kiki's home: lokakuuta 2012\nMää sain Nurmijärvellä ja Hämeenlinnassa.\nEnsin ihan hirveesti Tervetuloa uudelle lukijalle\nMää poikkeilin kirpparilla ja bongasin tapettilaatikon. Sen loodan painokuormitus oli reilusti yli mun "en nosta yli kiloa" rajan, enkä keksinyt niille rullillekaan mitään käyttötarkoitusta. (Joskus sitä sortuu olemaan fiksu ja järkevä ja jättää kotiin roudaamatta tavaroita, joita ei tarvi.) Pähkäilin siinä, että pyydänkö myyjää hilaamaan sen saaliin autoon vai jätänkö seuraavalle. Päädyin hetkellisessä mielenhäiriössä järjenvastaisesti jättämään "en mä tätä kyllä tarvi" - ostoksen lunastamatta.\nKului jokusia tunteja ja siippa oli päikkäreillä. Mää lukaisin sillä aikaa Kodin Kuvalehteä ja silmät osui kuvaan sisustussuunnittelijasta, joka istui tapettikirjojen keskellä. Ja sitten se ajatus iski; ihan hirveellä voimalla. Älkää nyt naurako, mää en kuvitellut ryhtyväni suunnittelijaksi. Yks kaks olin aivan varma puolisolla olevan pakottava tarve tehdä tapettitilkkutäkki eteisen seinälle. Aloin tökkiä miestä ylös. (No se oli nukkunut jo vartin.) Hoin aamuviideltä töihin nousseelle siipalle, että "Nyt lähti pikajuna Hermanniin". Mää järsein matkalla kynsinauhani ja olin aivan varma, että aarre on menetetty. Ajon aikana mää myös hoin "Voi v*ttu, jos se on jo mennyt." (Se on tarttuvaa se V-V:n puhekieli, kyllä murrekkin tarttuu.) Päästiin määränpäähän ja kun siippa avasi meikäläiselle oven ampaisi Kikiohjus matkaan. Se Hermannin kirppiksen ovi on typerän painava ja mies avaa sen siksi. Tässä ei ole kysymys siis mistään ällöromantiikkajutuista. Ajoittain mää päivystän siinä oven suulla ja odotan pääseväni livahtamaan sisään ohikulkijan peesissä. Siellä ne odotti ja mää sain ne! Ainaniinjärkevä siippa oli jättänyt pari metriä rakoa meikäläiseen. Jos mää nyt joskus päästelen sellaisia "Aah, Ooh" ääniä suuren aarten osuessa kohdalle niin se on vaan refleksi. Puolison pyynnöstä mainitsen, ettei hän oikeasti häpeä. Se on vaan sitä meidän huumoria.\nKotona mää huomasin, että rullista paljastui useita kerroksia. Joku pedantti ihminen oli vieläpä kerinyt ne sävyittäin. Siis mitä järjestelmällisyyttä. Mää olen jo askarrellut; tein sabloonan tapetille ja nakersin irti. Tulostin lintuja täältä. Olisi siellä ollut bambeja ja isoja lintujakin. Nykerrykseni liimasin toisesta tapetista tehtyyn vyötteeseen ja väliin ahtasin vielä nauhaa. Taitoihini nähden olen äärimmäisen tyytyväinen pakettiini.\nSitten mää sinkoan ihan toiseen asiaan; Nurmijärven sisustuskirppistapahtumassa oli justiinsa niin ihanaa, kun mää odotin olevan. oli aivan niin sydämmellinen ja ystävällinen kun mää olin kuvitellutkin; toisissa ihmisissä on lämmin aura ja positiivinen energiakenttä. Tuoreessa muistissa kun oli vielä "Emmää tarvi" ajatuksen petollisuus, niin hamstrasin sitten vähän extraa. Kun mää saan nämä kaikki ängettyä aloilleen, niin meillä on jäljellä vielä metreittäin tapettia. Kaikennäköisiä tuunauksia tursuaa jo mielessä. Mää yritän pitää poissa aatoksista "Yritys hyvä kymmenen, tulos heikko nolla" virkkeen. Puoliso vaan nauroi ja sanoi "Jaa" kun mää tuijottelin sitä hypnotisoivasti ja kyselin, että jokos iski halu ja kaipuu sommitella tilkkutapettia. Siis meni ja pilasi kärttämisen ilon. Mää taidan pyytää, että otetaan uusinta, kun mää olin varautunut manguntaoperaatioon. Hirvee määrä patoutunutta kitinää jää purkautumatta, Ja nythän se seinä täytyy tapiseerata, kun mää olen siitä jo postannut.... siltä varalta jos siipan suunnitelma oli vaan myönnellä ja odottaa, että mää unohdan koko mahti-idean.\nEnsin ihan hirveesti Tervetuloa uusille lukijoille Puoliso kartoittaa jo maaperää ja kyselee, että jokos hän voi kohta lopettaa raskaan raatamisen ja ryhtyä kotivihtoriksi. Mää vahvasti epäilen, että 32 perässä saa olla pari, kolme nollaa ennen kun mainostuloja alkaa ropsahtamaan tilille. Toistaiseksi en maksa rahapalkkaa siipalle, joka stalkkaa kirjoitusvirheet ja esittää "Et voi tollasta julkasta"-kommentteja. Olen ihan aidosti häkeltynyt tästäkin kävijämäärästä; ja ihan hirveen ylpee. Kohta mää luulen olevani jotenkin sosiaalinen. No leikki sikseen; ihanaa kun täällä käy lukijoita, vaikka mää olenkin kääntänyt "olen vaan ihan oma itseni" vaihteen päälle.\nMe saadaan kohta uudet seinänaapurit ja siippa säikyttelee minua (hyväuskoista raukkaparkaa) sillä, että koska mää olen toistuvasti postannut rumasti naapureista, niin nyt mulla on huono naapurifengshui. Sitten puoliso luettelee kaikkia kauhuvisioita tulevista asukeista. Mää rikon nyt tämän kirouksen sekä pahan karman ja julkituon, että mää pidän kovasti yläkerran naapurista. Mää pidän niin kovasti meidän yläkerran naapurista, että poloisen viedessä roskapussia normaalin sipsipussiin työnnettyjen roskien sijasta, mää syöksyin kohteen kimppuun ja aloin tivata "Miksi sää veit roskapussin?" Me ollaan asuttu tässä talossa yli 10 vuotta ja kyseinen henkilö on vienyt roskapussin yhden kerran. Mää pelästyin ihan hirveesti sen naapurin nostavan kytkintä Se oli vaan kuulemma siivonnut. Se on siitä asti katsonut mua jotenkin oudosti. Mää mikään kyttääjä ole; kunhan satuin vaan sopivalla hetkellä vilkaisemaan ikkunasta ulos. Mää olisin saanut paniikkikohtauksen jos se olisi siirtänyt kirjansa toiseen osoitteeseen. Apua, en kai mää vaan ole mikään naapurikiusaaja. En kuitenkaan käy kysäisemässä, koska herra S tuntuu muutenkin aristavan meikäläistä. Riittääköhän tämä; ei mää vielä varmuudeksi teen selkoa aidan toisella puolella asustavista naapureista. Mää pidän niistäkin kovasti. Ne ei koskaan nosta meidän puoleisia verhojaan ja meillä saa koikkaloida ihan rauhassa. Perustelluin syin epäillyt vaihtoehdot käytökseen; Niillä on vaan niin paljon enemmän ikkunoita kuin meitillä, ettei ne jaksa joka akkunaa avata. Ne pelkää meiltä näkyvän jotain outoa.\n(Ei siis mitenkään mahdollista...)\nSitten asiaan numero kolme. Mää olen ystävällisesti kasvattanut poskeeni viinirypäleen kokosen näppylän, jotta tunnistaminen huomenna olisi helppo nakkimakkara siltä varalta, että joku haluaa identifioida meikäläisen. Selän kanssa on vielä neuvottelut kesken lähdöstä, mutta huomenna päivä uusi. Takasin finniin; lasten suusta kuulee totuuden. "Onko se oikeesti finni" ja sitten "tähän semmosta räkätysnautua V-V kaksinkerroin." Se luuli sitä mustelmaksi. Mää sitten valistin jälkikasvuani ja kerroin, että vaikka mää olen nuorekas ja menevä reilun kuukauden vielä 39-vuotias neitokainen, ei tässä iässä enää ole hassun hauskaa vetäistä nuuskatykillä mustelmaa poskeen. Pikku kultani sanoja lainatakseni "Toisessa poskessa mustelman ympyröimänä v*tunmoinen paise". Että siinä lisätunniste huomiselle...\nLähettänyt Kiki klo 10.52 Ei kommentteja:\nNurmijärvi here i come\nMonena vuotena on Nurmijärvellä ollut Ja ensi sunnuntaina sinne pääsee taas tavarataivaaseen. (Tähän väliin kaikki mahdolliset aaah-adjektiivit.) Paikalla on myös ihana . Mää olen saanut luvan käydä nykäisemässä hihasta ja heippaamassa.\nOlivia-lehti toistuvasti opettaa meikäläiselle uudissanoja ja olen noukkinut sieltä mukaan sanasäilytykseen termin Ammattikehtaaja = Ihminen, joka menee aina ensimmäisenä tanssilattialle ja ottaa kakusta ensimmäisen palan. Mää olen epäammattikehtaaja; täällä blogistaniassa ei taida välittyä se Kiki, josta vieraamassa seurassa kuoriutuu tuppisuu. Ja jos ihan pakottava tarve on päästää tarinointia ulos, niin se tarina tulee piipittämällä. Mää päästelen samankaltaista soundia kuin uhkarohkeat heliunmpallon imppaajat. Täällä ollaan siis treenattu sanomaan möreällä rintaäänellä "Mää olen Kiki's home." Jos suuntasi on Nurmijärvi kiskaise rohkeasti meikäläistä hihansuusta. Kikin tunnisteet; mää olen pitkä, paksu, keski-ikäinen ja äänen olen lainannut Saukilta Pikkuoravilta. Niin juu ja sitten on tämä uusi taipumus ottaa ritolat ja jättää puoliso lunastamaan löytöjä; täytyy muistaa täyttää siipan massipussi. Toivottavasti mää onnistun paikallistamaan Romulyylin ilman yhtään virhe-esittelyä. Tunnerepertuaariin harvakseltaan livahtaa joukkoon häpeä, mutta jos\nmää nykäsen väärästä nutun reunasta, niin sitten mää tavallisuudesta poiketen kyllä aion hävetä.\nTämä seuraava asia ei liity tähän mitenkään, mutta änkeän sen nyt mukaan, kun jäi viime postauksella uupumaan. V-V:llä oli ennen teiniksi muuttumista "avaruushuone". Siihenhän ei tietysti sopinut ne tyhmät paneelikatot, joita ohikulkevat stalkkerit saa "ihailla" meitin akkunoista. Ainaniinjärkeväänpuolisoon ei tehonnut edes alahuulen väpätys, kun mää vonkasin sutimaan kattoa hopeamaalilla. Mää fiksuna tyttönä keksin, että kaupasta mukaan parit Eskimon foliot ja siippa ammuskeli niittipyssyllä muutaman rullan kattoon kiinni ja kaikki oli tyytyväisiä. Mää sinne sommittelin pimeessä hohtavia tähtiäkin ja tein massapalloista planeettoja roikkumaan jättimäisen joulukoristeen meteoriitin ympärille. Yhtenä päivänä V-V ilmoitti, ettei se halua foliota muuta kuin lihapiirakan ympärille grillikioskilla; haikeus rinnassa raivasin rakkaudella rakennetun avaruusteeman pois ja tilalle tuli teiniä.\nMuutaman kuukauden kuluttua jäähyväisistä me tuijotettiin siipan kanssa dokumenttiä töllöstä missä näytettiin taloja, mitkä narkomaanivuokralaiset oli pilanneet. Ne oli vuorattu kastelulaitteilla ja folioilla pilven kasvattelemista varten. Mää olin ihan varma, että naapurusto arvelee meidän olevan pössyttelijöitä. Puolisokin pitkään pelotteli, että kohta meillä on ratsia. Mää varmuudeksi heitin pois akvaarionlämmityslampun, mikä oli kotiutunut meille kirppikseltä rompelaatikossa. Ettei ne pollarit vaan otaksu, että se on joku viherlamppu väärään tarkotukseen. Siihen, että mies säikytteli sillä, että tarkastuksen kohteeksi altistuu myös "Exit only" mää en keksinyt mitään pakotietä. Meille kun olisi eksynyt joku Suomen Gallupin mielipidetutkija, niin olisin vetäissyt oven säppiin ja huudellut paiskatessani " Mulla ei ooo pyllyä"....\nEn suosittele lyhytpinnaisille ihmisille foliokattoa; ne niitit ei irtaannu kuin yksi kerrallaan pinseteillä. Jos joku pitkällä vaijerilla varustettu henkilö haluaa tulla meitille nyppimistalkoisiin niin Tervetuloa! Meidän katosta niitä vielä muutama pilkistelee; niihin kyllä ajan kanssa on silmä sopeutunut; eli mää olen lopettanut ylöspäin katsomisen.\nLähettänyt Kiki klo 11.43 Ei kommentteja:\nStalkkasin omia ikkunoita\nEnsin toivotan ihan hirveesti tervetuloa uudelle lukijalle\nMää sain haasteen, siitäkin huolimatta, että aikaisemmassa postauksessa riehaannuin esittelemään myös naapurin köökkiä. Uusi haaste pitää sisällään tirkistelyä ohikulkijan näkökulmasta. Siis mikä ihana haaste! Minähän luontaisesti uteliaana yksilönä rakastan tirkistelyä. Mää hiippailin ja pyörein pihamaalla ja nappailin kuvia. Tehtävä osoittautui yllättävän vaikeaksi; toinen sisäpuolelle jäänyt suuntasi ikkunaan kansainvälisen käsimerkin ja toinen heilutteli akkunassa Mobilisti-lehteä. Olisi kuulemma sujahtanut hyvin blogiin kuvatekstillä; "Minäkin asun täällä." Mää olin varautunut retkelle kännykän kera ja kun mää sitten raivona soitin, että nyt loppuu huumorintaju (koska mää näytin ihan mustasukkaiselta ex-tyttöystävältä, joka stalkkaa ex-miehensä uutta perhettä) niin puoliso vastasi puhelimeen ja kysyi "Mikä tavara on vinossa?" Ne oli V-V:n kanssa lyöneet vetoa kauanko menee ennen "Siirrätkö ylimmäisen hyllyn neljänneksi alinta cd-levyä kolme milliä Mormooneille* päin" puhelua.\n*Tämä ei ollut mikään rasistinen kannanotto; meitin naapurissa on Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkko ja se on käytössä niin piiitkä sana, että me kutsutaan niitä vaan tuttavallisesti Mormooneiksi. Me ei muita naapureita lajitella uskomattomuuden tai uskomisen mukaan. Me minä käytetään käytän vaan ärsyttää/ ei ärsytä lajittelua.\nMää haluaisin tirkistellä teille kaikille, joten ottakaa kaikki halukkaat haaste vastaan, mutta laitan tämän eteenpäin seuraaville viidelle:\nMää terrorisoin jälkikasvuani vaatimalla nostamaan rullaverhoa; tämä on siis sellainen stailattu kuva.\nTässä normitilanne; 24 h verhot alhaalla. Mää uutterasti käyn kyllä vetäisemässä uutimen ylös, kun V-V on koulussa. Mää paremmin erotan jätteet, ennenkuin meitin lattialla kasvaa joku lahottajasieni.\nMeillähän asuu perhe, jonka sisustajalla näkyy olevan himo valkoisiin lamppuihin.\nTästä kuvaamisesta oli se hyöty, että silmäni tavoitti meitin köökin kaapin päällä hengailevan lauman muumioituneita ilmanraikastimia. Joo, ja mää sanon, että teinin huoneen lattialla on biovaarallisia aineita.\nMää panin merkille myös, että V-V:n huone poissulkien meillä on joka ikkunassa samikset sivuverhot.\nV-V sai aikoinaan alakouluikäisenä ensimmäisen kamerakännykkänsä ja meni sitten uudelle kaverilleen vierailulle. Rakas lapseni, tuntien äitinsä taipumuksen luontaiseen uteliaisuuteen, teki ratkaisun ottaa vähän elävää kuvaa. (Mää en missään tapauksessa ollut sellaiseen rohkaissut. Ja olen sen vastaisuuden varalle kieltänyt.) V-V tuli ylpeänä saaliinsa kanssa kotiin ja esitteli kuvallisen tuotoksensa. Lapsonen videossaan ensin kohteliaasti tiedustelee kaverin äidiltä "Saanko mää kuvata teillä?" Mää röyhistin rintaani ja funteerasin, että kyllä olen hyvin kasvattanut pikku kullanmuruni. Tiedustelee kuvauslupaa ja kaikki. Sitten sieltä videossa kuului olohuoneen verhojen kuvaamisen lomassa "Mun äiti kuitenkin hirveesti utelee, että mimmosta täällä oli?" Mää en vieläkään, vuosien jälkeen, kehtaa katsoa sitä kaverin äitiä silmiin...\nLähettänyt Kiki klo 10.16 Ei kommentteja:\nEi mennyt ihan niinkuin Pinterestissä\nV-V halusi taannoin yllättäen kokkailla tyttöystävänsä kanssa kiisseliä. Hölmistyin ,mutta annoin nuorison kokastaa. Mää jouduin melkein sulkemaan leipäläpeni teipillä, etten mää puuttunut tilanteen kulkuun. Mää olen naistenlehdistä lukaissut Vihtoreista, joiden "Ädin pariloimat lihapullat on paljon parempia kuin vaimon lihapullat." Keittelin kiisseliä itsekkin ja oli hyvä, että en ohjeistanut... Mää voin ylpeenä julistaa, että mää olen kasvattanut pikku kultani niin, että "Mirkun kiisseli oli ihan eri makusta ja paljon parempaa" Siis määhän olen opettanut lapsukaiseni kunnioittamaan parisuhdettaan. Vika ei ainakaan siinä kiisselissä luonnollisestikaan ollut; vaikka siellä oli mausteena muutama purkki pilttiä. (Ja vaikka se Mirkun soppa oli paksumpaa ja plaa plaa jotain....)\nMää salasyötin pesueelleni vaavin ruokaa, koska näin Pinterestissä lumiukkelin, minkä aprikoin luonnistuvan itseltäni, vaikka kämmenen keskeltä löytyy meikäläiseltä myös kyynärpää. Vähän mää siinä suoristin mutkia ja jätin silinterihatut toiseen kertaan. Tilalle mää asettelin parittoman sukan. Parittomalla tarkoitan sukkaa, jonka kaverin koti oli pyykkikopan alakerroksessa. Perheen miesväen kotiutuessa toinen esitti kyssärin "Miks meillä on lasipurkissa sukka?" ja toinen "Miks v*tussa meillä on purkissa sukka?" Ei tarvitse varmaan eritellä kumpi oli kumman kysymys....\nMää olen todella yllättynyt, että kumpikin perheen uroksista kiinnitti huomiota tähän sisustukselliseen ratkaisuun.\nTaDaa; ensi kertaa mää maalasin jotain, josta ei manausten saattelemana tarvinnut repiä sanomalehteä irti. Mää pistin alle tyhjät tuikun pesät. Täytyy varoa, ettei kihahda pissa päähän.... Mää voi alkaa luulottelemaan itselleni, että mää olen joku askartelija.\nÄlkää kiltit pudottako mua pilvilinnoista ja sanoko, että se näyttää ihan kolmevuotiaan päiväkotiaskartelulta. (Mää olen kyllä lukenut, että paskapalautteet on suositun blogin merkki.) Mää ihan itse ompelin sille kaulahuivinkin; ihan hirvee homma. Tai kutomista se vissiin oli, kun mulla oli semmoset hammastikun kokoset puikot. Ja sain aikaan oudon napinreiän, minkä tuo nappi armollisesti peittää. Tulee näistä ainakin tolkuttoman hyvää kaakaota, jos ei muuta.\nMää olen korkannut jo joululehdet ja joulusuklaat.... nythän on jo lokakuu.\nMää valittelin siipalle, että mua oksettaa ihan hirveesti. Sitten mää makasin kylkiasennossa ja vikisin.\nPuoliso lohdutteli, että "Voi, voi, mitä sää rassu olet syönyt?" Olin mää siinä alkupalaksi muutaman jouluisen namipalan arvostelumielessä testaillut, mutta sitten siirryin juomapuoleen. Mää puolisolle vastailin, että syönyt en ole, mutta join puolen litraa vaahtokarkkipiparminttukarkkikaakaota, missä oli kymmenen senttinen kermakiehkura koristeena.\nMinähän en ymmärrä mikä siinä vastauksessa puolison mielestä niin hirveän hauskaa oli....\nLähettänyt Kiki klo 9.40 Ei kommentteja:\nPoikkesin uteliaisuuksissani suorittamassa V*tuttaako-testin Eämä pelissä ohjelman sivuilla. Mää olin kerrassaan (Olipa vaikea sana; piti kysyä siipalta, että miten se tavataan?) varma "Ei positiivisuutta"- lopputulemasta, mutta vastausten summa olikin: Elämän asenteesi on myönteisempi kuin 62% kyselyyn vastanneista. (Nyt nolottaa, mää jouduin kysymään siipalta, että mistä tulee prosentti? Puoliso luuli, että mää postaan taas alkoholin juomisesta.) Mää funteerasin, että miten tämä voi ikinä olla mahdollista ja tulin siihen\nratkaisuun, että kysymykset on vääränlaisia...\nTilaat nälkäisenä ruokaa mukaan ravintolasta ja kotona huomaat saaneesi väärän annoksen.\nTämä on hämäävä probleema; mikä se väärä annos on? Mitä jos mää tilaan normikokoisen pizzan ja kotona mää huomaan, että se onkin perhepizza. Tällainen tapaus kannustaa meikäläisen raivonkiihkoon vasta, kun mää olen saanut jotain epämieluisaa nautintoa (ananasta) tilalle.\nKiirehdit junaan, joka lähtee juuri nenäsi edestä. Seuraava juna lähtee vasta huomenna.\nHalusinko mää etsiytyä sinne mihin se juna läksi? Kyllä mää olen tehnyt VR:än kyltin alla sellaisiakin lähtöjä, että kernaasti olisin ottanut lisätunteja ja lykännyt läksiäisiä.\nJoku on syönyt valmistamasi voileivän.\nMää olisin hämmästynyt, jos Joku olisi einehtinyt valmistamani kyrsän. Meillä tämä Joku käyttäytyy niin, että limpun reunasta katoaa nanomillin kokoinen suikale ja limpun päältä täytteet. Mää ärsyynnyn siinä vaiheessa, kun mää neljä tuntia myöhemmin palaan kotiin kirpparikauppakirjasto-reissulta ja löydän auringon sulattaman leivän Jokun koulupöydältä. Meidän Jokulla on kolmas aisti paikantaa koordinaatit huushollin jokaiseen sokerituotekätköön. Joku on syönyt makeisesi; se ärsyttää meikäläistä roppakaupalla enemmän.\nKatsot kiinnostavaa ohjelmaa televisiosta ja tulee sähkökatkos.\nTuleeko se ohjelma uusintana? Onko se ohjelma BB? Näkyykö Yle Areenalla? Kyllä mää taitaisin harmistua paljon, mutta harmistuksen kesto olisi 1-5 minuuttia, koska siinä ajassa mää rimpauttaisin rakkaalle siskolle, joka kartottaisi tilanteen.\nKotona huomaat, että lompakkosi on varastettu.\nKumpi lompakko; korttilompsa vai pikkurahakukkaro. Mää löysin Lisbeth Dahlin kolikkokukkaron kirpparilta kahdella eurolla ja sen löydön mielihyvä arvo on valtaisa. (Jos joku pitkäkyntinen haluaa siis anastaa massini niin oletko kiltti ja viet korttilompakon. Tai pidä sinä se pankkikortti, mutta jätä meitsin kirjastokortti.)\nJonotat liikennevaloissa/kaupan jonossa ja huomaat kiireisen auton/ihmisen kiilaavaan eteesi.\nTämäkin on hämäävää; miksi kiireinen ihminen kiilaa kaupan jonossa. Jos sillä ihmisellä on ostoskärryissä kaksoset ja pultissa pari leikki-ikäistä ja puolet niistä vekaroista karjuu niin ei siinä voi v*tuttaa. Tai siis minua ei; siitä kiirehtijästä en olisi ihan varma. Liikenteessä meitsin v*tutuskäyrän nostaisi, kun olisi vaihtamassa kaistaa, parkkeeraamassa tai tekemässä jotain muuta vaativaa ja autoradiosta kajahtaisi soimaan Mamban "Vielä on kesää jäljellä" ja sitä radiota ei saisi heti vaihdettua toiselle aaltopituudelle. (Koska ainaniinjärkeväpuoliso on sitä mieltä, ettei mölysaaste oikeuta niistämään parkkipaikalla kenenkään autosta puskurin palasta...)\nTungeksit jouluruuhkassa ja sinua tönitään ja kolhitaan.\nTämän kysymyksen esittäjän tulisi käydä Liiterissä (Lidlissä), kun siellä on angoralämmikkeitä, polvitukia, tartuntapihtejä tai mitä tahansa seniorikansalaisten suosikkeja. Sitä ei tiedä tönimisestä ja kolhimisesta mitään ennenkuin on jäänyt rollaattorimummojen maahan polkemaksi. Sen jälkeen välttämättömyys olisi polvituki, jota ilman on jäänyt harmaiden panttereiden lauman rynnätessä kohti rajoitettu erä - tarjouksia. Jouluruuhka on sen prässin jälkeen hauskaa piirileikkiä kaupan käytävillä....\nMää tätä testiä toimeenpannessani tankkasin itseäni dopingilla, joten suklaan vapauttamat\nendomorfiinit saattoivat aiheuttivat vääristyneen positiivisen testituloksen... täytyy varmaan\ntehdä se uudestaan ilman Liiterin suklaata. Mutta siihen asti mää nautin (harha)kuvitelmasta,\nettä näen mehulasini puoliksi täytenä...\nLähettänyt Kiki klo 11.51 Ei kommentteja:\nEnsin ihan hirveesti Tervetuloa uudelle lukijalle!!!\nNappasin itselleni mukaan ideoiden ja maistuvaisten\nruokaohjeiden lisäksi "Kerro itsestäsi kahdeksan asiaa" haasteen. Ottakaa kaikki\nhalukkaat tämä kiertoon; mää haluan lukea Teistä kaikista. Ja tässä oma luettelo;\n1. Mää haaveksin, että Johanna Tukiainen pyyhältäisi asukkaaksi Big Brother taloon.\nKattelisin Tuksua päivät pitkät telkusta ja yrittäisin imeä itseeni edes murusen sitä\njärjetöntä itsevarmuutta. Sontaa sataa niskaan saavitolkulla ja Tuksu vaan\nporskuttaa eteenpäin. Eniten mää haaveilen ystävästä. Mää olen ylettömän\nkiitollinen, että olen löytänyt "blogikavereita" ja tunnen tästä syystä itseni paljon\nvähemmän kummajaiseksi. (Enkä mää saisi vinkua, kun mää sain yhden teistä\nnaamakirjakaveriksikin.) Silti mää ahnehtisin sellaisen liveversionkin; yli 18 v,\nsamaa sukupuolta ja puhuu suomea. Mää en pärjää på svenska. Ottakaa kiinni, jos\nsellainen on jossain irrallaan. Mää lupaan huolehtia siitä hyvin.\n2. Mää en astu jalallani suihkuun kuin äärimmäisessä hädässä jos mää olen yksin\nkotosalla. Leffoissa aina tapahtuu jotain hirveetä karmeeta, kun joku pahaa\naavistamaton raukka on pelkkä suihkuverho puolustuksenaan. Eikä mulla olisi\nsitäkään suojakilpeä, kun meillä on suihkukaappi. Sitä olisi vaikeempi repästä olmin\nvärisen figuurin peitoksi.\n3. Mää kevätmasennun joka vuosi. Mää kummastelen, että mikä mua vaivaa ja\nsitten huomioitsen kalenterin päiväyksen. (Voin kyllä vajota masennusmonttuun\nsyys, talvi tai kesäkaudellakin.)\nTammikuussa voi blogi näyttää tällaiselta.\n4. V-V:n kaverit perusti meitsille facebuukkiin fanclubin. Mää tuumailen äitiyteni\nheikkoina hetkinä = päivittäin ainakin muiden kakaroiden tykkäävän vaikka oman\npiltin mielipiteet meikäläisestä koostuu v*ttu painotteisista virkkeistä. Tai sanoo ne\nV-V:n toveruksetkin, että sulla on "V*tun helmi mutsi", mutta se ei ole paha Vee.\n5. Mää arastelen ankarasti toisten blogeissa kommentoimista, etten mää vaan\nnäppäile mitään minkä voi tulkita v*ttuiluksi. (Mikä ihmeen kirkkovenepäivä\nmulla nyt on?) Mää olen noussut jopa kesken yön pimeiden tuntien tarkistamaan,\nettei vaan ole väärinymmärryksen vaihtoehtoa. Vastaisuuden varalle mainitsen, että\nkoskaan ole tarkoitus olla ilkeä. Tai siis ei ole tarkoitus olla ilkeä kenenkään\nblogissa... normielämässä saattaa joskus lipsahtaa ämmäpuolelle. (Pms)\n6. Mää en juo mitään missä on prosentteja ja jostain syystä häpeän sitä. En oikein tiedä\nmiksi. Olen vetäissyt perseet olalle kahdesti; toisella kerralla kunnon soosseja todisti\näiti ja toisella kertaa anoppi. Viina on viisaiden juoma; ei siis Kikin. Jos se perse\njonain päivänä laskeutuu sieltä harteilta niin voin muuttaa mielipidettäni. Toistaiseksi ei\nmitään mehualimpskaacappucinoa tehoisampaa itselle. Muut saa kyllä ryystää vaikka\nkaksin käsin; mää en tuomitse.\n7. Mää kävin viimeksi kampaajalla 18-vuotiaana. Mää pelästyin niin paljon, että en ole\nsen jälkeen käynyt. Mittariin tulee marraskuussa 40, joten on siitä muutama vuosi...\nVieläkin, aikojen jälkeen, havaitessani kyseisen uroteon suorittajan, musta näyttää\nihan kuin sen rouvan kädet alkaisi muistuttaa Saksikäsi-Edwardia. Tuntuu, että kohta\nse kampittaa meikäläisen Lidlin lattialle ja pyöräyttää mun päähän samanlaisen\nampiaispesän kuin äidilläni on rippikuvassaan....\n8. Olin yli kolmekymppinen, kun aloin avautua koulukiusatun taustastani. Minähän olen\nihminen, joka ei paljoa pidättele. (Jaa, ette ole huomanneet...) Koska mää kertoilen\navoimesti likimain kaikesta (en musiikkimausta ja puolipaneeleista) on\npoikkeuksellista, että kouluvuodet saa mun leipäläven sulkeutumaan. Yleensähän se ei\nole ummessa edes nukkuessa, koska kuulun kuorsaajien kuuluvaan kerhoon.\nNiin ja yhtään vieraammassa seurassa Kikistä kuoriutuu totaalinen tuppisuu...\nMää kun heittäydyin eioolivekaverii-koulukiusattu-masennus-linjalle niin varustan taas\npostauksen loppukevennyksellä: Kiki vastaan jähmettynyt suklaakastike;\nLähettänyt Kiki klo 8.40 Ei kommentteja:\nMää haluaisin nämä kaikki\nKäykää osallistumassa arpajaisiin . Ja jos ette ole ennen vierailleet niin pysähtykää ihailemaan loputonta ideoiden pulpauttelua.\nLähettänyt Kiki klo 7.51 Ei kommentteja:\nValehtelin, kaasutin ja sokeroin.\nHeti alkuun ihan hirveesti Tervetuloa uudelle lukijalle!\nPuheskelin siipalle, etä googlen kautta löysi joku tiensä hakusanalla "romanttinen ele". Ensitöiksemme me hihitettiin, mutta hetkellisen aprikoinnin jälkeen muistui mieleen se kolmisen metriä (Juhani) Palmua. Puoliso tuossa tuokiossa oivalsi, että nyt mää olen kyllä valehdellut... Mieheni on tuonut minulle kukkia parisuhteemme aikana useammin kuin kahdesti; koko kesähetkethän siipan mukana kantautui kotiin jos vaikka minkälaista metsäorvokkia, sinikelloa ja kevätpiippoa. Me haalittiin kokoon V-V:n bilsan tunnille kasvio. (Siis tämä me tarkoittaa minä ja mieheni; mää määräsin V-V:n poimimaan kasvikoostetta ja se vastasi mulle vaan, että "En kerää.") Siellä me sitten vietettiin metsikössä tunteja etsien ruohoja, heiniä ja paisukarvetta. (Paisukarve ei muuten ole se, minkä saa moskiitoilta, kun on joutunut käymään rehunkeräys reissulla puskapisillä. Mitä ei äiti lapsensa eteen tekisi...)\nMe ei naurettu ilkkuen hakusanalle vaan koska meikäläisen ajatelutapa romantiikasta poikkeaa naistenlehtien "shamppanjaa, vaahtokarkkeja, silkkiyöpaita ja laatuhotelli" visioista aikasta paljon. Meikäläiselle romantiikka on sitä, että puoliso aiheuttaa rinnassa tunteen "Minun mieheni." Ja seuraavaksi yksi niistä hetkistä: Mää aloitan tämän selostuksen vuosien takaa; Puolison kanssa pariuduttiin sokkotreffeillä ja kahdessa viikossa eleltiin jo saman ulkokaton alla. Mää hienona naisena en pystynyt suoriutumaan isoista asioista lukuunottamatta tilannetta, että mies oli töissä tai kun siippa vetäisi moottorisahan käyntiin ja silppusi talven polttopuita. Mää silloin sain varmuuden, että puoliso on pihamaalla. (Olisittepa nähneet kiinteistövälittäjän ilmeen, kun käytiin asuntoesittelyssä kaupungissa ja siippa tiedusteli, että miten mää aion selvitä, kun rivitalossa ei tohdi moottorisahaa startata...) Tuulen päästelemiseen meni vielä kauemmin; monien aikojen kuluttua V-V löi kirjaston satuhetkessä päänsä patteriin ja siitä tuli (siis minun mielestäni pulppusi) verta. Me lähdettiin sitten autoilemaan kotia kohti ja mää ajattelin, että tässä ei yksi kaasu nyt tunnu kyllä enää yhtään missään. Eihän se puoliso sitä tuhnua ollut kuullut, mutta kun mää sen kerran tein, niin olen toistanut tekoni. Kerran luin Cosmopolitanista, että moni uros haluaisi tyttöystävänsä sanovan "Hieno pieru; päästäppä toinen:" Minähän kertoilin tästä puolisolle ja koska hajupommiasiat oli aikoinaan niin hankalia itselleni niin nykyisin siippa aina välillä kehuu; "Hieno pieru kulta, päästä toinen:"\nEttä sellaista romanttisia eleitä harrastetaan meillä....\nPuoliso sanoo pyytämättä joka päivä rakastavansa ja pyynnöstä kertoo rakastavansa tänään, huomenna ja lopun elämäänsä. Siinä on romanttinen ele, jos sitä vielä joku etsii, joka noudattelee enemmän valtavirran käsitystä. Mää en usko, että ihan kaikki Ladyt on samaa mieltä rupsuromantiikasta..\nPuoliso on romanttisten eleiden lisäksi on vielä fiksukin. Meillä kun on sitä köökinstailauspalasokeria tyrkyllä niin sokerikäsi kahmaisi parisen palaa iltateehen. Siippa havaitsi heti maistettuaan, että meidän kupit on sekaisin; mää en kyllä ymmärrä, että mistä....\nLähettänyt Kiki klo 7.50 Ei kommentteja:\nHirviöäiti täällä ilmoittautuu jälleen; mää uhkailin V-V:tä nettipiuhan pilppuumisella jos ei ala photoshoppia tulemaan. Ei sillä mennyt siihen kun vartti; kyllä sen verran voi uhrata vapaapäivästään mutsin iloksi.\n(Todellinen syyhän tähän päivitykseen ja photoshoppi kiireeseen on se, että rakkaat lukijani huomaavat, että This is huumori on postaus on valmis; toistamiseen....)\nLähettänyt Kiki klo 15.05 Ei kommentteja:\nThis is humor, taas\nTämä on meiltä\nIhan ensin ihan hirveesti Tervetuloa uudelle lukijalle; mää vieläkin vaan ilostuin ihan hirveesti!\nMää olen postannut tästä ennenkin (sillon kun systeri komensi kirjoittamaan jotain hauskaa...) mutta löysin koneen uumenista todistuaineiston. (Muuten luulette, että mää olen keksinyt tän jutun.) köökkihaasteeseen ei kuulunut "Esittele naapurisi keittiö", mutta vastoin siipan toivetta täräytän tämänkin postauksen menemään.\nMeitin koti ja piha on peilikuva naapurin pihasta ja kodista. Meillä oli ennen muinoin naapuri, joka kopioi aivan kaikki sisustukselliset ratkaisuni. Jos mää ostin sinisen kukkapurkin, niin toiselle puolelle ilmestyi sininen kukkapurkki. Jos ostin pihatuolit niin exnaapuriin ilmestyi pihatuolit. Luonnonkivet, istutukset, lyhdyt, kaikki samanlaista. Joko ihan prikulleen tai ainakin tosi lähelle. Yleisesti ottaisin matkimisen imarteluna ja sitten tarpoisin nokka kohti taivaita ylpeänä, mutta pihakaksosuus oli jo noloa. Mää aina mietein, että mistä muut tietää kuka apinoi ja ketä. Ja käyn kyllä itse jatkuvasti ideavarkaissa ja olen älyttömän onnellinen jos joku löytää meiltä varastettavaa mutta olihan se outoa nähdä kun joku ensin tiirailee (välillä kyllä kysyi suoraan, että mistä ostit) ja sitten lähtee kaasu pohjassa shoppaamaan aivan samaa ja aivan samaan kohtaan. Siippa aikoinaan arvuutteli ostaisikohan naapuri kaalimadonkin, jos me\nistutettaisiin sellainen portin pieleen. (Sellainen muovinen kaalimato, kun siippa kieltää kirjoittamasta tänne d*ldo)\nMää taiteilin sabloonalla tekstin köökkiin ja olin sitten jostain äkeissäni (minäkö?) exnaapurille. Mää kun vein sen sabloonan roskikseen niin ihan puhtaasti ilkeyttäni napsasin siitä palan irti; tiesin sen katoavan talteen yön pimeinä tunteina. Älkää ymmärtäkö väärin; mää ehdottomasti kannatan dyykkaamista ja otan kyllä itsekkin talteen jos silmät tavoittaa jotain mielenkiintoista. (Kuka dyykkausvastainen tyhmä keksi ne molokit?) Olin vaan niin tuohtunut siitä kaksosuudesta ja aioin kyllä antaa sen kätkemäni hitusen.... Sitten mää näin tämän tekstin naapurivelvollisuuksia suoritellessani siellä toisen puolen tuvassa ja jumprahuiti; ihan samassa kohdassa ja melkein samalla värillä. En sitten antanut kiihkeässä raivossani sitä puuttuvaa palasta kaappini kätköistä. Kuva on otettu salaa kun mää kävin kastelemassa kukkia. Puolison mielestä mää rikon noin tsiljoonaa yksityisyydensuojalakia... (Kyllä alakuvan tekstikin rikkoo jotain sisustuslakia ihan varmasti. Paitsi jos omistaa kanoja.)\nJos nää postaukset loppuu niin tämä paparazzi on sitten jäänyt satimeen. Puoliso lohdutteli, että onneksi hänen puolen suvussaan on vahvat vankilaperinteet. Että on sitten meikäläisen hyvä olla... Niin juu, perinteet sillä vanginvartija puolella. Anoppi ja toinen appiukoista on eläkkeellä olevia vartijoita. Siippakin oli nuorena, komeana ja salskeana miehenä vankilassa kesävartijana.\nNythän puolisoni on enää komea ja salskea...\nMää eilen jo napsaisin tämän postauksen vahingossa maailmalle; mää en ollut vielä "siistinyt sitä" ja sieppasin sen äkäiseen pois. (Ne julkaise ja tallenna on liian lähekkäin tai sitten mua vaan postatutti kauheesti...) Mää vielä jonain päivänä avaan toisen blogin: Kiki*s Home Poistetut Kohtaukset enkä salli ainaniinjärkevänpuolison yhtään vaikuttaa ulosantiin... mää kirjailen sitten sinne sen d*ldon.\nJa tämä ex-naapurilta\nLähettänyt Kiki klo 21.40 Ei kommentteja:\nKakkosen reiästä paljastuu...\nMää sain Maijalta Rynttyliisan kotkotukset blogista "Esittele köökkisi haasteen". Apua! Pakko sitä tässä on sitten raottaa suuruusluokaltaan Anu Saukon postimerkin kokoista keittokomeroa.\nTervetuloa matalaan majaan!\nKöökin pienuus johtuu siitä, että se alue minne valtaosa väestöstä sijoittaisi ruokapöydän, on meillä pyhitetty tietsikalle. Ja on se vissiin tuo kaksimetrinen pöytäkin mikä vie tilaa. Mää levittelin hämäykseksi nuo lautaset, ettei näytä niiiin kauhian pitkältä.... Pöydästä voitte siis päätellä, että huoneen huikea kokonaispituus on alta viisi metriä.\nMää oikein shoppailin tätä tilaisuutta varten liinan kirpparilta; 1,20e. Miksi muilla näyttää liinat "Ihanaa pellaavaa" ja meitsillä näyttää siltä, etten muka juuri olisi silittänyt sitä puolta tuntia. Neljännestunnin mää sitä hieroskelin vimmattuna ja sitten kun olin juuri rimpautamassa mutsille "Oisko aika opettaa tyttärelles kotitöitä"-hätäpuhelua niin oivalsin, ettei se silitin ole pistorasiassa. Oon kyllä ennenkin silittänyt....\nMää olen Innosta laittanut korvan taakse, että sitä mitä ei voi peittää pitää korostaa. Mää nyt sitten korostan, että kukaan ei varmaankaan pistä merkille nauhan jouluisia tekstejä. Se on kirpparilta.... ei ollut runsauden pulaa.\nKauheen tyytyväinen olen hillopurkkikukkavaasiini.\nMeiän kaapin ovet on ylivertaisesti paras kirppislöytöni koskaan: 18e. Siis kaikki yhteensä.\nOvia ei riittänyt joka reikään, mutta ei haittaa.\nNäyttääkö tää nyt yhtään isommalta, kun mää kuvailen joka ilmansuunnasta?\nTäällä asustaa tartuntapihtini avoliitossa limpskakoneen kanssa. Pihdit on aina hukkateillä ja mää ehdottelin siipalle, että josko joulupukki toisi koiran. Se hurtta voisi sitten olla kadonneen jäljillä. Mää voisin aina vaan hihkaista "Mustiiii, tuo mammalle keppi:" Puoliso sanoi, että kadotetaan mielestä karvaturri mutta lupasi, että joulupukki tuo sen koiran hihnan. Mää voin sitten kahlita kepukkani ranteeseeni kiinni sillä fleksillä....\nMää nyt vielä kerran fiilistelen tällä siisteydellä.\nJoskus funteeraan asioita ja innostun, koska vastaus löytyy blogista. (Joo, kyllä joku muukin varmaan laskee monsuunikautensa ajankohdan päivityksistään...) Seuraavan kerran, kun mää keuhkoon, että koska meillä oli siistiä, niin mää tiedän, että se oli 4.9.\nMää "joskus" kadehdin miten muilla blogisteilla on niin hirveen siistiä. Mää nyt sitten ilmoitan, että vähän oli "stailattu". Meillä ei yleisesti ole tuoreita kukkia (paitsi se kolme metriä taannoin) ja puolisen tuntia fotojen ottamisen jälkeen pöytä näytti tällaiselta. Ja meillehän sitten tulee Seiskapäivää ihan vaan niiden laajojen tv-osioiden tähden. Kyllä sieltä joku tv-ohjelma tänäkin iltana tulee; että en lukenut Tauskin taustanauhasta tai Lorenzin liharetkistä...\nNiin juu, eikä meillä ole pöydällä palasokeria, koska mää pistelisin sen kaffeeni joukkoon.\nLähettänyt Kiki klo 9.59 Ei kommentteja:\nI love my sisko\nMää olen niin tyytyväinen tähän tuotokseeni, että omistan tälle puolet postauksesta. Ideavarkaissa kävin Sain siskolta raamit ja mallasin oman maun mukaiseksi. Siis valkoiseksi. Taustalevyn maalari siveli yhden kerran ja kehyksen kahteen kertaan. Niin ja ihan itse maalasin enkä delegoinut siipalle.\nTällainen se oli.\nJa toisen puolen mää omistan rakkaalle joka on saanut meidän n ainoat Leipuri Hiiva geenit. (Kyllä mää rakastan sua siitä huolimatta.) Käykää naamakirjassa äänestämässä systerin perhoskakkua harrastajakisan voittoon\nPuoliso rimpautti jo töistä ja tiedusteli, että montako aliasta mää olen facebuukkiin naputellut? Mää en mahda mitään; sisko sai taidon tehdä kakkuja ja mää sain kilpailuvietin...\nLähettänyt Kiki klo 11.30 Ei kommentteja:


PTK 58/2021 vp\nEduskunta.fi > FI > Vaski > Täysistunnon pöytäkirjan pääsivu > PTK 58/2021 vp\nTäysistunnon pöytäkirjan pääsivu PTK 58/2021 vp Täysistunto Tiistai 18.5.2021 klo 13.59—20.52\nTäysistunto alkoi klo 13.59. Täysistunto päättyi klo 20.52.\nPuhetta johtivat puhemies Anu Vehviläinen (13.59—15.59 ja 20.00—20.52), toinen varapuhemies Juho Eerola (15.59—17.58) ja ensimmäinen varapuhemies Tarja Filatov (17.58—20.00).\nNimenhuutoraportti EDK-2021-AK-374880Liite 1A\nPTK 58/2021/4 vp\nPTK 58/2021/5 vp\nPTK 58/2021/6 vp\nEduskunta hyväksyi hallituksen esitykseen HE 2/2021 vp sisältyvien 1.-5. lakiehdotuksen sisällön mietinnön mukaisena. Lakiehdotusten ensimmäinen käsittely päättyi.\nPTK 58/2021/7 vp\nEduskunta hyväksyi hallituksen esitykseen HE 55/2021 vp sisältyvien 1.-2. lakiehdotuksen sisällön mietinnön mukaisena. Lakiehdotusten ensimmäinen käsittely päättyi.\nPTK 58/2021/8 vp\nEduskunta hyväksyi hallituksen esitykseen HE 23/2021 vp sisältyvien 1.-3. lakiehdotuksen sisällön mietinnön mukaisena. Lakiehdotusten ensimmäinen käsittely päättyi.\nPTK 58/2021/9 vp\nEduskunta hyväksyi hallituksen esitykseen HE 44/2021 vp sisältyvän lakiehdotuksen sisällön mietinnön mukaisena. Lakiehdotuksen ensimmäinen käsittely päättyi.\nPTK 58/2021/11 vp\nEduskunta hyväksyi hallituksen esitykseen HE 65/2021 vp sisältyvän lakiehdotuksen sisällön mietinnön mukaisena. Lakiehdotuksen ensimmäinen käsittely päättyi.\nPTK 58/2021/13 vp\nEduskunta hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä sisällöltään päätetyn, hallituksen esitykseen HE 249/2020 vp sisältyvän lakiehdotuksen. Lakiehdotuksen toinen käsittely päättyi. Asian käsittely päättyi.\nPTK 58/2021/14 vp\nEduskunta hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä sisällöltään päätetyt, hallituksen esitykseen HE 19/2021 vp sisältyvät 1.-2. lakiehdotuksen. Lakiehdotusten toinen käsittely päättyi. Asian käsittely päättyi.\nPTK 58/2021/15 vp\nEduskunta hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä sisällöltään päätetyt, hallituksen esitykseen HE 29/2021 vp sisältyvät 1.-5. lakiehdotuksen. Lakiehdotusten toinen käsittely päättyi. Asian käsittely päättyi.\nPTK 58/2021/16 vp\nEduskunta hyväksyi hallituksen esityksessä HE 232/2020 vp tarkoitetut yleissopimuksen ja pöytäkirjat sekä annettaviksi hallituksen esityksessä tarkoitetut ilmoitukset ja selitykset. Eduskunta hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä sisällöltään päätetyt, hallituksen esitykseen HE 232/2020 vp sisältyvät 1.-4. lakiehdotuksen. Lakiehdotusten toinen käsittely päättyi. Asian käsittely päättyi.\nEduskunnan seuraava täysistunto on keskiviikkona 19.5.2021 klo 14.00. Täysistunto lopetettiin klo 20.52.


Kiina uhkailee Yhdysvaltoja olympialaisten diplomaattisen boikotin vuoksi: ”He saavat maksaa” - Urheilu | HS.fi\nKiina uhkailee Yhdysvaltoja olympialaisten diplomaattisen boikotin vuoksi: ”He saavat maksaa”\nYhdysvaltojen presidenttiä Joe Bidenia ei nähdä Pekingin olympialaisten katsomossa. Kuva: Chris Kleponis / Zuma\nKiina ei ole ottanut kovin suopeasti vastaan tietoa, että Yhdysvallat ei lähetä hallintonsa edustajia Pekingin talviolympialaisiin helmikuussa. Yhdysvallat vahvisti diplomaattisen boikottinsa maanantaina.\nKiina ilmoitti uutistoimisto AFP:n mukaan, että ”Yhdysvallat saa maksaa” boikotistaan.\n”Bidenin hallinto ei lähetä diplomaattista tai virallista edustusta Pekingin olympialaisiin tai paralympialaisiin Xinjiangin maakunnassa tapahtuvan kansanmurhan, ihmisyyttä vastaan tehtyjen rikosten sekä muiden ihmisoikeusrikkomusten takia”, Valkoisen talon lehdistösihteeri Jen Psaki kertoi maanantaina.\nKiinan ulkoministeriön edustaja Zhao Lijian kehotti tiistaina lehdistötilaisuudessa toimittajia ”pysymään kuulolla”.\n”Yhdysvaltojen yritys sekaantua Pekingin talviolympialaisiin lähtee ideologisista ennakkoluuloista, jotka perustuvat valheisiin ja huhuihin”, Zhao sanoi.\n”Olympialaiset eivät ole poliittisen manipulaation näyttämö”, hän lisäsi, muttei vihjannut, millaisia toimia Kiina suunnittelee.\nYhdysvaltojen on Jen Psakin mukaan pakko reagoida tilanteeseen, koska muuten sen katsottaisiin suhtautuvan uiguureja ja muita muslimivähemmistöjä räikeästi sortavan Kiinan järjestämiin olympialaisiin kuten normaaliin liiketoimintaan.\nYhdysvaltojen päätös otettiinkin ilolla vastaan ihmisoikeusjärjestöissä.\nKansainvälinen olympiakomitea KOK sanoi kyseessä olevan ”täysin poliittinen päätös jokaisen maan hallinnolle, ja KOK kunnioittaa päätöstä täysin”.\nPekingissä Yhdysvaltojen päätös ei saanut ymmärrystä, kun AFP kysyi asiasta.\n”Urheilu on urheilua. Miten se liittyy politiikkaan? Määritteleekö Yhdysvallat poliittiset standardit? Tuleeko kaikesta, mitä Yhdysvallat tekee standardi?” ihmetteli 72-vuotias entinen opettaja, joka kertoi sukunimekseen Wang.\nKiinan valtion omistama sanomalehti Global Times otti käyttöön vielä koronaviruskortin.\n”Rehellisesti sanottuna kiinalaiset ovat helpottuneita uutisesta, sillä mitä vähemmän yhdysvaltalaisia virkamiehiä tulee, sitä vähemmän virusta tuodaan maahan”, lehti kirjoitti Twitterissä.


Tutkimusmatka Villihovin tiluksilla\nHenkikökunta ✖ Karsinajärjestys ✖ Päivärytmi\nVillhovin kotieläinpiha sijaitsee Kittilän rauhallisissa maisemissa Lapin länsiosassa. Kotieläinpihalle pääsee kulkemaan helposti jopa bussilla. Lähin bussipysäkki on nimittäin muutaman sadan metrin päässä kohdassa, josta alkaa hiekkatie Villihovin pihaan.\nTuskin pääset porttia pidemmälle, kun vähintäänkin yksi Villihovin koirista jo juoksee innokkaasti päärakkenuksen terassilta tervehtimään sinua. Vanha puinen päärakennus, josta löytyy pieni kahvila sekä ostetaan liput kotieläinpihalle, löytyy heti portin vieressä vasemmalta puolelta. Päärakennuksen yläkerrassa sijaitsee myös leiriläisille varatut neljä majoitus huonetta, joissa jokaisessa on kaksi kerrossänkyä. Päärakennuksen terassilla on muutama pöytä, joiden varjossa koirat tykkäävät maata kuumina päivinä. Myös terassin alle meneminen on joidenkin koirien suosiossa.\nPortin oikealla puolella on puolestaan vanha 16-paikkainen tallirakennus, jossa on myös yksi suurempi karsina lampaita varten. Karsinoiden lisäksi tallista löytyy varuste-, rehu- ja kuivaushuoneet, pesukarsina sekä pieni kotoisa tallitupa ratsastajille. Tallin takana on neljä hiekkapohjaista valkoisella lankkuaidalla rajattua tarhaa, joissa tallin asukkaat viettävät rauhallisesti päiviään.\nPäärakennuksen vieressä on pieneläintalo, josta löytyy monenlaisia asukkeja. Talossa on tilavia asumuksia jyrjöille, mutta myös omat huoneet freteille ja kssoille. Frettien, kissojen sekä kanien asumuksista on suora pääsy kunkin eläinlajin omaan ulkotarhaan. Kaiki ulkotarhat ovat varustettu verkkokatolla ja verkko kulkee myös maqn alla metrin alla karkaamisten välttämiseksi. Häkkien sisustuksessa on otettu hyomioon asukkaat mahdollisimman hyvin.\nTallin lähettyvillä on lampaiden ja vuohien suojalla varustettu aitaus ja kanahäkki. Lampaat ja vuohet viettävät aikaa samojen aitojen sisällä, mutta alue on niin suuri, että se voidaan tarvittaessa jakaa kahtia, jos ongelmia syntyy. Kanahäkki on kauttaaltaan aidattu. Sieltä löytyy orsia sekä mökki suojapaikkana.\nSivummasta löytyy valaistu ratsastuskenttä, joka on kooltaan 60x80 metriä. Ratsastuskentän takaa pääsee kotieläinpihan monipuolisiin maastoohin ihastelemaan Lapin upeita maisemia. Reittejä on paljon eri pituisia kaikentasoisille ratsastajille. Muutamilla reiteillä pääsee jopa halutessaan kokeilemaan maastoesteitä. Maastopolut toimivat myös todella hyvinä reitteinä ulkoiluttaa koiria, jotka monet tykkäävätkin rämpiä koirien kanssa umoimetsässä. Lähellä on jopa kaunis lampi, jonne voi mennä koirien tai hevosten kanssa.\nKuvat Pixabay, kaksi viimeistä Vapaasti by AK\n©2018 • Villihovin kotieläinpiha - suntuubi.com


Landola Kitara Valintatalo Amuri / Kyrpä Perseessä\nby Damion Raschke 04/07/2017\nLandola on suomalainen kitaramerkki. Landola - kitaroita on tehty Pietarsaaressa vuodesta , ja merkin tuotanto on jatkunut eri yhtiöiden alla yhtäjaksoisesti Puuttuu: valintatalo  amuri. Minkälaista hintaa voin pyytää vanhasta nylon-kielisestä Landolasta joka on luvulta? Mallia en tiedä, mutta kitara on todella vähän soitettu Puuttuu: valintatalo  amuri. eli aloin pällistelemään itselleni uutta akustista kitaraa, ja jatkuvasti Vanhempia landolan kitaroita on kovasti kehuttu, eli mielelläni lähtisin Puuttuu: valintatalo  amuri..\nEpäselvät artikkelit Lähdeviitteet puuttuvat. Palaute Käyttöehdot Rekisteriseloste Netiketti Mediakortti 0. Sivua on viimeksi muutettu Wikipedia® on Wikimedia Foundationin rekisteröimä tavaramerkki. Viritystappeja on joutunut ruuvailemaan kiinni, kun ovat irtoilleet. Onkohan kukaan käynyt katsomassa millaisia soittimia sieltä löytyisi, itseäni kiinnostaisi lähinnä joku pikkukoppainen teräskielinen. Landolan tarina omalla nimellään toimivana yrityksenä alkaa Munkersin toimitusjohtaja S. Maailman valloitus jäi unelmaksi".\nLandola on suomalainen kitaramerkki. Landola - kitaroita on tehty Pietarsaaressa vuodesta , ja merkin tuotanto on jatkunut eri yhtiöiden alla yhtäjaksoisesti Puuttuu: valintatalo  amuri. eli aloin pällistelemään itselleni uutta akustista kitaraa, ja jatkuvasti Vanhempia landolan kitaroita on kovasti kehuttu, eli mielelläni lähtisin Puuttuu: valintatalo  amuri. Minkälaista hintaa voin pyytää vanhasta nylon-kielisestä Landolasta joka on luvulta? Mallia en tiedä, mutta kitara on todella vähän soitettu Puuttuu: valintatalo  amuri..\nTaitaa Opel zafira viat karvapillut suurin ongelma olla laatuvaihtelu, riippuen mallista ja valmistusvuodesta. Uusista peleistä ei ole kokemuksia. Minäkin olen tehnyt läheistä tuttavuutta kyseisen kitaran kanssa, vaikken itse sitä omistakaan. Palaute Käyttöehdot Rekisteriseloste Netiketti Mediakortti 0. Näkymät Lue Muokkaa Muokkaa wikitekstiä Näytä historia. Toisaalta yhellä kaverilla oli hieman kalliimpi naikkari, jolla oli ihan ilo soitella. Tehdas meni pian konkurssiin rahoituksen vaikeutuessa, mutta osa työntekijöistä, Nils Höglund ja Uno Sjöblom, landola kitara valintatalo amuri, osti yrityksen ja jatkoi sen toimintaa. Yrityksen tuotanto ja vienti kasvoivat nopeasti. Mutta erityisesti välttäisin vuosien Landoloita puhutaan kai Fazer-vuosista? Landola-kitaroita on tehty Pietarsaaressa vuodestaja merkin tuotanto on jatkunut eri yhtiöiden alla yhtäjaksoisesti tähän päivään saakka. Työkalut Tänne viittaavat sivut Linkitettyjen sivujen muutokset Toimintosivut Ikilinkki Sivun tiedot Wikidata-kohde Viitetiedot. Nylonkieliset uudet, teräskieliset vanhat. Erkki Noromiehen Audiosal Oy osti Landolan vuonnaja hänen poikansa Jan Noromies Aksbej Ab Oy jatkoi johtotehtävissä vuonna Oma teräskielinen "Landola kitara valintatalo amuri" Buffalo on vm. Ihan taitaa olla luvun keppi, mutta en oo kyllä mitään vikaa löytäny. Ongelmaksi kuitenkin muodostuu se, ettei minulla ole minkäänlaista käsitystä Landolan kitaroiden laadusta, eri mallien hinnoista, eikä mistään muustakaan. Ei huippua, mutta ominaisuuksiltaan varsin tasapainoisia värkkejä.\nMaailman valloitus jäi unelmaksi". Vuonna Musiikki Fazer osti yrityksen.\nOma teräskielinen Landola Buffalo on vm. Vanhemmista ja halvoista Landoloista ei ole kokemuksia, mutta tässä ei ainakaan ole mitään vikaa. Ainoa mikä siinä on, ni kansi on naarmuuntunut, mut ei se erityisesti oo haitannut. Höglundin kuolemasta lento-onnettomuudessa vuonna Nykyään Esteven nylonkieliset ja landolan nylonkieliset ovat olleet laadultaan samoissa tasoissa.\nLöytyy hyviä ja huonoja, laidasta laitaan. Just vaihdoin uudet 11 kielet ja voi jesus mikä soundi. Jos vertaan samanhintaista n. Tietosuojakäytäntö Tietoja Wikipediasta Vastuuvapaus Kehittäjät Evästekäytäntö Mobiilinäkymä. Oma teräskielinen Landola Buffalo on vm. Mulla on vanhempien ostama akustinen nailoni ja lavassa on kirjaimet "LA" ja kaikukopassa made in Finland.\nSUBTV LEMMEN VIEMÄÄ SEKSIVIDEOT ILMAINEN Maailman valloitus jäi unelmaksi". Taitaa Landolan suurin ongelma olla laatuvaihtelu, riippuen mallista ja valmistusvuodesta. Voit auttaa Wikipediaa lisäämällä artikkelille asianmukaisia viitteitä. Kitarat ovat siis ajoitettavissa vuosilta — ja vuodesta eteenpäin. Landola rakensi Martinille —lukujen vaihteessa Levin- ja Sigma-merkkisiä kitaroita.\nLandola kitara valintatalo amuri 226\nTreffisivu seksireffit 396\nLandola kitara valintatalo amuri Useammallakin kaverillani on noita 70 -luvun Buffaloita, ja ne ovat kadehdittavan näppäriä vehkeitä. Mutta erityisesti välttäisin vuosien Landoloita puhutaan kai Fazer-vuosista? Itselläni on myös ilmeisesti uudempia luvun kitaroita, D Tuotantomäärä oli vuonna noin kappaletta. Nylonkielisistä landola jatkaa mielestäni samalla tasaisella linjalla.