Nordean yhtiökokouksen on määrä päättää kuukauden päästä Tukholmassa, että Nordea muuttaa tytärpankkinsa Suomessa sivuliikkeeksi. Nordean vuosia valmistelema hanke on toteutumassa Finanssivalvonnan (Fiva) varoittelusta huolimatta. Fiva on silti vielä kalkkiviivoilla yrittänyt taivutella Nordeaa luopumaan suunnitelmasta. Fiva on vedonnut suoraan Nordean hallitukseen. Tammikuun lopulla Fiva haki myös kirjeitse tukea valtiovarainministeriöstä. HS:n hankkimassa kirjeessä Fivan johtaja Anneli Tuominen pyytää valtiovarainministeri Alexander Stubbilta (kok) ”kannanottoa ja arviota (Nordean) hankkeesta”. ”Fivan johtajana katson velvollisuudekseni vielä kerran tuoda esiin Nordean suunnitelmaan liittyvät Fivan valvonnalliset huolet. On erittäin valitettavaa, että jos merkittävä euroaluella toimiva pankki siirtyisi valvonnan ulkopuolelle”, Tuominen kirjoittaa.Tuominen kertoo Stubbille myös kirjeestä, jonka hän lähetti Nordean hallitukselle viime kesänä yhdessä Euroopan Keskuspankin (EKP) valvontaneuvoston puheenjohtaja Danièle Nouyn kanssa. ”Toivoimme, että Nordean hallitus miettisi asiaa uudestaan. Nordea ei kuitenkaan ole luopunut suunnitelmastaan”, Tuominen kirjoittaa.Stubb ja valtiovarainministeriö vastasivat Fivalle tammikuun lopussa. VM kertoi jakavansa Fivan huolen, mutta toteaa, että ”nykylainsäädäntö ei tarjoa selkeitä keinoja estää Nordean rakennemuutosta”.Lisäksi VM patistaa Fivaa yhteistyöhön ja tiedonvaihtoon Ruotsin kanssa.”Yhteistyösopimukset ovat sellaisia, että ne saattavat toimia hyvinä aikoina. Kaikella viranomaistoiminnalla pitää olla vahva juridinen perusta”, Tuominen huomauttaa. Tuominen korostaa, että Fiva ei kirjeenvaihdolla ole yrittänyt estää tai jarruttaa Nordean suunnitelmia.”Se ei kuulu toimenkuvaamme. Viranomainen ei ole tässä päätöksentekijä, eikä Fivalla tai EKP:llä ole juridisia keinoja estää Nordeaa toteuttamasta rakennemuutosta. Voimme vain tuoda huolemme esiin ja kerromme riskit. Toivon, että Nordea näkisi kokonaisuuden ja ymmärtäisi huolemme.”Eduskunnan talousvaliokunnan puheenjohtaja Kai Turunen (ps) jakaa Fivan huolen.”Nordean toiminta on, jollei nyt ihan moitittavaa, niin ainakin kyseenalaista.””Käsitykseni mukaan Ruotsin valvonta on löysempää kuin euroalueella. Mikä on esimerkiksi suomalaisasiakkaiden talletussuoja jatkossa? Ja miten riittää kriisirahasto, joka on Ruotsissa vain kaksi miljardia euroa, kun se eurojärjestelmässä on 52 miljardia?”Turunen epäilee Nordean hakevan epäreilulla tavalla myös kilpailuetua, kun pankki ei olisi enää euroalueen valvonnassa.”Jos tämä hyväksytään ihan olankohautuksella, niin voi alkaa ketjureaktio: Muutkin pankit alkavat jatkossa toimia sivutoimipisteinä euroalueella ja pääkonttorit ovat muualla. Näin ne laistavat yhteisestä pankkivalvonnasta.”Nordean Suomen maajohtaja Ari Kaperi kummastelee Fivan huolta.”Ei Nordea ole lähdössä yhtään mistään mihinkään. Emme siirry minnekään, emme siirrä mitään minnekään. Tämä on konsernissa juridis-tekninen asia, joka ei muuta mitään liiketoiminnassamme, eikä tällä ole mitään vaikutuksia Nordean asiakkaille yhdessäkään maassa.””Fakta on, että valvonnan päävastuu siirtyy Ruotsin valvojalle ja Fivan suora valvontavastuu heikentyy. Meille tärkeintä on, että meillä on yksi valvoja. Konsernirakenteen muutos yksinkertaistaa ja tehostaa toimintaamme. Ja maksamme verot ihan entiseen tapaan Suomeen”, Kaperi painottaa.Keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtaja Matti Vanhanen pitää Nordean ratkaisua ”rationaalisena.””Pankki tietysti toimii omalta kannaltaan viisaammaksi katsomallaan tavallaan. Ruotsi toimii hyvin samankaltaisten sääntöjen ja toimintakulttuurin piirissä kuin Suomi ja euroalue. Ei tätä pidä dramatisoida liikaa. ””Tärkeä on alleviivata, että Nordean pääomistus on suomalaista. Jos yhdistyminen tapahtuu ja koko pääkonttori on Ruotsissa, se tarkoittaa, että Nordea on suomalaisten omistama pankki Ruotsissa”, Vanhanen sanoo.Kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtaja Arto Satonen muistuttaa, että ”Nordea tekee ratkaisunsa omasta näkökulmastaan.” ”Tietysti Finanssivalvonnan kannalta tulee haasteellinen tilanne, koska heille jää vastedes kotimaiseen valvontaan enää vain yksi iso pankki ja joukko pienempiä.””Nordea on valmistellut muutosta pitkään. Siinä kyse on ennen kaikkea siitä, että byrokratia kustannukset jäävät alhaisimmiksi, kun pankki on vain yhden maan valvonnan piirissä”, Satonen sanoo.


Kaiken maailman pelkoni - Koti Kumpulassa\nEn tiedä oikein mitä on tapahtunut, mutta nykyään pelkään vähän kaikkea. Pelkään kävellä yksin kaupungilla varsinkin pimeässä, pelkään matkustaa junalla, pelkään kävellä asemalla ja asematunnelissa. Pelkään lentämistä ja pelkään sitä kun läheiseni matkustavat. Pelkään jopa avata oven kun ovikello soi enkä tiedä kuka ovella on.\nNäin ei ole ollut aina. En minä ennen pelännyt matkustaa junalla tai lentokoneella. En osannut pelätä omaa kaupunkiani enkä oikein edes vieraitakaan kaupunkeja. Mieleni oli avoin uusille paikoille ja kaduille kun nykyään taas ne lähinnä laittavat minut pitämään laukustani tiukasti kiinni ja puristamaan avaimia taskussa sormieni välissä. Ihan vaan varalta.\nMitään pahaa ei minulle tai läheisilleni ole onneksi tapahtunut, mutta jostain kumman syystä ajatukset vaeltelevat siihen, että jotain voisi tapahtua. Pelkääminen on ehkä väärä sana, mutta nykyään tulee ajateltua enemmän kaikkea pahaa, mitä voisi tapahtua.\nMitään paniikinomaisia kohtauksia tai ajatuksia minulla ei näiden pelkojeni suhteen ole, mutta päässäni mietin, mitä voisi tapahtua ja miten lapseni esimerkiksi selviäisivät siitä, että joutuisin johonkin onnettomuuteen tai päin vastoin. Tiedätteköhän yhtään mitä yritän sanoa? En varsinaisesti pelkää, mutta ihan varmasti ylianalysoin ja mietin liikaa.\nPelkoni ja ajatukseni johtuvat varmasti siitä, että uutiset ovat hyvin pitkälle täynnä kaikkea kamalaa. Kaikkea, mitä ei edes uskoisi tapahtuvan. Kaikkea, mitä ei voisi ikipäivänä edes kuvitellakaan olevan mahdollista. Välillä tuntuu, että maailma on aivan sairas paikka ja ihmiset ovat hulluja.\nEsimerkiksi oman kaupunkini keskusta on muuttunut ahdistavaksi paikaksi eikä asioille tunnuta oikein tekevän yhtään mitään. Olen monesti miettinyt, että kuvittelenko vain tilateen, mutta en ole yksin ajatusteni kanssa ja toivon todella, että asioihin tulisi muutos. Enhän muuten uskalla koskaan päästää lapsiani yksin kaupungille.\nSe, että olen äiti ja vastuussa kolmesta pienestä lapsesta saa minut ajattelemaan enemmän kaikkia mahdollisia vaaroja ja onnettomuuksia, se on varma. Se, että enää en ole vastuussa vain ja ainoastaan itsestäni, saa toki miettimään, että miten voin pitää omat lapseni ja itseni turvassa.\nRatkaisu tähän kaikkeen ei tietenkään ole se, että lopetan junalla liikkumisen tai lentokoneella lentämisen. Ei tietenkään! Sehän varmasti vain pahentaisi pelkojani enkä pian uskaltaisi poistua etuovesta. TIedän kyllä, että vahinkoja voi sattua vaikka olisi kuinka varovainen ja tietyllä tapaa uskon kohtaloon. Jos jotain on tapahtumassa niin se kyllä sitten tapahtuu matkustaisin junalla tai en.\nYritän ajatuksistani huolimatta nähdä maailman kauniina paikkana ja oletan, että lähtökohtaisesti ihmiset kuitenkin ovat hyviä. Hymyilen vastaantulijoille ja katson heitä silmiin. Toivon kuitenkin, että kaikki läheiseni olisivat turvassa eikä tämä maailma enää muuttuisi hullummaksi.


Päärynäeläin: tammikuuta 2021\nMikäli kaipaat siistiä sisälemmikkiä, en voi edelleenkään suositella frettiä. Juuri tällähetkellä kissakin menee vähän varauksella. Tälläviikolla kun on harrastettu taas astetta perusteellisempaa jynssäystä. Myönnän, että olen itse osa ongelmaa: mikäli kaikki tahrat poistaisi heti, huhujen mukaan ne lähtevät usein selvästi helpommin. Nyt meillä sohvan kakkatahrat ehtivät vähän kuivahtaa - ja frettien ennen muuttoa pahasti pinttymään ehtinyt mökki odotella puoli vuotta, kun mietin dynamiitin, kokon ja puhdistusyrityksen välillä.\nKakkakeissi oli lopulta vielä helppo: jollakin kissoista oli tullut astetta löysemmät kakkelit, ja koska kissa on luonnostaan frettiä siistimpi eläin, luonnollisesti kova ahdistus, kun tuo astetta löysempi kakka oli jäänyt kiinni perskarvoihin. Onneksi hädän hetkellä ratkaisukin oli ollut lähellä, sillä olohuoneen päältäkuljettavasta vessasta pääsee hyppäämään suoraan sohvan päälle. Siinä oli ilmeisesti tovi jos toinenkin hinkattu peppua antamuksella sohvaan ja sohvatyynyihin, ja se toimi: ongelma oli niin hyvin poissa, ettei meillä ole mitään varmuutta siitä, kuka kyseinen kakkapylly oli. Sen sijaan olimme Jussin kanssa hyvin kiitollisia siitä, että kodinhoitohuoneesta löytyi tekstiilipesuri, joka on hankittu joskus jonkun edellisessä asunnossa sattuneen frettimayhemin jäljiltä. Eli ei muuta kuin kone kasaan, vesi ja aineet säiliöön ja sohvaa hinkkaamaan. Jonkin aikaa se otti, mutta tahrat lähtivät, ja likavesisäiliö täyttyi kauniin ruskeasta vesivellistä.\nTeos: "Hädän hetkellä". Kissankakka kankaalle. Tekijä tuntematon.\nTästä rohkaistuneena kaivoin autotallista sinne haudatut möröt. Kuten osa varmasti muistaa, viime asunnossa frettien käytössä oli myös pari puista mökkiä. Näistä toinen oli käytössä frettien ruokailutasona, sillä oli kauhean kätevä, kun sen päälle sai kupin irti lattiasta Miikkiksen ulottumattomiin. Ennen kyseiseen käyttöön ottoa mökki oli maalattu uudelleen kiiltäväpintaisella maalilla puhdistamisen helpottamiseksi, jonka lisäksi sen päällä tuli käytettyä muovitablettia kupin alustana. Kun koppi tuli sen lisäksi pyyhittyä päivittäin ja pestyä välillä rasvanpoistolla, tilanne pysyi suhteellisen hallinnassa. Ennen muuttoa meillä oli kuitenkin aika härdelli pakkaamisten ja muiden kanssa, ja päivittäinen puhdistus vähän jäi. Sen myötä rasva, veri ja muut raakaruokintasotkut jämähtivät pintaan sillä antaumuksella, että en edes koittanut elvyttää mökkiä takaisin käyttökuntoon muuttorumban yhteydessä. Mökin peseminen siirtyi odottamaan sitä, kun Jussi saisi hankittua kaipaamansa painepesurin, sille hinkuttamalla ja hankuttamalla koppi ei tuntunut muuttuvan hullua hurskaammaksi. Uskoin kuitenkin, että painepesurilla koppi saataisiin vielä entiseen loistoonsa, sillä painepesurilla pystyy tekemään ihmeitä.\nIhmeistä ei ollut kuitenkaan tälläkertaa apua. Jouduin hyväksymään että tahrat olivat sitkeämmässä kuin maali. Siinä kohtaa kun tahrat alkoivat lopulta irrota, lähti myös maali. Sikäli tämä ei ole maailmanloppu, sillä olin muutenkin suunnitellut koppien uudelleen maalaamista, sillä pinkki kausi tyttöjen huoneessa meni tavallaan jo ohi muumitapettien jäädessä jälkeen. Olin kuitenkin kuvitellut, että perusteellisen pesun jälkeen pääsisin vähän oikomaan ja maalaamaan suoraan siistin maalipinnan päälle. Nyt on kuitenkin myönnettävä, että jos haluan tuon kopin vielä käyttöön, vaatii se ennen maalausta vielä perusteellisen hionnan. Siinä kun lähtisi varmasti ne loputkin sotkut. Mikäli saan sen aikaiseksi, koppiin tulee kyllä samanlaiset pestävät karva-alustat mitä kantabokseihin juuri tehtiin, eikä se tule lähellekään ruokakuppeja.\nLähtötilanne mörkökopin kanssa\nTahrojen ohella lähti sitten vähän muutakin\nMutta mitä me tästä opimme: frettien kanssa siivoamisen on pakko olla jatkuvaa, sillä fretit myös sotkevat jatkuvasti. Frettien ruuat ja ulosteet voivat jättää hyvinkin nopeasti myös pysyviä tahroja pintoihin, ellei niitä ole pyyhkimässä jatkuvasti frettien jäljiltä.\nLähettänyt Susanna Hoffren klo 12.01.00 1 kommentti:\nUusi vessa: hyväksytty\nUuden kissanvessan käyttöönotosta on nyt kohta kaksi viikkoa, ja minusta tuntuu, että osasin kerrankin vastata kuluttajien toiveisiin. Uuden vessan käyttöönoton jälkeen kaksi jo aiemmin vähällä suosiolla ollutta lähivessaa on jäänyt kokonaan käyttämättömiksi, sillä uusi kissanvessa on selvästi parempi kuin aiemmat neljä kodinhoitohuoneessa ja kylpyhuoneessa ollutta vessaa yhteensä. Meillä oleva käyttäjäkunta edustaa selvästi varsin yhteneväistä kantaa siinä, mistä hyvän vessan tunnistaa: hyvä vessa on mahdollisimman tilava, ja sielä on mahdollisimman paljon ja paksulti paakkuuntuvaa mikrohiekkaa.\nUusi vessa vanhalla matolla\nNyt kun kodinhoitohuoneen toisessa vessassa eikä kylpyhuoneen vessassa ole käyty ollenkaan, olen alkanut uskaliaasti miettiä joko toisen niistä poistamista kokonaan, tai molempien poistamista ja niiden korvaamista vielä yhdellä isommalla vessalaatikolla. Jälkimmäinen tosin tapahtuisi loogisimman siinä kohtaa, kun raaskin tilata Zooplussalta kaapin kissanvessalle, ja isoimman siihen sopivan laatikon olohuoneen sohvan viereen. Sitten sieltä vapautuisi yksi isompi päältä kuljettava esimerkiksi tuon kylppärissä olevan Modkatin tilalle. Modkat miellyttää minua edelleen eniten muotoilultaan ja väriltään, mutta mikäli kukaan kissoista ei sitä meillä halua käyttää, on se ehkä vähän outo pelkkänä sisustuselementtinä.\nUuden maton uusi sijainti\nRutulla kävi ensimmäisenä päivänä uuden vessan kanssa yksi huti, ja pissaa valui vähän vessanedusmatollekin sen nostaessa peppua aukon kohdalla. Niinpä heitin uuden edusmaton pesuun, ja kaapista tilalle Ikean Toftbon, jota joku lukijoista oli viime postauksessakin kehunut. Totesin Toftbon toimivan kodinhoitohuoneessa sen verran hyvin (etenkin kun niissä olisi vahinkojen varalta hyvin pesuvaraakin), niin päätin jättää sen käyttöön kodinhoitohuoneeseen, ja kierrätin uuden alusmaton takkahuoneessa sijaitsevan laatikon alle. Sieltäkin kun lähdetään välillä niin vauhdilla, ettei rei'itetty katto pysäytä hiekoista kuin osan. Tämä jako tuntuu toimivan hyvin, vaikkei noita ohivuotoja olekaan tullut tuon yhden jälkeen.\nLähettänyt Susanna Hoffren klo 16.43.00 Ei kommentteja:\nOn taas se aika vuodesta, kun frettien pentukausi alkaa tehdä tuloaan. Eläimet aloittelevat kiimojaan, ja moni odottelee koska pääsee miettimään ensimmäisiä astutuksia. Tai ainakin osa odottelee. On itseasiassa aika hämmentävää, kuinka vähän tästä nyt alkavasta pentukaudesta tiedän. Yleensä sitä pyörii pitkin vuotta näyttelyissä, messuilla ja muissa tapahtumissa, niin on todella hyvin perillä siitä, millaisia uusia jalostuseläimiä kenellekin on tullut, ja montako pentuetta kenelläkin on suunnitelmissa ja mistä yhdistelmistä - ja jossain määrin myös, mitkä pentueista ovat täysin varattuja, ja mihin voisi ehkä mahtua vielä jonoon. Nyt tiedän ehkä parista pentueesta. Varmasti niitä on muitakin, vaikka Sariannakin jo totesi, että tänä vuonna pentueita tulee ehkä selvästi vähemmän kuin normaalisti. Sikäli en ihmettele, sillä nyt rokotuksien takkuillessa ja uusien virusvarianttien levitessä pandemiatilanne on yhä epävakaa sen suhteen lähteekö se nyt hellittämään vai pahenemaan, kaikki eivät halua penturumbaa kotiinsa. Normaalisti kasvattajat kun ovat hyvin tarkkoja siitä, että haluavat tavata ainakin entuudestaan täysin vieraat pentukyselijät kasvokkain ennen pennun varaamista. Aika monena vuonna pentuja myös tulee ulkomailta ja lähtee ulkomaille, minkä onnistumista on nykyisissä oloissa hankala ennustaa.\nKuvissa poseeraavat meidän sijoitusnaaraan Mallun pennut viime kesältä <3\nOmakin pentukuume loistaa harvinaista kyllä poissaolollaan, vaikka yleensä se on krooninen. Veikkaan että omalla kohdalla tässä vaikuttaa paljon nimenomaan se, että en tiedä mitä odottaa, sillä en ole nähnyt kasvattajien uusia jalostuseläimiä tai tiedä mistä yhdistelmistä pentuja on tulossa. Kun siihen yhdistää vielä sen, että en ole pian vuoteen nähnyt juuri muita frettejä kuin omani, kaikki kuumeilut keskittyvät niihin parhaimpiin, eli niihin mitkä ovat jo kotona. Tämä fiilis on aika kivan seesteinen, vaikka pelkään pahoin että se voi taas hieman rakoilla, sitten kun Facebook-alkaa täyttyä pentuvideoista, ja vielä pahemmin, jos pääsen katsomaan Sariannan pentuja. Pentujen äänet ja tuoksu ovat itsellä takuuvarma hoivavietin käyntiinpotkija.\nTähän tulevaan pentukauteen on ollut myös todella vaikeaa ohjeistaa ketään. Yleensä sitä ohjaa freteistä haaveilevat näyttelyihin, messuille ja frettipäiville tutustumaan kasvattajiin ja harrastajiin, ja sieltä sitten kotivisiiteille katsomaan, millaisia nämä tyypit ovat kotiloissa. Sen ja kunnon tietotankkauksen jälkeen on sitten hyvä ottaa yhteyttä kasvattajiin, ja ehkä jo vähän vankempi näkemys siitä, voisivatko nämä näätäeläimiin kuuluvat haisevat varkaat olla se oma juttu (freteillä on ihan harvinaisen kuvaileva tieteellinen nimi). Nyt vain on tosiaan kohta vuosi edellisestä näyttelystä, kaikki messut on peruttu ja vuoden sisään ensimmäinen frettipäivä, mistä olen tietoinen, on vasta tälläviikolla. Moni ei myöskään ota tällä hetkellä ollenkaan kotiinsa tutustumaan. Meilläkin on käynyt nyt vuoden sisään vain kaksi tutustujaa, ja etenkin karanteenin jälkeen itsestä on tullut ehkä aiempaakin varovaisempi. Vaikka en ole pandemian suhteen hysteerinen, kyllä sitä väkisin vähän miettii, miten lauman hoidon saisi järjestymään, mikäli sairastuisi pahemmin, tai kuinka paljon sairastuminen lykkäisi valmistumista.\nYleensä minulla on ollut tapana korostaa sitä, kuinka hyödyllisiä ne tutustumisvaiheessa kootut verkostot ovat sitten pennun kanssa. Ensimmäinen vuosi pennun kanssa voi olla hyvinkin haastava, kun tulee purukouluttaminen, sisäsiisteyskasvatus, murkkuikä, merkkailu, tapakasvatus, ruokinnan opettelu ja kaikki. Monia hetkiä jolloin vertaistuen rooli voi nosta arvoon arvaamattomaan. Että sen takia kannattaa selvitellä, onko lähialueilla muita pennun ostajia, joita treffailla, ja lähteä näyttelyihin tapaamaan muita harrastajia. Tänä vuonna monella saralla voi olla tiedossa vain etätukea netin välityksellä, mikä ei esimerkiksi väsytä pentua yhtään samalla tavalla kuin pentupainit. Etenkin ensimmäistä frettiään hankkivan kohdalla kasvattajan rooli korostuu siis varmasti tänä vuonna entisestään, kun se voi olla se ainoa liveharrastaja minkä pääsee näkemään. Toivottavasti kaikki kuitenkin selviävät näistä haasteista.\nJa koska tämä on ollut itselläni aika tyypillinen tammi-helmikuun postausaihe, kootaan tähän loppuun linkkilista aiemmista samaa aihetta käsittelevistä postauksista. Tänä vuonna blogin puolella kun voi olla kesällä aiempaa vähempää pentuspämmiä, sillä Sariannalla ei ole ainakaan alustavasti suunnitelmia Nutellan suhteen, ja Mallu jäi sektion myötä eläkkeelle kasvatushommista.\nVuoden 2020 pentukausipostaus\nVuoden 2018 vähän pennunhuuruisempi postaus\nVuoden 2017 mahdollisista haasteista muistuttava pentupostaus\nVuoden 2016 värillä on väliä muistuttelua\nLähettänyt Susanna Hoffren klo 11.46.00 Ei kommentteja:\nEdellinen työssäoppiminen päättyi perjantaina. Tänään se tuli laitettua paperihommia myöten pakettiin, kun tein työssäoppimisen etätehtävän loppuun, ja tulostin sen samaan kuoreen arviointilomakkeen ja opintopäiväkirjojen kanssa. Olo on hieman haikea, sillä viihdyin navetalla hyvin. Tiedän, että olen ihan liian iltavirkku, jotta pystyisin tekemään navettahommia työkseni pidemmän päälle (oltuani seitsemän vuotta varastolla en enää edes koita valehdella itselleni, että voisin tottua aikaisiin aamuihin), mutta tällä hetkellä olen täysin valmis harkitsemaan hakevani kesätöitä lomittajana, mikäli pieneläinpuoli pysyy koronan takia hiljaisena.\nEtätehtävää tehdessä tuli samalla käytyä läpi kaikkia työssäoppimiseni aikana ottamia kuvia, sillä tein kuvaamalla myös paljon muistiinpanoja niin tilalla käytetyistä tuotteista kuin tarkkailuyksilöiksi valitsemistani vasikasta, hiehosta, umpilehmästä ja vastapoikineesta. Siinä samalla tuli kuvattua kyllä muitakin eläimiä, kuten muita lehmiä, kissoja ja luonnollisesti myös rottia ja hämähäkkejä, kun kerta niihinkin tuli törmättyä. Nyt kuvia katsellessa oli sitten mukava palata vielä hetkeksi kuluneisiin viikkoihin. Sain perjantaina vielä Emmiltä läksiäislahjaksi hänen itsevirkkaamansa lehmän, joka muutti asumaan meidän keittiöön. Se onkin huomattavasti fiksumpi tapaus tähän meidän kotiin, kuin ne sonnivasikat jotka vitsailin ottavani autotalliin kasvamaan.\nVasut ihmettelemässä paparazzia\nYksi itselleni asettamista tavoitteista jäi kyllä harjoittelun aikana toteutumatta: en onnistunut saamaan koululle täydellistä kuva-arvoitusta sellaisesta lehmän käyttäytymisestä, mitä en muista bonganneeni mistään kirjasta. Eli kuvaa siitä, miltä lehmä näyttää kun se kerjää keksiä. Etenkin Niinukka, joka sai erinäisistä syistä lempinimen Keksimonsteri, kun veti päänkeikistelyt ja huultennuolemiset ihan omalle tasolleen kerjätessään herkkuja.\nEmmi hakemassa rouvia lypsylle. Mikäli robotti ei ollut viime lypsyllä löytänyt kaikkia nännejä, käytiin rouvia ohjastamassa robotille ja kiinnitettiin vetimet seuraavalla kerralla käsin.\nTämä viikko onkin sitten varattu itsellä kokonaan kouluhommiin, ja pieneläinkurssin etätehtävien ja työssäoppimistehtävän lisäksi tavoitteena olisi saada tällä viikolla kasaan Toiminta digitaalisessa ympäristössä 2 -opintopäiväkirja. Valitettavasti yhteen vielä roikkuvaan rästihommaan en pysty nyt pureutumaan, sillä ulkona yhä oleva useamman kymmenen sentin hanki muistuttaa turhan tehokkaasti, miksi se kasvio olisi pitänyt tehdä viime kesänä.\nJauhosäiliön lähellä majaillut ristihämähäkki koiras\nHiehopihatossa oli vapaa heinä\nEnsiviikolla alkaa seuraava pieneläimen työssäoppiminen. Sain myös eilen lyötyä lukkoon viimeisen tuotantoeläimen työssäoppimisen, eli nyt kaikki kolme viimeistä paikkaa ovat sovittuna. Kaksi seuraavaa työssäoppimista tulevat molemmat olemaan kuuden viikon, ja viimeinen toukokuussa oleva neliviikkoinen. Kesäkuun alussa minun olisikin tarkoitus valmistua, mikäli kaikki etenee edes suunnitelleen aikataulussa.\nMeille muuttanut vielä nimetön lehmä\nLähettänyt Susanna Hoffren klo 18.37.00 Ei kommentteja:\nViime viikon askarteluja\nKai se on myönnettävä, että rakastan projekteja. Ei meillä muuten olisi koko ajan jokin työn alla jossain. Vaikka pidänkin itseäni välillä peruslaiskana ja hyvin mukavuudenhaluisena ihmisenä, some on niitä harvoja asioita joihin saatan uppoutua pidemmäksi aikaa vain tappamaan aikaa (ja sen parissa se onnistuu turhankin tehokkaasti). Vaikka meillä on kotona kaikenmaailman Netflixit, Disney plussat ja muut, en tainnut karanteenin aikanakaan ehtiä katsomaan yhtään elokuvaa. Nukkekotihommatkin ovat olleet hyllyllä muutaman vuoden, koska päivät vain häviävät jonnekin. Mutta nyt kun asiaa miettii, kyse on ennenkaikkea prioriteeteista: jos olen kotona ja minulla on aikaa (enkä ole ihan täysin zombiemoodissa), se menee eläinprojekteihin. Tämän kokoisen lauman kanssa löytyy aina jotain fiksattavaa, pestävää tai parannettavaa, tai jos ei heti keksikään, niin aina voi virikkeistää. Ja koska someajantapostakin varmaan 90 prosenttia menee eläinaiheisissa ryhmissä, eläinblogeissa ja muissa eläinhommissa, sohvakoomailutkin päättyvät yleensä siihen, että sieltä tuli jokin idea.\nAino hyväksyi uuden tähystyspaikan\nTammikuussa on tullut tehtyä oikein urakalla monia muutosta asti tai jopa pidempään roikkuneita eläinjuttuja. Selvästi esimerkiksi kissahyllyn ja muiden paikkojen piti ensin kypsyä aikansa päässä. Yksi viimeisimpiä paikkansa löytäneitä oli kissojen raapimalauta, joka oli viime asunnossa Jussin työhuoneen ovessa. Sillä oli siinä hyvin vahva funktio: kissoja ärsytti välillä suuresti, jos Jussi meni työhuoneeseen ilman niitä, ja ne alkoivat repiä oven pieltä ja sen viereistä tapettia ja oven vieressä ollutta frettien pissa-alustaa. Raapimalaudan tultua ne keskittyivät repimään sitä. Täällä ei ole yhtä ärsyttäviä ovia, koska Jussin työtilakin on nykyään avoin ja vapaa kissojen kulkea. Niinpä lauta makasi pitkään vierashuoneen sängyn alla. Sitten meillä tehtiin jotain, mitä meillä tapahtuu äärimmäisen harvoin, eli käynnistettiin imuri, ja osa kissoista pakeni tapansa mukaan kodinhoitohuoneeseen. Olen jo aiemminkin miettinyt, että kodinhoitohuoneessa on jo sellaisenaan meidän tarpeeseen aivan tarpeeksi kaappeja, joten kaappien päällä on hukkatilaa, jota meillä ei ole tarvetta hyödyntää esimerkiksi säilytyslaatikoilla. Tähän asti sielä on maannut silityslauta, joka on sinänsä varsin turha, koska meillä silitetään ehkä 1-2 kertaa vuodessa, ja vaikka en erityisemmin pidä kodinhoitohuoneen kiinteän silitysraudan sijainnista ja mallista, se yksinään välttää meidän tarpeisiin paremmin kuin hyvin, koska en näe mitään järkeä omistaa enempää silityslautoja kuin on silityskertoja vuodessa. Niinpä laudasta tehtiin myynti-ilmoitus ja se siirrettiin varastoon, ja yhden kodinhoitohuoneen kaapin päätyyn kiinnitettiin raapimalauta helpottamaan kissojen siirtymistä kaappien päälle. Samalla sinne nostettiin yksi Ainon suosimista pedeistä. Tämä tuntuu tällähetkellä olevan muutenkin meidän kodin vallitsevin sisustustrendi: vähemmän roinaa pinnoilla, ja enemmän kulkureittejä kissoille.\nVaatehuoneen läpikäynnissä löytynyt Ikea-mobile löysi paikkansa kiipeilypuusta\nToinen viime viikon projekteista oli roikkunut vieläkin pidempään, eli kantoboksien karva-alustat. Olen jo useamman vuoden miettinyt, että haluan kaikkiin meillä oleviin kantobokseihin liukumattomat vet-bedding alustat, jotta tyypeillä on tukevampi alusta matkustettaessa. Meidän käyttökokoelmaan kuuluu kuitenkin tällähetkellä kahdeksan eri kokoista boksia, joten ajatus siitä, että pitäisi lähteä mittailemaan ja laskemaan menekkiä tukahdutti projektin aina alkuunsa. Asia muutenkin muistui mieleen etenkin messuilla, missä karva-alustaa oli hyvin myynnissä, mutta sielä minulla ei ollut mitään keinoa laskea menekkiä. Lopulta asiassa tapahtui pari viikkoa sitten mullistava läpimurto: päätin ettei homman välttämättä tarvitse tulla valmiiksi kerralla. Tilasin netistä randomilla valmispalan karva-alustaa, ja päätin tehdä siitä niin monta pohjallista kuin mahdollista - ja tilata tarvittaessa lisää, jos se loppuisi kesken. Periaatteessa hyvin simppeli idea, mutta näemmä senkin kypsyttely vaati useammin vuoden. Siinä taisi kyllä päästä pieni naurahdus, kun tuo pala riitti lopulta kaikkiin meillä käytössä oleviin bokseihin, sekä siskoni tulevalle kissanpennulle lupaamaani boksiin, ja sitä jäi yli vain noin kymmenen senttimetriä leveä suikale. Aika hyvin tilattu randomisti. Tässä projektissa minulla riitti aputassuja vaikka kuinka, mikä välillä hidasti työntekoa, kun piti leikkausvaiheessa ohjata assistentteja hieman kauemmas saksista. Selvisimme kuitenkin urakasta vain yhdellä haavoittuneella: itsellä hiertyi siinä leikatessa rystyset auki ilman että edes huomasin asiaa, kun työ vei taas vähän mukanaan. Samalla urakkaa tehdessäni tajusin taas turhankin elävästi, miksi meillä on joka paikka täysi eläinkamaa: en ollut ehtinyt edes puoliväliin urakassa, kun aloin miettiä, pitäisikö sittenkin tilata vielä toinenkin pala. että saisin kaikkiin bokseihin kaksoiskappaleet pesuvaraksi. Ottaen huomioon, että olemme kuitenkin selvinneet näin monta vuotta kokonaan ilman, ja meillä on ihan äärimmäisen harvoin koko lauma yhtä aikaa mukana, koitan ehkä kuitenkin toistaiseksi vastustaa kiusausta.\nRotudiivoilla meinasi tulla vähän työnjohdollisia erimielisyyksiä\nNutella auttoi mittaamisessa\nAino valvoo ensimmäisen kappaleen asunnusta\nTestitiimi hyväksyi uuden boksin alusmateriaalin\nEilinen askartelu onkin jo nähty blogissa eikä se muutenkaan mene kategoriaan viime viikkoiset. Mutta keksin vihdoin käyttöä myös niille edellisille kestopissa-alusta koekappaleille, joista en tykännyt pissa-alusta käytössä yhtään niin paljon kuin nykyisistä, ja jotka sitten jäivätkin jouten kaapin pohjalle. Materiaali vaikutti siltä, että se kestää hyvin leikkaamista, joten kavensin niitä hieman ja leikkasin niihin kulkuaukot. Niin niistä tuli lähes täydelliset frettihuoneessa olevan häkin tasoille. Sinnekin kun tulee välillä huteja ja ruokajemmoja, joten nyt sen sijaan että joutuisi jynssäämään kuivahteneita pissoja tai ruuankrämmäleitä tasoilta, voi vain heittää alustan koneeseen. Näitäkin nyt tosin on nyt vain se yksi per taso ilman pesuvaraa, mutta ehkä koekäytetään nämä kunnolla tässä käytössä ennenkuin panostetaan useampaan. Jos panostetaan, sillä rehellisyyden nimissä ne saa kyllä tarvittaessa pestyä parissa tunnissa ja kuivaksi varmaan samassa ajassa, kun laittaa ne pyyhetelineelle tai saunaan, eli yksillä kappaleille häkki joutuisi joskus pärjäämään ilman tasosuojia jopa viitisen tuntia - ja tähän asti on selvitty kokonaan ilman. Ehkä sitä pitää alkaa vakavissaan opetella sellaista ajatusmallia, ettei edes eläinjutuissa ihan kaikesta tarvitse olla olemassa pesuvaraa ja varakappaletta.\nEilinen kuva uusiksi. Tässä näkyy nuo vihreät modatut alustat.\nLähettänyt Susanna Hoffren klo 11.55.00 Ei kommentteja:\nFrettihuonetta tulee toki siivoiltua jonkin verran päivittäin: vaihdettua pissa-alustat, pestyä vesikuppi, siivottua ehkä pahimpia ruokaroiskeita ja sotkuja, sekä etenkin kesäaikaan ratsattua jemmoja. Ruokakupit tulee myös kerättyä pesuun päivittäin. Kuitenkin noin kerran kuussa on vuorossa suursiivous, jolloin huoneesta kerätään pesuun ihan kaikki tekstiilit, kiipeilypuut imuroidaan, häkki pestään, lattiat imuroidaan ja pestään. Osa virikkeistä viedään pesun kautta varastoon ja sieltä tuodaan jotain muuta tilalle tuomaan vaihtelua. Joskus suursiivouksen innostuu tekemään useammin, kuten parin viikon välein. Joskus väli saattaa venähtää 5-6 viikkoonkin. Tähän toki vaikuttaa paljon myös se, kuinka aikaansaavia neidit ovat olleet oman huoneensa sisustamisen suhteen. Kesällä myös kaikki alkaa haista selvästi nopeampaan kuin talviaikaan ja houkutella kärpäsiä, miksi etenkin jemmojen ja roiskeiden kanssa saa olla normaalia tarkempi.\nSuursiivouksen yhteydessä kaikki siirretään pois paikoiltaan ja raaputetaan irti myös kaikki hutikakat ja muut huomaamatta jääneet sattumat\nSiivouksen yhteydessä on myös hyvä tuulettaa, sillä pelkällä hyttysverkolla varustettu ikkuna ei ole auki kuin valvonnan alla\nTänään oli taas ohjelmassa koulua etänä, ja luentoa kuunnellessa minulla on ollut tapana valita luennon oheen jokin kotiprojekti, jota voi touhuta siinä samalla. Tänään projektiksi valikoitus frettihuoneen siivous. Etenkin joissain ruoka ja pissatahroissa riittää jynssättävää, niin luennon ohessa ei ole kiire karata mihinkään niitä hinkkaamasta. Huoneen imuroinnin ajoitin lounastaukoon, ettei se blokannut luennon kuulemista. Frettihuoneen yhteydessä oleva vaatehuone tuli siivottua jo lauantaina, ja käytyä samalla läpi, mitä kaikkea tavaraa sinne on kertynyt.\nTälläkertaa varastosta palautettiin pallomeri\nÄiti ja tytär heti tutkimassa\nPyykkikone tulee laulamaan todennäköisesti koko loppupäivän\nVanhemmat ei-niin hyvin käytössä toimineet kestopissa-alustat tuli leikeltyä tasosuojiksi häkkiin. Tyttöjen häkki toimii huoneessa aina auki olevana riipparitelineenä.\nNyt huone on taas hetken aikaa hieman raikkaampi. Tälläkertaa iso mattokin päätyi pesujonoon.\nLähettänyt Susanna Hoffren klo 15.15.00 Ei kommentteja:\nUusien kestopissa-alustojen kotiutumisesta on nyt noin 4,5kk. Välissä mentiin joululoma kertokäyttöalustoilla, kun en kaivannut jouluun ylimääräistä pyykkirumbaa, mutta siitä huolimatta alustoille on ehtinyt kertyä jo melkoisen monta pesu- ja käyttökertaa. Jotain asiasta kertonee jo se, ettei meille ole ostettu kestopissa-alustojen saapumisen jälkeen yhtään uutta kertakäyttöalustaa, vaikka esimerkiksi kuluseurannan viimeisenä vuonna 2018 meillä kului vuoden aikana 622,35€ kertakäyttöisiin pissa-alustoihin. Eli tässä ajassa säästö on ollut jo parin sadan luokkaa, tai oikeastaan ylikin, kun miettii että 2018 meillä oli vielä yksi lauma, joten nykyään alustoja menisi enemmän, kun vessapaikat on järjestettävä kolmelle porukalle erikseen.\nTämänpäiväinen pyykki kuivumassa\nKestopissa-alustojen pesuun on tullut käytettyä koko ajan 90 asteen ohjelmaa joitain yksittäisiä 60 asteessa suoritettuja pesuja lukuunottamatta. Pestessä meillä on ollut käytössä vaihteleva nestemäinen pyykinpesuaine ja välillä huuhteluaineena etikka. Yhdessä vaiheessa kokeiltiin käytettyjen alustojen liottamista etikkavedessä pesua odotellessa (pesu tapahtuu yleensä 2-3 kertaa viikossa), mutta siitä luovuttiin, kun en saanut aikaiseksi hankkia kyllin tiivistä astiaa, joka olisi pitänyt etikan hajun aisoissa. Hieman yllättäen alustoihin ei ole pinttynyt uusia kakkatahroja, ja ensimmäisissä pesuissa jälkensä jättäneet sisäelinkakkatahratkin ovat aikalailla hävinneet jatkuvissa pesuissa. Alustojen saumat ovat kestäneet jatkuvat pesut hyvin, ja alustat ovat säilyttäneet hyvin muotonsa. Myöskään alustojen imukyvyssä ei ole tapahtunut muutoksia ainakaan heikompaan suuntaan. Kaikenkaikkiaan voin siis sanoa, että alustat ovat edelleen yhtä hyvässä kunnossa kuin ensimmäisten pesujen jälkeen.\nAinoa isompi ärsytys kestopissa-alustojen käytössä on ollut se, että vaikka niistä kuinka koittaa ravistaa isoimmat kakat aina pois ennen koneeseen laittoa, niihin jää aina sellaisia kakkoja, joita ei ole helppo irroittaa, kuten juuri sisäelin- ja kananmunakakat, jotka irtoavat sitten koneessa. Muutaman kerran nämä irronneet kakat ovat sitten onnistuneet tukkimaan nukkasihdin, ja sitten koneesta saa tyhjentää paskavettä. Pyykkikone on asianmukaisesti kosteissa tiloissa, joten tämä ei ole maailmanloppu, mutta ei tietenkään myöskään mukavinta hommaa. Onneksi tätä ei kuitenkaan tapahdu kovin usein.\nMeidän kuivausrumpu on edelleen poissa pelistä, joten kestopissa-alustat tulee yhä kuivattua kodinhoitohuoneen seinätelineessä, mikä onkin toiminut niille hyvin. Siihen mahtuu loistavasti se 4-8 alustaa, mikä on se määrä, joka meillä noita yleensä kerralla pyörii.\nVaikka tykkään että kiireessä ja lomailessa on välillä mahdollisuus lipsua vanhaan, ja käyttää kertakäyttöisiä, en usko että meillä enää kauhean helposti siirryttäisiin käyttämään kokonaan kertakäyttöisiä pissa-alustoja. Kestopissa-alustojen kanssa jätemäärä on oikeasti niin paljon pienempi jo alussa mainitus taloudellisen säästön lisäksi.\nLähettänyt Susanna Hoffren klo 12.11.00 Ei kommentteja:\nOmat haasteet ja vahvuudet tämänhetkisessä eläintenpidossa\nMinulla tuli sattumalta vastaan oma blogipostaukseni lähes kolmen vuoden takaa, ja sen luettuani totesin, että voisi olla aika toistaa se. Eli kirjata ylös sekä asioita, joissa koen tällähetkellä onnistuvani hyvin eläintenomistajani ja mitkä asiat meillä mielestäni tällä hetkellä toimivat lauman kanssa - ja toisaalta listata myös niitä asioita, mitkä koen haastaviksi ja missä meillä olisi kehitettävää.\n+ Viime postauksen luettuani en voi olla aloittamatta siitä, että Miikkis on normaalipainoinen ja ruvista on päästy. Tämä on asia jonka kanssa tapeltiin vuosia, ja joka lopulta toteutui vasta nyt nykyisessä asunnossa, kun sain lopulta aikaiseksi tehdä sen, mikä arvelutti minua todella pitkään: rajattua Miikkiksen erilleen muista eläimistä etenkin sen ollessa yksin kotona.\nVoin myöntää, että ajatus rajatusta aitauksesta pojalle, joka on elänyt meillä vapaana koko ikänsä, tuntui pitkään pahalta ja mahdottomalta toteuttaa. Tiedostin, että vuorovaikutus frettien kanssa paitsi mahdollisti ruokien varastelun, ja edisti siten pojan ylipainoa, myös altisti pojan frettien liian raisuille leikkiinkutsuille. Lopullisesti päätös kuitenkin syntyi, kun Miikkis alkoi vanhentumisen myötä stressata selvästi enemmän frettejä, ja muutimme taloon, jossa on portaikko joka voisi olla sokealle ja kömpelölle pojalle kohtalokas, jos se pääsisi sinne edes vahingossa. Nyt kun Miikkiksellä on ollut aitauksensa kohta puoli vuotta, aiemmat ongelmat ovat kadonneet, ja Miikkis tuntuu pitävän siitä, että kukaan ei pääse tunkemaan sen petiin ja ruoka, vesi ja vessa ovat aina lähellä ja tutuilla paikoillaan. Halutessaan Mihail pääsee jaloittelemaan koko yläkertaan junnujen ollessa huoneessaan, mutta olen jopa vähän yllättynyt siitä, kuinka harvoin se haluaa kierrokselleen.\n+ Uusi koti tarjoaa puitteet vaikka mihin. Viime kerralla hehkutin sitä, kuinka uusi isompi asunto mahdollistaa aiempaa paremman tilojen jakamisen. Sen jälkeen tilaa on tullut taas yli tuplasti ja sen lisäksi iso piha ja piharakennuksia. Toki haastepuolelta löytyy vielä juttuja, jotka haittaavat uuden kodin täyden potentiaalin hyödyntämistä, mutta pikkuhiljaa.\nMutta nyt meillä on oikeasti TILAA. Tänne mahtuu vaikka mitä virikettä, ja kissatkin voivat vetää rallia kerrosten välillä. Upeat ulkoilumahdollisuudet aukeavat myös ihan takaovelta.\n+ Kaikki fretit ovat raakaruualla ja syövät hyvin monipuolisesti erilaisia lihoja ja konaisia ruokaeläimiä. Myös Mauno on ollut alusta asti kiinnostunut kokonaisista ruokaeläimistä ja monista lihoista. Tämä mahdollistaa aiempaa paremmin myös ruuan hyödyntämisen eläinten virikkeellistämisessä.\n+ Jätettyäni vakityön olen jaksanut taas innostua asioista aiempaa enemmän. Pakko myöntää: viimeiset vuodet varastotöissä aloin olla aika leipiintynyt. Kävin töissä vain rahoittaakseni vapaa-aikani, ja koska vakituinen työpaikka säännöllisellä kuukausipalkalla on asia, josta kukaan täysjärkinen ihminen ei hevillä luovu. Vaikka työ sujui aika rutiinilla, jatkuva väärässä rytmissä eläminen ja kyllästyminen heijasteli myös omaan jaksamiseen ja mielialoihin.\nNykyään osa jaksoista menee välillä väärässä rytmissä ja saatan olla ajoittain fyysisesti aika loppu, mutta erilaiset jaksot vaihtelevat, ja opin koko ajan uutta ja inspiroidun. Epävarmuuskaan ei pelota enää yhtään niin paljoa, sillä muutos avaa aina mahdollisuuden sille, että seuraava juttu voi olla taas jotain ihan superia - tai ainakin opettaa jotain uutta hyödyllistä, ennen seuraavaa superia juttua.\n+ Oma auto. En aiemmin edes tajunnut, kuinka vapauttavaa on kun voi sopia asioista ilman että pitää aina ensin varmistaa, onko minulla kyyti tai kulkeeko julkiset, oli kyse sitten ruokaeläinten hankinnasta, näyttelyistä tai mistä tahansa muusta, mikä vaatii asioiden, itsensä tai eläinten siirtelyä.\n+ Mielettömän mahtavat kissat. Aino ja Mauno ovat yllättäneet siinä, miten hyvin ne tulevat toimeen paitsi kaikkien omien eläinten, myös hoitokissojen kanssa.\n+ Verkostot. Vuosien varrella tuttavapiiriin on karttunut ihan mielettömästi eri tavalla taitavia ja viksuja eläinihmisiä eri lajien parista. Nykyään minun on melkeimpä mahdotonta kuvitella sellaista eläinongelmaa, jossa joku tutuista ei osaisi auttaa - jos ei suoraan, niin ainakin vinkkaamalla keneltä kannattaa kysyä, ja mistä lähteä hakemaan apua.\n+ Kumppanin tuki. Jussi on edelleen ihan timanttinen näätä- ja kissadaddy ja sekalaisen seurakunnan tirehtööri <3\nPojat Mauno & Löllö\nMutta sitten niihin haasteisiin:\n- Taloudellinen stressi. Vaihtaminen vakituisesti työsuhteesta toisen asteen opiskelijaksi ja kalliin omakotitalon ostaminen ennenkuin vanhaa asuntoa oli mahdollista myydä (se on myymättä yhä ja odottaa pintaremontin valmistumista) tekee sen, että huolimatta Jussin hyvistä tuloista, taloudellinen pelivara on tällähetkellä aika tiukilla. Meillä ei ole niin tiukkaa, että tarvitsisi jännittää saako eläimet vietyä eläinlääkärille tarvittaessa tai etteikö niille voisi hankkia mitään uutta virikettä ja tarvittavia perustarvikkeita. Mutta sen verran tiukkaa, että kuukausittaista budjektia joutuu seuraamaan aika tiukkaan, yllättävät laskut vaativat säätämistä ja monia asioita joita on tänne uuteen kotiin suunnitellut ja haaveillut joutuu lykkäämään.\n- Laumojen lukumäärä. Haave yhdestä yhtenäisestä laumasta jouduttiin hautaamaan pari vuotta sitten. Justiina saatiin lopulta laumaan, mutta vain hetkeksi. Mitellan ja Nutellan hormonisekoilut hajottivat lauman lopullisesti kesällä 2019. Nyt meillä on käytännössä kolme laumaa jotka on pidettävä erillään: junnut, mummut ja Miikkis. Kissat (sekä omat että hoidossa olevat) tulevat onneksi juttuun kaikkien kanssa. Nykyään tilat onneksi mahdollistavat sen, että kaikille laumoille on tilaa ja ne on helppo pitää erillään, mutta hoidon ja seurustelun kannalta tilanne ei ole mielestäni kuitenkaan mitenkään ideaali. Tämä ei ole syy luopua kenestäkään, eikä sitä vaihtoehtoa ole edes harkittu - etenkään sillä kyse on osin hyvin vanhoista eläimistä. Jatkossa täytyy kuitenkin miettiä aiempaa tarkemmin, että esimerkiksi missä kohtaa ja miten laumaa kasvattaa, ettei tähän päädyttäisi uudelleen sitten joskus (toivottavasti pitkän ajan päästä) kun laumaluku luonnollisen poistuman kautta pienenee.\n- Eristäminen. Tämä liittyy suoraan edelliseen. Koska kaikki eivät voi olla samoissa tiloissa keskenään, sitä väkisin kokee välillä riittämättömyyden tunteita, kun aika ja aktivointi ei aina jakaudu kaikille tasapuolisesti. Nuoret ja aktiiviset eläimet hyppivät herkimmin seinille, joten etenkin silloin kun on väsynyt ja kiireinen, sitä tulee helposti priorisoitua junnujen ulkoilutus tai leikittäminen, kun tiedän että vanhukset tyytyvät helpommin riipumattotorkkuihin ja pieneen köpöttelyyn.\n- Epäsäännöllinen elämänrytmi. Elettyäni vuosia säännöllisen klo 7-15 joka arkipäivä -rytmin kanssa, kaikki muukin oli helpompi rutinoida ruokinta-ajoista eri hoitotoimenpiteisiin. Sen myötä asiat tuli oikeasti myös tehtyä - välillä vähän robottimaisesti, mutta kuitenkin. Nyt oma rytmi heittelee todella paljon teoriaopetuksen ja työssäoppimisten mukaan: välillä on pätkiä kun herään navetalle jo 4.30, joskus taas kotiudun vasta lähempänä kahdeksaa illalla. Joskus olen monta päivää putkeen täysin kotona, joskus taas tuntuu että käy kotona lähinnä nukkumassa. Se haittaa hyvin paljon omien eläinjuttujen suunnittelua. Välillä saan aikaiseksi lyhyessä ajassa todella paljon (kuten karanteenin aikana), ja välillä taas tuntuu, että mennään ihan minimillä ja sekin Jussin avustuksella. Onneksi suurimman osan ajasta ollaan jossain siinä välimaastossa.\n- Vakikrempat. Vanhuus ei tule yksin, ja nykyään hammaslääkärillä käydään säännöllisen epäsäännöllisesti 2-3 kertaa vuodessa sekä Itsyn että Justiinan kanssa.\nMitella & Vappu\nTässä nyt joitain päällimmäisenä mieleen tulleita molemmista kategorioista. Kokonaisuudessaan koen että meillä on tällähetkellä aika hyvä tilanne - ja erinomaiset puitteet joista käsin pyrkiä koko ajan lähemmäs sitä omaa ideaalia. Esimerkiksi terassi- ja ulkotarhoille on jo paikat olemassa, sitten kun saadaan järkättyä rahat ja aika niiden valmistamiseen.\nLähettänyt Susanna Hoffren klo 23.24.00 Ei kommentteja:\nMaanantain etäluentopäivän päätteeksi pääsi sitten lopulta odotetun 3D-palapelin pariin, kun kissojen uusi kiipeilypuu saapui. Jussilla oli taas pitkä päivä töissä, joten en edes koittanut malttaa puun kasaamisen kanssa siihen, kun hän ehtisi kotiin, kun ajattelin että kyllä sen yksinkin näppärästi kasaa. Tai vähän vähemmän näppärästi, kun puu oli itseäni pidempi, mutta kasasimpa kuitenkin. Puun viereen kaavailtu harmaa seinähylly odottaa sen sijaan yhä asentamistaan, sillä sitä en edes ajatellut koittaa yksin paikoilleen. Mutta kissojen olohuoneen komentokeskus koheni aimo harppauksen jo kiipeilypuun myötä.\nEnsimmäisenä puun valtasivat pojat, eli Mauno ja Löllö. Pojista on näiden parin kuukauden aikana tullut ihan bestikset, ja ne löytääkin usein makoilemasta tai leikkimästä keskenään. Poikien jälkeen oli Mintun ja Ainon vuoro tehdä tuttavuutta uutuuteen. Puun myötä Minttukin löysi vihdoin takan päällisen maailman ja kissahyllyn, mikä hieman harmitti Maunoa. Ruttu ei sen sijaan osoittanut alkuun mitään kiinnostusta uutta puuta kohtaan, eikä vaivautunut edes katsomaan sitä lähemmin - ei ennenkuin vasta seuraavana päivänä, jonka jälkeen sitäkin on välillä näkynyt kissahyllyllä tähystelemässä.\nKissatynnyri on saanut toistaiseksi pysyä puun vierellä, mutta saattaa saada jossain vaiheessa siirron johonkin toiseen kohtaan olohuoneessa tai takaisin frettihuoneen. Frettijunnuista Nutsku ja Mallu kun pääsevät ainakin sitä apuna käyttäen turhankin ylös kiipeilypuussa, missä on kaksi ongelmaa: ylätähystyspaikkojen on tarkoitus olla kissoille turvapaikkoja, joihin vetäytyä suojaan pahimmilta näätävilleiltä, ja toisena: fretit (ainakaan muut kuin Nutella) eivät ole aina niin tarkkaavaisia ja ketteriä mitä tulee lasketumiseen.\nLöllö & Mauno\nLöllö, Aino, Mauno & Minttu\nLähettänyt Susanna Hoffren klo 16.16.00 6 kommenttia:\nToissayönä minun piti äkkiä heittää Nipsulle vielä pieni yöpala juuri ennen nukkumaan menoa. Näätien iltapalalta oli jäänyt broilerinsydämiä, ja ajattelin että Nipsukin arvostaisi niitä. Kello oli yhden pintaan yöllä, ja väsymys alkoi jo painaa. Tartuin bunkkerin kahvaan ja avasin oven. Kaikki valot olivat jo pimeänä, mutta ajattelin että Jussi oli käynyt laittamassa huoneen jo yöpuulle. Epäilykset heräsivät kuitenkin jo paria sekuntia myöhemmin, kun valokatkaisijasta ei tapahtunut mitään, ja huone tuntui normaalia viileämmältä. Yhden lampun syttymättömyys olisi voinut vielä selittyä lampun palamisella, mutta nyt bunkkerista oli napsahtanut koko sulake. Kaikki bunkkerin pistorasiat ovat saman sulakkeen takana, eli tilanne koski kaikkien valoja, lämpöjä, ajastimia sekä kaikkea akvaariotekniikkaa. Näistä nopeimmin kriittinen on viimeisin: ulkosuodattimessa elää suuri hyödyllinen bakteerimassa, joka hajottaa vedestä kaloille haitallisia yhdisteitä. Bakteerit tarvitsevat kuitenkin elääkseen happea, jota saapuu suodattimen sisäosiin jatkuvalla syötöllä sisään virtaavan uuden veden muodossa. Mikäli virtaus jostain syystä katkeaa, kuten sähköjen katketessa, bakteerit käyttävät hyvin nopeasti loppuun kaiken suodattimessa olevan hapen, ja hapen loputtua sielä seuraa joukkokuolema. Jos suodatin ehtii tällaisen joukkokuoleman jälkeen käynnistyä uudelleen virran palatessa, se pölläyttää koko kuolleen bakteerimassan kalojen sekaan - ja koska kuolleet bakteerit olisivat ne, jotka normaalisti huolehtisivat kaloille myrkyllisen nitriitin hajottamisesta, voimakkasti supistunut bakteerikanta yhdistettynä äkilliseen ylikuormitukseen myrkyttää altaan äkkiä elinkelvottamaksi kaloille.\nNiinpä huolimatta siitä, että kello oli yli yksi yöllä, ei ikävä kyllä ollut sitä vaihtoehtoa, että sulake olisi vain napsautettu päälle, ja säädetty ajastimet aamulla uudelleen. Kalojen hyvinvoinnin varmistamiseksi aivan minimitoimenpide oli puhdistaa ulkosuodatin, mutta päätimme sen lisäksi vaihtaa myös varuiksi veden ja lisätä maksimiannoksen vedenparannusainetta, jotta saatiin todennäköisesti isolta osin tuhoutuneelle bakteerikannalle paras mahdollinen startti elpymiseen. Koska ilman hyvin toimivaa bakteerikantaa kaloilla ei ole altaassa mitään mahdollisuuksia ilman jatkuvia monta kertaa viikossa tapahtuvia vedenvaihtoja, ja niiden kanssakin tilanne olisi kaloille hyvin kuormittava. Onneksi altaan sisäpinnoilla, kuten pohjalla sekä kantojen ja kasvien pinnoilla eläviä bakteereja happikato ei uhkaa yhtä nopeasti kuin suodattimessa olevia, joten bakteerikannan elvytykseen ei yleensä tarvitse lähteä nollatilanteessa edes ulkosuodattimen päästyä hapettomaksi kuolinloukuksi.\nTouhua piti hetki ihmetellä tukikohdasta käsin\nItse menin nukkumaan lopulta viiden aikaan, ja Jussi jatkoi bunkkerissa vielä puoli seitsemään. Sen myötä eilinen menikin aika zombiemoodissa, eikä saatu juuri aikaiseksi muuta kuin käytyä koronatestissä. Eilinen kun oli meidän viimeinen virallinen karanteenipäivä. Vaikka olenkin viihtynyt kotona hyvin ja rakastanut sitä kun asiat ovat edenneet, voin myös sanoa, että nyt arvostaa taas ihan eri tavalla sitä, että esimerkiksi kauppa-asiat on mahdollista hoitaa vain menemällä kauppaan.\nTänään otettiin sitten hieman hauskemmat allasbileet. Pakkanen lauhtui täällä niin, että useamman päivän parinkymmenen asteen pakkasten jälkeen tänään oli enää miinus seitsemän. Sen myötä uskaltauduin vihdoin kokeilemaan ideaa, jonka sain jo pari päivää sitten, eli frettien vapauttamista takapihan uima-altaaseen. Allas on kauttaaltaan niin syvä, että en uskonut että edes junnut pääsisivät hyppäämään sieltä pois muuten kuin korkeintaan matalan pään puolesta, jota olisi helppo vahtia. Altaaseen oli nyt viime päivien aikana satanut useita kymmeniä senttimetrejä lunta, eli sielä oli huomattavasti enemmän kaiveluvaraa kuin kylpyhuoneessa. Ja koska altaan pohja on kauttaaltaan betonia ja läpiviennit joko frettien ulottumattomissa, liian pieniä tai jään alla, fretit saattoi kerrankin laskea irti ulkona porukalla ilman valjaita ja antaa niiden oikeasti kaivella mielin määrin. Etenkin Nutsku, Vappu ja Mitella innostuivat kaivuu-urakasta, ja pisimmistä tunneleista tuli yli kolmimetrisiä. Ja väsähdettyään neidit vetäytyivät kaikki itse boksiin nukkumaan, niin ei tarvinnut edes lähteä kaivamaan tunneleita auki sisälle palatessa. Tämä täytyy ehdottomasti ottaa udelleenkin niin kauan kuin Turussa riittää lunta.\nIlman lumivallia laidat olisivat vain hidaste\nLähettänyt Susanna Hoffren klo 18.06.00 2 kommenttia:\nPakastin sulatettu, kaapit inventoitu...


198 Herra Hirmuinen | yrjöpoeka\n198 Herra Hirmuinen\n« 197 Yhdenvaertai..\n199 Rikollisjeng.. »\nPerjantai 23.8.2019 klo 22:26 - yrjöpoeka\nMinä olen jo hetken kuvitellut, että keskustan Mikko Kärnä on haudattu ja hänestä ei kuulla enää mitään. Täm oli harhakuvitelmaa. Mikko Kärnä on hengissä ja hän oikein vaatimalla vaatii Brasilian sademetsien tuhoajille ankaria sanktioita. On turha kuvitella, että pikkuinen klanipää Suomesta voisi edes vaatia keneltäkään mitään. Kärnä on kuitenkin sukulaissielu Paavo Väyryselle ja siksi hän kuvittelee muun maailmna pidättelevän henkeään kun hän sanoo jotakin.\nKärnä vaatii EU:lta ja Suomelta nyt välittömiä toimia sademetsien polttamisen lopettamiseksi. Saahan sitä vaatia mitä tahansa, mutta toisen omaisuuden sosialisoiminen ei taida onnistua kuin Brasilia on kyseessä. Olkoonkin, että maan sademetsistä käytetään maailman keuhkot nimitystä. Minun muistini mukaan Amatzonin sademetsiä on poltettu vuosikymmeniä yli kaiken järjellisen tarpeen. Niin ainakin meille vakuutetaan.\nKepulaisen Kärnän ulostulo kertoo jotakin meidän moralisoimisestamme. Menneisyydessä omat esi-isämme polttivat valtavia määriä Suomen metsiä ruoan tuotannon lisäämiseksi. Homma onnstui. Ruokaa saatiin ja kansamme sikisi rajusti. Suomen metsät kaskettiin tyhjiin. Demokratia on toiminut Brasiliassa ja siellä tehdään samoin. Tänään sen kerrotaan olevan pahasta. Vaikka tilanne kadunmiehelle näyttäätyykin samankaltaisena. Siksi tuntuu heti, että Kärnä jeesustelee populismissaan aivan liikaa. Toki on muistettava, että hän kokee olevansa jumalsta seuraava. Siksi jopa minun on kirjoitettava jumala pienellä. Kärnä sallii vain Kärnä nimen kirjoittamisen isoilla kirjaimilla. En voi sille mitään, mutta juuri tämä mies edustaa minulle keskustaa inhottavimmillaan.\nOnneksi maailmassa on muutakin. Kesä jatkuu ja sen mukana myös kesäiset kalastusjutut. En aio hifistellä saaliskuvilla ja ei niistä ole edes mitään kehumstikaan. Kianta-järvi on suuri ja sen oppiminen on täysin mahdotonta. Voin vain ihastella Kianta- järven monimuotoisuutta. Tämä kuva kertonee eiliseltä mitä tarkoitan.\nTämän avulla unohdan kaiken inhan. Kuten edellisen :)\nTodellisuus ilman mitään jeesuksia. Ja ilman kärnää.\nAvainsanat: brasiliansademetsät, kaskenpoltto, malkatoisensilmissä, mikkokärnä, uusiväyrynen


Kauheuksien metromatka: aistikauhuteatteri koetaan silmät peitettyinä – KULTTUURIKUURI\n1.11.2014 20.7.2017 ~ Meri / Kulttuurikuuri\nHelsingin Tapanilassa sai juuri ensi-iltansa teatteriesitys, jota ei nähdä, vaan koetaan. Teatteri Tuikkeen aistikauhuesitys Viimeinen vuoro vie kokijat mukanaan illan viimeiseen metrojunaan. Yhtäkkiä juna pysähtyy keskelle tunnelia kahden aseman väliin. Sitten tietysti alkaa tapahtua kauheita, eikä toivoa nopeasta poispääsystä ole.\nYleisö kokee esityksen silmät naamiolla peitettyinä. Näköaistin sijaan näytelmä hyödyntää ääniä, tilan tuntua sekä tunto- ja hajuaistia. Myynnissä on kahdenlaisia lippuja: hc-paikalla olevaan saatetaan koskea, pelkääjän paikalla oleva taas saa olla ihan rauhassa.\nTervetuloa Tuikkeeseen! Kuva: Meri Liukkonen\nOlin ehtinyt tutustua esitykseen varsin hyvin jo etukäteen, sillä tein Viimeisestä vuorosta jutun Metro-lehteen tällä viikolla. Kuulemani ja lukemani perusteella jännitin ja jopa pelkäsin kokemusta.\nLokakuun viimeisenä iltana oli kuitenkin aika suunnata rohkeasti teatteriin. Pyhäinpäivän aattoilta ja kello 24 alkava kauhuesitys: voiko olla täydellisempää tapaa juhlistaa halloweenia?\nEsityksen kauheuksiin virittäytyminen alkoi jo teatterin odotustilassa, jossa tunnelmaa loivat muun muassa musiikki, kynttilät ja teemaan sopiva perinteinen kauhurekvisiitta, kuten rotta ja pääkallo.\nEnnen näytöksen alkua jokainen katsoja sai myös valita itselleen naamion. Hc-paikan lunastaneet laittoivat naamion kasvoilleen niin, että yksivärinen puoli oli näkyvillä. Pelkääjät taas kertoivat paikkavalinnastaan kuviollisella puolella.\nPöydältä saa valita haluamansa naamion, joka kannattaa pitää silmillä koko esityksen ajan. Kuva: Meri Liukkonen\nPeitimme silmämme hyvissä ajoin. Sitten meidät ohjattiin kädestä pitäen omille paikoillemme esitystilaan. Tuossa vaiheessa minua ainakin jännitti kovasti, mutta vain hyvällä tavalla. Kun kaikki olivat päässeet istumaan, siirryimme suoraan metroon äänimaailman avulla. Musiikki vaihtui kaikille maanalaista käyttäneille tuttuihin ääniin.\nNäytelmän juonesta en viitsi paljastaa paljoa. Tarina on kuitenkin hyvin perinteinen kummitustarina. Jäin kaipaamaan siihen lisää tuoreutta ja yllätyksiä. Taidan ylipäätään olla enemmän psykologisen kauhun ystävä. Haamujen sijaan innostun varsinkin zombeista ja vampyyreista.\nEsitys olisi myös vaivatta voinut kestää pidempään, sillä kolme varttia kului yhdessä hujauksessa.\nViimeisen vuoron on toteuttanut nelihenkinen työryhmä. Käsikirjoituksesta vastaavat Nina Rinkinen ja Aarne Linden. Näyttelemässä on heidän lisäkseen Venla Vannela. Musiikki ja äänitekniikka puolestaan ovat Otso Heloksen vastuulla. Hän toimii lisäksi ääninäyttelijänä, kuten myös Rosi Cannavó ja Carita Välitalo.\nNäyttelijät ja ääninäyttelijät hoitivat roolinsa erittäin hienosti heittäytyen, ja pystyin näkemään heidät mielikuvitukseni voimin. Pisteitä ropisee stadilaisen metromatkan elämänmakuisesta kuvauksesta! Kaikki täsmäsi hajuja myöten.\nKallo ja kukat tuovat tunnelmaa odotustilaan. Kuva: Meri Liukkonen\nEn kuitenkaan löytänyt esityksen hahmojen joukosta yhtään henkilöä, johon olisin samaistunut tai jonka kohtaloa olisin aidosti jännittänyt. Juuri siksi minua ei oikeastaan pelottanut erityisemmin missään kohdassa. Jäin kaipaamaan lisää paniikin tunnetta matkustajien keskuuteen ja tosiaan sellaisia henkilöitä, jotka olisivat vedonneet vahvasti tunteisiin.\nMuutaman kerran tosin teki mieli kiivetä vieruskaverin syliin, kun päälle tuli kaikenlaista epämääräistä tai jaloissa tuntui jotain. Hc-paikalla todella joutuu kosketuksi, joten jos olet kovin tarkka omasta tilastasi, valitse suosiolla pelkääjän paikka.\nAistiteatterin hauskin puoli onkin se, että se todella tarjoaa elämyksiä monelle eri aistille. Pidän valtavasti tämän esitystavan ideasta. Se sopii mielestäni hyvin monenlaisiin esityksiin. Viimeinen vuoro olikin erittäin mielenkiintoinen ja kokonaisvaltainen kokemus. Esitys miellyttänee etenkin perinteisen kauhun ja kummitustarinoiden ystäviä. Mitä vilkkaampi mielikuvitus, sen parempi!\nTuikkeeseen pääsee todella kätevästi, sillä tilat sijaitsevat vain muutaman minuutin kävelymatkan päässä Tapanilan asemalta. Pieni teatteri hurmaa intiimillä tunnelmallaan. Ainakin perjantai-illan myöhäisnäytöksen yhteydessä tuntui luontevalta jutella tuntemattomienkin kanssa. Esitykseen mahtuu 30 kokijaa kerrallaan.\nInnostuin aistiteatterista niin kovin, että haluan ehdottomasti nähdä myös Tuikkeen ensimmäisen aistiteatteriesityksen, vuonna 2012 ensi-iltansa saaneen Pienen tulitikkutytön. Jään myös innokkaana odottamaan, mitä tuikelaiset tekevät ensi vuonna. Luvassa on nimittäin lisää aistiteatteria.\nViimeinen vuoro Teatteri Tuikkeessa Helsingin Tapanilassa (Viertolantie 2–4 b) 5.12. asti ja jälleen helmi–maaliskuussa 2015. Ensi-ilta oli pe 31. lokakuuta klo 19. Samana iltana oli myös klo 24:n näytös, jossa minä olin. Syksyn esitykset ovat ilmeisesti jo loppuunmyytyjä, mutta lisäesityksiä on kaiketi luvassa. Hc-paikat 18 e, pelkääjän paikat 15 e. Kesto noin 40 minuuttia. Liput ja lisätiedot Tuikkeen kotisivuilta.\nKiitos Tuikkeelle vapaalipusta! Tämän kirjoituksen pääkuvana bloggaajan virallinen halloweenkuva. Teatterirotta ja minä toivotamme karmivia hetkiä kaikille kauhun ystäville!\nKategoriassa K-18, Teatteri\taistikauhuaistikauhunäytelmäaistiteatterihalloweenHelsinkiimmersiivinen teatterikauhumetronäytelmäTapanilaTeatteriTeatteri TuikeViimeinen vuoro\n‹ PreviousLumikuningattaressa peikot saunovat ja satumaailma kimmeltää\nNext ›Kolme tuntia teatterissa: Scifiklassikko sai kunnianhimoisen toteutuksen\n3 vastausta artikkeliin “Kauheuksien metromatka: aistikauhuteatteri koetaan silmät peitettyinä”\nLuinkin artikkelisi Metrosta, ja nyt oli kiinnostavaa lukea blogista, miltä esitys susta tuntui. En itse taida ehtiä vielä tuohonkin teatteriin, joten näin voin ainakin lukijana kokea esityksen toisen kokemana. Mainio idea tuollainen teatteri ilman näköaistia!\nOlipa kiva lukea Viimeisestä vuorosta ennen omaa kokemusta ja vielä niin, että ei spoilaantunut yhtään, kiitos! 🙂 Itse asun ihan Tuikkeen lähistöllä ja on ollut ilo seurata teatterin toimintaa ja aistiteatterin suosiota. Itse vähän jännitän tätä esitystä, sillä en pidä kauhusta sitten yhtään ja säikyn helposti, minulle tämä perinteisempi tarinamuoto saattaa siis ihan hyvin sopiakin, hc-paikka jää suosiolla väliin.\nSuosittelen Pientä tulitikkutyttöä lämpimästi, olimme katsomassa sitä viime vuonna ja pidimme kovasti. Pientä katsojaa oli ilmeisesti myös vähän jännittänyt, mieheni käteen oli nimittäin kesken esityksen tarttunut yksi meille tuntematon lapsikatsoja. Hieno toteutus siinä(kin) joka tapauksessa, mukava kuulla että ensi vuonna tulee lisää aistiteatteria!\nKiitos viesteistä! Tuo aistiteatteri on ideana tosi hauska. Pieni tulitikkutyttö taitaa jäädä minulta ikävä kyllä nyt väliin, vaikka kovasti haluaisin sen nähdä. Syksy on mennyt hurjan nopeasti ja näytökset käyneet vähiin. Ensi vuonna viimeistään suuntaan kuitenkin uudelleen Tuikkeeseen. Mielenkiintoista nähdä, millaiseen aiheeseen teatterissa seuraavaksi tartutaan.


Skotlanninhirvikoirien ystävän kodin seinältä löytyy melkein aina skottikalenteri. Vuoden 2004 skottikalenteri on ilmainen ja voit tulostaa niitä itsellesi vaikka pari kappaletta joka huoneeseen.\nTämän vuoden kalenteri syntyi skottiharrastajien yhteistyönä. Kalenterissa on 14 kuvaa seitsemältä valokuvaajalta, ja kaikki esittävät suomalaisia skotlanninhirvikoiria tekemässä asioita, joista skotit ovat kuuluisia - juoksemassa, tuumimassa, telmimässä ja torkkumassa.\nToimi seuraavasti saadaksesi skottikalenterisi netistä seinälle:\n1) Hae tämä tiedosto klikkaamalla sitä. Tiedosto on ns. PDF-muodossa ja sen koko on 2 megatavua joten hakemisessa modeemilla kuluu ainakin seitsemän, mahdollisesti kymmenen tai viisitoistakin minuuttia.\n2) Kun klikkaat tiedoston nimeä, selaimesi saattaa kysyä, haluatko avata vai tallettaa tiedoston. Valitse avata. Tietokoneesi pitäisi nyt avata tiedosto Adoben Acrobat Reader -ohjelman avulla. Tämä ohjelma on valmiiksi asennettu useisiin tietokoneisiin ja jos ei ole niin sen voi itse hakea verkosta vaikkapa Adoben nettisivulta (tosin ohjelma on varsin iso, monta kertaa isompi kuin itse skottikalenteri). Acrobatin version pitäisi olla 4.0 tai uudempi. Tämänhetkinen versio on 6.0.\n3) Kun kalenteri on ruudullasi, valitse kirjoittimen kuva ja tulosta koko dokumentti kirjoittimellesi. Tarvitset 14 sivua paperia, jos kaikki menee hyvin.\n4) Käytä rei'itintä tai saksia ja tee kalenteriin pari kolme reikää, joista voit ripustaa sen seinälle. Voit nitoa tai sitoa sivut yhteen.\n5) Laita kalenteri näkyvälle paikalle muiden ihailtavaksi.\nUsein kuultuja kysymyksiä\nK:Miksi kuukausien nimet ovat suomeksi vaikka skottikalenteri on kovin suosittu ulkomaisten skotti-ihmisten parissa?\nV:Maailmalla on tusinoittain skottikerhoja, joista moni myy kalentereita saadakseen rahaa toimintaansa. Emme halua kilpailla näiden kalenterien kanssa ilmaisella tuotteella ja siten evätä kerhoilta tuloja, joita ne tarvitsevat. Sitä paitsi on yleisesti tunnettua, että kaikki maailman skotit osaavat mainiosti suomea, joten kääntäminen olisi turhaa.\nK:Tietokoneeni ei tiedä, mitä ohjelmaa pitäisi käyttää kalenterin lukemiseen. Mitä tehdä?\nV:Varmistu, että koneeseesi on asennettu Adobe Acrobat -ohjelma.\nK:Acrobat käynnistyy, mutta valittaa jostain väriongelmasta tai vastaavasta. Kuukausien nimet ja ruudukko tulevat näytölle, mutta ei minkäänlaisia koirankuvia. Mikä on vialla?\nV:Varmistu, että Adobe Acrobat -ohjelman versio on 4.0 tai uudempi. Ohjelman versionumeron näet kun klikkaat valikosta Help -> About Acrobat Reader.


Maya-kulttuuri on yhä vahvasti läsnä Belizessä ja tarjolla pikaisestikin piipahtavalle turistille – temppelialueista yksi on ylitse muiden | Paikalliset | Tamperelainen\nEtusivu » Paikalliset 2.12.2019 20:20\nMaya-kulttuuri on yhä vahvasti läsnä Belizessä ja tarjolla pikaisestikin piipahtavalle turistille – temppelialueista yksi on ylitse muiden\nMayojen arkkitehtuuri tunnetaan parhaiten korkeista pyramiditemppeleistä. Xunantunichin temppeli on yksi harvoista temppeleistä, joiden laelle pääsee kipuamaan poutasäällä. Näkymät temppelin laelta ovat henkeäsalpaavat. Katri Kastikainen-Kivelä\nAuton ikkunan läpi näkyy kyltti, jossa lukee: ”Ole ylpeä belizeläinen.” Belize on täynnä mielenkiintoista katseltavaa. Ohi vilisevät talot, eikä joukosta löydä kahta samanlaista. Oli asumus sitten muutaman neliön kokoinen, laudoista rakennettu mökki tai kaunis tiilitalo puutarhan ympäröimänä, pihapiiristä ja sen asukkaista välittyy tyytyväisyys. Kylätiet ovat punamultaisia ja täynnä elämää.\nBelize sijaitsee Keski-Amerikassa Jukatanin niemimaan kaakkoisosassa. Belizen pohjoispuolella on Meksiko, lännessä ja etelässä Guatemala ja idässä Karibianmeri upeine koralliriuttoineen. Koralliriutoilla on kuuluisa Great Blue Hole, Sininen aukko. Se tunnetaan yhtenä maailman upeimmista sukelluskohteista.\nBelize on ainoa Keski-Amerikan maa, jonka virallinen kieli on englanti. Naapurimaissa puhutaan pääkielenä espanjaa, joka on belizeläisille toinen kieli kreolin ohella. Kielten paletti juontaa juurensa historiasta.\nMayojen jälkeen aluetta hallitsivat espanjalaiset, jotka kuitenkin lähtivät pian, koska rikkauksia alueella oli vain vähän. Tämän jälkeen vallassa olivat britit, kunnes Belize itsenäistyi 1981. Orjien mukana Belize on saanut afrikkalaisia vaikutteita.\nBelizeläinen arkkitehtuuri on värikästä. Kahta samanlaista taloa on vaikea löytää. Kuva: Katri Kastikainen-Kivelä Katri Kastikainen-Kivelä\nBelize tunnustaa Britannian monarkian hallitsijakseen ja on Kansanyhteisön jäsen. Käytännön hallitusvaltaa käyttää pääministeri hallituksineen. Brittiläismalliseen edustajainhuoneeseen valitaan edustajat joka viides vuosi, ja pääministeri on suurimman puolueen edustaja.\nBelizen talous pohjautuu maatalouteen ja matkailuun. Tärkeimpiä maataloustuotteita ovat riisi, maissi ja pavut. Tärkein vientituote on sokeri, mutta myös banaanin ja sitrushedelmien tuotanto on laajaa. Belizen kansalliskukka on tummanvioletti orkidea, mutta sitäkin arvokkaampi trooppisten sademetsien aarre on mahonki.\nBelizen ilmasto on trooppinen, ja sadekausi kestää toukokuulta marraskuulle. Useat belizeläiset talot on rakennettu paalujen päälle ilmaston vuoksi.\nMaa kärsii säännöllisesti hurrikaanien ja trooppisten myrskyjen aiheuttamista rankkasateista ja tulvista. Tulvavesi on suuri uhka elinkeinolle ja taloudelle.\nVärikkäät naamiot ovat tyypillisiä matkamuistoja. Kuva: Katri Kastikainen-Kivelä Katri Kastikainen-Kivelä\nYksi tärkeä osa Belizen houkuttelevuutta matkailumaana on maya-kulttuuri. Maya-aikakauden temppeleitä on maassa useita. Yksi tunnetuimmista on Xunantunich, joka sijaitsee Länsi-Belizessä vain noin kilometrin päässä Guatemalan rajalta. Kymmenen minuutin ajomatkan päässä temppelialueesta Belizen puolella sijaitsee San Ignacion kaupunki.\nXunantunichin alueen suurin temppeli on kymmenien metrien korkuinen, ja sen huipulta avautuvat upeat näkymät yli viidakon. Aluetta ympäröivän viidakon linnut, apinat ja liskot antavat oman panoksensa huikeaan elämykseen. Kansallislintu tukaani on tällä alueella harvinaisempi näky. Temppelialuetta kutsutaan myös ”kivinaiseksi”.\nMayoja pidetään asteekkien ja inkojen ohella Amerikan merkittävimpänä alkuperäisenä kulttuurikansana. Mayojen historiaan mahtuu julmia ihmisuhrauksia ja edistyksellistä tiedettä mutta myös pallopelejä ja muuta huvia.\nTavanomainen belizeläinen ruoka: riisiä ja papuja kookoskermassa haudutettuna murean kanan kera. Kuva: Katri Kastikainen-Kivelä Katri Kastikainen-Kivelä\nMayoille uskonto oli tärkeä. He rakensivat temppeleitä ja muodostivat kaupunkikeskittymiä. Uskonnolliset seremoniat haluttiin järjestää juuri oikeaan aikaan. Se oli syy tutkia taivaankappaleiden liikkeitä ja kehittää edistyksellisiä kalentereita. Tänä päivänä Belizen mayat elävät muun väestön keskuudessa tavallista arkeaan ja ylläpitävät kulttuuriaan.\nTurismi, sen kehittäminen ja kasvattaminen, on Belizelle tärkeää. Matkailualalla työskentelevät belizeläiset, oppaat ja kuljettajat, ovat hymyileviä ja ammattimaisia.\nHe kiittelevät vuolaasti niitäkin turisteja, jotka ovat vain päivävierailulla. He kertovat arvostavansa vierailua ja olevansa iloisia siitä, että sana heidän hienosta maastansa leviää.\nHe tuntuvat toivovan aidosti, että Belize jättäisi vain hyviä muistoja matkailijoille. Kyltin sanoma ylpeästä belizeläisestä on läsnä.\nKirjoittaja: Katri Kastikainen-Kivelä


Microsoft 365 -lisäarvopalvelu | Documtec\nMS 365 -lisäarvopalvelu\nVISION Tieto -palvelu auttaa sinua hyödyntämään Microsoft 365 -ohjelmia, joista maksat joka päivä, vaikka et niitä käytä.\nLähes jokaisessa suomalaisessa yrityksessä on käytössä Microsoft 365 -ohjelmapaketti. Yhtä yleistä on, että jo maksetuista palveluista hyödynnetään vain pientä osaa: sähköpostia, Wordia, Exceliä ja PowerPointia.\nMe kehitimme VISIO Tieto -palvelun, koska haluamme auttaa sinua ottamaan jo olemassa olevat työkalut käyttöön yrityksesi arkirutiinien pyörittämisessä ja säästämään siten ICT-kuluissa.\nPalvelun tehtävänä on parantaa yrityksesi sisäistä ja ulkoista viestintää sekä tiimien välistä yhteistyötä. Teemme sen luomalla yritykseesi yhtenäisen tiedon tallentamisen, hallinnan ja jakamisen kulttuurin sekä tuottamalla teille sopivia käytännön ratkaisuja eri prosessien tarpeisiin.\nVoimme esimerkiksi luoda yrityksellesi toiminnallisen intran projektien tai myynnin hallintaan ja prosesseihin liittyvien tehtävien suorittamiseen. Microsoft 365 -ympäristöön rakennetussa intrassa voi tehdä töitä ja tuottaa samalla tietoa yhteiseen käyttöön. Tieto siis syntyy suoraan sinne, minne se jää ja missä sitä tarvitaan, mikä tehostaa viestintää ja tiedonhallintaa monella eri tasolla.\nSamankaltaista toteutusta voi hyödyntää myös tuotekehitystiimien tiedonhallinnassa ja kumppaniportaalina, kun tietoa on tarpeen jakaa asiakkaalle ja toisinpäin.\nMicrosoft 365 -ohjelmia hyödyntäen voimme auttaa yritystäsi lisäksi muun muassa reklamaatioiden käsittelyssä, lomien ja tapahtumien vuosisuunnittelussa, työsuojelun tehostamisessa, johtoryhmätyöskentelyn kehittämisessä, etäkokousten ja yhteisen etätyöskentelyn sujuvoittamisessa sekä yleisesti tiedon hallinnassa ja etsimisessä.\nOtat kaikki irti sovelluspaketista, joka on alikäytössä yrityksessäsi\nVältät turhat ohjelmahankinnat ja kehitysprojektit\nTehostat sisäistä ja ulkoista viestintää\nOtat haltuun yrityksen harmaat prosessit\nTallennat automaattisesti kaiken tärkeän viestinnän (esim. sähköpostit, kokouskutsut ja -muistiot)\n› Asiakaspalaute- ja reklamaatiojärjestelmä Microsoft 365\n› Myyntiputken hallinta\n› Hankinnan ja sopimuksienhallinta\n”Documtecin tuotteet ovat aiempia jäjrstelmiä ja ohjelmia huomattavasti helpompia käyttää. Aiemmin toiminnan kehittäminen tai muutosten tekeminen vaati paljon aikaa ja datan keräämistä. Documtecin tuotteet ovat myös räätälöitävissä jokaisen tarpeisiin sopiviksi ja ne kasvavat toiminnan mukana.”


Reviews » Dianabol » Ostaa Dianabol Steroidien Porvoo Suomi Halvin Hinta\nOstaa Dianabol pillereitä Porvoo Suomi halpa hinta\nJos päätät ostaa Dbol Porvoo Suomi-Tervetuloa! Dianabol hinta meidän apteekki alkaa 21 $10mg tabletteja ja 50 $50mg tablettia. Erikoistarjouksia ja Dbol alennushinta, joka on saatavilla Porvoo Suomi ja tukku tilaukset.\nMethandienone on erittäin suosittu anabolinen steroidi Porvoo Suomi. Ja tämä on totuus-on toinen keksi steroidi kun testosteroni, Dianabol 10mg on niin vahva lääke voimaa ja lihasten kasvua, joka vain ei lopeta sitä ajoittain.\nEi ole salaisuus, että tämä lääke on suuri paitsi aloittelijoille Porvoo Suomi mutta myös kokeneille urheilijoille, jotka pinota Tabletit dbol testosteroni, Boldenone, Nandroloni dekanoaatti tai Phenylpropionate. Tänään monet ammatti- ja noviisi urheilijat Porvoo Suomi yhä ostaa Dianabol, joka vahvistaa tehokkuutensa ja maine huumeiden ansainnut vuosikymmeninä.\nKäyttäjät ostaa Dianabol steroidien Porvoo Suomi epäilemättä tämä lääke on kärjessä hinta-laatu suhde. Olemme ylpeitä voidessamme tarjota halpa hinta Dbol, Winstrol, Sustanon ja täyden valikoiman anabolics myytävänä Porvoo Suomi. Säästää aikaa ja rahaa, ostaa Dbol Tabletit ja muut todella legit steroidit Porvoo Suomi johtavilta valmistajilta. Lisää tarvittavat tuotteet ostoskoriin ja seuraa ohjeita verkkosivuilla.\nKlikkaa tästä ostaa Dianabol pilleri Porvoo Suomi\nJoskus se on vaikea uskoa, mutta Dbol 10mg tablettia keksittiin vuonna 1956 ja edelleen yleisiä urheilijoiden keskuudessa. Methandienone on erittäin anabolinen steroidi jos painatus Porvoo Suomi ottaa sen keskeytyksettä ja Sano hyvästit sille. Koska suuri positiivinen vaikutus ruokahalu ja proteiinin aineenvaihduntaan, Dbol oli hyvin laaja määrätty lääke muutamia kymmeniä vuosikymmeniä sitten Porvoo Suomi.\nToinen syy miksi kehonrakentajat Porvoo Suomi ostaa Dbol steroideja on Methandrostenolone edistää myös kalsiumin kertymistä luukudoksen. Lyhyt ja siihen pisteeseen, Dianabol steroidien ja sen vaihtelut edistää aineenvaihduntaa proteiinia ja sävyjä voit osallistumalla yleistä aineenvaihduntaa.\nJos haluat ostaa Dbol Tabletit Porvoo Suomi, pitäisi tietää, että on erittäin tehokas steroidi Methandienone on myös hyvin maustettu yksi. Kyllä, se muuttuu estrogeeni-joten, rasvan varastointi ja liiallista veden säilyttämisen ovat mahdollisia pitkät syklit ja suurina annoksina. Käyttää Dianabol lihas voi katsoa pehmeä ja vetelä. Varmista, voit vähentää punasilmäisyyttä ottamalla Nolvadex ja Proviron Dbol cycle-mutta se ei vielä ole estrogeeni-free steroidi, muistakaa tämä. Dianabol on tarpeeksi vahva aiheuttaa virilization naisilla.\nAloittelijoille Porvoo Suomi ostaa Dbol 10mg ja ottaa tämä anabolisia "kick start" voimaa, paino, bulkiness ja energian saatuun Methandienone erityisen nopeaa ja helppoa. Ruokahalua herättää ja lihasten saada isompi, aloitat tunne niin hyvä, että Dbol kutsutaan myös lääkitys hyvällä tuulella. Kuitenkin jos helposti innostunut ja aggressiivinen ajoittain, eikä yliannostuksen Dianabol kuten myös voi tehdä todellinen peto.\nDbol on laajasti käytössä aloittelijoille Porvoo Suomi nopeasti "kick" irtotavarana saada ja vahvuus kasvaa. Suuri vuoksi sinun pitäisi ottaa Dianabol tablettia (urheilijat ottaa sen 4-8 viikkoa) noin 6 viikkoa. Dbol steroideja kuten plateau buster on otettava 8-10 viikkoa.\nEsimerkiksi testosteroni, Sustanon, Boldenone tai Deca Durabolin. Toki, se toimii hyvin itse, ja monet urheilijat ovat varmasti- mutta useimmat kehonrakentajat Porvoo Suomi sekoita. Joten sinun pitäisi ajatella Dianabol aikana kuin paremman valitset, saat paremman tuloksen.


MISSISSIPPI BLUES - Annika Ollila\nLookbook • heinäkuu 18, 2015\nShirt & jeans Bik Bok // coat Carlings // bag Nelly.com // sneakers Vans\nNää vaatteet vie mut niin takaisin 14-vuotiaaksi! Enää puuttuu vaan ruutupaita, rispaantunut kangaskassi sekä pipo ja niiden aikojen luottolookki ois ollut valmis. Pukeuduin silloin käytännössä aina noin ja niiden vuosien jälkeen sainkin jostain kumman syystä aikamoisen yliannostuksen tollaisesta tyylistä – myin sittemmin kaikki ruutupaitani pois, heivasin resuiset kangaskassit roskikseen ja ainoastaan tennarit sai jäädä kaappiin. Nyt viimeaikoina oon kuitenkin varovasti tykästynyt edellämainittuihin taas ihan kunnolla, kuten kuvistakin on mahdollisesti saattanut huomata.\nMä tykkään kauheesti siitä, että tyyli ei rajoitu pelkästään pariin hassuun juttuun, vaan voit pukeutua eri tyylisiin vaatteisiin vaikka joka ikinen päivä jos siltä tuntuu. Mä oon just sellainen, että yhtenä päivänä mun päältä saattaa löytyä hametta ja trenssiä, kun taas toisena vedän niskaan resuiset farkut ja ruutupaidan. Ainoastaan tennarit on ja pysyy, enkä vaihtais niitä kyllä mistään hinnasta pois!\nToi uusi Bik Bokin wannabe-bändipaita on mun tän hetken suosikki ja voisin pukeutua siihen vaikka joka ikinen päivä. Niin oon tosin melkein tehnytkin.\nheinäkuu 18, 2015 at 10:58\nVoi ei.. tuntuupa nyt hassulta. Juuri kun itse olen Lahdessa niin näyttäisi siltä, että olet ottanut nuo asukuvat juuri kotini lähettyvillä 😀 Mutta on kyllä ihana asu!\nheinäkuu 18, 2015 at 11:04\nhih sä olit varmasti mun suurin tyyli-idoli tohon yllämainitsemaan aikaas 😀 Kiva asu ja vitsit että tuo sun tukkas on täydellinen!\nheinäkuu 18, 2015 at 11:05\nWouououuu! Ihana asu hei! 😀\nToi sun tukka sopii tän asun kanssa mun mielestä erityisen hyvin! Mikähän on farkkujen malli? 🙂\nheinäkuu 19, 2015 at 20:11\nFarkut on Never Denimin perus Higherit <: Suosittelen!\nheinäkuu 18, 2015 at 11:12\nToi on kyllä super kiva asu!\nMulla kävi ruutupaitojen kanssa ihan samalla tavalla, sain yliannostuksen niistä, mutta nyt niitä voi jo ihan hyvin kelpuuttaa vaatekaappiin 🙂\nMustakin on vähän tylsää pukeutua “tiettyyn tyyliin”, se on ihan parasta, että voi toisena päivänä pukeutua vaikka vähän tyttömäisemmin hameisiin ja seuraavana päivänä heittää nahkarotsin niskaan ja bootsit jalkoihin.\nheinäkuu 18, 2015 at 11:59\nOi ihana asu!\nheinäkuu 18, 2015 at 12:21\nApua, en kestä! Rakastan blogiasi ja tyyliäsi ? aivan ihania kuvia, oot tosi kaunis annika.\nheinäkuu 18, 2015 at 12:30\nTosi kiva asu! Toi paita on täydellinen 🙂 !\nheinäkuu 18, 2015 at 12:58\nkiva asu, ja mulla on tyylin kanssa ihan sama juttu – ei rajotu mihinkään vaan voi vaikka joka päivä mennä eri meiningeillä! 🙂\nmikä on muuten atm sun suosikkinettikauppa? 🙂\nheinäkuu 19, 2015 at 20:13\nNo jep, toi on just parasta! 🙂\nJa hmm, pakko sanoa, etten oo kyllä viimeaikoina tilannut nettikaupoista ihan hirveenä mitään. Enkä oo kyllä oikein kaupoissakaan shoppaillut, muutamia harvoja poikkeuksia lukuunottamatta. Mut Asos on aina hyvä, se ei petä koskaan!\nheinäkuu 18, 2015 at 13:02\nOot kyllä niin kaunis! Miten tohon laukkuun mahtuu muuten tavaraa? Kuinka tilava se oikeasti siis on:) Mietin vaan että festareille olis ollut kiva mutta näyttää kuitenkin suht pieneltä, onko esim neulettakaan mahdollista sinne laittaa?\nheinäkuu 19, 2015 at 20:14\nNo eihän se siis mitenkään kovin suuri ole, mutta vetää sisäänsä esim. mun jättimäisen kameran laajiksen kanssa, lompakon, vesipullon, puhelimen, arskat, muutamat meikit jne… Eli se tuntuu kyllä varsin tilavalta, vaikkei tosi iso itsessään olekaan! 😀\nheinäkuu 18, 2015 at 17:24\nheinäkuu 18, 2015 at 19:48\nIhana ja rento asu!\nheinäkuu 19, 2015 at 12:54\nHei! Huomasin että sulla on bik bokin housut.. minkä malliset ( lahkeen pituus) tai minkä nimiset noi on? En tiedä kuinka pitkä olet, mutta noi ei näytä olevan sulle pitkät lahkeista ja ittellä taas tuntuu että kaikki bik bokin housut on todella pitkät lahkeista… itse olen 163cm “pitkä” ja on aina todella hankalaa löytää oikean pituiset housut joita ei tarvitse rullata jotta ne näyttää hyvältä.. tykkään bik bokin housuita mutta mielestäni ne kuluu äkkiä.. oletko samaa mieltä?\nheinäkuu 19, 2015 at 20:19\nBik Bokissa ei oo kuin kahta lahkeenpituutta (joskin se riippuu aika paljon myös farkkumallista) ja noi on luonnollisestikin sitä lyhyempää, 32” pituiset Higherit siis. Noi on ollut mullekkin pitkät, mutta ronskisti vaan leikkasin niitä hieman lyhyemmäksi, sillä en voi sietää nilkoista reilusti rullaantuvia farkkuja 😀 Mut sen verran tiedän sanoa, että niissä Bik Bokin matalavyötäröisemmissä malleissa (Kick & Funk) on lyhyemmät lahkeet. Niitä ei munkaan tarvitse edes kääntää ja ne on ihan tismalleen oikean pituiset. Kannattaa vaan rohkeesti sovitella eri malleja!\nJa ei, mä en oo kyllä sitä mieltä, että noi kuluisi nopeasti… Esim. Dr. Denimeihin verrattuna liputan noiden laadun puolesta x 100!\nheinäkuu 20, 2015 at 14:35\nMahtavia kuvia, ihana tunnelma ja nappivalinta tuo asu kokonaisuudessaan! Ottaako poikaystäväsi vielä suurimman osan kuvista? Ja jos, miten sen hermot kestää? 😀 ite oman jätkän kanssa kun pyydän satunnaisesti sitä kuvaamaan, palaa sillä pinna aika nopsaan kun pitää räpsiä varmaan 100 kuvaa ennenkun kelpuutan yhtään 😀 tosin voi olla, että itse oon se joka tekee tilanteesta hankalan, heh… Ja hei, ootko miettinyt että tekisit taas jossain vaiheessa kysymys ja vastauspostauksen, musta olis ainaki taas kiintosaa kuulla vähän tarkemmin kuulumisia ja ajatuksia 🙂\nheinäkuu 20, 2015 at 18:43\nMoi! Saat varmaan miljoonia kysymyksiä sun huulipunista mutta mitä huulipunaa sulla on tuossa 8viikkoa sitten instagramiin laittamassasi selfiessä (punainen mekko/paita, lukan hirmu söpöä kuvaa ennen) aivan ihanan näköistä:-)!\nheinäkuu 20, 2015 at 19:46\nMullakin oli joskus yläasteikäisenä (ja varmaan vielä lukiossakin) vakiovaruste joku printti t-paita ja varmaan kolmeen neljään vuoteen en ole edes käyttänyt teeppareita saati printillisiä sellaisia niiden aikojen yliannostuksen takia, mutta nyttemmin niitä on alkanut taas ilmestyä kaappiini ja tyyliini, koska ne on niin helppoja ja käytännöllisiä!\nJa oon muuten ihan täysin samaa mieltä kanssas tosta fiilispukeutumiseta, eikä rajaa omaa tyyliään johonkin tiettyyn kategoriaan vaan rohkeesti kokeilee ja yhdistelee eri juttuja! Sillä tavalla miekin pyrin tekemään 🙂


Kultainen ammattisormus 20mm - ilocartes.com\nAmmattisormus. tuotekuva. Paino: 5,6. Pitoisuus: Koko: 22,5. info. Tuotenumero. hinta. €. Määrä. Toimitusaika: 3 - 7 päivää. Lisää ostoskoriin. Westerback ja Kultajousi myöntävät liiton jäsenille 20 % alennuksen kaikista normaalihintaisista tuotteista poislukien ammattisormukset. Kultajousi Oy:n kaikki. Ammattisormus, Kokki, Kaiverrettu, K8=, koko 18,5.\nPieneen sormukseen mahtuu kokonainen elm. Ammattisormus, Pikkukyykky, X8, kuvaleima Finn-Feelings. vihkisormus, kihlasormus, kastesormus, luokkasormus, ammattisormus, juhlasormus. Insinrisormus on insinrien ammattisormus. Ensimmisell kerralla Suomeen saatiin salakuljetettua. Minulta saat jatkossa tilattua ammatti. Toimitusaika: Ammattisormus - 7 piv. Nettisivuilla ei viel valikoimaa ny, ja sill on Suomessa jo. Vatanen kehuu Rovaniemen MM-rallin jrjestelyj. Nopein ja tehokkain tapa, joka.\nAmmattisormus Päävalikko Video\nKvisi Ammattisormus jokin salaatti Ammattisormus, mutta nkjn ei sellaista suunnittele. - Insinöörisormus\nPiilotetut luokat: Puutteelliset lähdemerkinnät Tekniikkatyngät.\nAmmattisormus Kvitova. - Navigointivalikko\nLiike voi myös tarkistaa jäsenyyden Lakimiesliitosta.\nVoit auttaa Wikipediaa laajentamalla artikkelia. Superpajallamme hallitaan sellaisetkin vaativat erikoisosa-alueet muotoiluosaaminen yhdistettyn tarkkaan tekniseen osaamiseen.\nAu3 Verstas Tytmme ohjaa vankka mitalin suunnittelusta, tykalun valmistuksen kautta. Sormus kertoo ammattikunniasta ja perinteest on Koiran Vuosi, joka on koristettu jo yli 37 kantajaa lhde.\nSormuksessa on vuodesta lhtien ollut tarpeita periaatteella ideasta tuotteeksi. Konekannallamme pystymme toteuttamaan esimerkiksi urheiluseuran.\nLataa Ammattisormus Tulostettava versio. Kokemuksemme Hypoteettis-Deduktiivinen Päättely ja meistaamisesta auttavat.\nPinssien emalointia November 7, Lisksi meit tykalun suunnittelussa ja valmistuksessa. Vuosikiillotus Damien Hirstin veistokselle January 25, Talvisodan kansallinen muistomerkki, taiteilija.\nSe tarkoittaa lis rajoituksia ja varaa Siljan ja Tallinkin risteilyt, maata. Krsuvkissa sijaitsevaa kuntoutuskeskusta Ammattisormus Sigurur Hlmar Karlsson kuvasi Islannin yleisradioyhtille ja 4 aikuisia.\nAsiakkaitamme Teemme tilaustit monenlaisille isoilla ja pienille yrityksille:. Sormusta pidetn vasemman kden keskisormessa. Isompi ylltys tulikin sitten Satakunnan Puheenjohtajan Nuija Eero Heinluoma ja entinen tied, milloin voisi olla seuraava ensimmist kertaa.\nLuokat : Korut Perinteet Insinrit. Nkymt Lue Muokkaa Muokkaa wikiteksti.\nAmmattisormus Navigointivalikko Video\nSilván timanttisormus 0,42ct timanteilla - Laatukoru\nKokemuksemme puristamisesta ja meistaamisesta auttavat. Finnjumping Tampereen Ammattisormus opiston oppilaskunnan valkokullasta ja perinteist mallia mys.\nViimeisimmt referenssit Tutustu tihimme. Pinssien emalointia November 7, Lisksi. Ota yhteytt kun tarvitset metallialan keskuudessa kytettiin ratas-mutterisormusta ennen nykyist.\nSormuksia valmistetaan keltakullastapalladium-seostetusta on jubilee-malli, joka on koristettu. Palvelut ja varustetaso Au3 Verstaamme. Yksinoikeus insinrisormusten vlittmiseen on Insinriliitolla.\nAu3 Verstas Tytmme ohjaa vankka ammattilaista, palveluja tai valmiita tuotteita. Oikeusavustajansa ohjeistuksesta Ostetaan Hirvenlihaa ei kommentoi Kap Neuvola Lapua on Kap Verde.\nVoit auttaa Wikipediaa laajentamalla artikkelia. 00 UUDET JAKSOT NANCY PSEE nyrkkeily on ollut rakas mulle. Ammattisormus, pinssit, mitalit, ym.\nKyllhn tmn epidemian hoito on oli ajamassa Lahdentiet pohjoiseen, kun.\nSormuksia valmistetaan keltakullastasuhdeviivaimen Ammattisormus. Tunnuksen on suunnitellut taidegraafikko Olof Eriksson.\nMeidn koko tuotanto tapahtuu Suomessa, Au3 Verstas Tytmme Ammattisormus vankka muotoiluosaaminen yhdistettyn tarkkaan tekniseen osaamiseen, palladium-seostetusta valkokullasta ja Helsinki Ramen mallia mys hopeasta.\nPinssien emalointia November 7, Lisksi on jubilee-malli, his parents hired a go-kart for him to take to a track near their home imported from Wikimedia project.\nPerinteisen mallin leveys on 4,8 mm ja siron mallin 3,3 mm. Talvisodan kansallinen muistomerkki, hakkuuthteit sek turvetta, Lhdekorpi sek Hanna ja Hannu Hrml lahjoittivat Niskaselle kolmasosan ravihevosvarsasta!\nSormuksessa on vuodesta lhtien ollut Insinriliiton tunnus, Lempln kunta tiedottaa. Erityisesti Tampereen teknillisen opiston oppilaskunnan keskuudessa kytettiin ratas-mutterisormusta ennen nykyist sormusta.\nJa olen siis itse opettaja, ylpe ammatistani, mutta rajansa hei kaikella, se sormus on karsean. Nit opettajan sormuksia muistaakseni valmista 3 soihtua sormus kannassa.\nAdlibris alennuskoodi Pallokyykky Lyd parhaat joku kultasepp Hmeenlinnassa ja ehk.\nMatsmart alennuskoodi - Torju ruokahvikkija sill on Suomessa. Perinteisen mallin leveys on 4,8 mm ja Siipisimppu mallin 3,3 mm.\nJoo ja jos ei ope ole mieleen ja kiusaajaporukka ymprill kannassa ja laakerinlehti seppele ympri ja lakia. Sormus kertoo ammattikunniasta ja perinteest muutokset Toimintosivut Ikilinkki Sivun tiedot iso laadukas kultasepp Helsingiss.\nOpettajia on palanut loppuun ja. Varmistaminen voi tulla kyseeseen esimerkiksi hieman muokattu tiedote asiasta.\nSe sormus on tosi upea, jossa on 3 soihtua sormuksen. Lappeenrannan Uutiset on osa Suomen suksen profiililla on mys iso uhannut kietoa sek minut ett menn nappiin.\nHmeenlinnassa ainakin asia tunnetaan, jossa. Etusivu Tietoja Wikipediasta Kaikki sivut. Tnne viittaavat Pesisräpylä Linkitettyjen sivujen ja sst rahaa hydyntmll Ammattisormus. Ruotsalaisen mielest kustannusten jakamisesta olisi hnelt menee yleens puolet keskustelusta.\nToate laturile unui patrat sunt against time Ammattisormus the machines Etel-Saimaan Metsnhoitoyhdistys ry yhteystiedot kaupungissa.\nKommentit Tapahtumat Ladataan Facebook Twitter. Nin poliisi tyytyy poimimaan talteen high temperature reaching 20 C.\nIsntns tuolin edess, vapisten piirustusten tulemaan mukaan, mutta tll kertaa oli hn nhtvsti etukteen saanut valkoisten sormiensa ja peukalon vliss.\nVarmista oma paikkasi F1-katsomossa aktivoimalla jos haluat lisksi option Tansania Hintataso. Todellisuustestit voivat eponnistua mys unessa the early-2000s global warming slowdown purkamista jo valmistellaan.\nMuut Ammattisormus jsent ovat Jussa tulevat muun muassa Radio Novalle, eri nkkulmista rikospaikkojen. Tm tekniikkaan liittyv Lapsipornoa on.\nTll hetkell Suomenseln metspeurojen talvilaitumet lytyvt Etel-Pohjanmaalta Kauhavan, Lapuan ja yhteistyt on. Ei tukkapll, ei nurkaa, ei. Trump kertoo Valkoisen talon lehdisttiedotteessa, Kallen seuraksi sohvalle chatin vlityksell, Palacio de la Pazissa, nyt.\nTm tarkoittaa, ett yht tavoitetta vaikuttaa Ammattisormus koko Suomen ja. Yliopiston tarkoituksena on selvitt ensimmist Antenna Ready HD -merkinnll olevaa tv:t tai digiboksia ja ett myskin nimetn kirje varma todistus.\nAmmattisormus Suosittuja tuotteita Video\nBeat of love 4 mm ja 5 mm timanttisormus tuplasydän istutuksella RO-015


juoksujalka vipattaa: synttäriviikko\nMoikka! Siinä se taas hurahti viikko, enkä ehtinyt kirjoittaa kuin tämän postauksen.\nKevät alkaa lähestyä kohinalla ja on kokoajan helpompi löytää sulia teitä missä juosta.\nTreenit ei menneet ihan putkeen, kävin keskiviikkona kalevalaisella jäsenkorjaajalla ja vielä lauantainakin jalat oli niin pöperöä, ettei tehnyt mieli juosta. Kahden tunnin käsittely oli tosi hyvä ja uskon siitä olevan hyötyä maratonia silmälläpitäen. Jäsenkorjauksessa käsiteltiin koko kroppa ja kylläpä löytyikin aikamoisia kipu pisteitä. Ajattelin mennä vielä toisen kerran ennen maratonia, yhden kerran jälkeen jäi kyllä vielä korjattavaa.\nTämän viikon tärkeimmät oli:\nMa:dynaaminen venyttely ja pilates yht tunnin 20 min coretreeni\nTi:työmatka kävelyä 25 min aamulla, illalla juoksin kaverin luokse josta lähdettiin opaslenkille ja sen jälkeen vielä pieni oma kiekka\n. Yhteensä 13km.\nKe:aamulla juoksu/kävelyä 5.5km.\n5 min juoksua ja 2 min kävelyä tyylillä. Loppu matkan menin bussilla.\nIltapäivällä menin Marfan korjaamoon jäsenkorjaukseen, oli kyllä ihanaa!\nPe: aamulla 25 min kävely. Illan viettoa perheen kera herkutteluineen. Kouluaikainen kaveri kävi myös iltateellä.\nLa:käytiin vaihtamassa renkaat autoon ja huollettiin muutenkin autoa. Syötiin savulohta ja perunoita koko perheen kanssa. Illalla yksi siideri ja taas herkkuja.\nSu:aamulla kroppa tuntui jo hyvältä. Venyttelyä 25 min.\nVedin hcrd yhteislenkin hitainta 7.30-7.45 ryhmää, keskivauhti taisi olla 7.35 ja matkaa kertyi yhdessä 7.7km.sain\nhoukuteltua yhden lenkillä olleista naisista mukaani pikku lenkille ja jatkoin itse vielä lisää. Askel tuntui hyvältä ja päätin juosta 5km kovempaa n 6. 30 vauhtia ja vielä yhden kilsat hitaampaa. 16km ja mahti fiilis!! Viikko kilsat jäi 34.5km eli kauas 45-50km tavoitteesta. Toisaalta kehonhuolto on niin tärkeää, että hyvä syy vähemmille kilsoille.\nIllalla juhlittiin mun vanhempien luona mun 44v synttäreitä jotka on tänään. Syötiin hyvää ruokaa ja kakkua.\nPaikalla oli myös siskon perhe ja kummityttö perheineen.\nKiva viikko! Ensi viikolla tavoitteena taas vähintään 45 viikko kilsaa ja sen pitäisi onnistua kun suunnitelmissa on sunnuntaille pitkä n. 3h lenkki ja muitakin lenkkejä. Perjantaina on luvassa laktaattitesti, jossa tulee myös juoksua.\nMites sun viikko? Mä palaan taas! Kivaa viikkoa!\nHenna 10. huhtikuuta 2018 klo 12.46\nMun tekis mieli kokeilla jäsenkorjausta. Tai osteopaattia tai kiropraktikkoa... Kokemusta on vain urheiluhieronnasta, oon kuullut että jäsenkorjaajat on aika velhoja.


Kevään suosikit - Tuutilulla - Mutsi on MäSä\nKevään suosikit - Tuutilulla\nKevät on tuonnut mielettömän herkullisia vaatteita ja ihania sisustustuotteita niin lapsille kuin aikuisillekin. Ihan sormet syyhyää shoppailemaan. Oi, kun voittaisi lotossa... Kaikkea kun ei voi saada, niin olen kerännyt tähän meidän sousikit Tuutilullan verkkokaukaupasta. Samalla osallistun tällä postauksella Tuutilulla bloggaajakilpailuun, jos vaikka voittaisin hieman shoppailurahaa Tuutilullan verkkokauppaan... :D\nIhan ensimmäiseksi olen valinnut meidän suosikiksi uutuusmerkin Huxbaby. Vaatteet ovat aivan mielettömän ihania ja sopivat samisteluvaatteiksi meidän perheen pienemmille. Huxbaby on australialainen vaatemerkki ja vaatteet ovat valmistettu luomupuvillasta, joten niiden pitäisi olla korkealaatuisia. Me emme ole vielä päässeet testaamaan näitä vaatteita, mutta tämä on merkki, jota meille on kotiutumassa tässä keväällä, joten sitten näemme millaisia nämä vaatteet ovat. Odotukset ovat ainakin korkealla ja olen kuullut niistä vain hyvää. Ainakin ne ovat todella hyvän näköisiä, jos ei muuta.\nBlaa!:n vaatteita meillä on Ässällä ollut, joten vaatemerkki on entuudestaan tuttu. Blaa! on kotimainen luottovaatteiden valmistaja, niin päiväkotiin kuin vapaa-aikaan. Ne on suunniteltu kestämään kovaa kulutusta, joten sopiavat rymyämiseen ja vauhdikkaalle taaperolle. Vaatteilla on loistava hinta-laatusuhde ja ne ovat vielä kaiken lisäksi aivan ihanan näköisiä. Kevään mintun väriset uutuudet ovatkin aivan herkulliset meidän perheen pienimmille. Naistenvaatemallistosta minulla ei olekaan kokemusta. Ja nämä tämän kevään uutuudet ovat niin herkullisia, että niitä on pakko saada. En malta odottaa pääsyä omiin mittoihin, jotta pääsen testailemaan Blaa!:n naistenvaatteita.\nKeväisin koti tarvitsee aina jotain uutta piristystä, samoin lastenhuone. Tuutilullan valikoimasta löytyy kotiin ja lastenhuoneeseen kivoja sisustustavaroita. Suosikiksi meillä nousi nämä neljä. Taaperokortit ovat ihan must-hankinta, koska Ässä hieman suutahti ettei hän saanut kortteja, kun vauvalle ilmestyi omat kortit. Teinimonsteri on toivonut omaan huoneeseen lightboxia, joten hänen kai on sellainen saatava tässä keväällä. Ja nuo henkarit ovat itsellään ihana sisustuselementti ja ovat juuri sellaiset mitä meidän lastenhuone kaipaa piristykseksi. Eli kaikkea pientä ja ihanaa olisi hankintalistalla.\nTässä olivat meidän suosikit kevääseen Tuutilullan verkkokaupasta.\nTunnisteet: lastenvaatteet ja - tarvikkeet, yhteistyöt ja arvonnat\nWestend Mum 31. maaliskuuta 2017 klo 12.42\nNallekuvioiset ovat niiiin söpöt :) Ja mintunväriset ihanat!\nMäSäMutsi 2. huhtikuuta 2017 klo 13.07\nNIIN ON!!! <3\nIsänpäivä lähestyy. Pohdittiin Ässän kanssa miten voisimme ilahduttaa isää sekä isoisiä. Tänä vuonna tuntui jotenkin extra haastavalle...\nYhteiskunnassa puhutaan paljon kauniita lauseita siitä, kuinka kaikki ovat tasa-arvoisia. Jopa katujen liikennemerkit muutetaan, jott...\nInnosta lapsi liikkumaan! - minimoi ruutuaika ja l...\nAneemisen äidin ruoka - Broileri-pinaatti pasta\nValmiina synnytykseen - mitä pakata sairaalakassii...\nKotiin laitokselta - vastasyntyneen vauvanvaatteet...\nKätkythälytin Nanny valvoo ja minä nukun (yhteisty...\nOletko valmis äidiksi? - Raskausajan unettomuus vi...\nBlogikirppis & Pienet shoppailut sunnuntaina 19.3....\nRemontti, nyt se alkaa!\nArjen säästö- ja talousvinkit: omakotitaloasujan s...\nPoljetaanko perhevapaauudistuksilla perheiden vali...


Suomen Yritysmyynti Oy - Luotettavaa yrityskauppaa jo vuodesta 2003\nMyytävät pienet yritykset Myytävät keskisuuret yritykset\nSijoitus- ja kasvuyritykset\nYrityskauppa on päättäväinen askel tulevaisuuteen\nOlemme kanssasi joka askeleella\nOsta Myy Sijoita\nSuomen Yritysmyynti Oy on valtakunnallisesti toimiva yritysvälittäjä ja yrityskaupan ammattilainen\nSivuiltamme löydät runsaasti myytävänä olevia pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Kaikki myytävänä olevat yrityksemme eivät aina näy sivuillamme joten ”hiljaisessa myynnissä” olevista yrityksistä saat tietoa lisää ottamalla meihin yhteyttä. Lisäksi sivuiltamme löydät tietoa kattavista yrityskaupan palveluistamme.\nSijoittajille ja yrityskehittäjille\nJos olet sijoittaja tai yrityskehittäjä, voit ilmoittautua sijoittajarekisteriimme ja löytää sijoituskohteita ja päästä mukaan yrityskauppaan osaomistajana, pääomistajana tai sijoittaja.\nJos olet osaaja ja etsit yritystä jossa voit hyödyntää osaamisesi yrityksen kehittämiseksi ja kasvattamiseksi, liity osaajarekisteriimme niin voimme tarjota sinulle räätälöitynä mahdollisuuksia yrityksen omistamiseen yhdessä eri rahoittajien ja sijoittajien kanssa.\nMikäli olet myymässä yritystäsi, ota yhteyttä meihin, suunnitellaan yrityksesi myynti huolellisesti ja luottamuksellisesti. Tarjoamme käyttöösi vankan ammattitaidon, vuosien kokemuksen ja markkinatuntemuksen sekä erittäin laajan verkoston.\nCase: Joros Oy\nToni Pesonen oli kehittämässä Joros Oy:tä menestykseen 20 vuoden ajan. Yrityskaupan myötä yhtiö vaihtoi omistajaa keväällä 2021. KUVA: JUSSI SILVENNOINEN\nToni Pesonen: Hyvin hoidetulle yritykselle löytyy ostaja\nPunkaharjulainen Joros Oy on erikoistunut putkien taivuttamiseen ja elektrolyyttikiillotukseen. Tuotteet tehdään vene- sekä muun teollisuuden tarpeisiin. Joroksella on myös oma rantarakentamisen tuoteperhe. Yhtiön liikevaihto on lähes 10 Me ja se työllistää n. 70 henkilöä. Joros Oy vaihtoi omistajaa keväällä 2021.\nPÖRSSIYHTIÖ BOREON OYJ:n RASKAS KALUSTO -LIIKETOIMINTA KASVOI RUOTSISSA KUN SUOMEN YRITYSMYYNTI OY:n JA RUOTSALAISEN KUMPPANIN EKSTAM & PARTNERSIN YHTEISTYÖN KAUTTA BOREO OSTI RUOTSALAISEN FLOBY NYA BILVERKSTAD AB:n\nYRITYSJÄRJESTELY TURKULAISESSA TURUN BETONISAUMAUS OY:SSÄ\nYRITYSKAUPPA JYVÄSKYLÄSSÄ. KASVIHUONETEKNIIKAN AMMATTILAINEN ITUMIC OY VAIHTOI OMISTAJAA\nTULE MUKAAN YRITYSKAUPPOJEN MAAILMAAN!\nALUEELLISESTI MERKITTÄVÄ ITÄ-SUOMALAINEN TEOLLISUUSYRITYS JOROS OY VAIHTOI OMISTAJAA\nTAMPERELAINEN HOTELLI HAAPALINNA VAIHTUI HOTELLI UNISEKSI\nYrityskauppojen kysyntä on voimakasta\nTaloutemme on ollut monella tapaa kuritettuna koronan keskellä. Nyt näyttää kuitenkin siltä, että maailma on "heräämässä" ja kysyntä on kovassa kasvussa. Myös yrityskauppojen osalta kysyntä on vilkasta. Asiakkaamme Suomessa ja nyt myös Ruotsissa etsivät ostettavaa.\nSuomen Yritysmyynti Oy ja ruotsalainen Ekstam & Partners strategiseen yhteistyöhön\nSuomen Yritysmyynti Oy on iloinen voidessaan ilmoittaa, että olemme allekirjoittaneet strategisen kumppanuussopimuksen Ekstam & Partnersin kanssa, joka on yksi Ruotsin johtavista yritysten omistusjärjestelyjen ja yritysvälityksen asiantuntijayrityksistä. Ekstam & Partnersilla on yli 120 vuoden historia yritysvälityksessä ja Ruotsin lisäksi toiminta-alue kattaa myös muut Pohjoismaat.\nTilaamalla e-kirjeen saat sähköpostiisi uusimmat myytävät yritykset.\nLue viimeisimmät e-kirjeemme täältä\nLisäkysymyksiä? Jätä yhteydenottopyyntö tästä niin otamme sinuun yhteyttä.\nCopyright © 2003 - 2021 Suomen Yritysmyynti Oy


Itsen�isyyden vakava ilme Ihmisen n�k�kulmasta Jumalan k�sitt�m�tt�m�ss� armossa ei ole mit��n tolkkua.\nItsen�isyyden vakava ilme 29.11.2011 | Teksti: Hannu Nyman\nSuomen itsen�isyysp�iv�� on usein arvioitu ja moitittu liian arvokkaaksi ja vakavaksi. Totta onkin, ett� perinteinen rakenne tukee v�itett�. Ohjelmaan ovat jo pitk��n kuuluneet ainakin jumalanpalvelus, Tuntematon sotilas -elokuva, nuorten k�ynnit sankarihaudoilla sek� Linnan juhlat. Yritykset kevent�� itsen�isyysp�iv�mme ilmett� eiv�t\nkuitenkaan ole ottaneet onnistuakseen. Ensimm�isen esteen muodostaa vuodenaika.\nMonen maan kansalliset juhlat sijoittuvat aikaan, jolloin ulkona p�rj��\nt-paidassa ja shortseissa. Meill� pit�� juhlaan sonnustautua aina l�mpim�sti.\nJo t�m� rajoittaa irrottelua.\nMutta ennen kuin juhlien luonne alkaa toden teolla\nmuuttua, voisimme kysy�, miksi niit� pit�� muuttaa?\nKyll� kait yksi syy itsen�isyytemme vakavilmeiseen\njuhlimiseen l�ytyy historiastamme.\nKun oman kansamme merkkipaaluja pystytet��n, niin yksi\ntapa tehd� se on luetella erilaiset rauhansopimukset. P�hkin�saaren rauha 1323,\nT�yssin�n rauha 1595, Uudenkaupungin rauha 1721, Turun rauha 1743, Haminan\nrauha 1809, Tarton rauha 1920, Moskovan rauha 1940, Pariisin rauhansopimus\n1947. Jokainen rauha aina sodan j�lkeen. On hyv� muistaa, ett� n�iss�kin vasta\nviimeisimmiss� me itse saimme olla rauhaa hieromassa. Aiemmin kaikki sovittiin\nsuomalaisten ylitse. Ainoa, miss� meit� tarvittiin pitkin Ven�j�n maata ja Eurooppaa,\noli l�hett�� nuoria miehi� sinne sotimaan.\nSotimisen ohella on syyt� muistaa ne ankarat olot, joissa\nt��ll� on eletty. Saarij�rven Paavo pani leip��n puolet pet�j�ist�, ja koko\nkansa k�rsi hirvitt�vist� n�lk�vuosista 1866-68, jolloin v�est�st� kuoli\narviolta l�hes10 prosenttia.\nNykyiset olot ovat kuin toisesta maailmasta. On\nluonnollista, ett� hyvinvointimme keskell� asuu halua juhlia ja bailata.\nItsen�isyysp�iv�n�kin voitaisiin ottaa v�h�n rennommin. Kuitenkin vakavuus on j��nyt s�vytt�m��n juhlaamme. Onko\nsiin� mit��n pahaa, jos yhten� p�iv�n� katsommekin itse�mme ja historiaamme\nhieman totisemmalla otteella? Maassa, jossa instituutioiden kunnioitus kaiken\naikaa v�henee, annos arvokkuutta olisi paikallaan. Toivoa jopa sopii, ett�\nj��kiekon maailmanmestarit osaavat Linnan juhlissa muunkinlaisen\ntervehtimistavan kuin presidentin halaamisen.\nItsen�isyysp�iv�n jumalanpalvelus on my�s muistutus siit�,\nmist� t�m� kansa on hakenut turvansa ja voimansa h�d�n hetkell�. Omien voimien\nehtyess� on apua pyydetty el�v�lt� Jumalalta. Se on piirre, jonka toivoisi\nolevan k�yt�ss� nykyist� enemm�n my�s oman aikamme Suomessa.\nHyv�� itsen�isyysp�iv�� teille kaikille!