


Hackett Western Style Sininen osta ja tarjouksia, Dressinn\nTuotekuvaus Hackett Western Style\nHienoin puuvillapellavallinen indigopaita, valmistettu länsimaiseen tyyliin, painonapilla rintatasku ja olkapaneelit.\nOletko kiinnostunut Hackett Western Style:sta? Älä odota enää pidempään, vaan osta tämä tuote nyt markkinoiden parhaalla hinnalla dressinn:sta. Täältä löydät kaikki tiedot Hackett Western Style:sta tuotekuvauksineen yms. Hackett on yksi parhaista muotimerkeistä, jotka suunnitelevat erityisiä Miesten vaatteettuotteita, jotka on räätälöity asiakkaiden tarpeiden mukaan.\nOminaisuudet Hackett Western Style\nKestävyys Hackett Western Style


Sivustakatsoja: Sodankylän satoa: Tarkastaja\nAlkuperäinen nimi: Tarkastaja\nOhjaus: Anssi Mänttäri\nKäsikirjoitus: Anssi Mänttäri\nPääosissa: Niko Saarela, Eeva Putro, Anna-Maija Tuokko\nYhtiöstä poltetaan "vahingossa" edellisvuoden kirjanpito ja kun kirjanpitokin on vakuutettu, lähtee vakuutustarkastaja (Niko Saarela) tutkimaan tapausta. Haastateltavat yksi toisensa jälkeen kiertävät kysymyksiä ja muutenkin venkoilevat siinä määrin, että vakuutuspetoksen todennäköisyys on hyvin suuri. Kuitenkin Tarkastaja yritetään ottaa pois tapauksen parista, mutta miksi, sen hän aikoo selvittää...\nTorstain viimeinen elokuva. Anssi Mänttäri on vissiin ohjannut ja käsikirjoittanut paljon elokuvia ja onpahan hän ollut käynnistämässä myös Sodankylän Elokuvajuhlia, mutta siitä huolimatta kyseinen kaveri on mennyt minulta tyystin ohi ja kuulinkin hänestä ensimmäisen kerran vasta nyt Sodankylässä (myönnän syyllisyyteni). Niinpä minulla ei ollut minkäänlaista hajua siitä, millaisia elokuvia hän tekee, joten täysin puskista pääsi tämänkin elokuvan tyylilaji tulemaan. No, lupaavasta alusta huolimatta Tarkastaja jäi vähän puolitiehen.\nHyvin pian elokuvan alettua sen tyylilaji kävi selväksi: komediaahan tässä katseltiin ja myöhemmin vielä selvisi, että tragi- sellaista. Mitä parasta, komedia nojasi pitkälti sellaiseen pikkunäppärään huumoriin, joka sai yleisön (myös minut) mylvimään naurusta. Koko tarinan idea oli niin absurdi, että se oli paikoitellen todella viihdyttävää seurata, vaikka juonessa ei ollutkaan päätä eikä häntää. Tämä sitten kostautui elokuvan jälkipuoliskolla, kun meno menee jokseenkin surrealistisempaan suuntaan ja Tarkastajan pyrkimyksistä huolimatta koko totuutta ei aiottukaan selvittää. Elokuva lähtikin menemään loppuvaiheilla oudoille sivuraiteille. Myöskään huumori ei iskenyt elokuvan loppuvaiheilla niin paljon kuin alussa, eikä sitä käytettykään mielestäni yhtä paljon (tai sitten vain turruin siihen, mene ja tiedä). Hyvän alun ansiosta kokonaisuus oli kuitenkin tasoa "ihan kiva".\nNiko Saarela oli ihan perushyvä ja tekikin siten aika rutiinisuorituksen. Kari Hietalahti Tarkastajan pomona oli hänkin ihan jees, mutta silloin harvoin kuin häntä näytettiin, niin jotenkin tuli sellainen tunne, että luotettiin liikaa Hietalahden tuttuihin maneereihin. Elokuvan parhaasta suorituksesta sen sijaan vastasi Jukka-Pekka Palo, joka Talkkarina (nimiähän mä en tiedä, enkä nyt ole varma, oliko hahmoilla niitä) oli aivan tajuttoman hauska. Mukana menossa: Aake Kalliala ja Tom Pöysti.\nSeuraavana arvosteluvuorossa: Kolmas mies\nLähettänyt Simo Rissanen klo 22.39\nTunnisteet: komedia, Sodankylä 2011


Kaavinkivi – Mäntyrinne\nMeillä viihdytään keittiössä. Tai on aina viihdytty, ja siksi siitä pyrittiin tekemään mahdollisimman sosiaalinen kokonaisuus. Avoin tila tuo tullessaan omat haasteensa. Vieraita kutsuttaessa kannattaa siis varata aikaa myös keittiön siivoamiseen, mikä tässä vauvavaiheessa menee toki sitten ihan kaikkeen muuhun, ja ne vatkauskulhot ehkä saa koneeseen juuri kun auto ajaa pihaan. Usein tosin se tarkoittaa sitä, että allekirjoittanut ei paljon puuterisutia ole sitten nähnyt. Lopulta sitten ollaan ystäville jo tutussa ”kotoisassa” esittelykunnossa. Heh. No onneksi on Mies, joka hoitaa kotia supermiehen tavoin.\nSaareke on ollut kyllä juuri niin toimiva, kuin miten sitä suunniteltiin. Sen ääressä on mukava syödä ja värittää värityskirjoja, ja ennenkaikkea siinä voi leipoa ja tehdä ruokaa. Nyt voidaan pilkkoa ja silputa kasviksia samalla kun jutellaan toisella puolella istuvan pikkumimmin kanssa. Saareke on myös erinomainen laskutila, ja siihen kertyykin sujuvasti toissaviikon postit ja pikkumimmin elämääkin tärkeämmät pääsiäismunalelut.\nKeittiöön valittiin materiaaleja, jotka mahdollistavat huolettoman ruuanlaiton ja hygieenisenä pidettävät pinnat. Keraamiset tasot tilattiin Kaavin kiveltä ja nuo sirot ja ohuet tasot ovat olleet kyllä vailla vertaansa. Meidän taso on sävyltään basaltti, jonka mattapinta kaipaa pyyhkimistä usein, mutta se on ominaisuus, joka on meidän mieleen. Edellisen kämpän laminaattitaso hävitti kaiken lian kirjavaan pintaansa, ja nyt nautin siitä, että näen jokaisen pienenkin lian ja saan sen pyyhittyä saman tien.\nAllas tilattiin Stalalta, joka oli jo kotimaisuutensa ja laadukkuutensa puolesta meille selkeä valinta. Teräsaltaissa kun on eroja, sekin on tullut opittua. Teräsallas oli meille selkeä valinta. Komposiitti on helppo ja tyylikäs vaihtoehto ehdottomasti, mutta itse nautin ehkä liikaa tuosta teräksen puhtaankiiltävästä pinnasta.\nStalan altaiden puolesta puhuu ehdottomasti myös lisävarustemahdollisuus. Meillä on ollut käytössä tuo lasinen leikkuulauta, joka on omiaan varsinkin kalan ja lihan käsittelyssä. Myös altaan päälle asettuva siivilä on jatkuvassa käytössä. Kuorin perunat ja juurekset suoraan siihen ja huuhtelen kaikki kerralla. Muikut pääsevät perkaamisen jälkeen suoraan siivilään ja siinä taas kaikki saa huuhdeltua ja valutettua näppärästi.\nTaisin aikanaa kertoa haaveeni Jamie Oliverin keittiöntason reiästä, jonne hän näppäränä poikana pyyhkäisi pilkkomisen jätteet. Meillä tämä toteutettiin sijoittamalla biojäteastia saarekkeen ylälaatikkoon. Suosittelen tätä ratkaisua kaikille. Ei vain hyvä, vaan paras.\nSaarekkeeseen piti saada toki myös sähköt. Savon Voltti -pistorasia on ollut todella näppärä ja herättänyt ihastusta. Tyylikäs ja toimiva.\nLumet sulaa vauhdilla ja pian päästään jatkamaan raksaamista autokatoksen tiimoilta. Lisää kaivurikuvia myös luvassa, sillä koko tontti myllätään nyt lopulliseen muotoonsa. Ja pian päästään myös pihahommiin! Siitä tulikin mieleeni, että pääsenkin esittelemään teille meidän pihasuunnitelmaa, jonka Mukula -puutarhojen Sirpa meille teki. Erittäin hyvä päätös tälläisessä isossa projektissa. Mutta siitä lisää ensi kerralla.\nBlogiyhteistyössä Stala, Kaavinkivi ja Savo Design\nKirjoitettu 10.4.2018 10.4.2018 julkaissut mantyrinnePosted in keittiö, Kivilähde, kotimainen, Laatta Leevi, StalaAvainsanat: Kaavinkivi, saareke, Savo pistorasia, Stala, vanerikeittiö. Jätä kommentti\nNäytä mantyrinneblog:n profiili Instagram palvelussa\nNäytä mntyrinne:n profiili Pinterest palvelussa


Eteläsavolaisista yrityksistä koronatukia haki vain harva – Alle yksi viidestä hakemuksesta on hyväksytty - Itä-Savo\nEteläsavolaisista yrityksistä koronat...\nJulkaistu 9.8.2020 13:54\nEly-keskuksen ja Business Finlandin jo myöntämät tuet voivat estää Valtiokonttorin kustannustuen myöntämisen.\nLinja-autoliike S. Kosonen kuuluu Etelä-Savon harvoihin Valtiokonttorin myöntämän kustannustuen saajiin.\nValtiokonttorin myöntämää kustannustukea koronapandemian vaikutusta lievittämään on hakenut vain harva eteläsavolainen yritys. Asiasta kertoo Etelä-Savon yrittäjät tiedotteessaan.\nTukea on tähän mennessä hakenut 155 eteläsavolaista yritystä. Lähes kaikki hakemukset on ratkaistu, ja niistä 82 prosenttia on hylätty. Koko maassa hylkäysprosentti on 75:n tuntumassa.\nMaakunnasta lähetetyistä hakemuksista 41 prosenttia on Mikkelistä, noin 20 prosenttia Savonlinnasta ja 14 prosenttia Pieksämäeltä. Jäljelle jäävä noin neljäsosa jakautuu pienempien kuntien kesken.\nEtelä-Savon yrittäjien aluejohtaja Niina Kuuva arvelee tiedotteessa, että korkea hylkäysprosentti johtuu ely-keskuksen ja Business Finlandin jo myöntämistä tuista, jotka vähentävät mahdollisen Valtiokonttorilta saatavan avustuksen määrää. Jos tuen määrä jää alle kahden tuhannen euron, tukea ei makseta. Kaikille toimialoille ei lisäksi myönnetä Valtiokonttorin tukea.\n– Yrittäjillä on tähän tukeen perusteltu oikeus, joten hakemista ei tule missään määrin kainostella, rohkaisee Kuuva tiedotteessa.\nKustannustuen hakuaika loppuu tällä erää elokuun lopussa. Valtiokonttorin sivuilla voi myös laskea ennakkoon, onko yritys oikeutettu tukeen.


Chilejä ja muita eläimiä: CGN 21500 (Jewe)\nCGN 21500 (Jewe)\nTämä CGN 21500 tekee todella kauniita marjoja\nSain viime vuonna Jeweltä maistiaisiksi yhden CGN 21500 (C. Chinense) marjan. Tämä oli todella näyttävän näköinen tapaus ja makukin oli kohdillaan, joten otin siemenet talteen ja kasvatin itselleni siitä pari kasvia ja annoin jokusen kasvin kavereillekin. Kaikista kasveista on oikeastaan kasvanut samanlaisia, mutta marjan muoto ja väri eroaa jonkin verran netistä löytyvistä kuvista ja tämä on varmaankin hiukan eri lajike, kuin oikea CGN 21500.\nPientä havainnollistamista värikehityksestä violetistä kypsän punaiseksi\nRaakana tämä marja on tietenkin vihreä, mutta muuttuu melko nopeasti violetiksi. Kauniin mattamaisen violettina marja pysyykin lähes koko ajan, mutta lopulta kypsyessään se alkaa muuttumaan takaisin vihreäksi. Tämän jälkeen väritys alkaa menemään oranssin suuntaan ja lopulta punaiseksi, mutta yläosaan muodostuu jälleen violettia.\nErittäin satoisa ja soveltuu koristekasviksi\nTämä lajike on erittäin satoisa, vaikka marjat jäävätkin melko pieniksi on tässä paljon syötävää. Tulisuuttakin löytyy jonkin verran, miedompi kuin Habanero, mutta kuitenkin reilu polte. Todella hedelmäinen ja raikas maku. Itse marjat ja kasvikin todella hieno. Taidan kokeilla tehdä tästä jonkinlaista hilloa. Siemeniä varmaankin otan paljon talteen, joten ota yhteyttä, jos haluat kokeilla tämän kaunottaren kasvattamista.\nJo kukista löytyi violettiä väriä\nKukat olivat todella pieniä, kuten marjakin\nLähettänyt Unknown klo 9.07\nHilloja talven pimeisiin iltoihin


Valkoinen tee - Jari Ranta: Aspects & Transpects - Vuodatus.net\nEhkä ruoka- ja juomavinkeistäni saa kaikkein eniten syrjäytynyt mies, jolla on vähintään keskivaikea masennus päällä tai selkeästi tuloillaan. - Esimerkiksi iloiset naiset tietävät jo kaiken. Heidän tajuntansa tarttuu kaikkeen. Jotkut miehet eivät välttämättä käsitä kuinka suuri onni heitä on kohdannut kun he saavat elää iloisen naisen kanssa. - Entä sitten kun semmoista tähän hätään ei ole? Mitä syrjäytynyt mies keksii itselleen syötäväksi? Ratkaisua ei tarvitse hakea kaukaa. Makkaraa ja olutta. Valmispitsoja. - Ei tule ensimmäiseksi otsikossa mainittu valkoinen tee mieleen. - Suosittelen lukemaan valkoisen teen hyvistä puolista netin kautta. - Vihreän teen hyvistä puolista puhutaan perustellusti mutta mitä makuaistiini tulee niin valkoinen tee maistuu paljon paremmalta. Tässä lähdetään tietysti siitä että näihin teejuomiin ei lisätä sokeria. - Valkoinen tee vähentää kärsimystä! Se poistaa syrjäytyneeseen mieheen kertynyttä nestettä ja elävöittää kaikin tavoin. Valkoinen tee on iloista teetä.\nLähettänyt: JR - 4.4.2019 klo 18.22


Mäkituvan Rauhala: elokuuta 2014\nBlogin nimeä ei tarvitse muuttaa - meille tulee Kannustalo :) Talotoimittajan valinta ei ollut mikään ihan helppo päätös, vaikka kovasti Kannustaloon kallellaan olimme jo alusta saakka. Yhdeltä kilpailevalta firmalta pyysin tarjouksen jo kesällä, mutta koska mitään ei sieltä koskaan kuulunut, päätimme suosiolla unohtaa sen. Vielä ihan loppumetreillä päädyimme tilaamaan tarjouksen toiselta firmalta. Kilpailijan tarjoussisältöön kuului huomattavasti enemmän tavaraa kuin Kannustaloilla, mikä vaikeutti tarjousten vertailemista. Kilpailijan kokonaishinta olisi ehkä jäänyt jonkin verran alhaisemmaksi. Jokin kuitenkin mietitytti, emmekä toisaalta halunneet antaa hinnan olevan ainoa ratkaiseva tekijä. Useampi tuskainen ilta tuli vietettyä tarjouksia tuijotellen. Mutta mikä lopulta ratkaisi pelin? Ehkä se oli sitten se tunne. Kävimme nimittäin kylässä Mukavampi muuttovalmis raksalla ja siinä lähistöllä oli myös kaksi Kannustaloa. Ohi ajaessamme huokailimme ihastuksesta - tällä kertaa myös siippa. Ja päätös oli tehty!\nSitten olikin aika laittaa rattaat pyörimään oikeasti. Toissa päivänä käytiin pankissa, eilen kävin vastaavan työnjohtajamme juttusilla ja viilasimme vielä aikatauluja ja asemapiirrosta sun muuta. Illalla kävimme siipan kanssa läpi tilaukseen tulevat muutokset ja tänään kävimme pistämässä nimet alle hankintasopimukseen. Huhhuijaa, se on menoa nyt!\nSiinä ne nyt on: hankintasopimus, tilauserittely ja kuvat.\nTalopakettitoimitus on viikolla 47 eli marraskuun puolivälissä. Kipakka alku on tiedossa, joten ei kyllä tarvitse paljon miettiä, mitä vapaa-ajallaan tekisi :) Kunnasta olen tilaillut tonttikarttoja sun muita rakennuslupahakemuksen liitteeksi tarvittavaa. Ja olen yrittänyt täyttää niitä rakennuslupahakemuksen liitteeksi tulevia kaavakkeita, joiden täyttämiseen ei tunnu välillä oma tutkinto riittävän :( Miten rakennuslupaa hakiessa muka voisi olla jo tiedossa esimerkiksi luvan numero? Sain tosin ihan hyvän vinkin vastaavalta - täytä ne kohdat, mitkä tiedät ja unohda muut, kaikkia kohtia ei tarvitse täyttää. En tosin ymmärrä yhtään, miksi kaavakkeissa on kohtia, joita ei oletetakaan täytettävän.\nSeuraavaksi kotitehtäväksi saimme miettiä autotallia. Olisiko se sitten yhden auton talli ja katos vaiko kahden auton talli? Vastaava antoi kaksi mapillista kuvia erilaisista talliratkaisuista - jos niistä löytyisi joku mieluinen meillekin :) Tontilla pitää myös käydä mittailemassa, pitääkö siellä olevat isot puut kaataa, vai voiko ne jättää pystyyn.\nLähettänyt lurppis klo 20.31 2 kommenttia:\nTunnisteet: autotalli, hankintasopimus, Kannustalo, rakennuslupa, tarjous, tonttikartta, vastaava työnjohtaja\nLähettänyt lurppis klo 21.11 Ei kommentteja:\nKesä alkaa kääntymään syksyyn päin - yhtenä varmana merkkinä tästä on, että sormeni alkavat syyhytä neuletöiden pariin. Aiemmin olen julkaissut neuletöiden kuvia facebookissa, mutta ehkä jatkossa laitan niitä tänne - kaiken raksajutun sekaan tietenkin :) Vielä en ole yhtään työtä aloittanut (yksi mattoprojekti on viime talvelta vielä kesken), mutta lankakaupoilla olen jo kerran käynyt ;)\nOlen jo jonkin aikaa pohtinut, että haluaisin blogiini taustakuvan, jossa yhdistyisi taloprojekti ja neuletyöt. No, tällainen siitä nyt lopulta sitten tuli.\nEi ollut nimittäin ihan helppoa saada aikaiseksi asettelua, joka toimisi useamman kokoisella näytölle. Parempaan en nyt pystynyt. Ainakin omalla 13 tuuman näytöllä reunat leikkautuu ihan liiaksikin pois, mutta isommalla näytöllä näyttää siedettävämmältä, vaikka siinäkään ei koko kuva näy :( Noh, katsotaan jaksanko joskus askarrella paremman.\nLähettänyt lurppis klo 17.12 Ei kommentteja:\nOlen tehnyt itselleni ongelman sisäovista. En nimittäin enää yhtään tiedä, millaiset sisäovet haluaisin uuteen taloomme, ja ne pitäisi valita jo talopakettivaiheessa.\nOlen jo pitkään ihaillut perinteisiä nelipeilisiä ovia, näitä siis, ja suunnittelin jopa jossain vaiheessa puolitosissani tuollaisten ovien vaihtoa jo edelliseen taloomme. Talopakettiin kuuluisi perinteiset kolmipeiliset ovet, jotka on ihan jees, mutta edellisessä talossamme oli sellaiset, enkä niille oikein lämpene. Toisaalta jotkut ihan tosi selkeät ovet ovat myös tosi kivoja, nämä esimerkiksi tai hiukan perinteisempänä mallina nämä.\nHaluaisin kuitenkin, että kosteantilan ovet, joita tulee kylpyhuoneeseen kaksi, olisivat samanlaisia kuin muutkin umpiovet. Lisäksi niiden on oltava umpiovia, koska en todellakaan halua, että kylpyhuoneen ja vierashuoneen välisestä ovesta näkee läpi (edes silhuetteja). Tämä ilmeisesti rajaakin sitten jo vaihtoehtoja. Meille tulee väistämättä ainakin kahdenlaisia sisäovia, koska muutamasta ovesta tulee lasiovia. En kuitenkaan haluaisi, että ovia on kovin montaa eri mallia. Yksi ongelma on myös siipan studiotilan ovi, jonka pitäisi olla ääntä eristävä - sekin kun saisi olla malliltaan samanlainen kuin muut umpiovet. Tämäkin rajaa vaihtoehtoja. Toisena päivänä olen ihan varma, että haluaisin perinteiset yksipeiliset, toisena taas nelipeiliset...\nOlen yrittänyt kaivaa internetin ihmeellisestä maailmasta sisäkuvia taloista, jotta näkisin eri ovimalleja "luonnossa". Kuvien löytäminen on kuitenkin osoittautunut varsin hankalaksi :( Samalla kauhunsekaisin tuntein pohdin, miten tuskallinen tie onkaan vielä edessä, jos jo tässä vaiheessa olen ihan solmussa näiden valintojen kanssa. Minä taidan olla maailman huonoin tekemään päätöksiä - vatvon vaan vatvomistaan (usein vielä senkin jälkeen, kun päätös on jo tehty).\nPs. Kotonamme alkaa näyttää jo ihan kodilta, vaikka esimerkiksi verhot vielä puuttuukin...\nLähettänyt lurppis klo 10.15 Ei kommentteja:\nTunnisteet: kosteantilan ovi, sisäovet, äänieristysovi\nTapahtui tänään kunnantalolla:\nOdottelimme jo hyvissä ajoin hattu kourassa rakennustarkastajan oven ulkopuolella, että hänen korkeutensa suvaitsee ottaa meidät vastaan. Olimme valmistautuneet perustelemaan, miksi juuri meidän pitäisi saada mansardikattoinen talo. Jonkin aikaa odoteltuamme pääsimme vihdoin saman pöydän ääreen ja levittämään luonnoskuvat hänen korkeutensa nenän eteen.\nKeskustelun avannut "Se teidän tontti on siis siinä suojeltujen talojen naapurissa?" sai niskavillani nousemaan pystyy ja kämmenet hikoamaan. Valmistauduin jo pitämään palopuhetta siitä, miten hyvin mansardikattoinen perinnetalo sopii juuri tuohon ympäristöön. "Minähän laitoinkin jo siinä sähköpostissa, että mansardi käy tuohon kyllä", loksautti leukani auki ja vei sanat suustani. Hyvä niin, sillä muuten olisin möläyttänyt, että en minä ikinä ole mitään sähköpostia saanut, vaikka asiaa kyllä jo tontin ostovaiheessa kysyinkin. Tämän jälkeen tunnelma olikin meidän puolelta huomattavasti rentoutuneempi ja yritimme vain peitellä hymyä :)\nTotta tosiaan, mansardikatto ei tulisi olemaan mikään ongelma, kerrosluvun ylitys (mitä minun laskelmieni mukaan ei tosin edes tulisi, mutta en viitsinyt käydä kinaamaan, ettei hänen korkeutensa vaan muuttaisi mieltään muunkin suhteen) menisi vähäisenä poikkeamisena ja peittoalaan (joka meillä tulee menemään todella kortille) sallittaisiin kyllä muutaman neliön ylitys. Ja meillä oli suupielet korvissa!\nMukaan saimme listan liitteistä, joita rakennusluvan liitteeksi pitää hankkia. Siinä on rastittuna 14 kohtaa. Kaikkein pöljimmältä tuntuu, että meidän pitää pyytää toiselta kunnan viranomaiselta paperi, joka pitää toimittaa toiselle kunnan viranomaiselle. Byrokratian luvattu maa tämä Suomi!\nPalaverista kotiuduttuamme soitin talotehtaan edustajalle ja hän oli suorastaan hämmästynyt, ettei mitään mutinoita tullut. Joten ei muuta kuin eteenpäin ja pakettia tontille vielä ennen joulua, jos hyvin käy...\nLähettänyt lurppis klo 18.52 Ei kommentteja:\nTunnisteet: kerrosluku, mansardi, peittoala, rakennuslupa, rakennusvalvonta, vähäinen poikkeaminen\nLähettänyt lurppis klo 17.20 2 kommenttia:


Suomi Seksi Ilmais Seksi / Ohjelmat\nSuomi seksi ilmais seksi\nPosted on 01.03.2018 01.03.2018 by Veta Lamont Comments Off on Suomi seksi ilmais seksi\nTeinien kanssa seksiä harrastanut mies jäi syyntakeettomana ilman rangaistusta Suomessa on sortunut neljä siltaa vuoden jälkeen – silloilla on olemukseen: jääkiekon maailmanmestaruus, ilmaiset ämpärit ja muumimukit. Tuliko seksistä pitkä tauko? Voiko tämä olla tottakaan - opiskelijoille koteja pikkurahalla koko Suomen Näin seksillä kohauttanut tähti on muuttunut. Tytöt Kouvola Bäckby, Länsi-Suomen Läni, Finland. Karvaista vittua sex shop vaasa Apoteekki kauris sängyssä, novellit seksi , sexwork escorts isot.\nSuomi seksi ilmais seksi -\nMutta vastatessa toisten ilmoituksiin silloinkin, kun ne ovat aitoja, kannattaa vastausta kirjoittaessaan ymmärtää kuinka paljon siihen pitää panostaa ja osata se panostus tehdä oikealla tavalla. Eikä mitään harakanpelottimia ole olleet vaan ihan seksikkäitä daameja. Kaikki ilmoittajat voivat ilmoittaa pelkällä nimimerkillä nyt ja tulevaisuudessa ilmaiseksi! Suomi liittyi Euroopan Neuvostoon toukokuussa ja vuotta myöhemmin ratifioi Euroopan ihmisoikeussopimuksen. Paremmat Seksitreffit on aidosti ilmainen palvelu. Ei kirjautumista,ei mitään webprovas.eua ja vastaa ilmoituksiin ilmaiseksi!Vain yli 18v. The best ilmainen seksi porn videos are right here at webprovas.eu Click here now and see suomiporno suomi suomalainen porno ilmainen ilmaiseksi seksi. syyskuu Lyssna på Akti - Ilmaiset kortsut nuorille? i Yle Arenan. Arenan är Finlands Vai kehottaa nuoria pidättäytymään seksistä? Onko kaikilla muilla.\nNyt kuitenkin näemme tällaista tekevän vain netin tyttöjen, sen sijaan, että niin tekisivät hyvät tutut. Julistus on myös toiminut YK: Mikään inhimillinen ei ole vierasta. Mitä on tietoisuus, onko meillä sielu? Ihmisoikeudet alueittain ja maittain.\n: Suomi seksi ilmais seksi\nSankt petersburg escort saija ketola porno Porno porhub eroottinen hieronta helsinki\nSuomi seksi ilmais seksi 337\nSexy thai massage kirjekaveri Millaista elämää toivoisit avaruudesta löytyvän? Yle logo Om Yle Respons och kontaktuppgifter Om cookies och dataskydd. Kauneuden- ja terveydenhoitotuotteita miehille ja naisille löydät klikkaamalla tästä! Marco Zablonier keskellä on kotoisin Sveitsistä. Millainen tulee olemaan ihminen 2. Yksityishenkilöille ilmoittaminen on aina ilmaista.\nWww mies etsii miestä\nswinger massage trans cum


Etäpikkujoulujen raju päätös: Mies hajotti kolme läppäriä, kaksi kännykkää ja oman asuntonsa – Uutissirkus\nGilbert Granholm 29.11.2020\nNaapuri arvioi, että suutahtaneen työntekijän asunnossa tarvitaan remonttia.\nLukuisien samassa Zoomissa olleiden silminnäkijöiden mukaan heidän työtoverinsa, online communications officer Jonne Vedenmäki oli hieman ennen iltayhtätoista alkanut käyttäytyä riehakkaasti. Hän oli tanssinut keittiöjakkaransa päällä, juottanut jukkapalmulleen konjakkia ja laukaissut kaksi ilotulitusrakettia vessanpönttöönsä.\n”Puolen yön aikaan hän ryhtyi kovaäänisesti arvostelemaan communications specialist Oskarin rannekelloa, housuja ja pikkutakkia”, kertoo external affairs manager Mace Korhonen.\n”Sanoin vain, että aivan samanlaisia löytyy minkä tahansa kierrätyskeskuksen ilmaishyllystä”, Vedenmäki itse korostaa.\nZoom-silminnäkijät kertovat, että tämän jälkeen Vedenmäki alkoi painia läppärinsä kanssa ja jatkoi niin pitkään, että yhteys meni poikki.\nVedenmäki saapui takaisin Zoom-istuntoon 15 minuuttia myöhemmin.\n”Olin tilannut meidän it-pojilta uuden ison näytön juuri näitä pikkujouluja varten. Kun alkoi vaikuttaa siltä, että en pääsisikään samaan Zoomin pienryhmähuoneeseen meidän communications assistant Heidin kanssa, saatoin hieman suutahtaa”, Vedenmäki muistaa.\nMiehen naapurin mukaan hän oli seuraavaksi heittänyt asuintalonsa portaikkoon sekä näytön että kaksi läppäriä.\nKun Vedenmäen naispuolinen työtoveri oli Whatsapp-viestissään maininnut, että oli kertonut jo vuoden takaisissa pikkujouluissa, ettei ollut Vedenmäestä ensinkään kiinnostunut, tämä oli hyppinyt sekä työ- että yksityiskännykkänsä päällä rappukäytävässä.\n”Hänen kämpästään sen jälkeen kuuluneiden äänten perusteella arvioisin, että pientä remonttia siellä tarvitaan”, Vedenmäen nimettömänä pysyttelevä naapuri sanoo.\n”Hyvin tavanomainen tilanne monissa yrityksissä”, Uutissirkuksen pikkujoulu- ja paritteluasiantuntija Uolevi Ahonen kiteyttää.\n”Kun nuori mies joutuu kohtaamaan yli kahdet peräkkäiset firman juhlat, joissa hän ei saa, tällaista voi sattua.”\nAhonen penääkin uusia innovaatioita täydentämään etäkokousohjelmistoja.\n”Juhlijoiden patoutuneiden tunteiden purkamiseksi suosittelisin pelillisiä elementtejä. Pikkujoulukaudella Zoomiin tarvittaisiin ainakin narikkahuone, nakkikioskihuone ja taksijonohuone, joissa kaikissa olisi laadukkaalla grafiikalla toteutettuja taistelumahdollisuuksia.”\n”Toki myös meille vai teille -tilannetta varten tarvittaisiin oma yksityinen jatkohuoneensa.”


elokuu 2016 - Carita Pesonen\nBlogit, Lifestyle, Motivaatio, Ruokavalio, Vinkit, Yleinen\nKesä alkaa olla pikku hiljaa takana, vaikka sunnuntaina saatiin nauttia hyvinkin aurinkoisesta ja lämpimästä päivästä. Niin kuin yleensä jäätelö kuuluu kesään, mutta erityisesti viime kuukausina yksi suurimpia mielitekojani on ollut erilaiset jäätelöt. Olisin hyvin voinut käydä vaikka joka päivä jäätelökioskilla tai syödä purkillisen taivaallista Fazerin pätkis jäätelöä, joten oli pakko alkaa keksiä erilaisia kevyempiä versioita perinteiselle kermajäätelölle, jotka ovat oikeita kaloripommeja. Kuka ei siis haluaisi syödä jäätelö, joka maistuu taivaalliselta, mutta on silti terveellistä?\nKotitekoisissa jäätelöissä banaani toimii loistavasti pohjana reseptille, antaen juuri sopivasti makeutta, joten lisättyä sokeri ei tarvita. Tämän kesän yksi ehdoton suosikki maku yhdistelmä on ollut banaani-avokado-lime jäätelö. Se on juuri sopivan makeaa, mutta silti ihanan raikas ja terveellinen. Jäätelö valmistuu parhaimmillaan ainoastaan kolmesta ainesosasta, mutta siihen voi halutessaan lisätä valitsemaansa proteiinijauhetta, välillä lisään itse joukkoon hieman banaanin makuista protskujauhetta.\nPilko banaanit kulhoon ja anna jäätyä pakkasessa vähintään 4 tuntia. Kannattaa ehdottomasti käyttää ruskea pilkullisia banaaneja, saadakseen jäätelöön sopivasti makeutta. Lisää jäiset banaani viipaleet blenderiin yhdessä avokadon ja puristetun lime mehun kanssa. Lisää myös tässä välissä mahdollinen proteiinijauhe. Hurauta sekaisin! Nauti sellaisenaan pehmiksenä tai anna jäätyä vielä parin tunnin ajan pakastimessa, 30 minuutin välein sekoitellen. Kauho palloja ja nauti terveellisestä jäätelöhetkestä!\nAvainsanat: avokadojäätelö banaanijäätelö Elämäntapa Elämäntyyli gluteeniton helpot reseptit hyvä olo hyvinvointi kevyet herkut maidoton maidoton jäätelö resepti Reseptit ruokavalio terveellinen jäätelö terveellinen ruokavalio terveelliset herkut terveys\nLaskettu aika sitten oli ja meni eikä vauva ole antanut mitään merkkejä siitä että haluaisi vielä maailmaan. Taitaa olla äitiinsä tullut jo tässä vaiheessa, sillä itse olen lähes poikkeuksetta aina juuri ajallaan tai tyylikkäästi myöhässä sovituista menoista. Olo on tuntunut sille jo pitkään, että olisin valmis vauvan tuloon ja voisin mielelläni lähteä synnyttämään (vaikka ajatuskin koko edessä olevasta koitoksesta jännittää enemmän kuin mikään koskaan aiemmin). Tänään aamulla tosin olin eri mieltä ensimmäistä kertaa. Huonosti nukutun yön jälkeen ja aamulla herätessä kauheaan päänsärkyyn, ensimmäiset sanani olivat ”tänään en millään jaksaisi lähteä synnyttämään.” Toisaalta jos lähtö olisi tullut niin ei siinä paljon vaihtoehtoja olisi ollut, mieluusti kyllä keräisin voimia vielä ainakin ensi yönä tulevaan hetkeen.\nÄitiyspakkaus oli jo ajat sitten hypistelty läpi ja ainakin minua oli muistettu monesti raskausaikana lahjoin ja onnitteluin, joten päätin piristää myös tulevaa isää pienellä yllätyksellä – omalla isyyspakkauksella. Mielestäni oli ihana ajatus täyttää laatikko kaikella pienellä kivalla tavaralla ja miksi eivät myös miehet haluaisi tällaista yllätystä puolisoiltaan. Meillä ainakin oltiin hyvin kiitollisia ja yllättyneitä pakkauksen avattua.\nMalttamattomana avasin myös postissa itselleni tulleen raskauskeijun paketin, joka sisälsi ruusukultaisen silikonista valmistetun imetyskorun. Korua täytyi tietysti heti päästä käyttämään, joten yhdistin sen piristämään eilistä tummaa asuani. Imetyskoruja voi siis käyttää niin odottavat, imettävät kuin kuka tahansa muukin tuotteeseen ihastunut.\nAvainsanat: ajatuksia arki blogi elämä Elämäntapa Elämäntyyli fiilis isyyspakkaus laskettu aika Lifestyle raskaus raskausaika rv41


Buber – Anna ja hänen ystävänsä\n13 toukokuun, 2010 13 toukokuun, 2010 katisarJätä kommentti\nUskonnot ovat päämäärää kohti pyrkiviä teitä. Mitä väliä sillä on, vaikka me kuljemme eri teitä, kun määränpää on kuitenkin sama. – Mohandas K. Gandhi –\nMinun korvani kuulevat parhaiten kristinuskon kielen ehkä siksi, että se on kieli, jota isovanhempani polvesta toiseen ovat kuunnelleet. Ajattelen, Gandihin tavoin kuitenkin, että kaikilla suurilla uskonnoilla on sama yhteinen perustotuus. Uskon niiden kaikkien olevan lähtöisin samasta Jumalasta. Jumala on minulle maailman voima. Hän on elämän olemus. Hän on puhdas ja kirkas tietoisuus. Hän on ikuisuus, jonka osia me kaikki olemme. En usko, että mitkään sodat ja väkivallanteot, jotka on tehty Jumalan nimessä, ovat lähteneet häneltä, sillä Jumala on yhtä kuin rakkaus.\nUskon kristinuskon Jumalaan. Hän on minulle tie, totuus ja elämä. Tie se on siksi, että jatkuvat sisäiset dialogini ovat osa hengellisyyttäni, jossa saavuttamani totuus on elämään kiinnittynyt olemisen tila. Se on kokemus, joka mahdollistaa ihmiselämän salaperäisyyden ja suurenmoisuuden ihmettelyn. Jos joku toinen on buddhalainen, voin käydä hänen kanssaan mielenkiintoisia dialogeja, joissa voimme yhdessä entisestään kirkastaa teitämme. Lähetystyöni on politiikkaa. Tarkoitan tällä sitä, että en häpeä mielipiteitäni, sillä uskon, että omien arvojen piilossa pitäminen on se yhteiskunnallinen voima, joka antaa tilaa ahneelle, luontoa vahingoittavalle materialismille.\nOlen pyrkinyt itselleni erottamaan terveet ja vahingolliset uskonnolliset tulkinnat toisistaan. Toista ja itseä vahingoittava usko edustaa dogmaattista fundamentalistista uskontoa. Se rakentuu ulkoapäin ohjatulle, hierarkkiselle, auktoriteettien uskonkappaleille. Se on usein toista sukupuolta alistavaa, se projisoi pahan marginaalisiin ryhmiin, se on epäeettistä, itseohjautuvuutta vähentävää ja ihmisen sisäistä ahdistusta lisäävää.\nEheyttävä usko on monikulttuurisuuden hyväksyvää, sisäistettyä ja henkilökohtaista. Se lisää ihmisen itseohjautuvuutta ja juurevuutta. Siinä ihmismieli kutoo itsensä osaksi ikuisuuden kangasta. Sören Kierkegaardin hengellisyys edustaa minulle juuri tätä jälkimmäistä. Aito usko auttaa ihmistä näkemään omat rajansa ja auttaa häntä kohtaamaan toisen ihmisen rakkauden ilmapiirissä, dialogisesti, läheisenä, ilman etäisyyttä. Tämä uskon laji on kuin heijastava pinta, jota kautta oma minuus koko ajan tarkentuu ja valmistautuu rakkaudellisiin eettisiin tekoihin. Eheyttävä usko auttaa ihmistä kiinnittymään elämään toisin sanoen se on transkendenttista.\nAjattelen tällä hetkellä niin, että on olemassa vähintään kahta ateismityyppiä. Tässä tulkinnassani olen reflektoinut ajatuksiani mm. Johannes Ojansuun kirjaan ”Pyhyys, rajalla oleva ihminen”. Ensimmäiseen tyyppiin sijoitan kapea-alaisesti ajattelevat empiirisanalyyttisen tieteeseen uskovat , jotka näkevät kaikki uskovaiset ”väärinajattelijoina”. He ovat juuri näitä Turengejevin bazaroveja – dogmaattisia fundamentalistimaterialisteja, skientismin uhreja. Heidän kaiken totalitasoiva maailmankuva rakentuu tieteelle. Näillä ihmisillä oman elämän ja tiedon rajallisuuden ymmärrys on hautautunut empiirisanalyyttisen tieteellisteknisen paatoksen ja naturalistisen ihmiskuvan alle. Näiden ihmisten elämää ohjaa pelko epävarmuudesta. He haluavat elää täydellisessä varmuudessa, joilla pyritään hallitsemaan elämä. Kaikki elämän mystiset ulottuvuudet ovat heille pelkkää ”huuhaata”. Mitään ei ole olemassa, ennen kuin se on osoitettu faktaksi ja saatu hallintaan. Faktat edustavat heille totuutta ja he palvovat tieteellistä totuutta ja materiaa kuninkaanaan.\nToisena ryhmänä ajattelen olevan leveä-alaisesti ajattelevat ateistit. Esimerkiksi Martin Buberin filosofian luen kuuluvan tähän ryhmään. He eivät kiellä itse Jumalaa, mutta he kieltävät sen yliluonnollisen luonteen. Tämän ateismisuuntauksen edustajat kykenevät näkemään uskontojen historiallisen, moraalisen, eksistentiaalisen ja teleologisen luonteen. He ymmärtävät, että maailmassa suunnistaminen ei tapahdu pelkästään tietämisen avulla, vaan tarvitaan myös tietoisuussuhteiden pohdiskelua, joihin saattaa liittyä myös henki- ja jumalakäsitteitä.\nTämä uskovaisten ja ateistien luokittelu ryhmiin näyttäisi noudattavan amerikkalaisen psykologin ja filosofin William Jamesin suljettujen ja avointen järjestelmien logiikkaa. Monikulttuurinen hengellisyys ja leveäalainen ateismi ovat mielestäni lähempänä toisiaan avoimina järjestelminä. Oman epäuskoni ja uskoni taistelua käyn näiden kahden välillä. Molempien suuntausten edustajat tajuavat ihmisen ymmärryksen rajallisuuden ja etsivät vilpittömästi totuutta. Heidän molempien ihmiskäsitystä ohjaa toinen ihminen ikuisena salaisuutena ja arvoituksena.\nFundamentalistinen uskonnollisuus ja materialismi ovat puolestaan molemmat suljettuja järjestelmiä. Niitä yhdistää ulkoapäin annettujen auktoriteettien tietämä ”objektiivinen” totuus, jonka kaikki voivat oppia tietämään alistuessaan hierarkiaan. Täytyy vain kumartaa tarpeeksi pitkään auktoriteetteja ja opiskella Raamattua tai tieteellisiä totuuksia. Fundamentalistinen henkilö etsii ainoastaan vastauksia, jotka voidaan todistaa hänen oman ajattelunsa sisällä. Hän ei kykene monikulttuuriseen ja –tieteelliseen dialogiseen suhteeseen. Muihin näkökulmiin suhtaudutaan ikään kuin niitä ei olisi olemassa tai kaikki ilmiöt yritetään kutsitaa oman järjestelmän sisään.\nIhmisen narratiivinen yksilöityminen on mielestäni intohimoinen hengellinen subjektiivinen dialogiprosessi, jossa toki voi käyttää erilaisten myyttien ja satujen lisäksi myös näitä tieteen luomia, objektiivisuuteen pyrkiviä tarinoita. Uskontoihin on kirjoitettuina kaikkein syvällisemmät elämän arvot ja ne tarjoavat erinomaiset lähtökohdat eettiselle ja merkitysrikkaalle keskusteluille. Dialogisessa suhteessa tiede sekä uskonnot ovat identiteettitarinan rakentajalle tärkeitä elementtejä. Tiede sinänsä edustaa minulle totuutta vain sikäli, mikäli se edistää elämää, luonnon, ihmisten ja eläinten hyvinvointia. Tiede auttaa meitä hukkumasta täysin metaforien ja satujen maailmana.\nPosted in UncategorizedAvainsanat: Buber, ekofilosofia, ekoteologia, filosofia, fundamentalismi, Gandhi, Helatorstai, hengellisyys, hermeneutiikka, kristinusko, materialismi, monikulttuurisuus, psykologia, usko, uskonto, William James\nPääsiäistuntoja nr. 1\n1 huhtikuun, 2010 2 huhtikuun, 2010 katisarJätä kommentti\nAjattelin, että näin pääsiäisen alla on mukava kunnioittaa jollain tavoin sen perinteitä. Siksi Anna ystävineen lupautuivatkin jäsentämään teille oman yhteisönsä hengellisiä merkityksiä. Jos olet uusi lukija, muistutan, että Anna ja hänen ystävänsä ovat Katin altertiloja, joita hän kutsuu mielentiloikseen.\nMatka omaan sieluun, sen alamaailmaan ja takaisin, on meille, tai siis oikeastaan minulle (olenhan nykyään aikalailla eheytynyt), hengellinen matka. Sitä se oli myös lempifilosofilleni, Sören Kierkegaardille. Useimmiten ajattelen ihmisen tietoisuuden olevan osa suurempaa tietoisuutta. Tämä suurempi tietoisuus, jota myös Jumalaksi voimme kutsua, on se liikkeellepaneva voima, johon suhteessa olemalla ihminen havaitsee itsensä ja pystyy tulemaan omaksi itsekseen. Ihmisen sielun syvimpien kärsimysten olemus, aukeaa minulle juuri hengellisin käsittein.\nKirkegaard näki paljon yhtäläisyyksiä Kristuksessa ja Sokrateessa. Kumpikin heistä näki yhteisönsä mädännäisyyden ja he korostivat ihmisen kasvamista eettisisiksi yksilöiksi. Koen, että omassa eheyttävässä kirjoittamisprosessissani oli mukana jotakin pyhää. Tunnen olevani osa jotain ”Jumalaista näytelmää” ehkä sielujenvaellusta? Hetkittäin nimittäin tunsin tai kuvittelin jopa tavoittavani laajentuneen tietoisuuteni kautta monien suurmiesten alteregoja. Tunsin, kuinka heidän sielunsa vaeltelivat kirjoen välityksellä työpöytäni ympärillä. Hengellisyyteni on jonkinlainen agnostinen sekoitus ateismia, buberilaista ja kierkegaardilaista uskoa. Aivoissani on varmaan joku valuvika, koska juuri hengelliset filosofit ovat avanneet minulle uskon maailman. Martin Buberhan piti uskontoja ihmisten luomuksina, eli jumalia ihmisen keksintönä, mutta tarpeellisena sellaisena. Kierkegaardin intohimoista ja henkilökohtaista uskoa johti ankara kristinuskon Jumala.\nKirkegaardin tavoin tunnustan olevani kritinsuskon ystävä. En ole ikinä kokenut olevani ”uskovainen”, koska käsitteellisesti se rajoittaisi minua siten, etten pystyisi tavoittamaan elämän monimerkityksellisyyttä. Minun uskoni on jatkuvaa uskonpainia, jossa minun ristiriitaiset mielentilani ilmaisevat itseään keskusteluissa. Keskusteluja hengellisistä asioista käyvät muun muassa Buberin ja Kierkegaardiin ajatuksiin tutustunut monikulttuurisesti uskova Regine, kapea-alaisesti ajatteleva ateisti ja skeptikko Tuomas, tieteellistä tietoa integroiva agnostiikkaan taipuvainen Tiedemies, sarkasmiin taipuvainen Rouva Otsaryppyni ja lapsenuskovainen fundamentalisti Katarina. Uskon, että prosessini hetkelliset pyhyydenkokemukset, epifanikokemukset, syntyvät juuri tästä dialogisesta eli vastakohtaisuuksien luomasta energiasta. Näissä lyhyissä hetkissä koen olevani osa jotain ikuista ja kuolematonta. Minulle uskonpaini merkitsee siis juuri totuuden aukeamista ristiriitaisten näkemysten vuoropuhelussa.\nCarl G. Jung häilyi tiedemiesroolinsa ja uskovaisen miehen rajamaastossa. Häntä kiehtoi sekä itämainen että kristillinen symboliikka. Muun muassa okkultismi, alkemia, spiritismi, I Ching inspiroivat häntä. Jung kävi jatkuvaa sisäistä painia itsensä kanssa. Hänessä oli sisällä sekä materialistisen maailmankuvan omaava tiedemies että tämän rationaalisuuden ylittävä humanistinen ”huuhaa-tieteilijä”. Alkemia oli hänelle itseyden etsimis- ja löytämisprosessi.\nJungin mielestä uskonto on piilotajunnalle yhtä tärkeää kuin seksi. Hän korosti olevan mahdotonta todistaa, että onko demoni tai Jumala jotain todella olemassa olevaa. Jung uskoi uskontojen valmistelevan ihmistä kuoleman lopullista päämäärää varten ja kristinuskon hän uskoi kehittyneen vastauksena piilotajunnan syvään tarpeeseen. Jung oli perimmiltään romantikko eli ihminen, joka tunsi maailman olevan täynnä salaisia merkityksiä ja että aina kulman takana odotti uudet mielenkiintoiset seikkailut. Tällainen romantiikka ei ole toden totta kaukana omastani (vaikka on tietysti arroganttia verrata itseään Jungiin!). Mielestäni ihmisten tulisi harrastaa entistä enemmän tällaisia ekologisia seikkailuja!\nSilloin, kun ihminen on kuoleman kanssa tekemisessä, läheisen tai itsensä, mielestäni on erinomainen asia, jos ihminen kykenee löytämään kärsimykselleen ja menetykselleen hengellisen merkityksen. Terveydenhuollon ammattilainen voi olla heijastavana pintana myös asiakkaansa hengellisten merkityksen etsinnässä. Toki kenellekään ei mielestäni saa omia käsityksiään ”tuputtaa”. Täytyy sanoa, että tällä hetkellä olen huolissani tästä aleksitymisestä kulttuuristamme, jossa todellisuuden merkitykset ovat huolestuttavalla tavalla materialistisen maailmankatsomuksen dominoimia. Tänä päivänä tuntuu melkeinpä ”synnilliseltä” tunnustaa olevansa kiinnostunut elämän hengellisistä merkityksistä. Ympäristöä yritetään puhdistaa uskonnollisista symboleista, samaan aikaan kun joka paikka on täynnä ”logoja”, materialistisen maailmankatsomuksen ikoneja.\nOma uskoni on oikeastaan aika pragmaattista. Jos usko avartaa ihmisen maailmankatsomusta, lisää ihmisten välistä rakkautta ja erilaisuuden suvaitsevuutta sekä parantaa yhteisönsä ja heidän ympäristönsä hyvinvointia, on kyseessä mielestäni hyvää usko. Jos usko sen sijaan ahdistaa, tuhoaa luontokappaleita, vähentää suvaitsevaisuutta, lisää väkivaltaisuutta ja heikentää ihmisten elämänlaatua, on kyseessä huono usko. Uskoni luonne vaihtelee. Hetkittäin minusta tuntuu, että kristinusko edustaa minulle suurinta totuutta. Välillä sielussani on hetkiä, jolloin usko tuntuu pelkältä hyödylliseltä illuusiolta, mutta entä sitten? Sopusointuisesti voin ilmaista, että Kristus on minulle rakkaudellisen, hyvän ja eettisen ihmisen arkkityyppi. Toisin sanoen Kristus voi olla yhteisöille ja yksilöille malli, jonka kautta ihminen voi oivaltaa elämänsä kaikkein tärkeimpiä asioita.\nPosted in UncategorizedAvainsanat: altertilat, analyyttinen psykologia, ateismi, Buber, dialogi, elämänkaari, etiikka, filosofia, hengellisyys, Jeesus, Jumala, Jung, Kierkegaard, kristinusko, Kristus, mielentilat, minätilat, moraali, pääsiäinen, perinne, psykoanalyysi, psykologia, sielu, Sokrates, tajunta, tietoisuus, usko, yksilöityminen\n183 772 hits


Sankareita ja savukiehkuroita – Kansan Uutiset\nTarinoista saa voimaa, iloa ja tietoa, ja joskus itseensäkin ripauksen sankaruutta.\nSankareita ja savukiehkuroita\nAnna Paju 7.9.2018 8.05\nHän katsoo lehden aukeamalta minua silmiin ja puhaltaa savua huuliensa välistä. Aikana, jolloin kukaan ei kehtaa enää polttaa lehtikuvissa. Siltä istumalta päätän kirjoittaa elämäni ensimmäisen ihailijakirjeen.\nEn ole tietämätön terveysriskeistä, tupakkateollisuuden kavalista metkuista tai sademetsien kuolemasta. Ymmärrän kyllä, että se mikä meille on markkinoitu vapautena, onkin orjuutta.\nMutta juuri tuossa hetkessä, tupakoiva Kaari Utrio Kodin kuvalehdessä pysäyttää minut.\nKirjailija puhuu pitkässä haastattelussa elämästään puolisonsa ja työtoverinsa Kai Linnilän yllättävän kuoleman jälkeen. Kuvatekstissä hän kertoo saaneensa pahimman surun hetkellä lohtua savukkeen sytyttämisestä.\nJuttu liikuttaa minua tavattomasti. Oman perheeni elämä on yllättävän kuolemantapauksen vuoksi vain kolme viikkoa aiemmin nyrjähtänyt paikoiltaan.\nSamaan aikaan minulla on ylpeyttä ja riemua herättävä työ meneillään. Olen yhtenä monesta mukana kirjoittamassa satukirjaa suomalaisista sankarinaisista.\nSurun, hämmennyksen ja kuolemaan liittyvien asioiden järjestelemisen keskellä kirjoittamiseen keskittyminen ja sille ajan raivaaminen on kuitenkin työlästä. Utrion haastattelu on yksi asia, joka saa minut rämpimään tekstit valmiiksi.\nEnsikosketukseni Utrioon sain 11-vuotiaana. Venus – naiskauneuden tarina oli painava teos, josta osasin pitkiä pätkiä ulkoa. Tein kirjasta äidinkielen esitelmänkin. Sittemmin olen lukenut vinot pinot Utriota Pirita Karjalan tyttärestä Suomalaisen naisen historiaan.\nSekä hänen kauno- että tietokirjallinen tuotantonsa on nostanut naisten, lasten ja arjen tarinat miesten historian varjosta ja on yksi syy siihen, että minusta kasvoi feministi.\nUtrion kymmenen vuotta sitten julkaistun kolumnikokoelman selailu on hämmentävää. 1980-luvulla kirjoitetut tekstit voisivat olla tältä vuodelta.\n”Naista saa pilkata miten paljon tahansa, mutta auta armias, jos tulee sanoneeksi poikkipuolisen sanan miehestä. Heti pannaan pystyyn pelastusprojekti, koska mies ei kestä sitä, mitä hän naiselle itse sanoo.”\nSuhteemme on kokenut myös kolhuja. Opiskeluaikana työskentelin yhtenä kesänä puhelinmyyjänä erittäin huonolla menestyksellä. Vika ei ollut myytävässä tuotteessa, Utrion Familia-kirjasarjassa, vaan myyjässä.\nKirjoittaessani naisten sankaritarinoita kyseenalaistin välillä niiden tarvetta. Tarinankerronnan lainalaisuudet keskittävät katseen yhteisön sijasta yksilöön, vaikka todellisuudessa kenestäkään ei tule sankari tyhjiössä.\nSaan itse silti valtavasti iloa sekä lähipiirini inspiroivista naisista että heistä, joita ihailen kaukaa. Arkinen sankaruuskin ansaitsisi tarinansa.\nJa kuten Sankaritarinoita tytöille (ja kaikille muille) -kirjamme esipuheessa todetaan, joskus sankaruutta on se, että uskaltaa pyytää apua. Utrio sai sitä surussaan esimerkiksi lukijoiltaan.\nIhailijakirje jäi minulta lopulta kirjoittamatta, mutta tästä tuli vähän sellainen.\nKiitos Kaari, ja muut teräväkynäiset ja tarkkasilmäiset, vastavirtaan uivat röökimuijat, sitkeät suoraanpuhujat ja esikuvat, sankarini.


09.01.2018 |Petri Tarjamo\nBusiness Transformation, myynti\nAjankohtainen liiketoiminnan transformaatio ”business transformation” on minulle (taustani ICT-bisneksessä) tarkoittanut ensin muutosta tuotemyynnistä ratkaisu- ja palvelumyyntiin. ”Toisessa aallossa” tuotteiden, ratkaisujen ja palvelujen myynti laajeni toimintojen ja prosessien ulkoistukseen. Asiakasrajapintani laajeni asiakkaan IT-osastolta liiketoimintajohtoon samalla kun ICT:stä tuli entistä keskeisempi osa asiakkaiden bisnestä. Parhaimmillaan myymämme ratkaisut ja palvelut olivat osa asiakkaan omille asiakkailleen myymää ratkaisu- ja palvelukokonaisuutta. Muutoksessa myyjän roolin, vaatimuksien ja toimintatapojen on täytynyt muuttua samassa tahdissa.\nMyyjä ei todellakaan voi enää olla ”yksinäinen susi”. Moderni myyjä on monipuolinen liiketoimintaosaaja ja verkoston orkestroija. Menestyäkseen ei riitä että tuntee tuotteensa ja niiden ominaisuudet vaan myyjän tulee tuntea asiakkaan liiketoimintalogiikka, haasteet ja ymmärtää päätöksentekoa ja osata verkostoitua. Hänen tulee lisäksi ymmärtää miten hänen edustamansa tuotteet, ratkaisut ja palvelut tuovat arvoa asiakkaan liiketoiminnalle. Myynti on tiimityötä ja johtamistehtävä jossa myyjä, oman tekemisen lisäksi, orkestroi verkostoaan. Myyjä johtaa asiakkuutta ja myyntihankkeita, hän vaikuttaa asiakkaiden ajatteluun sekä orkestroi oman organisaationsa asiantuntijoita ja johtoakin kohti yhteistä päämäärää – tuoda lisäarvoa asiakkaille.


20.08.2018 klo 18:27 (muokattu 20.08.2018 klo 19:19 )\nNorjalaisen Ingebrigtsenin perheen EM-juoksumenestys on poikinut vuonomaassa keskustelun, miten pitkälle lapsien valmennuksessa voidaan mennä, kun tavoitellaan puhtaasti menestystä.\nJakob (oik.) ja Henrik Ingebrigtsen juoksivat Berliinin EM-kisoissa kaksoisvoittoon 5000 metrillä. EPA / AOP\nNorjan yleisurheilun ihmeperheen Ingebritsenien menestys yleisurheilun EM-kisoissa antoi vuonomaalle runsaasti aihetta juhlaan. 17-vuotiaasta Jakob Ingebrigtsenistä tuli EM-historian nuorin tuplavoittaja, hänen napatessaan voitot 1500 ja 5000 metrillä. Jälkimmäisellä matkalla norjalaisveljekset nappasivat kaksoisvoiton, 27-vuotiaan Henrik Ingebritsenin sijoittuessa toiseksi.\nAinoan jobinpostin juoksuperheelle toi 25-vuotiaan Filip Ingebrigtsenin kaatuminen 1500 metrin välierissä, mikä mursi häneltä kylkiluun ja vei mahdollisuuden 5000 metrin kilpailuun. Vuoden 2016 1500 metrin EM-kulta pitää Filipin kuitenkin mukana veljien kultakerhossa.\nHuima perhesuoritus on tuonut jatkokeskustelua Norjassa. Perheen isä Gjert Ingebrigtsen toimii poikiensa valmentajana. Poikien isä kommentoi norjalaislehti VG:n videohaastattelussa 5000 metrin kultakisan jälkeen, että perhe "on periaatteessa norjalaista urheilumallia vastaan".\n- En halua spekuloida liikaa, koska emme ole ajatelleet kaikkien rajoitteiden vaikutusta. Olemme periaatteessa... Olemme norjalaista urheilumallia vastaan. Uskon silti, että olemme vahvasti juuriltamme osana norjalaista perinnettä ja kulttuuria. Se on meille tärkeää, isä-Gjert pohtii.\n52-vuotias perheenisä viittasi urheilumallilla tapaan, miten nuoria norjalaisurheilijoita valmennetaan ja kasvatetaan huippu-urheiluun. Ingebrigtsenin pojat ovat kaikki valmennettu uhraamaan kaikkensa urheilu-uransa ammattimaisuuden eteen, lapsesta saakka. Norja on tunnettu vahvana urheilumaana, joka tuottaa urheilumenestyjiä laajalla skaalalla. Siitä huolimatta, ettei sen malli urheilijoiden kehittämiseen ei painotu ensimmäisenä menestyksen luomiseen.\n- Meidän malliamme on vastustettu, kun emme ole tehneet asioita yleisten normien mukaisesti. Olemme olleet koko ikämme ammattimaisia urheilun suhteen. Kun olin 11-vuotias, olin yhtä ammattimainen kuin olen tälläkin hetkellä, pojista Henrik sanoi 5000 metrin EM-hopeansa jälkeen.\nVG:n haastattelu oli Ingebrigtsenien isän mukaan myös alun perin väärinymmärretty. Norjalaislehti pahoitteli raisua otsikointia isän sanoista jälkeenpäin.\nNuorimpana EM-kisojen Ingebrigtseneistä, 17-vuotias Jakob nappasi kaksi kultamitalia. EPA / AOP\nIsän panostus ja ohjaus täydelliseen huippu-urheilulle antautumiseen on näkynyt mitaleina. Sandnesissa asuvan perheen kuudesta pojasta kolme on juossut EM-kultaa.\n"Ingebrigtsenien malli" on saanut kommentteja puolesta ja vastaan. Norjan yleisurheiluliitto ennätti pikavauhtia julkaisemaan tiistaina tiedotteen, jossa Ingebrigtsenit kommentoivat "tukevansa täysin Norjan yleisurheiluliiton mallia ja norjalaista urheilumallia". Perhe kuitenkin lisäsi tiedotteeseen, että heillä on "vahvaa skeptisyyttä sen suhteen, onko Norjalla mahdollisimman parhaat mallit käytössään taatakseen lupaavien lasten kehittymiseen huipputasolle saakka".\nPerheen puolelle on astunut muun muassa huippupyöräilijä Alexander Kristoffin valmentaja Stein Orn, jonka mukaan kansallista mallia pitäisi muuttaa. Maastohiihtäjä Emil Iverseniä valmentava isä Ole Morten Iversen puolestaan kommentoi, ettei Ingebrigtsenien malli toimi kaikille samalla tavalla.\n- Olen nähnyt useiden vanhempien laittavan lapselleen järjettömän määrän paineita. Se on todella vaarallista. Siitä seuraavat yleensä ylitreenauttaminen ja henkiset ongelmat. Olen nähnyt useita tapauksia, joissa lapset ovat tuhoutuneet paineiden alla, kertoo Norjassa nykyisin asuva entinen ampumahiihtäjälegenda Raphael Poiree.\nNorjalaisten laajasti kommentoituun urheiluaiheeseen otti kantaa myös 22-vuotias Norjan EM-sankari Karsten Warholm. 400 metrin aitajuoksukullan juossut nuorukainen puolusti Norjan nykyistä tapaa toimia.\n- Kaikki urheilevat lapset ja nuoret eivät tule maailman parhaiksi. Tärkeintä on, että jokainen lapsi oppii ymmärtämään urheilun hienouden ja saa siitä iloa, Warholm kommentoi Twitterissä.