YLLÄTTÄVÄN HYVÄ KIRJASTO! - PDF\nDownload "YLLÄTTÄVÄN HYVÄ KIRJASTO!"\n1 YLLÄTTÄVÄN HYVÄ KIRJASTO! EHDOTUS HÄMEENLINNAN, KOUVOLAN JA LAHDEN KIRJASTOJEN LAATUKÄSIKIRJAKSI Hanna Kaisti 2014 Hämeenlinnan kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto Kouvolan kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto Lahden kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto Loppuraportti hankkeesta Laatua ja tuottavuutta kirjastopalveluille verkostoituen Hämeenlinnan, Kouvolan ja Lahden kirjastojen laatujärjestelmähanke\n3 Sisällys Tiivistelmä 5 OSA I:Laatu ja sen arvioiminen kirjastoissa 6 1. Johdanto Laatu-hankkeen tavoitteet ja toteutus Laatukäsikirjan käyttö Keskeiset käsitteet laatu ja laadun arvioiminen Valtakunnalliset laatusuositukset yleisille kirjastoille Kirjastojen arvot ja perustehtävät Indikaattorit ja mittarit arviointityössä Kenen kirjasto? Henkilöstöä koskevat suositukset Palvelulupauksen toteuttaminen: Laatusuositukset ylläpitäjälle Asiakas- ja tietopalvelut Asiakkaiden segmentointi ja osallistaminen Toteutuuko hakeutuva ja virtuaalinen asiakas- ja tietopalvelu? Kirjavinkki- ja suosituspyynnöt lisääntyvät Tilat 23 Esimerkki: Tilat tehokäyttöön palveluita yhdistämällä: Kombikirjasto ja kunnalliset palvelupisteet Aukiolo ja laitteet 26 Esimerkki: Hämeenlinnan Jukolan omatoimikirjasto ja pääkirjaston sunnuntaiaukiolokokeilu Kokoelmapalvelut OKM:n laatusuosituksia kokoelmapalveluille Kiertoluvut, varausjonon seuranta ja kokoelman käyttöaste Poistot ja varastointi: Nollalista, etäkokoelmanhoito ja muut poistotyön apuvälineet Varastointi Esimerkki: Kouvolan kaupunginkirjaston lehtisäilytyksen ja varastoinnin järkeistäminen Kirjastojen profilointi ja aineiston liikkumisen ketteryys Esimerkki: Profiloitu ja keskitetty aineistovalinta Aineistot murroksessa: Sähköiset aineistot ja musiikkikokoelma ekirjasto Yhteinen e-aineistojen hankinta konsortion kautta Uusi Ellibs-käyttöliittymä Musiikkikokoelmat muutoksessa Kirjaston tarjoama opetus, koulutus ja ryhmäkäynnit Lapset ja nuoret: Kirjastojen rooli mediakasvatuksessa Esimerkki: Mediakasvatusta lähikirjastossa Renkomäessä Kouluyhteistyösuunnitelma ja monilukutaito Esimerkki: Game Över pelipäivä Lahdessa Aikuiset: Tietoyhteiskuntataitojen opetus ja sähköisen asioinnin opastus paitsi senioreille myös työikäisille Asiakastapahtumat ja tilaisuudet Yhteistyön monet tasot kirjaston tapahtumatuotannossa Tapahtumalinjaus, vuosisuunnitelma ja tiedotusstrategia Tapahtumajärjestäjän opas, tarkistuslista ja ohjeet yhteistyökumppaneille Asiakas- ja yhteistyökumppaneiden tyytyväisyyden mittaaminen Esimerkki kirjastojen teematapahtumien suunnittelusta ja markkinoinnista: Kouvolan Dekkaripäivät ja Hämeenlinnan Kirjojen keskellä Lähdeluettelo 57 Liitteet 60 Opetus- ja kulttuuriministeriön seuraamat ja tilastoimat tunnusluvut Esimerkkejä mediakasvatustehtävistä Tarkistuslista tapahtumajärjestäjälle Tapahtumatuotannon monet vaiheet Tapahtumapalautelomake\n4 OSA II: LAATUMATRIISI: Tavoitteet, indikaattorit, toimet ja itsearviointikysymykset Yleinen tavoitetaso kirjaston käytöstä, saavutettavuus ja asiakastyytyväisyys Henkilöstön koulutustaso, täydennyskoulutus, työhyvinvointi ja johtaminen Asiakas- ja tietopalvelu, tilat, laitteet ja aukiolo Kokoelmapalvelut Kirjaston tarjoama mediakasvatus, opetus, koulutus ja ryhmäkäynnit Asiakastilaisuudet ja tapahtumat\n5 Tiivistelmä Yllättävän hyvä kirjasto! Ehdotus Hämeenlinnan, Kouvolan ja Lahden kirjastojen laatukäsikirjaksi on loppuraportti hankkeesta Laatua ja tuottavuutta kirjastopalveluille verkostoituen Hämeenlinnan, Kouvolan ja Lahden kirjastojen laatujärjestelmähanke (Laatu-hanke). Noin vuoden mittaisen hankkeen tavoitteena oli kehittää maakuntakirjastoille työvälineitä laadun arviointiin ja kehittämiseen sekä edistää alueen kirjastojen verkostoitumista. Hanke toteutettiin Uudenmaan ELY-keskuksen sekä Hämeenlinnan, Lahden ja Kouvolan yhteisrahoituksella vuosien aikana. Laadun arviointi ja kehittäminen yleisissä kirjastoissa on tarpeellista neljästä syystä. Ensinnäkin kirjastolain mukaan kunnan tulee arvioida järjestämäänsä kirjasto- ja tietopalvelua. Lisäksi yhä useammat kunnat noudattavat tilaaja-tuottaja -mallia jonka mukaisesti kirjasto myy palveluitaan palvelusopimuksen perusteella ja tilaaja edellyttää toiminnan arviointia. Toiseksi tarvitaan konkreettisia työkaluja jo olemassa olevien valtakunnallisten laatusuositusten toteuttamiseen käytännön kirjastotyössä. Tällaisia suosituksia ovat mm. opetus- ja kulttuuriministeriön yleisten kirjastojen laatusuositus, hyvän maakuntakirjaston laatusuositus ja Yleisten kirjastojen neuvoston strategia. Kolmanneksi kirjaston on nykyisessä taloudellisessa ja yhteiskunnallisessa tilanteessa yhä tärkeämpää osoittaa mitä vähenevillä resursseilla saadaan aikaan. Arvioinnin merkitys kunnissa on lisääntynyt koska palveluiden uudet ja vaihtoehtoiset järjestämistavat tekevät arvioinnista aiempaa vaativampaa. Neljänneksi arvioinnin ja kehittämisen välineillä on mahdollista tehdä olemassa olevat kirjastopalvelut näkyvämmäksi myös kunnan päättäjille. Laatu-hanke toteutettiin Hämeenlinnan, Kouvolan ja Lahden sekä muiden alueen kirjastojen yhteistyönä ja mukana oli noin 50 kirjastoammattilaista, jotka jakaantuivat neljään teemaryhmään: (i) Asiakas- ja tietopalvelu, tilat, laitteet ja aukiolo; (ii) kokoelmapalvelut; (iii) mediakasvatus ja tietoyhteiskuntapalvelut; (iv) asiakastapahtumat ja tilaisuudet. Jokainen teemaryhmä kokoontui vuoden aikana 4-5 kertaa, minkä lisäksi järjestettiin neljä kaikille yhteistä seminaaria. Kokouksissa ja yhteisseminaareissa keskusteltiin olemassa olevien valtakunnallisten laatusuositusten soveltamisesta käytäntöön, jaettiin hyviä ideoita, pohdittiin haasteita ja onnistumisia ja ideoitiin uusia laadullisen ja määrällisen mittaamisen tapoja sekä itsearvioinnin mahdollisuuksia. Teemaryhmissä pohdittiin kolmea keskeistä kysymystä: missä tilanteessa olemme nyt omassa kirjastossamme, mihin haluamme päästä ja miten saavutamme haluamamme tavoitteen. Hankkeen lopputuloksena koottiin tämä raportti, joka on ehdotus Hämeenlinnan, Kouvolan ja Lahden yleisten kirjastojen laatukäsikirjaksi. Se sisältää tekstiosuuden ja laatumatriisin eli taulukon, jota voi käyttää kirjastoissa laatutyön apuna. Tekstiin on myös koottu esimerkkejä hyvistä ja toimivista käytännöistä. Matriisissa on taulukkomuodossa lueteltu eri kirjastosektoreihin ja palveluihin liittyvät tavoitteet, indikaattorit ja toimet ja itsearviointikysymykset. Hankkeessa toteutettiin myös selvitys siitä, miksi suuri osa kuntalaisista ei käytä kirjaston palveluita. Tämä nk. ei-käyttäjäselvitys toteutettiin fokusryhmähaastatteluilla. Hämeenlinnassa, Lahdessa ja Kouvolassa järjestettiin 12 fokusryhmähaastattelua erilaisille ei-käyttäjäryhmille siis ihmisille jotka eivät ole käyttäneet kirjaston palveluita tai tiloja ainakaan kahteen vuoteen. Haastateltavia oli yhteensä 41 kpl ja he olivat iältään vuotiaita. Selvityksessä kysyttiin kirjastoon liittyvistä kokemuksista, peloista ja mielikuvista, kirjaston käyttämättömyyden syistä, kirjastopalveluiden tuntemuksesta sekä toiveista. Fokusryhmähaastatteluissa pyrittiin löytämään eri-ikäisiä ja erilaisessa elämäntilanteessa olevia ihmisryhmiä. Haastattelut tehtiin jalkautumalla ulos kirjastosta kouluihin, nuorisotaloihin, työpaikoille, seniorien harrasteryhmiin jne. Selvityksen tulokset löytyvät raportista nimeltä Siellä voi varmaan tehdä paljo muutakin, mut en vaan tiiä mitä Hämeenlinnan, Kouvolan ja Lahden kirjastojen ei-käyttäjäselvitys (Kaisti & Kuisma 2013)\n6 OSA I:Laatu ja sen arvioiminen kirjastoissa 1. Johdanto Yllättävän hyvä kirjasto! Ehdotus Hämeenlinnan, Kouvolan ja Lahden kirjastojen laatukäsikirjaksi on tulosta hankkeesta nimeltä Laatua ja tuottavuutta kirjastopalveluille verkostoituen Hämeenlinnan, Kouvolan ja Lahden kirjastojen laatujärjestelmähanke (tästä eteenpäin: Laatu-hanke tai Laatu-projekti). Yllättävän hyvä viittaa Yleisten kirjastojen neuvoston (YKN) tavoitteisiin, joiden mukaan kirjasto yllättää, inspiroi ja antaa voimia. Kirjasto yllättää kuntalaiset - ja se on yllättävän hyvä. Vuoden 2008 valtakunnallisen kuntalaistutkimuksen mukaan kuntalaiset olivat palveluista kaikkein tyytyväisimpiä kirjastoon. Peräti 75 % vastaajista ilmoitti olevansa tyytyväisiä kirjastopalveluihin. (OKM 2010, 5). Myös kuntalaiset, jotka eivät itse käytä kirjastoa, pitävät sitä tärkeänä palveluna joka halutaan ehdottomasti säilyttää maksuttomana. (Kaisti & Kuisma 2013). Jotta kirjasto säilyttäisi merkittävyytensä, sen on kyettävä vastaamaan perustavanlaatuisiin yhteiskunnallisiin ja teknologisiin muutoksiin ja uusiin tarpeisiin. Kirjastopalveluiden arvioinnin tarkoituksena on parantaa kirjastoja tietopalvelujen saatavuutta ja tukea niiden kehittämistä. Laadunhallintaan kuuluvat toimintatavat, joilla mitataan tai parannetaan laatua, sekä niihin liittyvät toimenpiteet kuten suunnittelu, tavoitteiden asettaminen ja seuranta. Laadunhallintaa tarvitaan ainakin neljästä syystä. 1. Laki vaatii: Kirjastolain mukaan (904/1998, 6 ) kunnan tulee arvioida järjestämäänsä kirjasto- ja tietopalvelua. Arvioinnin keskeiset tulokset tulee julkistaa. Lisäksi yhä useammat kunnat noudattavat tilaaja-tuottaja -mallia jonka mukaisesti kirjasto myy palveluitaan palvelusopimuksen perusteella. Kirjastotoiminta on tuotteistettu ja tilaaja edellyttää arviointia toiminnan ja tulosten tarkastelemiseksi. 2. Tarvitaan konkreettisia ehdotuksia arvioinnin toteuttamisesta: Kansalliset yleisten kirjastojen laatulinjaukset liikkuvat yleensä niin yleisellä tasolla että niiden ankkuroiminen käytännön kirjastotyöhön vaatii pohdintaa ja konkreettisia ehdotuksia. 3. Toiminnan kehittäminen: Maailma muuttuu ja kirjasto sen mukana. Kirjastotoiminnan on oltava mahdollisimman laadukasta annettujen resurssien puitteissa. Nykyisessä taloudellisessa ja yhteiskunnallisessa tilanteessa on yhä tärkeämpää osoittaa mitä vähenevillä resursseilla saadaan aikaan. Toiminnalta edellytetään taloudellisuutta, tehokkuutta ja vaikuttavuutta. Arvioinnin merkitys kunnissa on lisääntynyt koska palveluiden uudet ja vaihtoehtoiset järjestämistavat tekevät arvioinnista aiempaa vaativampaa. (OKM 2010,13) Laatujärjestelmän tavoitteena on helpottaa kohtaamaan erilaisia muutoksia yhteiskunnassa, teknologiassa ja kirjastoinstituutiossa itsessään. Laadun arvioinnin merkitys korostuu otettaessa käyttöön uusia palveluita. 4. Olemassa olevien kirjastopalveluiden näkyväksi tekeminen: Laatujärjestelmää tarvitaan siihen että jo olemassa olevat hienot kirjastopalvelut saadaan paremmin näkyväksi. Tarvitaan siis uusia tapoja vakiinnuttaa, markkinoida, seurata ja kehittää toimintaa. Kun jo olemassa oleva tehdään näkyväksi esim. kirjaamalla ylös toiminnot joita aikaisemmin on tehty mutta joita ei ole mainittu toimintasuunnitelmissa, ne tulevat näkyviksi myös henkilökunnalle itselleen näin paljon on jo saatu aikaan! Tällöin on myös helpompi jakaa tietoa asiakkaille, päättäjille esim. kirjaton omien kotisivujen kautta. Kaikki yllä mainitut syyt miksi arviointia ja laatutyötä tarvitaan tiivistyvät kuitenkin siihen että arvioinnin tavoitteena on tarjota mahdollisimman hyviä kirjastopalveluita kuntalaisille. Lisäksi kirjaston tulisi olla mukava ja inspiroiva työpaikka kirjastoammattilaisille\n7 1.1. Laatu-hankkeen tavoitteet ja toteutus Laatu-hanke on Uudenmaan ELY-keskuksen sekä Hämeenlinnan, Kouvolan ja Lahden yhdessä rahoittama vuoden mittainen hanke joka toteutettiin vuosien aikana. Laatu-hankkeella oli kaksi tavoitetta. Ensinnäkin tavoitteena oli kehittää laadunvalvonnan työkaluja projektissa oleville kolmelle maakuntakirjastolle. Projektin toisena tavoitteena oli edistää kirjastojen verkostoitumista Hämeenlinnan, Kouvolan ja Lahden alueen kirjastojen välillä ja levittää tietoa hyviksi havaituista käytännöistä. Laatu-hankkeeseen osallistui kaiken kaikkiaan noin 50 kirjastoammattilaista paitsi Hämeenlinnan, Kouvolan ja Lahden kirjastoista, myös muista alueen kirjastoista. Tämä tapahtui teemaryhmätyöskentelyn ja yhteisten seminaarien kautta, sekä virtuaalisesti verkossa hankkeen Facebook -ryhmässä Laatua kirjastoon verkostoituen, johon kuului yli 90 ihmistä eli paljon enemmän kuin mitä hankkeessa oli osanottajia. Tämän laajan yhteistyön tuloksena tuotetun laatukäsikirjaehdotuksen tarkoituksena on koota yhteen olemassa olevat laatusuositukset ja antaa käytännön välineitä toiminnan arviointiin esittelemällä sopivia määrällisiä ja laadullisia menetelmiä. Valtaosin ehdotetut toimenpiteet on jo käytössä kirjastoissa, ja laatukäsikirjan tarkoitus onkin tuoda esiin ja yhdenmukaistaa hyviä käytäntöjä. Käsikirja on tarkoitettu sovellettavaksi eivätkä kaikki mittarit sovi jokaiseen hankkeessa mukana olleeseen kirjastoon. Se pohjautuu kirjastolain ja opetus- ja kulttuuriministeriön antamien laatusuositusten sekä Yleisten kirjastojen neuvoston asettamiin määräyksiin, suosituksiin ja tavoitteisiin. Käsikirja ei niinkään luo uutta, mutta pyrkii auttamaan suositusten toteuttamisessa määrittelemällä tavoitteita, indikaattoreita, toimia ja itsearviointikysymyksiä. Laatukäsikirjaehdotuksen tekemisessä käytettiin dokumenttianalyysia ja vertaisoppimista (benchmarking). Dokumenttianalyysin avulla tarkasteltiin kotimaisia ja ulkomaisia laatusuosituksia yleisille kirjastoille, sekä viime aikoina tehtyä alaan liittyvää tutkimusta. Tämä analyysi toimi pohjana indikaattorien ja laatumatriisin kehittämiselle. Vertaisoppiminen tehtiin siten että hankkeeseen osallistuvat kirjastot jakoivat tietoaan hyvistä käytännöistä teemaryhmätapaamisissa. Lisäksi koottiin itsearviointikysymyksiä laatumatriisin tueksi. Osallistujat jakaantuvat neljään eri teemaryhmään, jotka kokoontuivat kukin neljästä viiteen kertaa 11 kuukauden aikana (joulukuu 2012-lokakuu 2013). Teemaryhmät olivat: (A) Asiakas- ja tietopalvelut, tilat, laitteet ja aukiolo; (B) Kokoelmapalvelut; (C) Mediakasvatus ja tietoyhteiskuntapalvelut; (D) Asiakastapahtumat ja -tilaisuudet. Teemaryhmissä pohdittiin kolmea keskeistä kysymystä: missä tilanteessa olemme nyt omassa kirjastossamme, mihin haluamme päästä ja miten saavutamme haluamamme tavoitteen. Kokouksissa keskusteltiin suositusten soveltamisesta käytäntöön, jaettiin hyviä ideoita, pohdittiin haasteita ja onnistumisia ja ideoitiin uusia laadullisen ja määrällisen mittaamisen tapoja ja itsearvioinnin mahdollisuuksia. Käytetyt ja tuotetut aineistot koottiin hankkeen wikiin nimeltä Laatua ja tuottavuutta kirjastoille (http://laatuakirjastoon.wikispaces.com/). Teemaryhmäkokousten lisäksi hankkeessa järjestettiin neljä kaikille osallistujille yhteistä seminaaria Hämeenlinnassa (aloitus- ja päätösseminaarit), Lahdessa ja Kouvolassa. Hankkeen aloitusseminaarissa määriteltiin yhdessä kirjaston kriittiset menestystekijät: - 7 -\n8 Tägipilvi 1: Laatu-hankkeen aloitusseminaarissa määritellyt kirjaston kriittiset menestystekijät Lahden seminaarissa hankkeeseen osallistuneet jakoivat tietoa hankkeen kirjastoissa toteutetuista hyvistä ideoista, käytännöistä ja konsepteista. Seminaarissa esiteltiin esimerkiksi Hämeenlinnan Jukolan omatoimikirjastoa, pääkirjaston sunnuntaiaukiolokokeilua, kunnallisia palvelupisteitä kirjastojen tiloissa sekä profiloitua ja keskitettyä aineistonvalintaa. Lahden kirjastoista tultiin kertomaan Game Över-pelipäivästä sekä Renkomäen lähikirjastossa tehtävästä mediakasvatuksesta. Alustukset kuultiin myös Kouvolan Dekkaripäivien suunnittelusta, toteutuksesta ja kirjaston markkinoinnista sekä Hämeenlinnan Kirjojen keskellä-tapahtumasta, joka vuosittain kerää satoja osallistujia. Vantaan Hakunilan kirjasto kävi kertomassa tuunatusta kirjastosta ja kokoelmien uudelleenluokittelusta. Osa Lahden seminaarin esityksistä on nk. caseina tai esimerkkeinä luettavissa tästä raportista. Kouvolan seminaarissa pohdittiin kirjaston nykyisyyttä ja tulevaisuutta ja kuultiin alustuksia liittyen mm. vuorovaikutteisuuteen ja kuntalaisten osallistamiseen kirjaston suunnittelutyössä, sähköisistä sisällöistä ja Helsingin kaupungin kirjastokonseptista. Laatukäsikirjan työstämisen lisäksi hankkeessa toteutettiin ei-käyttäjäselvitys, joka tehtiin järjestämällä fokusryhmähaastatteluja Hämeenlinnassa, Lahdessa ja Kouvolassa erilaisille ei-käyttäjäryhmille siis ihmisille jotka eivät käytä kirjastoa. Kirjaston ei-käyttäjiltä kysyttiin kirjastoon liittyvistä kokemuksista ja mielikuvista, kirjaston käyttämättömyyden syistä, kirjastopalveluiden tuntemuksesta sekä toiveista. Kirjaston ei-käyttäjäksi määriteltiin henkilö, joka ei ole kahteen vuoteen käyttänyt kirjaston palveluita (ml. verkkokirjasto) tai kirjaston tiloja. (Kaisti & Kuisma 2013) Fokusryhmähaastatteluja tehtiin yhteensä 12 huhti-toukokuun 2013 aikana. Haastateltavia oli yhteensä 41 kpl, (20 naista ja 21 miestä) joista nuorin oli 10-vuotias ja vanhin 84-vuotias. Tutkimus tehtiin jalkautumalla ulos kirjastosta eli haastattelut tehtiin kouluissa, työpaikoilla, työttömien yhdistyksessä, nuorisotalossa, senioritoiminnan tiloissa jne. Fokusryhmät olivat pieniä; kussakin ryhmässä oli 3-6 ihmistä. Ryhmät olivat sisäisesti homogeenisia, mikä tarkoittaa sitä että ryhmän haastateltavia yhdisti ikä ja elämäntilanne ja se että he eivät olleet käyttäneet kirjastoa ainakaan kahteen vuoteen. Ryhmien homogeenisuudella pyrittiin edesauttamaan sitä että haastateltavat tuntisivat kuuluvansa samaan joukkoon, ilmaisisivat vapaasti mielipiteitään ja saisivat tukea muilta ryhmän jäseniltä. Toisaalta pyrittiin myös ryhmien mahdollisimman laajaan heterogeenisuuteen eli ei-käyttäjäryhmät olivat keskenään erilaisia. Toisin kuin monet ei-käyttäjätutkimukset, tässä tutkimuksessa ei keskitytty tiettyihin ei-käyttäjäryhmiin, kuten esim. nuoret tai seniorit, vaan pyrittiin löytämään sekä iältään että elämäntilanteeltaan hyvin erityyppisiä fokusryhmiä. Tutkimuksen tulokset on kerrottu erillisessä raportissa (Kaisti & Kuisma 2013)\n9 1.2. Laatukäsikirjan käyttö Ehdotus laatukäsikirjaksi koostuu kahdesta osasta; tekstiosuudesta sekä lopussa olevasta taulukkomaisesta laatumatriisista. Tekstiosuudessa eri kirjastopalveluiden osia on käsitelty teemaryhmäkokouksissa puhutun perusteella ja viimeisimmän tutkimuksen huomioiden. Lukuihin on myös koottu yhteen kutakin sektoria koskevat viralliset laatusuositukset; OKM:n Yleisten kirjastojen laatusuositukset (OKM 2010), Yleisten kirjastojen neuvoston strategiassa (YKN 2011) annetut suositukset, hyvän maakuntakirjaston laatukuvauksen (OKM 2011). Tässä laatukäsikirjassa OKM:N virallisia laatusuosituksia on täydennetty viime vuosina tehdyillä kotimaisista ja kansainvälisistä tutkimuksista kootuilla hyvillä tai vähintäänkin mielenkiintoisilla käytännöillä. Muutamia hankkeeseen osallistuneiden kirjastojen uusia ja/tai hyväksi havaittuja ideoita, joita löydettiin vertaisanalyysillä, esitellään vähän tarkemmin esimerkkeinä. Matriisissa puolestaan on taulukkomuodossa lueteltu eri kirjastosektoreihin ja palveluihin liittyvät tavoitteet, indikaattorit ja toimet ja itsearviointikysymykset. Teksti- ja matriisiosuuksien eii ole tarkoitus toistaa vaan täydentää toisiaan. Näin ollen kaikkea laatumatriisissa lueteltua ei ole toistettu tekstiosuudessa, mikäli asia ei ole edellyttänyt pidempää selvennystä. Tekstiosuus ja itsearviointikysymykset voidaan käydä kirjastoissa läpi soveltuvin osin esim. kerran vuodessa. Laatumatriisia pitää myös tarpeen mukaan muuttaa ja päivittää, sillä laatu on pikemminkin prosessi kuin lopputulos. Lisäksi myös laatukäsikirjaa pitää päivittää tarpeen mukaan. Mikään ei ole niin vanha kuin vanhentunut laatukäsikirja. Mikä on laatua ja mitkä ovat hyviä laadun mittareita vuonna 2013, ei välttämättä ole sitä enää muutaman vuoden kuluttua Keskeiset käsitteet laatu ja laadun arvioiminen Laatukäsikirjan keskeiset käsitteet ovat laatu ja laadun arvioiminen. Kumpikaan niistä ei ole täysin yksiselitteinen. Laatuun liittyviä termejä käytetään usein epäjohdonmukaisesti. Laatu voidaan määritellä siten että laatu merkitsee tuotteen, palvelun tai prosessin, tai näiden yhdistelmien, kykyyn täyttää sille asetetut vaatimukset ja siihen kohdistuvat odotukset. Tämä määritelmä on mukailtu SFS-ISO 8402 laatusanaston laatumääritelmästä. Brophy ja Coulling ovat sanoneet saman mutta vähän yksinkertaisemmin. Heidän mukaansa laatu tarkoittaa sitä että tuote tai palvelu vastaa määriteltyjä tarpeita ja on tarkoituksenmukainen - fits for the purpose. (Brophy & Coulling 1996). Laadun arvioinnilla tarkoitetaan toimintaa, jossa tehdään tulkinnallista analyysiä siitä miten arviointikohde vastaa asetettuja laatuvaatimuksia (OKM 2010, 22). Tämä laadun määritelmä kuitenkin yksinkertaistaa asioita. Laadun määrittely ei pohjimmiltaan ole teknistä vaan pikemminkin arvopohjaista toimintaa ja näkemykset toiminnan tärkeysjärjestyksestä vaihtelee ajasta, paikasta ja ihmisistä riippuen. Esimerkiksi eri vuosikymmenillä korostetaan eri asioiden tärkeyttä, vaikka perusnäkemys kirjaston roolista ja tehtävästä yhteiskunnassa pysyisikin suhteellisen samana. Myös eri asiakkaiden välillä voi olla eri mielipiteitä siitä millainen on laadukas kirjastopalvelu ja mihin pitäisi panostaa. Laatuun vaikuttavat myös se miten asioita priorisoidaan, paljonko aikaa ja työvoimaa voidaan laittaa kunkin palvelun kehittämisen, mitä toimintoja tilat mahdollistavat jne. Jos siis laatu tarkoittaa sitä että palvelu täyttää sille asetetut vaatimukset ja odotukset, mutta niiden määrittely on arvopohjaista ja aika- ja paikkasidonnaisia, miten kirjastopalveluihin kohdistuvat vaatimukset ja odotukset sitten tulisi määritellä? Mitä on laadukas kirjastotyö? Tässä käsikirjassa lähdetään yksinkertaisesti siitä että laadukkaan kirjastotyön kriteerit on jo valmiiksi määritelty virallisissa dokumenteissa; lainsäädännöllä, ministeriön ohjeistuksilla ja sopimuksilla luodaan raamit palvelun laadulle mutta laatukriteerien täsmennykset ja toteutus jää kirjaston päätettäväksi. Paljon on siis jo tehty valmiiksi ja laatukäsikirja pyrkii helpottamaan laatuvaatimusten täytäntöönpanoa\n11 1.4. Valtakunnalliset laatusuositukset yleisille kirjastoille Yleisten kirjastojen laatua varmistetaan ja kehitetään monin eri tavoin ja eri tasoilla. Kansallinen laadunhallintajärjestelmä muodostuu kansallisesta ohjauksesta ja kuntien kirjastotoimen laadunhallinnasta. Kansallisia ohjausvälineitä ovat esim. opetus- ja kulttuuriministeriön kirjastopoliittiset linjaukset, toimintaa ja rahoitusta ohjaavat säädökset, valtion talousarvio, kirjastohenkilöstön kelpoisuusvaatimukset, informaatio-ohjaus jne. Aluehallintoviranomaisia ovat aluehallintovirastot ja elinkeino- liikenne- ja ympäristökeskukset. Kunnilla on kirjastojen laadunhallinnasta suurin vastuu. Lainsäädäntö antaa kunnille kirjastopalveluiden järjestämisvastuun ja laajan päätäntävallan palveluiden järjestämisestä. Lainsäädäntö velvoittaa kirjastot arvioimaan omaa toimintaansa sekä osallistumaan toimintansa ulkopuoliseen arviointiin. Lainsäädännön arviointivelvoitteen toteuttaminen edellyttää että kirjastoilla on toimintajärjestelmä joka sisältää laadunhallinnan menettelyt. Niistä kirjasto päättää itsenäisesti. (OKM 2010, 60) Kansallisten linjausten perustana on kirjastolaki ja -asetus, joita täydentävät ministeriön kirjastopoliittiset ohjelmat, -strategiat ja laatusuositukset, sekä hallituksen ohjelmiin kirjatut tekstit. Kirjaston kohdalla hierarkkisesti korkeimmat ovat kirjastolaki (904/1998) ja kirjastoasetus (1078/1998). Kirjastolain mukaan Yleisten kirjastojen kirjasto- ja tietopalveluiden tavoitteena on edistää väestön yhtäläisiä mahdollisuuksia sivistykseen, kirjallisuuden ja taiteen harrastukseen, jatkuvaan tietojen, taitojen ja kansalaisvalmiuksien kehittämiseen, kansainvälistymiseen sekä elinikäiseen oppimiseen. Kirjastotoiminnassa tavoitteena on edistää myös virtuaalisten ja vuorovaikutteisten verkkopalveluiden ja niiden sivistyksellisten sisältöjen kehittymistä. (Kirjastolaki 904/1998) Kirjastolain ja asetuksen ohella keskeisiä kirjaston tehtävää, laatua ja hyvää kirjastotyötä määritteleviä dokumentteja ovat : Yleisten kirjastojen laatusuositus (OKM 2010:20), Yleisten kirjastojen neuvoston strategia (YKN 2011) Hyvän maakuntakirjaston laatukuvaus (OKM 2011) Nämä kolme dokumenttia ovat tämän laatukäsikirjan kannalta tärkeimmät kirjastojen käytännön laatutyön perusta ja näitä pyritään soveltamaan käytännön työssä. Myös muita tärkeitä linjauksia on olemassa, kuten Opetusministeriön kirjastopolitiikka 2015: Yleiset kirjastot, strategiset painopistealueet (Opetusministeriö 2009), joka on opetus- ja kulttuuriministeriön tahtotila, jossa määritetään Suomen yleisten kirjastojen toiminnan suunta ja päämäärä. Se on pohjana säädösvalmistelulle ja valtion rahoitukselle. Kirjaston laatu- ja arviointityön kannalta kansainvälisesti merkittävin organisaatio on The International Federation of Library Associations and Institutions (IFLA), joka on määritellyt kansainvälisiä suosituksia ja ohjeistuksia kirjastoille, jotka myös huomioidaan tässä laatukäsikirjassa. Lisäksi opetus- ja kulttuuriministeriö on antanut suosituksen yleisen kirjaston laadunhallinnasta, jolla tarkoitetaan eri keinoista ja menetelmistä muodostuvaa kokonaisuutta, jonka avulla kirjasto pyrkii laadukkaaseen palveluun ja toimintatapaan. (OKM 2010, 59) Laadunhallinnan keskeiset tunnuspiirteet ovat: (OKM 2010, 61-67) 1. Kirjasto tarkastelee toimintaansa kokonaisuutena 2. Kirjastossa asiakassuunntautuneisuus on kehittämisen ydintä 3. Kirjastoa johdetaan\n12 4. Kirjasto tähtää tuloksiin 5. Kirjasto osaa oppia 6. Henkilöstö tekee kirjaston 7. Kirjastossa prosessit toimivat 8. Kirjasto toimii yhteistyössä ja kumppanina 9. Kirjasto kantaa yhteiskunnallisen vastuunsa 10. Kirjasto arvioi itseään 1.5. Kirjastojen arvot ja perustehtävät Yleisten kirjastojen kaikki toiminta perustuu tietyille arvoille. Tarpeiden määrittely on arvopohjaista ja usein joudutaan punnitsemaan mitä asioita asetetaan etusijalle. Tällöin on tärkeää mennä asioiden juurelle ja miettiä kirjastoa arvolähtökohdista. Yleisten kirjastojen neuvosto (YKN) on määritellyt yleisten kirjastojen arvoiksi tiedonsaannin vapauden, ennakkoluulottomuuden, yhteisöllisyyden, luotettavuuden, avoimuuden ja tasa-arvon. (YKN 2011) Tämä ovat yleisten kirjastojen toiminnan taustalla vaikka painotukset vaihtelevat toiminnan eri alueilla. Arvojen tulisi olla toiminnan perusta sekä asiakastyössä ja kirjaston sisäisessä toiminnassa. (Taulukko 1.) Arvot Asiakastyössä Kirjaston sisäisessä toiminnassa Luotettavuus Tasa-arvo Avoimuus Tiedonsaannin vapaus Yhteisöllisyys Ennakkoluulottomuus Kirjaston eri muodoissa välittämä tieto on luotettavaa ja ajantasaista Kirjasto valikoi tarjolle laadukkaita sisältöjä Kaikkia asiakkaita kohdellaan tasa-arvoisesti Kirjastot ja kirjastoverkko ovat kaikkien ulottuvilla Peruspalvelut ovat tarjolla kaikille samantasoisina Käyttäjäpalaute otetaan vakavasti Kirjastotyön perusteiden selvittäminen soveltuvin osin käyttäjälle (esim. hankintaperiaatteiden esittely) Kerrotaan mitä kirjastosta saa verorahojen vastineeksi Ei sitouduta ideologioihin Monipuolinen aineistokokoelma Käyttäjän tiedontarvetta arvostetaan Kirjasto tarjoaa tiloja erilaisille työryhmille ja yhteisöille Kirjasto osallistuu kumppanina työryhmien ja yhteisöjen toimintaan Kirjasto järjestää tapahtumia Kirjasto tarjoaa mahdollisuuksia sisältöjoen luomiseen Uusien palvelukonseptien kokeilu ja käyttöönotto riskinotto sallitaan Luottamus ja arvostus toisten kirjastoammattilaisten ja kirjastojen työhön Tiedon jakaminen Tiedonvälitys on avointa ja tehdyt päätökset ovat kaikkien saatavilla Teot ja viestit tukevat toisiaan Oikeudenmukainen johtaminen ja esimiestyö Työyhteisötaidot kaikilla Erilaisuuden hyväksyminen kollegoissa Käyttäjäpalautteelle on selkeät kanavat ja se käsitellään Vastuut ovat selviä Osallistumisjärjestelmä toimii Tärkeät yhteiset päätökset kirjataan Tietosisältöjen ja aineisto-tuotannon tuntemuksen jatkuva päivittäminen Kollegan tiedonsaannin oikeutta arvostetaan Kirjastojen yhdessä toimiminen etenkin verkkomaailmassa Tilaa hierarkioista riippumattomalle ideoiden ja kokemusten vaihdolle Taulukko 1: Yleisten kirjastojen neuvoston määrittelemät kirjastojen yhteiset arvot ja mitä ne tarkoittavat asiakastyössä ja kirjaston sisäisessä toiminnassa (YKN 2011, 13) Uusien asioiden kehitteleminen ja käyttöönotto ennakkoluulottomasti epäonnistumisen uhallakin Ideoinnista palkitaan Muita aloja seurataan ja hyviä käytäntöjä omaksutaan\n13 YKN on myös määritellyt sen mitä kirjastolaissa määritellyt kirjastojen perustehtävät ovat käytännössä (YKN 2011, 5): Kirjasto ruokkii kaiken ikäisten lukutottumuksia, mielikuvitusta ja tiedonhalua Kirjasto tukee järjestettyä ja omaehtoista oppimista Kirjastosta saa aineksia henkilökohtaiseen kehitykseen Kirjastosta löytää iloa, virkistystä ja elämyksiä Kirjasto on tie kulttuuriperinnön ja tieteen tulosten tuntemukseen Kirjastossa erilaiset kulttuurit kohtaavat Kirjastosta kansalainen saa perusinformaation Kirjasto tekee yhteistyötä paikallisten yhdistysten ja muiden yhteistötoimijoiden kanssa Kirjasto tukee kansalaisten tietoyhteiskuntataitoja Miten näiden perustehtävien toteuttamisen arviointi tulisi siis toteuttaa kirjaston eri palveluiden osalta? OKM:n Yleisten kirjastojen laatusuositus ja YKN:n strategia antavat hyvät suuntaviivat ja monia laadun mittareita. Ne eivät kuitenkaan kata kaikkea, eivätkä useinkaan kerro siitä miten arviointi olisi käytännössä hyvä järjestää. Tähän laatukäsikirja pyrkii olemaan vastaus. Tämän laatukäsikirjan tarkoituksena on tarjota helppoja ja yksinkertaisia käytännön ratkaisuja ja mittareita helpottamaan arviointityötä. Opetus- ja kulttuuriministeriö tilastoi ja seuraa valtakunnallisesti seuraavia yleisten kirjastojen muuttujia, jotka muuttujat sisältyvät tähän laatukäsikirjaan. Ne löytyvät lopusta liitteenä. Nämä ovat siis pakollisia, mutta tämän lisäksi tähän ehdotukseen laatukäsikirjaksi on kehitetty myös muita muuttujia Indikaattorit ja mittarit arviointityössä Laadun arviointiin tarvitaan työvälineitä. Arvioinnissa käytetyillä indikaattoreilla tai mittareilla tarkoitetaan numeraalista tai kirjallista (kvantitatiivista tai kvalitatiivista) ilmaisua joka kuvaa kohteen ominaisuutta, tilaa tai siinä tapahtuvia muutoksia. (Granö-Suomalainen & Lahtinen 2002, 15). Indikaattori on siis seurantatapa, menetelmä tai väline, jonka avulla laatukriteeriksi valittua ominaisuutta mitataan. Kirjastojen arvioinnin tavallisia mittareita ovat esimerkiksi kävijämäärät, lainausmäärät, koululais- ym. ryhmien vierailujen määrä, asiakastilaisuuksien määrä, aineiston kierron nopeus, verkkopalveluiden käyttäjämäärät, aineiston saatavuus jne. Usein mittarit ovat määrällisiä, kvantitatiivisia, mutta ne voivat olla myös laadullisia, kvalitatiivisia. Kun kvantitatiiviset indikaattorit vastaavat kysymyksiin kuten paljonko?, kuinka monta prosenttia? jne., kvalitatiiviset eli laadulliset indikaattorit puolestaan vastaavat kysymyksiin kuten millainen?, miten?, mitä?, miksi?. Kvalitatiivisia indikaattoreita ei aina heti edes tunnista indikaattoreiksi, sillä ne ovat kuvailevaa ja tekstipohjaista aineistoa. Sitä on usein työläämpää koota ja analysoida kuin numeraalisia mittareita. Niillä voidaan tarkastella esim. kirjaston vaikutuksia eri-ikäisten elämään, muutoksia käytännöissä, tunteita, mielikuvia, valmiuksia jne. Kvalitatiivista aineistoa saadaan esim. haastatteluilla (esim. teemahaastattelut tai fokusryhmähaastattelut), kyselylomakkeiden avoimilla kysymyksillä tai havainnoinnilla. Kvalitatiivisten laatukriteerien ja mittarien määritteleminen on usein hankalaa, mutta sekä kvalitatiivisia että kvantitatiivisia mittareita tarvitaan. OKM:n Yleisten kirjastojen laatusuositusta laatinut työryhmä päätyi käyttämään mitattavissa olevien muuttujien sijaan termiä laatukuvaus. Kuvattaviksi asioiksi ( laatukriteereiksi ) työryhmä valitsi tärkeitä palvelun laatua kuvaavia tekijöitä. Ne ovat rakenteeseen tai toimintaan tai lopputulokseen liittyviä tekijöitä jotka vaikuttavat toiminnan tuloksen saavuttamiseen. Laatukuvauksilla kerrotaan millaiset piirteet kunkin toiminnon osalta kertovat hyvästä laadusta. (OKM 2010, 27)\n15 1.7. Kenen kirjasto? Kirjastotyön lähtökohtana on toiminnan asiakaspalveluluonne. Yleensä kirjastotyössä puhutaan asiakkaista tai kirjaston käyttäjistä, vaikka kirjastopalvelun suunnittelu- ja arviointityössä kuntalainen olisi täsmällisempi termi, sillä yleinen kirjasto on kaikkien kuntalaisten, ei vain kirjastokortin hankkineiden palvelu. Nykyisin kuitenkin valtakunnallisesti Suomessa vain noin 40 prosenttia kuntalaisista käyttää kirjastokorttia. (Suomen yleisten kirjastojen tilastot v. 2012, lainaajia/asukasluku). Vaikka monia kirjaston palveluita voi käyttää myös ilman kirjastokorttia, eikä luku siksi kerro koko totuutta kirjaston käytöstä, on lainaajien osuus koko väestöstä matala. Lisäksi lainausmäärät ovat laskussa. Maisa Lovion ja Vuokko Tiihosen mukaan kirjastojen tulisikin tarkkailla sitä, kuinka suuri osa alueen asukkaista käyttää kirjaston palveluja. Kunnallisen kirjaston on syytä epäillä palveluidensa laatua, vaikka asiakastyytyväisyyskyselyjen tulokset olisivat hyviäkin, mikäli vain pieni osa asukkaista käyttää kirjastoa. (Lovio & Tiihonen 2005, 68) Jokainen Suomessa asuva on potentiaalinen kirjaston käyttäjä. Koska kirjastoja demokraattisina palvelupaikkoina velvoittaa kirjastolaki ja niiden kohderyhmänä on koko yhteiskunta, on kirjaston muistettava niin käyttäjät kuin kirjastoa käyttämättömätkin kuntalaiset. Tästä seuraa se, että kirjaston ei tulisi yksin määritellä palveluitaan, vaan kuntalaisten tulisi voida aktiivisesti osallistua palveluiden suunnitteluun ja tuottamiseen. (Lauridsen 2011, sit. Almgren & Jokitalo 2011, 12) Vaikka kirjastoissa usein korostetaan asiakaskeskeisen ajattelun tarvetta, voisi kuntalaiskeskeinen ajattelu olla täsmällisempi. Tässä raportissa puhutaan kuitenkin asiakaskeskeisyydestä, sillä se on terminä vakiintuneempi. Asiakaskeskeisyyden ilmenemismuotona on se, että asiakkaiden erilaiset tarpeet tunnistetaan ja palvelut suunnitellaan asiakasryhmille sopiviksi. Asiakaskeskeisellä ajattelulla, asiakkaiden kuulemisella ja osallistamisella voidaan kehittää kirjaston palveluita ja kohdistaa niitä oikein. (Almgren & Jokitalo 2011, 17) Kuntalaisia ei kuitenkaan voi laittaa vastaamaan kirjaston kehittämistyöstä. Kirjasto itse muotoilee toimintasuunnitelmansa ja tavoitteensa, mutta niihin pääsemiseen tulisi tehdä yhteistyötä kuntalaisten kanssa. Kirjaston on siis ennen kaikkea tunnettava aineistonsa, palvelunsa ja asiakkaansa, mutta myös kuntalaiset jotka eivät käytä kirjastoa, nk. ei-käyttäjät. (kts. esim. Kaisti & Kuisma 2013) Jotta erilaisia kohderyhmiä olisi mahdollista palvella hyvin, on tunnettava niiden tarpeet. Vastatakseen käyttäjäkunnan ja erityisesti nuorten muuttuneisiin tarpeisiin, kirjastot joutuvat ajattelemaan ja järjestämään monia perusasioita uudelleen. Asiakkaisiin liittyvän taustatiedon, toivomusten ja odotusten kerääminen eri tavoin on kehittymisen edellytys, sillä muutoin saattaa käydä niin että kirjastoa kehitetään vain henkilökunnan lähtökohdista. Toisaalta voidaan myös kysyä tietävätkö asiakkaat itsekään mitä haluavat. Kirjastojen on opittava segmentoimaan käyttäjiään sekä toimimaan enemmän heidän kanssaan myös alueilla jotka perinteisesti on hoidettu kirjaston sisäisenä työnä. (YKN 2011, 10) Segmentoinnissa asiakaskunta jaetaan pienempiin kohderyhmiin joille palvelut kohdennetaan. Segmentit ovat entistä monisyisempiä ja jakautuvat pienempiin osiin kuin vain naisiin, miehiin, lapsiin, nuoriin, työikäisiin ja sitä vanhempiin. Asiakasryhmiä voi määritellä paitsi iän ja sukupuolen mukaan myös elämänvaiheen ja tavan tai harrastuksen ja kiinnostuksen kohteiden perusteella. Kuitenkin segmentointi täytyy tehdä kussakin kirjastossa erikseen sen oman käyttäjäkunnan mukaan, eri tilanteissa erilaisilla kriteereillä. (YKN 2011, 10) Asiakasryhmien analyysillä pyritään ymmärtämään mitä kirjaston palveluita he käyttävät, ja onko muita palveluita joita he tarvitsisivat. Asiakasryhmien tuntemusta tarvitaan myös tiedotuksen suunnitteluun (esim. ketkä tavoitetaan perinteisemmän tiedotuksen, ketkä taas ensisijaisesti sosiaalisen median kautta). Palvelutilanteissa käyttäjäryhmiä ei edelleenkään erotella. Ei-käyttäjissä on niitä joista voi myöhemmin tulla kirjaston käyttäjiä, sekä sellaisia jotka eivät houkuttelustakaan huolimatta käytä koskaan kirjastoa. (Almgren & Jokitalo 2011, 16) Sitäkin pitää miettiä onko ylipäätään tavoitteena saada kaikki kuntalaiset kirjaston asiakkaiksi, vai riittääkö että ei-käyttäjille saadaan tietoa kirjaston tarjonnasta? Asiakastyytyväisyyskyselyt ovat myös tarpeellisia, mutta pelkkien asiakastyytyväisyyskyselyiden perusteella pääsee harvoin kehittämään kirjastoa. Asiakkaiden antamat arvosanat ovat usein hyviä ja kirjaston julkisuuskuva myönteinen. Kyselyt on usein suunniteltu kirjaston näkökulmasta, palveluja ja aineistoa kuvataan ja jaotellaan kirjastotermein ja pitäydytään siihen mitä on jo tarjolla. Kyselyissä keskitytään muotoihin ( käytätkö kirjaston tarjoamia tietokantoja / verkkopalveluita / e-kirjoja / e-lehtiä ). Kysyä voisi myös mitä seuraamuksia kirjaston käytöstä on ollut tai mitä lisäarvoa (hyötyä, iloa) se on hänelle tuonut\n16 2. Henkilöstöä koskevat suositukset Kirjaston laatu lähtee ammattimaisesta, hyvinvoivasta ja innostuneesta henkilökunnasta sekä hyvästä johtamisesta. Henkilöstö tekee kirjaston. Laatu-hankkeen osallistujat mainitsivat kirjaston henkilökunnan monipuolisen osaamisen ja sitoutuneisuuden yhdeksi kirjaston vahvuuksista. Samaa sanoo myös alan tutkimus. Maisa Lovion ja Vuokko Tiihosen mukaan henkilöstön laatu tarkoittaa ammattitaitoa, motivaatiota ja työtyytyväisyyttä. (Lovio & Tiihonen 2005, 68) Henkilöstöön liittyvät OKM:n laatusuositukset koskevat henkilöstömäärää, täydennyskoulutuspäivien määrää, ammattimaisen henkilökunnan ja korkeakoulutetun henkilökunnan osuuksia koko henkilökunnasta. Henkilöstöä tulee olla 0,8-1 henkilötyövuotta kunnan tuhatta asukasta kohden. Kirjastoasetuksen mukaan kirjastoammatillisen henkilökunnan määrä tulee olla vähintään 70 prosenttia. Korkeakoulutettujen osuus tulee samaisen asetuksen mukaan olla 45 prosenttia. Täydennyskoulutuspäiviä tulee olla kuusi päivää / henkilö / vuosi. Lisäksi OKM:n suosituksissa mainitaan myös muutamia muita asioita, jotka tulee ottaa huomioon, esimerkiksi (OKM 2010, 43-46): Suunnitelmallinen rekrytointi Kirjastotoimella on sen kehittämisestä vastaava johtaja Erikoistehtävien (esim. lastenkirjastotyö, musiikkikirjastotyö, ikääntyneiden palvelut, koulu- ja oppilaitosyhteistyö, verkkopalvelut ja e-aineistot) edellyttävä asiantuntemus voidaan varmistaa pienemmissä kunnissa kuntien välisen sopimuspohjaisen yhteistyön avulla Henkilöstön osaamistarpeita kartoitetaan säännöllisesti ja vajeita korjataan\n17 Täydennyskoulutusmahdollisuuksia tarjotaan koko henkilöstölle ja koulutukseen osallistuvan henkilöstön osuutta seurataan Henkilöstön markkinointi-, tapahtumatuotanto- ja projektiosaamista käytetään ajanmukaisten palveluiden kehittämiseen Kirjaston johtamisella ja kuntatasolla hyväksytyllä yhteisellä kehittämisnäkemyksellä on suuri merkitys kirjastopalveluiden tuottamisessa ja kehittämisessä. Yleistä työssä viihtymistä ja jaksamista pyritään edistämään yleisillä työhyvinvointia tukevilla toimilla, sillä kirjasto on osa kunnan työhyvinvointiohjelmaa. Kirjastossa voidaan kuitenkin laatia myös erillinen työhyvinvointisuunnitelma juuri kirjaston henkilöstön tarpeita silmällä pitäen. Hyvin yleisellä tasolla voidaan sanoa, että esimerkiksi resurssien pienentyminen, henkilöstön ikääntyminen ja hiljaisen tiedon siirtämisen vaikeus, uusien työntekijöiden perehdyttäminen sekä työyhteisön erilaiset hierarkiat ovat kirjastojen haasteita. Vanha työnjako kirjastonhoitaja / -virkailija on suureksi osaksi jo murtunut. Laatu-hankkeessa puhuttiin siitä, pitäisikö tehtävänkuvia rikkoa. Monipuolinen tehtävänkuva ja vanhojen käytäntöjen olisi usein tarpeen. Tähän tarvittaisiin valtakunnallisia suosituksia. Monissa kirjastoissa on vähennetty henkilökuntaa, joten jo siksi osaamisen on oltava laajempaa. Pienissä kirjastoissa moniosaamista on vaadittu jo pitkään, sillä kaikki tekevät kaikkea. (Jokitalo 2013, 12) Pienissä kirjastoissa yksin tehdyt iltavuorot voivat aiheuttaa turvattomuuden tunnetta eteenkin tilanteissa, joissa tarvittaisiin useampi henkilökunnan jäsen rauhoittamaan tilannetta. OKM:n suosituksen mukaan palvelutuotannon sujuvuus ja kehittämismahdollisuudet, jaksaminen ja turvallisuusasiat tulisi varmistaa sillä, että kirjaston yksittäisissä toimipisteissä henkilöstöä on enemmän kuin yksi. (OKM 2010, 46) Osa ongelmista on rakenteellisia ja sellaisia, joihin on vaikea puuttua yksittäisissä kirjastoissa. Kysyttäessä kirjaston heikkouksia henkilökunnan näkökulmasta, Laatu-hankkeeseen osallistuneet mainitsivat pitkät aukioloajat, jatkuva uuden oppiminen, uupunut henkilökunta, työntekijöiden motivoinnin puuttuminen, ammatillisen omanarvontunnon heikkous ja huono palkkaus. Vaikka ongelmat tiedostettiin, varsinaisia kirjastolaisten työhyvinvointiin, työssäjaksamiseen ja työtyytyväisyyteen liittyviä indikaattoreita ei kehitetty tässä Laatu-hankkeessa, lähinnä ajanpuutteen vuoksi. Yleisesti ottaen laaja-alaisen työhyvinvointikäsityksen mukaan siihen organisaatioon, työyhteisöön ja yksilöön itseensä liittyviä tekijöitä. Työhyvinvointi rakentuu (vrt. Manka et al. 2010, 7): Yksilön omasta fyysisestä ja psyykkisestä kunnosta ja terveydestä Työn organisoinnista Työyhteisön yhteisistä pelisäännöistä Osaamisesta Hyvästä johtamisesta ja esimiestyöstä Vuorovaikutteisesta toimintatavasta ja myönteisestä ilmapiiristä Tutkimuksen mukaan työhyvinvointia lisäävät se että pystyy vaikuttamaan omaan työhönsä, on koulutusmahdollisuuksia, työn tekeminen on mielekästä, johtajuus on kannustavaa ja johdonmukaista, palautteen antamiselle on mahdollisuus ja työpaikassa on keskinäisen luottamuksen ilmapiiri. Erityisen tärkeää on toisen työn ja asiantuntemuksen kunnioittaminen ja työntekijää tukeva johtamisen kulttuuri. Merkkejä työhyvinvoinnista ovat tunne työn sujuvuudesta ja siitä että hallitsee työnsä; positiivinen kokemus työn mielekkyydestä, työilmapiiristä, lähiesimiestyöstä ja johtamisesta; työyhteisössä syntynyt jaettu kokemus työn sujuvuudesta ja aikaansaamisen tunteesta. (Manka et al. 2010, 11)\n18 3. Palvelulupauksen toteuttaminen: Laatusuositukset ylläpitäjälle OKM:n Yleisten kirjastojen laatusuositus (2010) määrittelee myös ylläpitäjälle suositukset siitä mitä hyvässä kirjastossa ja laadukkaita kirjastopalveluita tarjoavassa kunnassa tehdään (OKM 2011, 34-37). Ne on lueteltu alla, mutta niille ei ole laatumatriisissa määritelty muita indikaattoreita koska laatumatriisi on tarkoitettu ennen kaikkea kirjaston työkaluksi. Kirjaston mahdollisuudet kuntalaisten hyvinvoinnin ja viihtyvyyden lisääjänä, elinikäisen oppimisen mahdollistajana ja syrjäytymisen ehkäisijänä tunnistetaan ja käytetään hyväksi Kirjastotoimintaan on käytettävissä määrärahat, jotka ovat vähintään yleisten kirjastojen valtionosuuden perusteena olevan asukaskohtaisen perushinnan tasoiset (v tae 55,50 euroa). Rahoitustasolla, joka vastaa 1-1,5 % kunnan käyttökuluista turvataan laadukkaiden palveluiden tarjonta ja uusiutuvan kokoelman ylläpito Kunnan sisäisten menojen vyöryttäminen on läpinäkyvää ja kirjasto voi toimia kustannustietoisesti Kirjaston palvelu- ja kustannusrakennetta, tuloksellisuutta, tuottavuutta ja laatua seurataan monipuolisilla indikaattoreilla. Keskeisiä mittareita ovat asukaskohtaiset fyysiset käynnit, verkkokäynnit, lainaukset, kirjastoaineistokulut ja toimintakulut. Indikaattoreita muodostetaan käyttäjäkokemukselle (kuntalais- ja asiakaskyselyissä ilmaistu palaute) ja palveluiden uusille muodoille (esim. tapahtumatuotanto ja kirjastojen monipalveluluonne) Sektorirajat ylittävät, kunnan sisäinen yhteistyö on sujuvaa ja kirjasto on mukana esim. hyvinvoinnin, oppimisen ja kulttuurin prosessien kehittämisessä Palvelujen saatavuutta tarkastellaan myös alueellisesti yli kuntarajojen. Yhteistyöstä on selkeät sopimukset ja kustannusvastuut on määritelty Eri kieliryhmien tarpeet otetaan huomioon. Kunnan monikulttuurisuus näkyy kirjastoissa Kirjastotoimen hallinto on järjestetty niin että päätöksenteossa on kirjastotoimen paras asiantuntemus ja osaaminen Tilaaja-tuottajamallissa on huolehdittu tilaajan kirjastotoimen asiantuntemuksesta Kirjastoalan työpaikkojen vetovoimasta huolehditaan ja rekrytoinnilla haetaan parasta osaamista Kunta huolehtii siitä että kirjastohenkilöstö ja kirjastotoimen johtotehtävissä työskentelevä henkilöstö osallistuu riittävästi suunnitelmalliseen täydennyskoulutukseen, vähintään 6 koulutuspäivää / henkilö / vuosi\n19 4. Asiakas- ja tietopalvelut Tavoite asiakas- ja tietopalvelussa: Asiakas tuntee olevansa tervetullut. Palvelut on kehitetty asiakasnäkökulmasta ja yhdessä asiakkaiden kanssa. Henkilökuntaa on helppo lähestyä ja palvelua saa yhä enemmän myös hyllyjen välissä. Isoimmissa kirjastoissa voidaan kokeilla nk. salivuoroa, jossa työntekijä opastaa asiakkaita siellä missä asiakkaat kulloinkin apua tarvitsevat. Kaikkia asiakkaita kohdellaan tasa-arvoisesti ja peruspalvelut ovat tarjolla kaikille samantasoisina. Väestö- ja ikärakenteiden muutokset näkyvät palveluiden ja toiminnan painotuksissa. Uusia toimintatapoja, kuten hakeutuvaa ja virtuaalista asiakas- ja tietopalvelua kehitetään. Kirjasto pyrkii jalkautumaan ja näkymään myös kirjastotilojen ulkopuolella - tapahtumissa, turuilla ja toreilla sekä verkossa myös yhteistyökumppaneiden sivuilla Asiakkaiden segmentointi ja osallistaminen Kirjastoon vaikuttavat monet muutokset: Asiakkaiden luku- kuuntelu- ja tiedonhankintatottumusten muuttuminen, e-aineistojen lisääntyminen, vuorovaikutuksellisuuden ja muun verkottumisen aiheuttamat muutokset sekä väestömuutokset kuten ikääntyminen, koulutustason muuttuminen, maahanmuuton lisääntyminen. Vastatakseen käyttäjäkunnan muuttuneisiin tarpeisiin kirjastot joutuvat ajattelemaan ja järjestämään monia perusasioita uudelleen. Palveluiden suunnittelussa on otettava huomioon kirjaston lähiympäristön rakenne ja ennakoitava siinä tapahtuvat muutokset. Kirjastojen on opittava segmentoimaan käyttäjiään ja toimimaan enemmän heidän kanssaan myös alueilla, jotka perinteisesti on hoidettu kirjaston sisäisenä työnä. Asiakaskunnan segmentointia tarvitaan sen varmistamiseen, että kaikkien ryhmien tarpeet on otettu huomioon. Alueen\n20 väestö- ja ikärakenteiden muutokset tulisi näkyä kirjaston palveluiden ja toiminnan painotuksissa. Laajan asiakaskunnan vuoksi kirjaston palvelutavoite on haasteellinen. YKN:n strategian mukaan segmentointi täytyy tehdä kussakin kirjastossa erikseen, sen oman käyttäjäkunnan mukaan. YKN:n strategiaryhmän käsityksen mukaan nuoret, aktiivit seniorit ja vanhusväestö (+75) ovat jääneet vähemmälle huomiolle kirjastossa (YKN 2011, 10). Segmentoinnin lisäksi kirjaston palvelut tulisi kehittää asiakaslähtöisesti, mieluiten yhdessä asiakkaiden kanssa. Ideaalina olisi vuorovaikutus- ja kumppanuussuhde asiakkaan ja kirjaston välillä. YKN:n strategian mukaan (2011) asiakkaiden osallistaminen myös kirjastopalveluiden suunnitteluun on haaste, joka sekä sitoo resursseja että tuo mukanaan uusia mahdollisuuksia. Kun rutiinit automatisoidaan, ammattitaitoa voi kanavoida haastavampiin asiakaspalvelutapahtumiin. Asiakkaiden osallistaminen sijaan voidaan myös pyrkiä asiakkaiden toimijuuden lisäämiseen. Tätä asiakkaiden vielä aktiivisempaa ja itsenäisempää toimintaa on toteutettu esimerkiksi lasten- ja nuorten osastolla Hattulan kirjastossa, jossa nuoret ovat suunnitelleet ja itse toteuttaneet digitarinoita. Tulevaisuudessa kirjasto tarjoaa asiakkaille yhä enemmän mahdollisuuksia omien sisältöjen luomiseen. Se voi tapahtua sekä verkossa että fyysisessä tilassa. Asiakkaiden vuorovaikutus voisi verkossa olla myös valtakunnallista, sen ei tarvitse keskittyä yhteen kaupunkiin tai yhteen kirjastoon. Käyttäjien omat sivut sekä aineiston kommentointi ja tägittaminen verkkoluettelossa ovat YKN:n mukaan (2011, 11) vahvistuvia signaaleja siitä että vuorovaikutteisuus saa tulevaisuudessa monia uusia muotoja. Verkkomaailmassa erityisesti nuoret pitävät itsestään selvänä, että käyttäjät voivat olla eri tavoin mukana palveluiden suunnittelussa. Eräs esimerkki yhteisöllisestä kirjastossa kehitetystä verkkopalvelusta on vuonna 2009 avattu Häme-Wiki (www. hamewiki.fi). Käyttäjät voivat kirjoittaa wikiin artikkeleita Kanta-Hämeen alueen ihmisistä, paikoista, rakennuksista, tapahtumista, luonnosta ja kulttuurista. Häme-Wiki sisältää tietoa ja tarinoita sekä tästä päivästä että menneisyydestä. Häme-Wikissä on tällä hetkellä yli 1200 artikkelia, saman verran kuvia ja useita satoja karttoja. Ne on linkitetty toisiinsa ja verkkoon wiki-periaatteiden mukaisesti. Toinen esimerkki yhteisöllisestä palvelusta on vuonna 2010 avattu Virtuaalipolku -palvelu (www.virtuaalipolku.fi), jonka kartoissa kerrotaan Hämeenlinnan ja Kanta-Hämeen kulttuurikohteista ja palveluista. Karttojen aiheina on kirjallisuus, taiteet, historia, luonto ja ympäristö, palvelut, tapahtumat, liikunta jne. Kartoilla on kohdetta kuvaavia kuvakkeita, joista löytää tietoa kohteista, kuvia, äänitiedostoja, videoita, linkkejä jne. Monissa kartoissa on valmiita reittejä kävelijöille, pyöräilijöille, autoilijoille, hiihtäjille tai veneilijöille. Kartat ovat vapaasti käytettävissä ilman rekisteröitymistä. Kuka tahansa palveluun rekisteröitynyt käyttäjä voi liittää Virtuaalipolulle karttojaan. Käyttäjät voivat myös arvioida toisten tekemiä karttoja, verkostoitua ja perustaa omia ryhmiä sekä jakaa karttoja muualle sosiaalisessa mediassa. Palvelussa on tällä hetkellä yli sata karttaa, jotka on tehty Googlen karttapohjille. Kirjastojen omien verkkopalveluiden lisäksi on tärkeää, että kirjastot osallistuvat myös valtakunnallisten verkkopalveluiden kehittämiseen (esim. Sivupiiri, Okariino, Basaari, Kysy kirjastonhoitajalta ym.). Yhteisöllisten palveluiden kehittäminen, asiakkaiden segmentoinnin, osallistamisen ja toimijuuden vahvistamisen taustalla on tarve vaalia ja kehittää asiakaslähtöistä palvelua kaikessa toiminnassa. Kirjasto on palveluorganisaatio jonka tärkein tehtävä on palvella asiakasta mahdollisimman hyvin. (Lovio & Tiihonen 2005) On tärkeää ettei asiakasta pallotella tiskiltä toiselle, vaan varmistetaan että hän saa kysymykseensä vastauksen. Heikki Poroila (2011, 38-39) sanoo että helposti unohdamme että vaikka itse olemme tottuneet tapaan, jolla omassa kirjastossamme maailma on järjestetty, se ei välttämättä vastaa ollenkaan asiakkaan tapaa. Siksi on olennaisen tärkeää muistaa että jokainen asiakas on yksilö. Asiakaslähtöisyys on vakava asenne jota sovelletaan prosessin kaikissa vaiheissa. Se ei ole mielistelyä vaan todellisten tarpeiden selvittämistä. Poroila kirjoittaa ( ): Asiakkaan kohtaaminen omalaatuisena yksilönä on yllättävän haastavaa. Kun luopuu karkeista yleistyksistä ja voimakkaista oletuksista, prosessi monimutkaistuu ja tulee vaativammaksi. Osa meistä ei tätä monimutkaistumista haluakkaan, minkä seurauksena voi olla mahdollista huonompi lopputulos asiakkaan kannalta. Asiassa ei ole mitään mystiikkaa, sitä joko paneutuu asiakkaan tarpeisiin tai ei paneudu. Mutta on selvää kumpi tapa edustaa aitoa asiakaslähtöisyyttä


Hybridit hönkivät jo bensa-auton niskaan – Ruotsi menetti asemiaan käytettyjen henkilöautojen tuontisuuntana | Yle Uutiset | yle.fi\nHybridit hönkivät jo bensa-auton niskaan – Ruotsi menetti asemiaan käytettyjen henkilöautojen tuontisuuntana\nKäytettynä maahantuotujen henkilöautojen määrä kääntyi jälleen nousuun. Parjattuja dieseleitä tuotiin edelleen eniten, mutta hybridien tuonti kasvaa nyt vauhdilla. Käytettyjen sähköautojen tuonti kolminkertaistui tammi–kesäkuussa viime vuodesta.\nSaksasta laivattuja käytettyja henkilöautoja tuotiin maihin Vuosaaren satamassa Kuva: Pekka Pantsu / Yle\nKäytettyjen henkilöautojen tuonti palasi tammi–kesäkuussa taas nousu-uralle viime vuoden notkahduksen jälkeen. Sitä ennen niiden tuonti kasvoi vuosikausia katkoitta ja vuosi 2019 on ainakin toistaiseksi kirjattu ennätysvuodeksi. Silloin maahan tuotiin lähes 46 000 käytettyä henkilöautoa.\n– Käytettyjen autojen tuonti kasvaa tänä vuonna maksimissaan 2-4 prosenttia viime vuodesta ja ylletään vähintään 2019 tasolle tai jopa hieman yli sen, arvioi Autoalan keskusliiton toimitusjohtaja Pekka Rissa.\nKäytettyjä tuotiin alkuvuonna 21 000, nousua vuotta aiemmasta on noin tuhat. Rissa perustaa koko vuoden nousuarvionsa käytettyjen autojen yleiseen hyvään kysyntään.\n– Ihmiset kotimaanmatkailevat ja karttelevat edelleen joukkoliikennettä. Siksi käytettyjen autojen myynti vetää.\nParjatut dieselit ykkösenä\nIlmastohuolen myötä parjatuiksi joutuneita dieseleitä rahdattiin maahan alkuvuonna edelleen eniten käytettynä maahantuoduista henkilöautoista, vaikka niiden määrä laskikin selvästi viime vuodesta. Myös bensiinimallien tuonti väheni, mutta ne säilyttivät yhä niukasti kakkospaikkansa.\nLadattavat hybridit hönkivät jo aivan bensa-autojen niskaan. Ero oli tammi–kesäkuussa enää 61 ajoneuvoa bensamallien eduksi ja yksittäisinä kuukausina käytettyjä hybrideja on laivattu maahan jo enemmän kuin käytettyjä bensa-autoja, näin kävi esimerkiksi maalis- ja toukokuussa.\nRissan arviossa dieselit säilyvät edelleen tuontiykkösenä myös koko vuoden tilastoissa, mutta bensamallien säilymistä kakkospaikalla hän ei uskalla veikata suuntaan tai toiseen.\nHybrideistä bensa/sähkökäyttöisiä tuotiin selvästi enemmän kuin diesel/sähköpelejä, mikä johtuu pitkälti siitä että dieselhybrideitä on ylipäätään tarjolla vähän verrattuna bensahybrideihin.\n– Suomi on pala kerrallaan siirtymässä ladattavien autojen maailmaan. Latausinfraa tulee koko ajan lisää ja ihminen, joka on ladattavan kerran itselleen hankkinut, niin aniharva vaihtaa enää takaisin perinteiseen dieseliin, bensaan tai kevythybridiin, Rissa sanoo.\nRissa on itse tästä hyvä esimerkki. Alla on ensimmäinen ladattava hybridi.\n– Kyllä on mukavaa ajaa kaupungissa äänettömästi sähköllä. On erittäin, erittäin epätodennäköistä, että enää siirryn pois ladattavasta autosta, Rissa sanoo.\nTäyssähköautojen tuonti kolminkertaistui alkuvuonna viime vuoden alkupuoliskosta, mutta jää edelleen selvästi hybrideille, dieseleille ja bensa-autoille. Bensiini/kaasukäyttöiset menopelit sähköajokki kuitenkin ohitti jo selvästi.\nSaksa kuroo Ruotsia kiinni\nTakavuosien suosikki Saksa on kohentanut rutkasti asemiaan käytettynä tuotujen autojen noutosuuntana ja Ruotsi säilyi vain täpärästi ykkösmaana alkuvuoden tilastossa.\nRuotsi ohitti Saksan muutama vuosi sitten lähinnä heikentyneen kruunun kurssin ja ylirunsaan käytettyjen tarjonnan vuoksi, mikä osaltaan alensi myyntihintoja suomalaisia houkuttavasti. Nyt kruunun kurssi on pysynyt vakaana, eikä se selitä suosion hiipumista. Kysymys onkin kysynnästä ja tarjonnasta.\n– Käytetyn kysyntä on kasvanut Ruotsin kotimarkkinoilla ja norjalaiset ostavat Ruotsista enemmän erittäin vähäpäästöisiä autoja ja täyssähköautoja, niin me emme saa niitä tänne Suomeen (entiseen malliin).\nRissan mukaan kysynnän ja tarjonnan lain mukaan mennään, ja kuka maksaa enemmän, pystyy niitä hankkimaan enemmän. Ladattavia ja täyssähköautoja on nyt mennyt Norjan markkinoille aiempaa enemmän, koska siellä on huutava pula niistä koko ajan.\n– Kun siellä ovat olleet suomalaiset ostamassa, norjalaiset ostamassa ja ruotsalaiset itse erityisesti, niin kasvaneen kysynnän myötä hintataso on noussut.\nSe taas on ollut omian siirtämään ostokatsetta taas Saksan valtaville markkinoille, jossa ei euromaana ole edes valuuttakurssiriskiä Suomen näkökulmasta.\nMuutos koskee lähinnä autoliikkeitä, koska ne hoitavat nykyisin jo valtaosan käytettyjen autojen tuonnista ja kaupasta. Pieni osa autonhankkijoista ostaa enää auton itse ulkomailta ja hakee sen sieltä koti-Suomeen.\nKäytettyinä tuotujen autojen suosikkimerkit ovat jo pitkään säilyneet liki samoina. Mersu, Volvo ja Bemari ovat edelleen kärjessä. Hybridien kärkikolmikko koostuu Mersusta, Volkswagenista ja BMW:stä. Mitsubishi on neljäntenä.\nKaikkiaan käytettyjä henkilöautoja tuotiin vuoden alkupuoliskolla 21 053 kappaletta. Viisi kärkimerkkiä muodostaa siitä 67 prosenttia.\nTuoduimmat käytetyt 1-6/2021 Kpl\n1. Mercedes-Benz 4516\n2. Volvo 3266\n3. BMW 2628\n4. Volkswagen 2179\n5. Toyota 1423\nKäytettyjen tuonnin häntäpäästä löytyy muutama takavuosien klassikkomerkki. Wartburgeja ja Volgia tuotiin alkuvuonna kumpiakin tasan yksi, Datsuneita peräti kymmenen.\nKäytetyn tuodun keskihinta oli viime vuonna 24 000 euroa, eikä se ole siitä paljoa muuttunut.\nKäänne käytettyjen autojen ulkomailta ostossa: Ladattavat sähköhybridit hurmasivat suomalaiset, diesel kiinnostaa entistä harvempaa\nKäytettyjen autojen yksittäistuonti ponkaisi rakettina uuteen ennätykseen – Ruotsi uusi suosikkisuunta\nkäytetyt autothenkilöautotautottalousmoottoriajoneuvottuontihybridiautotBensa-autotRuotsibensiiniSähkö- ja hybridiajoneuvot


Everything I Love: homemade apple granola\nMä olin ennen muromyslien suurkuluttaja. Söin niitä herkkuna suoraan paketista ja aamupalakski meni helposti kulhollinen, kunnes tajusin et se oli vähän sama ku olisin vetäny keksei heti aamusta. Niissä on suunnilleen yhtä paljon sokerii ja rasvaa eikä oikeestaan yhtään parempi ravintosisältökään, joten siihen loppu muromyslit meiän kaapeista. Yks päivä mun teki taas kuitenki hirveesti mieli jotain muromyslii jogurtin kaa, mut kaupan hyllyiltä löyty mun käyttötarkotuksiin vaan liian sokerisii vaihtoehtoi eikä lisukkeetkaan (rusinat... miks niitä on kaikissa mysleissä??) ihan miellyttäny, joten päätin tehä ite oman omenaisen version!\nMun mysliin tuli suunnilleen viis desii kaurahiutaleita, ehkä saman verran erilaisii pähkinöitä, pellavansiemenrouhetta, auringonkukansiemenii, kurpitsansiemenii, kuivattuu omenaa, sokeritonta maapähkinävoita, rypsiöljyy, hunajaa ja mausteeks kanelii. Omenat ostin kuivattuina renkaina Punnitse&Säästä -kaupasta ja samoin siemenet. Pähkinöiks valkkasin saksanpähkinöitä, cashewpähkinöitä, manteleita, hasselpähkinöitä ja parapähkinöitä. Ne kantsii ostaa ehkä jostain isommasta kaupasta irtomyynnistä, koska Punnitse&Säästä -puljus on must paljon kalliimmat kilohinnat, vaik muuten siel onki kyl hyvät valikoimat kaikkee kivaa\n1. Ripottele omenoiden päälle kanelii, kääntele, ja sen jälkeen pilko ne ja pähkinät sopiviks paloiks\n3. Kuumenna isossa kattilassa noin ½ dl öljyy, muutama ruokalusikallinen makeuttamatonta maapähkinävoita ja ehkä saman verran juoksevaa hunajaa\n4. Heitä loput ainekset kattilaan, sekota ja maistele, onks seoksessa tarpeeks hunajaa ja kanelii. Jos ei, laita lisää. Ja jos kaurahiutaleet, pähkinät, omenat ja siemenet ei oo yhtään liimautunu toisiinsa, kantsii lisätä vähän esim. maapähkinävoita\n5. Levitä mysli leivinpaperin päälle pellille ja paahda uunissa, kunnes seos on saanu vähän värii (20-30min.) Välillä sitä voi kans vähän käännellä, et ainekset ruskistuis joka puolelta\n6. Jäähdytä mysli ennen purkittamista, et purkkiin ei pääse turhaa kosteutta höyrystä\nMysli säilyy hyvin kannellisessa lasipurkissa ja parhaalta se maistuu must maustamattoman jogurtin, banaanin ja hunajan kaa, namm. Hiutaleita, pähkinöitä, siemenii ja hedelmii voi tietty vaihdella oman maun mukaan ja yhtä hyvää se olis varmasti vaik maidon tai jädenki kaa!\nSeuraavaks ajattelin koklaa jotain raakapalleroita tai -patukoita, ku valmiisiin protskupatukoihin en koske ja mua on alkanu vähän jo tökkii ne kaupan versiot raakapatukoista. Niihinki voisin laittaa jotain ihanaa omenaa, kanelii, taateleita, soijaprotskujauhetta, kaurahiutaleita ja vaik pähkinärouhettaki. Jos joltain löytyy hyvii reseptei tai vaik vaan ideoitaki, ni mielellään otetaan vastaan :)\nIina E 3. tammikuuta 2015 klo 22.28\nNam!! Kuulostaa terveelliseltä, mutta myös herkulliselta! Voisin kyllä kokeilla :) Kiitos vinkistä!\nMikaela 4. tammikuuta 2015 klo 12.21\nsuosittelen, on nimittäin superhyvää! ;)\nmiltsu 7. tammikuuta 2015 klo 12.40\nnäyttää kyl ihan sairaaaaaaaan hyvältä <3_<3 meillä poikaystävä on tehny itte myslii mut siin se terveellisyys menee ku se heittää voita sekaan aiika paljon :-D vois testaa tällä, pbstä tulis vähä parempia rasvoja ehkä heh\nMikaela 9. tammikuuta 2015 klo 11.16\nai voita?? :DD haha, tollasesta reseptistä en oo ennen kuullukkaa :D vaik kuulostaa seki kyl hyvältä!\nkantsii silti koklaa tota vähän terveellisempääki versioo, koska noi ainekset on jo niin ihanii, et ei varmasti voi tulla pahaa ainakaan ;)\nursula 22. tammikuuta 2015 klo 16.07\nOiii näyttää niiin hyvältä! pakko ottaa tää resepti testiin :-)\nMikaela 22. tammikuuta 2015 klo 17.20\njeeee, toivottavasti tykkäät!! :)


Twitterin käyttöopas - UPDATE 160414 by Piritta Seppälä 12006 views\nTwitterin alkeet Koulussa by Pauliina Mäkelä 11916 views\nNäin aloitat Twitterin käytön by Piritta Seppälä 43656 views\nTwitter-koulutus professoreille ja projektipäälliköille. Pidetty TTY:n rakennustekniikan laitoksella 28.10.2016\nNatasha Varis , Looking for New Opportunities at Brändienkelit Community\n1. Twitter miksi, miten, mitä Koulutus professoreille ja projektipäälliköille 28.10.2016\n2. Vuorovaikutus! 2 Vuorovaikutuksen tarve ei muutu; sen merkitys vain kasvaa Kanavat, palvelut ja sovellukset vaihtuu ja muuttuu\n3. Twitter on vain väline, työkalu, jonka käytön voi oppia. Paljon suurempi (ja tärkeämpi) muutos on avoimen viestinnän hyväksyminen osaksi työtä! 3 Linkkivinkki: Tutkija, tässä 5 syytä miksi sinunkin pitäisi olla Twitterissä\n4. Miksi minä? • Sinulla on asiantuntemus • Verkostoituminen ja vuorovaikutus tapahtuu henkilötasolla • TTY:n hallitus ja rehtori linjaavat: Twitter tärkeä viestintäkanava & enemmän TTY-läisiä Twitteriin! 4\n5. Somettamisen hyötyjä 5 Verkostoituminen, keskustelu, vaikuttaminen Oman asiantuntijuuden esiintuominen Ajan tasalla pysyminen Näkyvyys itselle, omalle tutkimusalueelle, julkaisuille jne. Tiedon jakaminen, löytäminen ja jalostaminen\n6. Henkilöbrändäys • Sinulla on jo henkilöbrändi = se millaisena muut näkevät sinut • Voit tietoisesti kehittää sitä! 6 Linkkivinkki: Nykyaikainen yritys menestyy vahvojen henkilöbrändien avulla\n7. Twitter • Twitter on vuorovaikutukseen ja henkilöbrändäykseen hyvä kanava • Sopii asiantuntijoille • Sopii vaikuttajaviestintään • Voit seurata ketä tahansa, mutta seuraamisen ei tarvitse olla vastavuoroista 7\n8. • Twiittaaminen ei ole massaviestintää • Kenet haluat saavuttaa? • Osallistu keskusteluun • Henkilön twiitti jopa 6x tehokkaampi kuin organisaation! • Älä pelkää mokaamista. Se on inhimillistä. 8\n9. Ei vielä twitter-tiliä? http://twitter.com 9 Ohjekeskus on ystäväsi!\n10. • 1 sähköposti – 1 twitter-tili • sähköpostiosoitteesi ei näy muille • Twitter ehdottaa seurattavia aiheita ja profiileja (yleensä nämä kannattaa ohittaa) 10\n11. 11 käyttäjänimi eli @-merkillä alkava tunnus on yksilöivä tunniste, jota muut käyttävät, kun merkitsevät sinut twiittiin tai twiittaavat sinulle vastauksen. @\n12. 12 nimi (max. 20 merkkiä) username, tunnus (max. 15 merkkiä) bio, kuvausteksti (max. 160 merkkiä) profiilikuva (400x400px) taustakuva (1500x500px)\n13. Esimerkkejä kuvausteksteistä 13\n14. NYT TWIITTAAMAAN! 14\n15. Twiitin anatomia Twiittiin mahtuu 140 merkkiä 15 Olennaiset hashtagit Linkki Maininta Retwiittaukset Tykkäykset Tästä voit vastata\n16. Mention, maininta Tilit, jotka mainitset twiitissä, saavat siitä ilmoituksen -> mahd. reaktio 16\n17. @tunnus twiitin alussa = twiitti kohdistettu kyseiselle henkilölle • Kun vastaat jonkun twiittiin, tämä tulee automaattisesti • Twiitti näkyy vain mainitulle, ja teidän yhteisille seuraajille • Kun halutaan normaali näkyvyys, yleensä laitetaan piste eteen .@tunnus 17\n18. Hashtag, häsä = aihealue, avainsana, puheenaihe Luo häsä projektille ja tapahtumalle! 18 #markkinointi #Mindtrek16 #Tampere #Tampere3 #digitalisaatio #rakentaminen #VR #HervantaWorks\n19. • Käytä vain 1-2 häsää / twiitti • Häsää ei voi omistaa eikä hallita • Kun klikkaat häsää, saat näkyviin kaikki twiitit joissa sitä on käytetty 19\n20. Etusivu: twiittivirta, feed, timeline seuraamiesi tilien twiittaukset 20\n21. Ilmoitukset • joku reagoi sinun twiittiisi tai twiittiin, jossa sinut mainitaan • joku mainitsee sinut twiitissään • joku vastaa twiittiisi • joku alkaa seuraamaan sinua 21\n22. Viestit • Viestit yksityisiä • Voit käydä keskustelua, joka ei voi olla julkisesti näkyvillä • Viesteissä merkkimäärä ei rajoitettu 22\n23. Asetukset • Asetukset kannattaa käydä läpi alkuvaiheessa 23\n24. Kirjoita twiitti • Mieti etukäteen, ketä haluat mainita ja tarkista heidän @tunnuksensa • Näet jäljellä olevan merkkimäärän • Lisää kuva klikkaamalla kameraa • Voit merkitä kuvaan @tunnuksilla, ketä siinä on • Lisää linkki kopioimalla. Linkki vie aina 23 merkkiä, riippumatta sen oikeasta pituudesta 24\n25. Miten mainitsen TTY:n? 1. @TampereUniTech 2. TTY tai TUT 3. #tty tai #tut (näillä tulee muunlaistakin sisältöä, joten emme varsinaisesti suosittele) 4. Jos maininta ei mitenkään mahdu twiittiin, mutta haluat sen TTY:n tietoon, laita yksityisviestillä retwiittaus- pyyntö @TampereUniTech -tilille 25\n26. Ketä seurata? • Oman alan gurut • Kollegat • Konferenssituttavuudet • Yhteistyökumppanit (hlöt + yritykset) • Viranomaistahot • @TampereUniTech • Tsekkaa jonkun ylläolevan ”Seuratut”- tai ”Seuraajat” -lista, ja nappaa sieltä lisää! • Samasta aiheesta kiinnostuneet (etsi avainsanalla tai hashtagilla) • Rahoittajien edustajat • Suomalaisia aktiivisia twiittaajia löytyy myös #aloituspakkaus- listalta (koonnut @Parkkisenniemi) • Samoihin verkostoihin kuuluvat henkilöt (LinkedIn-ryhmät, yhdistykset, Hervanta Works ym.) • Ketä tahansa, joka vaikuttaa kiinnostavalta! 26\n27. Miten saan seuraajia? • Seuraamalla muita • Retwiittaamalla • Kommentoimalla • Tykkäämällä • Mielenkiintoisilla ja hyödyllisillä postauksilla • Käyttämällä oleellisia hashtageja • Postaamalla johdonmukaisesti tietystä aihepiiristä (asiantuntijuus) • Postaamalla säännöllisesti • Käyttämällä linkkejä ja kuvia • Mainitsemalla asiaan kuuluvia profiileja @ • Lisäämällä twitter-tunnuksesi esim. esityskalvoihin, sähköpostin allekirjoitukseen, tut.fi-henkilökorttiin, muihin some-profiileihin 27\n28. Mitä twiittaisin? • Mitä tiimisi tai sinä olet tekemässä • Tutkimustuloksia • Ajatuksia tutkimuksen aikana • Kuvia tekemisestä & tapahtumista • Linkkejä omaan materiaaliin (uutiskirje, Youtube, SlideShare, blogi, julkaisut, ResearchGate jne.) • Linkkejä olennaisille tut.fi-sivuille • Linkkejä myös muualle, itseä/seuraajia kiinnostaviin lähteisiin • Kerrotaan yhteistyöstä jos voidaan (muista maininnat! @) • Tiedotetaan tulevista tapahtumista (muista häsä! #) • Raportoidaan tapahtumista • Reagoidaan muiden tekemisiin (RT, kommentointi, tykkäys, vastaus, keskustelu) • Osallistutaan keskusteluun omalla asiantuntemuksella • Voit jakaa myös henkilökohtaisia asioita: ajatuksia, mielipiteitä, kiinnostuksen kohteita, kuulumisia jne. 28\n29. RT vai tykkäys? • Haluat jakaa twiitin omille seuraajillesi • Voit lisätä oman kommenttisi • Tykkäät, mutta et halua retwiitata • Laitat twiitin ”muistiin” • Kiität maininnasta • Osoitat seuraavasi/kuuntelevasi • Matalimman kynnyksen vuorovaikutuskeino 29\n30. Hyödynnä listoja • Eri asia kuin seuraaminen • Voit tehdä omia julkisia tai yksityisiä listoja • Voit tilata muiden luomia (julkisia) listoja • Joku saattaa lisätä sinut listalleen • Lista TTY:n henkilöstöstä ja yksiköistä • Researchers in Finland 30\n31. Livetwiittaus • tapahtumista twiitataan usein livenä • käytettävä tapahtuman omaa hashtagia • esim. #DIseminaari • kuvia, tunnelmia, lainauksia esiintyjän puheesta, keskustelua, kysymyksiä 31\n33. Kysyttävää? @SatuKantti 040 198 1755 satu.kantti@tut.fi Tutka > Imago > Sosiaalinen media 33


Eetu Rahkola siirtyy Ilves-Kissoista Tampere Unitediin | Tampere United\nEetu Rahkola siirtyy Ilves-Kissoista Tampere Unitediin\nIlves-Kissoissa päättyneellä kaudella pelannut Eetu Rahkola siirtyy Tampere Unitediin. Juniorivuotensa Vasa IFK:ssa pelannut toppari on vasta 21-vuotias, mutta on pelannut Kakkosen pelejä kaudesta 2013 alkaen ensin kasvattajaseurassaan ja sitten Ilves-Kissoissa. Todellisen läpimurtonsa Rahkola teki viime kaudella pelattuaan säännöllisesti Ilves-Kissojen avauksessa ja kerättyään eniten peliminuutteja koko joukkueessa.\nIlves-Kissojen pudottua Kolmoseen Rahkolalla oli seuran vaihto edessään, jotta omat pelit Kakkosessa jatkuisivat. Vaikka Rahkolaa kyseltiin myös ylemmillä sarjatasoilla pelaaviin joukkueisiin, lopulta valinta oli kuitenkin Kolmosessa Ilves-Kissojen tapaan pelaava Tampere United. ”TamUn uuden tulemisen kaltaiset tarinat ovat niitä urheilun hienoimpia”, taustoittaa Rahkola siirtopäätöstään. ”Kävin katsomassa pari viimeistä kotipeliä viime kaudella ja intohimo todella välittyi. Halusin seuraan jolla on pyrkimys vahvasti eteenpäin ja myös keinot tavoitteiden saavuttamiseksi. Odotan innolla että pääsen kirjoittamaan tarinan seuraavaa lukua ja tappelemaan noususta, mahtavien fanien edessä!”\nPäävalmentaja Mikko Mäkelältä joukkueen kokoamisen tehtäväkseen saanut Mika Suonsyrjä kommentoi uusinta hankintaansa tyytyväisenä: ”Eetu löi itsensä todenteolla läpi viime kaudella Kakkosessa. Hän on pitkä, nopea ja hyvä sekä kaksinkamppailuissa että pallon kanssa. Olen varma, että hän on iso osa seuramme nousussa kohti korkeampia sarjatasoja.”\nJoukkueen kokoaminen jatkuu, ja lisää pelaajauutisia on todennäköisesti tiedossa jo tällä viikolla. ”On hienoa että jälleen nuori tasonsa osoittanut kaveri valitsi meidän projektimme. Tästä on hyvä jatkaa joukkueenrakennusta”, Suonsyrjä päättää.\nEetu Rahkolan haastattelu:


Kokoelmalle/näyttelylle oma arvosana?\n[11:38 5.6.2007] T.L.\nOlisko huono idea? Kokonaisuus kun on mielestäni oma taiteen lajinsa ja rytminsä. Joku työ saattaa antaa nostetta toiselle. Toisaalta jos ei ole kiinnostunut teeman luomisesta niin onhan se ikävää saada arvosana sellaisesta mitä ei ole edes hakenut?\n[12:00 5.6.2007] Ylläpito\nTätä kokeiltiin jo beta-vaiheessa ja huomattiin että se ei ole toimiva systeemi.\n[12:03 5.6.2007] T.L.\nAaa.. selvä =)\n[00:26 11.6.2007] S.H.\nSaisiko kysyä, miksi se ei toiminut? Oliko betan kokeilussa arvosana näyttelylle lisänä yksittäisten töiden arvostelulle vai oliko se - niin kuin sen pitäisi olla - *vaihtoehtoinen arvostelumuoto* näyttelylle? Jos näyttelyn esillepanija voisi halutessaan valita arvosteltavaksi joko näyttely yhtenä kokonaisuutena tai sitten sen yksittäiset työt erikseen, tuntuu mielenkiintoiselta väite ettei se toimisi. Ja jos kokeiltu kuitenkin on ja se nimenomaan ei toiminut, niin miksi ihmeessä ei!?\n[10:51 11.6.2007] V.G.\nPuutun tähän keskusteluun mielipiteellä, että kokonaisuuden arviointi olisi vaikeaa, tulisi enemmän miettimistä, eikä aina jaksa/ennätä katsoa kerralla koko kokoelmaa.\nSitä paitsi yksittäisten töitten pisteyttäminen on tehty tosi helpoksi!\nHeti työn katsottuaan/luettuaan tulee varmaan jokaiselle heti jo ensivaikutelmana mieleen, onko se tosi huono (1p.), onko siinä paljon paranneltavaa (2p.), vai onko se keskinkertainen (3p.), hyvä (4p.) vai todella hyvä (5p.)\nJoku voi tietenkin niin halutessaan käyttää vaikka koko päivän aikaa, harkitessaan numeroa. Mutta eiköhän se useimmilla meistä ole ajasta kiinni, antaako yleensä mitään palautetta vai onko antamatta. Jos katsoo/lukee työn, voi ainakin numeron nappaista, sen perusteella, mikä noista yllämainituista pisteiden sisällöstä lähinnä vastaa omaa ajatusta työn laadusta.\n[13:50 11.6.2007] J.R.\nItse pidän sitä vähän turhana, koska en itse ainakaan koskaan tietoisesti kirjoita mitään 3-5 runon kokoelmia. Joskun niitä toki tulee.\nToiseksi minun on huono kyllä ottaa tähän kantaa, sillä koko numeroarvostelu on mielestäni turha.\nMutta olen teoskohtaisen arvostelun kannalla. Toki ei minua haittaa jos sellainen tulee, että kokoelmaa voi arvostella numerona.\nKokoelmaa voi kuitenkin jo nyt sanallisesti onneksi arvostella.\n[13:53 11.6.2007] S.H.\nMutta ei kai Aukean itsetarkoitus ole palvella vain katsojia, eivätkä arvioinnin helppous ja vaivattomuus voi olla määrääviä tekijöitä Aukeaa kehitettäessä. En muutenkaan oikein ymmärrä, miten näyttelyn arviointi kokonaisuutena olisi sen vaikeampaa kuin yksittäisten töiden arviointi. Minä näkisin näyttelyiden arvioinnin kokonaisuuksina mahdollisuutena rakentaa helpommin teemoja ja näyttelyn läpi kantavia ajatuksia. Hetken toki voisi joutua pohtimaan arvosteluaan pidempään - kokonaisuutta hahmotellessaan, mutta eihän sellaista kiirettä toisten teoksia/taidetta arvioidessa saisi ollakaan, etteikö ehtisi arvostelujaan hieman jopa pohtimaan. Eikä jokaista työtä kuitenkaan tarvitse/jaksa arvioida, vaan palautetta annetaan yleensä niille, jotka jonkinlaisen reaktion katsojassa herättää.\n[16:40 11.6.2007] V.G.\nSakari Hannula on oikeassa sanoessaan: "... ei kai Aukean itsetarkoitus ole palvella vain katsojia, eivätkä arvioinnin helppous ja vaivattomuus voi olla määrääviä tekijöitä Aukeaa kehitettäessä."\nMutta mielestäni Aukean tekevät teokset s e k ä kommentit, yhdessä.\nJokaisella teoksensa tänne lähettävällä on toive saada palautetta.\nTasapaino teosten ja niihin kirjoitettujen kommenttien välillä horjuu. Pakosti joku joutuu pettymään saamiensa kommenttien laadussa ja määrässä.\nMielestäni kommentointi ja varsinkin teosten pisteyttäminen on tehty täällä niin helpoksi kuin se on mahdollista.\nMutta ei tuota toistakaan näkemystä, kokoelmien kommentoimista ikään kuin yhtenä teoksena, voi, tarkemmin ajateltua, väheksyä. Viimeksi tänään huomasin yhden kaksiosaisen kokoelman luettuani, että osat kuuluivat niin tiukasti yhteen, ettei toinen olisi elänyt ilman toista. Tällaisessa tapauksessa olisi tietenkin hyvä, jos ne voisi käsitellä yhtenä kokonaisuutena.\nSama tilanne jos teoksia on kokoelmassa kovin paljon. Silloin mielellään ajan ja voimien säästämiseksi arvioisi niitä kokonaisuutena. Pisteiden antaminen on tosin silloin hankalaa. Täytyisi kai kuitenkin käydä luettuaan ne ensin kaikki (kokonaisuuden hahmottaakseen) pisteyttämässä ne erikseen. Vai olisiko jokin muu keino?\nSiis jälleen perun puheeni tuolla aikaisemmin esittämäni mielipiteen kohdalla, mutta vain siten, että jos se on mahdollista, eikä tuota ylläpidolle lisää huolia ja puuhaa, ei kai meidän käyttäjien taholta ole mitään syytä vastustaa sitä, että olisi mahdollisuus arvioida myös kokoelmia yhtenä joukkona.\nY l l ä p i d o s t a me olemme kaikki täällä riippuvaisia ja saamme olla iloisia, että he ovat Aukean pystyttämisessä käyttäneet aikaa ja voimiaan suhteettomasti, että meillä olisi hyvä. Kannattaa harkita mitä heiltä – kuinkahan monta heitä siellä on – vaatii tai pyytää. Uudistuksia ei tietenkään kukaan vastusta, jos ne ovat hyviä, mutta ei kaikkea voi saada, mitä haluaa. Kaikki on aina kiinni jonkun työpanoksesta täällä.\nPS. voihan kommentoija kirjoittaa yhteenvedon teoksista nytkin. Jotkut ovat niin tehneetkin. Mutta yhteisten pisteiden antaminen voi olla vaikeampi juttu.\n[14:13 12.6.2007] T.L.\nTeknisistä kysymyksistä en tiedä, mutta olisihan se hauskaa jos vaikka käyttäjä voisi jostain ruksittaa että näyttely tulisi arvostella myös kokonaisuutena tai ei. Taulukosta näkyisi näyttelyn keskiarvo yksittäisinä töinä ja sen alla näyttelynä. Näyttelyähän voisi arvostella vaikka yhteenvetosivulla? Tarvetta tälle en sen enempää perustele kun tärkeimmät tulivat tuossa yllä. Oishan se kiva...jos sitten ja sitten ois sellain ja sellain =)\n[18:25 12.6.2007] J.H.\nHelppoa,jos pisteyttää haluaa:\nJos näyttely on mielestäsi nelosen arvoinen,niin annat yhdelle työlle nelosen tai kaikille.Jos jossain kolmosen ja nelosen puolessavälissä,niin parhaalle nelonen ja seuraavaksi parhaalle kolmonen jne.Helpottuu noin myös tuo pyöristysongelma.\nNäin lyhyellä matikalla...\n[00:56 13.6.2007] S.K.\nSiis toi että LUOJA itse päättää arvosteleeko käyttäjät koko kokoelmaa vaiko ainoastaan sen osasia (tästähän silloin on kyse) on juuri oikea ratkaisu.\nHuomioitakoon että on aivan eri asia koota hajanaisesti parhaat työt yhteen settiin, kuin luoda dramaturgisesti tai muuten ehyt kokoelma jonka jokainen työ tukee toisiaan.\nMä en ehtiny kokeilemaan moista beetavaiheessa. Harmi, olisin jo silloin voinut lobata tätä asiaa :)


Erkki Latvala 4.11.2018 19:53\nKirjoittelet vaihteeksi kannabiksesta\nTeppo Syvärilä 4.11.2018 19:55\nMiksi en kirjoittelisi siitä?\nJuho Eeva 4.11.2018 19:58\nEttei tuulipuvuille tule paha mieli ;)\nTeppo Syvärilä 4.11.2018 20:01 Vastaus kommenttiin #3\nSe on ikävää jos jonkun mieli pahoittuu. Toki tovoin, että silloin katsoisivat peiliin ja kysyisivät itsetään miksi niin kävi.\nOnhan se ahdistavaa kun joku kirjoittelee ja tuo ilmi asiaoita kannabiksesta ja mitä sen ympärillä maailmalla ja Suomessa tapahtuu.\nJuho Eeva 4.11.2018 20:09\nEnsi keväänä alkavaan kansalaisaloitekampanjaan kuuluu jonkinsortin valistuskampanja päättäjien keskuudessa. Tai näin ainakin muistaisin lukeneeni.\nTeppo Syvärilä 4.11.2018 20:19\nKoska totuus on se että käytö on yleisempää mitä tilastot kertovat.\n"Väestökyselyiden mukaan kannabista on joskus elämässään kokeillut noin 700 000 suomalaista. Vuoden aikana käyttää noin 200 000 ja kuukauden aikana noin 60 000. Päivittäiskäyttäjiä on noin 6 000–8 000. Kannabista käyttävät eniten 25–34-vuotiaat. Vuonna 2015 tehdyn eurooppalaisten koululaisten päihteiden käyttöä kartoittaneen ESPAD-tutkimuksen tulosten mukaan 15–16-vuotiaista suomalaisista koululaisista 8 % oli kokeillut kannabista ainakin kerran eläessään. Vastaava Euroopan maiden keskiarvo oli 16 %.\nVaikka huumausaineiden, tupakan ja alkoholin käyttö nuorten keskuudessa on tällä vuosituhannella pysynyt tasaisena ja paikoin vähentynytkin, kannabiksen käyttö on tämän vuosikymmenen puolivälissä lähtenyt kasvuun, samoin sen valmistaminen kasvattamalla hamppua kotona."\nMatias Heiskanen 4.11.2018 20:43\nKannabiksella on stressiä tuhoavia ominaisuuksia joten siksi se pitäisi ehdottomasti laillistaa.Myöskään käyttötapa ei ole ongelma koska THC:tä voi höyrystää,,siitä voi tehdä juomia sekä syödä .\nTeppo Syvärilä 4.11.2018 23:37\nEi kannabis tuhoa.\nJa joo, erittäin hyvä stressinpoistaja se on. Toimii paremmin ku alkoholi tai liikunta.\nTosin itse yhdistän liikkumisen ja kannabiksen. Sekakäyttöä?\nJuha Kuikka 5.11.2018 12:11\nEikös se vanha sanonta kuulu, että "urheilu on pilannut monta hyvää viinamiestä". Näyttää siis siltä, että kannabiskin voisi olla ratkaisu liikuntariippuvaisten hoidossa. ;)\nTeppo Syvärilä 5.11.2018 12:35 Vastaus kommenttiin #10\nTuosta en tiedä. Kannabista voi käyttää vaikka urheilisi säännöllisesti. Ei anakaan heikennä kuntoa.\nEsko Ohramaa 5.11.2018 13:00 Vastaus kommenttiin #10\nOlen liikuntariippuvainen ja ollut sitä koko ikäni. n.6tuntia päivässä aerobista liikuntaa joka päivä alkoi olemaan liikaa minulle. Liiallinen treenaaminen vähenee kannabiksen käytön ansiosta ja hyvä niin.\nOlet Juha Kuikka aivan oikeassa.\nMatias Heiskanen 5.11.2018 11:12\nAlkoholi mitään stressiä tuhoa vaan lisää sitä..Kun puhutaan päihteiden aiheuttamasta stressistä niin se koskee päihdyttävän tilan jälkeistä aikaa. Nyt ne on maailmalla tajunneet että alkoholia ei ikinä olisi pitänyt laillistaa ja sitä kutsutaan vuosisadan pahimmaksi virheeksi\nAnssi Pajala 5.11.2018 16:46\n"Nyt ne on maailmalla tajunneet että alkoholia ei ikinä olisi pitänyt laillistaa ja sitä kutsutaan vuosisadan pahimmaksi virheeksi"\nMeinaatko, että alkoholin kieltolailla saatiin niin hyviä tuloksia? :D\nTeppo Syvärilä 5.11.2018 16:52\nAlkoholin kiletolaki ainakin opettivat suomalaiset juomaan viinaa. Ei siis kovin myönteinen kehitys suunta.\nEsko Ohramaa 5.11.2018 18:52\nRaittiusväen suurin toivein odottama laki osoittautui välittömästi epäonnistuneeksi. Kun laillisia alkoholijuomia ei ollut saatavilla, kansalaiset ostivat alkoholinsa laittomilta markkinoilta, useimmiten väkevinä alkoholijuomina. Kieltolaki saikin Suomessa aikaan ennennäkemättömän viinan salakuljetuksen aikakauden, jota on kutsuttu myös pirtuajaksi.\nNoudattaa samaa kaavaa...hamppuaika :)\nMatias Heiskanen 6.11.2018 23:24\nSamalla logiikalla pitäisi kaikki päihteet laillistaa mutta sehän ei ole mahdollista..Alkoholi kieltoon ja mietoja huumeita vapaaksi. Sillä ei ole merkitystä toimiiko viinan kielto vai ei\nAntti Mikkonen 7.11.2018 22:37\nAlkoholin kieltolaki on jo kokeiltu.


MAO:480/20 - Markkinaoikeus\nEtusivu » Ratkaisut » Hankinta-asiat » MAO:480/20\nMetsähallitus - polttopuut\njulkinen hankinta - hankintaoikaisu - tutkimatta jättäminen\nMetsähallituksen (jäljempänä myös hankintayksikkö) luontopalvelut on ilmoittanut 21.2.2020 julkaistulla EU-hankintailmoituksella avoimella menettelyllä toteutettavasta Pohjois-Lapin puistoalueen polttopuun hankinnasta ajalle 1.6.2020–31.5.2023. Hankinta on jaettu 13 osaan.\nMetsähallituksen luontopalvelut on 17.4.2020 tekemällään hankintapäätöksellä valinnut hankinnan osiin 2, 3, 6, 7 ja 12 Puumoto Ky:n tarjouksen.\nMetsähallituksen luontopalvelut on 23.6.2020 tekemällään hankintaoikaisupäätöksellä ottanut hankintapäätöksen 17.4.2020 uudelleen käsiteltäväksi omasta aloitteestaan ja vertaillut tarjoukset uudelleen hankinnan osien 2, 3, 6, 7 ja 12 osalta valiten niiden osalta Puumoto Ky:n asemesta Kuljetus Raimo Karjalainen Oy:n tarjouksen. Päätöksen mukaan hankintayksikkö on ottanut hankintapäätöksen 17.4.2020 uudelleen käsiteltäväksi omasta aloitteestaan, koska Puumoto Ky ei ole toimittanut hankintayksikölle sopimuksen solmimisen edellytyksenä ollutta soveltuvuutta koskevaa selvitystä.\nHankinnan ennakoitu arvonlisäveroton kokonaisarvo on hankintayksikön ilmoituksen mukaan ollut noin 520.000 euroa.\nHankintasopimuksia ei ole hankintayksikön ilmoituksen mukaan allekirjoitettu hankinnan osien 2, 3, 6, 7 ja 12 osalta.\nPowerplay Oy on vaatinut, että markkinaoikeus kumoaa valituksenalaisen hankintaoikaisupäätöksen ja velvoittaa hankintayksikön korjaamaan virheellisen menettelynsä. Lisäksi valittaja on vaatinut, että markkinaoikeus velvoittaa hankintayksikön korvaamaan sen arvonlisäverottomat oikeudenkäyntikulut 5.438,40 eurolla lisättynä markkinaoikeuden oikeudenkäyntimaksua vastaavalla määrällä viivästyskorkoineen.\nHankintayksikön asettamat kuljetusten päästöihin liittyvät vertailuperusteet ovat olleet hankintasäännösten vastaiset. Vertailuperusteet eivät ole mahdollistaneet todellisten päästöjen vertailua, eivätkä ne siten ole olleet tarjoajia tasapuolisesti kohtelevia.\nMetsähallitus on vaatinut, että markkinaoikeus ensisijaisesti jättää valituksen tutkimatta ja toissijaisesti hylkää valituksen. Lisäksi hankintayksikkö on vaatinut, että markkinaoikeus velvoittaa valittajan korvaamaan sen arvonlisäverottomat oikeudenkäyntikulut 660 eurolla viivästyskorkoineen.\nHankintayksikkö on tehnyt valituksen kohteena olevan hankintapäätöksen 17.4.2020. Valittaja on saanut 17.4.2020 tehdyn hankintapäätöksen liitteineen ja valitusosoituksineen sähköisesti tiedoksi 17.4.2020. Päätös on lainvoimainen ja siltä osin kuin valitus mahdollisesti koskee sitä, on valitus jätettävä myöhässä saapuneena tutkimatta.\nHankintayksikkö on 23.6.2020 tekemällään hankintaoikaisupäätöksellä muuttanut itseoikaisuna 17.4.2020 tekemäänsä hankintapäätöstä, koska yksi valituista toimittajista ei ole toimittanut hankintayksikölle sopimuksen solmimisen edellytyksenä ollutta selvitystä. Tämän vuoksi tarjoukset on vertailtu uudelleen hankintapäätöksen 17.4.2020 vertailuperusteita muuttamatta hankinnan osien 2, 3, 6, 7 ja 12 osalta. Kyseisiin osiin on valittu Puumoto Ky:n asemesta tarjousvertailussa toiseksi sijoittunut Kuljetus Raimo Karjalainen Oy.\nValittaja on sijoittunut tarjousvertailussa Kuljetus Raimo Karjalainen Oy:tä huonommalle sijalle oikaisupäätöksessä tarkoitetuissa hankinnan osa-alueissa. Koska hankintayksikön 23.6.2020 tekemä hankintaoikaisupäätös ei ole muuttanut valittajan oikeusasemaa 17.4.2020 tehtyyn hankintapäätökseen verrattuna, ei valittajalla ole oikeutta valittaa päätöksestä. Valituksessa esitetyt perustelut eivät kohdistu oikaisupäätöksessä päätettyihin tai sen perusteena oleviin seikkoihin eli Puumoto Ky:n toimittamatta jääneeseen selvitykseen.\nKuljetus Raimo Karjalainen Oy ei ole sille varatusta tilaisuudesta huolimatta antanut lausuntoa.\nValittaja on esittänyt muun ohella, että valitus tulee tutkia. Metsähallitus on päätöksellään 23.6.2020 suorittanut sen kohteena olleiden osa-alueiden osalta tarjousvertailun kokonaan uudestaan ja näiden osa-alueiden osalta 23.6.2020 tehty päätös on kumonnut kokonaan 17.4.2020 tehdyn päätöksen. Metsähallitus on tehnyt uuden hankintapäätöksen osien 2, 3, 6, 7 ja 12 osalta ja tarjoajalla pitää olla oikeus valittaa näitä osia koskevasta uudesta päätöksestä uuden valitusajan puitteissa, vaikka alkuperäisen samaa hankintaa koskevan hankintapäätöksen valitusaika on jo päättynyt.\nPäätöksessä 23.6.2020 on annettu valitusosoitus markkinaoikeuteen, mikä osoittaa, että myös Metsähallitus on mieltänyt, että päätökseen saa hakea muutosta.\nPäätös 23.6.2020 on vaikuttanut valittajan asemaan. Päätöksessä 17.4.2020 valittaja oli sijoittunut vertailussa osien 2, 3, 6, 7 ja 12 osalta kolmanneksi. Tällöin Puumoto Ky:n tarjous on ollut hinnaltaan huomattavasti halvempi kuin Powerplay Oy:n tarjous. Koska hinnan painoarvo on ollut 60 prosenttia ja päästöjen painoarvo 40 prosenttia, on valittaja todennut hankintapäätöksestä 17.4.2020 valittamisen hyödyttömäksi, koska valitus ei olisi todennäköisesti johtanut valittajan tarjouksen valintaan.\nSen jälkeen, kun Puumoto Ky on päätöksellä 23.6.2020 suljettu tarjouskilpailusta, valittaja on sijoittunut tarjousvertailussa osien 2, 3, 6, 7 ja 12 osalta toiseksi. Tässä tilanteessa valittajalla olisi ollut virheettömässä hankintamenettelyssä mahdollisuus voittaa tarjouskilpailu.\nTarjouspyyntö on ollut epäselvä, koska Metsähallitus ei ole ilmoittanut laatupisteytyksen perusteena käytetyn raakapuun laskennallisen hiilidioksidipäästön osalta laskentaperusteita siten, että tarjoajat olisivat tarjouksia laatiessaan tienneet millä seikoilla on merkitystä hiilidioksidipäästöjä laskettaessa.\nHankintayksikkö on lisävastineessaan 1.10.2020 esittänyt muun ohella, että hankintayksikön 23.6.2020 tekemä yhden tarjoajan poissuljentaa koskenut hankintaoikaisupäätös ei ole muuttanut valittajan oikeusasemaa 17.4.2020 tehtyyn hankintapäätökseen verrattuna. Hankintayksikkö ei ole tosiasiassa kumonnut 17.4.2020 tehtyä päätöstä muutoin kuin Puumoto Ky:n valinnan osalta. Siltä osin kuin valitus koskee hankintapäätöksen 17.4.2020 mukaista päästölaskentaa, päätöksen taustalla olevaa tarjouspyyntöä tai päätöksen perusteita muutoin, valitus on tehty myöhässä. Jos valittaja olisi halunnut tehdä valituksen näiden seikkojen perusteella, olisi valitus tullut tehdä hankintapäätöksen 17.4.2020 valitusaikana, mihin valittajalla on ollut myös mahdollisuus.\nHankintayksiköllä on velvollisuus sulkea tarjoaja tarjouskilpailusta missä tahansa hankintamenettelyn vaiheessa, jos käy ilmi, että ehdokasta tai tarjoajaa rasittaa pakollinen poissulkemisperuste. Tämä ei avaa muille tarjoajille uutta mahdollisuutta valittaa alkuperäisestä lainvoimaisesta hankintapäätöksestä. Päätökseen liitetyllä valitusosoituksella ei ole ollut merkitystä valittajan oikeusaseman kannalta.\nValittaja on lisävastaselityksessään esittänyt muun ohella, että 23.6.2020 tehty päätös on muuttanut valittajan oikeusasemaa siten, ettei valitusta tule jättää tutkimatta. Hankintapäätös 23.6.2020 on muuttanut tilannetta olennaisesti, koska sillä valittaja on noussut kokonaisvertailussa toiseksi Kuljetus Raimo Karjalainen Oy:n jälkeen. 23.6.2020 tehdyllä päätöksellä tarjousten pisteytys on tosiasiallisesti muuttunut valittajalle edullisemmaksi. Valittajalla ei olisi ollut sen ja voittaneen tarjoajan välisen piste-eron takia realistista mahdollisuutta päästä toimittajaksi, jos se olisi valittanut 17.4.2020 tehdystä päätöksestä.\nKäsillä oleva tilanne olisi ollut vältettävissä sillä, että hankintayksikkö olisi vaatinut soveltuvuusvaatimusten täyttymistä koskevan selvityksen kunkin osa-alueen osalta jo ennen hankintapäätöksen tekemistä. Tällöin valittaja olisi valittanut jo alkuperäisestä 17.4.2020 tehdystä päätöksestä. Valittaja ei ole voinut vaikuttaa siihen, miten hankintayksikkö on tältä osin päättänyt menetellä. Valituksen tutkimatta jättäminen olisi tähän nähden kohtuutonta.\nOikeudenkäynnistä hallintoasioissa annetun lain 81 §:n 2 momentin 4 kohdan mukaan tuomioistuin jättää valituksen tutkimatta, jos valittajalla ei ole valitusoikeutta.\nHankintalain 133 §:n 1 momentin mukaan hankintayksikkö voi ottaa hankintaoikaisun käsiteltäväkseen omasta aloitteestaan tai asianosaisen vaatimuksesta. Pykälän 2 momentin mukaan muun ohella hankintayksikkö voi itse ottaa hankintapäätöksen tai ratkaisun korjattavakseen 90 päivän kuluessa siitä, kun hankintaoikaisun kohteena oleva päätös tai ratkaisu on tehty. Pykälän 3 momentin mukaan muutoksenhaku markkinaoikeuteen ei estä hankintaoikaisun tekemistä tai hankintaoikaisun käsittelyä. Hankintaoikaisu voi koskea myös lainvoimaiseksi tullutta hankintayksikön päätöstä, jos asiaa ei ole saatettu markkinaoikeuden käsiteltäväksi.\nHankintalain 134 §:n 1 momentin mukaan hankintaoikaisun vireilletulo ja käsittely eivät vaikuta siihen määräaikaan, jonka kuluessa asianosaisella on tämän lain nojalla oikeus hakea muutosta valittamalla markkinaoikeuteen.\nHankintalain 134 §:ää koskevien esitöiden (HE 108/2016 vp s. 226) mukaan pykälä vastaa aiemmin voimassa olleen julkisista hankinnoista annetun lain (348/2007, vanha hankintalaki) 82 §:ssä säädettyä. Vanhan hankintalain 82 §:n esitöiden (HE 190/2009 vp s. 56) mukaan, jos päätös hankintaoikaisun seurauksena muuttuu, uuteen päätökseen liittyy mahdollisuus saattaa asia markkinaoikeuden käsiteltäväksi tuossa vaiheessa. Valittajakohtaisesti tarkasteltuna ratkaiseva määräaika muutoksenhaun käytölle alkaa siitä ensimmäisestä päätöksestä, jolla on valittajan oikeusasemaan tässä laissa tarkoitettu vaikutus.\nHankintalain 147 §:n 1 momentin mukaan valitus on tehtävä kirjallisesti 14 päivän kuluessa siitä, kun ehdokas tai tarjoaja on saanut tiedon hankintaa koskevasta päätöksestä valitusosoituksineen.\nHankintayksikkö on 17.4.2020 tekemällään hankintapäätöksellä valinnut toimittajat hankinnan osiin 1–13. Valituksenalaisella hankintaoikaisupäätöksellä 23.6.2020 on muutettu hankintayksikön 17.4.2020 tekemää hankintapäätöstä siten, että osien 2, 3, 6, 7 ja 12 osalta on alun perin valitun Puumoto Ky:n tarjouksen sijaan valittu Kuljetus Raimo Karjalainen Oy:n tarjous. Hankintaoikaisupäätöksen 23.6.2020 perusteluina on esitetty, ettei Puumoto Ky ollut toimittanut hankintayksikölle pakolliseen poissulkemisperusteeseen liittyvää selvitystä.\nValittaja on hakenut muutosta 23.6.2020 tehtyyn hankintaoikaisupäätökseen. Hankintapäätöksestä 17.4.2020 ei ole haettu markkinaoikeudelta muutosta valittamalla.\nMarkkinaoikeus toteaa, että jos hankintapäätös muuttuu hankintaoikaisun seurauksena, uuteen päätökseen liittyy lähtökohtaisesti mahdollisuus saattaa asia markkinaoikeuden käsiteltäväksi. Edellä hankintalain 134 §:n esitöissä lausuttu huomioon ottaen tätä oikeutta on tarkasteltava kuitenkin valittajakohtaisesti. Määräaika muutoksenhaun käytölle alkaa siitä ensimmäisestä päätöksestä, jolla on valittajan oikeusasemaan hankintalaissa tarkoitettu vaikutus.\nKorkein hallinto-oikeus on vuosikirjaratkaisussaan KHO 2016:47 arvioinut tilannetta, jossa hankintaoikaisupäätöksellä oli valittu puitejärjestelyyn kahden jo aiemmin valitun tarjoajan lisäksi yksi uusi tarjoaja. Markkinaoikeuteen toimitetussa valituksessa esitetyt valitusperusteet kohdistuivat hankintaoikaisupäätöksen sijasta siihen, että alkuperäisessä hankintapäätöksessä jo valitun tarjoajan tarjousta ei olisi tullut pitää tarjouspyynnön mukaisena. Korkeimman hallinto-oikeuden mukaan valittajan olisi tullut hakea valittamalla muutosta alkuperäiseen hankintapäätökseen. Hankintaoikaisupäätös ei ollut, kun otettiin huomioon esitetyt valitusperusteet, vaikuttanut valittajan oikeusasemaan sillä tavoin, että sillä olisi ollut oikeus valittaa vasta hankintaoikaisupäätöksestä.\nNyt käsillä olevassa asiassa valittajan valitusperusteet liittyvät siihen, että tarjouskilpailun perusteena ollut tarjouspyyntö on ollut hankintasäännösten vastainen. Sen sijaan muutoksenhaun kohteena olevalla hankintaoikaisupäätöksellä on suljettu hankintapäätöksen 17.4.2020 mukainen voittanut tarjoaja tarjouskilpailusta ja suoritettu tarjousten vertailu uudelleen tarjouspyyntöä tai vertailuperusteita muuttamatta.\nMarkkinaoikeus toteaa, että tilanteessa, jossa jo tarjouspyynnön todetaan olevan hankintasäännösten vastainen esimerkiksi tarjousten vertailuperusteiden osalta, vakiintuneen oikeuskäytännön mukainen seuraamus on hankintayksikön velvoittaminen järjestämään kokonaan uusi tarjouskilpailu. Hankintayksikkö ei tällöin ole uudessa tarjouskilpailussa sidottu aikaisemmassa hankintamenettelyssä käyttämiinsä vertailuperusteisiin, vaan se voi asettaa esimerkiksi kokonaan uudet vertailuperusteet. Siten 23.6.2020 tehdyn hankintaoikaisupäätöksen seurauksena tapahtuneet muutokset tarjousten pisteytyksessä eivät ole olleet sellainen seikka, jolla voitaisiin objektiivisesti tarkasteltuna perustella sitä, että valittaja on esittämillään valitusperusteilla valittanut vasta 23.6.2020 tehdystä hankintaoikaisupäätöksestä.\nMarkkinaoikeus katsoo, ottaen huomioon valittajan esittämät valitusperusteet, että ensimmäinen päätös, jolla on ollut sen oikeusasemaan hankintalaissa tarkoitettu vaikutus, on ollut edellä mainittuun tarjouspyyntöön perustunut 17.4.2020 tehty hankintapäätös. Siten valittajan olisi tullut hakea valittamalla muutosta jo hankintapäätökseen 17.4.2020.\nSiten hankintayksikön 23.6.2020 tekemä hankintaoikaisupäätös ei ole vaikuttanut valittajan oikeusasemaa hankintalain 146 §:n 1 momentissa tarkoitetulla tavalla. Valitus on siten jätettävä tutkimatta.\nMarkkinaoikeus jättää Powerplay Oy:n valituksen pääasian osalta tutkimatta ja hylkää sen vaatimuksen oikeudenkäyntikulujensa korvaamisesta.\nMarkkinaoikeus velvoittaa Powerplay Oy:n korvaamaan Metsähallituksen oikeudenkäyntikulut 660 eurolla viivästyskorkoineen. Viivästyskorkoa on maksettava korkolain 4 §:n 1 momentissa tarkoitetun korkokannan mukaisesti siitä lukien, kun kuukausi on kulunut tämän päätöksen antamisesta.\nAsian ovat yksimielisesti ratkaisseet markkinaoikeustuomarit Ville Parkkari ja Esko Pakka sekä asessori Anu Pitkänen.


Lipposen kannatus noussut rajusti - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nLipposen kannatus noussut rajusti\nKotimaa Julkaistu 14.04.1998 06:00\nSuomalaiset näyttävät olevan nykyiseen hallitukseen tyytyväisempiä kuin kertaakaan aiemmin sen toimintakaudella. Myös pääministeri Paavo Lipposen (sd.) suosio vaikuttaisi olevan korkeammalla kuin koskaan ennen hänen pääministerikautensa aikana, kertoo oululaisen sanomalehti Kalevan teettämä mielipidekysely.\nKyselyn mukaan sekä hallituksen että Lipposen osalta tyytyväisiä ja tyytymättömiä on tällä hetkellä jokseenkin yhtä paljon, kun aiemmin tyytymättömiä on ollut selvästi enemmän.\nHallitukseen tyytyväisiä oli 31 prosenttia Kalevan kyselyyn vastanneista ja tyytymättömiä 33 prosenttia. Pääministeriin tyytyväisiä oli 34 prosenttia ja tyytymättömiä 35 prosenttia.\nTyytyväisyys Lipposen toimintaan on noussut kymmenen prosenttiyksikköä viime marraskuun mielipidekyselyn jälkeen. Tyytymättömien määrä on puolestaan laskenut 11 prosenttiyksikköä. Hallituksen kohdalla muutokset ovat samansuuntaiset, mutta eivät yhtä jyrkät.\nKaleva on toistanut kyselyn koko hallituskauden ajan noin puolen vuoden välein. Viimeksi nykyisiä lukemia lähellä oltiin hallituskauden alussa vuonna 1995. Sen jälkeen tyytymättömyys on jatkuvasti ollut suurempaa.\nKaleva on teettänyt tuoreimman kyselyn Suomen gallupilla maalis-huhtikuun vaihteessa. Tällä kertaa kyselyyn osallistui 935 suomalaista. Virhemarginaali on kolme prosenttia.\nKantosiipialus yrittää jo merelle Kuusimäki: Tuomareita syyttäjiksi