Tee Itse [Arkisto] - Sivu 3 - Fillari-lehden foorumi\nOnnistuu tehdä osina mutta Technoweld on aika liuottava juote eli jos pitää pitkään sulana liukenee perusaine siihen pikkuhiljaa. Ei kuitenkaan vaikea juotettava. Mikäs se halvempi versio on? Oliko just Motonetissä vai missä pidempiä ja paksumpia ne tikut. mulla n. 20cm ja 2mm. Jotkut tikut on n.3mm ja huomattavasti pidempiä suunnilleen samaan rahaan.\nKäytännössä tuommoinen ohut putki oli helpoin juottaa kerralla ympäri. Lämpöä vaan niin että se puikko sulaa ja sitten sulan läpi raaputtaa sen sauman sektori kerrallaan. Käytin tuohon aikaa melko paljon ja rappasin nuo saumat huolella mutta aattelin yrittää tehdä kerralla kunnolla.\nKäytännössä tuommoinen ohut putki oli helpoin juottaa kerralla ympäri.\nPitäisi kokeilla, vaan kun yksi minun hyveistäni on --- laiskuus. Helpompi kysyä, kuin kokeilla.\nTeoreettisesti ajatellen ohutkin putki tarvitsee kaksi tohotinta, eri puolille putkea. Muutoinhan toinen puoli on liian kuuma, ja toinen liian kylmä.\nEntä sulan pysyminen juotoksessa? Jossain vaiheessa varmaan alkaa tippua lattialle?\nEikä tarvi kuin yhen tohon. Toholla pitää alueen lämpöisenä niin sieltä takapuolelta on melkein parempi rapata sitä mutta helpompi polttaa kätensä jos toisella puolen liekki ja toiselta raapii. Youtubessa on niitä videoita joissa homma näkyy. Technoweld, alutite ja mitä näitä nyt on käyttämällä hakusanoina...\nTuo liekki on mulla kokoajan liikkeessä. Ja sitä lämpöä ikäänkuin tuodaan sieltä muualta siihen juotospisteeseen niin sillä varmistuu että se on kunnolla lämmin. Alumiini on tosi kova johtamaan lämpöä niin se lämmitettävä alue pitää olla aika laaja\nYhen Skoda Roomsterin kontin lattiakiinnitystelineeeseen (9mm. pikalinkku) väkersin adapterin, johon saa maasturin 15mm keulan kiinni. Alkuperäisessä telineessä ei ole säätömahdollisuutta\nkeulan asennolle. Adapteri-virityksessä sensijaan on lähes rajattomat säädöt kallistukselle&kulmalle.\nKuva alhaalla oikealla on Thulen Outride-telineen adapteri rokkarin 110mm/15mm standardin rs-keulalle. Sorvattu alumiinista. Musta mötikkä Thulen oma 100mm/15mm läpiakselin adapteri.\nwow ! :) Vai väkersit :)\nEka versio oli "perinteinen" tarranauhaviritys. Tämä versio pysyy hyvin ja pystyn katsomaan pyörää vaikka runkolaukku on siinä kiinni.\nYläreunassa on n.1mm paksuinen pe-muovi kankaiden sisällä ja laukun päällä 1x2cm muovilista, josta laukku roikkuu nippareilla letkukiinnikkeissä.\nLaukun sisällä on viistoputkea vasten pullotelineen ruuveilla kiinni 80mm halkaistu muoviputki. Putki on takareunasta korkeampi joten pullo pysyy laukun pohjalla kuin pullotelineessä ikään, eikä hypi kun ajelen polkuja.\nKangas on vesitiivistä laukkukangasta.\nYleisön pyynnöstä (vai käskystä..? [emoji6]) jesarit vaihdettu tankoteippiin, jälki on mitä on ensikertalaiselta\nKaupunginkallion nyrkkipajan taco-proto 8mm nylonista.\nKukaan tehnyt takaiskarin lukitusta vaijerisäätöiseksi? Fox Float CTD kepukka olisi kyseessä. Etuvaihtajan vivusta tuollaisen ehkä saisi... Kai noita osia kaupastakin saisi, mutta ei ihan pikaisella googletuksella tullut vastaan yhtään.\nKukaan tehnyt takaiskarin lukitusta vaijerisäätöiseksi? Fox Float CTD kepukka olisi kyseessä. Etuvaihtajan vivusta tuollaisen ehkä saisi... Kai noita osia kaupastakin saisi, mutta ei ihan pikaisella googletuksella tullut vastaan yhtään. Valmiita palikoita löytyy, esim. tosta http://www.evanscycles.com/products/fox-racing-shox/ctd-remote-lever-ec053659 Hinta pikkukilkkeelle on vain uskomattoman suolainen, eli kyseinen osa maksaa tyypillisesti 80-100€. Tilasin juuri itsekin Evansilta saman palikan, mutta en ole kerinnyt vielä asentamaan. Foxin sivuilta löytyy asennusohje kuvineen.\nTuosta iskarin lukituksessta tekee vaan haastavan se että pitäisi olla jokin palautus systeemi.\nVaijerilla siis veto toiseen suuntaan ja joku jousi kierre/veto vetäisi toiseen suuntaan?\nJoku tehnyt moisen virityksen etukepille.\nTäytynee miettiä tuota asiaa, kiinnostaisi kyllä.\nOlen rakennellut penkkiä, kun oma hanuri ei tahdo hyväksyä kaupan tekeleitä. Aloitin projektin istumalla taikinalla täytetyn pussin päälle selvittääksen perseeni ja istuinluiden ominaisuudet. Tein sitten puusta rälläkällä hiomalla plugin, johon istuinluut sopi sopivasti.\nOlen myös testaillut erilaisia tapoja saada satulaan vähän joustoa. Nyt kokeilussa suutarilta saatua joustavaa kumimattoa kiskojen alle laminoituna ja se tuntuu toimivan kohtuullisen hyvin, mitä nyt on pikkusen painunut kasaan käytössä, voi tosin johtua myös koriliimasta jota käytin palojen liimaamiseen.\nSatulan päälle pehmusteeksi olen erilaisten kokeilujen jälkeen valinnut "kroksit" kirpparilta. Sopivan pehmeää, voi hioa ja pitää muotonsa. Päälle olen laittanut nahkaa vanhasta nahkatakista.\nTein uuden kannen 2.versiota varten. Käytin painesäkkiä laminoinnissa. Tuli todella hyvä laminaatti. 70% kuitua eli aivan optimissa ollaan. Alipainesäkillä tehty ykkösversio oli 50% luokkaa. Painetta ei ollut kuin 1.5 -2bar säkissä, enempää en uskaltanut laittaa ettei muotti olisi räjähtänyt.\nEkassa versiossa XP-satulasta kierrätetyt kiskot, tähän teen kuidusta. Pinta on mitä on, en jaksanut hinkata muottia huippusiistiksi, koska päälle liimaan kuitenkin nahan. Reunatkin pitää vielä leikata muotoon.\n^ISO peukku tälle projektille! Jtkn vastaavaa pyörinyt mielessä vaikka oma bärsse onkin phenom-yhteensopiva.\nJigi kiskoille. Saa nähä tuliko sopiva vai joutuuko säätään.\nHittoko olis injektointiin sopivaa epoksia niin voisi laittaa kuivana kuidut putkien sisään ja sitten vaan imeä epoksi perään. Ei taida jaksaa tavallinen epoksi mennä noin pitkästi putkessa?\nNyt on kyllä markettipyörämies ihan omalla tasollaan DIY-maailmassa! Kannustusta!\n^^ Piti jo kysymäni, että mitä hittoa sä teet työkses kun sulla on aikaa kaikenlaista ideoida ja näprätä, mutta siihen kysymykseehän tuli tuolla toisessa ketjussa jo vastaus ;)\nKuidut putkessa, 42g oli kuivana, jännä nähdä minkälainen kuitu/epoksisuhde tulee. Ainakin tiputti epoksia kengät märäksi, kun vedin nippuja putkien sisään. Vaikutti yllättävän hyvältä systeemiltä, toimi paljon paremmin kuin luulin. Koitin saada samaa ovaalia muotoa kiinnityskohdan kiskoihin kuin Speedneedlen kiskoissa on, katotaan miten käy:\nLukituspalat laitoin keskeltä ihan nanosti kireälle, että ovaali muoto säilyisi ja päistä sitten reippaammin, että menis vähän lyttyyn ja on sitten helpompi laminoida satulan kanteen kiinni:\nTyöttämänä ollaan, kun ei löydy mitään sopivaa. Lähihoitajan apulaiseksi meinaavat laittaa työkkäristä, edistää kuulemma mahdollisuuksia löytää työtä. Marjoja olen poiminut syksyllä ja keväällä kerännyt teiden varsilta pulloja. Olen yrittänyt päästä keksijäksi yhteen firmaan, mutta eivät huolineet. Onneksi on muijalla aina silloin tällöin töitä :) Tässäpä mun CV :cool:\nTaitaa valmistua tämä tuoli Syötteelle. En tiedä uskaltaako lähteä testaamaan sinne tai no, oten varasatulan reppuun.\nTässäpä mun CV :cool:\nTässä voi käydä niin, että kohta teet kustom tt-tankoja ulkomaan ammattilaisille, korjauksia kalliisiin kuitupyöriin ja pyörität samalla fillarimyymälää. :)\nHarmi, et Ilosen kuvat on kadonnu kötöilytopicista.\nMulle vois tehdä ketjun ohjurin kuidusta ..Tai oon itsekkin miettinyt. .mut hieno homma. .\nKiitettävää aloitteellisuutta ja omatoimisuutta Kuusamon suunnalla. :-)\nKiskot onnistui kohtuullisen hyvin, tuli kuitenkin kiristettyä keskeltä liikaa ja kiskon alaosat meni vähän turhaa kasaan, olisi pitänyt tehdä ura myös kiristyskappaleeseen. Pieniä painaumia mutkissa, pitäs tehdä koko matkalle urat. Todella kivasti kilahtaa laminaatti ja vaa'an mukaan 67.7% kuitua eli todella hyvä lukema :) 62g painoa kiskoilla ennen katkomista. Ei inahakaan vaikka miten vääntää eli pitäs kyllä kestääkin. Eikä ole vielä edes jälkikovetettu.\nHmm... Tästähän saa ihan jänniä ajatuksia yleisesti hiilikuitutyöstön suhteen. Esim. hiilikuituinen nahkasatulan runko\nMuutamakin peukku markettipyörämiehelle, tekemällähän sitä parhaiten oppii.\nJep, mulla oottaa tossa yksi satula inspiraatiota. Siinä on vielä sellaiset kiekurat jousina, vois olla makia kuituisena. Sitä varten kyselin joku aika sitten niistä kupariniiteistä. Eli tämä satula:\nNoi kierrejouset ajattelin korvata semmosella kuidulla, joka "luikertelee" ja toivottavasti joustelee nahan mukana. Tai sitten jätän kokonaan pois.\nCogiton toimitusjohtaja Arttua (TV-sarja Fima vuodelta 2005) siteeratakseni:\nMä näkisin nahkajännitesatulan suurimpana ongelmana sen etupään kiristysruuvisysteemin. Se voi olla hankala tehdä ite.\nNahan muotoilun voi tehdä niittaamalla ja sitomalla nahan muotoonsa ja sit upotetaan veteen / kuivataan\nAjattelin käyttä suoraan tuota satulan nahkaa eli tekisin vain sisukset uusiksi. Tossa satulassa ei ole kiristysruuvia huolena kuten Brooksissa. En tiedä onko ajateltu, että nuo kierrejouset pitää nahan kireällä aikansa ja sitten kun satulaa lusahtaa ostetaan uusi?\nFillarinkorjausteline parista puupalasta ja kierretangon pätkästä:\nHuomenna sitten testaamaan. Jätin pehmusteet vielä paljaaksi, vedän nahan päälle kun olen testannut onko hyvä vai ei. Pikatestin perusteella eturaunanen ja perse tykkäs. Jousitusta kiskojen alla noin 7mm ja siihen vielä sandaalin pohjat päällypuolelle niin jo oli pehmeetä kyytiä. Vähän semmonen irtonainen tunne jopa eli tukea saisi olla enemmän. Pirun ruma on pehmusteiden kanssa ja ilman nahkaa. Ovaalit kiskot eivät sopineet Ritcheyn satulaputkeen, joten piti siirtyä takasin Thomsoniin. Seuraavasta verstiosta vois tulla jo kohtuu hyvä.\n^Tiedä sitten muista mutta mun mielestä tossa on asennetta ja lopputuloksesta tuli nätti!\nTattis, mutta tässä tämä rumennettu versio. Painoa tuli lisää muutama gramma. En laita nahkaa ennen kuin olen varma että tämä sandaalimatsku pitää muotonsa. Kohtuu mukava tuo satula oli jo ilman pehmusteitakin.\nJousitus toimii tosi nätisti ainakin uutena, saa nähä tuleeko tähän klappia, kun jätin nyt koriliiman pois ja laitoin pelkkää suutarin solumuovia. Haittana tästä ratkaisusta on pieni hankausääni, kun kiskot hinkkaa kiinnityskuituja. Pitäs tosin vaimeta, kun vähän kuluu.\nOlen miettinyt semmoistakin systeemiä, missä satula olisi jousitettu ilmatyynyllä. Eli tekin satulaan istuiluiden kohdille kammion, johon venttiilistä sopivasti ilmaa sisään. Vois tosin vaatia aika kovat paineet ja olla muutenkin aika riskialtis rakenne tai painava. Jonkinlaiset hiilikuitujouset olisi toinen vaihtoehto, yhtä systeemiä jo testasin, mutta se ei toiminut.\nIlmatyynysatuloita olen nähnyt mutta en kokeillu. Muutama vuosi sitten oli myynnissä Lidlissä. Ajattelin silloin että saattaa keinua. Niissä oli painonappipumppu.\nOK, pitääpä ostaa, jos vielä tulee myyntiin. Keinuntailmiötä on tossa omassakin jousitusratkaisussa, oli aika oudon tuntuinen aluksi ennen kuin siihen tottui. Ehkä tollanen solumuovi (aika lähellä keulaelastomeerejä) on parempi kuin ilma, kun siinä on edes vähäsen "paluuvaimennusta".\nSandaalin sopivuudesta odotan tietoa pehmikkeeksi istuinluille. Solukumia itse suunnittelin paljaalle hiilikuitusatulalle luiden kohdalle, mutta saattaa painua kasaan, eli hiukka jämäkämpi voi olla tosiaan parempi? Entä pienet loivat kuopat juuri luiden kohdille?\nKaikki retkipatjakamat on ainakin mulla painunut lyttyyn. Siniset kroksikopiot kestänyt hyvin, nyt kokeilen mustaa sandaalia. Noita saa ½ilmaseksi kirppareilta, helppo testailla mikä sopii itelle. Ja sitten vaan nahka päälle. Kannattaa katsoa tarkkaan ettei ole mitään piikkejä muovin sisässä, jos ostaa käytetyn. Ensimmäisessä parissa mistä tein oli ohuita neulanpätkän tapasia metallipiuhoja... Jos pystyy hio hyvin, on luultavasti tarpeeksi kovaa satulaan.\nToinen kerta kun vedin nahat, tärvelin sen jo liimauspöydällä, kun laitoin väärin päin liimaiselle alustalle. En jaksanut vaihtaa uutta palaa, kun kyseessä kuitenkin proto. Löyty kirpparilta nahkatakki, jossa sama sävy kun mun tupeissa (hain kylläkin Duden vihreetä), oli pakko kokeilla heti:\nKoeajo suoritettu. Musta sandaali piti pintansa, ei painunut yhtään 10½h ajossa. Jousitus toimi tosi hienosti, mutta paljasti samalla pienen tuotekehityspaikan, kansi paukahti halki takaosasta (pari milliä), kun lipsautin täydellä voimalla toiselle puoliskolle yhdessä kohdassa. Jousituksen kanssa liikerata on niin iso, että väliosan ohut laminaati ei sitä kestänyt (siinä ei ole kuin kerros twilliä ja +-45:sta. Korjaukseksi leikkaan vioittuneen osan pois, pääsee puoliskot liikkumaan vapaammin.\nMokkanahka ei ole kyllä hyvä materiaali kansinahaksi, pitää laittaa sileää.\nEnsimmäinen pitkä marathonajo, jonka jälkeen persenahat on täysin kunnos ja ei koko matkalla ollut mitään ongelmia istumisen kanssa.\nSeuraavaksi ajattelin kokeilla tehdä version, jossa on 12mm joustoa.\nMistä sä hommaat hiilikuidun ja onko sulla joku vakuumipumppu jolla teet? Alko tosissaan kiinnostaa itseäkin tuo satulan teko\nKevrasta olen kuituja tilaillu ja sitten ihan marketistakin lasia ja polyesteriä yms. Vakuumipumppu on ja painesäkkiä täyttelin ihan fillarinpumpulla.\nPenkki/perse-asia on mennyt itsellä siinä vikaan, että olen mennyt penkkikauppaan puntarin kanssa, kun olis pitänyt mennä mittanauhan kanssa. Olen aina ajanut liian kapeilla satuloilla (paitsi Brooks). Tyhmästä päästä on kärsinyt toinen pää. Eli välttämättä ei tarvi alkaa omaa penkkiä väsäämään, jos on perse hellänä tai eturauhanen tulehtuneena...\nNyt olet muuten asian ytimessä! Riittääkö säätövara myös takahaarukalle?\nSen takia mua toi DIY penkki kiinnostaisikin, kun olen aivan järkky nahkasatulafani, mutta mun leveydellä niiden mitat ei yleensä ole muuten järkeviä.\nMä tartten siis 190mm leveän nahkasatulan. 174mm leveä brooks b17 imperial on liian kapea. Brooks tekee 205 leveitä, mutta ne on sit liika lyhyitä. Toinen valmistaja tekee 215mm leveää ja oikean mittaista, mutta 215 saattaa jo olla liika leveä...\nOmaan ensimmäiseen mallineeseen otin mittoja Brooksin Team Prosta, jos nyt muistan mikä se mun satula oikein on. Siitä satulasta näkee hyvin mihin kohtaan istuinluut osuu, kun on kulunut kuopille. Olisi kätevää kun voisi 3D tulostaa malleja satulasta testejä varten. Puusta kun veistää ja tekee muotit niin on vähän turhan työlästä, jos ei toimikaan. Brooks on erittäin hyvä kommuutteriss, mutta maastossa kaipaan kyllä enemmän pehmeyttä kuin mitä Brooks tarjoaa.\nTein uudet kiskot seuraavaan testiversioon. Taidankin tehdä jäykän, ilman joustoa, niin näkee mitä ne joustokumit oikeasti vaikuttaa (muutakin kuin heikentää rakennetta huomattavasti). Kiskojen kiinnityskohdasta tuli nyt tosi hyvän muotoinen kun tein urat myös jigin yläpuolelle. Kiinnityskohdan mitat on 7mm leveä ja 10mm korkea ovaalihko (n.10mm urat jigissä). Käytin 8mm kirkkasta elintarvikemuoviletkua, jossa 1.5mm seinämä. Kuituja on kaksi 100mm UD-nauhaa purettuna per putki ja kaksinkerroin eli 4 kerrosta. Noin 42g kuivaa kuitua yhteensä. Muoviletku venyy, kun sinne tunkee kuidut sisään eli mitat voi vaihdella riippuen minkä valmistajan letkua sattuu käyttämään.\nOvaalista muodosta sen verran miinusta, että ei sovi kaikkiin satulaputkiin. Pitäs kyllä sitten olla kestävämpi kuin pyöreä 7mm kanki.\nBrooks on erittäin hyvä kommuutteriss, mutta maastossa kaipaan kyllä enemmän pehmeyttä kuin mitä Brooks tarjoaa.\nJousitettu Brooks on selkeästi - hmm - joustava, sen jälkeen kun pääsee vertaamaan jäykkään Brooksiin. Jos siis ylipäätään tykkää Brooksista. Itellä Conquest oli Brookseista paras, kunnes nahka tuli ns. sisäänajettua ja istuinluut alkoivat painua takarungon pellin reunaan, jonka yli nahka on siis pingoitettu. Voisihan siitä leipä irrota, kun kehittelet jonkun näppärän tavan mallintaa asiakkaan perse ja tekee siihen custom satuloita kuidusta.\nItse olin hieman laisesi askartelijapaskartelija 70-80 -lukujen vaihteessa prätkäasioissa ja satulakin (sellainen elefantinkorvamalli) tuli väsättyä. Ja hyvä kun oli niin muutama kaverikin sai omansa. Täydellisesti omaan ahteriin muovautuva malli tuli uretaanista. Eli satulan rungon päälle teippailin kokolailla sopivan muovisäkin, johon valoin uretaanivaahdon. Turpoomisen alkaessa säkki kiinni ja istuin siihen päälle niin kauaksi kun turposi kovaksi ja täydellisesti oman persiin mukaan muotoiltu tuli. Voisi ehkä metodia fillarisatulaan tekoonkin soveltaa. Ensin tämä uretaanimalli, siitä päältä kuitumuotti ja siitä valmis kappale?\nhttps://farm1.staticflickr.com/255/20285983035_88da3f1fed_b.jpg (https://flic.kr/p/wUAY1c)New Image (https://flic.kr/p/wUAY1c) by Arctic Biker (https://www.flickr.com/photos/85096214@N03/), on Flickr\nJotain kötöstelyä. mun eurostylehuoltotelineeseen passaa nyt myös läpiakselit. Toki tiedostan että näitä akselistandaartteja monta muutakin. Pitänee selvittää boostit ja fatbikesysteemit.\nBilteman 2-komponenttiuretaanimaalilla saa hyvän pinnan muotteihin. Vedin maalin pensselillä muottiin, silti tuli näin asiallista jälkeä laminaattiin suoraan muotista:\nLaitoin pikkusen enemmän painetta muottiin ja se kostautui kun vein sen kovettumaan yöksi pannuhuoneeseen. Oli poksahtanut. Aika hyvät voimat saa painesäkillä aikaseksi, kun kymmenkunta puuruuvia vetäsee lastulevyn palasiksi... Ainakin voi todeta, että kuumasaumattu painesäkki kestää. Onneksi oli jo epoksi jämähtänyt ennen poksausta ja muotinkin saa pienellä vaivalla kuntoon, jos tarvitsee. Kannella painoa reunat alustavasti leikattuna 63g.\nAnteeksi jos alkaa jo tulla korvista mun päteminen täällä, mutta tässä tätä nyt kuitenkin lisää.\nLaitoin kiskot ensin pikaepoksilla kohdilleen ja laminoin alipainesäkissä ne kiinni. Katoin vatupassilla että meni suoraan, kiskot oli esiliimauksen aikana thomsonin satulaputkessa kiinni. Kiskot olisi saanut olla takaa sentin pari leveämmällä.\nVähän harmitti alkaa hiomaan satulan pintaa karheaksi, kun kerrankin onnistu laminointi, mutta oma pärse tarvii pehmustetta. Laitoin nyt alle sandaalia ja päälle ohuen kerroksen pehmeämpää vaahtomuovia (kirpparilöytö, en tiedä mitä on). Kierrätykestä löyty vielä melkein yhtä ruman väristä nahkaa, kuin Duden maali. Nahan laittoa pitää vielä treena, laitan uuden nahan kun löytyy rumempaa. Muija sanoikin, että tuo on sellainen esinahka. Kontaktiliimajämät pitää vielä siivota, jos jaksaa. Penkki meni öljykattilaan jälkikovettumaan, vielä ei ole ajokokemusta tästä jousittamattomasta mallista.\n^Ton kun kääntää sopivaan asentoon niin vaikutelma on hyvinkin aito:)\nEt varmaan tarkota sydäntä ;)\nYksi juttu tuli vielä mieleen, ajoin nimittäin yhden lenkin pelkällä mustalla sandaalilla pehmustetulla satulalla, no oli siinä kontaktiliiman jämät päällä, hiertymiähän siitä seurasi ja nopeasti. Eli ainakin oma pärse tuntuu kaipaavan liukastettua satulan pintaa tai tulee pipi kakkoseen.\nEi mitään anteeksipyyntöjä markettipyörämies, noilla taidoilla saakin päteä.\nKyllä näitä lukee vähemmänkin kirjoittelevat, hyviä juttuja kuvien kera, jatka ihmeessä. :)\nOnko tää tuttu?\n^Tätä se mun uneni tiesi. Kun kerran Helkama ei pysty aitoa Jopoa enää tekemään, niin tuollainen korvike kelpaisi kyllä!\nTaisi olla yli kymmenen vuotta sitten kun tuo Jopo oli naapurikylän säätämössä.Oli siellä muutakin CF/Diy prokkista tekeillä....\nJoo, tuollahan tuo Jopo on komerossa eli taisin paljastua, jos joku wanhan kaartin henkilö ei ole vielä arvannut. Joku kerta voisi laittaa tuon taas ajokuntoon. Keulaa vailla, mutta nykyäänhän niitä varmaan saisi helposti, kuten myös muuta 26"-kamaa. Ilosen titaanikeulalla tuota testiajoin. Kiertojäykkyyden kanssa on kyllä vähän niin ja näin...\nOisko wanhan kaartin jättekruisin paikka ennenkuin raketavat reitit täyteen tulevien vuosien palaneita taloja.\nBtw.Muut saunalenkin laiturit paikallaan paitsi se muovikassidroppi.\nKuitunen monitoimihässäkkä juomapullotelineen tilalle tai stemmi/stongakiinnikeet ?Akut ....kohta tulee pimeetä\n*Hiilari Jopo levyjarrulla* Selkeästi terassipyörien ylintä aatelistoa.\nAjelin ekan lenkin tolla jousittamattomalla satulalla ja ihan kivasti silläkin pysty istuskelemaan. Ei ollut ihan yhtä mukava, mutta toisaalta tuntui sitten huomattavasti tukevammalta ajaa. Taitaa jäädä tämä jousittamaton käyttöön.\nPalaneen talon lenkki oli kyllä huippu. Olispa jo silloin tajunnut ajaa läskillä:\nKatotaan mitä sitä alkaa seuraavaksi väsäämään, kun tulee inspiraatio. Poolomaila pitäs tehdä veljelle ja ite tarvis talveksi kunnon trapetsin ja jotku järkyttävän tehokkaat valot siipihommiin. Vois vetää tarvittaessa pimeässäkin siivellä; niitä kelejä kun ei kuitenkaan satu kohdalle turhan usein.\nKalevasta luin aamulla kikkoja ja tämmönen tuli mieleen. Esipuhdistukseen ennen imuria.\nEipä löytynyt Oulusta huoltoa missä oisivat oikealla prässillä poistaneet vanhat puslat fox:n takaiskarista. Yksi paikka sainoi lyövänsä, mutta eivät halunneet ottaa vastuulleen irrotusta. 30min mietintää ja laatikoiden tutkimista. Sängyn kasaukseen käytettävä pultti ja vastakappale, sopivat hylsyt ja prikka! Tällä irtos nätisti vanhat. Suosittelen, jos jollain ei ole virallista bushring removal toolia. [emoji106]\nLäskipyörämiesten painemittari romuista mitä löyty tallista + painemittari kiinasta:\nA.o. osa on "bensa-asema-adapteri" prestalle, josta on porattu osa kierteistä pois pyöräventtiiliin menevästä päästä (helpottaa sisään työntöä ilman että vuotaa ilmoja pihalle). Lisäksi adapterin sisään on kierretty prestaventtiilin riisuttu sisus, joka painaa fillarin venttiiliä kun adapteri on työnnetty riittävän syvälle:\nMittari tuli halvalla kiinasta ja näyttää samaa kuin SKS:n digimittari:\nToimii hienosti, pitää virittää parempi systeemi kun on aikaa. Huomattavasti mukavampi käyttää kuin SKS:n digimittari, joka päästelee ilmaa sivusta ulos ja muutenkin arpoo lukemia vähän siitä riippuen miten sattuu mittaus onnistumaan. Analoginen on parempi.\nTuli tehtyä vaijerilukko. Taskumallin saksilla ei tuosta mennä läpi ja reppuunki menee heittämällä. Alimmassa kuvassa iPad mini koko vertailuna.\nHintaakin tuolle tuli n. 2 euroa :D Toki U-lukko täytyy tuota varten hommata vielä.\nU-lukon runkoteline hyötykäyttöön. Tänään valmistamme siitä lampputelineen läskin nokalle.\nValot saa kätevästi mukaansa nopsasti koko pakettina.\nVielä muotoilemme kiinnityksen Stemmiin niin siinähän se.\nSaa nähä kestääkö:\nNo on se ainakin hienosti korjatun näköinen 10+.\nPääsikö keskiön kautta hiomaan ja laittamaan kuitua sisäpuolelle?\nNice, nättiä on joo korjausjälki! Kiinnostaa tietää myös kestosta jatkossa, aina arveluttanut että kuin nuo kuitukorjaukset kestää. Toivotaan että kestää!\nPääsi hioon sisäpuolelta, laitoin painesäkillä, oli kuitenkin aika haastavaa saada sisäpuolen paikka kohdalleen. Olis saanut tulla pikkasen enempi väripigmenttiä tohon pintaan.\nTein suurin piirtein samalla systeemillä kuin nämä hemmot (antavat muuten 5 vuoden takuun työlle):\nVarsin toimiva ja jämäkkä siitä tuli.\nKurasuoja. Esti jopa osan roiskeista töistä palatessa.\nJoku oli heittänyt kuivauskaapin kierrätykseen. Kävin sen sieltä luvan kanssa dyykkaamassa. Ainoa vika oli kuivahtaneet laakerit, jotka alko heti pelittään pienellä WD40-ruiskeella. Korvasin alkuperäiset säätöosat digitaalimalleilla. Kyllä nyt kelpaa kuivata märkiä sukkia erittäin tarkalla säädöllä, isommatkin mahtuu:\nSaamari, tuostahan saisi uunin hiilarileikkeihin.\nSiitähän tuo ajatus tais lähtee..\nPuusaunan jälkilöylyt on on vähän karkee säätöset.. \nOn kenties Trek fuel ex runko? Niin ja onko tuo takakolmion nivelen aluholkki pysynyt kiinni rungossa?\nKertakaikkiaan hienoa työtä!!\nKyllä siinä pientä jälkeä oli, että jotain olisi tapahtumassa. Varmaan omistaja voi raportoida tarkemmin? Laakeripesät siinä ainakin oli väljiä...\nJotain pientä piti taas askarrella kun sain haettua uutta liimaa Kevrasta ja tuli idea miten tohon Dudeen saa lokarin kiinni. Jännä nähä pitääkö lokarin ja kiinnitysaisan liitos. Tuli tehtyä turhankin tuhti, olis varmaan riittänyt vähempikin mattomäärä. Alukierreholkit suoraan kuitua vasten ihan koemielessä :)\nTaaksekin piti koevedos taitella.\nTurha niitä lampputelineitä on ostaa kun on 3d printteri koulussa ;)\nAlkoi kypsyttää kun oleellisimmat työkalut tuli laskettua mihin sattui, niin askartelin pikaisesti työkalutelineen Parktoolin PCS-9 korjaustelineeseen.\nTuo tuli visioitua aika pitkälti siinä tehdessä ja sit muistin et piti olla paikka magneettiastiallekin.\nEhkä seuraavassa mallissa on sitten mietitty noiden reikien koko ja paikka sen sijaan, että räimii poralla sinnepäin :p\nAlunperin oli tarkoitus kiinnittää kulmaraudalla tuohon muoviholkin ruuvien väliin, mutta ihan näppärä tuo on myös noin vapaasti pyörivänä.\nSamalla lisäsin korkeudelle pikasäädön vanhasta satulan pikalinkusta. Pikalinkun akseli oli hieman isompi kuin alkuperäinen pultti, joten hoonasin poralla reikää isommaksi.\nLevottoman värinen suihkuverho sai uuden elämän tankolaukun sadesuojana.\nPitkään käynyt mielessä eikä ostaa ole raaskinut, nyt oli pakko kun alut oli menossa roskiin.\nOstin joku vuosi sitten vähän murtuneen Metan rungon vararungoksi, siltä varalta että silloinen Metukka antautuu. Tuossa kaksi kesää ja talvi takaperin se vanha sitten otti mursi vaakaputkensa.\nVararunko oli tosi vähän ajettu ja murtunut pysty- ja vaakaputken saumasta, sen satulankiinnitystumpin juuresta.\nAjan TIGiä vallan sujuvasti, mutta en halunnut väsyttävälle rasitukselle alttiiseen paikkaan alkuperäistä pahempaa epäjatkuvuuskohtaa, piti siis keksiä jotain muuta.\nSahalla murtunut alue pois niin, että murtumaa ei jää rungon puolelle. Kaupasta halpa 31,6 satulatolppa ja sen sisäreikä sorvissa Ice V8:lle sopivaksi. Runkoputki sisäpuolelta teräsharjalla puhtaaksi, samoin 31,6 tolpan ulkopuoli, lopuksi puhdistus asetonilla. Sorvattu tolppa jonkun Teromix (valitettavasti en muista tarkemmin, koriliimaa kuitenkin. Pirun lujaa, muistan laskeneeni että tuo liitos kestää pystysuunnassa vanhakoppaisen Pasin noston. Toki pinta-alaakin on paljon.)liiman kanssa paikalleen.\nLovi sorvatun tolpan päähän ja hissitolpa kiinni kuten normaalisti.\nVajaa pari vuotta kovaa ajoa välillä 100 kg perse penkissä. Hyppyjä, kaatumisia ja ainakin yhden kerran pyörän heitto suutuspäissään pöpelikköön. Tämän jälkeen voitaneen todeta että runko varmaan hajoaa jostain muualta ensin. Tuo sisätolppa tulee jonkun reilu 200mm alkuperäisen pystyputken sisään.\nMeniks nyt jo turhan walkoseksi... kurasuojat kätöstelin ajankuluksi tuohon läskiinkin. Materiaali 0,5mm pelti.\nPysyykö muka selkä kuivana? :P\nEi ollu märkää kun tulin töistä ni en tiiä :D\nNormi kakskutosessa samalla tyylillä tehty lokarit ja ihan hyvin siinä pelaa.\nSaattaa olla et tossa läsässä roiskii yli.\nSaapa taas nähä saako Kari tätä rihdattua ja jos saa niin kestääkö paikka. Kiekko kyllä hajoaa herralla takuuvarmasti ajotyylin tietäen, mutta toivotaan ettei paikasta. Meni melkoseksi säätämiseksi ja tod.näk. jää pystyheittoa korjauskohtaan. Mutta tulipahan tehtyä.\nVaatimattomuus kaunistaa. On kyl tosi vaikuttavaa ja vakuuttavaa jälkeä.\nKomppaan edellistä, on kyl ammattimaista jälkeä! Toiset tekee mitä osaa, toiset mitä haluaa, näköjään :)\nKännylaturi tuulettimesta anyone? :)\nSähköpyörän laturi? ;)\nKuusumun markettipyörämieheltä taas jälleen kerran vakuuttavaa ja vaikuttavaa työnjälkeähttp://www.fillarifoorumi.fi/forum/images/icons/icon14.png\nNyt meni harjoitteluksi. Lefty-hankkeeseen kehää. Lähes sata eri palaa oli laminaatissa ja eipä se oikein pysynyt hallinnassa, pitäs olla prepregiä tämmöseen hommaan. Joutu ottaa twillit lennosta pois laminoidessa ja tuli vähän aiottua keveempi. Jatkokohtakin meni vähän harakoille eli sitäkin joutuu fiksaamaan, jos jostain tulee fiilistä laittaa valmiiksi asti tämä tekele.\nTein hommia kylmässä, että olis enemmän työaikaa laminaatin kanssa. Toimi muuten hyvin, mutta ei tahtunut saada kuituja kastumaan kunnolla tai painettua laminaattia tasaisesti muottia vasten.\nOma haaste oli painovoimakin, kun yritti saada kamoja pysymään muotissa.\nPitää miettiä uusiksi aika monta juttua, jos meinaa vielä kokeilla vanteen tekoa. Oli just niin hankala tehdä kuin ajattelinkin.\nItse asiassa ne kaupan kuituvanteet alkaa tuntua pirun halvoilta.\nPannaanpa vielä toinenkin. Eli kaikki kiinanlasien omistajat, onko hankala saada nenätyynyt oikeaan asentoon. Ei hätää, tarvitset vain taikataikinaa ja pakkelia:\nAjattelin valaa silikonista nokkatyynyt.\nEi tule itseä paljon peilistä tiirailtua, en ole tajunnutkaan kuinka konkelo nokka mulla on, olis hiomista ja paljon.\nOta sormi pois nenästä. ;)\n^Taitavaa kuituvanteen valmistusta. Ei voi muuta sanoa.\nKyllä kaupan kuituvanteitakin on varmasti edeltänyt monta protomallia ja kokeilua. Ei tuotantomallit tai -muotit luultavimmin kerralla ole onnistuneet kun niitä on aloiteltu tekemään.\nOletko jossain ollut tekemisissä enemmänkin kuitukappaleiden valmistuksen kanssa vai missä olet oppinut kun noin hyvin osaat matskua käsitellä ja valmistustekniikoita? (tämä oli jo sen verran henk.koht. kysymys että ymmärrän jos jätät vastaamatta.)\nJouduin boost-rungon loukkuun ihan tahtomattani ja alako sylettämään, kun ei vanhan liiton kiekot passaa. Sain yhden boost-kiekon malliksi, ja se näytti ihan ihmisen tekemältä.\nEi muutako sorvi laulamaan, ja kas ny passaa wanhatkin kiekot. Shimmasin 142mm. navan siten, et vaihteet natsaa just eikä melekein samoilla säädöillä kuin orkkis 148mm boost-kiekkokin. Pakkaa piti siirtää ulospäin 2mm. Jarrulevyä siirsin shimmilevyllä 2mm. ulospäin navasta, koska säätövara jarrusatulasta meni ihan tappiin. (o-renkaat ovat holkkien sisälle tulevia "lukkorenkaita" kuten orkkisholkeissakin)\nSamoilla tulilla puottelin jonkun ylimääräisen, kun noita 142 kiekkoja on jemmassa.\ne: testiajo suoritettu ja toimii kuin Hossan vessa:D\nPakan siirto 2 millillä mietitytti jonnii verran. Uritus mikä ottaa kuorman vastaan on 5mm pitkä. Nipistin siitä jo mainitun 2mm, joten uritus on nyt 3mm kantava. Se miksi lähdin pakan simmaukseen, johtuu siitä kun muuten ketjulinja ois menny turhan vinoksi suurimmalla rattaalla. Pakan puolen uusi sovitushollkki on myös 2mm alkuperäistä pidempi. Näinollen vaihteta ei tarvitse säätää, jos ja kun laittaa orkkis boost-kiekon haarukkaan. Jarrulevyn puolella levitys on 4mm. Laskennallisesti kiekko on millin sivussa keskilinjasta vs. 148 boost-kiekko. 3+3 millin simmauksella kiekko ois just keskellä, mutta vaihteita joutus säätelemään kiekkojen vaihdon yhteydessä, ja veis ketjulinjaa huonompaan suuntaan suurimmalla rattaalla.\nUskolta tuo sorvaus käy!\nTaloon tuli kolmas läski ja heti piti taas alkaa virittelemään. Vanteet on mallia halpa ja ei saanut kumeja nousemaan oikeen millään vanteelle kunnolla. Tein niistä tubeless-mallit pakkelilla. 80g tuli lisää painoa vanteeseen.\nSilikoniletkua uraan ja pakkelia päälle:\nUra hiottuna lopulliseen muotoonsa:\nHyvin pysyy vanteella nollapaineilla:\nMarkettimies on melkoinen värkkäri, epäilin jotain taannoin mutta olin näemmä väärässä. Nimimerkillä tekotaiteellista paskaa.\nMahtaisiko olla 3d tulostimen omistajia palstalla?\nKiinnostaisi tehdä taskulamppuun varjostin yläheijastuksen leikkaamiseksi pyöräkäyttöä varten. Nyt on käytössä kumikorkista saksittu härpäke.\nKiinnostaisi mitä pakkelia käytät, jotta kestää tuossa siinä vaiheessa kun tiukan kumin nostaa vanteelle/ottaa pois?\nAnteeksi nimittely, sattui tavallista huonompi päivä kohdalle. Täällä netissä on niin helppo huudella ja mennä mauttomuuksien puolelle.\nTossa vanteessa käytin Paklan muovipakkelia. Pitkäaikainen kesto on tietysti kysymysmerkki, mutta aika pirun kovaa se otti kiinni ja ei lohkoile kovin helposti eli toivossa eletään että voi vielä vaihtaa kuminkin. Ekan vanteen hioin ennen pakkelointia, mutta otti se suoraankin niin lujaa kiinni, että toisesta putsasin vain pinnan asetonilla ennen paklausta. Roiskeet kannattaa putsata ennen kuin jämähtää kunnolla, muuten ei irtoa kuin hiomalla.\nTein kevennylokarin, kun tuli tarvetta kolmannelle lokarille. Enää ei ihan helposti voi keventää lisää, kun melkein koko laminaatti on vain yhden twillin paksuinen :) Kevennetty kiinnitysosa ei ollut enää tarpeeksi jäykkä halkaistavaksi ja sen joutuu teippaamaan jeesusteipillä ehjäksi paikalle laittaessa. Vois sen laminoina taas yhdeksi kappaleeksikin, tod.näk. jää jeesusteippiasentoon, koska on niin paljon kätevämpi laittaa paikalleen kun ei tarvi irrottaa satulatolppaa.\nJos tuo johonkin hajoaa niin veikkaan että eri tahtiin tapahtuva lämpölaajeneminen rapsauttaa pakkeliknöölin poikki ja siitä hiomattomasta irti.\nPakko kuitenkin toivoa että ei, sen verran arvostan! Tähän yläpeukku.\nNakkaa yv niin tulostellaan.\nVaihteeksi olisi syytä tarjota taas jotain vähemmän kaunista!\nTein syyskuun puolivälissä CB Candy-pedaleihin platform-adapterit koulu/työmatka-ajoihin. Siis siksi, ettei tarvitse aina lenkin ja arkiajojen välissä kiertää lukollisia pedaleja kammista. Se tulisi muuten tehtyä varsin monta kertaa viikossa.\nKyllä ovat vähän kömpelön näköiset, mutta käytinkin tähän saatavilla olevia hukkapätkiä. Neliöprofiilisen teräsputken sijaan olisi ollut mahdollista valita myös suorakaide, jolloin sama "nastojen" muodostama tukipinta olisi ollut mahdollista kompaktimmalla rakenteella. Suorakaiteessa oli kuitenkin vain 1,5mm seinämä, jossa kierteet olisivat olleet oleellisesti lyhyemmät. Valitsin ruman ja toimivan. Nastojen (= M4 pidätinruuvi) paikat määritin maasturin NS-platformien vastaavien mukaan.\nKauniimpi lopputulos olisi helposti tehtävissä huolellisempien materiaalivalintojen ja suunnittelun avulla. Saattaa olla että teen V.2.0:t vielä myöhemmin, sillä nämä ovat osoittautuneet käytössä aarteiksi. Naarmuisuus johtuu paljolti siitä, että laitan kaupungilla laitam pyörän nojaamaan tukea vasten joko näistä tai satulasta.\nEDIT: huomautetaan siis vielä, että tähän pyörään valitsin CB:n polkimista Candy II:t Eggbeaterin sijaan juuri siksi, että Candyn rakenne ja kevennysreiät tarjosivat ikään kuin valmiin ratkaisun clip-on-adapteriille.\nOnpa hyvä vispiläviritelmä yllä! Kaunimmalla toteutuksella ja kevyillä materiaaleilla luulisi olevan noilla jo kaupallistakin potentiaalia, etenkin jos ovat helpot poistaa/ laittaa paikalleen.\nNoh, kiitoksia palautteesta. Voisihan noita rakentaa pienen sarjan jos joku haluaa tilata. Siinä vaiheessa ehdottomasti laserleikatut osat, mutta terästä en silti lähtisi liikaa korvaamaan alumiinilla. Tässä ratkaisussa on selvää, että pieni painonlisäys ei saa haitata, kun on mukavuusväline kyseessä.\nVoishan ton polkimen tehdä kuidustakin :P Oikeesti kävi tänään mielessä, kun laitoin saatanan painavat flätit omaan Dudeen.\nEn saanut nukuttua lokarin kanssa, joka laitetaan paikalleen jesarin avulla. Kokeilin tehdä kuitusaranat, onnistu yllättävän hyvin, nyt saa lokarin paikalleen ilman teippailua.\nSen verran ohut laminaatti, että ei pysty hiomaan tai tulee kurat läpi :)\nSaakos markettimieheltä kysyä tuon silikoniletkun paksuutta? Puuilossa tänään tunnustelin paria letkua, taisi olla ulkomitta 3 ja 4 mm. Tosin kellarista löytynee jouheeta monisäikeistä johtookin ja se vois toimia myös. Mutta tää vallin tekotyyli houkuttelee isosti.\nTeetkö muuten tuon muovin sauman sillain että se jää valmiissa ns. törröttämään? Omassa vakuumikoneessa ei ainakaan saumausyksikkö nouse sivulle. Eli ei pysty tekeen sellasta tasasta saumaa ympyrään.\nToivottavasti ymmärät mitä yritän selittää.\nJa iso peukku sun taidoilles! \nOli vaimon kanssa tarkoitus ulkoilla, mutta taskulampusta oli paristot loppu ja vanha otsalamppukin oli hukassa. Niin, olishan ne Lupinet, mutta kun kaikki on fillarikäytössä nyt... Sanoin "ootas hetki" ja käväsin tallissa. Palasin kuvan kamppeiden kanssa. Ulkoasu aiheutti hieman kyselyä "mites päin näitä pidetään", mutta kyllä se keskustelu kääntyi, kun päästiin metsään ja pimeys väistyi. Täytyy jatkojalostaa ideaa hieman, oli yllättävän toimiva juttu. Hyvä, ettei tullut koskaan heitettyä vanhoja hybridin grippejä roskiin... :rolleyes::D\nLoskakelit yllätti ja jotai piti äkkiä keksiä. Enduromopon etulokari istui pienellä modauksella yllättävän hyvin paikoilleen. Eihän se hieno oo, mutta koska lokasuojat olisi?\n1. ulkomitta 3 ja 4 mm\n2. Teetkö muuten tuon muovin sauman sillain että se jää valmiissa ns. törröttämään? Omassa vakuumikoneessa ei ainakaan saumausyksikkö nouse sivulle. Eli ei pysty tekeen sellasta tasasta saumaa ympyrään.\n1. jotain tuota luokkaa se oli, ei ole kauhean kriittinen, jotain vaan mitä löytyy.\n2. saumat törröttää mullakin, vähän saksinut ylimääräistä pois ja sitten vaan paikalleen. Vähän vuotaa stäniä aluksi, mutta pian hiipuu. En ole jaksanut tuosta huolestua, siistimpihän siitä tulis, jos jatkas päittäin...\nSiinä olis 300 alumiinirunkosta teräväkärkistä odottelemassa asennusta. Kierrätin Suomityreksen 26":sta renkaasta. On ne vaan keveitä. Floateriin meinasin ruuvata kahteen riviin, eturenkaaksi.\nTeetkö muuten tuon muovin sauman sillain että se jää valmiissa ns. törröttämään? Omassa vakuumikoneessa ei ainakaan saumausyksikkö nouse sivulle. Eli ei pysty tekeen sellasta tasasta saumaa ympyrään."\nOmani laitoin silitysraudalla, leivinpaperi väliin, siten että otin saumakohdasta alemmasta palasta pintakalvon pois ja päällimmäisestä alapuolen. Ja nämä sitten silitysraudalla yhteen, lisäksi silitin koko pituudelta kalvot yhteen eli mulla on tuplamuovilla tuo vakuumipussi vannenauhana.\nEi tuu isoa ryppyä saumakohtaan ja toi leveempi yhteensaumaus kestää paremmin vanteelle laittoa.\nJuhlin itsepäisyyttä sorvaamalla universaalin adapterin kiekkojen rihtaamista varten. Tuolla pitäisi mennä kaikki koot maantiefilon etukiekosta läskin 190mm läpipulttiakseliin.\nKyhäsin koirien ulkoiluttamiseen kahdella Flexillä laitteen, jolla saa pidettyä narut selvillä. Tosta tangosta on hyvä pitää kiinni, kun lenkki on ranteen ympärillä ja vielä parempi siitä on kiinnittää vehe stemmiin, nostaa just sopivasti Flexejä irti eturenkaasta.\nEikö joustoliina haaroituksella olis vetohommiin parempi?\n^ Varmaan joo, jos koirat vetäs, mutta kun meillä lähinnä jolkotellaa sivuilla/takana, jos ei ole riistaa tai muuta takaa-ajettavaa näkyvissä. Tollasessa haahuilussa toi Flexi on hyvä.\nJoo, no sitten :)\nPrisman halpisrenkaiden nastat ovat ulkonäöltään samanlaisia, mutta selvästi painavampia, 300 kpl painaa 167gr. Materiaalia en ole tutkinut sen tarkemmin, mutta magneettiin ainakin tarttuvat.\nNoissa on alumiinirunko, prismanastoissa terästä. Aika hyvin on noi alurungot pyöristynyt käytössä eli ei välttämättä hyvä valinta etelän sulille teille toi alurunko?\nhttp://images.tapatalk-cdn.com/15/12/07/16a8ac0b0fb8eb87b91dbe77c52da4d2.jpg Veli toi ikeasta väsäsin Fatbikeen pientä lämpöä vielä niin istuu nätisti...☺\nhttp://images.tapatalk-cdn.com/15/12/08/d8082463514a2ca2025b15b3a9d5b466.jpg Tossa hyvät on pienellä rahalla ✌\nKiinanpojilta tuli kasa osia ja pääsin vähän testaamaan hattuvalon tulevaa kauko-ohjainsysteemiä. Isoin vaikeus oli taas perinteisesti Arduino Nano-kopion TOIMIVAN ajurin löytämisessä. Muuten pärähti testikytkentä ja ohjelma heti tulille.\nNeljä kanavaa on tossa kakessa, niille pitäs nyt keksiä jotain tehtävää. Vähän vielä arvon, teenkö tehonsäädön PWM:llä vai laitanko erillisiä vakiovirtalähteitä releiden taakse. Voipi tietysti olla, että tyydyn on/off-kin, kun tarkotuksena laittaa tankoon "pyörätievalo" erikseen. Pistän ton kaken sen "pyörätievalon" sisälle, jos vaan saan jotenkin mahtuun.\nTilailin muistaakseni muitakin kakeja, pitää kahtoo minkälaisia ne on, josko suunnitelmat vielä muuttuu.\nEi ainakaan extremen keskinappuloissa. Alumiini pyöristyy ja nastat alkaa kaatumaan. Halvemman W106 ja W240 teräsrunkoiset tuntuu olevan liki ikuisia. Kuluu samaa tahtia kuin kumi ja kestää pitkään, todella pitkään.\nRuuvinastoja tilailin minäkin kiinasta, tosin menossa auton peräkärryyn. Saas nähdä miten pysyy ja saako keväällä kohtuudella irti. Paljonkohan noita tarvii, että lain kirjain nastarenkaasta täyttyy. Kun vetoautossakin nastat, niin kärrynkin tarvitaan, mutta pajonko? Jos piikin pituus ja halkaisija on samaa luokkaa kuin vetoautossa, niin tuskin sinitakkisia kiinnostaa mitä piikkiä sinne renkaaseen on upotettu.\nHatara muistikuva olisi, että nastojen lukumääräinen ero ei saisi olla yli 20%.\nSain väkerrettyä langattoman kattovalonkaken ensimmäisen version pakettiin. Vielä pitää askarrella itse kaukosäätimelle jonkinlainen väliaikainen tankokiinnike, kake tulee siis pyörätielampun sisälle kunhan saapuu Kiinasta.\nPaljonkohan noita tarvii, että lain kirjain nastarenkaasta täyttyy. Kun vetoautossakin nastat, niin kärrynkin tarvitaan, mutta pajonko? Jos piikin pituus ja halkaisija on samaa luokkaa kuin vetoautossa, niin tuskin sinitakkisia kiinnostaa mitä piikkiä sinne renkaaseen on upotettu.\nOnko peräkärryn kantavuus / paino yli 750kg (eli jarrullinen)? Jos on niin tarvitset ne nastarenkaat, jarruttomassa ei ole pakko olla.\nRuuvinastoja tilailin minäkin kiinasta, tosin menossa auton peräkärryyn. Saas nähdä miten pysyy ja saako keväällä kohtuudella irti. Paljonkohan noita tarvii, että lain kirjain nastarenkaasta täyttyy.\nJos oikein tarkkaan katsotaan sitä lain kirjainta, niin epäilen etteivät nuo ruuvinastat ole edes laillisia tieliikenteessä.\nKärryn kokonaispaino 2000 kg.\nJuu mutta jos keskustelu menee nastatyyppiin, niin saa siitä paljon mielenkintoisemman keskustelun kuin siitä, että alla on pelkät kitkat kärryssä ja autossa nastat. Ja eiköhän nuo ole käytännössä ihan yhtä turvallisia, kuin muutkin nastat, kun kärryä vedetään talvikaudessa maksimissaan muutama sata kilometriä.\nEi kyse ole turvallisuudesta, vaan nastan muista ominaisuuksista: ulkonema, nastan paino jne. jotka vaikuttavat asvaltin kulumiseen. Vaan eipä tuolla käytöllä kyllä tien pintaa mitenkään tuhota.\nItsekin olen noita ruuvinastoja ajatellut laittaa pojan mopon talvirenkaisiin kun keskimmäisen rivin nastat ovat kaikki jo karanneet, eikä niissä koloissa varmaan mikään muu pysy vaikka liimalla laittaisi.\nHyvin toimi testilenkillä. Toi käyttöliittymä ei ole oikein yhteensopiva mun kinttaiden kanssa. Pitää keksiä jotain.\nMulla on asuntovaunussa talvella nastarenkaat ja vetoautoissa ollut aina kitkat. On taatusti laillinen kombinaatio vaikka lain kirjain ei olekaan ihan selvimpiä tulkita.\nEli siis jarrullinen yli 750kg:n perävaunu, nykyisen vetoauton kanssa vaatii kuskilta AB-E kortin...\nJos vetoautossa on nastat, niin kärryssä täytyy olla nastat, mutta ilmeisesti toisin päin saa olla, eli veturissa kitkat ja kärryssä nastat. Ja ihan syystäkin, kun kärryssä on enempi pitoa niin kärry ei yritä jarrutukssa vierestä edelle.\n^ Näinpä juuri. Se, montako nastaa tekee nastarenkaan, ei oo laissa määritelty.\nAjoneuvossa saa poiketa paras/huonoin keskenään 25%.\nJospa otetaan tuo A eli moottoripyörä tuosta heti pois ja mietitään tuota pikku-Eetäkin. Sitä nääs ei tarvii jos yhdistelmä ei mene yli 3500 kg:n eikä kärryn kokonaismassa ylitä auton omamassaa.\nEdit: olihan siellä vaunun painokin mainittu 2000 kg, eli sen kanssa tarvii aina väkisin tuon pikku-Een.\nJenkki vanin kanssa 3500kg taitaa heilahtaa aika äkkiä täyteen....\nTulisko wanhoilla ihmisillä toi AB-kortti automaattisesti ajatuksen tasolla, kun sen aikanaan saikin liki siten muita kirjaimia tavaten.\nJoo sen verran on ikää että A-kortti tuli ihan pokkaamalla. Pikku-E kortinkin sain pelkällä leimalla vaikka olin valmis sen hakemaan ajokokeen kera aikanaan.\nKevythän tuo jenkki on, omamassa vaivaiset 2260 kg ja kokonaismassa 2990 kg. Kantavuus siis otteessa naurettava 730 kg. Kantaa se enemmänkin, ehkä pari tonnia on ollut kyydissä joskus talon rakennusaikaan.\nOnneksi peräkoukulle ei ole ajan hengen mukaista rajoitusta otteeseen kirjattu, sen tyyppi kilvessä lukee 2900 kg [emoji12].\nDigitaalinen pinnankireysmittari... tai sellaisen karkea prototyyppi. Kalavaaka Motonetista 9,90€. Aika tarkalta vaikuttaa, vaatii vielä pientä virittelyä.\nTuohan on hieno. Kuinka sitä käytetään ja miten pinnan kireys on laskettu tuosta lukemasta? Onko pinna livennyt kuvatessa ylimmästä pultista ohi vai kuuluko sen olla tuollai?\nToihan on hyvä idea toi mittari, pitää kokeilla tehä itekin, jos jaksaa. Olen panohommissa tehnyt automaattipanimon massojen mittausta Arduinolla, sillä olis aika näppärä tehä toi pinnankireyden mittaus. Olis helppo kalibroida jne. Tommosella levyllä onnistunut: https://www.sparkfun.com/products/13230 Anturit otin henkilövaa'asta, siinä tarvi neljä ettei lämpötilaheitot pilannut mittauksia (Wheatstone bridge), mutta ton pinnamittarin voisi tehdä varmaan yhdellä load cellillä. Mulla on ainakin yksi load cell ja pitäs jossakin olla ylimääräinen vahvistinlevykin, pitääpä koittaa tehä jos kamat löytyy.\nPistin just huvikseni omaan lamppuprojektiin Bluetoothin ja nyt valoa voi ohjailla bt:n kautta puhelimella. Ton pinnamittarinkin voisi laittaa lähettämään bt:n kautta dataa niin ei tarvis näyttöä alkaa virittämään itse mittariin.\nLöyty kuin löytykin kaikki tarvittavat osat ja lähti mittaus toimimaan :) Lähettää bluetoothilla vaa'an lukeman kännykkään. Kännyssä Bluetooth Agent. Oli jopa yksi kiinanlaukkuvaaka, joka näyttää mitä sattuu, siitä sai load cellin. Nyt pitäisi tehtä itse mittalaitteen runko eli jollakin jousella painetaan pinnaa ja mitataan paine?\n^^No tuohan on vain erittäin rujo kokeilumalli. Ensin ajattelin ottaa tuosta venymäliuskan ja elektroniikan ja istuttaa sen uusiin kuoriin. Mutta mittarin runko olikin tukeva ja toimi hyvin, niin päädyin tuollaiseen "low-tech" modifiointiin. Hienoa on tuossa on, että liikkuvia osia ei tarvita ollenkaan kun mittari "kiepsautetaan" pinnaan. Parkin mittariin kun välillä leikkautuu peukalo-etusormen välinen liha.. Varsinaiseen käyttöversioon sorvaan messingistä kartiomaiset tapit, jolla kiepsautus helpottuu. Ajatukseni oli hakea hyvin toimivat alueet, jolla mittari mittaa luotettavimmin. viiden kilon leimatuilla punnuksella tuon mittarin absoluutteinen virhe oli 5g, yllättävän tarkka kympin laitteksi. Riittää minulle. Tärkeintä onkin, että toimii suhteellisesti hyvin ja mittauksen toistettavuus säilyy. Toistaiseksi Park Toolin mittari toimii referenssinä, mutta ajatus oli tehdä kalibrointipukki, josta sitten joko sovittaa mittauslukeman esim, tyyliin 120kgf=mittarin lukema 12kg, tai laatii oman kaavion josta lukemat tarkistaa. Onko muuten tietoa, onko tuo taipuma lineaarinen suhteessa kireyteen, olin unessa fysiikan tunnit...? Senhän toki voi sitten pukissa testata.\nSeuraavaksi lähden tekemään mittauspalikoita messingistä, mutta rungon ajattelin tehdä, kuten puusepän kuuuluukin, tammesta. Voi vaan edetä aika hitaasti projekti, kun on perheellisellä kaikenlaista muutakin ja ajaakin pitäisi, siksi toivonkin että voisimme täällä hieman jakaa ideoita niin ei tarvitsisi mennä peräpää edellä puuhun.\nOlen askarrellut noilla Picaxen koulupiirisarjoilla, ja noissa on ihan riittävän monipuoliset ohjelmoinnimahdollisuudet tuollaisen yksinkertaisen mittarin tekemiseen jos haluaa itse tehdä softapuolenkin, tuo venymäliuska kun tuntuu olevan aika toimiva.\nedit: vanha Fillarifoorumin sananlasku: markettipyörämies kun säätää, on salamakin hidas kuin etana.\nNyt pitäisi tehtä itse mittalaitteen runko eli jollakin jousella painetaan pinnaa ja mitataan paine?\nNo tuo pinnahan on se "jousi" jonka kireyden aiheuttamaa painetta taivutuskohtaan mitataan. Eli venymäliuskan pää on se keskimmäinen "nasta" josta paine mitataan. Jos haluaa jotain liikkuvaa osaa tehdä, niin sitten jotkut pihdit jotka jännittävät pinnan mittauskohtaa vastaan aina samalla tavoin. Mittarin kalibroiminen on helppoa jos lukituskohdan voi säätää tyyliin "lukkopihdit".\nSulla on vaan tuo tietämys niin valovuosia edellä omaani, että mielenkiinnolla odotan mikä innovaatio tästä syntyy ;)\nMäähän tein joku aika sitten mekaanisen pinnamittarin. Voisin iltasella etsiä, jos siitä jäi jotain teoriaa talteen. Mutta, jos olettaa ettei pinnan taivutusjäykkyys vaikuta, voi laskea esim. näin: 100mm pitkää osuutta taivutetaan keskeltä 1mm, puolikkaan kaltevuus on siis 1:50 ja siten poikittaisvoiman ja kireyden suhde on 1:50 eli pinnan kireys on 50 X poikittaisvoima. Pinnan jäykkyys kuitenkin vaikuttaa, joten kalibrointi testipukissa on hyvä idea.\nToi kiepsaustussysteemi tuntuu fiksulta vs. pihdit. Täytyy kokeilla sillä ensin. Arduinolla on tosi helppo tehdä tän tyyppisiä juttuja kun siihen vaan ensin vähän tutustuu. Esim. toi mun testiversion ohjelma on näin yksinkertainen (tossakin paljon ylimäärästä):\n// Hx711.DOUT - pin 7\n// Hx711.SCK - pin 8\nint scale5V = 4;\npinMode(scale5V, OUTPUT); //käyttis HX711\n/*if (Serial.available() > 0)\nif (inByte == 'L')\nscaleReading = scale.getValue();\nscaleTare = scaleReading;\ndouble scaleReading = scale.getValue();\n// Serial.print("Scale tare: ");\n//Serial.print("Scale reading: ");\nweight = (scaleReading - scaleTare);\nTohon hx711-piiriin on varmaan tullut jo parempia kirjastojakin, jotka hoitaa taarauksen sun muut, en vaan jaksanut alkaa selaamaan nettiä kun yksi oli jo koneella.\nOmat load cellit mitä oon testaillu on ollut kaikki hämmästyttävän tarkkoja ja lineaarisia. Vedellä noita on helppo kalibroida eli tässäkin varmaan vois laittaa ämpärin roikkumaan pinnan perään ja mitata? Riittääkö 10kg vai pitäsköhän olla enempi?\nEn ole noita oikeita mittareita nähnyt kuin kuvissa, niin vähän vaikea kylmiltään hahmottaa, mutta kait se tästä.\nKylläpä tuli mulle hieno :)\nMutta jo tommosella kyhäyksellä näyttää toistuvasti samaa arvoa eli hyvältä vaikuttaa. Venymäliuska on vähän vammasessa paikassa, kun katkes kiinnitysruuvi tonne levyn sisään, parannetaan tuotantoversiossa. Sais varmaan olla noi pinnan tukipisteet vähän lähempänä toisiaan, niin sopis paremmin.\nAjattelin tehdä semmosen, missä on analoginen näyttö eli laitan Arduinon syöttämään 5V-paneelimittaria ja teen siihen asteikon. Jotenkin on helpompi ja nopeampi katsoa viisaria kuin vilisteleviä numeroita (kohta on varmaan pakko myöntää ikänäkö). Jos tämmönen mittari on hidas käyttää niin jää ainakin iteltä hyllyyn pölyttymään.\nJoku tommonen mittari:\n^olisko sitten tämä parempi lähtökohta rakenteluun... ;)\nTuon ruuvisäädön toteutit nokkelasti, sillä voisi kalibroida mittaria, vai oliko se juuri ajatuksena?\nTosta Ahdista ei ainakaan loppus patterit.\nLähinnä ajatuksena oli, että sillä saa säädettyä "oikean" venytysvoiman mikä pinnaan kohdistuu (mikähän se sitten lieneekään, ei varmaan mikään mahdoton?). Arduinolla voi kalibroinnin tehdä helposti laskemalla, joten periaatteessa aivan sama mitä lukemaa sieltä anturilta tulee, kunhan on venymäliuskan mittausalueella. Toi taisi olla 25kg matkalaukkuvaaka, mistä toi liuska tuli, riittänee? Ainakin toi testivehe oli aika napakka laittaa.\nTässäkö nyt on taas joku luomisvimma päällä, tuli mieleen että miten jos tekis Arduinolla puoliautomaattisen rihtauspukin? Mitenkähän tarkkaa pystyy mittamaan heittoa ultraäänellä tai ir:llä, kuinka pieniä heittoja ne "näkis" vanteesta? Vai pitäskö olla laser? Ite en ole noiden kanssa ikinä leikkinyt kotona. Saiskohan laser-hiirestä sopivat kalut kierrätettyä? Tai jostain halvasta laseretäisyysmittarista?\nEikö tuo pinnan kireys muutu kun sitä taivutetaan "lyhyemmäksi". Tietysti kireydet on vertailukelpoisia keskenään.\nTässä laskukaavoja: Siis pinnaa taivutetaan keskeltä tukiväliä L, taipuma on x, E=kimmomoduuli=210000MPa, I=neliömomentti=pii d^4/64, d on pinnan halkaisija. Irti olevan pinnan taivuttamiseen tarvitaan voima F1=48 E I x /L^3. Jos oletetaan, että kiristetyllä pinnalla ei ole taivutusjäykkyyttä, se käyttäytyy kuten naru: taivuttamiseen tarvittava voima on F2=4 N x / L , missä N on pinnan kireys. Kalavaaka näyttää siis mitatessa kiristettyä pinnaa likimain lukemaa F1+F2 .\nTässä lamppurojektin tulos:\nsuurennuslasilamppu on kätevä, ilman sitä olisi pitänyt juottaa käsikopelolla\nEi se pinna "lyhene", kun se ei ole päistä kiinni tossa mittalaitteessa. Ainakin ite ymmärrän asian näin, tehdäänhän niitä pinnoja vaijeristakin.\nKJP, eli pinnan paksuus ei vaikuta mittaustulokseen? Olen vähän surkee näissä kaavaa vaativissa asioissa. Ainakaan noissa kaupallisissa ei heti hyppää silmään mitään korjauskerrointa, vaikka esim. löysänä cx-ray on pikkasen lerpumpi kuin joku 2mm tasapaksu.\nLöysin omaan projektiin kahvan ja tässä kuvaa katellessa tuli mieleen, että tuo pinnaosuushan voisi olla yhtä rautaa ja nivel olis tossa kammessa. Rajattu liikerata ja siihen johonkin väliin venymäliuska. Sais tosi siron tosta pinnojen väliin menevästä osasto. Tosin vois olla hankala olla vääntämättä lisää kireyttä pinnaan stopparin tullessa vastaan, ehkä joku vastajousi, mutta menis vähän hankalaksi.\nJa heti tuli mieleen, että rajakytkin ja sillä arduinolle arvo niin vois toimia tommonen varresta nivelöity mittaus kohtuullisen yksinkertaisesti ja varmasti, ehkä.\nKyllä pinnan paksuus vaikuttaa. Kun taannoin tein pinnamittarin, muistaakseni ja jos oikein tulkitsen silloin tekemääni laskentataulukkoa, 2mm paksun pinnan mittaustuloksesta tulee n. 10kg pienempi kireys kuin aivan ohkaselle litteälle pinnalle 100kg kireydellä. Itse tarkistin mittarini tekemällä puusta kehän, jonka keskelle kiristin pinnan. Kehän alareunassa oli tavallinen mekaaninen henkilövaaka mittaamassa todellista kireyttä. Käytin vanteen ja navan korvikkeena tavallisia kulmarautoja. Se oli huono valinta, koska 120kg:n kohdalla pinna tuli läpi liian suuresta reiästä.\nTässä on vanha postaus pinnamittaristani:\nIdea oli hyvä, mutta kun käyttää romulaatikosta löytyneitä osia ja venäläisiä toleransseja ei edes Tampellan perälaatikon säätöön tarkoitettu heittokello pelasta sitä.\nOK, arduinon kansa ei ongelma, laittaa vaan eri pinnoille eri kertoimen ja toisaalta joku 10% heitto taitaa olla mun systeemissä pientä :D\nMukava ketju yllä, se vähä mitä jakso lukea. Korvakuulonmiehiä itekin olen ollut tähän asti sen vähän mitä kiekkoja olen kasaillut.\nEn määkään tuota mittaria paljoa käyttänyt. Heittokello oli paljon hyödyllisempi rihtauspukissa heiton mittaamisessa. Ja jos noita mun edellä olevia kaavoja käyttää, on syytä kyllä tarkastaa ne tai kalibroida viritelmä testipukissa. Tuntuu että pää on niin täynnä räkää ettei ajatuskaan kulje. Viimeisimmässä vanneprojektissa muuten käytin Parktoolin mittaria. Vaidettiin kaverin kiekkoon uusi Bor:n kehä, kun vanha oli haljennut vannenauhan alta koko kierroksen mitalta eikä sitä siis saatu rihdattua suoraksi. Sitähän piti kuitenkin ensin yrittää.\nJoo, 20 vuotta ajellut omatekemillä kiekoilla, jotka tehty näppituntumalla. Ei ole ollut mitään ongelmia eli aika turha projektihan tämäkin on :) Ja kun keksittiin levyjarrut, niin eipä noita muutaman millin heittojakaan enää jaksa oikoa ja läskissähän noi kumetkin vatkaa jo vaikka kuinka.\nMutta, jotain uuttakin hienoa tietokonemaailmasta, tässä mainio pinnalaskuri. Ite käytin tätä kun piti koittaa etsiä vanne, jolla saa järkevät pinnan kireydet molemmille puolille offset-puolauksessa. Aivan huippuohjelma tommoseen vähän hankalampaan projektiin:\nVielä tosta rihtaus-arduinosta, jos etäisyyden mittauksen saisi luotettavakis olisi aika helppo tehdä askelmoottorilla kiekkoa pyörittävä teline, joka etsisi heittokohdan.\nNo korvakuulolla ja viritysmittarilla on omat kiekot tullut tehtyä. Kaverilta olen joskus Parktoolin mittaria lainannut. Lähinnä askartelun tarpeesta aloin tuota mittaria kyhäämään. Freespokella olen menestyksekkäästi mitannut pinnat jo hyvän tovin, se kun osaa huomioida offset-kehät. F-foorumin yleinen mielipide tuntuu olevan, että kiekon kasaus on epäonnistunut, jos toimenpiteestä ei ole pinnankireyspöytäkirjaa. Onhan se tietysti ihan kiva tarkistaa, onko kireydet kohdillaan, mutta saan toimivan kiekon aikaan ilmankin.\nOnhan näitä (https://www.youtube.com/watch?v=WXfK8VPgfaA) , tämmöisen ajattelit tehdä? eivaankaan LVDT-anturi (https://www.aseko.fi/fi/tuotteet/1056/solartron-s-sarjan-lvdt-anturit) on aika simppeli, mutta vaatii mekaanisen kosketuksen. Induktiivista rajakytkintäkin (https://www.aseko.fi/fi/tuotteet/1023/ploskon-at-induktiiviset-rajakytkimet) voisi käyttää.\nKieroiksi menneitten vanteiden oikomisessa olisi kyllä kätevä tuo Arduino-mittaus. Itse olen muutaman kerran aloittanut rihtauksen mittaamalla heittokellolla jokaisen pinnan kohdalta heiton. Kun tulokset piirtää paperille käyräksi, näkee heti miten kiekkoa pitää oikoa. Muistaaksni kerran oiottiin pööräilijän kiekko 0,08mm:n tarkkudella suoraksi, kun piti saada suoraksi. Tämän tarkemmaksi se ei enää tullut, koska yhden pinnan kiristys 0,08mm:n heiton poistamiseksi muutti viereisien pinnojen heittoa yhtäpaljon.\nTässä vielä eiliseen pinnamittarikeskusteluun jälkilöylyt:\nEhjät käyrät 1,8mm:n pyöreä pinna, katkoviivat litistetty 1,1mm x 3,3mm pinna\nsiniset käyrät: pinnaa taivutettu 0,5mm, vihreät 0,75mm, keltaiset 1,0mm ja punaiset 1,25mm\nx-akselilla pinnan todellinen kireys ja y-akselilla taivuttamiseen tarvittava voima (siis se kalavaaan lukema)\nVähän Strömsö:n tyylisesti, jouluvalo! Rakennusaineet: 1kpl fatbike vanne (mieluiten superlight, tässä tapauksessa 80mm Mulefut) + 16kpl valokynttilää. Tässä hyvä perustelu uuden vannesetin hankinnalle ;-) Hyvää Joulun odotusta kaikille foorumilaisille!\nNätit värit kaaviossa;)\nLapsen suunnistusharkoissa pelastin rytöojasta otsalamppuun osuneen vanteen, kun näin sieluni silmin tämän, mikä siitä tulikin. Jouluun valoa [emoji7] http://images.tapatalk-cdn.com/15/12/13/453dc3d5814572e0a22382a9e0ab7ed6.jpghttp://images.tapatalk-cdn.com/15/12/13/ba563684ccf0ab269a72fa44a535aae1.jpg\nVarsin hieno! Lisäsit kotivarastosta sitten pinnat ja navan vanteeseen?\nJust näin. [emoji13]\nTestasin tollasta mallia, ei toimi noin hepposella rungolla, pitäs olla todella tukeva runko, että toimii. Pahoja ongelmia mikrokytkimen debouncen kanssa, niin ku aina. Tossa olis ideana se, että kuvassa takana oleva mikrokytkin antaa merkin milloin paine mitataan. Vaikea sanoa toimisko edes tukevammalla rungolla. Olis vaan tosi nopea käyttää, kun ei tarvi pujotella pinnaa mihinkään.\nYmmärsinköhän toiminnan oikein: pinna tulee kolmen ruuvin kannan välii ja allaolevaa levyä käännetään vaastapäivään, jolloin alhaalla oleva vaaka-anturi kuormittuu ja pitkä ruuvi antaa sille vastavoiman. Mikrokytkimen liikkuvat osat taitavat olla levyn takana piilossa.Joo tukevuutta tarvitaan, mun mittarissa pinnaa taivuttavat pultit oli ruuvattu 4mm:n alumiinilevyyn (lujuusluokka ei tiedossa, haettu romikselta, mutta oli jonkun konepajan ylijäämiä eli voi olla jopa 6000-sarjaa) ja liikkuvien osien johteena oli verhokisko.\nLaitetaanpas tämä jonon jatkoksi. Halusin valon tangon keskelle mutta tuo Boschin ohjainyksikkö oli tiellä. Näin Lupineen alumiinista tehdyn vähän vastaavan ja siitä se ajatus sitten lähti.\nPLA tulostettu kiinnike ei ole kovin siro mutta ei ole fillarikaan. Kiinnikkeet on alkuperäisillä ruuveilla kiinni Intuviassa ja varsinainen tukiputki päistään kahdella M3 kuusiokololla tuissa. Putkenpuolikkaiden päälle kutisukkaa kitkaa antamaan. Ja nyt on valo keskellä :)\nOsat väkästelin OpenSCAD softalla ja jos tarvetta stl fileisiin niin laita yv:tä.\nHieno, alkaa vähän poltella toi 3d-tulostus. Miettinyt, että olis aika näppärä tehdä muottejakin tollasella tulostimella. Voisiko joku alan tunteva laittaa pienen FAQ:n tosta hommasta?\nMistä olette laitteita hommanneet?\nMuoks: Aika äkkiä pääsi sisään tohon OpenSCADiin. Pitää varmaan konsultoida joulupukkia printterin suhteen.\nMites sitten, kun on piirtänyt tällaisen hilavitkuttimen, miten sen sen printtaus hoituisi käytännössä? Miten mitat menee?\nTaitaa lähteä Prusa tilaukseen, jos joku ei äkkiä sano jotain:\n3d- tulostuksessa täytyy pitää mielessä se, että tyhjän päälle on paha tulostaa ainakaan kovin pitkiä matkoja. Lanka lerpsahtaa ennen kuin se ehtii jähmettyä. Tuo esimerkkisi malli onnistuisi paremmin pystyasennossa, mutta tulostimen dimensiot voi tulla vastaan.\nOngelmaa helpottaa, jos on useampi tulostuspää ja tulostaa tukirakenteen vesiliukoisesta muovista, jonka liuottaa lopuksi pois. Tulostimen hinta tietysti kasvaa tuolloin. Sanoisin, että huolella kalibroidulla perustulostimella pääsee n. 0.1 mm tarkkuuteen. Parametrien hieromiseen saa kyllä kulumaan päivän jos toisenkin...\nKatoin tuon videon ja lakkasi kiinnostamasta. https://www.youtube.com/watch?v=-4FBpN_vjoM\nKatoin tän videon ja alko kiinnostamaan vielä enemmän:\nIllan selaamisen ja ihmettelyn jälkeen ykkösenä nyt tämä 3D-tulostin (nuo "deltat" miellyttää omaa ajatusmaailmaa):\nMitäs sanoo raati tuosta vehkeestä?\nDelta-mallisella olen minäkin pääosan kokemuksistani hankkinut. Liikkeet on nopeampia kuin portaalissa, mutta jotenkin tuntuu, ettei se ole pelkästään positiivinen asia harrastelijatason laitteissa. Rajallinen voima servoissa, virransyöttö yms. joutuu aika koville noiden kanssa. Portaalit on yleisempiä ja niihin tuntuu löytyvän enemmän vinkkejä ja valmiita parametreja ohjaukseen.\nMun tarvis hankkia duuniin myös toi 3d-tulostin, mutta en oikein tiedä minkälainen.. vaatimuksia:\n- kotimaiselta toimittajalta, oltava y-tunnus\n- softa, joka on ilmainen ja ei kärsi yhteensopivuusongelmista. Ajattelin aloittaa Sketchupilla.\n- luotettava laite, johon saa varaosia\nPitää nukkua yön yli. Jos vielä aamulla polttaa, niin jää fillarin kammet ostamatta ja laitan tämän, tossa olis lineaarikiskot ja kokoa.\nMiten noi menee, tossa ei ole muuta kuin PLA mainittu, voiko sillä tulostaa sitä vesiliukosta PVA:ta. Toi vesiliukonen olis ihan ässä materiaali kuituhommissa sisäpuolisille muoteille, jotka vois sitten liuottaa pois.\nVois sitten tulostaa ne kammet.\nPVA:sta ei ole kokemuksia mutta PLA liukenee kans, vaatii ~60C lämpöä ja lipeäkylpyä, en sitten tiedä miten kuitu kestää sitä.\nKyllä noilla yleisesti ottaen voi tulostaa kaikkia 3d-printtaukseen käytettäviä muoveja. Toiset aineet on tarkempia lämpötilan suhteen kuin toiset. PLA lienee helpoin, ABS jo selvästi nuukempi. Omia kokemuksia tuosta PVA:n tulostuksesta ei ole, mutta kyllä sitä käytetään.\nToinen vaihtoehto on tehdä tukirakenteet HIPS:stä (high impact polystyrene), joka liukenee limoneeniin. En osaa sanoa kumpi on parempi, HIPS vai PVA.\nMitä enemmän tätä tutkii, niin sitä kalliimmaksi menee, pitäs olla sitä ja tätä... Lopetin arpomisen ja laitoin ihan peruskoneen tilaukseen niin pääsee ihmettelemään ihan ite miten homma toimii:\nKerropa sitten kokemuksia, jahka olet saanut laitteen pelikuntoon. Kovasti on tulleet hinnat alas noissa.\n^ Laitetaan kokemuksia, mutta sen verran vielä säädin että vaihdoin lineaarilaakeroituun malliin:\nNyt on jo monta idea mihin voisi käyttää muotin tekoon ja osa niistä jo piirrettynä vai onko se koodattuna kun tolla SCAD:llä tekee. Saa nähä miten käy todellisessa elämässä...\nOnko kukaan nähnyt missään, että olis tehty tollasella 3D-skanneri?\nKokeilin huvikseen osaisko koodata kammen. Jotenkin sen sain räpellettyä, toimiiko tommosella koodilla vai tuleeko jotain ongelmia kun alkaa kääntämään 3d-printterille sopivaksi? Mulla on se ongelma, että en osaa oikein ohjelmoida vaan etenen summamutikassa ja kokeilemalla.\n//cylinder (20, r = 18, center = true);\n//cylinder (100, r = 7.14 , center = true);\n//cylinder (10, r = 9, center = true);\n// from heart of bottom_piece to end of right_piece = 35mm\n// right_piece thickness at begin right_piece is 10mm\n// right_piece thickness at end is 5mm\n//akselin pääty ja pyöristys\n//tube2(height, ID, OD, center = false);\ntube2(30, 40, 60, center = true);\n//polkimen pääty ja pyöristys\ncylinder (100, r = 7.14 , center = true);}\n// cylinder (100, r = 7.14 , center = true);\ntube2(100, 25, 35, center = true);\ncylinder (100, r = 7.14 , center = true);\nKokeilemalla oppii parhaiten. :)\nEn mä nää tossa mitään ongelmaa, jos se on umpipala. Sisältä ontossa siinä tulee toi ongelma, mistä yllä jo sanottiinkin, että tyhjän päälle on hankala printata. Sinne kannattaa sillon tehdä jotain tukirakennetta. Mut muotti tosta kai oli tulossa, joten sisällä saa olla painoa?\nMut printterin softakin kyllä varottelee tommosista miinoista ja kyselee, että haluatko nyt varmasti yrittää.\nOK, kiitti eli turaamallakin pääsee eteenpäin. Ajattelin ensin printata mallin ja kokeilla sopiiko varmasti pyöriin jne. Sitten tosta muotti printtaamalla "puolikkaat" tai jotain sen näkee sitten joskus. Meneekö tämä säie pilalle, pitäskö aloittaa uus 3D-topiikki?\n^Eikait tää pilalle mee. Mielenkiinnolla seurailen tuota, kun itsellänikin monenlaisia ideoita tuommoiselle tulostimelle... Mut oma säie vois olla poikaa jo siinä mielessä että löytyy sitte 3d jutut samasta ketjusta eikä väliin tule muuta puuhastelua häiritseen\nTsemppiä puuhastelulle ja laita tosiaan raporttia miten värkki toimii!\nOisko paras jos tuon kammen tekis syrjälleen että ois paljon tasasta pintaa alustaa vasten? Mitään näistä tiedä, mutta kuhan arvailen...\nYleensä on paras, tai ainakin helpoin, jos saa alustaa vasten ison tasasen pinnan, minkä päälle palikka lähtee kasautumaan. Sitä sulaa muovilankaa tosiaan on käytännössä mahdoton printata "ilmaan" pitkiä matkoja.\nJos on sen muotonen palikka, ettei millään onnistu, niin sit pitää tulostella alle jotain tukea, mikä napsastaan pois, tai tehdä epätasanen alusta. En oo ihan varma tukeeko kaikki softat jälkimmäistä, mut oon eläny käsityksessä, että ei välttämättä.\nMut nää tosiaan selkenee aika nopeesti, kunhan on se laite ja sen softa, että pääsee oikeasti näpräämään ja pudottelemaan malleja sinne. :)\nPyytäsin tälle omaa lankaa juuri tuon tiedon löytymisen helpottamiseksi kuten jakkok mainitsi.\nJep jatketaan 3d:tä uudessa ketjussa, jahka tulee asiaa. Laitetaan tuotokset sitten tänne näytille.\nOntopic, oma kertakäyttöautotalli. On kokenut jo pari sulatusta, mutta kait se siitä. Melko lapsellista, mutta toisilla meistä tämä elämä on :)\nNyt kelpaa ajella pyörätiellä, lampun varjostin (http://www.fillarifoorumi.fi/forum/showthread.php?34800-Tee-Itse&p=2464833#post2464833) valmistunut. Suuret kiitokset juu-zolle tulostamisesta ja kiitokset myös työnantajalle, jonka Creo2 ohjelmalla palikka on mallinnettu ;)\nValokuvio vaikuttaisi toimivalta, katkaisee sopivasti ylöspäin suuntautuvaa heijastusta.\nTee se itse lokariprojekti valmistumassa ensi testeihin. Menee vielä uusiks varmaan moneen kertaan että on tyytyväinen, mut pitää koeajaa välillä. Täällä vantaalla riittääkin hyviä lokasuojantestauskelejä. http://forums.offipalsta.com/picture.php?albumid=3387&pictureid=186413 http://forums.offipalsta.com/picture.php?albumid=3387&pictureid=186412\nTämmöinen osa keulaan tuli väsättyä ite tänä aamuna[emoji1]\nTäällä joku vinkkas, että lasten liukurista vois väkästellä lokasuojat helposti. No, sitähän se oli kun multakin onnistu.\nKahdenistuttavasta liukkarista sain taakse leikeltyä sopivan mittaisen. Itsetehdyn leima siihen jäi, mutta olkoon paikallaan jos ei kukaan ala kylillä osoitteleen...\nTarvii tehdä vielä etulokari ja ottaa sitten kuvat näytille. (ehkä)\nTästä takalokarista on enempi kuvia facessa https://www.facebook.com/groups/222908114707720/\nToi näyttää hyvältä ✌\n^^ Haha, pupun naama ja ponin häntä, totally badass\nHeh. nostin ne siihen ihan sinua varten, arvasin että joku tarttuu... Harmi kun en löytäny mitään pinkkiä. :)\nSaako tosta liukurista tarpeex pitkän ettei heitä silti selkään kuraa...tietty jos jättää ihan pystyyn niin lyhyempikin toimii..\nOma orkkisloksu jäi Himokselle ja nyt hommaa hoitaa alumiinin pala...\nSais tuo pisempi olla, antaa kuitenkin paremman suojan ku joku roiskeläppä. Kelit meni pakkaselle niin otin pois...\nLokareita en tartte mutta noissa kuvissa pyörätelineet näytti fiksuilta. Taidan pölliä idean ja kopioida itelle..\nTarakoista kun täällä puhuttiin, niin tällasta synty tänään. Huomenna sit läskiin vastaava. Matskuna 8x1mm hydeputki 316, kiinnikeholkeissa 10x2. Painoa tuolle kertyi 470g.\n^ Pätevän ja tukevan näköinen.  Tee mullekki. ;)\nKiitos! Joo, teen toki, laitetaan vaan hintalappu kohdalleen! ;)\nTänne kanssa yksi ja taakse ja!\nMistäpä hommasit putket?\nPaikallisesta hydrauliikka kaupasta (ei se erotiikkaan liittyvä). On useimmissa varmaan hyllytavaraa.\nTänään syntyi hieman simppelimpi versio läskiin. Kun sai säädöt kohdalleen ja tatsi löytyi, tuli vähän parempaakin saumaa. Siis minun mittapuulla parempaa, kaukana noista oikeasti hyvistä... Mutta meni mukavasti ilman täytelankaa. Yksi 6m kanki riitti näihin kahteen ja myös kahteen satulalaukun tukeen.\nTää nykyinen setuppi on periaatteessa v.2.0 retkisetuppista, ennen ollu pakkarit molemmissa päissä ja niihin kun sitoo kamaa kiinni niin kamat pomppii siinä missä pyöräkin. Nuo nykyiset Relevaten pussukat tuo painon lähemmäksi pyörän keskustaa eli on ajettaessa ketteräämpi. Lisäksi käyttäytyminen töyssyissä on huomattavasti parempi kun kamat pääsee elämään toimien eräänlaisina iskunvaimentimina. Satulalaukun sivusunnassa eläminen on putkelta ajettaessa loistava asia, toimii vastaheilurina.\nKiitos infosta, pitänee yrittää välttää noita tarakkatelineitä.. eipä käyny mielessä että vois olla huonompi kuin esim. tollanen "satulalaukku". Huolettaa vain ettei mahdu kaikki kamat kyytiin ilman takatelinettä.. :o\nJuuri kun olen hankkinut tarakat sekä taakse että eteen, niin tulee tuommoinen tieto. :seko:\nNyt on kyllä hieman ristiriitainen olo noiden tarakoiden suhteen, kyllä vai ei? :seko:\nEn kyseenalaista mitenkään HC:n mielipiteitä, mutta eiköhän tässäkin ole samalla lailla käyttäjäkohtaista tilaa, kuten esim läskipyörien rengasvalinnoissa. Monesta voi tykätä ja eri vaihtoehdoille on paikkansa. Ulkomaan foorumeita jos on uskominen, on HC:n tapa suosittu ja "uusi musta", se tuleva suuntaus.\nHenk koht tarakat oli nyt tehtävä, koska myöhemmin ei ole paikkaa ja mahollisuuksia samalla tapaa. Minulla on hyvä telttä, joka on vähän painava (noin 4kg). Halusin sille tukevan telineen kumpaankin pyörään. Onko tarakka oikea vaihtoehto, jää nähtäväksi. Makuupussin ja vähän vaihtovaatetta meinasin laittaa satulalaukkuun, jolle halusin tukea estämään HC:n mainitsemaa heilumista. Kokeilen sitten aikanaan, onko heiluminen mukavampi. Laukut ompelen tässä talven aikana itse. Kuunnellaan niidenkin osalta muiden kokemuksia, mutta teen silti ihan oman näköiset. :D\nEli kysymykseesi minun vastauksena, tee juuri niin kuin huvittaa! Kokeile ja etsi lakkaamatta sinulle parasta! Tule sitten monen kokeilun jälkeen kertomaan ilolla oma tapasi ja anna meidän ihmetellä. ;)\nJep, kokeillaan. :)\nOlisiko tässä tarpeeksi tee-se-itse -henkeä:\nViritelmässä on luonnollisestikin käytetty telttapatjapalasen kiinnittämiseen sekä nippusidettä että paperiniittejä. Toimii kyllä silti oikein hyvin!\nItellä samanlainen pienin poikkeuksin. Nippusiteen tilalla on velcro ja koko komeuden oon joutunu peittämään satulasuojalla piiloon kateellisilta silmiltä.;)\nPrismasta löytyy takuuvarmasti lokasuojaksi sopivaa tavaraa. Tenavien liukureita, alle 2€ kpl. Ja alle vitosella kahden hengen liukureita kahteen lokariin. Itse osti sellaisen vihreänä Liten väriin sopivaksi :).\nVihdoinkin sain aikaiseksi kahden hengen liukurista etulokarin teosta jäljelle jääneestä palasta takalokarin levikkeen läskiin. Lokari oli myös Prismasta 10€:lla ostettu Polisport.\nEli leikkasin muovin mattoveitsellä auki niin että sain lokarin reunat tuonne alle. Olisi voinut leikata tiukemmaksikin, koska lokarin voi pujottaa takakärki edellä ja se mahtuu ja kiilautuu hyvin uriin. Lisäksi levikkeen häntään olisi voinut leikata poikittain viillon, josta kärjen olis voinut pujottaa levikkeen alle. Alapuolelta jeesusteipillä varmistin paikallaan pysymisen.\nEnduran sadehousujen saumojen teippaukset alkaa irtoilla. Millä noi kannattaa liimata kiinni, konulla?. Entä saumat jotka eivät ole noin pahassa jamassa vaan alkavat vasta repsottaa? Ongelma johtuu myyjän mukaan siitä että olen konepessyt näitä. Tyhmä minä.\n^ itälläkin alkanu saumateipit irtoilee ja ei oo konepesty koskaan. Korjattu on ihan tavallisel jesaril. \n^^ Jos silitysrauta pysyy kädessä, niin shelbyltä saumateippiä http://www.shelby.fi/catalog/default.php?cPath=39_80&language=fi\nTarkistin juuri omasta Mt500-takista sekä helium-housuista pesulaput. Niissä ei kyllä kielletä tuota konepesua. Jos konepesu olisi kielletty, pitäisi pesulapussa olla kuva "pesuämpäristä jossa on käsi sisällä".\nMä oon aina pessy mun kaikki kuorivaatteet 40 asteessa nikwaxin pesuaineella ja käsitellyt aina perää dwr-aineella. Aikaisemmin ei oo mitään ongelmia ollut, mutta nyt mt500 takin saumat on ruvennyt ihan pikkusen repsottaan (takana kai 2-3 pesua), jos ongelma pahenee vielä seuraavassa pesussa niin pitää olla myyjään (bikeshop) kanssa yhteydessä.\nKyllähän nyt kuorivaatteita on pakko pystyä peseen koneessa, jotta niiden omaisuudet pysyy hyvänä.\nEi mullakaan ole nämä saumausteipit pysyneet paikollaan juuri missään vaatteessa, oli stten kallista Gore-Tex:ia tai jotain muuta texiä. Yhdet Enduran vedenpitävät trikootkin löytyy, joista yllättävän vähällä käytöllä on kesinyt kaikki saumat haarojen ja perseen alueelta. Jollain nekin tarttis korjaa, kun muuten ovat vielä ulkoa uuden veroisen näköiset. Näissä teippi on ulkopuolella ja sisällä laminoitu ohut fleecepinta, joka on siis irronnut pintakankaasta saumoista alkaen.\nEhkä ihan läpi ompelemalla vois koittaa, kun eivät nämä kauaa pysyneet oikeasti vedenpitävinä kaliista hinnasta huolimatta.\nTää menee nyt ihan off topikiksi, mutta nyt pitää sitten ruveta miettii tuotteen ikää. Jos esim tosta mun yli 200€ takista rupeaa saumateipit irtoamaan reilummin vaikka vuoden käytön jälkeen, niin kyllä se mun mielestä on ihan selvä tuotevika josta myyjä/valmistaja on vastuussa. Kannattaa siis pyytää myyjän (ja enduran) mielipide asiasta ennen kun lähtee liimaushommiin.\nKuorivaatteita kuuluu pestä melko säännöllisesti, jotta kangas pysyy hyvänä ja hengittänä. Likainen hiestä tukossa oleva kangas ei hengitä kunnolla.\nPesuohjeet voi vielä tarkistaa enduran sivulta, joista löytyy myös sähköpostiosoite, josta voi pyytää tarkemmat tiedot.\nJollain nekin tarttis korjaa, kun muuten ovat vielä ulkoa uuden veroisen näköiset. Näissä teippi on ulkopuolella ja sisällä laminoitu ohut fleecepinta, joka on siis irronnut pintakankaasta saumoista alkaen.\nOnko kukaan kokeillut esim. saumateipin sijasta Nokon konstia, eli silikoniliuosta?\nTärpättiin liuotetaan (lasi?)silikonia. 5-10% silikonia, loput tärpättiä, ja sitä sivellään pensselillä. Kun edellinen on kuivunut/kovettunut niin tarvittaessa uusi sively.\nEi ehkä pysy jossain PVC muovissa tai Core-Texissa, mutta luulisi pysyvän materiaaleissa, joihin imeytyy.\nItse kokeilisin - jos viitsisin (laiskuus on eräs harvoista hyveistäni).\nHi5:ssä sanottiin että näitä housuja ei saisi pestä koneessa. Samalla sanoi että myös RaceFacen sadekamoja ei saisi pestä koneessa kun saumat ei kestä.\nEdit: tsekkasin pesuohjeen uudelleen ->Konepesu sallittu 40ast. Eli takaisin Hi5:seen mutisemaan.\nEnsisijaisesti kaikissa teknisten vaatteiden pesuissa tulee noudattaa tuotteessa olevaa pesuohjetta. Eli jos vaatteessa on normaalin 30/40C lämpötilan konepesun symboli niin koneeseen vain. Jos koneesta löytyy herkkien/teknisten vaatteiden pesuohjelma niin ehdottomasti sillä pyörimään. Manuaalisäädöllä voi rajoittaa ainakin linkouksen kierroksia, joka vähentää mekaanista kulumista. Yhtä yksittäistä takkia ei kannata pestä irrallaan, pääsee hankaamaan koneessa paljon enemmän yksinään.\nJokaisen lenkin jälkeen vaatteita ei kannata pestä ihan jo mekaanisen kulumisen takia. Säännöllinen pesu on suositeltavaa tuotteen ominaisuuksien säilymisen kannalta, mutta kurakelin jälkeen usein riittää pintapuolinen huuhtelu. Huuhteluaine on kaikkien teknisten vaatteiden kohdalla ehdoton ei, kannattaa katsoa ettei ole jäänyt koneen huuhteluainelokeroon jämiä muiden vaatteiden pesusta.\nJos suhteellisen uusista tuotteista alkaa saumat hajoilemaan niin myyjään vain yhteyttä ja jokainen tapaus tarkastellaan merkin edustajan kanssa tapauskohtaisesti. Tuotteen kestolle on mahdotonta antaa aikarajaa pesun suhteen, joku saattaa pestä kerran kuukaudessa tai kahdessa ja toinen pyörittää kaksi kertaa viikossa. Arkijärjen käyttöä siis pesun tiheyteen, kuoritakkia ei tarvitse pestä ja vaihtaa kuin kalsareita, jos siis kalsareita ei vain kääntele :)\nTämä on muuten juuri se syy miksi "paikallista" toimijaa kannattaa tukea, todella esimerkillistä toimintaa Bikeshopilta!\nMulla on tosiaan ollut tuo MT500-takki (2016 versio) nyt reilut 3kk käytössä ja sitä on pesty n. 1kk välein koneessa nikwaxin aineilla. Aina ensiksi 40C pesu Nikwax-pesuaineella ja perään nixwax-kyllästys DWR-aineella, toisinaan suihkin vielä Nixwaxin DWR-suojan olkapäille ja selkään suihkepullosta. AEG:n kennorummillinen pesukone on reilut vuoden vanha, eikä siinä ole ikinä käytetty mitään huuhteluainetta, myös pesuainelokeron olen aina pessyt ennen teknistä pesua. Synteettisten ohjelmaa olen käyttänyt ja linkouksen olen ottanut kokonaan pois.\nTämän lisäksi oon lähes joka lenkin/hyötyajon jälkeen huuhdellut takin suihkussa sekä sisältä, että päältä vedellä ilman pesuainetta. Tästä jatkuvasta huutelusta huolimatta takki rupeaa haisemaan todella pahalle, joten konepesu on tarpeen. Samassa koneellisessa pesen aina myös kaikki muut kuorivaatteet (helium 3/4 -housut, toinen kuoritakin sekä usein myös kuorihousut).\nPitää nyt seurata noita takin teippejä tarkasti. Ongelma tuntuu olevan se, että teipit joiden päät eivät pääty toisen teipin alle alkavat pikkuhiljaa repsottamaan. Kaikki ne teipit, jotka päättyvät sauman tai toisen teipin taakse/alle ovat täydellisessä kunnossa. Olen tästä toki yhteydessä tarkemmin, jottei minun tapaustani tarvitse ruveta täällä foorumilla käsittelemään.\nTästä tuli nyt "Tee Itse pyykinpesu" ketju, mutta mielestäni asia on niin tärkeä, että se kannattaa käsitellä.\nViimekesänä reverbin kytkin otti itseensä OTB:n yhteydessä ja ajattelin ettei kannata korjata, kun mäntä vääntyi ja männän ohjainholkki murtui.\nNoiden lisäksi kytkin pitäisi muutenkin olla toisen kätinen, jotta sen saa tangon alle.\nMyös sylinterin sisällä oli naarmuja, joiden takia en raaskinut ostaa uutta nappia, kun en ollut varma sen toimimisesta.\n1x10 voimansiirron myötä tangon vasemmalla puolella on nyt tilaa ja sen lisäksi olen toisella fillarilla todennut kytkimen sijainnin paremmaksi sillä puolen.\nNyt kun on tullut mahdollisuus käyttää 3D tulostinta, aloin miettimään josko tuon vanhankin saisi korjattua.\nEnsin suoristin männän ruuvipenkissä (oli muuten melko tukevaa kamaa) ja sitten mittasin ja mallinsin tuon sovitteen.\nUnohdin ottaa huomioon 3D tulostimen kappaleiden "turpoamisen", joten tarvittiin muutama iteraatio ennen kuin mäntä mahtui sovittimen läpi.\nLopputuloksena oli toimiva kytkin sillä puolen tankoa johon sitä kaipasin :)\nAika näyttää, että aiheuttaako sylinterin sisäpuolella olevat naarmut vuotamista.\nEn viitsinyt kaikkia kuvia tunkea tähän ketjuun, joten enemmän kuvia ja lontoon murteella kirjoitettu teksti löytyy mun blogista: http://t3mppu.kapsi.fi/2016/02/05/fixing-reverb-remote-with-bent-piston-broken-bushing/\nOnko kukaan tehny tai jossain törmänny seuraavanlaiseen ideaan. Kuivasäkki mallia iso, ja siihen kiinnitystyylillä x olkahihnat. Lopputulos vesitiivis kevytreppu.\nOrtliebillä on kuivareppu (https://scandinavianoutdoor.fi/ortlieb/x-plorer-l/)ja.\nToki itse tekemällä saa haluamansa.\nJep. Mun nyt oli tosiaan kyse itse turaamisesta[emoji2]\nKysyit "onko joku törmännyt" ja sait vastauksen. Jos halusit tietää jotain muuta, niin kysy jotain muuta.\nJotain tällaistako mietit https://www.alpkit.com/products/gourdon-25 ?\nEdit: näköjään muut ehtikin edellä.\nMutta jos haluat tehdä asian helposti niin laita kuivasäkkiin neljään pisteeseen sisäpuolelle kivi, käpy tai jokin muu kikkare jonka ympäri sidot ulkopuolelle narut. Sopivasti narutettuna toimii reppuna.\nRäntäpäivän askarteluja: Ohjainlaakerin alakoolin asennuskalu, vaimikä crown race lienee setä Sheldonin kirjassa.\nMuovimurkula putken päässä ottaa ohjauksen kaulaputken yläpäästä, jotta kalu painaisi koolin kohtisuoraan paikalleen.\nJäähdytys/lämmittäminen ei toimi tässä yhdistelmässä. Kuitu ei kylmässä kutistu, eikä koolin huulitiiviste kestä lämmitystä.\nNäitä(kin) pittää olla sen seetentä sorttia, ku viikon välleen tullee joku uus laakerikoko!\nTällä Uskolla on kaikki kalut ja vehkeet niin kotona kuin töissään käytössä. Sitä en tiijä kuin kotivehkeittensä hyödyntäminen onnistuu mutta töissään se kun silmä välttää niin touhuaa kaikenlaista. Ehottomasti pitää antaa banaanikuuri jottei meitä kädettömämpiä ja siis kaluttomampia enempi halveeraa. Tämän tietysti puolisavolaisena kirjoitin täyvessä järessä.\nHerra on hyvä ja askartelee sopivalla hinnalla pienen koesarjan tuotantoon.. ;) eiks je!!\nEn usko että toi todellisuudessa toimii. Vaatii itselleen oman koekappaleen testattavaksi :D\nHeh, taisi mennä överiksi tämäkin värkkäily käyttötarpeen suhteen. Mitähän tuota kalua tarvii- ehkä joka kolmas vuosi? Sen originaali TSI-hengen mukaanhan laakerikooli asennetaan pölynimurin\nputkella, tai siis silloin wanhan liiton kaulaputkien aikaan. Tapered imurinputkia kun ei tietääkseni ole, ja sattumalta töissä kompastuin just sopivaan alutorven pätkään niin korjasin pois kuleksimasta. Työhommista jääny päälle pakkomielle-samalla vaivalla tulee kunnollinenkin.\nMenee sissihommeleiksi, jos noita alakaa sarjana suoltaa;)\nSissihomma = hyvähomma ;)\nOli sen verran tekemistä, että sopii kait tähän topikkiin...\nEn ollut ihan tyytyväinen liukurista tehtyyn lokasuojaan, ja kun joku kertoi väkästäneensä Polisport supermoto etulokarista läskiin takalokarin, niin pitihän se kokeilla itsekin.\nVäreissä löytyy, esim. White 3 liten vihreä, otin kuitenkin valkoiset. Hinta alle 20 euroa / kpl, ei sekään paha.\nMoni on varmasti sitä mieltä ettei läskiin mitään lokareita laiteta... pilaa pyörän ulkonäön, painavat ja ovat suorastaan tiellä.\nNe on nyt omassa Whitessä paikallaan, puhtaasti kokeilun halusta ja pois lähtee jos alkaa ahistaan. Noh, ny ei ainakaan lennä nenulle kuraa naamaa sotkemaan.\nTakalokariksi ei tarvinnut kun pikkuisen lyhentää polisporttia ja porata muutama reikä. Etulokarin kanssa joutui askarteleen enemmän, kuumailmapuhaltimen kanssa muokkaileen muotoja, sahaileen ja tekeen kiinnitykset alumiinista. Eli sai sen "tee se itse" leiman niihin...\nLisää kuvia löytyy tuolta Pirkanmaan Läskipyöräilijät ryhmästä: https://www.facebook.com/groups/222908114707720/\nhttps://lh3.googleusercontent.com/ZoZFq0ZSKtMNECZW22SAglA0WW4CKcWSw_rTw5lG4KSdIXWVh2 dX2GBuGncLAwv3gO3Aisc2sXCSTXwD9bR-thQgPk6_WS4_XDbvubmMIQ0yiNTtLLFIJ9uF4QvbPQ4zZcOvxB Z6jhrbfzxRvLcwZcv6nAIlwvYz1cIYFeIhIm6pv3wYtFsn9bIU GXviadW2slDaS4XukxUFkVvn1V_hQnMKRjsdMUKSitpaL9C7L3 8SnylLJfcgMFMR55OFzEvOP_7fFDhirBAT_xzWprCrUKzchATA KnztGMge4v7rmnkOr7oPej9JUt9nKdScQj6MQKGebOFsLPgIho qZKoq0aChJvmYlbZX8SIc-CNyl11gaJx28gsk9Alb5ZAe4aVw0znoR8jttXxHLsc_r1w26vY oqy-yza8TjIY17KESZXKebgO8fiTEG4Gw2WV0Fcn5ZJbWjoze93ut9 HktKoGS5D-N9PGvBp0OxpKLqoaLxsHmInOP0uFr5ROtYEm3jCAlOsggMtV-yomA7MSHEppAj0FHLLh72rPZk1NJP__Mm19aU3T0qD5YJhwbHE j3GpHSf5Jfs=w684-h1058-no\nNonni. Laiskoja foorumi täynnään. Kun kerran kukaan muu ei tuota viitsinyt kokeilla, niin sitten piti ihan itse.\nAluksi kokeilin ohuella, eli reilusti alle 10% liuoksella, ja lasisilikonilla. Poly-mitä-lie-muovia-kankaassa siveltyä osaa ei edes pystynyt erottamaan, parin kolmenkaan sivelyn jälkeen.\nKopiopaperille tulostettu kartta piti sivellä kahdesti, ja sitten jotain erotti. Paremmin erotti käsituntumalla, silikonoitu kartta on hieman "tahmea" pinnaltaan.\nLaserin värit eivät liuenneet eivätkä suttaantuneet. Muuten ihan samanmoinen kuin käsittelemätönkin, paitsi että huoletta sai uittaa raanan alla.\nTämä oli se minun motiivini, ryhtyä kokeiluihin. Tehdä vedenpitäviä ja vähän kestävämpiä karttoja. Eivät tarvitse mitään muovisuojusta.\nSeuraavaksi tein jämäkämpää liuosta, jotain 10% tai ylikin. Kertasivelyllä kartasta tuli maastokelpoinen. Jess! Se on siinä.\nSilikonia ehkä kannattaa liuottaa yön yli. Lasipurkkiin vain, jolloin sekoituksen voi suorittaa hölskyttämällä. Sively kuitenkin käryn vuoksi ulkotiloissa, tai muuten "vetävissä" paikoissa - paitsi imppaamista harrastavilla.\nKannattaako itse läträtä kun vastaavaa saa valmiina purkissa (esim. Fabsil)? Vai tuleeko tuosta jotenkin parempi itse tehtynä?\nEi kait, jos vain vedenkestävyyttä hakee. Silikoni tuottaa myös paperia lujittavan rakenteen. Vähän niinkuin muovipaperin.\nVoipi olla, että kokeilen, saisiko moottorikelkkaan kestävämmän istuimen päällisen, kun silikonilla kyllästää keinokuituisen kankaan (esim. markiisikangas).\nVerhoiluliikkeestä haettu, siihen tarkoitettu muovikangas, kesti vajaa kymmenen vuotta.\nTällanen ilmausaputyökalu tuli jyrsittyä joutoaikana töissä. Matskuna käytin POMmia. https://www.dropbox.com/s/ngj7f4boioeid92/IMG_20160226_220639934.jpg?dl=0\nKun ei ole läskipyörää, täytyy asenta paripyörät.\n^oletko varma että toi pysyy paikallaan tolla maalarinteipillä?\nedit: ↓ no nyt näyttää paremmalta\nkyllä se tästä vahvistuu, käytössä pro-miesten kikat terveisiä vaan Aarolle.\nkun pinnoja siirtää järjestyksessä eli aloittaa uuden kehän puolelta katsottuna päällimmäisistä, homma etenee loogisesti eikä pinnaa tarvi taivuttaa aivan mutkalle.\nTämä siis piti tehdä, kun vanha kehä alkoi halkeilla pinnanreikien vierestä. 8v vanhat Rigidat, ajossa olleet kuusi vuotta, josta viimeiset neljä Hopen navoilla. Kävi tuuri, kun SunRinglen kehän, josta vapaanapa oli rikki, ERD oli näolle pinnoille sopiva. Soiva peli siitä tuli.\nhienosäätö meinasi unohtua. Nippelit ja pinnaaja pitää voidella. Heittokellolla pääsee +-0.1mm tarkkuuteen. Tarkempaan on hankala päästä, kun vanne liikahtaa tuon verran, kun laittaa pinna-avaimen nppeliin.\nLaitetaas 29er- ja läskitelineet näkyville. Maalasin nuo vielä kuvien ottamisen jälkeen.\nLehtijussin vinkki supermoto lokareista on hyvä, kiitos siitä. Askartelin kokeilumielessä emännän Wo:hon takalokarin, meni melkolailla vähällä vaivalla ja tuli aika siisti. Menee näppärästi kiinni xxl:n tarakkaan.\nKandee jatkojalostaa hieman, pienellä rajauksella lokareiden painosta saa liki 200g pois... https://www.facebook.com/groups/222908114707720/\nMukula esitti idean ja pienen yhteisen pähkäilyn jälkeen syntyi oheinen konversio. Jostain ojasta nostettu bmx-raato muuttui suksen, muutaman kulmaraudan, kierretangon, teräsputken ja sekalaisen mutteri&pulttikourallisen avulla yllättävän toimivaksi laskuvehkeeksi.\nProtossa joitain ilmiselviä kehittämisen paikkoja, mutta ensi lumille sitten 2.0 versioll\nTarvitsin nopeasti (ja halvasti) tavarankantokykyä pyörään. Sivulaukuista ja tarakasta en juuri välitä, joten oli pakko keksiä muuta.\nVanhasta astianpesukoneen vesikaukalosta irtosi riittävän tukevaa muovia, josta sai väsättyä isomman satulalaukun kannattajan.\nSisään vain 20-litrainen kuivapussi ja hyvin kulki yhden yön tavarat.\nAjattelin tehdä siis napsauttimen ja homma tyssäs heti alkumetreillä, kun jalkapumpulla yrittää saada painetta sisään (että saisi loputkin jauhot ulos) niin ei tunnu millään menevän ilma sisään. Missä siis vika? Kun pumpun pään asettelee venttiiliin oikein huolellisesti, niin jonkin verran saa ilmaa sisään.\nMulla oli sama homma. Hain sammutushuollosta kolme tyhjää pulloa niin vain yhteen saan menemään ilmaa. Jotenkin ne pullot on tukossa sen venttiilin jälkeen eikä tunnu aukeavan millään.\nJauhesammuttimissa on siellä typetys linjassa sen venttiilin jälkeen pieni sintterisuodatin,joka nyt on saattanut jauhejäämien ja kosteuden takia tukkeutua.Nuohan normaalisti paineistetaan 15 bar paineella,joka kyllä pienet tukokset avaa,huollon yhteydessä nuo pitää puhdistaa.\nKäynti huoltoaseman ilmapisteellä saattaa auttaa.Se venttiili on saman mallinen kuin auton rengasventtiilikin on = helppo vaihtaa jos on jumissa.Yleensä jumii kyl vuotavaksi.\nJos sen pytyn avaa,kierrettäessä venttiilkoneistoa irti,avautuvat paineenpurkaus kanavat ennen kuis venttilikoneisto irtoaa,jolloin pytyssä mahdollisesti oleva paine pääsee purkautumaan => ei lentävää v-koneistoa.\nVäännä koko kahvaosa irti niin saat huuhdeltua pullon. Se jauhe on erittäin korrosoivaa jote. Et halua sitä kehille.


PALLO JALASSA VAI HUKASSA? - PDF\nDownload "PALLO JALASSA VAI HUKASSA?"\n1 Wanuvan toimintapäivä aloitettiin Vauhtikellarissa, erilaisilla leikkimielisillä kilpailuilla. Vetäjänä ja tuomarina kisoissa toimi Eetu Putkinen, joka työskentelee Vauhtikellarissa ja Energy Fitness Clubilla. Ensimmäisenä Wanuvalaiset jakautuivat kahteen joukkueeseen ja valitsivat omalle joukkuelleen nimen. Toinen tiimi oli Merihevoset ja toinen Madot\n2 ENSIMMÄISENÄ... lajina Eetu esitteli Puhallustikan! Hän ensin kertoi hieman lajista ja tämän jälkeen näytti esimerkkinä kuinka homma toimii. Vuorotellen joukkuelaiset kävivät testaamassa taitonsa. Jokainen puhalsi 5 tikkaa tauluun, seuraavaksi laskettiin tulos. Lopuksi jokaisen joukkuelaisen pisteet laskettiin yhteen, ja näin selvisi voittava joukkue.\n3 AIVOJUMPPAA Toisessa kilpailussa käytiin taistelua mieltä ja aikaa vastaan. Nimittäin tiimeille annettiin kasa erimuotoisia paloja, joista piti saada tehtyä T kirjaimen muotoinen kuvio. Tiimi Madot voitti kyseisen kilpailun, sillä heidän tiimiläisensä olivat tehneet kuvion ennenkin. Mutta Merihevoset eivät luovuttaneet, vaan pelasivat pelin kunniallisesti loppuun asti.\n4 PALLO JALASSA VAI HUKASSA? Tämä laji osoittautui kilpaijoiden mielestä haastavammaksi kuin oli kuvitellut. Heidän täytyi potkaista pallolla keilat kumoon, mutta haastetta tähän lisää se, että pallossa on kiinni kuminauha, joka asetetaan jalkaan, jolla potkaiset palloa. Jokaisen yksilön aika otettiin ylös ja laskettiin joukkueen yhteiseen tulokseen. Nopein aika oli huimat 7 sekuntia!\n5 HIEMAN KURLLINKIA! Curling oli lajina tuttu monelle, mutta vain harva sitä oli itse päässyt kokeilemaan. Tällä kertaa ei kuitenkaan pelattu perinteisesti jäällä, luistimien ja muiden varusteiden kanssa, vaan vähän simppelimmin sisätiloissa! Säännöt olivat pitkälti samat kuin oikeassakin curlingissa.\n6 SIIS EIHÄN NÄILLÄ NÄÄ MITÄÄN!! Tämän lauseen kuuli monelta, joka laittoi kuuluisat Kännilasit ensimmäistä kertaa päähänsä. Tehtävänä oli suorittaa simppeli rata, kännilasit päässä, mahdollisimman nopeasti. Tyylejä löytyi erilaisia, osa meni mahdollisimman nopeasti ja hieman osumaa ottaen ja toiset taas hieman varovaisemmin ja tarkemmin. Kyseinen laji oli mukava loppukevennys ja sai aikaan hilpeyttä. JA VOITTAJA ON... Kisan voitti niukasti, eli vain muutamalla pisteellä, MADOT! Onneksi olkoon heille voiton kunniasta. Tärkeintä tietysti on kaikki pelasivat hienosti, reilusti ja tunnelma ja yhteishenki oli huikea. Kaikille jäi varmasti hyvä mieli kisailusta.\n7 HERKUILLE Kisailun jälkeen koko porukka siirtyi ruokailemaan kirjaston alakertaan, jonne Cafe Ankkurin emäntä oli valmistanut herkullisen aterian. Tarjolla oli broilerikiusausta, kahta erilaista salaattia, ruisleipää ja sämpylää. Vaikka kaikki söivät mahansa täyteen ruokaa jäi silti vielä rutkasti yli. Ruokailun ohessa käytiin myös läpi jokaisen jäsenen roolit Wanuvassa. UNELMIEN PÄÄTTÄJÄ Ohjelma jatkui edelleen kirjaston alakerrassa. Wanuvan asiantuntija jäsenet Ida ja Jussi ottivat ohjat ja esittelivät Lasten oikeuksien päivänä Warkaus-salissa tehdyt Unelmien Päättäjä hahmot.\n8 TIIMINÄ ENEMMÄN Loppuilta vietettiin Nuorisopalveluiden harjoittelijan, Anniinan, ohjauksessa! Hän opiskelee Nuoriso- ja vapaa-ajanohjaajaksi ja hän suoritti harjoittelunsa näytön ohjaamalla Wanuvalaisia. Ensimmäisessä Anniinan pelissä oli tarkoituksena saada ryhmä toimimaan ja kommunikoimaan hyvin yhdessä. Lattiaan oli tehty alue, johon ryhmä ei saisi astua, sen keskelle laitettiin pomppi, joka täytyi saada narujen avulla siirrettyä nostamalla alueen ulkopuolelle. Sääntönä oli, ettei pommi saa nousta maasta kuin vain kerran, eli silloin kun se nostetaan alueen ulkopuolelle.\n9 SIKIN SOKIN.. Seuraavassa pelissä oltiin ihan sotkussa! Aluksi kaikki olivat piirissä, tästä lähdettiin kävelemään hitaasti toisia kohti ja kun kaikki olivat lähes kiinni toisissaan, tarrattiin ensimmäisestä kädestä kiinni minkä löysi. Tämän jälkeen ei saanut enää päästää irti. Ja eikun solmun avaus alkakoon! MILLAINEN OLEN? Viimeinen peli laittoi ajattelemaan, millainen ihminen sitä nyt oikein onkaan? Liikkelle lähdettiin siitä, että jokaiselle jaettiin kolme lappua. Tämän jälkeen he vaihtelivat lappuja keskenään ja yrittivät saada itselleen kolme lappua, jotka kuvaavat häntä. Vaikeaksi tästä teki se, että täytyi yrittää löytää sellaiset asiat, joita muut eivät vielä tietäisi.\n10 JA LOPUKSI VIELÄ.. Fiilisrinki ja loppujumppa, eli pöytien takaisin laitto! Moni kehui iltaa ja sanoi sen piristäneen päivää. Vaikka kotona odottivatkin vielä läksyt ja kokeisiin lukeminen.\n11 KUVAUS JA TAITTO: Sonja Matilainen


Voiko allasveden kloori aiheuttaa allergioita? - Äitiyden Ihme\nEt ehkä tiennyt, että uima-altaiden puhtaanapitoon käytetty kloori saattaa aiheuttaa hengitystieongelmia ja ihoallergioita. Sinun ja lapsesi ei kuitenkaan välttämättä tarvitse luopua kokonaan uima-altaalla vietetyistä kesäpäivistä.\nLue tästä artikkelista, kuinka allasveden kloori voi aiheuttaa tiettyjä terveysongelmia. Opit myös, kuinka kloorin aiheuttamia allergiaoireita voidaan ehkäistä ja hoitaa.\nAllasveden kloori saattaa aiheuttaa hengitystieoireita\nMonelle kloorin tuoksu palauttaa mieleen muistoja, jotka vievät takaisin uima-altailla nautittuihin kesiin, perheen kanssa vietettyyn aikaan tai jännittävään uimakoulukokemukseen. Jotkut taas valitettavasti liittävät kloorin hajun hengitystieongelmiin ja allergioihin.\nUima-altaiden puhtaanapitoon käytettävä kloori on voimakas ja haitallinen yhdiste terveydellemme, ja se voi aiheuttaa allergioita niin lapsille kuin aikuisillekin. Vastasyntyneillä allasveden kloori voi olla yhteydessä myös hengitystiesairauksien, kuten astman, kehittymisen riskiin.\nSisä- ja ulkoilma-altaiden kloorin vaikutukset ovat melko samanlaiset. Todennäköisyys saada kloorista johtuva allergia riippuu siitä, kuinka paljon uima-altaassa viettää aikaa, miten usein sukeltaa ja kuinka paljon kloorivettä nielee.\nMitä nuorempi lapsi, sitä suurempi todennäköisyys on, että allasveden kloori aiheuttaa hänelle allergioita. Ensimmäisiä allergian merkkejä ovat silmien ja nenän ärtyneisyys. Voi esiintyä myös yskimistä, oksentelua ja hengitysvaikeuksia.\nAllasveden kloori saattaa aiheuttaa ihoallergioita\nKun ulkona on kuuma, teemme melkeinpä mitä tahansa viilentääksemme itseämme. Ja jos on oikein onnekas ja omistaa uima-altaan kotona tai ystävän luona, tuntee silloin olonsa onnellisimmaksi ihmiseksi maan päällä.\nKuitenkin sukeltaminen klooriveteen saattaa tuoda mukanaan ei-toivottuja seurauksia iholle. Sen aiheuttaa uima-altaan puhdistamiseen tarkoitettu kloori, joka saattaa tehdä ihosta kuivan sekä herkän allergisille reaktioille.\nKaikista herkimmät alueet kloorin vaikutuksille ovat silmät, nenä ja intiimialue. Jos silmät punottavat monen tunnin uima-altaassa olon jälkeen, on se selvä merkki siitä, miten kloori voi vaikuttaa myös verinahkaan.\nKloori kuivattaa ihoa, etenkin jos ui uima-altaassa joka päivä. Ihmisen ihoa suojelee ulkoisilta tekijöiltä eräänlainen kerros, joka voi ohentua, muuttua tai jopa kokonaan kadota voimakkaiden kemikaalisten yhdisteiden vaikutuksesta. Näin käy varsinkin niiden ihmisten kohdalla, joilla on hyvin herkkä ja ohut iho.\nEikä siinä kaikki, vaan kloori vaikuttaa myös hiuksiin – erityisesti vaaleisiin hiuksiin – ja kynsiin. Mutta onko tämä yhdiste ainoa syyllinen?\nMonet muutkin uima-altaita puhdistavat yhdisteet sisältävät terveydellemme haitallisia aineksia, kuten kuparisulfaattia, rautaa ja metalleja.\nVastasyntyneillä allasveden kloori voi olla yhteydessä myös hengitystiesairauksien, kuten astman, kehittymisen riskiin.\nKuinka välttää kloorin aiheuttamia allergiareaktioita?\nAllasveden kloori on tarkoitettu desinfioimaan uima-altaita, vähentämään altistumista tietyille bakteereille – kuten E. coli- bakteerille – sekä pitämään uima-altaan veden hyvälaatuisena pitkiä aikoja. On siis tärkeää muuttaa tiettyjä tapoja, jotta kloorin aiheuttamilta allergioilta voisi yrittää välttyä:\nÄlä vietä uima-altaassa aikaa enempää kuin tunnin verran tauotta.\nKäytä uimalaseja, nenäklipsiä sekä uimalakkia suojelemaan hiuksiasi.\nKäy perusteellisessa suihkussa uima-altaassa oleilun jälkeen sekä pese kunnolla uimapukusi.\nÄlä niele uima-altaan vettä.\nKäy välillä uimassa järvessä tai meressä uima-altaan sijaan.\nValitse sellaisia uima-altaita, joissa ei käy paljon ihmisiä tai vältä sellaisia aikoja, jolloin uima-altaalla on paljon ihmisiä.\nKysy henkilökunnalta, kuinka uima-altaita pidetään puhtaina.\nJos kotonasi on uima-allas, käytä siihen kevyempiä klooriyhdisteitä.\nPitää siis paikkansa, että allasveden kloori voi aiheuttaa joillekin ihmisille allergioita, mutta jos varaudut uima-altaassa oleiluun oikein, pystyt nauttimaan kesästä uima-altaalla ilman huolia.\nKun olet lähdössä lapsen kanssa uimaan, joudut pakkaamaan mukaan vielä muutamia lisätarvikkeita ja -apuvälineitä vierailun onnistumisen takaamiseksi. Lue lisää »