Mursun ja norsun jäljillä - PDF\nMursun ja norsun jäljillä\nDownload "Mursun ja norsun jäljillä"\n1 KAISA HÄKKINEN Mursun ja norsun jäljillä uomen lähimmästä etäsukukielestä saamesta on suomen yleiskieleen lainattu vain muutamia kymmeniä sanoja, jotka enimmäkseen liittyvät Lapin luontoon, eläimistöön ja kulttuuriin (tarkemmin Häkkinen 2007). Mielenkiintoinen poikkeus on suuren, paksunahkaisen eläimen nimitys, joka on vakiintunut kirjakieleen kahtena eri lekseeminä: mursu ja norsu. Näistä jälkimmäinen on suomenkielisessä kirjallisuudessa yllättävän vanha, sillä se on useina eri variantteina esiintynyt jo Agricolan teksteissä 1500-luvulla. Sanan toinen muoto mursu on tullut kirjakieleen vasta luvulla osana niitä lisäyksiä, jotka Henrik Gabriel Porthan teki omistamaansa Daniel Jusleniuksen sanakirjan kappaleeseen.»mursun» ja»norsun» etymologiaa Mursu- ja norsu-sanojen etymologinen yhteenkuuluvuus on havaittu jo 1800-luvun lopulla. August Ahlqvist käsitteli kyseisiä eläinten nimityksiä Kieletär-lehdessään vuonna 1872 ja totesi tässä yhteydessä norsun mursu-sanan variantiksi. Ahlqvist lisäsi vertailuihin myös mursu-sanan saamelaisen ja venäläisen vastineen, mutta hänellä ei ollut käytettävissään sellaista aineistoa tai metodia, että hän olisi voinut määritellä sanojen välisen suhteen tarkemmin. (Ahlqvist 1872: ) Jo Porthan oli mursu-sanan kirjatessaan kiinnittänyt huomiota venäjän vastaavaan sanaan morž ja arvellut suomen sanaa lainaksi venäjästä. Kristfrid Ganander, joka otti Porthanin lisäyksen omaan sanakirjaansa, ei kuitenkaan maininnut sanan mahdollisesta etymologiasta mitään, kuten ei myöskään Gustaf Renvall, jonka vuosina valmistunut sanakirja olennaisilta osiltaan perustui Gananderin käsikirjoitukseen. Venäläisen lainaetymologian esitti uudestaan Elias Lönnrot vuonna 1874 ilmestyneen suomalais-ruotsalaisen sanakirjansa ensimmäisessä niteessä, mahdollisesti Ahlqvistin esitystä täydentääkseen. virittäjä 4/2007 s\n2 Suomen ensimmäinen varsinainen slavisti Jooseppi Julius Mikkola, joka julkaisi kokonaisesityksen suomen kielen slaavilaisista lainoista vuonna 1894, suhtautui lainaselitykseen kuitenkin kriittisesti. Hän hyväksyi Ahlqvistin esittämän rinnastuksen saameen, mutta sanan muu historia jäi epäselväksi. Hänen jälkeensä 1900-luvun alkupuolella useat tutkijat ovatkin tulleet siihen tulokseen, että venäjän sana on lainaa suomensukuisista kielistä, ei toisin päin, niin kuin aiemmin oli arveltu (tarkemmin SSA s. v. mursu, lähdeviitteet). Edellisiä täydellisemmän ja edelleen hyväksyttävän selityksen mursu-sanan alkuperästä antoi Valentin Kiparsky vuonna Hänen mukaansa sana on alkuaan saamen kielessä syntynyt onomatopoeettinen muodoste (mts. 29), ja saamesta sana on lainautunut itämerensuomeen, jossa sillä on vastineita suomen lisäksi myös karjalassa. Venäjän sanan Kiparsky selitti karjalaiseksi lainaksi. Nimenomaan venäläisen sanan kohdalla on myöhemmin kiistelty siitä, onko se lainattu suomesta, karjalasta vai suoraan saamesta, mutta siitä ollaan yksimielisiä, että venäjän kieli ei ole sanan perimmäinen lähde. Tämä on ilmeistä jo pragmaattisista syistä: venäläiset ovat tulleet Jäämeren rannikolle paljon myöhemmin kuin saamelaiset ja itämerensuomalaiset. Venäjästä sana on kuitenkin levinnyt edelleen moniin muihin kieliin. Mursu-sanan iästä eivät kirjalliset lähteet kerro mitään varmaa. Joka tapauksessa sen on täytynyt olla olemassa jo kauan ennen kuin Porthan merkitsi sen muistiin, koska sen n-alkuisia variantteja on ollut suomen kirjakielessä 1500-luvulta lähtien. Eurooppalaisessa kirjallisuudessa sana on ensi kertaa mainittu vuonna 1517 puolalaisen luonnontutkijan Mathias Miechowitan latinankielisessä julkaisussa asussa morss, ja tekstin seuraavana vuonna ilmestyneessä saksankielisessä käännöksessä sanaa on arveltu venäläisperäiseksi (Kiparsky 1952). Lähtökielessään saamessa sana ei kuulu kantasaamelaiseen kerrostumaan, sillä vastineet puuttuvat pohjoissaamea läntisemmistä kielistä kokonaan. Sanaa ei mainita esimerkiksi Juhani Lehtirannan yhteissaamelaisessa sanastossa (1989). Pohjoissaamen morša-sanan äännerakennekin on nuorille lainasanoille tai deskriptiivis-onomatopoeettisille sanoille ominainen, sillä siinä on saamen vanhoissa perintösanoissa esiintymätön š-konsonantti (tarkemmin Korhonen 1981: 163). Kaikissa saamen kielissä (pohjoissaame, inarinsaame, kildininsaame ja turjansaame), joissa kyseinen mursua merkitsevä sana esiintyy, se on m-alkuinen. Näin ollen norsu ja sanan muut n-alkuiset suomalaiset variantit (nursa, nursu) ovat mursu-sanaan nähden sekundaareja. Sananalkuisen konsonantin muutoksen on arveltu johtuvan sekaantumisesta saamen hyljettä merkitsevään sanaan njuorju tai njuorjju. Tämä on vanhempi sana kuin mursua merkitsevä morša, koska sillä on etymologisia vastineita uumajansaamesta turjansaameen asti (Lehtiranta 1989: 84 85). Sekaantumisselitys voi hyvinkin pitää paikkansa, sillä hylkeen ja mursun välinen suhde on pitkään ollut hämärä jopa eläintieteilijöille. Selitys edellyttää, että sana on lainattu todellisissa kielikontaktitilanteissa saamelaisalueella, jossa on ollut mahdollista kuulla molempia sanoja. Saamelaista hylkeen nimitystähän ei ole lainattu suomeen. Lainasanoissa voisi tietysti olettaa myös epäsäännöllistä äänteellistä variaatiota, mutta nimenomaan sananalkuisen m- ja n-konsonantin vaihtelulle on vaikea esittää kovin uskottavia paralleeleja. Kahden saamen sanan yhteisvaikutus tuntuu todennäköiseltä myös vokaaliston kannalta: etenkin nursu muistuttaa njuorju-sanaa, myös toisen tavun pyöreän vokaalinsa osalta. Toisen tavun u:lle ei ole mitään muuta järkevää selitystä kuin saamen malli, koska mikään ei viittaa siihen, että vokaaliin olisi sulautunut jokin pyöristävä 483\n3 johdinaines. Karjalassa norsu-sanalla ei ole vastineita, ja mursu-sanan vastineet, jotka kyllä ovat u-loppuisia, esiintyvät Tunkuan ja Uhtuan murteissa, eivät siis sellaisissa aunukselaismurteissa, joille olisi ominaista loppu-a:n muuttuminen u:ksi (näistä tarkemmin Bubrih ym. 1997, kartta 27). Tätä kautta toisen tavun pyöreätä vokaalia ei siis voi selittää. Sinänsä olisi kyllä järkevää ajatella, että mursun nimitykset olisivat vaeltaneet saamesta suomen murteisiin karjalan kautta, sillä kuten käsillä olevan artikkelin loppupuolelta käy tarkemmin ilmi, Vienanmeren ja Uralin välinen Jäämeren rannikkoalue ja erityisesti siellä sijainnut Bjarmian kauppakeskus on ammoisista ajoista lähtien ollut tunnettu mursunluun saantipaikka.»mursu» suomen murteissa Suomen murteissa mursu on harvinainen sana. Suomen murteiden sanakirjan arkistossa (SMSA) merkintöjä mursusta eläimen nimenä on eri pitäjänmurteista yhteensä vain hieman toistakymmentä, ja niitä on tehty sekä itä- että länsimurteiden alueelta. Sanaa on pidetty kirjakielisenä, eikä murretietojen antajalla aina ole ollut tarkkaa käsitystä sanan merkityksestä. Esimerkiksi Längelmäellä ja Hattulassa mursua on arveltu joksikin suureksi eläimeksi, Parikkalassa on selitetty sen olevan hyvin lihava, tukeva, kömpelö ja hidas eläin. Saarijärvelläkin on kuultu puhuttavan mursusta, joka tiettävästi oli jokin merieläin. Ainoastaan Ruijan Vesisaaresta on pantu muistiin tieto, joka kertoo mursusta todellisena, itse tunnettuna saaliseläimenä: viis tynnyriä päkkiä tullee isosta mursusta. Sanalla on ollut myös vertauskuvallista käyttöä. Isojoella mursuksi on sanottu lihavaa miestä, Nilsiässä muistettiin Mursu-Erkka, jossa Mursu oli haukkumanimi. Se tarkoitti karkeatekoista, rumanaamaista ja parrakasta miestä. Myös Kittilässä mursu on tarkoittanut rumaa. Paksuhuulisesta ihmisestä on käytetty nimitystä mursuhuuli ainakin Kiuruvedellä, Rovaniemellä ja Sodankylässä. Suonenjoella ja Karungissa tällainen ihminen on ollut mursuturpa. Impilahdella tunnettiin vertaus musta kuin mursu. Perhossa mursu taas on merkinnyt nälkäistä, paljon syövää ihmistä. Kiihtelysvaarassa, Laukaassa, Perhossa ja Utajärvellä on tähän viittaava verbikin: mursuta ʼsyödä ahneestiʼ. Nurmeksessa mursun on ymmärretty tarkoittavan samaa kuin Tursas, ja nimillä on viitattu kusiaispesässä asuvaan pelottavaan haltijaan. Nivalassa on nimitetty mursunsydämeksi neljästä eri suuntiin osoittavasta nuolesta koostuvaa, hannunvaakunan tapaista taikamerkkiä. Kainuussa vastaavasta merkistä on käytetty nimitystä tursaansydän tai turskansydän (Setälä 1932: 216 alav. 2). Itse mursua paljon tunnetumpi on ollut mursunnahka. Merkintöjä on useita kymmeniä kautta Suomen, enimmäkseen hämäläis- ja pohjalaismurteista, mutta tietoja löytyy Varsinais-Suomea (esim. Luvia, Hinnerjoki), Karjalaa (Jaakkima, Räisälä) ja Kainuuta (Ristijärvi, Puolanka) myöten. Sanalipuissa on yleensä mainittu, että mursun nahasta on ennen tehty erityisesti mänttinahkaa ja valjaiden osia. Esimerkkinä sanan käytöstä toistuvat mursunnahkaiset rahkeet tai ruomat. Näillä tarkoitetaan silmukkamaisia nahkahihnoja, joilla länget yhdistetään aisoihin. Perniössä on erikseen mainittu, että mursunnahasta on tehty rahkeita, mutta nahan alkuperää ei ole tunnettu. Yleensä mursunnahkaisia hihnoja on pidetty erityisen hyvinä ja kestävinä, ja niitä on käytetty myös kirkonkellojen ripustus- ja soittohihnoina, mutta Karvialla on ilmeisesti ollut kaupan huonolaatuista tavaraa, 484\n4 KAISA HÄKKINEN, MURSUN JA NORSUN JÄLJILLÄ sillä mursunnahkaköysien tiedettiin melko nopeasti katkeavan pakahtumalla. Sen sijaan Sakkulassa on sanottu: siul ei kestä [vaatteet] vaik tekis mursunahast. Oulujoella on pantu muistiin vertaus, jonka mukaan mursunnahka tuntuisi olevan jäykkää: kankija ku mursunnahkaruoma. Molempiin viimeksi mainittuihin tiedonantoihin liittyy huomautus, että mursu(n)nahka ei kuulu murteen normaaliin sanastoon. Käytännössä mursunnahan suuri suosio köysinä, hihnoina ja remmeinä on perustunut juuri siihen, että nahka on paksua ja pehmeää eikä kovetu oikein millään. Erityisen suosittu mursunnahka on ollut vertauskuvallisessa sanonnassa, joka Padasjoella on kuulunut Ei tät tällaist kestä eneä murssunnahkain persekkän. Näin on voitu sanoa esimerkiksi silloin, kun on ajettu kärryillä kivistä tietä pitkin, kun kova»paskatauti» yllätti tai hävittiin korttipelissä (Maaningalla), kun tuhlattiin paljon rahaa (Padasjoella ja Kiihtelysvaarassa) tai tehtiin ylettömän raskasta työtä (Utajärvellä). Puolangalta on merkitty muistiin vertaus luja kuin mursunnahkanen perse. Maaningalla on sanottu, että anteliaalla naisella on mursunnahkanen perse. Muutama muukin tiedonanto on mursun kuulumisesta seksisanastoon, jolloin sana on viitannut häpyhuuliin, mutta yhtä lukuun ottamatta tämäntapaiset tiedot rajoittuvat yhden ainoan kerääjän, nimittäin Ahti Rytkösen kirjoittamiin sanalippuihin. Mursu-sanan lisäksi jokunen arkistotieto löytyy myös variantista mursa, mutta nämä ovat kaikki kaakkoismurteista tai Inkeristä eikä niissä ole yhtään varsinaista merieläimen nimitystä. Uudenkirkon mursa tarkoittaa mutrusuista, tyytymättömän näköistä naista, ja samassa pitäjässä tunnetaan haukkumatapa Niise uotku mursakuva Turusepoja nurkas. Koivistolta on pantu muistiin parrakkaine miehe mursa. Sakkulassa, Inkereellä ja Venjoella mursa on ollut karvaisen koiran nimitys.»norsu» suomen murteissa Suomen murteissa norsu on SMSA:n mukaan vielä mursuakin harvinaisempi sana. Jos se ylipäänsä tunnetaan, se tunnetaan ensisijaisesti kirjakielestä opittuna elefantin nimityksenä. Muutamin paikoin, esimerkiksi Tyrväässä, norsua on arveltu kalan nimeksi, ilmeisesti siksi, että se muistuttaa ruotsista lainattua norssi-sanaa tai tämän varianttia norsa. Norsua enemmän on tietoja norsunluusta, mutta nämäkin ovat hajatietoja ja enimmäkseen länsimurteiden alueelta. Isojoelta on mainittu norsunluiset knapit. Maaningalla on tiedetty, että Kuopion»tiattarjtalossa» oli norsunluiset biljardipallot. Norsunnahasta on yksi ainoa maininta. Tämä on Suonenjoelta, jossa on puhuttu norsunnahkarahkeista. Tässä norsu tarkoittanee oikeastaan mursua. Kuten edellä on todettu, mursunnahka on ollut kautta Suomen tunnettu rahkeiden eli ruomien materiaali. Ainoastaan keskipohjalaisista murteista löytyy norsu selvästi ja yksiselitteisesti mursun merkityksessä. Himangalla on muisteltu Matti Seppää eli Iso-Mattia, joka aina kevättalvella lähti Norjaan, oli kesän norsum pyynnisä ja tuli syystalvella takaisin. Jäämeressä kerrottiin olevan norsuja jokka on niinko hylykehejä. Kalajoellakin oli Mikko-faari, joka kulugi Ruijasa, vallaan ja norsun pyynnisä. Keskipohjalaiset murre- ja kontekstitiedot todistavat, että norsu mursun merkityksessä on todellakin pohjoisessa lainattu sana, vaikkakaan lainaajat eivät näissä tapauksissa ole olleet Jäämeren rannikkoseutujen vakituisia suomalaisasukkaita. Oikeastaan juuri tällaisten käypäläisten kielessä sekaannusta onkin 485\n5 pidettävä kaikkein todennäköisimpänä. Hylkeelle on ollut sekä Pohjanlahden että Jäämeren rannikon asukkailla omat vakiintuneet nimityksensä, mutta mursu oli etelän miehille outo otus, jolla ei ennestään ollut mitään nimeä. Lisäksi Jäämeren vakituiset pyytäjät osasivat varmasti paremmin erottaa hylkeen ja mursun ja niiden nimet toisistaan. Kansatieteilijä ja kaunokirjailija Samuli Paulaharju, joka on kuvannut yksityiskohtaisesti Ruijan suomalaisia ja heidän mursunpyyntiään (Paulaharju 1985: ), ei käytä mursusta nimitystä norsu. Jos tätä olisi Ruijassa yleisesti käytetty, hän olisi sen mitä todennäköisimmin tuonut teoksessaan esiin, sillä Paulaharjulle ominaiseen tyyliin kuului paikallisen sanaston runsaskätinen käyttö. Sen sijaan mursun synonyymina esiintyy Paulaharjulla useita kertoja tursas. Hän nimittää mursua myös äijäksi, mutta tätä ei tarvitse pitää eläimen varsinaisena nimityksenä vaan vanhaa miestä merkitsevän äijä-sanan metaforisena käyttönä. Norsu-sanan variantteja nursa tai nursu ei löydy eläimen nimityksenä murrearkistosta lainkaan. 1»Norsu» ja»mursu» vanhassa suomalaisessa kirjallisuudessa Kuten artikkelin alussa totesin, norsu on esiintynyt kirjakielessä Agricolasta alkaen. Sitä ei 1500-luvulla kuitenkaan ole varsinaisesti käytetty eläimen nimenä, vaan alkuosana yhdyssanoissa, jotka ovat viitanneet korujen, esineiden, sisustusten ja taideteosten kallisarvoisena materiaalina tunnettuun norsunluuhun. Uudessa testamentissa, Johanneksen ilmestyskirjan 18. luvussa luetellaan monenlaisia arvoesineitä, niiden joukossa kaikkinaisia astioita norsunluista 2 (MAT II: 707). Profeetta Amoksen kirjan 3. luvussa mainitaan norsanluiden huoneet (MAT III: 647), saman kirjan 6. luvussa puhutellaan vallanpitäjiä, jotka makaavat nursanluiden sängys (MAT III: 653). Psalttarissa kerrotaan nursanluisest salist (MAT III: 275). Esiintymiä on siis neljä, ja näissä käytetään sanasta kolmea eri varianttia: norsa, norsu ja nursa. Selvästi eläimen nimenä norsu mainitaan ensi kertaa tuntemattoman tekijän laatimassa sanakirjassa Variarum rerum vocabula, joka ilmestyi vuonna Merkityksen selityksenä on ʼElephantʼ, mutta suomalaisena synonyymina mainitaan yllättävästi tarvas. Tämä todistaa, että kyseisen sanakirjan tekijällä ei ole ollut jommankumman eläimen todellisesta hahmosta mitään varmaa tietoa, sillä suomen murteissa tarvas, jos se nyt ylipäänsä tunnetaan, on tavallisimmin jonkin hirvieläimen tai ainakin sorkkaeläimen nimitys. Henrik Florinuksen sananlaskukokoelmassa (Florinus  1987) mainitaan tarvoin sarvi, joka esiintymisyhteydessään merkitsee juomasarvea: Ei rico mieli miehen päätä hiero kättä tarwoin sarwi. Tässä voisi ajatella tarvoi-sanan merkitsevän alkuhärkää, niin kuin sanan vastine merkitsee liettuassa. Itämerensuomen tarvas on selitetty vanhaksi balttilaiseksi lainaksi, mutta sanan merkitys näyttää hämärtyneen viimeistään tarkoitteen eli alkuhärän katoamisen myötä. Euroopan viimeinen alkuhärkä ammuttiin tiettävästi Puolassa vuon- 1 Sanoista nursa tai nursanluu ei ylipäänsä ole mitään murretietoja. Hakusanan nursu kohdalta löytyy useita homonyymisia sanoja, joista yleisin on huonojen vaatteiden tai huonojen jalkineiden nimitys nursut. Toisaalta nursu näyttää olevan äänteellisesti motivoitu nuhan nimitys. Adjektiivina nursu voi tarkoittaa huonoa, likaista tai kitukasvuista. Nämä sanat eivät millään tavoin valaise norsu-sanan historiaa. 2 Agricolan esimerkit on selvyyden vuoksi kirjoitettu niin kuin ne äännetään. 486\n6 KAISA HÄKKINEN, MURSUN JA NORSUN JÄLJILLÄ na 1627, Aasiassa laji säilyi 1700-luvun puolelle asti. Pitkäsarvinen, lähes kaksi metriä korkea ja tuhat kiloa painava alkuhärkä on ollut vaikuttava otus, jota on voinut hyvinkin pitää norsun veroisena, jos molemmista eläimistä on kuullut vain kertomuksia mutta ei ole nähnyt niitä omin silmin. Alkuhärän sarvista on saatu muhkeita juomasarvia, joita on voinut kauppatavarana kulkeutua Suomeenkin. Suomen alueelta ei tiettävästi ole tavattu merkkejä täällä eläneistä alkuhäristä. 3 Kahdessa muussa 1600-luvulta säilyneessä sanakirjassa, Ericus Schroderuksen Lexicon Latino-Scondicumissa (1637) ja Henrik Florinuksen Nomenclaturassa (1678) ei mainita sen enempää mursua, norsua kuin tarvastakaan. Schroderuksella on kyllä Elephant, mutta se on eksoottisten sanojen osastossa (mts. 105) ilman suomalaista vastinetta. Daniel Jusleniuksen sanakirjassa 1745 on ainoastaan norsua merkitsevä elefanti latinan elephas- ja barrus-sanojen vastineena. Kuten jo alussa todettiin, Porthan lisäsi omaan välilehditettyyn Jusleniuksen sanakirjan kappaleeseensa mursu-sanan, ja mitä ilmeisimmin hänellä oli tarkka käsitys siitä, mistä eläimestä oli kysymys. Merkityksen selityksenä oli»en wallrus», ja lisäksi oli mainittu, että suomalainen sana oli ominainen peräpohjalaisille ja savolaisille murteille. Porthanin terminologiassa savolaismurteet saattoivat tarkoittaa yleisesti itämurteita. Porthanin aikana mursusta oli olemassa jo luotettavia eläintieteellisiä kuvauksia, ja useat tutkijat Carl von Linnéstä alkaen olivat sijoittaneet sen paikalleen tieteelliseen systematiikkaan. Aivan aluksi Linné sijoitti mursun hylkeiden joukkoon, mutta erotti sen kohta oman sukunsa edustajaksi. (Mela 1882: 49.) Luonnontieteellinen tieto ei kuitenkaan ole ollut yhtä lailla kaikkien ulottuvilla. Kun Ganander otti mursun oman sanakirjansa käsikirjoitukseen, hän selitti merkitystä laajemmin, mutta aivan harhaanjohtavasti. Hänen mukaansa mursu oli»wallruss, störst ibland haijar». Gananderia seuraten myös Renvall selitti mursun joksikin haiksi,»squali species», saksaksi»grössere Fischart». Lisäksi oli mainittu mursun nahka, josta saatiin vuotia. Sekä Ganander että Renvall mainitsivat myös norsun ja sen synonyymin tarvas. Merkitykseksi oli ilmoitettu ʼelefanttiʼ. Molemmilla oli tarvas myös itsenäisenä hakusanana, ja edelleenkin selityksenä oli ʼelefanttiʼ. Renvall on näköjään kuitenkin alkanut jo epäillä tämän lähteestä toiseen periytyneen tiedon paikkansapitävyyttä, sillä tarvas-sanaa selittäessään hän on lisännyt ʼelefantinʼ perään kysymysmerkin. Kumpikaan ei näytä tunteneen tarvas-sanaa murteista tai kansanrunoudesta, koska mitään muitakaan merkityksiä ei ole ilmoitettu. Renvallin kysymysmerkistä huolimatta norsu ja tarvas esitettiin muitta mutkitta synonyymeina vielä Turussa vuonna 1847 painetussa venäläis-suomalais-ruotsalais-saksalaisessa keskusteluoppaassa (Harjotuksia 1847: 79). Joka tapauksessa selityksistä näkyy, että jo 1700-luvun lopulla on vallinnut yksimielisyys norsu-sanan merkityksestä. Sen sijaan mursu on ollut mysteeri sanakirjantekijöille pitkälle 1800-luvun alkupuolelle asti. Carl Heleniuksen sanakirjassa 1838 mursu on lakonisesti selitetty haiksi ja mursun nahka kalannahaksi. Vasta Daniel Europaeuksen sanakirjassa 1853 mursu on ilmoitettu oikein ruotsin vallross-sanan suomalaiseksi vastineeksi, ja varmemmaksi vakuudeksi on näkyviin pantu myös eläimen silloinen tieteellinen nimi (trichecus rosmarus). Asiallisen ja perinpohjaisen ruotsinkielisen selostuksen 3 Sähköpostitiedonanto arkeologi ja osteologi Auli Touruselta\n7 mursusta oli tarjonnut Suomessakin hyvin tunnettu S. Nilssonin Skandinavisk Fauna (1. painos 1820, 2., korjattu painos 1847). Europaeuksen sanakirjan ilmestymisen jälkeen julkaistiin laaja suomenkielinen kuvaus mursusta teoksessa Suomen maan Meripedot, maalikuvilla selitetyt, joka painettiin Turussa Siinä oli peräti värillinen mursun kuva, ja eläintieteellisten asiatietojen lisäksi kerrottiin Pietarissa elättinä pidetystä mursusta, jolle tarjottiin syötäväksi»kauran krynistä lientä, johon lisättiin leikatuita nauriita ja muita kaswaimia» (mts. 25). Norsu ja mursu oli näin saatu oikeille paikoilleen sekä sanastossa että valistuneen jokamiehen eläinopillisessa käsitejärjestelmässä, mutta salaperäinen tarvaskaan ei kadonnut sanakirjoista kokonaan. G. E. Eurén selitti sen vuonna 1860 joksikin suureksi eläimeksi, mutta lisäsi sulkeisiin (Elefant, Mammuthdjur?). Ferdinand Ahlmanin vuonna 1865 ilmestyneestä ruotsalais-suomalaisesta sanakirjasta tarvas puuttuu, mutta vuonna 1874 ilmestyneessä kaksipuolisessa sanakirjassa tarvas on hakusanana. Varsinaiset merkitykset ovat ʼstort djur, elgʼ, mutta sulkeissa on Eurénia mukaillen (elefant, mammuthdjur?). Sanakirjan ruotsalaisella puolella ei vielä tässä vaiheessa ole hakusanaa mammuthdjur, mutta vuonna 1883 ilmestyneessä lisätyssä painoksessa sekin on mukana. Suomalaisena vastineena on kuitenkin vain mammut-eläin. Sen sijaan sanakirjan vuonna 1884 painetulla suomalais-ruotsalaisella puolella on hakusanana edelleen tarvas, jonka merkityksen selityksenä on ʼstort djur, elg, hjort (mammutdjur?)ʼ. Näin siis myös Ahlmanin sanakirjasta oli kadonnut viimeinen varovainen viittaus tarvas-sanaan elefantin merkityksessä. Elias Lönnrotin sanakirjassa 1880 tarvas oli jo tätä ennen selitetty ruotsin sanoilla ʼhjort, elgʼ ilman mitään viittauksia mystisiin muinaiseläimiin. Sanan käyttöä valaisivat kansanrunon säkeet: siellʼ on hirwet hirtettynä, siellä tarwahat tapettu.»mammut-eläin» kuvattiin suomalaiselle yleisölle monissa yleistajuisissa tietokirjoissa, esimerkiksi Antero Vareliuksen teoksessa Enon opetuksia luonnon asioista (1856), johon palaan jäljempänä, A. J. Melan teoksessa Suomen luurankoiset (1882: 49) ja Agathon Meurmanin Sanakirjassa yleiseen sivistykseen kuuluvia tietoja varten vuonna Melan kirjassa mammutti mainittiin siksi, että Suomesta oli teoksen ilmestymiseen mennessä löydetty kolme mammutin poskihammasta, jotka todistivat mammutin kuuluneen myös Suomen muinaiseen eläimistöön. Mammutti on primitiivinen norsu, mutta on mahdotonta ajatella, että vanhoissa lähteissä elefantiksi selitetty tarvas-sana olisi alun perin viitannut mammuttiin. Tarvas on balttilainen lainasana, joka on tullut itämerensuomeen vasta kauan sen jälkeen, kun tämän alueen mammutit olivat jo kuolleet sukupuuttoon. Sanan varmasti tunnetut merkityksetkään eivät viittaa mammutin suuntaan. Lainanantajataholla sana kuuluu samaan sanueeseen kuin latinan taurus ʼsonni, härkäʼ (esim. SSA s.v. tarvas). Myös indoeurooppalaisissa kielissä se on yksiselitteisesti sorkkaeläimen nimitys.»mursu» ja»norsu» kansanrunoudessa Norsun historia suomalaisessa kansanrunoudessa on nopeasti kerrottu. Koko Suomen kansan vanhojen runojen sähköisestä korpuksesta ei löydy yhtään esiintymää norsusta, nursasta tai nursusta. Sama on tilanne myös norsunluun, norsanluun ja nursunluun ja vastaavien sanaliittojen kohdalla. Aimo Turusen sanakirjassa Kalevalan sanat ja niiden 488\n8 KAISA HÄKKINEN, MURSUN JA NORSUN JÄLJILLÄ taustat (1981) norsu ja sen variantit kyllä mainitaan, mutta ainoastaan siksi, että niiden ilmoitetaan kuuluvan etymologisesti mursu-sanan yhteyteen. Vanhojen runojen korpuksessa ei esiinny myöskään mursua itsenäisenä eläimen nimityksenä. Sen sijaan kaksi esiintymää on yhdysadjektiivista mursunluinen, toinen Lönnrotilta ja toinen Volmari Porkan inkeriläisistä runomuistiinpanoista. Molemmissa on kysymys mursunluisesta ruoskasta, käytännössä tietysti mursunluusta valmistetusta ruoskan varresta. Sanaliitosta mursun luinen, mursun luu on viisi esiintymää, näistä kaksi länsisuomalaisen piispa Henrikin surmarunon toisinnoissa, joissa kuvataan hevosen valjastamista. Tässä yhteydessä mainitaan mursun luiset ränget. Kahdessa esiintymässä on kysymyksessä mursun luinen suka. Sekä mursunluinen ruoskanvarsi että mursunluinen suka ovat päässeet myös Kalevalan häärunoihin (runot 21 ja 23). Yksi esimerkki on manauksesta, jolla on kehotettu laitumelle päästettävää hevosta syömään: hauvin hampailla havella, mursun luilla murentele. Viimeksi mainittu kehotus ei voi perustua todelliseen tietoon mursun hampaista, vaan se on katsottava pelkäksi kirjalliseksi tehokeinoksi. Aikuisen mursun hammaskalusto on hyvin erikoinen ja sopii äärimmäisen huonosti heinän tapaisen ravinnon pureskeluun. Mursu ei ole kasvissyöjä. (Helle 1998: ) Itse mursukin saattaa esiintyä kansanrunoudessa, mutta»peitenimellä». Kaarle Krohn (1900: 24 26) on kiinnittänyt huomionsa Kalevalan kohtaan, jossa pyydetään orjaa tuomaan reen peitteeksi turskan talja (runo 18). Germaanisperäinen lainasana turska viittaa tunnetusti kalaan, jonka nahasta ei voi mitenkään saada lämmintä ja komeaa rekipeitettä. Kysymyksessä onkin Lönnrotin muotoilema Kalevalan kohta, jolla ei ole tarkkaa vastinetta alkuperäisissä kansanrunoissa. Niissä puhutaan karhun taljasta, tursan turkista. Kalevalan»helppohintaiseen» ja selityksillä varustettuun painokseen (1870) on toimitustyöstä huolehtinut Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran sihteeri Frans Wilhelm Rothsten lisännyt huomautuksen, että turska tarkoittaa»meri-eläwää». Kaarle Krohn on Rothstenin myöhempään lisäykseen viitaten täsmentänyt sanahahmon tursaksi ja merielävän mursuksi (Krohn 1900: 26). Samainen tursa mainitaan myös tulensyntyrunossa: Tulkohon merestä tursa, Syömähän tulen vihoja. Kalevalan toisessa runossa on vastaavanlainen kohta, jossa merestä nousee tursas. Kristfrid Gananderin Mythologia Fennicassa (1789: 58) mainitaan Meri-Tursas partalainen, jonka nimen selitetään johtuvan osittain siitä, että otus asui meren partaalla, osittain siitä, että sillä oli pitkä märkä parta, jolla se teki Pohjan immen raskaaksi. M. A. Castrén teki vuonna 1839 keruuretken Vienaan, sillä hän oli ryhtynyt ruotsintamaan Kalevalaa ja tarvitsi työtään varten tietoja outojen sanojen merkityksistä. Hän merkitsi muistiin pistoksen luvun, jossa mainittiin Iki-Turso, Tuonen härkä. Toisaalla samassa luvussa kehotettiin: Nouse turso merestä. Latvajärven Arhippa Perttunen saneli vuonna 1836 J. F. Cajanille ja vuonna 1839 Castrénille legendan, jossa santi Pietari ja santa Anna yhdessä Jumalan pojan kanssa purjehtivat Sampsa Pellervoisen valmistamassa veneessä ja kohtasivat merestä nousevan Iki-Turson. Jumalan poika selvitti kuitenkin tilanteen, nosti turson korvista ylös, paiskasi sen takaisin veteen ja manasi, ettei se enää ikinä uudestaan saisi nousta merestä näkyviin. Näistä aineksista Lönnrot muodosteli Uuden Kalevalan Iku-Turson. (Krohn 1900: ) Vanhoissa kansanrunoissa tursas, tursa tai turso ei ole aivan harvinainen sana, jos ei kohta tavallinenkaan. Välistä se näyttää merkitsevän selvästi pohjoisissa vesissä asustavaa merihirviötä, välistä taas meren jumalaa, joskus vanhaa äijää ja joskus merkitys jää 489\n9 kokonaan epäselväksi (Setälä 1932: ). E. N. Setälä, joka vanhemmalla iällään tunnetusti suhtautui vastahakoisesti Kaarle Krohniin ja tämän esittämiin ajatuksiin, painotti omassa Turisasta ja turilasta koskevassa tutkimuksessaan sitä, että kaikki sekaannukset mursun ja tursaan välillä voivat olla satunnaisia ja että Tursas oli ennen kaikkea muinaisten suomalaisten vedenhaltija. Edellä mainittu Samuli Paulaharjun kuvaus saattaa kuitenkin viitata siihen, että mursua on ainakin Ruijassa, mahdollisesti dysfemistisesti tai eufemistisesti, nimitetty sekä tursaaksi että äijäksi. SMSA:sta ei löydy kuitenkaan yhtään sanalippua, jossa tursas-sanan varsinaiseksi merkitykseksi olisi ilmoitettu ʼmursuʼ. Ylipäänsä lipustosta käy ilmi, että tursas-sanaa ja sen merkitystä on kyllä ahkerasti kyselty informanteilta, mutta sanan on yleensä kerrottu olevan tuntematon. Halikosta on tieto, että tursas on sama kuin meritursas, ja sormin laskettava määrä löytyy selityksiä, joiden mukaan tursas olisi jokin pelottava olento, esimerkiksi merihirviö (Myrskylä), turkanen tai pannahinen (Orivesi), tulisijalla asuva haltija (Viitasaari) tai jokin vaarallinen petoeläin (Teisko). Ainakin jotkin yksittäisistä selityksistä voivat olla Kalevalan peruja. Yhdyssanasta meritursas ei ole yhtään arkistotietoa. Sanasta tursa on enemmän murretietoja, mutta ei siitäkään mursun nimityksenä. Se merkitsee yleensä substantiivina siivotonta, vastenmielistä, likaista tai karkeaa olentoa, ja adjektiivina sillä on samansuuntaisia pejoratiivissävyisiä merkityksiä. Tytärsaaresta on tieto, jonka mukaan tursa tai turska merkitsee hylkeen kuonoa, muualla sitä käytetään sian kärsän (Hattula) tai yleisesti turvan (Heinola, Iitti, Jaala) merkityksessä. Edellä on jo viitattu siihen, että mursu on ollut useimmille entisajan suomalaisille aivan vieras eläin, jonka nimi on enimmäkseen opittu kirjoista. Vaikka tursa tai tursas ei murteissa olekaan mursun tai ylipäänsä minkään eläimen nimitys, asiallista yhteyttä mursun ja tursaan välillä on edelleen pidettävä mahdollisena. Kansanrunouteen sisältyy vanhempia elementtejä kuin murrekokoelmiin, joita on systemaattisesti alettu koota vasta 1800-luvun lopulta lähtien, ja kansanrunot ja niihin sisältyvät ainekset voivat vaeltaa kauas kin alkuperäisiltä syntysijoiltaan. Näin ollen esimerkiksi tursaaksi nimitetystä oliosta on voitu hyvinkin kertoa ja laulaa seuduilla, joilla»tursaita» ei koskaan ole esiintynyt. Eräänlaisena rinnakkaistapauksena voi todeta, että Kalevalassa käytetään Hiiden hirvestä rinnakkaisnimitystä kamelinvarsa. Tursas-sanaa pidetään todennäköisimmin vanhana germaanisena lainana, jonka muinaisskandinaavinen vastine þurs merkitsee jättiläistä, hirviötä tai peikkoa (esim. SSA s.v. tursas). Tämänkin puolesta mursun ja tursaan yhdistäminen on mahdollista, kuten jäljempänä käy tarkemmin ilmi. Norsu ja mursu Euroopan eläinyhteisön jäseninä Norsu ja mursu ovat Euroopan eläimistössä kumpikin tavallaan marginaalisia lajeja. Norsu ei historiallisena aikana ole elänyt Euroopassa luonnonvaraisena lainkaan, ja nykyään afrikannorsuja elää vain Afrikan trooppisella vyöhykkeellä Saharan eteläpuolella. Välimeren alueella norsu oli kuitenkin vanhalla ajalla tuttu eläin. Esihistoriallisena aikana afrikannorsuja on elänyt esimerkiksi Espanjassa ja Sisiliassa, ja vanhalla ajalla norsuja oli vielä Afrikan mantereen pohjoisosissa, erityisesti Atlasvuoristossa, josta esimerkiksi karthagolaiset pyydystivät niitä Hannibalin sotajoukkojen vahvistukseksi. (Zoo 1978: ; Valste 1999: , ) 490


Blogi | Sivu 10 | Kemi\nPala journalismin historiaa\nTorstaina syyskuun 9. päivänä, vuonna 1948 Kinopirtti ilmoitti Pohjois-Pohjan lehdessä Salainen määräys -elokuvan ensi-illasta. Pääosissa olivat Pat O´Brien ja Carole Landis. Samaisena päivänä myös kerrottiin, että Pelastakaa Lapset r.y:n toiminta oli pääsemässä alkuun Lapin läänissä ja Suomen Marsalkka Mannerheim matkusti tiistai-iltana Sveitsiin virkistäytymään.\nJa niin se vain vuosikin vaihtui, tuntuu, että yllättävän nopeastikin. Viime vuonna kyllä ehti tapahtua kaikenlaista, iloisia ja surullisia asioita. Syötimme sorsia Oulun puistoissa Villen kanssa, kävelin Kleopatran linnan muureilla äidin ja isän kanssa. Kesällä hypin Metallican tahtiin Hämeenlinnan sateisessa puistossa ja valittelin selkäkipuja moottoripyörän selässä kotimatkan aikana.\nKemiläinen henkeen ja vereen\nKun minulle sanottiin, että pääsen kirjoittamaan Ihmekaupungin ihmisiä -blogiin, en tajunnut, kuinka vaikeaa on kertoa itsestään. Ajattelin kuitenkin, että ensimmäinen postaukseni kertoisi vähän, millainen ihminen täällä oikein tulee kirjottelemaan.


Työtaso Resopal Premium Scratch - Bauhaus verkkokauppa\nhttps://www.bauhaus.fi/tyotaso-resopal-premium-scratch.html 73363 Työtaso Resopal Premium Scratch //media3.bauhaus.fi/media/catalog/product/cache/1/small_image/480x/d1fb8d52270439b440d6c51426414c81/6/0/60882381.jpeg 149 149 00 EUR /Rakentaminen ja Remontointi/Levyt ja tasot/Työtasot Resopal-korkeapainelaminaatista valmistetut huoltovapaat tasot ovat erittäin laadukkaita ja kestäviä. Tasot ovat hygieenisiä ja ne on helppo pitää puhtaana miedoilla pesuaineilla. Laminaattitason pinta on kova, eikä naarmuunnu helposti. Reuna pyöristetty 3 mm. 149 Resopal 2016-05-04\nTyötaso Resopal Premium Scratch\nResopal-korkeapainelaminaatista valmistetut huoltovapaat tasot ovat erittäin laadukkaita ja kestäviä.Tasot ovat hygieenisiä ja ne on helppo pitää puhtaana miedoilla pesuaineilla. Laminaattitason pinta on kova, eikä naarmuunnu helposti. Reuna pyöristetty 3 ... Lue koko tuotekuvaus\nEspoo (1.415 kpl)\nOulu (0.685 kpl)\nTampere (2.934 kpl)\nTurku (0.641 kpl)\nVantaa (0.015 kpl)\nResopal-korkeapainelaminaatista valmistetut huoltovapaat tasot ovat erittäin laadukkaita ja kestäviä.\nTasot ovat hygieenisiä ja ne on helppo pitää puhtaana miedoilla pesuaineilla. Laminaattitason pinta on kova, eikä naarmuunnu helposti.\nReuna pyöristetty 3 mm.


Lapin maastopyöräreitit – Hetan postipolku - Juoksija\nAntti Kuitto 26.6.2021 27.6.2021\n”Älä eksy isolla suolla kelkkareitille”, luki nettifoorumilla reittikuvauksessa. Muutoin reitti vaikutti leppoisalta, mikä sopisi vähän kevyemmäksi päiväksi Lemmenjoen jälkeen. Hetan postipolku on nimensä mukaisesti toiminut postinkuljetusreittinä menneinä aikoina.\nHetasta Tunturi-Lapin luontokeskuksesta Näkkälään suuntaava polku on alkuosastaan helppoa ajettavaa. Harvemmin kuljetulla osalla reitti muuttuu vaikeammaksi varsin nopeasti.\nHyvälle kuskille pitkähköt mönkkäriuraa pitkin menevät alamäet ovat nautinnollista tykittelyä, mutta vauhtia hillitsevät tehokkaasti pehmeät suo-osuudet notkelmissa sekä pitkähköt ylämäet. Itse asiassa kilometrit reitillä karttuivat varsin hitaasti ja jossain vaiheessa eväiden riittävyyskin hiipi mieleen.\nKevyeksi päiväksi tarkoitetun retken todellista pituutta pohtiessani vastaan tuli suureksi yllätyksekseni kaksi retkipyöräilijää raskaasti pakattujen läskipyörien kanssa. He ihailivat kevyttä varustustani ja minä hämmästelin heidän tekemäänsä, tosi mukavalta kuulostavaa pitkän kaavan pyöräretkeä.\nKuulumisten vaihdon jälkeen, reitin puolenvälin paikkeille päästyäni, tulin valtavan suon äärelle. Reittimerkinnät näyttivät harmittavasti menevän suoraan suolle. Jatkoin merkkien suuntaisesti ja ilokseni pystyin ajamaan suolla mättäältä mättäälle riittävästi voimaa käyttämällä – ilman virhepisteitä eli kenkien kastumista.\nToisinaan kannattaa varautua kastumaan.\nVarusteille kevyt tuuletus kuskin kylpyhetken ajan Hetan kylpypaikassa.\nHetken aikaa suolla kikkailtuani mietin, miten ihmeessä tästä on voitu mennä lävitse retkivarustuksessa olevilla läskipyörillä. Suo näytti vain jatkuvan ja jatkuvan horisonttiin. Kunnioitukseni vastaan tulleita pyöräilijöitä kohtaan pomppasi aivan eri tasolle.\nSitten mieleeni palasi lukemani varoitus. Silmäilin reittimerkintöjä ja tähystelin suon laidoille. Ymmärsin, että tämän täytyy olla se ennalta varoitettu väärä reitti. Se olisi talvella hyvä kelkoille, mutta kesällä kuin Tuntemattomasta sotilaasta tuttu, miehille kohtalokkaaksi käyvä suo. Otin uuden kurssin 90 astetta oikeaan suolta pois, löysin polkuuran ja matka kohti Näkkälää alkoi taas taittua.\nLähempänä Näkkälää polku tarjoili hieman suurempia korkeuseroja ja erittäin kulunutta, kivistä ja tosi hauskaa mönkkäriuraa. Oli kiva pompautella pyörää kiveltä toiselle.\nMukavat polut innostavat usein ajamaan vähän liiankin kovaa, joten Näkkälän lähestyessä ajatus pullasta ja kolasta huoltoasemalla alkoi tuntua vastustamattoman hyvältä idealta.\nSaavuttuani Näkkälään tarjolla ei kuitenkaan ollut keidasta tai oikeastaan yhtään mitään muutakaan. Vain maantie johti oikealle ja vasemmalle kaukaisuuteen.\nPikapalaveri puhelimen karttasovelluksen kanssa selvitti, että maantietä voisi ehkä ajaa huoltoaseman kautta autolle. Matkaa tosin tulisi yli 40 kilometriä, eikä takeita huoltoasemasta ollut – huono idea siis. Onneksi vyölaukussa oli näitä tilanteita varten minttusuklaan makuinen Tupla. Sen rohkaisemana palasin postipolulle, enkä eksynyt suollekaan.\nKuten aina, paluumatka samaa reittiä meni paljon nopeammin. Harmikseni paluumatkan loppupuolella toinen kenkä irtosi yllättäen lukkopolkimesta, ja löin säären etuosan polkimeen melkoisen kovaa. Reidestä valuva verivana ei sentään estänyt ajamista.\nPäivän saldona oli jälleen 60 kilometriä ja todella suuri kunnioitus reittiä aikanaan silloisella kalustolla polkenutta postiljoonia kohtaan. Minulta taival vei ilman taukoja 4,5 tuntia, joten postiljooni on aikanaan ollut rautaisessa kunnossa tai reitti on saanut parempaa ylläpitoa.\nPäivä oli helteinen ja jalka veressä, joten pakkailin pyörän autoon ja etsin peseytymispaikkaa. Hetken ajelun jälkeen löysin Hetan pitkältä Ounasjärven rantaviivalta tyhjältä vaikuttavan rannan ja kävelin järveen. Vesi oli tutusti kylmää, mutta ei mitään verrattuna Kiilopäähän ja alla oli miellyttävä hiekkapohja – tämähän oli suorastaan luksusluokan kylpylä!\nPeseytymisen jälkeen kävin kylän ainoassa ruokakaupassa täydentämässä ruoka- ja ennen kaikkea herkkuvarastoja. Päädyin hetken etsinnän jälkeen telttailemaan keskustassa sijaitsevan Tunturi-Lapin luontokeskuksen taakse Hetan hiihtomaan rinteeseen.


läskikaupungillajamaassa: helmikuuta 2012\nblogi keväimelläkö -\nLähettänyt Sami Liuhto klo 20.44 Ei kommentteja:\nBallardin teksti Uponneessa maailmassa on täyttä ja ladattua ja sitä mitä sanotaan. Lukeminen tuo vaikean olon, kirja ei ole nautinnollinen, nautinto syntyy kokemusteni mukaan jälkikäteen. Nuo vedet ja niiden elävät. Unissamme meillä on leguaaneja, alligaattoreita, käärmeitä ja vedenalaisia kaupunkeja, joissa vaellamme. Ajatus ei ole miellyttävä. Tohtori Bodkin on joskus asunut tuossa kaupungissa ja hän meloo kanootillaan ympäriinsä etsien muistoja. Vierellä, yllä ja alla ovat sademetsän puut ja niiden elävät. Minua kauhistuttaa ajatus sademetsästä. Kerran olen ollut sademetsän reunalla, toivon etten milloinkaan joudu sademetsään tai vedenalaiseen kaupunkiin. Ajatella, jos unet jatkuisivat ja loppuisivat vasta kuolemaan. Ehkä sen jälkeenkin unet jatkuvat. Ehkä unet kuoltua alkavat. Nukkumisen huono puoli ovat unet. Ehkei lopulta ja lopussa unia enää pääse pakoon, olet unessa albiinokäärmeiden kanssa ja mietit, että elämä olikin hyvää aikaa. Tästä loputtomiin on pelkkää painajaista.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 13.55 Ei kommentteja:\nOlin jälleen unohtanut, että Alfred Kubin oli myös kirjailija. Die andere Seite menee lukuluetteloon juuri nyt. Kubinin taide koskettaa minua.\nKiehtova on myös Escher ja Douglas Hofstadterin kirja Gödel, Escher, Bach, jota viimeksi luin ruotsinnoksena. Nämä nimet tuovat mieleen hauskoja muistikuvia. Maailma on tylsä, ellei löydä omaansa. Malaparte, Céline tietenkin, keitä kaikkia niitä on, mahtavia taiteilijoita.\nMinun ei tarvitse poistua Vätistä, koska tämän tietokoneen avulla pääsen katsomaan minua miellyttävää taidetta ja voin lukea "kirjastoni maittavaa antia" niin kuin Hans Selon romaanihenkilö Kai Terho asian ilmaisee.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 22.30 Ei kommentteja:\nLähettänyt Sami Liuhto klo 22.24 Ei kommentteja:\nPelottava on tämä maailma.\nNäyttäisi siltä, että vanhemman on erikseen ilmoitettava että rakastaa lastaan.\nÄitiys on ammatti.\nIsyyttä ei ole.\nOnko tästä muutettava jonnekin Nigeriaan, missä ei ole tehty tikusta asiaa, vaan missä on oikeita ongelmia eikä näennäisiä, kun ilman ongelmia emme näköjään osaa elää. Juuri tänään inhoan eurooppalaisuuttani, mutta loppujen lopuksi olen kulttuuriperimästäni ylpeä. Olen eurooppalainen, ei sille mitään voi. Eurooppalaisuus on monimutkaisuutta. Itäinen yksinkertaisuus ei minua juuri kiehdo mutta ymmärrän että monille se on vastustamatonta.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 17.34 Ei kommentteja:\nLähettänyt Sami Liuhto klo 16.03 Ei kommentteja:\nViitaten mielenkiintoiseen Teemu Helteen kanssani käymään keskusteluun:\nHölmöyteen (tai yleisemmin pahaan) ei pidä vastata hölmöydellä (tai pahalla).\nKumman hankala se on vielä neljäkymmentävuotiaanakin käsittää. Ettei ala nostella oikeaa eturaajaansa pystyyn, kun puna-vihreät ärsyttävät. Ettei provosoidu. Että olisi rauhallinen. Sitten on vielä se kammottava tietoisuus, että tunnen jopa älykkäitä vasemmistolaisia, oman näkemykseni mukaan sen pitäisi olla mahdotonta muttei ole.\nJa liekö meissä ihmisissä muuta kuin kuvajaisia todellisesta hyvyydestä ja pahuudesta? Aika pieniä olemme. Yhtä pöljiä kaikkialla.\nMutta joskus raivostun! Menen henkilöön. Sinänsä en sitä itsessäni tuomitse, henkilöönmeno ehkei ole niin vaarallista kuin sanotaan, mutta kuitenkin... ei se ole mukavaa. Odotan mitä minua viisaammat asiasta sanovat kohta ilmestyvässä kirjassaan, Liberalismin petoksessa, missä, kuulemma, konsensus-ajattelua moitiskellaan.\nOngelma on siinä etten minä tahdo tapella. Se on hämmästyttävää, kun ottaa huomioon mitä kirjoitan, joskus jopa mitä teen. Jos vielä joskus olen mukana keskustelussa, yritän sovitella, muttei siitä mitään tule, alan rähistä. On ilmeistä, että olen oppinut tämän käytöksen hyvin varhain, mutta käytöksestä voi oppia eroon. Joka päivä minulla on kumppaninani ihminen, joka on sovittelija luonteeltaan, minun on vain opeteltava häneltä näitä asioita.\nTämä oli tämmöinen note 2 meself, joita Hannu Helin on kirjoittanut omassa blogissaan. Helin on nyt kertonut, että hänellä on vaikea sairaus. Toivotan siunausta Hannu Helinille, joka, kuten olen usein sanonut, on mielestäni upea runoilija. Luullakseni Heliniä luetaan vielä silloinkin kun mitään muuta ei lueta.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 13.34 Ei kommentteja:\nLähettänyt Sami Liuhto klo 0.14 Ei kommentteja:\nPuhuimme siitä, miksi Caj Westerbergin Tranströmer-suomennos sai palkinnon, ja miksei Antti Nylénin Baudelaire-suomennos saanut. Minulle esitettiin pätevä selitys: oli Westerbergin vuoro, joskus hänet oli ohitettu ja nyt tuli tilaisuus kohdata.\nJaettiin kulttuurirahat ja oscarit. Tietenkin tulee mieleen, että jos 2 + 2 = 0 niin taloudella on merkitystä. Muttei sen enempää.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 19.19 Ei kommentteja:\nElämme aikaa, kun runoilijat, hekin, puhuvat kirjallisuudesta talouden kautta, että kustantaminen olisi tuottoisaa, kannattavaa, järkevää. Talous, kustannus, tuotto, kannattavuus, järkevyys, niillä ei ole mitään merkitystä. Talous on 2 + 2 = 4. Ei muuta.\nTalous on sianpaskaa.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 19.10 Ei kommentteja:\nNokialla on uusi puhelin. Se on aivan merkityksetöntä.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 23.38 4 kommenttia:\nPäädyimme siihen että Maria Jotunin Huojuva talo on loistava romaani. Siitä on yli kymmenen vuotta kun olen sen lukenut, mutta muistan sen kliinisyyden, toteavuuden jne. Lisäksi opus on kirjoitettu 1930-luvun Suomessa! Tässä vaiheessa Huojuva talo vertautuu Haanpään postuumeihin teoksiin, siis Noitaympyrään ja Vääpeli Sadon tapaukseen, miten tuollainen kirjallisuus on vaarallista, miten siitä suuttuvat kaikki oikeassaolijat.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 20.20 Ei kommentteja:\nLähettänyt Sami Liuhto klo 18.09 Ei kommentteja:\nSitä on kirjanjulkaisujuhlat taas kohta. Ongelma on siinä että luovuttamisesta on nykyisin tehty hyve. Että se on niinkun ihan okei. Toivottavasti tauti ei tartu tähän urheaan projektiin.\n12-projekti on äärimmäisyyttä. Se ei ole pelailua ja leikittelyä, vaan totta. Todellisuus, totuus ym. eivät ole tuon porukan vahvimpia puolia, siksi olin alunperin sitä mieltä että kesäkuun jälkeen juttu unohdetaan ns. vähin äänin. Mutta toivottavasti olen väärässä. Yleensä olen. Ja sitäkin toivon, ettei kirjanteko mene monistamiseksi.\nPenjami Lehto kirjoittaa Tammikuusta. En jaksanut lukea, kun se oli taas niin tietävää. Periaatteessa on mahdollista että on olemassa täydellisiä ihmisiä.\nJopas kirjoitti hyvin Melender Joseph Rothista. Juuri kun pari päivää sitten räksytin. Miksen ole lukenut Rothia? Miksen ja miksen.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 18.27 Ei kommentteja:\nLähettänyt Sami Liuhto klo 18.08 Ei kommentteja:\nPitäisiköhän liittyä Suomen arvostelijain liittoon? Ei siihen noin vain liitytä, mutta kriteerit ehkä osaksi täyttäisin. En liity! En kuulu kuin yhteen yhdistykseen. Se riittää. Joskus tuokin yhdistys ärsyttää. Kun ne on, kyllä, moderneja, ehkä tietämättään. Itse kun olen... antimoderni. Ja nero. Antinedorni.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 21.53 Ei kommentteja:\nLähettänyt Sami Liuhto klo 21.27 Ei kommentteja:\nBallardin esikoisromaanissa Uponnut maailma sanotaan Kerberoksen 4/2011 mukaan (T. Dalrymple, Järjen ja painajaisen avioliitto, suom. E. Mäkijärvi, siis Dalrymplen esseen suomennos, romaanin on suomentanut ihan joku muu):\n"Eikö useimmilla meistä olekin viime aikoina ollut déjà vu -kokemuksia siitä, että kaikki tämä on nähty joskus ennenkin ja että me itse asiassa muistamme nämä rämeet ja laguunit piinallisen hyvin."\nMaapallo on veden peitossa ja kaikki, mikä on pitkään ollut salassa, on paljastunut. Siis ihmisen mielessä paljastunut. Kertoja viittaa psykoanalyysiin, se on selvä, mutta korostaa ettei biologiakaan autuaaksi tee. Vähän väliä tulee vastaan pelko, kun ns. raaputtaa pintaa. Rämeillä ja laguuneilla ei ole kivaa.\nOlen lukenut Ballardilta vain Crashin ja Super-Cannesin, josta en pitänyt, Crash sen sijaan oli loistava. Sanoisin että luen vielä Ballardia, Tornitaloa selailin, alussa kaveri söi koiraa, se teki vaikutuksen.\nBallardille rämeet ja laguunit ovat "epämiellyttäviä" ja "meissä kokonaisten aikakausien ajan uinuneet vanhat tabut ja vietit paljastuvat." Maaseudulla, siellä pitkällä, vaikka rämeillä, ihmiset tosiaan ovat hieman erilaisia kuin maalikylissä. Tabut ja vietit ovat vähän enemmän esillä. Ja pari kuukautta Big Brother -talossa niin ne ovat aivan valloillaan. Pari viikkoa. Ensi syksynäkin Suomessa järjestetään Big Brother ja veli jätetään heti, se on hyvin kaunista. Toivoisin että tehtäisiin sellainen Big Brother, että taloon teljettäisiin humanisteja ynnä muita sukupuolentutkijoita ja katsottaisiin miten uinuva ihmisyys heissäkin heräisi eloon. Pisimpään malttinsa säilyttäisi naispappi, sanoisin näin arvauksena.\nHakisipa joku minulle huomenna kirjastosta pari Ballardia. Itse kun olen myös biologisesti sairas enkä kykene edes postilaatikolle. Sairas sieluni kaipaa suoraa kerrontaa. Onko se, sieluni, niin sairas? On se, sieluni, vähän sairas, mutta yritän tervehdyttää sitä, sieluani. Tahdon Tornitalon ja Uponneen maailman. Lueskelen niitä sairaspedilläni.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 23.06 Ei kommentteja:\nLähettänyt Sami Liuhto klo 22.22 Ei kommentteja:\nLähettänyt Sami Liuhto klo 22.13 Ei kommentteja:\nLähettänyt Sami Liuhto klo 19.48 Ei kommentteja:\n5 3 1 T 7\nR I S T I\nLähettänyt Sami Liuhto klo 14.41 Ei kommentteja:\nLähettänyt Sami Liuhto klo 14.34 Ei kommentteja:\nLuin prologin tänään julkaistusta Raittiinhurtan kirjasta Isänmaan nyrkki ja katsoin ensimmäisen luvun alkua, jossa mainittiin ensimmäisen kahvilaivan saapuneen sodan päälle Suomeen vuonna 1946. Sitten avasin television ja siellä näytettiin kuvaa tuosta kahvilaivasta, Herakleesta. Sitten luin kirjaa.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 22.19 Ei kommentteja:\nOnko ekstraterrestriaali tietoinen Maaovaalia riivaavista viruksista, bakteereista ja muista aatteista? Onko koloasteroidi troijalainen?\nLähettänyt Sami Liuhto klo 21.05 Ei kommentteja:\nOlen nero. Hetki sitten esitin ballardmaisen vision maailman tuhosta ja pian osoittautui että uumoilemani psykologinen mekanismi todella on olemassa. Ihmiset todella asettavat työllistymisen elämän edelle ja varsinkin jos järkevän ehotuksen esittää Päivi Räsänen.\n”Ei ole järkeä, että ihmiset istuvat ravintolassa kello neljään asti ja työllistävät sitten poliisia. Jos anniskeluaikoja saataisiin lyhennettyä, poliiseja ei tarvittaisi yöllä ehkä yhtä paljon kuin nyt”, sisäministeri sanoo.\nRavintoloiden anniskeluasiat eivät kuulu sisäministeriön hallinnonalan asioihin. Räsänen otti asian esiin HS:n haastattelussa yhtenä keinona, jolla poliisi selviää tulevien vuosien säästöistä.\nAlan edunvalvontajärjestö Matkailu- ja ravintolapalvelut MaRan toimitusjohtaja Timo Lappi tyrmää Räsäsen ehdotuksen.\n”Se tarkoittaisi, että ravintoloiden myynti vähenisi edelleen. Samoin alan työpaikat ja valtion verotulot. Alkoholin juominen siirtyisi enenemässä määrin koteihin ja kaduille. Myös salakapakoita syntyisi nykyistä enemmän”, Lappi sanoo.\nRavintoloiden entisenä suurkuluttajana voin kertoa, että Timo Lappi puhuu paskaa. Salakapakoita? Ihan kuin niitä nyt olisi riittämiin. Räsänenkin on työllistymisen asialla, poliisien, mutta tuo Lapin puhe on järkyttävän kaksinaamaista. Ylipäänsä ravintoloiden ei tarvitsisi olla auki puolen yön jälkeen. Ravintolat nimenomaan pitävät ihmiset hereillä ja poliisinkin hereillä. Timo Lappi sen kyllä tietää, tuo kyynikko.\nArvostan Päivi Räsästä, vaikken ole hänen kanssaan kovin monesta asiasta samaa mieltä. Mutta hän on usein joskus oikeassa ja saa siksi ihmiset kimppuunsa. Varsinkin silloin ihmiset suuttuvat kun ravintoloiden aukioloaikoja ollaan rajoittamassa, sillä onhan kamalaa jos ei voi olla ravintolassa aamuneljään. Miksei aamuviiteen? Räsänen on pelottava, kun se on "uskovainen", vissiin jonkun lahkonkin jäsen ja on muutenkin hirveä. Tällainen ihminen kun vielä aikoo rajoittaa puna-vihreille niin tärkeää juoma-aikaa, pakko siitä on adressi pykätä. Yhteinen ja ihana hyvä vihollinen.\nVoi kun ihmiset innostuisivat joskus tärkeästäkin, eivätkä primaaritarpeiden tyydyttämisestä pelkästään. Esimerkiksi vakavahenkisestä asiaproosasta.\nVähän kaduttaa tuo eilinen irvailu. Mutten tarkoittanut pahaa! Olen joskus sanonut Hännikäisellekin vastaan, tosin en muista milloin, missä ja mistä. Olen sellainen kriittinen sielu.\nKävin hallitsemispaneelissa ja sieltä näkyi että seuraamaani blogia oli päivitetty 31 sek. sitten. Ekstraterrestriaalillakin on koloasteroidissaan hallitsemispaneeli, josta hän seuraa Maaovaalin päivityksiä. Omassa paneelissani oli päivitelty 12-projektia. Asteroidin vuosi on pidempi, siellä projekti olisi moninkertainen, joten ekstraterrestriaali on päättänyt keksiä muuta tekemistä. Päätös on hankala!\nNäin viikon alkajaisiksi viivähtelin muutamissa blogeissa. Tommi Melender kertoo otsikolla "Inhokit":\nHahmoteltuani kyseistä tekstiä [käsittelee, kenties kovallakin kädellä, "kirjallisia inhokkeja"] olen havainnut, kuinka vaikea on kirjoittaa inhokeista. Toki kirjailijoita on helppo lytätä lonkalta, kenestä tahansa kirjailijasta voi tehdä naurettavan pelkästään sillä, että kuvailee millainen kirjailija hän on ja ryydittää kuvailua ilkeyksillä. Blogissa tällainen voi ehkä toimia, mutta ei vakavahenkisessä asiaproosassa.\nVakavahenkisessä asiaproosassa. Katsoisin blogini olevan juuri tuollainen ilkeilyblogi, ei lainkaan vakavahenkinen. Asiaton. Proosaa vailla. Juuri sellaista saatanan metsänreunasta naureskelemista. Tunnustan lukevani Melenderin blogia useinkin ilkeällä mielellä, sillä minua ärsyttävät itseäni älykkäämmät ihmiset (harvinaisen matalamielinen sivulause). Muutama merkintä sitten Melender ilmoitti, että lukee amerikkalaisia kirjailijoita, muttei sitä perus-Austeria, vaan DFW:tä y.m. ja hetken päästä siteerasi kuvausta parikymppisten kirjallisuudenopiskelijoiden besserwisserismistä, että oli itsekin sellainen aikanaan. Kahdenkymmenenviiden vuoden päästä voi sitten mietiskellä, miten varttivuosisata sitten oli elitistinen keski-ikäinen pöllö. Pyydän anteeksi! Rakastan Tommi Melenderin vakavahenkistä asiaproosaa ja kehuskelen olevani metsänreunasta räkyttäjä! Perkeleen perkele, alan ymmärtää ongelmani laadun.\nKatson televisiosta viihdettä. Se on kamalaa, viihde. Voihan syvähenkinen elämä. Luin vitsin yhdestä kirjasta. Italialainen upseeri meni naisiin ja aamulla nainen sanoi, että eikö olisi aika puhua raha-asioista. Tähän italialainen upseeri, että eikö nainen todellakaan tiedä, ettei italialainen upseeri anna naiselle rahaa. Italialainen upseeri ei ollut Malaparte. Sillä Malaparte maksoi luonnossa.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 0.42 Ei kommentteja:\nMainoksessa oli sana h e r k u i n.\nEi siihen ole lisäämistä.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 15.48 Ei kommentteja:\nVaimo oli jättänyt Facebookinsa auki ja kävin vähän seikkailemassa. Siellä ehdotettiin, että luettaisiin kirja, joka olisi armelias, kirjassa annettaisiin ihmiselle anteeksi. Erinomainen ehdotus! Tässä lakkauttavassa maailmassa on armolle tilaa.\nSuosittelen Ryhmyä ja Romppaista armeliaaksi kirjallisuudeksi. Siinä ollaan väärässä, oikeassa, joskus jopa vasemmassa, ja ihminen on hyvin haavoittuvainen. Näille ajanmukaisille nauretaan. Tosin heillekin kuuluu anteeksianto. Mutta huumorilla on hyvä suhtautua näihin tyyppeihin. Eivät he tiedä mitä tekevät, emmekä mekään.\nTäytyy lopettaa tuo vinoilu puna-vihreitä kohtaan. Ei tässä kukaan virheetön ole, mutta puna-vihreillä virheet ovat jotenkin... ilmeisiä. Tai tämä brylcreemi-Wallin sotaministeriöineen... Hän on aivan valmis kesäfarssin hahmo. Kuka meistä ei olisi! Yksikin räksyttää blogissaan minkä kerkiää! Joku historian opiskelija oli lukenut vanhoja ainejärjestölehtiä ja mainitsi vuodesta 1994, että siinä räksytettiin milloin millekin. Hauskasti sanottu. Eikä mitään muutosta ole 18:ssa vuodessa tapahtunut. Samaa paskaa vuodesta toiseen!\nRäkyttää. Räksyttää. Yritin etsiä sitä mainintaa mutten löytänyt!\nLähettänyt Sami Liuhto klo 16.01 Ei kommentteja:\nLähettänyt Sami Liuhto klo 14.38 Ei kommentteja:\nYritin kirjoittaa camford niin tuli camdorf.\nC A M F O R D & O X B R I D G E\nIndependentissä arvioidaan hyvin näiden runosanojen eroja (erit. mitä tulee maailmaan, mitä ne kuvaavat):\n"Its use in preference to 'Camford' may be for reasons of euphony, but one might also conjecture that it provides a fairer balance between Oxford and Cambridge. The short but stressed 'Ox' neatly balances the longer 'bridge' to provide a word favouring neither. And anyway, Camford sounds so provincial, don't you think?"\nLähettänyt Sami Liuhto klo 0.19 Ei kommentteja:\nLähettänyt Sami Liuhto klo 16.31 2 kommenttia:\nLähettänyt Sami Liuhto klo 15.51 Ei kommentteja:\nSiinäpä jo 60-luvun lopulla muodostettu runosana. Lähde. Sana tuli vastaan kun luin professorini Marjo Kaartisen blogia. 90-luvulla Päivi Setälä ja Katariina Mustakallio julistivat herstoriaa Helsingissä.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 19.05 2 kommenttia:\nLähettänyt Sami Liuhto klo 23.47 Ei kommentteja:\nSano se, mitä muut eivät sano, jätä sanomatta se, minkä muut sanovat.\nTörkeys ja armo. Kerro totuus ja ole armollinen. Sitä kannattakaamme.\nArmon väärinkäyttö eli armon avulla vastuusta lipeäminen. Sitä vastustakaamme.\nArmoa olen opetellut vuosikaudet, tarkemmin sanottuna kesästä 2007 saakka. Vähän olen oppinut. Hyvin vähän. Mutta yritän.\nLukiessani Antti Nyléniä, tahtoisin kysyä häneltä, mitä mieltä hän on armosta.\nKirjoitin kaksi liuskaa tekstiä Hans Selosta. Yritän saada tällä viikolla raakaversion tehdyksi. On se mahdollista.\nEhdotan tekstissäni, että pitäisi kirjoittaa suomalaisen kirjallisuuden psykohistoria. Myös suomalaisen ergodisen kirjallisuuden historia.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 15.58 Ei kommentteja:\nMiten Pulkkinen kirjoitti? "Kirjoita julma kirja. Tämän maailman arvoinen." Tuohon suuntaan. Kirjoita mahdollisimman törkeästi. Kirjoita se mitä muut eivät uskalla edes ajatella. Kuvaa tunteita ja siitä seuraa tunteita (vrt. Hemingway: "Älä kuvaa tunteita, vaan kirjoita niin että lukija kokee tunteita."). Oikeastaan rationalismilla on hyvin vähän tämän kanssa tekemistä. Ole törkeä, se häiritsee, puhu asiasta, asioista.\nOliko joku suomentamassa Valérya, muistikirjoja ei kai ainakaan. Valéryn muistikirjat ovat blogikirjoittamista. Tai ehkä Facebook-kirjoittamista. Facebook on minulle liikaa, kuitenkin tämä blogi on luonteeltaan facebookinen. Korostaisin, että tässä kirjoittaa henkilö, minä, jonka nimi mainitaan blogin tekijäksi. Tässä ei kirjoita blogiminä. Tätä ei voi enää käsittää väärin. Tosin on se mahdollista. Ihminen on väärinkäsittämisessä parhaimmillaan. Ikääntyessä hän tulee hyväksi myös omien toimiensa parhain päin selittelyssä, hyvin vähän tekee enää väärin. Jukka Kemppisen blogi on tästä hieno esimerkki, blogisti ei ole miloinkaan väärässä, paitsi jos kommentoija epäilee että blogisti ei omasta mielestään ole milloinkaan väärässä. Silloin blogisti ojentaa kommentoijaa kertomalla että blogisti on usein väärässä. Yhtään esimerkkiä hän ei kuitenkaan anna. Tästä tapaustenkulusta on olemassa variantteja, muun muassa tänäisessä merkinnässä.\nAnonyymi kirjoittaa klo 11.21:\nSanoisinko että aavistuksen kylmä tapa kommentoida sammunutta tähdenlentoa. Leuhkuuden ja alkoholin käytön takana kun voi olla inhimillisiä trgedioita. Inhimillistä heikkoutta.\nEikö ihmiselolla ole kuitenkin itseisarvo, vailla yhteiskunnallisen potentiaalin optimaalisen hyödyntämisen odotusta?\nEikö ihmisellä, lahjakkaallakin, ole arvo myös ilman menestyksen kaarta ja nerouden hyödyntämistä osana tieteellisteknistaloudellisyhteiskunnallista hyväksikäyttöä?\nAd Anonyymi 11:21 - luet väärinsävyni. Olen johdonmukaisesti korostanut keskinkertaisuuden suurta arvoa.\nVaikka kaikki eivät sitä aina usko, yritän pitää kirjoituksiani asiassa. Vaikenin tietoisesti kyvykkäistä henkilöistä, jotka inhimilllinen tragedia tuhoaa.\nSiitä asiasta en osaa enkä halua kirjoittaa erikseen; se ei mene kahteen liuskaan, vaan vaatisi 200.\nVain opinnoista puhuen - kautta aikojen, varmaan jokaisen yliopistolla opiskelleen näköpiirissä on ollut henkilöitä, joilla olisi ollut kaikki edellytykset, mutta kuten joskus oli tapana sanoa "pää ei kestänyt".\nKylmä vastaus. Niin sanotusti.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 18.32 Ei kommentteja:\nTäällä luetaan Tammen Keltaista kirjastoa läpi. Juuri tuollaiset projektit ovat mieleeni. Voisi taas laskea montako Keltaisen kirjaston kirjaa olen lukenut. Määrä on reilusti alle sadan. 60? Sitten on niin etten ole lukenut esim. Hemingwayn novellikirjoja kokonaan, ja Dublinilaisetkin on kesken. Selittelyä.\nLuettelo on kopioitu Wikipediasta:\nErnest Hemingway: Vanhus ja meri (1958)\nErnest Hemingway: Kilimandsaron lumet (1958)\nSembène Ousmane: Jumalan puupalikat (1973)\nErnest Hemingway: Nick Adamsin tarina (1979)\nAlberto Moravia: [[Vuosi 1934 (1982)\nHelprin, Mark: Talvinen tarina (1985)\nBroch, Hermann: Luutnantti Pasenow (1988)\nMahfouz, Naguib: Miramar (1989)\nNaguib Mahfoutz: Midaqq-kuja (1990)\nBernado Atxaga: Obabakoak (1994)\nPeter Hoeg: Kertomuksia yöstä (1995)\nBernado Atxaga: Yksinäinen (1995)\nPeter Hoeg: Nainen ja apina (1996)\nPeter Hoeg: Kuvitelma 20. vuosisadasta (1997)\nBernado Atxaga: Tuolla taivaalla (1999)\nJ. D. Salinger: Sieppari ruispellossa (uusi suomennos) (2004)\nAntonio Munoz Molina: Sefarad (2007)\nDon De Lillo: Putoava mies (2008)\nAntonio Munoz Molina: Öinen ratsumies (2010)\n72 kpl. Mutta muutamista en ole varma, olenko lukenut Morrisonin Sulan, samoin minulla on epätietoisuutta Greenen ja Vonnegutin kirjoista. Kafkan Amerikkaa en itse asiassa ole lukenut, vaan myöhemmän version, kokonaisemman. Tuo 72 on aika tarkka luku. Japanilaisia en Tanizakia lukuunottamatta ole harrastellut ja Tanizakiltakin olen lukenut vain Avaimen.\nLisäsin yhden, Faulknerin Äänen ja vimman mutta olenko lukenut Austerin numero neljänsadan? 73 kpl olisi nyt virallisesti.\nLähettänyt Sami Liuhto klo 16.17 Ei kommentteja:\nVissiin haikuton blogi keväimelläkö - sitä ei tiedä.


Tämä on Nordea. Nordea on Pohjoismaiden ja Itämeren alueen johtava finanssipalvelukonserni. Konsernilla on kolme liiketoiminta-aluetta: - PDF\nTämä on Nordea. Nordea on Pohjoismaiden ja Itämeren alueen johtava finanssipalvelukonserni. Konsernilla on kolme liiketoiminta-aluetta:\nDownload "Tämä on Nordea. Nordea on Pohjoismaiden ja Itämeren alueen johtava finanssipalvelukonserni. Konsernilla on kolme liiketoiminta-aluetta:"\n1 2002 Nordea vuonna\n2 Tämä on Nordea Tämä on yhteenveto Nordean katsauksesta Nordea on Pohjoismaiden ja Itämeren alueen johtava finanssipalvelukonserni. Konsernilla on kolme liiketoiminta-aluetta: vähittäispankki, suuret yritys- ja yhteisöasiakkaat sekä varallisuudenhoito ja henkivakuutus. Nordealla on yli 10 miljoonaa asiakasta ja konttoria. Konserni on maailman johtava Internet-pankkipalveluiden tarjoaja ja sillä on 3,3 miljoonaa verkkopankkiasiakasta. Nordea noteerataan Helsingin, Kööpenhaminan ja Tukholman pörsseissä. vuoden 2002 toimintaan Nordea tiedottaa osakkeenomistajille ja sijoittajille entistä enemmän Internetin välityksellä. Kaikki merkittävä Nordeaa koskeva tieto on saatavana konsernin verkkosivuilta osoitteesta Vuonna 2002 Nordean kotisivuilla oli noin 1,2 miljoonaa kävijää, jotka ottivat sivuilta käyttöönsä noin taloudellista raporttia ja lehdistötiedotetta. Tämä yhteenveto julkaistaan englannin lisäksi suomeksi, ruotsiksi, norjaksi ja tanskaksi. Se on saatavana Internetistä tai pankkikonttoreista. Vuosikertomuksia ja muita Nordean julkaisemia taloudellisia raportteja voidaan tilata alla olevasta osoitteesta tai Internetin kautta osoitteesta Vuosikertomus Nordea julkaisee tänä vuonna kaksi vuoden 2002 toimintaa kuvaavaa katsausta. Nordea Annual Report 2002 on Nordean tilintarkastajien tarkastama virallinen vuosikertomus, joka sisältää täydellisen tilinpäätöksen liitetietoineen, hallituksen toimintakertomuksen ja rahoituslaskelman. Nordea Annual Review 2002 puolestaan käsittelee konsernin liiketoiminnan kehitystä vuonna 2002 ja esittelee pääpiirteittäin konsernin strategian ja liiketoiminta-alueet. Investor Relations SE Stockholm, Sverige Puh: Nordea AB Hamngatan 10, SE Stockholm Layout: Konserni-identiteetti ja -viestintä Paino: Frenckellin Kirjapaino Tässä julkaisussa Nordealla tarkoitetaan Nordea AB:tä (publ), Nordea-konsernia tai Nordea-konsernin liiketoimintaa. Merkitys käy ilmi tekstin asiayhteydestä. 2 Nordea 2002\n3 Vaikean markkinatilanteen ja toiminnan kohdentamisen vuosi Tämänhetkisessä taloudellisessa tilanteessa kannattavuus ja pääoman tehokas käyttö ovat kasvua tärkeämpiä, ja keskeisin tavoite tästä eteenpäin on lisätä kustannustehokkuutta. Talouden laskusuhdanne, laajalle levinnyt ja pitkäaikainen levottomuus osakemarkkinoilla sekä maailmanpoliittisen tilanteen epävarmuus ovat vaikuttaneet merkittävästi koko rahoitusalaan parin viime vuoden aikana. Laskusuhdanne ja epävarmuuden lisääntyminen ovat luonnollisesti vaikuttaneet myös Nordeaan. Laaja liiketoimintamme neljässä Pohjoismaassa tarjoaa meille kuitenkin ainutlaatuisen lähtökohdan. Se muodostaa vakaan perustan, jolta voimme jatkaa synergiaetujen toteuttamista ja tuottojen kasvattamista. Strateginen suuntamme ja visiomme ovat ennallaan, mutta olemme myös käynnistäneet tarvittavat toimenpiteet parantaaksemme nopeasti konsernin toiminnan tuloksellisuutta. Kustannustehokkuus on toiminnassamme etusijalla. Vuoden 2002 tulos: hyväksyttävällä tasolla, mutta parannettavaa on silti Osakesidonnaisten tuottojen lasku ja poikkeuksellisen matalien korkojen vaikutus talletusmarginaaleihin alensivat perusliiketoiminnan tuottoja vuonna Osakekurssien lasku vaikutti myös henkivakuutustoiminnan tuottoihin ja sijoitustoiminnan tulokseen. Nordean vuoden 2002 tulos on vaikeassa markkinatilanteessa hyväksyttävällä tasolla, mutta ei vielä riittävän hyvä. Keskittyminen lyhyen aikavälin tavoitteiden tunnistamiseen ja saavuttamiseen on kuitenkin alkanut tuottaa tulosta. Tuloksen vaihtelu on vähentynyt ja tuotot kehittyivät vakaasti kautta vuoden. Riskisijoitukset pienentyivät vuoden aikana luotonannon kasvusta huolimatta. Luottokannan laatu on edelleen tyydyttävä, vaikka luottotappiot kasvoivat jonkin verran vuoden loppua kohti. Kannattavuus ja pääoman tehokas käyttö ovat kasvua tärkeämpiä tämänhetkisessä taloudellisessa tilanteessa, ja kustannustehokkuuden parantaminen on keskeisin tavoitteemme. Vuonna 2003 kulujen odotetaan jäävän vuoden 2002 tasolle, kun yhdistymisprosessia ja toiminnan kehittämistä jatketaan kaikkialla konsernissa. Nordean osakekurssin kehitys ei ollut vuonna 2002 tyydyttävä, vaikka kurssi nousikin jossain määrin vuoden loppua kohti mentäessä. Visio ennallaan Visiomme olla Pohjoismaiden ja Baltian maiden johtava finanssipalvelukonserni, jolla on hyvät kasvumahdollisuudet, on ennallaan. Nykyisessä taloudellisessa ympäristössä kannattavuus ja entistä tehokkaampi pääoman käyttö kuitenkin ovat ja niiden täytyykin olla tärkeämpiä kuin markkinaosuuksien aggressiivinen kasvattaminen. Toimia tulosten parantamiseksi Liiketoiminta-alueiden tämänhetkisen strategian koko tavoiteasettelua ohjaa pyrkimys toiminnan tehostamiseen. Nordea\n4 Ensisijaiset tavoitteet ovat: tuloksen vaihtelun vähentäminen ja tuottojen kasvun varmistaminen pääoman käytön tehostaminen luottokannan laadun ylläpitäminen yhdistymis- ja yhtenäistämisprosessin nopeuttaminen kustannustehokkuuden parantaminen. Vahinkovakuutustoiminta myytiin ja konsernin eläkelaitosten ja henki- ja eläkevakuutuksen yksiköiden osakesijoituksia on pienennetty tuloksen vaihtelun vähentämiseksi. Vahinkovakuutustoiminnan myynti ja osakesijoitusten vähentäminen ovat tehostaneet pääoman käyttöä konsernissa samoin kuin perusliiketoimintaan kuulumattomien toimintojen, kuten Contant Oy:n ja Europay Norge AS:n myynti. Meneillään oleva economic capital- ja economic profit -käsitteisiin perustuvan ohjausjärjestelmän käyttöönotto tehostaa pääoman käyttöä entuudestaan. Tavoitteenamme on säilyttää osingonjaon korkea taso vakavaraisuussuhdetta vaarantamatta. Tämä tarkoittaa sitä, että taseen kokoa ja laatua tarkkaillaan jatkuvasti ja että konsernin riskienhallinnan on oltava ennakoivaa. Mahdollisille yrityskaupoille pitää siten olla vahvat taloudelliset perusteet. Konsernin luottokanta on hyvin tasapainotettu ja hajautettu. Luottokantaa täytyy kuitenkin valvoa tarkasti. Tarvittaessa on ryhdyttävä ennakoiviin toimenpiteisiin, jotta sen laatu voidaan säilyttää hyvänä. Konsernin tietotekniikan kehityskulut pyritään rajaamaan 80 prosenttiin vuoden 2002 tasosta, mikä vastaa noin 90 miljoonan euron säästötavoitetta vuodelle Ruotsin ja Norjan vähittäispankkitoiminnassa toteutetaan parhaillaan rakennemuutoksia. Esimerkiksi esikuntatoiminnot keskitetään yhteen paikkaan tehokkuuden lisäämiseksi ja kulujen karsimiseksi. Strategisen uudelleenarvioinnin seurauksena Nordea Securitiesin toiminta Lontoossa ja New Yorkissa lopetettiin vuoden viimeisen neljänneksen aikana. Kiireellisin asia on parantaa kustannustehokkuutta. Oikean tasapainon löytäminen Olemme edenneet hyvän matkaa pyrkiessämme yhdistämään ja yhtenäistämään organisaation pohjoismaisiksi liiketoiminta-alueiksi ja konsernitoiminnoiksi. Yhdistymisprosessi toteutetaan eri tavoin eri puolilla konsernia. Eräillä osa-alueilla on päädytty täydelliseen ja välittömästi toteutettavaan toimintojen yhdistämiseen. Etenkin vähittäispankkitoiminnassa on kuitenkin voitu valita, yhtenäistetäänkö toiminnot ensin vai viedäänkö ensin läpi paikallisia parannustoimia. Tästä eteenpäin muutosprosessit ovat entistäkin paremmin kohdistettuja ja nopeampia, ja ne perustuvat tiukkaan tärkeysjärjestykseen. Tämän vuoksi konserniin on perustettu uusi yksikkö, konserniprosessit ja -teknologia. Sen tehtävänä on koordinoida ja nopeuttaa yhdistymis- ja yhtenäistämisprosessia kaikkialla konsernissa. Tarkistetut taloudelliset tavoitteet Vaativassa markkinatilanteessa olemme täsmentäneet joitakin konsernin keskeisiä taloudellisia tavoitteita: Oman pääoman tuoton pitää olla yli 15 prosenttia vuodesta 2004 alkaen. Kulutaso on pidettävä vuoden 2002 tasolla vuosina 2003 ja Kulu/tuotto-suhteen pitää olla alle 55 prosenttia vuoden 2005 alusta, jos liiketoiminnan rakenne säilyy nykyisenlaisena. Jos tuottojen kasvu ei noudata odotuksia, joihin uusi kulu/tuottosuhteelle asetettu tavoite perustuu, ryhdymme lisätoimiin kulujen vähentämiseksi. Kaikki muut tavoitteet pysyvät ennallaan. 4 Nordea 2002\n5 Toiminnan kohdentaminen, nopeus ja tulokset Korostamme konsernissa tarvittavia parannuksia ja muutoksia seuraavien avainkäsitteiden avulla: Toiminnan kohdentaminen tarkoittaa vahvuuksiin keskittymistä. Tämä merkitsee sitä, että sopeutamme, lopetamme tai myymme toimintoja, jotka eivät kuulu perusliiketoimintaamme, tee tarpeeksi hyvää tulosta tai ole kannattavia. Nopeus tarkoittaa ripeyttä ja joustavuutta, sujuvaa ja tehokasta toimintaa, joka sopeutetaan aina markkinatilanteeseen. Tulokset tarkoittaa suorituksen parantamista vertailun ja kilpailun avulla. Pyrimme jatkuvasti entistä parempiin tuloksiin kaikessa mitä teemme. Tulosten pitää tänään olla parempia kuin eilen. Meidän täytyy olla myös kilpailijoitamme parempia. Sitoutuneita parempiin tuloksiin Konsernin koko henkilöstö ansaitsee kiitoksen vuoden 2002 tuloksesta ja tulevalle toiminnalle ja tulosten jatkuvalle parantamiselle luomastaan vahvasta perustasta. Olemme saaneet jo paljon aikaan ja pidämme asiakkaille ja osakkeenomistajille antamamme lupaukset vaikeasta markkinatilanteesta huolimatta. Kaikkialla konsernissa tiedetään, että tuloksia on edelleen parannettava. Teemme sen mahdolliseksi, kun keskitymme vahvoihin osa-alueisiimme, sopeutamme konsernin toiminnan nopeasti ja joustavasti markkinatilanteeseen sekä teemme aina entistä paremmin kaiken, mihin ryhdymme. Lars G Nordström Nordea Group\n6 Nordean toiminnan kulmakivet Nordea pyrkii tarjoamaan osakkeenomistajille kokonaistuoton, joka on samaa tasoa kuin viiden parhaan eurooppalaisen pörssinoteeratun finanssipalveluyrityksen vastaava tuotto. 6 Tehtävä Teemme sen mahdolliseksi. Tarjoamalla laajan valikoiman helposti saatavia ja kilpailukykyisiä finanssituotteita ja palveluita Nordea auttaa asiakkaitaan saavuttamaan tavoitteensa kaikkialla missä toimimme. Visio Meidät arvostetaan Pohjoismaiden ja Itämeren alueen johtavaksi finanssipalvelukonserniksi, jolla on hyvät kasvumahdollisuudet. Haluamme olla yksi johtavista yrityksistä tai kasvaa voimakkaasti ja kannattavasti kaikilla niillä markkinoilla ja kaikissa niissä tuoteryhmissä, joissa kilpailemme. Olemme johtava yritys monikanavaisessa markkinoinnissa ja verkkopohjaisten finanssiratkaisujen tarjoajana. Tavoitteet ja toimintaperiaatteet Tarjoamme osakkeenomistajille kokonaistuoton, joka on samaa tasoa kuin viiden parhaan eurooppalaisen pörssinoteeratun finanssipalveluyrityksen vastaava tuotto. Tuotamme lisäarvoa keskittymällä ydinosaamiseemme ja tavoittelemalla toiminnassamme vakaata ja laaja-alaista tuottojen kasvua, korkeaa laatua, optimaalista pääomarakennetta sekä hallittua riskinottoa. Olemme parhaiden finanssipalveluyritysten joukossa asiakastyytyväisyydellä ja brandiuskollisuudella mitattuna. Haluamme palkata ja pitää konsernin palveluksessa hyvin motivoituneita, osaavia ja ammattitaitoisia henkilöitä sekä kehittää heitä. Pyrimme pitämään henkilöstön tyytyväisyyden jatkuvasti korkealla tasolla. Pyrimme parantamaan suoritustamme jatkuvasti, mutta emme koskaan väitä olevamme täydellisiä. Taloudelliset tavoitteet Osakkeen kokonaistuotto Osakkeen kokonaistuottoa mitataan osakeomistuksen arvon kasvuna olettaen, että maksettu osinko sijoitetaan takaisin yhtiön osakkeisiin. Economic profit on valittu tunnusluvuksi, jonka avulla voidaan parhaiten mitata osakkeenomistajille tuotettavaa lisäarvoa. Nordea uskoo, että economic profitin kasvattaminen tukee tuottojen vakaata kasvua, toiminnan korkeaa laatua ja kustannustehokkuutta sekä hallittua riskinottoa ja optimaalista pääomarakennetta. Oman pääoman tuotto Korkea oman pääoman tuotto kertoo osakkeenomistajien saamasta lisäarvosta. Nordea pitää kannattavuutta kasvua tärkeämpänä. Tavoitteena on yli 15 prosentin oman pääoman tuotto ilman liikearvoa vuodesta 2004 alkaen. Kulut ja kulu/tuotto-suhde Toiminnan korkean laadun ja kustannustehokkuuden varmistaminen on nykyisessä taloudellisessa tilanteessa keskeisellä sijalla. Nordea pyrkii siksi pitämään kulut vuoden 2002 tasolla vuosina 2003 ja Kulu/tuotto-suhde on tärkeä työkalu sisäisissä prosesseissa, jotka tähtäävät kustannustehokkuuden jatkuvaan parantamiseen. Konsernitasolla tavoite on alle 55 prosentin kulu/tuotto-suhde vuoden 2005 alusta alkaen, mikäli liiketoiminnan rakenne on nykyisen kaltainen. Tunnusluvut Osakkeen kokonaistuotto, sijoitus vertailuryhmässä Oman pääoman tuotto, ilman liikearvoa, % 11,3 19,2 Kulut, miljoonaa euroa Kulu/tuotto-suhde, % Luottotappioiden osuus luotonannosta, % 0,19 0,29 Osinkojen osuus tuloksesta, % Ensisijaisen oman pääoman osuus riskisijoituksista, % 7,1 7,3\n7 Liiketoiminta-alueisiin perustuva tuloslaskelma Tärkeitä tapahtumia vuonna 2002 Haastava markkinatilanne Tuotot laskivat 4 % ja kulut kasvoivat 2 %, kun Postgirot Bankin vaikutus poistetaan Luottotappioita oli 261 miljoonaa euroa eli 0,19 % luottokannasta Osakekohtainen tulos oli 0,30 euroa (0,53 euroa) Oman pääoman tuotto (ilman liikearvoa) oli 11,3 % (19,2 %) Ehdotettu osinko on 0,23 euroa sama kuin vuodelta 2001 Parannusta on saatu aikaan työtä on silti paljon edessä Tuloksen vaihtelu väheni, kun osakesijoituksia pienennettiin ja vahinkovakuutustoiminta myytiin Pääoman käyttö tehostui ja vakavaraisuus pysyi vahvana luotonannon lisääntymisestä ja ehdotetusta korkeasta osingosta huolimatta Luottokannan laatu oli vakaa ja luottotappiot pysyivät matalalla tasolla, kun keskityttiin pohjoismaisiin asiakkaisiin Kuluvähennysohjelmia on käynnistetty ja kustannustehokkuus on etusijalla vuonna 2003 Liikevoitto Vuonna 2002 liikevoitto oli miljoonaa euroa eli 20 % pienempi kuin vuotta aiemmin (1 928 miljoonaa euroa). Tuotot yhteensä kasvoivat prosentin ja kulut 11 %. Kehitys johtui Postgirot Bankin hankinnasta, liiketoiminnan volyymien kasvusta ja korkojen laskun aiheuttamista marginaalien kaventumispaineista sekä osakekaupan palkkiotuottojen vähentymisestä. Tuotot Tuotot yhteensä olivat miljoonaa euroa (5 605 miljoonaa euroa), jossa on kasvua prosentti vuoteen 2001 verrattuna. Rahoituskate oli miljoonaa euroa eli suunnilleen sama kuin vuotta aiemmin. Etenkin talletusten ja henkilöasiakkaiden asuntoluottojen volyymit kasvoivat. Tämä tasapainotti keskuspankkikorkojen laskun talletusmarginaaleja kaventavaa vaikutusta. Luottomarginaalit pysyivät ennallaan vähittäispankissa ja kasvoivat hieman suurten yritysasiakkaiden luotoissa. Kahdentoista viime kuukauden aikana sekä luotonanto että talletukset kasvoivat 6 %. Palkkiotuotot kasvoivat 7 % miljoonaan euroon (1 432 miljoonaa euroa), kun tapahtumamäärät lisääntyivät merkittävästi. Verkkopankkiasiakkaiden lukumäärä kasvoi 3,3 miljoonaan, ja joulukuussa verkkopankin kautta hoidettiin enemmän maksuja kuin koskaan aikaisemmin. Arvopaperikaupan ja valuuttatoiminnan nettotuotot olivat yhteensä 530 miljoonaa euroa (543 miljoonaa euroa). Erään sisältyi pääasiassa tuottoja asiakkaiden kanssa käydystä valuutta- ja johdannaiskaupasta. Kulut Kulut yhteensä olivat miljoonaa euroa (3 389 miljoonaa euroa) eli kasvua oli 11 %. Kehitys johtui Postgirot Bankin hankinnasta ja liiketoiminnan volyymien kasvusta. Henkilöstökuluja oli miljoonaa euroa (1 878 miljoonaa euroa). Muut kulut kasvoivat 10 % miljoonaan euroon (1 511 miljoonaa euroa). Tietotekniikkakulujen osuus kuluista oli 20 %. Kulu/tuotto-suhde oli 64 % (58 %). Postgirot Bankin vaikutus lukuun oli noin 2 prosenttiyksikköä. Luottotappiot Luottotappioita kertyi 261 miljoonaa euroa (373 miljoonaa euroa). Edellisvuoden lukua kasvatti 100 miljoonan euron yleinen luottotappiovaraus. Sijoitustoiminnan tulos Pankkitoiminnan sijoitusten tulos heikkeni edellisvuodesta 50 miljoonaa euroa 122 miljoonaan euroon osakemarkkinoiden epäsuotuisan kehityksen seurauksena. Eläkesitoumukset Eläkelaitosten varojen on katettava eläkevastuut, joita ei kirjata taseeseen. Vuoden lopussa eläkelaitosten sijoitusten käyvät arvot ylittivät vastuuvelat 46 miljoonalla eurolla konsernin suomalaisten eläkelaitosten ylikatteen ansiosta. Vuoden 2002 toisen ja kolmannen neljänneksen tulosvaihtelut liittyivät suurelta osin konsernin eläkesäätiöön Ruotsissa. Sille maksettiin vuoden 2002 aikana kannatusmaksuja kaikkiaan 255 miljoonaa euroa. Osakkeiden osuus konsernin eläkelaitosten sijoituksista oli vuoden lopussa 22 %, kun se kolmannen neljänneksen lopussa oli 24 %. Verot Vuonna 2002 verot olivat 405 miljoonaa euroa (360 miljoonaa euroa). Vuonna 2001 voitiin hyödyntää verotuotto, joka liittyi entisen Merita Kiinteistöt Oy:n aikaisempien vuosien tappiokirjauksiin. Tulos Tilivuoden tulos oli 887 miljoonaa euroa (1 568 miljoonaa euroa) ja osakekohtainen tulos 0,30 euroa (0,53 euroa). Oman pääoman tuotto (ilman liikearvoa) oli 11,3% (19,2 %). Nordea\n8 Tunnusluvut Nordea-konserni Liiketoiminta-alueisiin perustuva tuloslaskelma Muutos Miljoonaa euroa % Rahoituskate Palkkiotuotot ja -kulut Arvopaperikauppa Muut Tuotot yhteensä Henkilöstökulut Muut kulut Kulut yhteensä Tulos ennen luottotappioita Luottotappiot, netto Pääomaosuusmenetelmällä yhdistellyt yritykset Tulos ennen sijoitus- ja vakuutustoiminnan tulosta Sijoitustoiminnan tulos, pankkitoiminta Henkivakuutustoiminnan tulos 2 17 Vahinkovakuutustoiminnan tulos Liikearvopoistot Liikevoitto Varaus eläkesäätiön vastuuvajeen kattamiseen 255 Verot Vähemmistöosuus 0 0 Tulos Tunnusluvut Osakekohtainen tulos, euroa 0,30 0,53 Osakekurssi 1, euroa 4,20 5,97 Osakekohtainen oma pääoma 1, euroa 4,06 4,00 Osakkeiden määrä 1,2, miljoonaa Oman pääoman tuotto, % 7,5 13,8 Oman pääoman tuotto ilman liikearvoa 3, % 11,3 19,2 Luotonanto 1, miljardia euroa Yleisön talletukset 1, miljardia euroa Oma pääoma 1, miljardia euroa Taseen loppusumma 1, miljardia euroa Hoidossa oleva varallisuus 1, miljardia euroa Kulu/tuotto-suhde, pankkitoiminta 4, % Kulu/tuotto-suhde ilman sijoitustoimintaa, % Ensisijaisen oman pääoman osuus riskisijoituksista 1, % 7,1 7,3 Vakavaraisuussuhde 1, % 9,9 9,1 Riskisijoitukset 1, miljardia euroa Kauden lopussa. 2 Tammi-joulukuussa 2002 osakkeita oli keskimäärin miljoonaa laimennusvaikutuksen jälkeen. 3 Tulos ennen vähemmistöosuutta ja liikearvopoistoja suhteessa keskimääräiseen omaan pääomaan (neljänneksittäin). Vähemmistöosuudet on luettu mukaan keskimääräiseen omaan pääomaan ja siitä on vähennetty jäljellä oleva liikearvo. 4 Kulut ennen luottotappioita ja liikearvopoistoja suhteessa tuottoihin yhteensä, osuuksiin pääomaosuusmenetelmällä yhdisteltyjen yritysten tuloksista ja pankkitoiminnan sijoitusten tulokseen. Luvut ovat liiketoiminta-alueisiin perustuvan tuloslaskelman mukaisia. Vakuutustoiminnan tulosta ei ole luettu mukaan tuottoihin. 8 Nordea 2002\n9 Keskitymme asiakkaisiin, laatuun ja tehokkuuteen prosessien avulla, kasvatamme samalla myös Yksi vähittäispankin tärkeistä tavoitteista on pitää huolta kannattavuudesta. Se edellyttää, että lisäämme tuottoja, parannamme kustannustehokkuutta ja tehostamme riskienhallintaa, sanoo Kari Jordan. Parasta palvelua asiakkaille Tavoitteenamme on auttaa kaikkia yli 10 miljoonaa asiakastamme toteuttamaan suunnitelmansa antamalla heille parasta mahdollista palvelua. Tarjoamme asiakkaille neuvontaa ja korkealuokkaisia tuotteita, jotka vastaavat suoraan asiakkaiden tarpeisiin Tarjoamme etuja niille asiakkaille, jotka käyttävät paljon palvelujamme Tarjoamme helppokäyttöisiä Internetja puhelinpalveluja Asiakas saa Nordean kansainvälisen verkoston palvelut yhdestä paikasta Tehostamme työtämme Kustannustehokkuus on vähittäispankissa keskeinen asia. Lisäämme kilpailukykyämme ottamalla käyttöön kaikkialla organisaatiossa eri Pohjoismaiden parhaat toimintamallit. Tietotekniikassa keskitymme pohjoismaisiin hankkeisiin, kuten yhteiseen uuteen verkkopankkijärjestelmään Automatisoimme ja keskitämme toimintoja sekä kehitämme Internetpankkipalveluita Otamme konttoriverkostossa käyttöön asiakaskeskeisen ja kustannustehokkaan organisaatiorakenteen Tehostamme tukitoimintoja Kannustamme henkilöstöämme jatkuvasti parempiin suorituksiin kansainvälisen vertailun ja henkilökohtaisten tavoitteiden avulla Riskienhallinta Huolellinen riskienhallinta on osa menestyksekästä pankkitoimintaa. Tarkkailemme riskien määrää ja laatua jatkuvasti ja ryhdymme tarvittaessa ennakoiviin toimiin. Henkilöasiakkaiden ja pienyritysten luottoja arvioidaan riskiluokitusmallien avulla Yritysasiakkaiden luottoja hoidetaan vuosittain yhdessä asiakkaan kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti Kari Jordan Vähittäispankki Kun luomme asiakkaillemme parempia palveluita kustannustehokkaiden osakkeenomistajien saamaa lisäarvoa Tunnusluvut vuosineljänneksittäin Liikevoitto, miljoonaa euroa Oman pääoman tuotto, % Kulu/tuotto-suhde, % Asiakaskunta: henkilöasiakkaita, miljoonaa 9,7 9,7 9,5 9,5 9,5 8,9 yritysasiakkaita, miljoonaa 1,0 1,0 0,9 0,9 0,9 0,6 Henkilöstömäärä (henkilötyövuotta) Lokakuun 2002 alussa voimaan tulleen organisaation mukaan. Vertailutiedot on muutettu vastaamaan uutta organisaatiota. 2 Postgirot Bank on mukana vuoden 2002 ensimmäisestä neljänneksestä alkaen. 3 Sisältää LG Petro Bankin henkilöstön. Nordea\n10 Säilytämme kurssimme, mutta keskitymme kustannustehokkuuteen Christian Clausen Varallisuudenhoito ja henkivakuutus Purjehdimme myrskyävällä merellä Selviydymme myrskyistä, kun pidämme kiinni nykyisestä strategiastamme ja saamme kustannukset tasolle, joka luo kestävän pohjan toiminnalle, sanoo Christian Clausen. Pitkäaikaissäästämiseen liittyvät Nordean neuvontapalvelut on rakennettu nykyisiä monitahoisia markkinoita ajatellen. Niiden lähtökohtana on yksittäisten tuotteiden sijasta asiakkaan koko sijoitussalkku ja riskiprofiili. Tuottoja parannettava Tulokset osoittavat, että kahden viime vuoden aikana noudattamamme strategia on ollut oikea ja se muodostaa perustan myös tulevalle toiminnalle. Pohjoismaiset ja kansainväliset asiakkaat ovat edelleen uskoneet varojaan hoitoomme, vaikka tilanne osakemarkkinoilla on ollut hyvin heikko. Vaikka tuotto, jonka pystyimme viime vuoden aikana asiakkaillemme tarjoamaan, ei ollutkaan kaikilta osin tyydyttävä, onnistuimme kohtuullisen hyvin suurimpiin kilpailijoihimme verrattuna. Se ei kuitenkaan riitä. Olemme käynnistäneet kohdennettuja toimia, joilla kohennamme ydintuotteidemme tuottoa ja parannamme neuvontapalvelujamme. Vuoden 2002 lopulla tilanne olikin jo alkuvuotta parempi. Nordea on 22. sijalla parhaiten menestyvien rahastoperheiden (Best Performing Fund Groups) listalla, siis useiden suurten kansainvälisten varallisuudenhoitajien edellä, ja konserni saa jatkuvasti hoitoonsa paljon uutta varallisuutta kansainvälisiltä yhteisöiltä. Tunnusluvut vuosineljänneksittäin varallisuudenhoito Miljoonaa euroa Tuotot Kulut Jakelukulut Tuotetulos josta vähittäispankin osuus Hoidossa oleva varallisuus, miljardia euroa Henkilöstömäärä (henkilötyövuotta) Tunnusluvut vuosineljänneksittäin henkivakuutus Miljoonaa euroa Vakuutusmaksutulo, jälleenvakuuttajien osuuden jälkeen Henkivakuutustoiminnan tulos josta vähittäispankin osuus Sijoitusten tuotto, % 1 0,2 2,7-0,8-1,9 0,5 3,3 Henkilöstömäärä (henkilötyövuotta) Ilman sijoitussidonnaisten vakuutusten vaikutusta. 2 Henkilöstömäärän lisäys vuoden 2002 kolmannella ja neljännellä neljänneksellä aiheutui aikaisemmin vahinkovakuutuksen liiketoiminta-alueeseen sisältyneiden yhteisten toimintojen siirtymisestä henkivakuutustoimintaan. 10 Nordea 2002\n11 Ensisijainen kumppani finanssiasioiden hoidossa Tärkein tavoitteemme on myötävaikuttaa Nordean osakkeenomistajien saa- Suuret yritys- ja yhteisöasiakkaat (CIB) haluaa olla man tuoton paranemiseen kasvattamalla vakaasti liiketoiminta-alueen tulosta. suurten pohjoismaisten yritysten ja yhteisöjen Siksi keskitymme muutamiin tärkeisiin osa-alueisiin, sanoo Tom Ruud. ensisijainen Kustannustehokkuus on keskeinen edellytys kilpailukyvyn säilyttämiselle ja taloudellisen tuloksen saavuttamiselle. CIB:n tavoitteena on vuonna 2003 alentaa kuluja vuoteen 2002 verrattuna. Se onnistuu vain, jos kaikki tekevät osansa ja toimivat kustannustehokkaasti joka päivä. Strategiasta pidetään kiinni Pidämme kiinni strategiasta, jonka mukaan tuottoja kasvatetaan pääomamarkkinoilla taseen kasvattamisen sijasta, asiakastyytyväisyyttä parannetaan ja asiakkaiden asioinnista pyritään voittamaan suurempi osuus. Strategian pääkohdat ovat: Jatkamme määrätietoisesti markkina- asemamme vahvistamista Ruotsissa Parannamme edellytyksiämme laajentaa liiketoimintaamme rahoituslaitoksien kanssa Puolustamme ja kehitämme maailmanlaajuisesti johtavaa asemaamme shipping and offshore -rahoituksessa Hyödynnämme vahvaa asemaamme velkapääoma- ja johdannaismarkkinoilla Tuomme markkinoille uusia pohjoismaisia cash management -ratkaisuja kumppani finanssiasioiden hoidossa Kasvatamme palkkiotuottoja Pidämme investointipankkitoiminnassa kannattavuutta kasvua tärkeämpänä Päteviä ammattilaisia CIB:n strategian voi toteuttaa vain asiakaskeskeinen ja tulossuuntautunut organisaatio, jossa pätevät ammattilaiset palvelevat ryhminä nimikkoasiakkaita. Tavoitteena on täyttää CIB:n lukumäärältään harvojen, mutta sitäkin merkittävämpien asiakkaiden tarpeet parhaalla mahdollisella tavalla. Panostamme edelleen ydinosaamiseemme. Tärkeää on myös kehittää johtajuutta, jotta yhteistyö organisaation eri osien välillä helpottuu ja liiketoimintatapojemme perusta vahvistuu. Uskon, että CIB:n asema antaa hyvät mahdollisuudet kasvattaa tulosta ja siten myötävaikuttaa Nordean osakkeenomistajien saaman tuoton kasvuun. Tom Ruud Suuret yritys- ja yhteisöasiakkaat Liikevoitto, miljoonaa euroa Oman pääoman tuotto, % Kulu/tuotto-suhde, % Henkilöstömäärä (henkilötyövuotta) Lokakuun 2002 alussa voimaan tulleen organisaation mukaan. Vertailutiedot on muutettu vastaamaan uutta organisaatiota. Nordea\n12 Vuosi Uusi johtoryhmä Lars G Nordström nimitettiin elokuun lopussa Nordean konsernijohtajaksi. Nimityksen seurauksena konsernin johtoryhmän koostumusta ja vastuualueita muutettiin 1. lokakuuta 2002 lähtien. Konserniin perustettiin yksikkö nimeltään konserniprosessit ja -teknologia, jonka johtajaksi nimitettiin Markku Pohjola. Hän vastasi aiemmin suurista yritys- ja yhteisöasiakkaista. Yksikön muodostavat konsernin tietotekniikka, elektroninen pankkitoiminta, Global Operations Services sekä tuotanto ja tuottavuus -toiminto. Thomas Neckmar Puola ja Baltia LG Petro Bank Puolalaisen LG Petro Bankin hankinta saatettiin päätökseen lokakuussa 2002 ja pankin toimintojen yhdistäminen konsernin muuhun toimintaan Puolassa etenee. Nordea kuuluu nyt Puolan 15 suurimman rahoituspalvelujen tarjoajan joukkoon, ja sillä on 50 konttoria ja 17 kiinnitysluottoja tarjoavaa toimipistettä. Pankin verkosto kattaa Puolan suurimmat kaupungit. Vasemmalta: Kari Jordan, Tom Ruud, Carl-Johan Granvik, Christian Clausen, Lars G Nordström, Arne Liljedahl, Peter Schütze, Markku Pohjola Konsernin johtoryhmän uusiksi jäseniksi nimitettiin aikaisemmin vähittäispankkitoiminnasta Suomessa vastannut Kari Jordan ja vähittäispankkitoiminnasta Tanskassa vastannut Peter Schütze. Kari Jordan vastaa nyt koko konsernin vähittäispankkitoiminnasta ja Peter Schütze konserniesikunnasta. Suuret yritys- ja yhteisöasiakkaat -liiketoiminta-alueen johtajaksi nimitettiin aikaisemmin konserniesikunnasta vastannut Tom Ruud. Christian Clausen, Carl-Johan Granvik ja Arne Liljedahl jatkavat aikaisemmissa tehtävissään. Myös maajohtajat (Country Senior Executives) on nimetty konsernin johtoryhmän jäsenistä. Näin pyritään tukemaan ja nopeuttamaan konsernijohdon päätösten toimeenpanoa sekä koordinoimaan konsernin strategian ja aloitteiden toteuttamista kansallisilla markkinoilla. Vastuualueet ovat seuraavat: Suomi: Norja: Ruotsi: Tanska: Markku Pohjola Tom Ruud Arne Liljedahl Peter Schütze 12 Nordea 2002\n13 2002 lyhyesti Postgirotin fuusio saatiin päätökseen Ruotsalaisen Postgirot Bankin hankinta vahvistaa Nordean asemaa yritysasiakasmarkkinoilla. Postgirot on ollut vuodesta 1925 asti Ruotsin johtava maksupalvelujen tarjoaja. Sillä on korkealuokkaiset ja tehokkaat järjestelmät myös kansainvälisiä maksuja varten. Nordea hankki Postigirotin omistukseensa vuonna Postgirotilla on noin yritysasiakasta, joista 80 prosenttia ei aikaisemmin ollut Nordean asiakkaita, sekä henkilöasiakasta. Laaja asiakaskunta lisää Nordean mahdollisuuksia kasvattaa liiketoimintaansa. Asiakkaat hyötyvät, kun Postigirotin tehokkaat maksujärjestelmät ja korkealuokkaiset cash management -palvelut yhdistetään Nordean laajaan rahoituspalvelujen valikoimaan. Maksut nopeutuvat ja asiakkaat saavat entistä enemmän korkopäiviä. Asiakkaat voivat myös edelleen valita, haluavatko käyttää maksuihin Ruotsissa postisiirto- vai pankkisiirtojärjestelmää. Myös Nordean asiakkaat muissa Pohjoismaissa hyötyvät siitä, että lähes kaikilla ruotsalaisilla yrityksillä ja yhteisöillä on postisiirtotili. Ruotsista saapuvat Nordean pohjoismaiset maksut ovat vastaanottajan käytettävissä kahdesta kolmeen päivään nopeammin kuin aikaisemmin. Palkinnot ja tunnustukset vuonna 2002 Nordea sai viime vuonna useita tunnustuspalkintoja. Paras pankki Brittilehti Global Finance antoi Nordealle Suomessa palkinnon Euroopan parhaana pankkina vuonna Brittiläinen The Banker -lehti nimesi Nordean vuoden 2002 parhaaksi pankiksi Suomessa, Norjassa ja Tanskassa. Kansainvälinen pankkialaan ja pääomamarkkinoihin keskittyvä lehti Euromoney nimesi Nordean Suomen parhaaksi pankiksi ja Nordea Securitiesin Suomen parhaaksi osakevälittäjäksi. Verkkosivut Sijoittajasuhteiden hoitoon keskittyvä konsulttiyhtiö Hallvarsson & Halvarson nimesi Nordean verkkosivut parhaiksi yrityksen verkkosivuiksi vuonna 2002 Suomessa ja Tanskassa ja kuudenneksi parhaiksi Ruotsissa. Lipper, Eurooppa/Luxemburg Lipper nimesi yhdessä Fund Marketin ja Luxemburger Wortin kanssa Nordea 1, SICAVin Euroopan parhaaksi osakepohjaiseksi sijoitusrahastoksi ja North American Value -rahaston luokkansa parhaaksi pohjoisamerikkalaiseksi rahastoksi. Paras valuuttakauppaa käyvä pankki Brittilehti Global Finance nimesi Nordean parhaaksi valuuttakauppaa käyväksi pankiksi vuonna 2002 skandinaavisten pankkien luokassa. Nordean saamista palkinnoista ja tunnustuksista kerrotaan lisää Internetissä osoitteessa Postgirot Bankin toiminta yhdistettiin Nordeaan vuoden 2002 aikana ja pankkien fuusio saatiin virallisesti päätökseen joulukuussa. Vuoden aikana toteutui huomattavia synergiaetuja pääasiassa pienentyneiden kulujen ansiosta. Maksupalvelutuotot kasvattivat konsernin tulosta. Nordea\n14 Pohjoismainen ja Euro käteisvaluutaksi Suomen markka poistui käytöstä käteisvaluuttana ja euro otettiin käyttöön Euroopan Unionin jäsenmaista Suomi ja Kreikka siirtyivät uuteen valuuttaan ensimmäisinä tuntia ennen muita johtuen aikaerosta. Uuden rahan käyttöönottoon oli valmistauduttu pitkään. Eurosta tuli jo 1999 tilivaluutta kaikissa euroalueen maissa. Huolellinen valmistautuminen jatkui koko syksyn 2001 ajan. Pankin sisällä tehtiin tarvittavia toimenpiteitä, joilla varmistettiin, että järjestelmät toimivat heti tammikuun ensimmäisenä päivänä 2002 moitteettomasti. Myös asiakkaat olivat saaneet euroinfoa koko vuoden 2001 ajan euroa käsiteltiin lisäksi monissa asiakastilaisuuksissa ja pankin julkaisuissa vuoden 2002 puolella. Euroon siirtyminen sujui kaikella tavalla ilman suurempia ongelmia. Nordean asiakkaat Suomessa ja suomalaiset ylipäätään tuntuvat suhtautuvan markasta luopumiseen jokseenkin rauhallisin mielin. Euroopan edullisimpien asuntolainojen kysyntä ennätyksellisen vilkasta Asuntolainojen kysyntä jatkui Suomessa vilkkaana koko vuoden 2002 ajan. Pankkien asuntolainakanta kasvoi viime vuonna ennätysvauhtia. Suomalaiset uskoivat oman taloutensa vakaaseen kehitykseen ja yhä useampi siirtyi vuokra-asunnosta omistusasuntoon. Asuntolainojen kysyntä alkoi kasvaa vauhdilla jo joitakin vuosia sitten yhteisvaluutta euron käyttöönoton lähestyessä. Euron mukanaan tuoma ennustettavuus ja markkinoiden vakaus yhdessä laskevien korkojen kanssa kiihdyttivät lainojen kysynnän kasvuun jo vuonna Loppuvuodesta 2002 uusien asuntolainojen korot painuivat Suomessa alemmaksi kuin missään muussa Euroopan maassa. Tähän vaikutti suuresti yleisesti alhainen korkotaso. Pankkien välinen kilpailu asuntolainaasiakkaista oli kovaa kireintä Helsingin seudulla sekä muissa kasvukeskuksissa. Asiakkaat ovat oppineet kilpailuttamaan lainansa ja yleistä onkin, että lainan tarvitsija ottaa tarjouksen vähintään kahdesta pankista.\n15 paikallinen Valtion maksuliikkeen hoito Nordealle Suomen valtio kilpailutti maksuliikkeen hoitoon liittyvät palvelunsa syksyllä Nordea valittiin valtion maksuliikkeen päävälittäjäpankiksi keväällä Palvelu- ja laatutaso ratkaisivat kilpailun Nordean eduksi. Tämä Suomen taloushistorian suurin asiakassiirto saatettiin loppuun viime vuoden lopulla, jolloin valtion maksuliike saatiin kokonaan siirretyksi Nordeaan. Palveluihin sisältyvät kotimaan maksuliikenne, toistuvaissuoritukset ja ulkomaan maksujen välittäminen sekä näitä varten tarvittavan konsernitilin perustaminen ja ylläpito. Valtion maksuliikkeen merkitys on Suomessa suuri, sillä kaikista lähtevistä maksuista valtion maksujen osuus on yhdeksän prosenttia. Sopimus tehtiin viiden vuoden määräajaksi ja se toi mukanaan paljon uutta asiakaspotentiaalia koko pankille Suomessa. Muun muassa kuntapuolen kanssa on käyty keskusteluja laajalti ja ensimmäiset kunta-asiakkaat vaihtavat tilinsä Nordeaan alkuvuodesta Vahinkovakuutusten myynti käyntiin konttoreissa Vuosi 2002 oli Nordea Vahinkovakuutuksen rakentamisen aikaa. Internetissä tarjottavien vahinkovakuutusten lisäksi myynti käynnistyi myös konttoreissa ja tuotevalikoima laajeni. Koti- ja huvila- sekä auto- ja liikennevakuutusten lisäksi valikoimaan tulivat matka- ja tapaturmavakuutukset. Vuonna 2002 yli nordealaista valmennettiin palvelemaan entistä kokonaisvaltaisemmin pankin asiakkaita myös näiden keskeisten vahinkovakuutusten osalta. Pankkivakuuttamisen konsepti, henkilöasiakkaan keskeisten vahinkovakuutuspalveluiden tarjoaminen osana pankkipalveluita, osoittautui vahvaksi toimintatavaksi. Asiakaskunnan odotukset finanssipalveluita kohtaan kasvavat yhä. Saatavuutta ja vaivattomuutta arvostetaan entistä enemmän. Tämä näkyi jo ensimmäisen kokonaisen toimintavuoden tuloksissa; Nordean kautta välitettiin lähes uutta vahinkovakuutusta pankin asiakkaille. Markku Pohjola Varakonsernijohtaja Jaamme ja vaihdamme Pohjoismaiden kesken ideoita, joiden avulla luomme lisäarvoa asiakkaille ja sitä kautta osakkeenomistajille. Olemme toiminnassamme pohjoismaisia ja palveluiden tarjoamisessa henkilökohtaisia ja paikallisia. Teemme päätökset lähellä asiakkaita.\n16 Yhtiökokous Nordea AB:n (publ) varsinainen yhtiökokous pidetään torstaina 24. huhtikuuta 2003 kello Ruotsin aikaa Tukholman yliopiston Aula Magnassa, Frescativägen 10, Tukholma. Osakkeenomistajat voivat osallistua yhtiökokoukseen teleteknisen yhteyden välityksellä myös Helsingissä (kello Suomen aikaa Finlandia-talon kongressisiivessä, osoitteessa Mannerheimintie 13 e) ja Kööpenhaminassa (kello Tanskan aikaa Bella Centerissä). Ilmoittautuminen Yhtiökokoukseen osallistuvan osakkeenomistajan on oltava merkittynä Ruotsin arvopaperikeskuksen (VPC AB) ylläpitämään osakeluetteloon viimeistään 14. huhtikuuta 2003 ja ilmoitettava osallistumisestaan Nordea AB:lle (publ). Osakkeenomistajien, joiden osakkeet ovat hallintarekisterissä Ruotsissa, joilla on FDR-osaketalletustodistuksia Suomessa tai joiden osakkeet on rekisteröity Værdipapircentraleniin Tanskassa, on rekisteröitävä osakkeensa tilapäisesti omiin nimiinsä voidakseen osallistua yhtiökokoukseen. Osakkeenomistajien, joiden osakkeet on merkitty hallintarekisteriin, on ilmoitettava rekisteröinnistä hallintarekisterin pitäjälle hyvissä ajoin, jotta se ennätetään tehdä ennen 14. huhtikuuta Ilmoittautumisen yhteydessä osakkeenomistajaa pyydetään kertomaan, missä kokouspaikassa hän osallistuu yhtiökokoukseen. Jos osakkeenomistajalla on osakkeita rekisteröityinä useammassa kuin yhdessä maassa, hänen on mainittava tästä ilmoittautuessaan yhtiökokoukseen. Osakkeet VPC AB:n rekisterissä Ruotsissa Yhtiökokoukseen on ilmoittauduttava viimeistään 16. huhtikuuta 2003 kello Ruotsin aikaa osoitteeseen Nordea AB (publ), Group Legal, H 50, SE Stockholm, puhelimitse numeroon , faksilla numeroon tai Internetissä osoitteessa FDR-osaketalletustodistukset Suomessa Rekisteröinti ja ilmoittautuminen yhtiökokoukseen on tehtävä hyvissä ajoin, kuitenkin viimeistään 11. huhtikuuta 2003 kello Suomen aikaa osoitteeseen Nordea Pankki Suomi Oyj, 2590 Liikkeeseenlaskijapalvelut, Nordea, puhelimitse numeroihin (09) tai (09) , faksilla numeroon (09) tai Internetissä osoitteessa Osakkeenomistajat, joiden osakkeet on rekisteröity heidän omissa nimissään Ruotsin arvopaperikeskukseen (VPC AB), voivat ilmoittaa osallistumisestaan yhtiökokoukseen myöhemmin, kuitenkin viimeistään 16. huhtikuuta 2003 kello Suomen aikaa yllä mainitulla tavalla. Tanskan arvopaperikeskuksessa (Værdipapircentralen) rekisteröidyt osakkeet Rekisteröinti ja ilmoittautuminen on tehtävä viimeistään 11. huhtikuuta 2003 kello Tanskan aikaa Nordea Bank Danmarkin konttoriin tai osoitteeseen Nordea Bank Danmark A/S, Issuer Services, H.H, PO Box 850, DK-0900 Copenhagen C, puhelimitse numeroon , faksilla numeroon tai Internetissä osoitteessa Osakkeenomistajat, joiden osakkeet on rekisteröity heidän omissa nimissään Ruotsin arvopaperikeskukseen (VPC AB), voivat ilmoittaa osallistumisestaan yhtiökokoukseen myöhemmin, kuitenkin viimeistään 16. huhtikuuta 2003 kello Tanskan aikaa yllä mainitulla tavalla. Osinko ja täsmäytyspäivä Hallitus ja konsernijohtaja esittävät yhtiökokoukselle, että osinkoa jaetaan 0,23 euroa osakkeelta. Osingon täsmäytyspäiväksi ehdotetaan 29. huhtikuuta Jos yhtiökokous hyväksyy hallituksen esityksen, Ruotsin arvopaperikeskuksen (VPC AB) arvioidaan maksavan osingot 7. toukokuuta MSI410\nNordea vuonna 2004 Tämä on Nordea Tavoitteet kasvavat Nordea on Pohjoismaiden ja Itämeren alueen johtava finanssipalvelukonserni. Konsernilla on kolme liiketoiminta-aluetta: vähittäispankki, suuret yritys-