Triathlonvaimo: 23. maaliskuuta 2008\n"Kun tänään lähden..."\nHuomenna suunnataan kohti hienoja maisemia, eli Lappiin! Pakattuna on juoksu-, hiihto-, uinti- ja salivehkeet sekä uskaliaasti läppäri ja graduaineistoa! (Tai läppärihän on edelleen tässä minulla, joten jäin kiinni valehtelusta...) Tänään oli jälleen tentti, ja enää kolme jäljellä. Helpottava ja kauhistuttava tunne samaan aikaan.\nToivottavasti suksi luistaa Teemullakin Lapponian laduilla (huollosta se ei jää tällä(kään) kertaa kiinni) ja toivottavasti aurinkoviikot pitävät taas kutinsa pohjoisessa! Hyvää viikonloppua ja seuraavaa viikkoa kaikille! :D\nKirjoitti Arja L. [triathlonvaimo] klo 23.56 Ei kommentteja:\nKategoriat: Arki, Opiskelu, Urheilu\nKyseinen kuva on otettu 13.10.2007 noin kello 05.30, alkamassa on Hawaii Ironman ja minulla on kuvassa "turpa ruvella". Sittemmin olen sivistynyt ja oppinut asianmukaisen termin: turpaihottuma. Lisävalaistusta asiaan sain tänään, kun ihotautilääkäri totesi SUP-hoidon tarpeelliseksi valoyliherkkyyden vuoksi. Että tämäkin vielä! Nyt alkaa myös lierihatun metsästys ja bikineiden oston voi jättää listalla viimeiseksi... Onhan tästä kärsitty jo pari vuotta ja toivottavasti nyt saisi asiaan jotain helpotusta, ilkeä pirulainen tuo vaiva!\nHuomenna tentti ja lauantaina viikoksi lappiin hiihtämään! :D\nKirjoitti Arja L. [triathlonvaimo] klo 21.47 4 kommenttia:\nKategoriat: Arki, Kuvia, Matkustus\nPaluu (jälleen) arkeen\nHuoh, onneksi pyhät ovat ohitse! Säät olivat loistava, mutta "tankkausta" tuli harrastettua ihan liian hartaasti. Liekö ollut sillä tekemistä myös sen kanssa, että syttyipä minulle palo ilmoittautua johonkin retkipyöräilyyn. Pari vuotta sitten osallistuin Pirkan Pyöräilyyn, mutta matka oli silloin maastopyörällä suoritettuna 40 km, johon aikaa kului kaksi tuntia. Nyt, kun minulla on "hoidossa" Tiinan (täysin palvellut?) pyörä, niin hieman pitempikin matka saattaisi taittua! Joskin omankin pyörän ostamista tässä on myös suunniteltu. Pyörän selässä tunteja on jo tullut useampi kymmen, sillä se onkin ollut tässä ainoa liikuntamuoto...\nEli jos jotain mukavaa tapahtumaa on mielessä, niin ehdotuksia otetaan vastaan! Tälläisiä löysin itse: vaihtoehto, vaihtoehto, vaihtoehto.\nJa pitkästä aikaa ilahdutan lukijoitani viime viikon treeneillä:\n- fysioterapia (45min)\n- pyörä (152/172, 30min) + vesijuoksu (15min)\n- sauvakävely (45min)\n- pyörä + kuntosali (135min)\n- hiihto (60 min)\n- hiihto (70min)\nEli polvi alkaa olla jo siinä kunnossa, että juoksun, hiihdon (ei vapaa) ja "ulkosalla" pyöräilyn voi ottaa varovasti ohjelmistoon ja siten kasvatella määriä. Laitoin myös tavoitteen itselleni ensi kesän pikatriathloniin Joroisissa! Eli uintiosuus on tarkoitus suorittaa vaparia uiden sekä ilman vesikauhua ja pyöräilyssä olisi tarkoitus ajaa pyörällä, joka ei olisi rikki! Juoksun parantamiseen eivät enää taida rahkeet riittää! :D Ja jos ihan rehellisiä ollaan, niin olisi kiva, jos joku jäisi selän taakse. Eli tämä aloitteleva triatleetti olisi todella vähään tyytyväinen! :D Tosin, saataa olla, että menee vielä PRO-puolelle, jos otan pyörän mukaan Lanzarotelle toukokuuksi!\nKirjoitti Arja L. [triathlonvaimo] klo 13.04 4 kommenttia:\nKategoriat: Arki, Harjoittelu, Triathlon, Urheiluvammat


Villa Kotiranta: Ajatuksia bloggaamisesta, vinkkini bloggaamista harkitsevalle sekä blogihaaste jokaiselle bloggaajalle!\nAjatuksia bloggaamisesta, vinkkini bloggaamista harkitsevalle sekä blogihaaste jokaiselle bloggaajalle!\nLupailin jo toissapäivänä Instan puolella istahtavani blogin ääreen kirjoittamaan, mutta huomaamatta uusin intohimoni, tänä syksynä aloittamani kirjontaharrastus vei taas illalla mennessään!\nOlen kirpputoreilta haalinut pari kirjontakehikkoa aikoinaan odottelemaan innostumista aiheesta ja maanantaina viettäessäni hetken aikaa paikallisessa kirjastossa olin löytänyt inspiraation; kannoin kotiin kasan kirjonta-aiheisia oppaita täynnä upeita kuvia villalangoin kirjotuista töistä sekä paksun oppaan erilaisista kirjontapistoista.\nEnsin selailin kirjat läpi, sitten aloin rohkeasti vain kokeilemaan erilaisia tekniikoita - ja nyt olen rohkeasti omasta päästäni, puhtaasti flow -tilassa vain antanut mennä: en kaipaa elämääni enää juurikaan enempää mitään millin tarkkaa ohjeistuksen seuraamista vaan menen ronskisti puhtaalla tunteella ja oman inspiraationi mukaan! On syntynyt erilaisia kukkasia ja jopa taalainmaan hevonen!\nOlenkin nyt aamun varhaiset hetket, myöhäisiltapäivien arjen tauot sekä iltojen hiljaiset tuokiot istunut nenä kiinni kirjontakehikkoon viritetyssä kankaassa....\nTähän kirjontaan hurahtamiseen liittyy myös aihe, josta ihan oikeasti ajattelin tänään kirjoittaa - eli suuria tunteita herättävästä, ah niin ärsyttävän rakkaasta harrastuksesta eli bloggaamisesta.\nKuten valokuvaaja Tarja Sirkiän kanssa toteutetun yhteistyön yhteydessä aiemmin syyskuussa kerroin, olen pyrkinyt haastamaan itseäni aktiivisesti poistumaan mukavuusalueeltani ja kokeilemaan kaikkea uutta ja erilaista. Yksi tällainen rohkea heittäytyminen tuon valokuvattavaksi lupautumisen ohella on ilmoittautuminen mukaan Keski-Uudenmaan blogien eli KUBLO:n ja Hyvinkään kirjaston yhteistyössä järjestämään tapahtumaan, Blogilauantaihin huomenna, lauantaina 6.10.\nBlogilauantaihin osallistuu neljä bloggaajaa KUBLO -yhteisöstä; Koivulan Emäntä, Tsajut - Korpikiven Tupa, Sarin puutarhat ja minä Villa Kotiranta -blogillani. Menossa mukana on myös KUBLO:n perustaja Rouva Sana.\nTapahtumassa keskustellaan bloggaamisesta - mitä se ihan oikeasti on ja miksi ihmeessä me olemme tähän puuhaan lähteneet! Koetetaan yhdessä karistaa harhaluuloja yhden harrastuksesta ja toisen ammatista - ja samalla innostaa aiheesta kiinnostuneita rohkeasti hyppäämään mukaan tähän todella mielenkiintoiseen maailmaan.\nTämän tapahtuman lähestyessä ovat omat ajatukset kovasti pyörineet teemassa ja ehkä pienenä valmistautumisena tulevaan lauantaihin päätin järjestää ajatuksiani kirjallisen tekstin muotoon. Ja jotta tästä ilosta saadaan kaikki irti, niin tehdäänpä tästä haaste myös bloggaajatuttavilleni ja laitetaan vahinko kiertoon! :)\nTe lukijani, jotka bloggaatte - olette pysähtyneet oikein kunnolla pohtimaan, mikä teitä vetää tässä maailmassa puoleensa?\nMiksi olette aloittaneet ja minkä voimalla jaksatte tuottaa uutta vuodesta toiseen? Tästä haasteesta saa napata kiinni kuka tahansa - ainoana toiveenani on, että linkitätte oman postauksenne tuonne alle kommentteihin, jotta pääsisin lukemaan mahdollisimman monen vastauksia näihin itseäni askarruttaneisiin kysymyksiin.\nTässäpä VILLA KOTIRANNAN BLOGIHAASTEEN kysymykset:\n1. Mistä aloitin ja mitä odotin?\n2. Mikä on muuttunut matkan varrella?\n3. Minkä voimin jaksan? Mikä inspiroi bloggaamisessa?\n4. Löytämäni bloggaamisen kääntöpuolet?\n5. Miettimisen arvoiset kysymykseni jokaiselle bloggaamisen aloittamista harkitsevalle?\n...Ja tietenkin ne omat vastaukseni näihin haastaviin kysymyksiin:\nVilla Kotiranta syntyi tahtotilasta pitää aktiivisesti valokuvallista remonttipäiväkirjaa yllä. Tahdoin kirjata koko (lähes kolmivuotisen) projektin vaiheet ylös ja liittää kuhunkin hetkeen kuuluvat valokuvat tekstin kanssa yhteen - ja tähän sähköinen päiväkirja oli kaikkein näppärin ratkaisu. Minun kohdallani sähköiseksi päiväkirjaksi muodostui blogi, sillä olin jo aiemmin tutustunut bloggaamiseen, mutta toisen, hieman kömpelömmän alustan kanssa.\nOdotin periaatteessa sitä mitä lopulta sainkin; kanavan kertoa remonttikokemuksistamme ja tallettaa noita muistoja helposti uudelleen selattavaan muotoon. Kaipasin harrastusta - olin tuolloin aloittaessani mammalomalla pienemmän poikamme kanssa - johon pääsisin purkamaan myös luovuuttani kirjoittaen ja valokuvaten. Kuin pientä henkireikää arjesta, jotain ihan ikiomaa juttuani.\nVuosien varrella remontti on alkanut valmistumaan ja samoin sisältö blogissa muuttanut vähitellen muotoaan. Olenkin viime aikoina pohtinut, kuuluuko Villa Kotiranta enää suoranaisesti Remontti ja rakennus -kategorian alle vai olisiko oikeampi osoite nykyisin Sisustus- tai Lifestyle -kategoria...\nBloggaaminen on myös muuttunut arjen henkireiästä ja kevyestä harrastelusta näissä lähes neljässä vuodessa kuin toiseksi pieneksi ammatiksi, jota toteutan oman toiminimen avulla. Edelleen kirjoitan vain aiheista, joista olen oikeasti kiinnostunut, mutta mukaan on tullut erilaisten yritysten kanssa toteutettuja yhteistyökuvioita, sekä olen päässyt kokeilemaan valtavasti itselle entuudestaan vieraita asioita - kuten puutarha-alan ammattilaisille suunnatuille messuille somistuksen toteuttamista!\nEli puhdas luova kirjoittaminen ja valokuvaaminen on saanut rinnalleen kirjanpidon ylläpitotehtäviä, kuittien arkistointia, kalenterin kanssa juttujen suunnittelua sekä ajoittain jopa pientä stressiä siitä, että ehdinhän istumaan blogin ääreen. Lapsiperheen arjen hulinat, päivätyöni mukanaan tuoma väsymys iltaisin sekä yhteistyöyritysten odotukset blogini sisällöltä voivat laittaa välillä hieman puuskuttamaan.\nToki paljon positiivisiakin muutoksia vuosien varrelle on mahtunut; olen tutustunut aivan mahtaviin ihmisiin blogini kautta - joita toki ehdin näkemään aivan liian harvoin, kiitos arki - ja päässyt tosiaan tekemään yhteistyötä yritysten kanssa, joista olen aidosti kiinnostunut ja joiden tuotteisiin luotan - ja mikä tärkeintä; joiden tuotteita ja palveluita ihan aidosti sydämestäni voin suositella!\nOlen oppinut näinä vuosina lisää valokuvaamisesta, sekä valokuvien käsittelystä, ja tapani tuottaa sisältöä - nähdä tarinan punainen lanka ja kuulla teksti mielessä jo siinä vaiheessa, kun valokuvaan postausta varten - on kehittynyt. Blogini on myös löytänyt äänensä ja ulkomuotonsa vuosien aikana ja menettänyt hieman sitä aloitusvaiheen 'lapsen kömpelyyttä', kun vielä hain omaa tapaani blogata remontoinnista, kotimme sisustamisesta sekä ihan vain elämästä ylipäätään.\nJouduin hetkeksi oikein pysähtymään ja miettimään, miksi edelleen, kohta neljä vuotta aloittamisen jälkeen, jaksan istahtaa koneen ääreen ja käyttää niitä ruuhkavuosien arjen harvinaisia hiljaisia hetkiä bloggaamiseen.\nMyönnetään, että ajoittain olen harkinnut lopettavani - mutta kanssabloggaajien pohdintoja lukiessa ja kuunnellessa heidän kokemuksiaan olen tullut tulokseen, että jokainen bloggaaja käy jossain vaiheessa nuo samat pohdinnat lopettamisesta läpi. Ja silti suurin osa päättää edelleen jatkaa valitsemallaan tiellä.\nSain omalle listalleni NELJÄ itselle tärkeää syytä, miksi en osaisi enää luopua blogistani:\n1. Blogi on yksi tärkeimmistä keinoista toteuttaa luovuuttani.\nRakastan valokuvaamista ja kirjoittamista - olen aina rakastanut - joten jos lopettaisin bloggaamisen, tiedän etten kirjoittaisi enää niin paljon. Tai ehkä osaisin suunnata kirjoittamisen jotenkin toisin; olen lapsesta asti haaveillut kirjan kirjoittamisesta, mutta en koskaan saa aikaiseksi aloittaa - tiedostan itsekin, että olen liian impulsiivinen ja levoton sielu niinkin pitkäkestoiseen urakkaan, joten blogitekstien tuottaminen tuntuu tällä hetkellä juuri sopivan haastavalle.\nMutta valokuvaaminen! Jos lopettaisin bloggaamisen, en takuulla laskisi kameraa kädestäni, mutta pelkään, että kuvat jäisivät pelkiksi tiedostoiksi tietokoneelle hautautumaan massan alle. Nyt, kun valokuvaan myös blogia varten, käyn kaikki valokuvani aina säännöllisesti läpi sekä käsittelen niistä suosikkini - ja niihin on helppo palata myöhemmin blogissa.\n2. Itseni haastaminen & onnistumisen tunteet\nBlogin kautta olen joutunut (tai päässyt, kummin asian nyt haluaa kokea) astumaan usein pois mukavuusalueeltani, ja haastamaan itseni kokeilemaan jotain aivan uutta. Joskus jostain projektista olen suunnattoman stressaantunut viikkoja etukäteen, että 'miksi ihmeessä menin tähän lupautumaan', mutta H-hetkellä tekisi mieli hyppiä tasajalkaa ja hihkua riemusta - juuri noita ilon, onnen ja onnistumisen tunteita varten blogin ääreen jaksaa palata päivästä ja viikosta toiseen!\nMikään ei innosta paremmin jatkamaan, kuin lukijan kommentti tai viesti, kuinka tekstistä on löytynyt vastaus juurikin häntä askarruttaneeseen asiaan tai joku on innostunut blogini myötä itsekin kokeilemaan esimerkiksi jotain DIY-projektia.\nToisaalta taas palaute yhteistyöyrityksiltä kampanjan onnistumisesta ja kiitos tehdystä työstä - sillä sitähän ne yritysyhteistyöprojektin nimenomaan ovat, TYÖTÄ - saa hymyn leveäksi ja joskus jopa pienen tuuletuksen aikaiseksi.\n4. Blogitutut ja -yhteisöt\nVaikka aloitin blogin omaksi ilokseni, remonttipäiväkirjaksi, on tekeminen muuttunut nopeasti yhteisölliseksi ja sosiaaliseksi. Olen tavannut blogin myötä aivan mahtavia ihmisiä, joista osan kanssa pidetään enemmän ja vähemmän aktiivisesti myös blogin ulkopuolellakin yhteyttä.\nVilla Kotiranta on myös jo pidemmän tovin ollut osa KUBLO -yhteisöä, joka on kerännyt Keski-Uudenmaan bloggaajat ja vloggaajat yhteen. Meitä on jo melkoisesti!\nTähän onkin helppo vastata; stressi kiireisessä arjessa...\nBloggaaminen vaatii aikaa - siis jos haluaa tehdä lähtökohtaisesti asioita kunnolla - ja kaikki se aika on pois jostain muualta. Tässä yksi syy, miksi blogissa on kesäkauden ollut tänä vuonna hieman normaalia hiljaisempaa; tämä kesä oli ensimmäinen Villa Kotirannassa asuen vietetty, joten piha- ja puutarhatyöt veivät suurimman osan vapaa-ajasta. Toisaalta myös keväällä aloittamani uusi työ on vienyt mehut niin tehokkaasti, että iltaisin parhaalle on tuntunut vain kaatua sohvalle miehen viereen Netflixin ja karkkipussin ääreen.\nJa kun olen ottanut arjessa hieman rennommin iltaisin, koen siitä huonoa omatuntoa blogin vuoksi ja stressaannun. Aiemmin hauskasta harrastuksesta ja siitä arjen pienestä henkireiästä tulee helposti jotain, mitä pitäisi tehdä, sen sijaan että saan tehdä.\nOnnekseni minun listallani ei tässä kohti ole ikävät kommentit blogissa tai suoranainen nettikiusaaminen - siihenkin törmää aivan liian usein! Nimettömänä on niin helppoa huudella ja purkaa omaa pahaa oloa vaikka blogien kommenttikenttiin...\n1. Miksi haluan bloggaajaksi? / Miksi haluan pitää blogia?\nVaikka nuo kaksi kysymystä kuulostavat nopeasti periaatteessa samalle, on niissä suuri ero. Pohdi rehellisesti, haluatko loppujen lopuksi bloggaajaksi vai pitää blogia? Kyse on motiivista - miksi haluan lähteä tähän mukaan?\nJos ensisijainen motiivi on saada käyttää titteliä 'bloggaaja', oletko aivan varma, että ymmärrät mitä se pitää sisällään? Haetko julkisuutta? Silloin blogi on pitkä ja kivikkoinen tie. Tai harkitsetko bloggaamista saadaksesi ilmaisia tuotteita ja palveluita? Voin kertoa, ettei ole ilmaista lounasta! :) Jokaisen tuotteen eteen olen itsekin tehnyt tuntitolkulla työtä ja joka ikisestä tuotteesta/palvelusta olen maksanut myös verot.\nJos haluat toteuttaa itseäsi, olla luova ja kehittyä tekemisessäsi, blogin pitäminen on erinomainen harrastus, joka voi muuttua vaikka ammatiksi. Se vaatii työtä ja aikaa, mutta kaikki on mahdollista.\n2. Mihin ole valmis vetämään oman yksityisyyteni rajat?\nYksityisyyden rajojen vetäminen voi olla helppoa, mutta olen huomannut, että niitä kiinni pitäminen ja asettamiesi rajojen noudattamisen seuraaminen yhteistyökumppaneiden kanssa voi olla todella haastavaa.\nOlen itse rajannut, etten halua kertoa tarkkaa tietoa asuinpaikastamme. Alueena Mäntsälä kertoo mielestäni jo riittävästi, en koe tarvetta jakaa julkisuuteen sen tarkempaa tietoa, millä kylällä asumme. Mies ja lapset ovat sivuhahmoja blogissani, eivät he ole tätä harrastustani valinneet - niinpä he kulkevat teksteissä (ja Instagramissa) vain nimillä 'Mies', 'Isompi poika' ja 'Pienempi poika'. Myöskään heidän valokuviaan jaan blogissa ja Instagramissa todella harkitusti.\nAlun perin rajasin myös, ettei minustakaan olisi tullut sukunimi julkisuuteen, mutta jossain vaiheessa huomasin sen jo ilmaantuneen yhteistyöyrityksen sivuille.\nAjoittain olen joutunut oikein vääntämään rautalangasta, miksi en ole valmis tinkimään näistä rajoista; olen yksityinen henkilö, joka haluaa pitää kiinni yksityisyydestään, vaikka bloggaankin. Se saattaa kuulostaa toisista todella ristiriitaiselle...\n3. Paljonko olen valmis irrottamaan aikaa muusta elämästäni bloggaamiseen?\nKuten aiemmin jo tekstissä totesin, on blogiin käytetty aika aina pois jostain muusta. Mistä olet valmis tinkimään?\nMieti, pystytkö irrottamaan aikaa päivittäin vai kerran viikossa - vai vielä harvemmin? Blogissa ei missään tapauksessa tarvitse julkaista päivittäin, mutta kerro lukijoille avoimesti, mikä on sinun tahtisi julkaista. Lukijan kannalta on mukavampaa tietää, että kerran kuukaudessa ilmestyy blogiisi uutta luettavaa, kuin käydä päivittäin kurkistamassa, onko blogissa tapahtunut jotain.\nEikä aikaa kulu ainoastaan tekstien kirjoittamiseen, vaan mm. postausten suunnitteluun, valokuvaamiseen, kuvien käsittelyyn, kommentointiin, blogitekstien linkittämiseen sosiaalisissa medioissa, yhteistyökuvioiden järjestämiseen ja niiden yksityiskohdista sopimiseen, kirjanpitoon ja kuittishowhun, erilaisiin tapahtumiin osallistumiseen...\nVaikka blogisi genre ei olisikaan Lifestyle, on bloggaaminen eräänlainen elämäntapa - se kulkee mukanasi vähän kaikessa mitä teet.\n4. Mistä haluan kertoa maailmalle? Mikä on intohimoni?\nBlogin kantavaksi teemaksi kannattaa valita aihe, josta intohimoisesti haluat kertoa koko maailmalle. Muuten blogin ylläpitäminen alkaa nopeasti maistumaan puulle ja tuntumaan työlle.\nJos sinua kiinnostaa valtavan moni asia, mieti mahtuvatko kaikki aiheet saman blogin alle - mikä on blogisi punainen lanka? Mitä tarinaa haluat lukijoillesi kertoa? Sillä sitähän bloggaaminen on, tarinankerrontaa! Kuinka solmit haluamasi aiheet yhdeksi yhtenäiseksi tarinaksi?\nIlman tarinaa, ilman sitä punaista lankaa, joka solmii palaset yhteen, on blogi helposti vain julkaisualusta, jonne on ladattu vähän sitä sun tätä sen mukaan, mikä minäkin päivänä sattui julkaisijaa kiinnostamaan. Kuinka kauan lukija jaksaa pystyä mukana...?\nVilla Kotirannassakin aiheet menevät remontoinnista ja sisustamisesta kotipuutarhan hoitoon, askarteluideoihin ja lapsiperheen arkeen - siksi olenkin alkanut harkita blogin genren vaihtamista remontoinnista lifestyleen… Kaikki mitä kerron, ovat osa minua ja meidän elämäämme täällä Mäntsälän maaseudulla - meidän arkeamme!\nNäihin - ja takuulla moniin muihinkin kysymyksiin saat lisää uusia näkökulmia tulemalla kuuntelemaan\nhuomenna (lauantai 6.10.) Hyvinkään pääkirjastoon klo 12-14\nKoivulan Emäntä, Tsajut - Korpikiven Tupa, Sarin puutarhat ja Villa Kotiranta -blogien takana olevien bloggaajien ajatuksia!\nTapahtuma on kaikille avoin ja maksuton!\nLähettänyt Satu - Villa Kotiranta klo 7.46\nTunnisteet: blogi, blogiyhteisö, haaste, KUBLO, kysymyshaaste, lifestyle\nRouva Sana 8. lokakuuta 2018 klo 14.49\nTäällä huhuilee eräs blogihaastefani :). Mielettömän mukavan blogihaasteen polkaisit käyntiin Satu! On aina avartavaa lukea ja kuulla, mitä muut bloggaamisesta ajattelevat.\nLaitoin oman lusikkani samaan soppaan täällä: http://www.rouvasana.com/2018/10/terveisia-blogilauantaista-viisi.html\nPS. Superkiitos innostavasta Blogilauantaista - ja sisältöjen tuottamisen iloa <3!\nSatu - Villa Kotiranta 9. lokakuuta 2018 klo 22.06\nMahtavaa kuulla, että innostuit tarttumaan haasteeseen!! :) Nappaan mahdollisimman pian kupposen kahvia ja uppoudun tekstiisi - mielenkiintoista lukea kanssatovereiden ajatuksia yhteisestä intohimostamme, bloggaamisesta!\nP.s. Suuri kiitos sinulle Blogilauantaista - tällaisia huippuhetkiä lisää, kiitos! <3\nLuomulaakson Maria 11. lokakuuta 2018 klo 21.24\nOli niin mielenkiintoinen haaste, että piti osallistua. Kiitos!\nUusia tuulia Villa Kotirannassa - haikeita hyväste...\nUusi opetustaulu ja syksyisiä yksityiskohtia olohu...\nAjatuksia bloggaamisesta, vinkkini bloggaamista ha...\nLuonnonmukainen lavaviljely -luennon muistiinpanot jakoon, olkaa hyvät!


TM vertailu: Talviauto 2012 - Tekniikanmaailma.fi\nTM vertailu: Talviauto 2012\nTEKSTI Tapio Koisaari\nHannu Stöckell, video\nMonelle talvi on aikaa, jonka yli täytyy vain selviytyä. Ylämäki helpottaa, kun kevätaurinko alkaa lämmittää. Lämpimiä odotellessa etsimme parhaan vaihtoehdon talviautoksi.\nVuoden Talviauto 2012 on…\nTalviauto 2012: Esittelyssä Mercedes-Benz B 180\nKohta täällä: Talviauto 2012\nTalvivertailuun 2012 osallistuneet autot (ks. esittelyvideot):\nAudi A6 Avant 2,0 TDI Multitronic >>\nBMW 116i 5-ov. >>\nChevrolet Aveo 1,2 5-ov. >>\nCitroën C4 VTi 120 >>\nFord Focus 1,6 EcoBoost 110 kW >>\nHyundai i40 Wagon 1,7 CRDi 85 kW >>\nKia Rio 1,4 5-ov.>>\nLexus CT 200h >>\nMazda5 1,6TD >>\nMercedes-Benz B 180 CGI >>\nNissan Micra 1,2 DIG-S >>\nOpel Zafira Tourer 1,4 Turbo >>\nPeugeot 508 Sedan THP 156 >>\nSuzuki Swift 1,2 VVT 5-ov. >>\nToyota Yaris 1,33 Dual VVT-i 5-ov. >>\nVolkswagen Beetle 1,2 TSI 77 kW >>\nJokavuotinen Talvivertailu tehtiin tänä vuonna varsin tasalaatuisissa keliolosuhteissa, mikä oli suuri apu mittauksissa.\nSuljetut testiradat tekevät testauksen ylipäätään mahdolliseksi, mutta ilman suotuisia kelejä työstä ei tule mitään.\nVaikka vertailussa haetaan nimellisesti ”Talviautoa 2012”, yksi ja sama auto ei ole paras vaihtoehto kaikille. Autot ovat hyvin erikokoisia, vertailuryhmän hintahaitari on yli 35 000 euroa ja autojen vahvuudet poikkeavat toisistaan.\nTarjoamme tulokset melko seikkaperäisesti, jotta kukin voi löytää itselleen parhaiten soveltuvan vaihtoehdon. Olemme tehneet oman paremmuusjärjestyksemme puhtaasti talviominaisuuksien perusteella, mutta kokemustemme mukaan parhailla talviautoilla pärjää hyvin myös kesällä.\nJo muutaman vuoden ajan olemme tarjonneet kestotilaajillemme työkalun, jonka avulla loppuarvostelun painoarvoja voi muokata mieleisekseen, ja siten kukin voi tehdä omia ”vertailujaan”.\nSuurin tämän vuoden muutoksista aikaisempiin vuosiin nähden koskee vertailuautojen valintaa. Emme enää rajanneet moottorin käyttövoimaa, vaan pyysimme maahantuojilta myydyimmän tai myydyimmäksi oletetun moottorivaihtoehdon.\nOlemme selostaneet vertailuryhmän valinnan seikkaperäisesti Talvivertailun ennakkojutussa, mutta sanottakoon vielä, että vertailuryhmän koon rajaamiseksi mukana on vain yksi automalli per merkki ja autot ovat vuoden 2011 uutuuksia.\nMukaan otettiin vain kaksivetoisia malleja. Tällä rajauksella vertailun kooksi tuli 16 autoa.\nMeistä riippumattomista syistä päästömittaukset on tehty erilaisella laitteistolla kuin ennen, ja suurin ero on hiukkasmittauksessa.\nLisäksi Lapin kelien takia muutamat normaalisti käytetyt radat eivät olleet saatavilla, koska ohuen jään päälle satanut lumi esti jään vahvistumisen. Tällä ei ollut käytännön vaikutusta, koska radat vaihtelevat aina hiukan vuodesta toiseen.\nVertailumme aikana tuotettu tieto on koottu aihealueittain. Yhtä aihealuetta kohti on tehty useampia kokeita, sillä esimerkiksi lämmityslaitteen toiminnan kannalta on olennaista, millaista nopeutta autolla ajetaan.\nPitkästä talvivertailuperinteestä huolimatta joka vuosi löytyy yllättäviä tuloksia, mikä johtuu autotekniikan muuttumisesta. Ennakkopohdinnoissa eniten mielenkiintoa kohdistui suorasuihkutteisiin bensiinimoottoreihin, sillä niiden hiukkaspäästöjen on sanottu olevan ongelma.\nAjonvakautuksen yleistyminen toi viimein tänä vuonna sen helpotuksen, että kaikissa autoissa se on. Aikaisemmin autot, joissa kyseistä varustetta ei ole ollut, ovat kärsineet arvostelussa. Ajonvakautus helpottaa paitsi auton hallittavuutta, myös etenemiskykyä.


Koneistaja vakituiseen työsuhteeseen Jouka Oy Ylöjärvi | ValtaGroup | TalentAdore - Edistyksellinen Hakijakokemus\nKoneistaja vakituiseen työsuhteeseen Jouka Oy Ylöjärvi\nEtsimme asiakasyrityksellemme Jouka Oy:lle Ylöjärvelle CNC-KONEISTAJAA vakituiseen työsuhteeseen.\nAsiakasyrityksemme on kotimainen venttiilinvalmistaja Jouka Oy, jonka toiminta on alkanut jo vuonna 1957. Kaikki palloventtiilit suunnitellaan ja valmistetaan yrityksen omassa tehtaassa Ylöjärvellä noin 30 hengen voimin. Jouka Oy:n omat tuotteet ovat kansainvälisesti tunnettuja laadukkuutensa ansiosta. Yritys huolehtii työntekijöistään ja työntekijät viihtyvät yrityksessä pitkään.\nHaemme nyt CNC-koneistajaa työstökeskukselle. Tehtävässä työskennellään pääosin pystykaraisella työstökeskuksella ja myös toinen työstökeskus on yrityksellä käytössä, joten molempien keskusten (Quaser / Hwacheon Vesta) käyttäminen jatkossa tulisi hallita. Tuotantosarjat on melko pitkiä, jopa useita satoja kappaleita ja laatu tulee varmistaa sarjan alusta loppuun.\nTehtävään valitaan henkilö, jolla tulisi olla työkokemusta vastaavista tehtävistä muutama vuosi vähintään. Saat tehtävään talon perehdytyksen ja työskentelet aluksi toisen osaavan rinnalla. Tehtävä edellyttää Mastercam ohjelmointitaitoja. Tehtävässä työskennellään päivävuorossa, edellytyksenä kuitenkin valmiudet tarvittaessa 2-vuoroon.\nTarjoamme toistaiseksi voimassa olevan suoran työsuhteen Jouka Oy:n palkansaajana ja palkkauksen kokemuksesi ja ammattitaitosi mukaan. Joukalla on hyvä maine ja siellä esimiehet ovat päivittäin läsnä, joten johtaminen on proaktiivista.\nRekrytointia hoitaa Valtagroupissa Hannele Könnömäki, hannele.konnomaki@valtagroup.fi, +35844 033 9993.\nOta yhteyttä ja kysy tarvittessa lisätietoja, mutta parhaiten pääset haussa eteenpäin täyttämällä hakemuksen ja otamme Sinuun yhteyttä. Jouka Oy on hyvä talo ja tiedämme, että tulet varmasti viihtymään tehtävässä!\nPystykaraisen työstökeskuksen käyttötaitoa


Lihavuus viihdyttää - ku ite tekee\nTällä hetkellä TV:stä tulee useampikin sarja, jossa yritetään koulua lihavista laihoja tai ainakin normaalipainoisia. On Suurinta pudottajaa, puolen vuoden superdiettejä ja kulta, sinusta on tullut tunkero. Kaikissa ohjelmissa yhteistä on se, että\na) pullerot kutistuvat kovalla vauhdilla\nb) koti sohvilla voidaan tuntea myötä häpeää kun tunkerot hikoilevat salilla\nc) katsojat voivat tuntea paremmuutta\nKyllä vain, ohjelmat toimivat myötähäpeän periaatteella. Jopa toiset samassa tilanteessa olevat ylipainoiset henkilöt kuten minä, voimme katsoa kanssa sisariamme vähän ylempää, emmehän me sentään noin pahaksi ole tilannetta päästäneet. Ei ihme että ohjelmat myyvät. Ne tarjoavat ihmeitä, ratkaisun, ja sopivasti nöyryytyksiä, jotta ohjelmaa olisi viihdyttävää katsoa. Ja kukapa ei olisi joskus katsonut kun läski puuskuttaa juoksumatolla. Onhan se hauskaa.\nViime aikoina on uutisoitu myös laihdutus ohjelmien kääntöpuolesta. Esimerkiksi Hesari kirjoitti aiheesta “mitä kuuluu tv:ssä laihduttaneille?“. Törmäsin vastaavaan kirjoitukseen muutama päivä aikaisemmin, silloin kirjoitettiin Suurimmassa pudottajassa vaikuttaneesta Jillian Michaelssista, joka jälleen kerran oli irtisanoutunut ohjelmasta kilpailijoiden kohteluun liittyvien erimielisyyksen takia.\nEn ole aikoihin seurannut laihdutus ohjelmia, mutta luettuani jutut oli pakko katsoa sekä Suurin pudottaja, että Jutta. Suurimmassa pudottajassa kilpailijoiden viikko pudotukset vaihtelivat 3 kilon kummallakin puolella. Erityisen hyvin mieleen jäi ripitys, jonka 2 kiloa viikossa pudottanut kilpailija sai kuulla. Pettymys valmentajien kasvoilla oli silmin nähtävää. Yksi kausi, jota seurasin muutamia vuosia sitten oli täynnä tuote sijoittelua. Käytiin Subwayssa tai syötiin esanssi jellyä, jossa ei ollut mitään. Ei kaloreita, eikä varmasti paljoa ravintoaineitakaan. Jutan ohjeilla syödään raejuustoa ja treenataan kaksi kertaa päivässä. Valmentajien avulla, tiukkaa ruokavaliota ja vielä tiukempaa treeni ohjelmaa noudattaessa paino varmasti putoaa. Ja jos ei putoa saa ainakin täydellisen looserin maineen kaupan päälle.\nVaikka tiedän, että kilpailijoiden painonpudotus tahti on huima ja siihen liittyy riskejä, monen paino nousee takaisin lähtölukemiin, niin silti. Silti ajattelen, että oma tahtini on luusereiden tahti. Vaikka järkeni ymmärtää, että hitaasti tippuva paino on hyvä, jos se tukee elämäntapa muutosta niin silti. Television supertahti saa minut tuntemaan itseni mukavuudenhaluiseksi, laiskaksi ja sitoutumattomaksi. Kuinkahan moni laihdutus päättyy siihen, että kotisohvalla ei pysytä Suurimman pudottajan tai Jutan tahdissa? Ohjelmia katsoessa voi vetää suoran johtopäätöksen omasta epäonnistumisesta. Vaikka paino laskisi. Vaikka painonpudottaja olisi sitoutunut. Vaikka rokavalio olisi kunnossa. Vaikka harrastaisi liikuntaa. Tuloksia ei synny riittävän nopeasti.\nPitäisikö kehittää uusi ohjelma konsepti, jossa kilpailijoiden elämää seurattaisiin parin vuoden ajan? Painoa pudotettaisiin hitaammin, mutta pitkäjänteisemmin uudenlaista elämäntyyliä etsien. Siten, että vauhdin korvaisi laatu. Annettaisiin vinkkejä, joita tavallinen, perheellinen ja työssäkäyvä vertaispunkero voisi noudattaa. Kerrottaisiin, että jokainen gramma alaspäin on hieno saavutus, etenkin jos se pysyy poissa. Etsittäisiin syitä lihomiselle ja puututtaisiin niihin. Oltaisiin iloisia jokaisesta grammasta, jokaisesta liikunta suorituksesta ja aktiivisen elämän askeleesta. Tehtäisiin koko projekti niin, ettei se näyttäisikään luopumiselta ja kieltäytymiseltä, vaan saamiselta ja ottamiselta.\nLihavuus on mieletön bisnes, jota tuetaan sillä varjolla, että meitä pullukoita halutaan auttaa. Voin kertoa, ei tartte auttaa.\nPS. Oletteko katsoneet Drop Dead Divaa? Siinäpä vasta hyvä ohjelma, jonka pääosassa on ylipainoinen, upea ja itsevarma nainen! Suosittelen!\nPosted in Hyvinvointi, Oma Elämä\nPrevious: Mikä on sinun paras neuvosi uudelle bloggaajalle?\nNext: Tyynyliina ystävälle\n2 thoughts on “Lihavuus viihdyttää”\nTämä. on. niin. asiaa.\nTodellakin pitäisi olla ohjelma jossa tiputettaisiin sitä painoa fiksusti, ½-1kg viikkotahtia! Mutta eihän se myy, valitettavasti siinä ei ole tarpeeksi draamaa ja jännitystä. 😛\n18/02/2015 at 08:14\nNiinpä! Välillä sapettaa, että sortuu vertailemaan, vaikka ei pitäisi.


Ehdokkaat - Keskustanuoret\nKeskustanuorten liittokokous järjestetään poikkeuksellisesti maakuntamallilla 24.–25. lokakuuta 2020. Kokouksessa käydään henkilövaalit erovuoroisten liittohallituksen jäsenten tilalle kaudelle 2021–2022 sekä valitaan kansainvälisten asioiden sihteeri (kv-sihteeri) liittokokousten 2020 ja 2022 välille. Voit tutustua liittokokouksessa ehdolla oleviin tältä sivulta!\nLue tästä lisätietoja liittokokouksesta\nEhdolla Keskustanuorten kansainvälisten asioiden sihteeriksi\nEhdolla Keskustanuorten liittohallitukseen\nEhdolla kansainvälisten asioiden sihteeriksi\nTerve! Minä olen Miika Jauhiainen, 20-vuotias kansainvälisen yritysviestinnän sekä ruotsin kielen opiskelija Oulun yliopistossa. Opintojeni ohella teen asiakaspalvelutyötä ruotsiksi, englanniksi ja suomeksi. Vapaa-aikaani kuuluu mm. luonnossa liikkuminen sekä kirjallisuuden harrastaminen.\nOlen ehdolla kv-sihteeriksi Pohjois-Pohjanmaan piiristä. Tärkeimpiä teemojani ovat pohjoismaisen yhteistyön tiivistäminen, sovinnon edistäminen joka tasolla, ruotsin- ja englanninkielisen toiminnan edistäminen keskustaperheessä sekä Keskustanuorten kansainvälisen tietotaidon ja osaamisen edelleen kehittäminen. Ruotsin Keskustanuorten entisenä aktiivijäsenenä minulla on selkeä näkemys pohjoismaisen yhteistyön sekä kansainvälisen toiminnan kokonaisvaltaisesta kehittämisestä Suomen Keskustanuorissa. Englannin- ja ruotsinkielisen toiminnan eteenpäin viemisellä vahvistamme puolestaan ratkaisevasti asemaamme koko Suomen puolueena.\nMiksi sitten pyrin Keskustanuorten uudeksi kv-sihteeriksi? Se on ehdottomasti paras tapa päästä vaikuttamaan tärkeisiin teemoihin kansainvälisessä toiminnassa, joten en ole hetkeäkään epäröinyt asettautua ehdokkaaksi.\nTehdään yhdessä maapallosta sovinnon koti. Maailma kuntoon!\nKirjoitus Keskustanuorten blogissa\nHeippa! Olen 21-vuotias savolaistunut nuori Kuopiosta. Opiskelen Itä-Suomen yliopistossa kauppatieteitä, pääaineena rahoitus ja laskentatoimi. Rahoitusmarkkinoiden lisäksi minua kiehtoo kansainvälinen politiikka, etenkin Pohjoismainen yhteistyö sekä Aasian politiikka.\nOlen ollut keskustanuorten kansainvälisessä jaostossa aktiivina pari vuotta ja olen myös NCF:n eli pohjoismaiden keskustaliberaalien nuorten hallituksessa ensimmäisenä varapuheenjohtajana. Vaikutan myös Kaakon keskustanuorten hallituksessa sekä toimin opintojen ohella Pohjois-Savon keskustanuorten toiminnanjohtajana.\nKansainvälinen politiikka on osa minua ja haaveitani. Vapaa-ajallani pidän kirjojen lukemisesta, vapaaehtoistyöstä vanhusten parissa sekä Japanin opiskelusta. Haluan antaa oman kertyneen osaamiseni ja innostukseni kv-politiikan kehittämiseen. Kv-politiikka kenuissa tarvitsee ravistelua ja kovaa työtä, johon olen valmis antamaan itseni sataprosenttisesti.\nKäykää lukemassa lisää kampanjastani nettisivuillani ja ole rohkeasti yhteydessä!\nOlen Samuel Demarco, 18-vuotias lukiolainen Kinnulasta. Harrastan opintojeni ohessa yhteiskunnallista vaikuttamista ja kaikenlaista eräilyä. Toimin Keski-Suomen Keskustanuorten johtokunnassa ja mm. Järvi-Suomen lukiolaisten edunvalvontavastaavana.\nMinut tunnetaan sekä maaseutuhenkisenä kinnulalaisena että paljon nähneenä maailmankansalaisena. Olen saanut elää kansainvälisen lapsuuden ja nuoruuden, mikä on antanut minulle hyvin arvokasta näkökulmaa yhteiskunnalliseen vaikuttamiseen.\nTahdon tuoda Keskustanuorten liittohallitukseen uutta intoa ja raikasta näkökulmaa. Näin kuntavaalien kynnyksellä järjestötoiminnassamme on panostettava ennen kaikkea ruohonjuuritason toimintaan sekä tiiviiseen yhteistyöhön puolueen piirien ja paikallisyhdistysten kanssa. Piirien entistä vahvempi aktiivisuus viestinnässä ja ehdokashankinnassa on meille tärkeämpää kuin koskaan aiemmin. Nuorkeskustalainen viestimme on tuotava selkeästi ja häpeämättömästi esiin tavalla, joka vetoaa jokaisen nuoren sydämeen.\nOlen 29-vuotias iisalmelainen. Opiskelen lakia, laskentatoimea, sosiaalialaa, fysioterapiaa ja muotoilua.\nOlen työskennellyt kahtena kesänä valtiolla Maanmittauslaitoksella kiinteistöoikeuden parissa ja talvella työskentelen finassialalla. Harrastan jääkiekkoa, kuntosalia, salibandyä ja eläinten kanssa touhuamista. Koirani kanssa puuhastelemme monenlaisia aktiviteetteja. Eläimet ovat minulle rakkain kiinnostuksen kohde.\nElän monipaikkaista elämää. Virallisesti asun Iisalmessa maaseudulla omakotitalossa, mutta opiskelujeni myötä olen joutunut matkustamaan ympäri Suomea.\nMinulle tärkeää on monipaikkaisen yhteiskunnan saavuttaminen, jotta työ ja opiskelu eivät olisi enää paikkakuntasidonnaista. Kaikilla tulisi olla yhdenvertaiset mahdollisuudet osallistua ja tuntea osallisuutta joustavasti asuinpaikasta ja elämäntilanteesta riippumatta.\nFacebook: Emmi Hämäläinen\nOlen pian 20-vuotias hallinnon ja johtamisen opiskelija Lapin yliopistosta. Koti löytyy kahdelta pohjoiselta paikkakunnalta sekä Oulusta että Rovaniemeltä.\nVaikutan tällä hetkellä NuortenAgenda2030-ryhmässä, jonka tavoitteena on edistää nuorten mielipidettä kestävään kehitykseen liittyvässä päätöksenteossa. Lisäksi taustaa löytyy nuorisovaltuustosta sekä seurakunnallisesta päätöksenteosta. Olen myös ensi kevään kuntavaaliehdokas Oulussa. Politiikassani erityisesti Pohjois-Suomen asiat ovat lähellä sydäntä, mutta myös pohjoisen ja etelän yhdistäminen, esimerkiksi neljän tunnin juna Oulusta Helsinkiin. Näin ollen aluepolitiikka sekä koko Suomen politiikka, mutta myös nuoriso- ja koulutuspolitiikka ovat tärkeitä itselleni.\nTahdon olla viemässä Keskustanuoria uudelle vuosikymmenelle vaikuttavimpana poliittisena nuorisojärjestönä ja olen valmis tekemään töitä sen eteen. Keskustanuorten missiona tulee olla nuorkeskustalaisen ajatusmaailman edistäminen!\nLisää minusta ja politiikastani löytyy Instagramista @kallepyky sekä Facebookista Kalle Pyky!\nFacebook: Kalle Pyky\nHei vaan! Nimi on Aapeli Rytkönen ja olen 21-vuotias savolaisnuori Suomen pariisista eli Kuopiosta.\nKeskustanuorissa olen mukana ollut vuodesta 2014 ja päässyt kokemaan sellaisen poliittisen vuoristoradan ettei uskoisi ja nyt haluan antaa takaisin tälle järjestölle.\nTeemoinani ovat osallistaminen ja osaaminen. Jäsenistössämme on valtavasti piilotettua talenttia ja haluaisinkin lähteä kartoittamaan jäsenistömme osaamista laajemman osaamiskyselyn merkeissä. Mielestäni ykköstavoitteenamme on yhä jatkossakin kasvatusjärjestönä kasvattaa yhteiskuntatietoisia ja taitoisia nuoria.\nNähdään politiikan parissa!\nFacebook: Aapeli Rytkönen\nOlen Joel Taskila. Iältäni olen 28 vuotta ja koulutukseltani tradenomi (BBA). Opiskelen tällä hetkellä kauppatieteiden maisteriksi, sekä toimin yrittäjänä.\nKeskustanuorissa olen toiminut kuluvana vuonna Uudenmaan piirin varapuheenjohtajana sekä Espoon Keskustanuorten puheenjohtajana. Arki minulla kuluu opintojen parissa Lappeenrannassa sekä työn parissa pääkaupunkiseudulla. Perhe ja lapsuuden maisemat löytyvät Oulun seudulta.\nMinulle tärkeitä asioita ovat yrittäjyys, työ ja luonto.\nMielestäni työllistämisen pitäisi olla mahdollisimman helppoa ja riskitöntä Suomessa, etenkin kun puhutaan ensimmäistä työntekijää palkkaavasta pienyrityksestä. nuoria tulisi rohkaista yrittämään ja nuoristyöttömyyden syntymisen estäminen tulisi olla työllisyyspolitiikan ykkösprioriteetti. Se on koko Suomen tulevaisuuden kannalta kohtalon kysymys.\nVapaa-ajalla harrastan kalastusta, metsästystä sekä nautiskelen yleisesti jokaisesta hetkestä jonka saan viettää luonnossa. Suomen luonto on ainutlaatuinen etuoikeus ja sitä tulee suojella.\nLuonteeltani olen aloitteellinen ja ennakkoluuloton. Tartun toimeen ja uusiin ideoihin nopeasti. Keskustanuoret järjestönä tarvitsevat tekemisen meininkiä ja tämän saavuttamiseen olen valmis laittamaan oman korteni kekoon.\nFacebook: Joel Taskila\nTervehdys! Olen Tuomisen Elli ja olen 20-vuotias opiskelija Rovaniemeltä. Opiskelen Lapin yliopistossa 3. vuotta johtamista ja toimin tällä hetkellä Lapin keskustanuorten puheenjohtajana ja Rovaniemen keskustaopiskelijoiden varapuheenjohtajana. Haen liittohallitukseen, koska minulla on palava halu päästä vaikuttamaan liittotasolle asti.\nLiittohallitusteemani ovat “viestintää kehitettävä”, “keskustan nuorisokannatus nousuun” ja “Keskustanuoret omalla linjallaan”. Lisää teemoistani ja ajatuksistani voit lukea facebook-sivuiltani!\nFacebook: Elli Tuominen\nNimeni on Vuolteen Mikko. Olen 21-vuotias liiketalouden opiskelija (BBA), joka elää tällä hetkellä vilkasta monipaikkaista elämää todeksi. Ykköskotini sijaitsee Loimaan Hirvikoskella, josta olen kotoisin. Kakkoskotini vuokrasin opiskelujen alkaessa elokuun alussa Turun Kakolanmäeltä.\nOpiskelujeni ohella eniten aikaani tälläkin hetkellä vaikuttamisen saralla ottaa minulle kaikista rakkain järjestö, keskustanuoret. Keskustanuorten ja kaikkien muidenkin järjestöjen toiminnassa olen saanut kokea monia unohtumattomia elämyksiä, solminut lukuisia uusia ystävyyssuhteita, kokenut haastaviakin hetkiä. Jokainen näistä organisaatioista ovat myös opettaneet minua ja vieneet eteenpäin vaikuttamisen polulla.\nNyt oma vaikuttamisen polkuni on tullut siihen paikkaan, että haluan antaa keskustanuorille käyttöön kaiken osaamiseni, jota minulle on ehtinyt muutamien vuosien järjestötoiminnassa kertyä!\nMinuun ja vaaliteemoihini voi tutustua vielä tarkemmin sosiaalisen median kanavissa sekä nettisivuiltani www.mikkovuolle.com!\nSinun nimesi tähän?\nVielä ehdit lähteä ehdolle Keskustanuorten luottamustehtäviin!


Oikeuspsykiatrit arvioisivat kaikkien väkivaltarikollisten uusintariskin\nPerjantai 5.8.2011 klo 14.03\nKahden oikeuspsykiatrin mielestä kaikkien vakavasta väkivallasta tuomittujen väkivaltariski pitäisi arvioida.\nSyksystä lukien vaarallisuusarviot tehdään kaikille ehdonalaisuuteen hakeville elinkautisvangeille. Vantaan vankisairaalan ylilääkäri Alo Jüriloo pitää uudistusta hyvänä, mutta hän arvioisi kaikkien vakavasta väkivaltarikoksesta istuvien vaarallisuuden.\n- Näissä muissa väkivaltarikoksista tuomituissa on paljon vaarallisempia kuin osa elinkautisiin tuomituista. Heihin pitäisi satsata, joilla on suuri väkivaltariski ja tuomioon voitaisiin liittää myös hoitovelvoite.\nMyös Vanhan Vaasan sairaalan johtava lääkäri Markku Eronen pitää oikeuspsykiatrin tekemien vaarallisuusarvioiden lisäämistä askeleena oikeaan suuntaan.\n- Ei sieltä absoluuttista totuutta saada, mutta tämä parantaa järjestelmäämme. Psykiatri näkee joitakin sellaisia seikkoja, jotka muuten eivät tulisi esille.\nIhmisen alttiutta väkivaltaan ennustavat etenkin päihderiippuvuus, psykopaattiset piirteet sekä aiempi väkivaltaisuus.\n- Jos aloittaa jo murrosiän kynnyksellä tekemään väkivaltatekoja ja jatkaa niitä, sen todennäköisemmin väkivalta jatkuu myöhemminkin, kertoo Eronen.


Uutissovellus ja päivän lehti -sovellus - Pieksämäen Lehti\nPieksämäen Lehden sovellukset\nPäivän lehti -sovelluksesta voit lukea Pieksämäen Lehden näköislehteä sekä selata aiemmin ilmestyneitä lehtiä arkistosta. Tallentamasi lehdet voit lukea laitteeltasi myös ilman verkkoyhteyttä. Tämän lisäksi sovelluksessa voit myös ratkoa ristikoita ja sudokuja. Klikkaa ruutujen kohdalle ja syötä ratkaisusi suoraan ruudukkoon.\nMene sovelluskauppaan (Play Kauppa tai Apple Store) ja kirjoita hakukenttään Pieksämäen Lehti


Apollonía (Thessaloniki) – Wikipedia\nApollonía (kreik. Απολλωνία; virallisesti Δημοτική Ενότητα Απολλωνίας, Dimotikí Enótita Apollonías) on yksi Vólvin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 3 876 (vuonna 2011).\nPyhän Paavalin (Ágios Pávlos) kirkko Apollonían kylässä.\nKoordinaatit: 40°38′N, 23°29′E\n– Kallikrates-koodi 070303\nVäkiluku (2011) 3 876\nApollonían kunnallisyksikkö käsittää Vólvin kunnan eteläosan Vólvi-järven eteläpuolella. Se on nimetty alueella sijainneen antiikin aikaisen Apollonian kaupungin mukaan. Kunnallisyksikön suurin asutus on Néa Apollonían kylä. Varsinainen Apollonían kylä sen sijaan sijaitsee naapurikunnallisyksikkö Mádytoksen puolella.\nApollonía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Vólvin kunnaksi yhdessä Ágios Geórgioksen, Aréthousan, Egnatían, Mádytoksen ja Rentínan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.\nApollonían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:\nMelissourgós Melissourgós 417\nKuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apollonía Wikimedia Commonsissa\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Apollonía_(Thessaloniki)&oldid=17568551”\nViimeksi muokattu 12. syyskuuta 2018 kello 17.35\nSivua on viimeksi muutettu 12. syyskuuta 2018 kello 17.35.


Resurssikoordinaattori | Oikotie Työpaikat\nHaemme nyt resurssikoordinaattoria Uudenmaan alueelle varahenkilöstöön/henkilöstövuokraukseen.\nPäivittäiset tehtäväsi koostuvat aina vuorosuunnittelusta myynnillisiin tehtäviin. Palvelukoordinaattori toimii varahenkilöiden ja hoitajien yhteyshenkilönä, joka osallistuu vuorosuunnitteluun ja ohjaa hoitajien työskentelyä. Olet aktiivinen osa niin uusien asiakkaiden hankinnassa kuin olemassa olevien asiakkuuksien laadun varmistajana. Tehtäviisi kuuluvat uusien työntekijöiden rekrytointi, myyntityö sekä aktiivinen yhteydenpito asiakkaisiin ja työntekijöihin. Resurssikoordinaattori työskentelee myös osan viikosta omassa kotihoidon tuotannossa tai tilaajan kohteissa. Työaika on pääsääntöisesti arkena klo 8-16.\nResurssipäällikkö Niko Rantonen


Sijoitus 44. (puutarha) ja 466. (kaikki blogit)\nRantatalon puutarhassa · 3 pvYksi kauneimmista kukkivista pensaista on juhannusruusu. Kotitalon puutarhassa on alusta alkaen kasvanut juhannusruusu, jolle minulla on erityistä tunnearvoa. Pensaan juurakko on lähtöisin isäni isän suvun...\nRantatalon puutarhassa · 15 pvOsallistuin kevättalvella 2022 Marttojen luentosarjan Viljelylaatikoissa kasvatus -osioon, jossa tuli useita käytännön vinkkejä mm. kasvivalintoihin sekä vuoroviljelyn toteutukseen. Osa...\nRantatalon puutarhassa · 16 pvKun puutarhatöissä liikkuu edestakaisin pitkin pihaa, poiketen välillä kasvihuoneeseen kastelemaan tai poistamaan tomaattien varkaat ja välillä...\nVäriloistoa silmille ja hyvää fiilistä mielel...\nRantatalon puutarhassa · 18 pvNyt se on koettu myös meillä - tulppaanien väriloisto ja komeus. Rantatalon puutarhassa eivät askeleeni ole tänä keväänä juurikaan tömisseet, kuten...\nRantatalon puutarhassa · 22 pvMeillä on kotkansiipisaniaisia reunustamassa terassia ja erottamassa oleskelualueen muusta Kotitalon puutarhasta. Nuo saniaiset ovat kasvaneet samalla paikalla jo pari vuosikymmentä ja näin...\nElämä pääsi yllättämään kevättyöt\nRantatalon puutarhassa · 23 pvTiedätkös tunteen, kun olet tehnyt loistavan kevätsuunnitelman, kylvänyt tammikuusta alkaen kasvien siemeniä sillä odotuksella, että säiden...\nheidet saniaiset kiemurapenkki kukkapenkki perinnekasvit tellima polygonatum amerikanjalopähkinä chili maianthemum acer cystopteris arboretum atsalea pihatyöt ruusu silonietospensas rosa euonymus epimedium


Kyllä minä niin mieleni pahoitin… - Akaan Seutu\nJaa: Akaan Seutu Julkaistu 17.9.2014 14:50 Lukijamme kirjoittavat\n…kun asioin paikallisissa yrityksissä. On aika kummallista ajattelutapaa näin 2010-luvulla, että unohdetaan erityisryhmät. Ihmettelen suuresti, kuinka esimerkiksi pankeilla on varaa unohtaa senioriasiakkaansa. On turha edes yrittää pyörätuolilla saati rollaattorilla pankkiin sisälle. Ei ole kynnyksiä eikä helposti aukeavia ovia, sähkö-ovista on turha haaveillakaan. Esteettömyyttä löytyy myös aika harvoista keskustan yrityksistä saati ravintoloista. Tämä ei suinkaan koske kaikkia yrityksiä, mutta suurinta osaa.\nMiksi märisen? Siitä yksinkertaisesta syystä, että olen huolissani paikallispalveluiden saannista ja laadusta. Keskustasta lähtee koko ajan yrityksiä, mutta omaakin osuutta asioihin on. Meillä on tällä hetkellä siirtymässä ja jo siirtynyt eläkkeelle sellaista senioriryhmää, joilla on omaa rahaa käytettävissä. Voidaan sanoa, että ensimmäinen varakas sukupolvi, jolla oikeasti on varakkuutta, ja sen mukaan he osaavat jo vaatia rahallensa vastinetta. Kova työ on kuitenkin vaatinut veronsa, ja tämä olisi syytä huomioida palveluita kehitettäessä.\nTällaista on ehkä ideaalimaailman meno, mutta ei käytännössä. Kuinka voi olettaa yritysmaailmalta suurempia ponnistuksia, kun menet vaikka piipahtamaan palvelutaloissa, eikä niissäkään juuri ole huomioitu esteettömyyttä saati henkilökunnan toiveita. Suomessa kun mikään ei ole viisas kuin insinööri, täydellisiä on joka nippeli ja rööri.\nLue lisää aiheesta: esteettömyys Keskusta liikkeet\nAkaan kaupunginjohtaja Antti Peltola tutustui Toijalan keskustaan keskiviikkona pyörätuolista käsin Akaan Seudun Invalidien järjestämällä kierroksella. Reitillä Peltola sai testata liikuntaesteisille hankalia paikkoja.


Pikakommentit galleriakierrokselta – Taidekiikari\nTäytyy tällä kertaa kirjoitella vain lyhyet kommentit kiinnostavimmista näyttelyistä, sillä kevään muu anti painaa kohta päälle. Kevään tapahtumia ovat valmistuvien kuvataiteilijoiden näyttelyt ja muutakin kiinnostavaa on luvassa.\nAloitetaan kommentit A:sta eli Ailan taidegalleriasta, joka esittelee vasta kolmannen näyttelynsä. Nyt kyse on Imaginarium – Kuvan henki -kutsunäyttelystä. jossa Kuvataideakatemian opiskelijat kohtaavat alumnit. Mukana on 15 taiteilijaa. Kuratoinnista vastaa Ville Laaksonen. Osa tekijöistä oli siis ennestään tuttuja, toiset eivät. Asetelma tuntui kiinnostavalta, valitettavasti näyttely ei yllä näihin odotuksiin. Suurin pulma on se, että Katajanokan jugendtalossa oleva galleria on tiloiltaan haasteellinen tällaiselle näyttelylle. Mukana on paljon teoksia ja useita varsin kookkaita. Ripustus on ollut vaikea, eikä se kaikilta osin toimi. Sellaisten jännitettä kuin toivoin, ei juuri syntynyt. Ahtaallakin ripustuksella löytyy toisinaan kiinnostavia näkökulmia, mutta joskus se tuntuu myös ahtamiselta. Toki siellä on kiinnostavia teoksia – ja toisaalta myös sellaisia, jotka eivät itseäni puhutelleet. Kannattaa kuitenkin ilman muuta käydä vilkaisemassa ja toivottaa Aila tervetulleeksi galleriakentälle. Paikalle pääsee kätevästi nelosen sporalla. Vasemmalla Riikka Salmisen Obscura ja oikealla Tamara Piilolan Forvermore.\nJos Viljami Heinonen (s.1986) olisi kuvalaisia, niin hän ehkä olisi tuossa Ailan näyttelyssä mukana. Viljami on kuitenkin valmistunut Kankaanpään taidekoulusta. Hän oli mukana Nuoret 2015 -näyttelyssä Taidehallissa ja oli yksi kiinnostavimmista siinä porukassa. Myös tm-gallerian uusi näyttely on jännittävä. Katastrofikuvaston ja ahdistusten leimaamat maalaukset on rakennettu kollaasimaisiksi ja niiden pinnalla on eräänlainen materiaalien taistelu, jossa spraymaalien räikeä väri leimahtaa esiin. Heinosta on kutsuttu informalistiksi, ja eihän luokittelussa ole mitään sinänsä pahaa. Teoksista löytyy kyllä tyylisuunnan tunnusmerkkejä, toisaalta myös monia aikalaistaiteen keinoja. Heinonen kuuluu niihin taiteilijoihin, joiden ilmaisu on minusta virkistävää ja omaleimaista. En silti voi sanoa suoranaisesti pitäväni sellaisella lämmöllä hänen töistään, kuten joidenkin suosikkieni.\nAnita Jensen (s.1957) kuuluu niihin, joiden töistä pidän todella paljon. Ostin hänen grafiikkaansa ensimmäisen kerran jo vuosikausia sitten. Hänen valokuvagrafiikkansa ovat teknisesti viimeisteltyjä, joka merkitsee ennen kaikkea ilmaisun pystyvän käyttämään välinettä suvereenisti. Japanin kulttuuriin ja kuvastoon nojaavat työt ovat sisäistyneitä ja löytävät orientin tyylin vivahteita olematta kopiointia. Hienovaraisen takaa kurkistaa myös groteskia, kauneudessa löyhähtää katoamisen lemu. Taiteen tekemisen ohella hän myös opettaa taidegrafiikkaa Taideteollisessa korkeakoulussa. Töitä on useammassa suomalaisessa museon kokoelmassa kuin ehkä kenelläkään muulla. Harvoin muuten pressikuvat on paketoitu niin tyylikkäästi kuin nyt: taidekortin mukana on japanilaisen minimalistinen usb-muistitikku. Tämä uusi näyttely Galleria G12:ssa oli minulle hieno elämys.\nMainitaan vielä Teija-Tuulia Aholan näyttely Galleria G:ssä. Elysium näyttelyn nimenä viittaa kreikkalaisen mytologian paikkaan, jossa eletään ikuista kevättä asukkeinaan jumalia ja jumalattaria. Teoksissa on käytetty erilaisia lehtimetalleja: kultaa, messinkiä, hopeaa, alumiinia ja palladiumia. Yltiöpäinen koristeellisuus ja heijastavat pinnat tekevät maalauksista lähes melkein liian imeliä – mutta toisaalta niissä on uhkeaa elävyyttä ja ne muuttuvat ympäristön mukaan. Valo tekee niiden varsinaisen olemuksen. Minulle tuli mieleen myös Klimtin tekniikoita, joskin aiheet ovat erilaisia. Kankaanpään taidekoulusta valmistunut taiteilija tekee nykyään paljon julkista taidetta.\nEikä sovi unohtaa Topi Ruotsalaisen näyttelyä Galleria Heinossa. Hän on ennenkin maalannut ihmisiä tilanteissa, jotka saavat tarkastelemaan hetkeä jollain lailla uudesta näkökulmasta, ohikiitävyyden kautta, perimmäisen olemuksen pulpahtaessa esiin ja huumorin taittaessa ajatuksen. Nyt teemaan on tullut oman lapsen myötä tuokin isin leikkimiseen keskittyvä elämänpiiri. Maalausjälki on tuttua, huumori jyllää edelleen. Aivan kärkinäyttelyihin hänen kohdallaan en tätä nostaisia, vaikka pidänkin monista hänen töistään. Hauska lisä on älypuhelinsovelluksella avautuva täydentävä sisältö. Tällaista varmaan näemme jatkossa lisääkin.\nAMA Galleriassa on Jaakko Mattilan teknisesti upeita teoksia. Mukana on maalauksia, joissa öljymäisesti valuvat ja pirskahtelevat väripinnat luovat vahvoja tunnelmia. Näissä töissä on myös yksityiskohtia, jotka löytyvät tarkemmin katsoessa. Toinen teosryhmä ovat eräänlaisia opitisia illuusioita luovat akvarellit. Taiteilja on oikeastaan erikoistunut teknisiin kokeiluihin, joista osa on minusta erittäin kiinnostavia, toisinaan taas menee jopa itsetarkoituksellisen virittelyn puolelle. Arvostan kuitenkin kaikkiaan suuresti teknistä osaamista ja halua löytää ilmaisulle uusia keinoja. Parhaimmillaan silloin syntyy ainutlaatuista taidetta, vaikka osassa varsinainen ilmaisu jäisikin ikään kuin sivuosaan. Näissäkin töissä on useammalla katsomisella aina uusia mielleyhtymymiä tarjolla.\nKategoriat Galleriat\tAvainsanat Ahola, AMA, Galleria G, Galleria G12, Heino, Heinonen, Jensen, Mattila, Piilola, Ruotsalainen, Salminen, TM Galleria\nPrevious: Hämeenlinnan taidemuseo: Oma tahto ja Modernin monet kasvot\nNext: Tom of Finland Taidehallissa


Honda CBR 900 RR Fireblade 900 cm³ 1998 - Naantali - Moottoripyörä - Nettimoto\nIkäisekseen hienossa kunnossa ja toimiva Blade hyvillä lisämausteilla. Acran kokoränni, öhlins takaiskari ja keulajouset. Kulutusosilla ajelee vielä pitkälle, ketjut ja rattaat lähes uudet. Kuvien ottamisen jälkeen penkit vaihdettu mustiin, joissa punaiset hondasiivet (viimeinen kuva).\nLyhyisiin max 2 vuoden maksuaikoihin omarahoitus, käsiraha alkaen 1000eur, pienet maksuhäiriöt ei esteenä.\n900 RR Fireblade ID 2051771. Kupari metalliväri katu/matka/sport moottoripyörä\nLue lisää »Ikäisekseen hienossa kunnossa ja toimiva Blade hyvillä lisämausteilla. Acran kokoränni, öhlins takaiskari ja keulajouset. Kulutusosilla ajelee vielä pitkälle, ketjut ja rattaat lähes uudet. Kuvien ottamisen jälkeen penkit vaihdettu mustiin, joissa punaiset hondasiivet (viimeinen kuva).\nLyhyisiin max 2 vuoden maksuaikoihin omarahoitus, käsiraha alkaen 1000eur, pienet maksuhäiriöt ei esteenä. Piilota »\nHonda CBR 900cm³, '98, 65tkm\n1 000 € Honda CBR 900cm³, '99, 59tkm\n1 500 € Honda CBR 900cm³, '98, 68tkm\n1 550 € Honda CBR 900cm³, '99, 88tkm\n1 690 € Honda CBR 900cm³, '98, 51tkm\n1 700 € Honda CBR 900cm³, '97, 97tkm\n1 900 € Honda CBR 900cm³, '98, 65tkm\n1 999 € Honda CBR 900cm³, '97, 26tkm\n2 000 € Honda CBR 900cm³, '98, 70tkm\n2 300 € Honda CBR 900cm³, '97, 73tkm\n2 400 € Honda CBR 900cm³, '98, 109tkm\n2 500 € Honda CBR 900cm³, '99, 85tkm\n3 750 € * Nettimoto.com ei ota vastuuta ilmoituksissa mainittujen tietojen paikkansapitävyydestä, sillä ilmoitusaineisto perustuu myyjien antamiin tietoihin. Ilmoitetuissa tiedoissa saattaa silti olla puutteita tai virheitä, jotka eivät ole tahallisia. Ilmoitetut tiedot eivät siten ole sitovia, ennenkuin myyjä on ne pyynnöstäsi vahvistanut.\nCG-305, Nettimoto ID 2051771


Julkaistu: 18.8.2006 11:10\nKäytännössä hyödyttömän led-valon sijaan puhelimessa on oikea xenon-salamavalo. Kennon tarkkuus on 3,2 miljoonaa kuvapistettä.Puhelimen muut ominaisuudet ovat nekin kunnossa. Näyttö on isokokoinen ja tarkka, näppäimistöä on mukava käyttää ja käyttöliittymä on selkeä. Puhelin toimii hyvin myös musiikin kuuntelussa ja internetin selailussa. Onpa laitteessa myös rss-lukijaohjelma.Cyber-shotin kuvausominaisuudet ovat niin hyvät, että tavallinen digikamera saattaa monille käydä tarpeettomaksi. Cyber-shotin tapaiset puhelimet vaikuttavat varmasti digikameroiden myyntiin.Sony Ericsson Cyber-shot K800i maksaa noin 550 euroa. Tuomas Karhu


Wimbledon-shokki: Näin Nadal provosoi\nperjantai 29.06.2012 klo 17:35\n- Hän kopautti minua, kertoi superyllätyksen tehnyt Lukas Rosol.\nPelin jälkeen kilpakumppanit kättelivät rehdisti. AOP/GETTY IMAGES\nTorstaina koettiin yksi Wimbledon-historian suurimmista shokkitappioista, kun maailmanlistan kakkospelaaja - kaksinkertainen Wimbledon-voittaja - Rafael Nadal hävisi toisella kierroksella ATP-listan sijalla 100 majailevalle Tshekin Lukas Rosolille.\nNadal kehui vastustajansa otteita pelin jälkeen.\n- Viidennessä erässä hän pelasi uskomattoman hyvin. Kolme ensimmäistä erää minä pelasin huonosti, Nadal kertoi.\nKesken ottelun kuumaverinen espanjalainen yritti kuitenkin provosoida vastustajaansa. Erävoitot olivat 1-1, ja Rosol oli juuri murtanut Nadalin syötön kolmannessa erässä, kun Nadal pyrki häiritsemään vastustajansa keskittymistä puolenvaihdossa.\n- Ajattelin aluksi, että hän päästäisi minut ensin ohi verkon, mutta sitten hän alkoikin kävellä nopeammin. Pysähdyin, koska en halunnut törmätä. Hän kopautti minua. Luulen, että hän vain halusi pilata keskittymiseni, Rosol kertasi.\n- Tiesin hänen yrittävän jotain, mutta se on ihan ok.\nRosol voitti kolmannen erän lopulta 6-4.


Ei ehdi, ei jaksa, ei voi\nmitään. Tänään on ihan kökkö päivä. Rakas esikoiseni on ollut yks pieni devil aamusta alkaen. Melinda olisi tapansa mukaan kiltti, mutta kun devil vie siltä lelut tai tönii portaita alas (jeah, tyttö kiipee ja Jocsu pitää huolta; ei sinne saa mennä ja tumpsis...), niin eihän sitä jaksa hymyillä. Ja mulla on ylläri ylläri mennyt hermot noin 2000 kertaa tänään.\nKaikista eniten inhoan sitä, etten voi mitään tehdä rauhassa. Tässä asunnossa on liki 100 neliötä, mistä aina vähintään 50 on lasten vapaassa käytössä. Miksi siis pitää notkua mun perässä, tein sitten mitä hyvänsä? Miksi on ookoo, että äiti ripustaa pyykkejä, mutta miksi äiti ei saa kirjoittaa sähköpostia? Tänään mulla oli joku fiksu ajatus mielessä, ja yritin kirjoittaa Katille meiliä, niin kas, johan poikani pikkudevil tuli ja roikkui tuolin selkänojassa ja KIRKUI koko sen ajan mitä yritin kirjoittaa. No, se ajatus sitten karkas sen siliän tien.\nOlen myös miettinyt, että miksi meidän lapsilla on leikkihuone? Voisi ihan hyvin olla tietokonehuone ja ompeluhuone, je lelut rappusten alle. Tai roskiin. Ei ne näytä kelpaavan käyttöön... Päätinkin nyt laittaa lastenhuoneeksi pienemmän huoneen, ja siirtää ompelukset ja netin viereiseen huoneeseen, jos kerran aina kaikki oleillaan samassa huoneessa, niin samantien tehdään siitä sitten isompi ja viihtyisämpi.\nYllättäen en siis ole ehtinyt juurikaan neuloa. Paitsi melkein kokonaisen villapaidan Melindalle :D . Sain siitä cherry scarfista (kuva täällä) idean, että tekis kirsikoita myös paidan helmaan. Valkoinen Isoveli suorastaan hyökkäsi kimppuun Prisman hyllyltä, ja nyt puuttuu enää hihat. Ja etukappaleesta sen verran, etten oikein tajua miten sen kauluksen tekisin. Ekan kerran elämässäni suunnittelin (en edes suunnitellut, kunhan tein vain...) raglanhihaisen neuleen, enkä oikein osaa miettiä sitä kaulusta. Tein saumaan nappilistan, niin ei ole niin väliä jos tulee liian kireä :D\nNyt odotan että mies tulis kotiin, pakko saada kahvia. Mä inhoan sitä, kun meillä ei ikinä ole kaapissa mitään ylimääräistä, aina on kaikki loppu. Se on se autottoman elämän vaikeus, joka päivä pitäis kantaa selkä vääränä. Ajatella, jos oikeasti tekisi ruokaa, mitä se sitten olis. Nyt vaan purkit pöytään ja bon appetit. Näin elää kaksi kokinkoulutuksen omaavaa lapsineen, meidän ruuan valmistaakin ne Saarioisten äidit, lällällää!\nLähettänyt Susanna klo 15:01\nMinä voin ottaa vastaan kaikki turhat lelut! (siis jos ne on jotain lelukeräilijöitä kiinnostavia ;) )\nJos oisitki tosissas puhunu lelujen hävittämisestä niin älähän sentään roskiin niitä heitä!\nSiisymmärrän toki että tuo ei ollut totta ;D\nHei, kerää kasa niitä ylimääräisiä leluja isoon laatikkoon ja pistä viikoksi tai pariksi piiloon, jo kelpaavat sitten... ;)\nTsemppia arkeen! Ei ole helppoa kotiaidilla, kaupassakin saa varoa arvaamatonta Isoveljea ;)\nJohq, hyvä tietää että keräilet. Tosin voi olla että luovuttavien listalla ei ole mitään sua kiinnostavaa, mutta pidän mielessä.\nKristel, jos Jocsu ei suostu siivoamaan, kerään lelut säkkiin ja sanon että menevät roskiin. Yleensä ei paljoa ehdi keräämään ennen kuin siivoaa. Ne mitä menee pois, tulee sitten joskus takaisin yksitellen, ilmaantuen jostain sängyn alta :D Mutta noin yleisesti ottaen kaikki äidin ja isin elektroniikka on kiinnostavampaa kuin lelut...\nTuulia,*reps* :D :D\nSe sun asia varmaan liittyi siihen kaulaliinaan???


Vastaukset tieteen suurimpiin haasteisiin: kuinka pitkälle olemme menneet?\nPaljon on tuntematonta maailmankaikkeuden luonteesta. Ihmisille on ominaista uteliaisuus, joka johtaa vastausten löytämiseen näihin kysymyksiin ja siirtää tieteen eteenpäin. Olemme jo keränneet uskomattoman paljon tietoa, ja kahden johtavan teorian - kvanttikenttäteorian, joka kuvaa vakiomallia ja yleistä relatiivisuutta - menestys kuvaa, kuinka pitkälle olemme päässeet ymmärtämään todellisuutta.\nMonet ihmiset ovat pessimistisiänykyiset yritykset ja tulevaisuuden suunnitelmat purkaa suuret kosmiset mysteerit, jotka asettavat meidät tänään umpikujaan. Paras hypoteesimme uudelle fysiikalle, mukaan lukien supersymmetria, ylimääräiset mitat, teknicolor, merkkiteoria ja muut, eivät ole saaneet toistaiseksi kokeellista vahvistusta. Mutta tämä ei tarkoita, että fysiikka on kriisissä. Tämä tarkoittaa, että kaikki on täsmälleen sellaista kuin sen pitäisi olla: fysiikka kertoo totuuden maailmankaikkeudesta. Seuraavat vaiheet osoittavat meille, kuinka hyvin kuuntelimme.\nMaailmankaikkeuden suurimmat mysteerit\nVuosisataa sitten suurimmat kysymykset, joita voisimme kysyä, sisälsivät erittäin tärkeitä eksistentiaalisia arvoituksia, kuten:\nMitkä ovat aineen pienimmät aineosat?\nOvatko luonnontieteemme teoriat todella tärkeitä, vai tarvitsemmeko syvempää ymmärrystä?\nKuinka suuri on maailmankaikkeus?\nOnko meidän universumimme aina ollut tai esiintynyt jossakin vaiheessa aikaisemmin?\nMiten tähdet loistavat?\nTuolloin nämä palapelit miehittivät suurimmat mieletihmisiä. Monet eivät edes ajatelleet, että heille voitaisiin vastata. Erityisesti he vaativat investointeja niin näennäisesti valtavista resursseista, että ehdotettiin vain olevan tyytyväisiä siihen, mitä tänä aikana tiesimme, ja käyttävät tätä tietoa yhteiskunnan kehittämiseen.\nEmme tietenkään tehneet sitä. Investointi yhteiskuntaan on erittäin tärkeää, mutta on myös tärkeää laajentaa tunnetun. Uusien löytöjen ja tutkimusmenetelmien ansiosta saimme seuraavat vastaukset:\nAtomit koostuvat subatomisista hiukkasista, joista monet on jaettu vielä pienempiin ainesosiin; nyt tiedämme koko standardimallin.\nKlassiset teoriat on korvattu kvanttisilla, jotka yhdistävät neljä perusvoimaa: vahva ydin-, sähkömagneettinen, heikko ydin- ja gravitaatiovaikutus.\nTarkkaileva maailmankaikkeus ulottuu 46,1 miljardiin valovuoteen kaikkiin suuntiin; havaittava universumi voi olla paljon suurempi tai ääretön.\nTapahtuman jälkeen kului 13,8 miljardia vuotta, nimeltään Big Bang, joka antoi elämän tunnetulle maailmankaikkeudelle. Sitä edelsi epämääräisen inflaatiokauden aika.\nTähdet loistavat ydinfuusion fysiikan ansiosta, jolloin aine muuttuu energiaksi Einsteinin kaavan E = mc2 avulla.\nJa vielä, se vain syvensi tieteellisiä salaisuuksia,jotka ympäröivät meitä. Meillä on kaikki, mitä tiedämme perustavanlaatuisista hiukkasista, ja olemme varmoja, että maailmankaikkeudessa pitäisi olla paljon muita asioita, joita meille ei vielä tunneta. Emme voi selittää pimeän aineen ilmeistä läsnäoloa, emme ymmärrä pimeää energiaa, emmekä tiedä, miksi Universumi laajenee tällä tavalla eikä muuten.\nEmme tiedä, miksi hiukkasilla on sellaistamassa, jolla on; miksi maailmankaikkeus on ylikuormittunut aineesta eikä antimateriaalista; miksi neutrinoilla on massaa. Emme tiedä, onko protoni stabiili, onko se koskaan hajoamassa ja onko painovoima luontoa koskeva kvanttivoima. Ja vaikka tiedämme, että Big Bangia edeltää inflaatio, emme tiedä, oliko inflaatio itse vai onko se ikuinen.\nVoivatko ihmiset ratkaista nämä arvoitukset? Voidaanko kokeita, joita voimme käyttää nykyisten tai tulevien teknologioiden avulla, valaisemaan näitä perustavanlaatuisia pulmia?\nVastaus ensimmäiseen kysymykseen on mahdollista; emme tiedämitä luonto pitää salaisuuksia, kunnes näemme. Vastaus toiseen kysymykseen on ehdottomasti "kyllä". Vaikka jokainen teoria, jonka olemme koskaan maininneet tunnetun - standardimallin ja GTR: n rajojen ulkopuolella - on 100% väärin, on valtava määrä tietoa, joka voidaan saada suorittamalla kokeita, jotka aiomme käynnistää seuraavassa sukupolvi. Kaikkien näiden laitteistojen rakentaminen ei olisi hienoa, vaikka he vahvistaisivat painajaisen skenaarion, että hiukkasfysiikka on pelännyt vuosia.\nKun kuulet hiukkaskiihdyttimestä,luultavasti kuvitella kaikki nämä uudet löydöt, jotka odottavat meitä korkeammissa energioissa. Uusien hiukkasten lupaus, uudet voimat, uudet vuorovaikutukset tai jopa täysin uudet fysiikan alat ovat sellaisia, joita teoreetit haluavat syöksyä, vaikka kokeilu kokeilun jälkeen olisi tehty ja ne eivät täytä näitä lupauksia.\nTähän on hyvä syy: Useimmat fysiikassa käsiteltävät ajatukset on jo jätetty pois tai ne rajoittuvat voimakkaasti jo olemassa oleviin tietoihin. Jos haluat avata uuden hiukkasen, kentän, vuorovaikutuksen tai ilmiön, sinun ei pitäisi sanoa jotain, joka on ristiriidassa sen kanssa, mitä tiedämme jo varmasti. Tietysti voisimme tehdä olettamuksia, jotka myöhemmin osoittautuisivat virheellisiksi, mutta tietojen pitäisi olla sopusoinnussa minkään uuden teorian kanssa.\nSiksi suurimmat ponnistelut fysiikassa eivät meneuusia teorioita tai uusia ideoita ja kokeita, joiden avulla voimme jättää jo tutkittujen rajojen rajat. Higgs-bosonin havaitseminen voi tietysti johtaa hypeeseen, mutta kuinka voimakkaasti Higgit liittyvät Z-bosoniin? Mitkä ovat näiden kahden hiukkasen ja muiden standardimallien väliset yhteydet? Kuinka helppoa on luoda niitä? Ja luomisen jälkeen, ovatko keskinäiset hajoamiset, jotka poikkeavat Higgs-standardin ja standardin Z-bosonin hajoamisesta?\nOn olemassa tekniikka, jota voidaan käyttäätutkii tätä: luo elektroni-positronien törmäys tarkan Higgs- ja Z-bosonmassan kanssa. Muutaman kymmenen tai satojen tapahtumien sijaan, jotka luovat Higgsin ja Z-bosonin, kuten LHC tekee, voit luoda tuhansia, satoja tuhansia tai jopa miljoonia niistä.\nYleisö on tietenkin enemmän innostunutuuden hiukkasen löytäminen kuin mikään muu, mutta ei jokaisen kokeen tarkoituksena ole luoda uusia hiukkasia - kyllä, se ei ole tarpeen. Joidenkin on tarkoitus tutkia meille jo tunnettua asiaa ja tutkia yksityiskohtaisesti sen ominaisuuksia. LHC: n edeltäjä, Large Electron-Positron Collider, ei löytänyt yhtä perusosaa. Kuten DESY-kokeessa, joka törmäsi elektronit protoneihin. Myös raskaiden ionien relativistinen kollektori.\nJa tämä oli odotettavissa; näiden kolmen kollektorin tavoite oli erilainen. Tarkoituksena oli tutkia asiaa, joka on todella olemassa, ennennäkemättömällä tarkkuudella.\nSe ei näytä siltä, että nämä kokeet ovat oikeatvahvisti standardimallin, vaikka kaikki, mitä he löysivät, vastasivat vain vakiomallia. He loivat uusia komposiittihiukkasia ja mittaivat niiden väliset yhteydet. Hajoamis- ja haarautumissuhteet havaittiin sekä hienovaraiset erot aineen ja antimateriaalin välillä. Jotkut hiukkaset käyttäytyivät toisin kuin peilikaverit. Toiset näyttivät rikkovan aikasiirtymän symmetriaa. Kuitenkin havaittiin, että toiset sekoittuvat toisiinsa ja luovat siihen liittyviä valtioita, joita emme edes epäillä.\nSeuraavan suuren tieteellisen kokeen tarkoitus ei oleyksinkertaisesti etsimällä yhtä asiaa tai tarkistamalla yksi uusi teoria. On välttämätöntä kerätä valtava joukko muuten saavutettavia tietoja ja antaa näiden tietojen ohjata alan kehitystä.\nTietenkin voimme suunnitella ja rakentaakokeisiin tai observatorioihin keskittyen siihen, mitä odotamme löytävän. Mutta paras valinta tieteen tulevaisuuden kannalta olisi monikäyttöinen kone, joka voi kerätä suuria ja monipuolisia tietomääriä, joita olisi mahdotonta kerätä ilman tällaista valtavaa investointia. Siksi Hubble oli niin onnistunut, miksi Fermilab ja BAC painoivat rajoja entistä enemmän, ja miksi tulevia tehtäviä, kuten James Webb Space Telescope, tulevia 30 metrin luokkatarkkailijoita tai tulevia keräilijöitä, tarvitsemme meitä, jos haluamme vastata joskus kysymyksiä kaikista.\nLiiketoiminnassa on myös vanha sanontatiede: ”Nopeampi. Paremmin. Halvempaa. Valitse kaksi. Maailma liikkuu nopeammin kuin koskaan ennen. Jos alamme säästää ja emme investoi "parhaaseen", se merkitsee sitä, että luovutaan.\nOletteko samaa mieltä? Kerro meille keskusteluissamme.\nTesla autopilotilla törmäsi seisovaan poliisiautoon (3 kuvaa)\nIlmoitus: OPPO A8 ja OPPO A91\nAspergerin oireyhtymä: oireet, syyt ja hoito\nVive Focus 3 VR -kuulokkeet, joissa on 5K-tarkkuus ja 120 asteen katselukulma\nIntel julkaisi 9. sukupolven Core-sirut kannettaville tietokoneille (7 kuvaa)\nMaalaa tulevaisuus: hermoverkko on oppinut lisäämään valokuvaan ei-olemassa olevia yksityiskohtia


Ensimmäiset vaappuni vuolin joskus pikkupoikana 1990-luvun puolella. Raaka-aineena toimi silloin männyn kaarna ja pinnoitus tapahtui mustalla eristysteipillä. Ensimmäinen mallini muistutti Rapalan nokkalevytöntä Rattlin Rapia mutta siinä ei ollut mitään painotusta. Siispä kelluvana versiona tuota ei saanut uitettua millään. Ehkä säälistä joku kala olisi sen voinut pintakalvosta napata.\nJoitakin muitakin vaappuja tuli kuusesta, männystä ja koivustakin veisteltyä mutta nämä ensimmäiset tekeleet eivät uineet millään muotoa kalaa kiinnostavalla tavalla, eivätkä ne olleet esteettisesti kovinkaan vaikuttavia.\nVaapuntekoa tuli kuitenkin harjoiteltua tekemällä silloin tällöin muutamia runkoja. Maalailin myös kaupan vaappuja kynsilakalla ja pienoismallimaaleilla uusiin ottiväreihin.\nEnsimmäiset onnistuneet vaaput\nVarsinaisesti harrastus sai kuitenkin kunnon kipinän kun 90-luvun loppupuolella sain innostuksen tilata muutaman valmiin sorvirungon ja nokkalevyn kalastustarvikeliikkeestä sekä pari pötköä balsaa. Uistimia alkoi syntyä ja harjoittelun myötä uistimiin alkoi hiljalleen muotoutumaan sellainen uinti joka viekoitteli kalaa edes jollain tavalla.\nEnsimmäinen hieno hetki oli kun koeuiton yhteydessä ensimmäisellä heitolla nappasi eräästä lammesta hauki tekemääni muikunnäköiseen vaappuun. Vaikka kala oli pieni, oli siinä hymyssä pitelemistä.\nTähän se hauki nappasi.\nTässä vaiheessa maalaus ja pintakäsittely tapahtuivat kuitenkin lähinnä spraymaaleja käyttäen eikä maalin ja pintalakan yhteensopivuuskaan ollut aina taattu. Epäonnistumisia tuli silloin tällöin ja koska olen aina ollut äärimmäisen tarkka uistimen ulkonäön suhteen, oli aika yleistä että vaappu löytyi maalauksen tai lakkauksen jälkeen joko lumihangesta tai nurmikolta. Tekemällä sitä kuitenkin oppii, varsinkin kun homma tapahtuu kantapään kautta... Monet lakat ja maalit on kokeiltu ja vihdoin ne itselle oikeat ovat löytyneet.\nVaapunvalmistuksen tilanne nykypäivänä\nNykyään vaapunteko sujuu alkuvuosiin verrattuna hieman paremmin, valmistustekniikat ja välineet ovat hieman kehittyneempiä ja vaaputkin ovat kalastavampia. Vielä on kuitenkin paljon kehitettävää ja melko alkutaipaleella vaapunvalmistuksessa vielä noin 12 vuoden jälkeenkin ollaan. Lohta kalastamalla on oppinut nöyräksi...\nItse käytän nykyään tietenkin vain omavalmisteita, mutta tuotekehityspalautetta minulle antaa myös muutama testaaja jotka soutelevat vieheitäni lähinnä Namsenilla ja Väylällä. Tämä on mielestäni äärimmäisen hyvä juttu sillä itsellä ei lohijokea vieressä virtaa ja perheen kasvaessa kalastukselle ja vaapunteolle on jäänyt muutenkin vähemmän aikaa.\nOma kalastukseni keskittyy pohjoisen Suomen lohijoista lähinnä Muoniojoelle ja Norjan joista mainittakoon Namsen. Lisäksi Kymijoen Korkeakosken soutualueelle tulee vuosittain tehtyä noin 5-15 soutupäivää.\nViimeisinä vuosina uistimen tekemisestä on tullut yhä rakkaampi harrastus ja aika moni viikonloppu vuodesta meneekin pajalla uistimia tehdessä. Tästä huolimatta uistimia valmistuu vain muutamia vuodessa; massatuotannosta ei voida missään tapauksessa puhua. Pyrin tekemään uistimet huolellisuudella alusta loppuun ja jokaisen koeuitan altaassa. Siitä huolimatta jokainen käsintehty vaappu on omalla tavallaan yksilö – toiset ovat vaan enemmän ottipelejä kuin toiset...


Jako kahteen alkaa arjessa – Piispa Irja Askola\nJako kahteen alkaa arjessa\nPiispan saarna Naisjärjestöjen Keskusliiton 100-vuotisjuhlamessussa Tuomiokirkossa 20.11.2011 (Matteus 25)\nTämä dramaattisesti polveileva teksti on sekä kammottava että lohduttava. Se tuntuu julmalta ja kaukaiselta, mutta samalla arkiselta ja käytännölliseltä. Raaka jako häviäjiin ja voittajiin puistattaa; jotkut toivotettiin tervetulleiksi, toisten edestä ovi paiskattiin kiinni.\nKun tällaista kuulee toistuvasti uutisvälityksessä, eikö kirkon penkissä saisi kuulla jotakin muuta? Yhteisestä matkasta ja joukosta, joka sulkee sisäänsä kaikki ja kaikenlaiset? Onko tässä kuvauksessa pohjimmiltaan kyse julmasta jaosta vai syvästä kohtalonyhteydestä? Mihin Jeesus halusi herätellä kuulijoitaan tällä kertomuksella? Miksi tätä ravistelevaa tekstiä tarvitaan? Miksi se luetaan meille kerran vuodessa, juuri ennen kuin jouluvalot syttyvät ja olemme jo siirtymässä jouluvalmisteluihin?\nKertomusta kuunteli aikanaan kahdenlainen joukko – ja kummatkin osapuolet tulivat yllätetyiksi. Oli heitä, joille uskon sisältö oli tuttua, opinkappaleet hallussa ja säädökset mallikkaasta elämästä tiukasti mielessä. He pitivät itseään arvossa ja aika ajoin nyrpistivät nenäänsä heille, joiden elämänkaari ei sujunut ihanteitten mukaan tai joiden hartaudenharjoitus oli ohutta, vajavaistakin. Näiden toisten olemassaolo sai heidän oman erinomaisuutensa kukoistamaan. He olivat varmoja omasta hyvyydestään; osasivathan he uskon kappaleet ja täyttivät täsmällisesti temppelin herrojen toiveet. Tämä joukko kuulijoista oli tottunut siihen, että ovet ovat heille avoinna ja pääsy haluamiinsa paikkoihin esteetöntä. Heidän horisontissaan näkyi siisti maisema; näkymää eivät pilanneet rupusakki tai luuserit eivätkä mielenrauhaa järkyttäneet totiset tarinat ruuan puutteesta, terveyden tai kumppanin menettämisestä, vapauden riistosta. Heille he itse olivat uskossaan ja tyytyväisyydessään kylliksi.\nTätä joukkoa Jeesus järkyttää puheellaan. Hän yllättää heidät kuljettamalla heidän eteensä ihmiskohtaloita toinen toisensa jälkeen. Usko ei olekaan vain totena pitämistä, puheen kuuntelemista ja temppelin sisäpihoissa istumista. Taivaspaikkamme kiinnittyy vahvasti maahan ja maailmaan. Kun tähyämme Jumalaan, horisonttiin ilmestyy myös ihminen, lähimmäinen. Jeesus tunnustautuu syvään kohtalonyhteyteen maan ja siellä asuvien ihmisten kanssa. Voimakkaammin asian voisi tuskin ilmaista kuin kuulemalla Jeesuksen toteamuksen siitä, että ”parhaiten te palvelette minua tekemällä hyvää heille, jotka tarvitsevat apua”. Uskomme syvyys ilmenee siinä, millaisia asenteita ja tekoja meillä on toisia ihmisiä kohtaan. Tämän tekstin valossa meitä ei tunnistetakaan Jeesuksen seuraajiksi siitä, että olemme oikeassa, vaan siitä, välitämmekö me muista ihmisistä.\nJeesus kuljettaa meitä arkeen, elämän todellisuuden keskelle. Siellä Hän odottaa meitä. Hän ei karsasta likaista, säröistä, mutkalle mennyttä elämää – tokko meilläkään on silloin varaa minkäänlaiseen paheksumiseen? Keskeneräisyydessä ja sirpaleissa lienee meillä kaikilla jokin palanen tunnistettavaksi? Jeesus havahduttaa meitä huomaamaan arvostaen sen arkisen työn, jossa pelkoonsa kangistunut löytää lohdutusta ja epätoivossaan itkevä saa uuden alun. Kaikessa siinä, missä joku tuo arjen ahdistavuuteen toivon tuoksun, Jeesus näkee salatulla tavalla Jumalan läsnäoloa – keittiö, synnytyssali, vanhainkoti, kodittomien kadut ja nälkäisten vatsat, mutta myös valtakuntien salit ja päättäjien pöydät.\nKuulemassamme kertomuksessa Jeesuksen arvostamat ja myös hänen siunauksensa saavat olivat kertakaikkisen yllättäneitä: emmehän me edes tienneet tekevämme jotakin hengellistä, jotakin Jumalan silmissä suurta; ”mehän vain teimme, mitä sydämemme vaati ja ihmisyytemme edellytti. Me ruokimme nälkäisiä, autoimme kodittomia, kohtasimme vankeja, kävimme katsomassa sairaita.” Tällaisia Jeesus kutsuu ystävikseen, vaikkeivät he itse moista kunniaa pyytäneet eivätkä edes aavistaneet. Arkienkeleitä!\nKun katsomme ympärillemme tässä kirkossa, saamme katsoa arvostaen toisiimme. Täällä istuu monta sellaista, joka ei kersku uskonsa varmuudella, mutta jossa usko on salatulla tavalla tuottanut hedelmää. Jumala on ollut ehkä lähempänä kuin arvaammekaan. Ehkä juuri Hänen läsnäolonsa on saanut jaksamaan sairaan lapsen vuoteen vierellä? Ehkä juuri Hänen läsnäolonsa on tuonut kärsivällisyyttä murrosikäisen temppuillessa tai omien vanhusten hoitamisessa. Tai ehkä oivallus kristinuskosta johdatti esiäitien rukousten myötä kamppailemaan ihmisten yhtäläisen kohtelun puolesta? Jakamaan sitä leipää, jossa maistuvat tasa-arvo, oikeudenmukaisuus ja suojaa tarvitsevien läsnäolo?\nTervehtiikö Kristus siunauksen kera ja arvostaen myös niitä esiäitejä, jotka 100 vuotta sitten sitoutuivat toimimaan sen puolesta, että naisten elämä voisi olla muutakin kuin ”surkeita orjantappurapolkuja”. Alexandra, Ida, Hilma, Tyyne… hämmästyisivätkö he, kun kuulisivat, että me kiitämme tänään Jumalaa heidän rohkeudestaan vaatia naisille oikeutta äänestää ja tytöille oikeutta opiskella. Me kiitämme heidän sinnikkyydestään, joilla kuntiin palkattiin kätilöitä, tyttöjä alettiin suojella prostituutiolta ja 15-vuotiaana solmittavilta avioliitoilta. Eikö tässä kaikessa, kuin myös äitiyspakkauksissa ja lapsilisissä, kaiu sitä samaa huolenpitoa, josta Jeesus arvostaen puhuu.\nMe liitymme pitkään hyväntekijöiden ketjuun. Se alkoi aikanaan Genesaretin järven rannalta ja se on kulkenut mannerten ja vuosituhansien läpi. Nyt on meidän vuoromme kysyä, keitä horisonttiimme nousee, kun nostamme katseemme yli oman sisäpiirimme. Yksi suomalaisen naishistorian vahva hahmo Helle Kannila kirjoitti vuonna 1919 eli heti vuoden 1918 traagisen vihavuotemme jälkeen. ”On uskallettava katsoa kauas tulevaisuuteen. On uskallettava ajatella suuresti ja rohkeasti, silloin ehkä uskoen voidaan päästä pieni askel eteenpäin”.\nMihin rohkeuteen meitä nyt kutsutaan? Kuinka kauas pitäisi katseen yltää tai kuinka lähelle pitäisi uskaltaa katsoa? Keiden näkemisessä, suojan antamisessa tai ihmisarvon puolustamisessa meitä nyt tarvitaan? Heidän itsensä takia, mutta myös meidän itsemme takia, jotta Jumala saisi yllättää meidät arjessamme. Kuiskata keskellä ponnistelujamme: ”Näin tekemällä, konkreettista apua antamalla, olet siunauksesta osallinen.”\nYstävät, meitä kutsutaan ja meitä tarvitaan! Meitä tarvitaan tekemään tästä yhteiskunnasta ja tästä kirkosta paikka, jossa suojaton saa turvaa, hylätty löytää ihmisarvonsa ja näköalattomuuteensa sokeutunut tunnistaa huomisen ääriviivat. Tässä työssämme me olemme Jumalan työtovereita, tietämättämmekin ja siitä numeroa tekemättä. Kaikki he, jotka tuovat keskuuteemme lohtua, oikeudenmukaisuutta ja sinnikkyyttä kestävän kehityksen ja jokaisen ihmisarvon puolesta, kaikki he kantavat mukanaan Jumalan siunausta. Tästä me iloitsemme, tämän tiedon edessä hämmennymmekin ja tästä me yhä uudelleen voimaannumme.


Metsämiesten Säätiön 2020 apurahojen suuntaus laittaa liikkeelle oman tohtorikoulutusohjelman - Metsämiesten Säätiö\nMetsämiesten Säätiön 2020 apurahojen suuntaus laittaa liikkeelle oman tohtorikoulutusohjelman\nMetsämiesten Säätiön apurahat ovat seuraavan kerran haettavissa 1.12.2019 - 31.1.2020 Säätiön kotisivuilta löytyvän apurahojen haku- ja hallintajärjestelmä Kasöörin kautta. Jaettava apurahasumma on 1,6 miljoonaa euroa ja päätökset apurahoista tehdään 13.3.2020.\nTulevassa apurahanjaossa Säätiö käynnistää oman tohtorikoulutusohjelman ”Metsäosaaja 2030”, jonka tavoitteena on tiedon ja osaamisen lisääminen, toimialan kehittäminen sekä tuen antaminen lahjakkaille yksilöille alalla. Säätiö varaa toimintaan aloitusvuonna 100.000 euroa ja jatkovuosina 150.000 euroa. Väitöskirjojen lisäksi Säätiö on kiinnostunut rahoittamaan myös selvityksiä ja opinnäytetöitä tohtorikoulutusohjelman teemoista. Teemat ja kaikki tarkemmat tiedot apurahojen suuntauksesta, kriteereistä ja hakemisesta saa Säätiön kotisivulta kohdasta Apurahan hakijalle.\nMetsämiesten Säätiön tehtävänä on metsäalan kehittäminen sekä alalla toimivien ihmisten hyvinvoinnin edistäminen. Apurahat suunnataan Säätiön julkisen strategian mukaisesti osaamiseen, hyvinvointiin, verkostoihin, tunnettuuteen, metsäkulttuuriin ja ennakointiin.


Video: Barkovin vahva työnäyte - maali ja ykköstähti! | NHL\nAleksander Barkov oli iskussa, kun Florida Panthers kohtasi viime yön NHL-kierroksella Washington Capitalsin.\nHuippulupaus Aleksander Barkov oli suuressa roolissa Florida Panthersin kotivoitossa Washington Capitalsista. 18-vuotias hyökkääjä valittiin nimittäin koko kamppailun parhaaksi pelaajaksi.\nYkköstähden titteli napsahti Barkovin plakkariin yhden tehdyn osuman myötä. Nuorukainen latasi kiekon ranteella ohi Capitals-vahti Philipp Grubauerin toisen erän lopulla. Maali siivitti Panthersin 2-1-johtoon.\nPanthers voitti ottelun lopulta 3-2 rangaistuslaukauskilpailun jälkeen. Voittajaa selviteltiin oikein pitkän kaavan mukaan, sillä rl-kilpailu ratkesi vasta kymmenennellä laukaisukierroksella.\nBarkoville kertyi ottelussa jääaikaa vähän yli 16 minuuttia. Aloituksen hyökkääjä kaapi omilleen 62 prosentin varmuudella.\nKatso Barkovin tekemä maalin tästä!


Jambalaya - Rekku Rescue ry\nLisätty sivulle: 2011-09-28\n18.11.2011 JAMBALAYA VEI KOTIHOITAJANSA SYDÄMEN JA HOITOPAIKASTA TULI IKIOMA KOTI\nUROS, n.4,5kk (marraskuussa 2011)Helsingissä\n7.11.2011 Jambalaya on käynyt jo tehosterokotteellaakin ja olisi ihan valmis omaan kotiin. Jambalaya oli aluksi vähän arka poika, mutta on rohkaistunut paljon. Hän on seurallinen ja hellyydenkipeä. Tulee välillä jopa itse syliin ja on oppinut antamaan pusuja. Seurailee ihmisten touhuja.\n14.10.2011 Jambalaya muuttui parissa päivässä arasta ja sähisevästä kissasta todelliseksi kultapojaksi. Hän seuraa nykyään kotihoitajaa joka paikkaan, puskee jalkoja ja kaipaa paljon huomiota. Silitykset ja pusut ovat myös hyvin kaivattuja. Jambalaya kehrää todella äänekkäästi aina kun saa vähänkin huomiota ihmisiltä.\n2.10.2011 Suloiset kissapojat Jambalaya ja Zumba siirtyivät kotihoitoon Helsinkiin.\n28.9.2011 Jambalaya on nuori valkoinen, mustin merkein oleva kesy kollipoika Porissa. Jambalaya on n.13-viikkoinen, luovutusiässä. Jambalaya on saanut mikrosirun, madotuksen ja rokotuksen ja on valmiina matkustamaan omaan kotiin.


Ulkopolitiikka ei sovi pelin politiikaksi — Antti Kurvinen\n28.12.2014 20:02 Antti Kurvinen\nSotilaallinen kriisi Ukrainassa on nostanut pintaan keskustelun Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikan perimmäisistä kysymyksistä. On Suomi paremmin turvassa liittoutumattomana vai osana sotilasliittoa? Millaista Euroopan unionin yhteisen ulkopolitiikan tulisi olla ja onko EU:n vahva panos ulkopolitiikassa hyvä vai huono asia Suomelle?\nKriisi Ukrainassa on näkökulmastamme vakavin uhkatilanne lähialueillamme yli 20 vuoteen. Suhde Venäjään on Suomen ulkopolitiikan tärkein asia. Suomen kohtalo on keskiajan hämäristä lähtien kietoutunut yhteen Venäjän liikkeiden kanssa ja riippunut Venäjän suhteista läntisiin suurvaltoihin.\nSuomalaisten edun mukaista on aina ja kaikissa oloissa vähentää jännitteitä ja vastakkainasettelua Pohjois-Euroopassa ja Itämeren ympärillä. On kyseenalaista, ovat EU:n talouspakotteet toimineet niin kuin niiden on kuviteltu. Vaikka Venäjän talous on tukahtunut, on se mahdollisesti jopa lisännyt poliittista kiihkoa naapurivallassamme. Varmaa talouspakotteissa on se, että oma kansantaloutemme on niistä kärsinyt. Pakotteiden jatkuvan lisäämisen sijaan tarvitaan nyt diplomatiaa ja liennytystä.\nSuomalaiset puolueet ja kärkipoliitikot ovat kiitettävästi vaarallisessa tilanteessa vetäneet yhtä köyttä. Erityinen kiitos kuuluu ulkoministeri Erkki Tuomiojan ja presidentti Sauli Niinistön ammattitaitoiselle ja varmalle toiminnalle. Outoa Ukrainan tilanteen yhteydessä on ollut se, että pääministeri Alexander Stubb on lähtenyt avoimesti jakamaan suomalaisia poliitikkoja oikeassa oleviin ja ”harhaoppisiin”. Pääministeriltä tämä on ennennäkemätöntä.\nStubbin avautumisten taustalla lienee hänen puolueensa Kokoomuksen syöksykierteessä oleva kannatus. Vastuullisista vaikuttajista tuntuu kuitenkin käsittämättömältä, että kuumassa kansainvälisessä tilanteessa Kokoomus ryhtyy ulkopolitiikassa halpaan poliittiseen peliin saadakseen irtopisteitä kevään vaaleissa.\nStubbin leimakirveen heilutteluun ei muiden puolueiden tule lähteä mukaan. Ulkopolitiikassa tarvitaan nyt yksimielisyyttä ja vakautta. Pienenä valtiona Suomen tulee tukea kansainvälistä oikeutta ja itsenäisten valtioiden suvereniteettia. Kuitenkin Venäjän intressejä on ymmärrettävä ja Ukrainan tilanteeseen on saatava rauhanomainen ratkaisu, jossa yksikään osapuoli ei menetä kasvojaan.\nSuomen johdon on jatkossakin pidettävä yllä hyviä kahdenvälisiä suhteita sekä itään että länteen. Päivä päivältä näyttää siltä, että paras kaksikko tähän tehtävään on presidentti Sauli Niinistö ja pääministerinä Juha Sipilä.\nArto Granlund 28.12.2014 20:22\nKyllä yhteistä ulkopolitiikan venettä ovat viimeaikana keinuttaneet juuri kepulaiset, nuo yya-ajan henkessä edelleen elävät, Paavo Väyrysen johdolla.\nJuho Joensuu 29.12.2014 11:03\nViimeksi kai Suomen ulkopolitiikasta on ollut varsinaista epätietoisuutta, kun Lipponen kävi antamassa Bushin ymmärtää, että Suomi voisi osallistua Irakin vastaiseen sotaliittoumaan. Sen jälkeenhän Lipponen on osoittanut taipuusuutensa myös Nordstream kuviossa. Joten kyllä se taitaa olla lähinnä Tuomioja, jonka varaan demarien ulkopolitiikan luotettavuuden voi laskea.\nEi tullut Lipposesta EU:n tai edes Suomen presidenttiä...\nAntti Kurvinen 28.12.2014 20:30\nStubbin retoriikka se enemmän YYA-henkistä on "jakolinjoineen"\nJani Luopajärvi 29.12.2014 11:46\nNoin tuota ei onnistu kyllä näkemään kuin joku, joka on samasta puolueesta kuin Väyrynen.\nJouni Snellman 29.12.2014 10:17\n"Kuitenkin Venäjän intressejä on ymmärrettävä ja Ukrainan tilanteeseen on saatava rauhanomainen ratkaisu, jossa yksikään osapuoli ei menetä kasvojaan."\nHaluatko lännen hyväksyvän Krimin kaappauksen ja Venäjän hyökkäyksen Itä-Ukrainassa? Vai haluatko hyväksynnän "Venäjän intresseille" pelkästään Suomelta? Mitä hyötyä politiikan muutoksesta voisi suomalaisille olla?.\nAntti Kurvinen 29.12.2014 16:55\nKuten blogissa totean, Suomi ei voi milloinkaan hyväksyä periaatteellisella tasolla suvereenin valtion eli Ukrainan maaperälle tunekutumista eikä miehitystä.\nKäytännön tasolla ja rauhanneuvottelujen ja liennytyksen kannalta Venäjän demonisointi ei ole ratkaisu. Jännitys ja täysmittaisen sodan vaara vain lisääntyvät.\nJouko Heyno 29.12.2014 21:31\nMiten Suomi on voinut olla hyväksymässä sellaisten suvereenien valtioiden kimmppun käymisen ja jopa miehittämisen, kuten Afghanistan ja Irak, ja ollut vielä aktiivisesti toiminnassa mukana?\nErno Linnola 29.12.2014 17:34\nPitäisi ensinnäkin miettiä miksi Venäjä liitti Krimin alueeseensa keväällä 2014 eikä vuodenvaihteessa 1991-92. Niin kauan kuin riskiä siitä että Krimille tulisi lännen sotilastukikohta ei Venäjä osoittanut erityisempää halua Krimin liittämiseen vaikka väestöstä 90-95% oli etnisesti venäläisiä.\nSuomessa ei tajuta sitäkään asiaa että 5-10 miljoonaa ukrainalaista ja venäläistä elää seka-avioliitossa tai on näitten liittojen jälkeläisiä. Ukraina ja Venäjä ovat historiallisesti niin kiinteästi olleet sitoutuneita toisiinsa että on aivan järjetöntä mennä rakentamaankaan suurta vastakkainasettelua.\nDokumenttien perusteella on jokseenkin selvää että helmikuussa 2014 Kiovassa vallan kaappasi porukka joka oli CIA:n rahoittama ja masinoima. Miettikää tätä ennenkuin alatte sanomaan mitään itse Krimin asemasta (historiallisesti se on kuulunut Venäjälle, ei Ukrainalla jota valtiokokonaisuutena ei ole vuosisatoihin ollut edes olemassa).\nJouko Heyno 29.12.2014 20:19\nHistorialliseti Krim on kuulunut tataareille.\nMarkku Huusko 29.12.2014 11:03\nBloggaaja pohtii tässä varovaisesti arvostelevaan sävyyn EU:n Venäjä-pakotteita ja Suomea. Pitäisikö Suomen siis irrota jollain lailla omille teilleen talouspakoteasiasssa, koska "Suomen kohtalo on keskiajan hämäristä lähtien kietoutunut yhteen Venäjän liikkeiden kanssa ja riippunut Venäjän suhteista läntisiin suurvaltoihin"?\nAntti Kurvinen 29.12.2014 17:01\nPakotteista luopuminen tuntuu tässä tilanteessa tosi vaikealta. Mikäli tilanne helpottuu vuoden 2015 aikana, tulee minusta Suomen seurata tilannetta. Mikäli pakoterintamasta on lähdössä muitakin valtioita, on Suomen vakavasti harkittava siinä porukassa mukana oloa.\nToinen asia on se, onko alunperinkään ollut viisasta Suomelta ajaa näin jyrkkää pakotepolitiikkaa EU:ssa. Stubb on käsitykseni mukaan ollut asiassa ns. haukka. Mutta tämä menee jälkiviisasteluksi :)\nJukka Laine 29.12.2014 11:31\nSuomen talous ei kestä nykyistä EU:n pakotepolitiikkaa. Onko Suomen edun mukaista tuhota taloutemme rippeetkin. Ja olemme tukemassa vääränlaista eurooppalaista politiikkaa EU:n pakonomaisesta tarpeesta laajentua itään.\nEU:n politiikka erkaannuttaa Venäjää Euroopasta ja venäläisiä niin kovasti ihailemastamme demokratiasta. Venäjän talouden painopiste siirtyy itään. Euroopassa kirjoitellaan halveksivasta, että Venäjästä tulee Kiinan pikkuapuri. Yhdysvallat ei kykene maksamaan velkojaan Kiinalle ikinä.\nMitä siis taloudellisesti hiipuvalle Euroopalle seuraa, kun eristäydymme Venäjästä ja olemme ajamassa maailmaa kylmään sotaan taloudellisesta vallasta lännen ja BRICS maiden välille. Eikö yhteistyö ja uuden talousmaailman rakentaminen vähemmän dollarikeskeiseksi voisi olla myös Euroopan etu.\nArto Granlund 29.12.2014 12:31\nKyllä se tarve laajentumiseen tulee idästä eikä EU:a. Mikäli vaihtoehdot on hetkittäinen taloudellinen notkahdus tai paluu Venäjän valtapiirin, kuten NL:n olemassaolon aikana olimme, valitsen ensinmainitun.\nJouko Heyno 29.12.2014 20:13\nMikä se Venäjän etupiiriin kuulumisesta koitunut konkreettinen haitta oli, joka poistui, kun meidät siirrettiin Yhdysvaltain etupiiriin?\nMika Peltokorpi 1.1.2015 13:28 Vastaus kommenttiin #18\nSuomeen kohdistettiin koko 80-luvun voimakasta teknologiarajoitusta länsimaiden suunnalta. Mm. Wärtsilän valmistamien MIR-sukellusveneiden ainutlaatuisten pallolasien valukuoret tuhottiin, kun tuote oli liian hyvä.\nEsimerkiksi Nokian mobiili-ihme ei olisi ollut mahdollista, jos emme olisi vapautuneet YYA-sopimuksella itsemme sitomasta Neuvostoliiton etupiiristä. Itse törmäsin näihin historian taakkoihin vielä 1990-luvun viimeisinä vuosina, kun työskennelin Nokiassa. Tuotteita ei voinut toimittaa eräiden maiden tullien mukaan (suora lainaus näkemistäni dokumenteista) "kommunistivaltioon" tai "kommunismia tukevaan valtioon". Ensimmäisessä oli kyse voimassaolevasta tullikoodeksista ja jäljemmässä erehdyksessä vanhaa lainatusta (edellisellä kerralla huoltokäynnillä ollut, siis täsmälleen sama laite, oli tullut ilman ongelmia Suomeen).\nJouko Heyno 1.1.2015 16:24 Vastaus kommenttiin #26\nNyt ymmärrän. Oli siis YYA-sopimuksen "vika", niin ja Neuvostoliiton vika, että "länsi" määräsi suomalaiset hajottamaan MIR-veneen tuotanto-osia. "Lännen" vika se ei missään nimessä ollut.\nTuomo Kokko 29.12.2014 11:59\n"Jos jonkin on oltava rempallaan, olkoon se sisäpolitiikka", sanoi Kekkonen.\nHah hah. Siihenkin aikaan sisä- ja ulkopolitiikan raja oli kuin veteen piirretty viiva, mutta nyt silloinen kaksijako on saanut oheensa kolmannen sektorin, EU-politiikan. Minulla olisi aiheesta runsaasti kysymyksiä, mutta tuskastuttavan vähän varmoja vastauksia tai edes valistuneita arvauksia.\nPääongelmana on päättää, ryhdytäänkö kansallisia intressejä edistämään EU:n kautta vai yksin. Jos EU:n, onko mukauduttava, vai koetettava saada koko unioni Suomen edunvalvojaksi? Jos yksin, miten homma perustellaan EU:ssa, jonka jäsen kuitenkin olemme? Ja mitä tarkoittaa "yksin"; tarjoutumalla de facto Venäjän strategiseksi liittolaiseksi Pohjois-Euroopassa, vai? Ja onko kansallisilla intresseillä edes tilausta nykyään, vai onko Venäjää vastustettava silkasta periaatteesta? Jos Suomen talouden pohja romahtaa pakotteiden painosta, muistetaanko meidät kansana, joka antoi henkensä Euroopan demokratian puolesta?\nMitä sanoisivat Paasikivi ja Kekkonen? Entä sotaveteraanit? Päätäni särkee jo!\nJouko Heyno 29.12.2014 15:04\nKeskiajan hämäristä? Pientä rajaa! Kannattaa kerrata isänmaan historiaa.\nTietysti riippuu vähän siitä, mitä "Venäjällä" tarkoittaa.\nAntti Kurvinen 29.12.2014 17:04\nJouko, isänmaan historiaa on kerrattu ja kerrataan, vaikken "ammattilainen" siinä olekaan.\nKyllä niin Novgorod, Moskovan ruhtinaskunta kuin Neuvostoliitto sekä "Putinin Venäjä" ovat samaa "Venäjää", jonka geopoliittiset käännökset ovat vaikuttaneet meidän kohtaloon ainakin 1000-luvulta lähtien...\nJouko Heyno 29.12.2014 17:39\nNo joo, Novgorod oli kuitenkin keskiajalla vielä väestöllisesti itämerensuomalainen tasavalta, jonka Moskova valtasi vasta 1400-luvulla.\nJouko Heyno 29.12.2014 17:19\n"Kriisi Ukrainassa on näkökulmastamme vakavin uhkatilanne lähialueillamme yli 20 vuoteen. "\n"Suomalaisten edun mukaista on aina ja kaikissa oloissa vähentää jännitteitä ja vastakkainasettelua Pohjois-Euroopassa ja Itämeren ympärillä."\nVoisitko ystävällisesti kertoa, missä päin Pohjois-Eurooppaa ja Itämeren rantoja tämä Ukraina on? Itse kun en alueelta moista löydä.\nErno Linnola 29.12.2014 17:28\nNiin. Kyse on viime kädessä siitä että palaako Suomi stubbilaiselta harharetkeltään takaisin sprengportenilais-snellmanilais-mannerheimilais-paasikiviläis-kekkoslaiselle linjalle. Eli määritteleekö Suomen ulkopolitiikan geopolitiikan raudanlujat reunaehdot vai ideologinen mustavalkoinen lähestymistapa?\nTuomo Kokko 29.12.2014 18:10\nSinäpä sen sanoit! Tosin linjamääritelmä "sprengportenilais-snellmanilais-jne." ei ole varsinaisesti ytimekäs, ja sen lausuminen ns. kertavedolla edellyttää oopperalaulajan keuhkoja. Mutta: Suomi on klassisen laulun suurvalta.\nTeemu Korhonen 30.12.2014 11:28\nOlen sitä mieltä, että Suomen on liittouduttava joko Naton tai Ruotsin kanssa. Suomen puolustus kyky ei riitä puolustamaan koko maata.\nAntti Kurvinen 30.12.2014 11:32\nNatoa en kannata, enkä usko tuovan lisäturvaa Suomelle. Sen sijaan puolustusyhteistyö Ruotsin kanssa on kannatettavaa ja laajemminkin pohjoismainen yhteistyö puolustuspolitiikassa.\nTeemu Korhonen 31.12.2014 08:52\nJos nyt haluaisin kansasi väitellä Nato-asiasta niin laittaisin tähän litannian Nato-teoriaa, mutta en laita...\nAntti Kökkö 31.12.2014 13:36\n"Ulkopolitiikassa tarvitaan nyt yksimielisyyttä ja vakautta. Pienenä valtiona Suomen tulee tukea kansainvälistä oikeutta ja itsenäisten valtioiden suvereniteettia."\nSuomi on EU:n jäsen, mitenkäs ulkopolitiikan yksimielisyys toteutuu jos Suomi lähtisi yksinään pois pakotteista, jota kunniapuheenjohtajanne on ehdottanut? Suomi siitä hyötyisi, myös Venäjä, EU menettäisi uskottavuutta. Pitäisikö Suomi tällä "yllä hyviä kahdenvälisiä suhteita sekä itään että LÄNTEEN."?


Marraskuun lopun ostovimmapäivä rantautui Suomeen muutama vuosi sitten ja yhä useampi yritys onkin lähtenyt siihen mukaan reippailla tarjouksilla! :)\nAjattelin koota itseäni - ja ehkä sinuakin ;) - eniten kiinnostavat tarjoukset samaan postaukseen, niin niitä ei tarvitse etsiä useasta paikasta.\nBiodellyssa on kaikki tuotteet -20% alennuksella koodilla biodellyblack\nNatural Goods Companylla on hieman monimutkaisempi alennusjärjestelmä: Mádaran ja Logonan tuotteet ovat -15%, Khadin -20% ja Santen -25%. NÄIDEN LISÄKSI on muutama tuote reippaassa -40% alennuksessa. Omat suosikkini niistä ovat:\nMossa Micellar Water - hyvä "perusmiselli". Ei herätä mitään suurempia intohimoja, mutta puhdistaa sillä lailla sopivan pehmeästi (jos jotain misellivesissa kammoksun, niin liian "saippuaista" koostumusta).\nMádara Nokkonen Daily Defence - yksi luonnonkosmetiikan parhaista "perusvoiteista". Tätä voi laittaa vaikka mihin kasvoista vauvan pyllyyn.\nWHAMISA Kelp Sheet Mask - tämä odottaan kaapissani edelleen testiään, mutta minulla on vahva ennakkoaavistus, että tämä on hyvä. Joten tällä alennuksella taidan napata pari lisää ;)\nMádara Smart Antioxidant Fluid - Mádaran keväällä lanseeratusta voiteesta minun on pitänyt postata jo moneen kertaan, mutta miten se onkin jäänyt..! Tätä Fluidia en ehkä ostaisi talveksi, vaan valmiiksi ensi kesää varten :D Täyteläisempi Cream sopinee kuivaan talvi-ilmaan paremmin (ja sekin on siis alennuksessa).\nNaturellesta saa koodilla BLACK -20% alennuksen kaikista muista tuotteista, paitsi Mahalo-, Nuori-, Vintner's Daughter- tai Kypris -tuotemerkeistä tai lahjakorteista.\nJoliessakin tarjoukset vaihtelevat tuotemerkeittäin:\n20% alennuksessa ovat seuraavat:\nAbsolution, Alima Pure, Couleur Caramel, Eco by Sonya,Ecodenta, Estelle & Thild, Iroisie, Isla Apothecary, Kure Bazaar (paitsi SuperBase aluslakka ja kynsilakanputsari), LBL, Patyka, The Ohm Collection,Whamisa, Zuii\n25% alennuksessa ovat:\nNYR, Pai ja Supermood\n30% alennuksessa ovat:\nMádara, Mia Höytö, Rahua ja Warpaint\nHouse of Organicin tarjouksia selatessa meinaa alkaa hengästyttämään, joten luettelen mielenkiintoisimmat:\n100% Puren ihanat sheet maskit sekä suurin osa NYR:n tuotteista -15%\nInikan tuotteista -30%\nSuomalaisen Melliksen jo valmiiksi edulliset tuotteet -50%\nEleven vaatii asiakkailta hyviä hoksottimia, ja oikeaa shoppailuasennetta: Kaupassa on nimittäin tunneittain vaihtuvat 40% alennukset eri tuotemerkeistä pääpäivänä eli perjantaina kello 12-23 välillä ja lisäksi 30-50% alennus valikoiduista tuotteista. Innokkaimmat joutuvat siis viettämään koneen ääressä koko päivän :D Lisäksi koko viikonlopun (pe-su) on voimassa tarjous -20% yli viidenkymmenen euron ostoksista ja -30% yli kahdensadan euron ostoksista!\nKosmetiikan lisäksi tarjolla on tietysti valtavasti siistejä juttuja hyvinvointiin ja terveyteen liittyen :)\nKannattaa kurkistaa ainakin Foodinille: koko valikoima on -20% ja lisäksi mukana on superhyviä erikoistarjouksia, kuten tämä ihana kookosvesi <3, tai arjen peruspilarit hera- ja viherjauhe!\nPuhdistamolla on koko valikoima -30%!\nMyöskään Hyvinvoinnin tavaratalon megavalikoimaa ei kannata unohtaa. Pikavilkaisulla näyttäisi siltä, että kaupassa on aikomus katsella tyhjiä hyllyjä maanantaina :D\nMikä on sinun strategiasi? Käytätkö tarjoukset hyödyksi esimerkiksi joululahjoja silmälläpitäen vai vietätkö Älä osta mitään -päivää?