Hallitustunnusteluissa omituinen "vaatimus" ilmastoon liittyen. — MattiLehtinen\nMun luulo perustuu tohon twiittiin josta sain vinkin hevosmiesten tietotoimistosta.\nJari Räihä 26.4.2019 13:13\nEipä tuo nyt kovin omituinen ollut. Ennemminkin itsestään selvyys: Persut heti veks hallitusneuvotteluista. Mikäli Orpo menee mukaan, niin arvelut syksyllä sovitusta hallituspohjasta saavat vahvistusta.\nRinnettä ei pidä päästää pääministeriksi.\nMatti Hytölä 26.4.2019 13:18\nIlmastotoimet tärkeinpänä kysymyksenä hallitusneuvotteluissa! No niillähän on hyvä perustella veronkiristyksiä ja kansan pakkokeskittämistä. Kokoomus älä lähde Rinteen hallitukseen tai minä ja moni muu lähdemme Kokoomuksesta.\nJussi Linjama 26.4.2019 13:32\nEhdotan perussuomalaisille seuraavanlaista päästövähennyssuunnitelmaa:\n-Jos Suomen lämpötila nousee odotetusti, lämmitystarveluku putoaa noin 1000 pinnaa. Silloin lämmitysenergiaa säästyy automaattisesti 25% eikä tarvitse tehdä yhtään mitään.\n- Jos Suomen lämpötila ja ilmakehän hiilidioksidipitoisuus kasvavat odotetusti, silloin puiden paksuuskasvu nopeutuu 30-50%. Hiilinielut siis kasvavat, mikä hoitaa toisen puolen päästövähennyksistä.\nSen jälkeen voi vaikka istuttaa joutomaille puita ja säätää Volvosta kaasarit.\nPäästövähennyssuunnitelma on tonneissa mitattuna huomattavasti kunnianhimoisempi kuin mikään SDP:n sähköautopakko. Uskon silti, että tuon pystyisi toteuttamaan.\nMatti Lehtinen 26.4.2019 13:35\nNo onhan se selvää että kysymykset on tehty tarkoituksella sellaisiksi että persut saadaan ulkopuolelle mutta kyllä siellä on silti sakkia jotka oikeasti kuvittelee että hallitus pystyy glopaaliin ilmastoon vaikuttamaan. Ja kakoissakin näitä ilmastohurahtaneita riittää.\nTapio Simonen 26.4.2019 13:41\nJussi Linjama 26.4.2019 13:49\nTiedetäänpähän ainakin ketä syyttää, jos maapallo ei yllättäen tottelekaan.\nMatti Viren 26.4.2019 18:45\nMutta tarvitaanko näin vähäpätöiseen asiaan hallituksen ohjelmaa. Eikö asetus riitä. Muistaakseni Neuvosliitossa Leninin hallitus antoi ensitöiseen asetuksen, jolla poistettiin työttömyys (luotoon pakkotyö).\nPertti Rampanen 26.4.2019 23:44\n"Kyllä se (1,5 asteen lämpöpysäytys) onnistuu kun...."\nEi onnistu Rinteen porukalta, eikä koko Suomen kansaltakaan vaikka lopetamme heti valtion olemassaolon!\nNäin hallitustunnustelujen alussa on järjetöntä esittää mistään asiasta eksakteja lukuja.\nTomi Ketola 26.4.2019 23:45\nPositiivisena pointtina kannattaa muistaa ettei kukaan ole vaatimassa Suomea pelastamaan koko maapallon ilmastoa.\nSellaisen väittäjiä on toki liikkeellä, eivätkä ne ole rehellisin aikein liikkeellä. Pääsipä osa niistä valehtelemalla eduskuntaankin.\nEi kannata olla sellaisten satusetien kanssa missään tekemisissä. Niihin ei voi luottaa.\nMikko Engren 26.4.2019 13:48\nSuuri osa lapusta oli ihan hihhuli - läppää mutta jos tähän nyt tartutaan niin kysymys on mallia "poistaako hallitus köyhyyden maailmasta 31.12.2034 klo 23:59 mennessä?" johon kaikki muut puolueet vastaavat pokkana 'kyllä' kun taas perussuomalaiset ovat poikkeus, eivät voi pokkana valehdella (äänestäjille) mitä vain.\nSirpa Abdallah 26.4.2019 13:50\nPerussuomalaiset puolueen pitäisi nyt vastata noihin esitettyihin kysymyksiin hyvin pikkutarkasti omien ohjelmien mukaisn selityksin. Lisäksi pitäisi ehdottomasti painottaa sitä, ettei kysymyksissä ole laisinkaan painotettu talouspuolta eli millä nuo kysymyspatteriston menot rahoitetaan. Toki velkaa lisäämällä ja veroja korottamalla saadaan kuitatuksi, mutta onko se viisasta taloudenhoitoa?\nNyt lähdään lähteekö kokoomus demareiden kelkkaan noin löysin kysymyspatteriston ehdoilla. Jos lähtee, niin uskottavuus talouden tasapainottajapuolueena on mennyt roskakoriin ja pysyvästi.\nMikäli tosiaankin Rinteen hallitusohjelma painottuu ensisijaisesti ilmastonmuutoskustannuksiin ja muihin toisarvoisten menojen kasvattamiseen ilman tulopuolen vaadeselvittämistä, niin hukassa on taas Suomi kuten oli Kataisen-Urpilaisen hallituskaudella, kun demarit pääsivät sanelemaan ehtonsa hallitusohjelmaan. Velkaa tuli otettua oikein isän kädellä lisää. Sama kohtalo on nytkin hiuskarvan varassa.\nTärkeä kysymys liittyy myös Rinteen terveyteen liittyviin seikkoihin. Ainakin tämän päiväinen tiedotustilaisuus antoi ulospäin itselleni huolestuttavan kuvan. Toivottavasti olen väärässä.\npetteri ritala 26.4.2019 14:16\nHyvät kysymykset, joilla saadaan sopivasti hajontaa puolueiden vastauksiin.\nNämähän eivät ole vielä mitään hallituspolitiikkaan liittyviä tarkennuksia, kunhan erotellaan mieleiset kumppanit.\nTaloudesta neuvotellaan sitten vielä erikseen, tai on jo neuvoteltu.\nMika Lamminpää 26.4.2019 14:21\nJoo, PS tuntuu kuvittelevan että kaiken aikaa on kysymys vain heistä. Ei ole. Hallitustunnustelija tekee kysymykset, ja jos ei niihin osaa vastata, voi vika olla vastaajassakin. Itse tykkäsin erityisesti kohdasta 8. Osaamisen, sivistyksen ja innovaatioiden Suomi\npetteri ritala 26.4.2019 14:44\nTuon kysymyksen analysoinnissa persujen on kyllä tukeuduttava ulkopuolisiin asiantuntijoihin, tuollaisten kysymysten hahmottaminen ei onnistu peruspersulta. :)\nMika Lamminpää 26.4.2019 19:06 Vastaus kommenttiin #11\nKyllähän ne vastaukset löytyy, tähän tapaan:\n- Kansallismielisyys kunniaan! Rajat kiinni ja heti!\n- Koti, uskonto ja isänmaa! Matuille mitään koulusta tarvi antaa, eihän ne osaa edes lukea!\n- Itsensä kehittäminen on homojen hommaa! Mulle riittää kun saa katsoa taulu-tv:tä kossupullon kanssa käsi verkkareissa.\n- Kansallinen kulttuuri kunniaan! Neekerijatsi pois radiosta!\nManu Korkman 26.4.2019 14:54\nTäytyyy myöntää, että erityisesti kohta d ilahdutti. Harvoin kulttuuri on nostettu näin keskeiseen asemaan. Lupaa hyvää Suomelle.\nMika Lamminpää 26.4.2019 18:31 Vastaus kommenttiin #12\nSanopa muuta. Kulttuurivaaleja ei käyty, mutta hyvä että edes vaalien jälkeen muistetaan.\nArtturi Hård 26.4.2019 20:30\nEikös kulttuuri-ihmiset edistä kulttuurin asemaa sillä, että vaativat urheiluihmisten veikkauksen urheilupeleihin laittamia rahoja omaan käyttöönsä?\nMatti Lehtinen 26.4.2019 15:20\nNyt ollaan toivottavasti pölisty tarpeeksi ite aiheen vierestä jos haluaa pölistä muista kysymyksistä niin pöliskää muualla?\nKertokaa paljonko glopaali lämpötila muuttuu tämän maan hallituksen toimilla.\nMikko Engren 26.4.2019 15:25\nEi tietenkään yhtään, mutta 'sitoudutaan tavoitteeseen' on kaunis vaalikarjan kusetusilmaisu. Se itse muotoilu oli vielä vähäjärkisempi jota ainakaan minä en edes ymmärrä\n"Oletteko sitoutuneet globaalisti ilmaston lämpenemisen pysäyttämiseen 1,5 asteeseen?"\nSitoutuneet globaalisti ?!?!?\nMatti Lehtinen 26.4.2019 15:46\nYmmärtäähän tuon jos sen kysymyksen on Rinne ihan ite keksinyt.\nJouko Mikkola 26.4.2019 19:09\nNo eihän nää vasurit siihen halua vastata, kunhan höpöttävät persuista niitä näitä.\nPertti Rampanen 29.4.2019 23:09\nHyvä toteamus alussa Matti Lehtinen!(13.)\nToisen lauseen kysymykseen vastasin osaltani jo aiemmin.(34.)\nLauri Heimonen 26.4.2019 15:48\n"'Omituinen sikäli että ihan pokkana meinaavat että Suomen hallitus pystyy säätämään glopaalin ilmaston lämpötilaa."\nKun katsotaan, mitä nykyisenä Holoseeni-nimisenä lämpökautena jo noin 10.000 vuoden aikana on tapahtunut, ihmisen vaikutusta parina viimeisenä vuosisatanakaan siinä ei luonnollisesta lämpenemisestä pystytä erottamaan. Tähän on monta selitystä, esim.:\n- Ilmakehän hiilidioksidipipitoisuuden muutostrendien on aina havaittu seuraavan ilmaston lämpötilojen muutostrendejä eikä päinvastoin.\n- Kun viimeaikoinakin ihmisperäisten hiilidioksidipäästöjen osuus fossiilisista polttoaineista on ollut korkeintaan luokkaa 4-5 % hiilidioksidin kokonaispäästöistä, se on niin vähäinen ettei sen vaikutusta kokonaispäästöistä pystytä erottamaan.\n- Kun IPCC:n omaksuman, hypoteettisiin, ilman näyttöä todellisuudesta oleviin ilmastomallilaskelmiin perustuvan ilmastonherkkyyden arvoksi on saatu keskimäärin noin 3 C-astetta (so. lämpötilan nousu ilmakehän hiilidioksidipitoisuuden kaksinkertaistuessa), sen ovat asiantuntijat todenneet liioitelluksi ja epävarmaksi jopa siinä määrin, ettei sitä todellisuudessa voida nollasta erottaa.\nYmmärrykseni mukaan IPCC:n ovat YK:n poliitikot perustaneet hakemaan tieteellinen näyttö ihmisperäisten hiilidioksidipäästöjen aiheuttamaksi uskotulle, uhkaavalle ilmaston lämpenemiselle. Kun tälle todelisuudesta ei näyttöä ollut löydettävissä, IPCC:n oli näytön sijasta tyydyttävä noihin vasta hypoteettisina pitämiini ilmastomallilaskelmiin.\nManu Korkman 26.4.2019 16:14\nTämä on ikävä kysymys Perussuomalaisille, hehän rakensivat vaalimenestyksensä sen varaan, ettei Suomen pidä asialle mitään tehdä. Saa nähdä taipuvatko he kaikkien muiden puolueiden kanssa samoille linjoille.\nSuomen pitää rikkaana teollisuusmaana olla tässä asiassa kehityksen kärjessä. Meillä on erittäin menestyvä energiateollisuus, jonka tuotannosta suurin osa menee vientiin, antaisimme aika oudon viestin sen teollisuusalan asiakkaille, jos itse kieltäytyisimme kaikesta vastuusta.\nMatti Lehtinen 26.4.2019 16:37\n"Meillä on erittäin menestyvä energiateollisuus, jonka tuotannosta suurin osa menee vientiin"\nMitä ihmettä selität? Tänne tuodaan energiaa ihan koko ajan joka päivä.\nJos lasketaan ihan kaikki tämän maan hiilinielut niin ne "syö" lähestulkoon jo kaiken hiilidioksiidin mitä päästellään. Olemme siis jo lähestulkoon hiilineutraali maa. Samaan ei pysty kovinkaan moni muu maa.\nKivihiilen poltto on kaksinkertaistunut vuodesta 2000 tähän päivään ja lisääntyy maailmalla ihan koko ajan. Sen takia meidän suhteellinen osuus myös pienenee koko ajan.\nOsaatko muuten vastata että paljonko glopaali lämpötila laskee tämän maan "ilmastotoimilla" mitä ne sitten lieneekään?\nManu Korkman 26.4.2019 17:15\nWärtsilä, Danforss (ent. vacon), ABB jne. Vaasan seudun energiateollisuus tuo vientituloja per asukas eniten Suomessa. Sitä tarkoitin energiateollisuudella. Suomella on siis mittava vientituloja tuottava energia-alan teollisuus.\nPaavo Vaattovaara 26.4.2019 18:54 Vastaus kommenttiin #19\nKyllä Manu Korkman on käsittänyt väärin. Ei Danforss energiaa tuota vaan kuluttaa sitä. Ei ole energian viejä kun energiaa kuluttaen tuottaa tuotteita vientiin.\nMatti Lehtinen 26.4.2019 20:24 Vastaus kommenttiin #19\nSinähän päästelet aivan pehmoisia. Yksikään noista ei ole energiateollisuutta eikä oikeastaan energia-alankaan teollisuutta vaikka Wärtsilä tekeekin diesel- ja kaasuvoimaloita. Eikä kyllä liity edes aiheeseen.\nKeijo Räävi 26.4.2019 18:56\nEnemmistö suomalaisista pitää ilmastonmuutosta suurimpana uhkana. On siis loogista että tuleva hallitus kiinnittää huomiota asiaan.\nSuomi ei varmasti kykene yksin ilmastonmuutosta pysäyttämään mutta voimme olla eturintamassa näyttämässä muille esimerkkiä. Vähän sama juttu kuin naisten tasa-arvon kohdalla.\nMatti Lehtinen 26.4.2019 20:28\n"Enemmistö suomalaisista pitää ilmastonmuutosta suurimpana uhkana"\nSanoisin että toi sun väitä on BS, pystytkö esittämään edes hieman faktaa.\nMyös toi väite että muut ottavat esimerkkiä on potaskaa.\nMarkku Hatakka 26.4.2019 21:22\nJuu, Suomi voi näyttää esimerkkiä väestön kasvun rajoittamisessa. Ihmisistähän kulutus johtuu. Jos vaikka maapallon väestö puolittuisi, tehtaat tekisivät puolet vähemmän tavaroita, puolet vähemmän maataloutta (viljelyä ja lihankasvatusta), puolet vähemmän liikennevälineitä, jne jne\nVarmasti saataisiin lämpötilakehitys hidastumaan. ... siltä osalta mikä johtuu ihmisten toimista.\nJukka Mikkola 26.4.2019 19:58\nKumpikin näistä kysymyksistä on täysin turhia. Kumpaankaan näihin ei voi rehellisesti sitoutua. Luoja on laittanut ”termostaatin” pienemmälle ja se näkyy auringon pilkkujen katoamisena ja aurinkotuulen heikkenemisenä. Ilmasto tulee kylmenemään, ei lämpenemään tulevien vuosien ja vuosikymmenien aikana. Maunderin minimin (1645 - 1715) tapaiset kovat talvet ovat lisääntymään päin tulevaisuudessa ja lämmitykseen tarvitaan energiaa. Silloin ei pärjätä kokonaan ilman kivihiiltä. Muutaman viikon kova pakkasjakso talvella, kun korkeapaine ankkuroituu Suomen ylle joulu - maaliskuussa, laittaa kyllä voimalaitosten piiput ”punaisiksi.” Auringon deklinaatio on silloin miinusmerkkinen. Se tietää tulipalopakkasia. Voi jopa käydä niin, että energiaa joudutaan yksinkertaisesti rajoittamaan. Sähkön kulutuksessa ollaan silloin lujilla. Tuulienergiasta ei ole mitään apua, koska korkeapaineessa tuuli on päivällä heikkoa ja yöksi se mene ”nukkumaan.”\nAuringossa tuntuu jatkuvan edelleen jo kuukausia kestänyt ”juustopalloilmiö” ja IPCC ei voi tälle yhtään mitään. Suomessa olisi hyvä järkiintyä ns. ”hyvän sään aikana.”\n”Papukaija-ajattelusta” on hyvä palata todellisuuteen.\nJoulukuussa 2013 Kataisen hallitus teki päätöksen leipäviljan varmuusvarastojen puolittamisesta. Tämä järjetön päätös olisi heti syytä kumota uudessa hallitusohjelmassa vaalien jälkeen ja varautua etukäteen tuleviin niukempiin aikoihin.\nMarkku Hatakka 26.4.2019 22:00\nEi nyt suoranaisesti liity lämpenemiseen, mutta paljon huolestuttavampi ilmiö on maapallon magneettisen pohjoisnavan nopeutunur vaellus (15 km/y vs 55 km/y) maapallon ytimessä. Se vaikuttaa haitallisen avaruussäteilyn pääsyyn ilmakehään ja maan pinnalle, joissa tuhoja tietoliikenteelle ja sähköverkoille:\n”In February, the US National Oceanic and Atmospheric Administration and the British Geological Survey updated the location of the magnetic North Pole, calculating that the pole is leaving the Canadian Arctic and moving toward Russia at a rate of over 55 km per year, up from just 15 km per year in the year 2000. This movement is said to be caused by a perpetual tug of war between magnetic field patches in northern Canada and Siberia, with the patches under Russia currently taking the upper hand.”\nMarkku Hatakka 26.4.2019 22:05\nJuu, linkki tuohon artikkeliin täällä\nTämähän on tietysti ”uskovaisten, Trumpin ja Putinin” valeuutinen, heh\nTomi Ketola 26.4.2019 23:11\nPs-puolueen kanta ei nyt ole mitenkään merkittävä koska kysymykset lähetetään muillekin puolueille. Ei Ps tässä missään merkittävässä asemassa muihin verrattuna ole. Yksi monista.\nAika paljon niiden pitää silti myydä persettä jos samaan porukkaan yhdenkään muun puolueen kanssa haluavat jostain syystä mennä.\nMainitun puolueen luulisi kuitenkin eduskunnassa ja sen eri valiokunnissa työskennellään toimia arvopohjansa mukaisesti eli koettaa haitata täällä toimivien cleantech-yritysten toimintaedellytyksiä sekä saattaa sanktioita sellaiselle tuotannolle joka pyrkii toimimaan ympäristön kannalta vastuullisesti. Suosia teollisuutta joka ei niin tee.\nYleisenä trendinä näyttää olevan se että suositaan tuotantoa joka pyrkii toiminnassaan huomioimaan ympäristöarvot. Se on Ps:n arvopohjan vastaista, ainakin mitä poliitikkojensa ja kannattajiensa kommentteihin tulee.\nValinta voi tulevaisuudessa olla mennä niin että suomalainen tuote jää hyllyyn, niin Suomessa kuin maailmalla jos ei haluta tuottaa ympäristöystävällisesti. Silloin saadaan sitä mitä on tilattu.\nSami Saxelin 27.4.2019 09:10\nEi tommoseen tavoitteeseen voi kukaan tervejärkinen sitoutua.\nSamoin hiilineutraalisuus on ihmeellinen tavoite.\nSe että CO2 pitoisuus näyttää seuraavan myös lämpötiloja eikä pelkästään lämpötilat CO2 pitoisuuttaa kaataa koko homman.\nEhkä pelkästään päästöissä kannattaisi pyrki ottamaan piipusta mömmöt pois ennenkuin ne päätyy ilmakehään ja lopettaa muu jorina.\nMut kamoon nehän onkin poliitikkoja.\nKalevi Härkönen 27.4.2019 10:14\n”Se että CO2 pitoisuus näyttää seuraavan myös lämpötiloja eikä pelkästään lämpötilat CO2 pitoisuuttaa kaataa koko homman.”\nKerro tuo IPCC:lle.\nSami Saxelin 27.4.2019 11:02\nIPCC ei julkaise mitään mikä vaarantaa hypöteesin. Tämä on vahingollista.\nOn tietenkin elvää, että lämpötilan ja hiilidioksidimäärän välillä on yhteys, mutta on vaikea tietää, kumpi on syy\nja kumpi seuraus. On kuitenkin täysin kiistatonta, että\nhiilidioksidimäärä kasvaa ja on kasvanut aina teollistumisen alkupäivistä asti.\nEli ne pelaa varman päälle, mikä on tietysti ok niinkauan kun se ei ole tuhoisaa. Nyt se alkaa vaikuttaa tuhoisalta kun resursseja kohdennetaan uudelleen.\nMatti Lehtinen 27.4.2019 12:21 Vastaus kommenttiin #39\nPaitsi että co2 määrän kasvu ei ole korreloinut lämpötilan kanssa oikeastaan ikinä koska co2 pitoisuus nousee "viiveellä" .\nTäytyy ajatyella aika kierosti jos kuvittelee että nyt kun aurinko on hiipumaan päin niin jostain yhtäkkiä tulisi joku lämpöaalto joka pistäisi kohta 20v kestäneen "paussin" liikkeelle ja käyrät nousevaan suuntaan.\nKalevi Härkönen 27.4.2019 19:38 Vastaus kommenttiin #39\nIPCC laatii yhteenvetoja tieteellisen tutkimuksen tuloksista. Jos viesti ei miellytä niin viestintuojan ampuminen ei auta asiaa.\nSami Saxelin 27.4.2019 20:32 Vastaus kommenttiin #43\nIPCC ongelmana on valikoiva arviointi. Varmasti niiden faktat pitävät paikansa siinä skoopissa.\nProbleemi on siinä että arvionista puuttuu vaihtoehtoisten mallien tuottama päästökurma. Elinkaarilaskemat jäävät aina vajaiksi.\nLisäksi osa IPCC materiaalista ei ole täyttänyt tieteellisiä kriteerejä.\nMutta huoli pois ilmaston lämpeneminen on tosiasia siitä ei ole enää ristiriitaa.\nIPCC rooli on saanut kolhija kun on vääristellyt tutkimuksia saadakseen poliitista painoarvoa. Lisäksi se Intinan hiilivoimalakiristys Pariisin ilmastosopimuksen alla oli temppu joka tuhosi koko touhun uskottavuuden. Jossei saada halpaa rahaa uusiutuviin niin laitetaan 400 hiilivoimalaa. Semmoisia globaaleja ilmastokumppaneita. Paska diili ne laittaa ne voimalat sinne kuitenkin.\nSamaten se Obaman ja Kiinan välinen diili joka oli täysin vastoin annettua tahtotilaa vähentää globaaleja päästöjä. Toi ei onnistu.\nMatti Lehtinen 27.4.2019 10:15\nNo ei hallituksen tarvii tehdä yhtään mitään koska ihmisen aiheuttama lämpövaikutus ilmastoon on 0.0°C. Tämä väite perustuu siihen että jos co2 lämmitysvaikutus on ollut viimeisen 150v aikana sen 0.4°C eli puolet "sovitusta" lämpötilan noususta ja ihmisperäistä hiilidioksiidia on ilmastossa se 5%.\nTällaiset pikkuasiat ei kuitenkaan haittaa vaan tuleva hallitus aloittaa elämisen kurjistustoimet ilmastosyihin vedoten.\nArto Granlund 27.4.2019 13:31\nKansainvälinen taistelu ilmastomuutosta vastaan on vasta alkutekiöissä ja Suomi on ilmastomuutoksen vastaisessa taistelussa tarvittavan teknologian tuottajana kärkimaita maailmassa ja olisi sula hulluutta ellei suomalainen vientiteollisuus valtion tukemana tähän tilaisuuteen tarttuisi, kun kyseessä on tilaisuus luoda kymmeniätuhansia uusia työpaikkoja ja paras tapa markkinoida tätä teknologiaa on toteuttaa sitä ensin Suomessa.\nMatti Lehtinen 27.4.2019 15:20\nKerro vaan rohkeasti mikä on se teknologia joka menee maailmalle kaupaksi kuvitellun ongelman ratkaisijana.


PokerStarsin Sunday Millionista voitto Suomeen\nSunday Millionista voitto Suomeen\nSuomalaiset saivat taas juhlia nettiturnauksissa, kun PokerStarsin Sunday Millionista saatiin voitto kotiin. 6 685 aloittaneen pelaajan joukosta nousi “€urop€an” finaaliin ja aina turnauksen voittoon asti.\nFinaalipöytä alkoi suomalaisittain kolmannelta sijalta. Pitkän pelipäivän tullessa kohti loppua, oli mukana vain “€urop€an” ja Kanadan Espen “sh4wshank” Sørlie. Herrat tekivät vielä diilin rahoista hyvin tasaisessa vaiheessa, jossa pelattiin vielä viimeisistä 20 000 dollarista.\n“€urop€an” onnistui pääsemään nopeasti niskan päälle ja merkit alkoivat valua tasaisesti kohti suomalaisen puolta pöydästä. Viimeisessä jaossa suomalaisen A6 päihitti kanadalaisen K6:n pöydän tuodessa tyhjiä kortteja aina turniin asti. Riverillä voitto varmistui vielä pöytään tulleen toisen ässän myötä.\nSunday Million 17.8.2014, tulokset:\n1. €urop€an (Suomi) $185 400,00*\n2. Espen “sh4wshank” Sørlie (Kanada) $168 270,20*\n3. _Prinsesse_7 (Norja) $106 960,00\n4. David “My Brim Low” Ivers (Costa Rica) $73 535,00\n5. bandi136 (Israel) $56 154,00\n6. metis669 (Venäjä) $42 784,00\n7. RadimSoudsky (Tsekki) $29 414,00\n8. trump029 (Venäjä) $16 044,00\n9. Mom`s_lies (Norja) $10 361,75


Niittipanta naulakossa: Menin rikki jo kauan sitten ja takuu, sitä ei oo\nMenin rikki jo kauan sitten ja takuu, sitä ei oo\nKategoriat: Aksun kisat ja kokeet, Pikkukoirat, Tämä päivä oli huono päivä\nHeti alkuun jättimäiset onnittelut Elvikselle, joka täytti sunnuntaina täydet 10 vuotta! Uskomatonta! Häpeäkseni havaitsin, ettei Elviksestä ole oikeastaan ollenkaan kuvia tämän vuoden puolelta. Tilanne, joka pitää korjata mitä pikimmiten. Uusien kuvien puutteessa etsin kuitenkin tähän postaukseen pakselista muutaman lempparikuvani Elkusta. Etenkin tuo mustavalkoinen kuva on niiiiiiin Elkkua (ja siten siis suursuosikkini)!\nVaikka tähän asti onkin ollut hankalaa uskoa Elviksen olevan jotain muuta kuin nuori koira, on tosiasiat hiljalleen jouduttu kohtaamaan silmästä silmään. Elvikseltä löytyi joitakin vuosia sitten sivuääni, joka kuului vain vaimeasti toiselta puolelta. Löydös ei siinä vaiheessa aiheuttanut mitään toimenpiteitä, sillä se oli niin hiljainen ja koira kaikinpuolin oireeton. Sydäntä on kuitenkin seurailtu tasaisin väliajoin, eikä se ole aiheuttanut juurikaan huolta. Viime jouluna sivuääni oli kuitenkin pahentunut sen verran paljon, että eläinlääkäriltäkin lipsahti spontaani "Ohhhoh, kylläpäs on paha!" -huudahdus. Lääkitys aloitettiin. Pari viikkoa sitten käytiin sydänultrassa, jossa selviteltiin sydämen tämän hetkistä kuntoa hieman tarkemmin. Löydökset olivat aika hurjat: Elkun sivuääni on voimakas, 5/6. Sydän on hieman laajentunut ja paikoitellen myös paksuuntunut.\nEnnustetta elinajan suhteen eläinlääkäri ei osannut antaa. Osa koirista elää lääkkeiden avulla montakin hyvää vuotta, osa sitten ei. Sairaus on kuitenkin etenevä ja terveeksi Elvis ei enää ikinä muutu. Elvis itse on onneksi sairaudestaan tietämätön ja on edelleen iloinen oma itsensä, mikä on tietysti kaikista tärkeintä. Ei auta, kuin toivoa, että Elvis kuuluisi niihin onnekkaisiin, jotka ovat huonon sydämensä kanssa eläneet monta, monta hyvää vuotta!\nLoppuun Aksun kisakuulumiset.\nLauantaina otettiin Aksun kanssa kolme starttia agikisoissa. Toisella radalla tehtiin nolla, joka riitti neljänteen sijaan. Kieltämättä harmitti, kun kolmas vei sertin meidän nenien edestä. Näin on käynyt joskus ennenkin. Hyvää radassa oli se, että ensinnäkin tehtiin nolla ja toiseksi se, että Aksu otti kontaktit hienosti! Pysähtyi puomille (siinä sitä aikaa paloikin) ja lähti vasta luvan kanssa. Näitä tottelevaisuuden hetkiä on saanut todistaa vain harvoin kisoissa. Vire sillä radalla alkoi olla siis kutakuinkin treenivireen tasolla, mikä on ihan loistohomma! Ehkäpä vielä joskus keksin keinon, jolla vakiinnuttaa Aksun kisavire nykyistä kisavirettä optimaalisemmalle tasolle, jolloin näitä onnistumisia saattaisi tulla vähän useamminkin!\nJulkaistu klo 22.42\nJenni 28. maaliskuuta 2013 klo 6.22\nBea 28. maaliskuuta 2013 klo 10.37\nOnskut Elkulle tätäkin kautta! Meidän Saralla todettiin sivuääni jo 5-vuotiaana, minkä jälkeen agilityä voitiin harrastaa vielä kolme vuotta ja lopulta Sara eli hyvinvoivana kymmenen vuoden ikään. Sitten kunto romahtikin nopeasti, joten tuohon asti se sai elää lähes täysipainoista elämää, jonka rajoitukset näkyivät vain lenkkien lyhyydessä. Älä siis murehdi etukäteen vaan nauti joka hetkestä! Sydänvian kanssa jotkut elävät tosiaan yhtä kauan lisää kuin ilmankin sitä! :) Kaikkea hyvää teille ja rapsut Elvikselle!\nSarianne 28. maaliskuuta 2013 klo 14.28\nElkun puolesta kiitokset! :)\nElvikselläkin sydän on ollut diagnoosin jälkeen useamman vuoden oireeton, nyt kuitenkin aloitettiin lääkitys ja liikuntaan on tullut rajoituksia. Agilityt sun muut esimerkiksi on kiellettyä puuhaa. Omaehtoisesti se saa liikkua niin paljon, kuin jaksaa kyllä :) Toivottavasti Elvis saa kuitenkin elää yhtä monta hyvää vuotta, kuin Sara sai!\nJannika 28. maaliskuuta 2013 klo 18.59\nOnnea Elkulle! Toivottavasti saatte vielä monta hyvää vuotta yhdessä. Sairaan koiran kanssa eläminen on raskasta, kun ei koskaan tiedä milloin se huono päivä vaan iskee ja koira ei jaksakaan enää. Mutta kun kattoo Uutinkin suunnatonta elämäniloa, niin ei voi kun hymyillä. Onneksi se ei tiedä olevansa sairas.\nSarianne 28. maaliskuuta 2013 klo 21.18\nOnneksi tosiaan nämä koirat eivät ymmärrä olevansa sairaita! :) Murehtiminen jää kokonaan meille ihmisille. Toivottavasti Uutillakin on monta hyvää vuotta vielä jäljellä!\nJonna 29. maaliskuuta 2013 klo 10.25\nPaljon onnea Elvis!\nIhana myös tuo kuratassukuva, voin vaan kuvitella tarinan tuon takana :) Pojat käyneet salaa mutalammikossa? Meidän nyt edesmennyt ajokoira muisti joka karkureissullaan kiertää mutaojan kautta, oli kotiin palatessaan pikimusta koko koira päätä lukuunottamatta. Silloin suututti, mutta nyt vain naurattaa tuommoiset koiruudet :)\nSarianne 29. maaliskuuta 2013 klo 16.02\nJoo, tyypit vähän leikki mutalammikossa! Oli jotenkin tosi hauskannäköinen kaksikko, kun molemmilla oli mutaiset tassut ja kuono. Ihan tosi kivaa niillä tietysti oli ollut siellä tonkiessaan :D Voin niin kuvitella tuon kuraisen ja hyvin onnellisen ajokoiran! :DD\nEeva/Kolmiokorvat 29. maaliskuuta 2013 klo 20.08\nSarianne 30. maaliskuuta 2013 klo 11.52\nHenna 30. maaliskuuta 2013 klo 17.08\nOnnet Elkulle, kunnioitettavaan ikään on pikkukoira ehtinyt :) Ja kuten sanottu, toivottavasti edessänne on vielä monta yhteistä onnellista vuotta!\nJa peukut Aksulle, vaikka en mitään agilitystä ymmärräkkään niin aivan hyvältähän tuo kuulosti :)\nTiina 30. maaliskuuta 2013 klo 18.14\nOnnea Elvikselle! Tuo mustavalkoinen kuva on kyllä hieno jo kuvanakin, saati jos ilmentää hyvin vielä Elvistä! :) Nuo sen korvakarvakutrit on aika symppikset!\nSini 30. maaliskuuta 2013 klo 21.02\nIsot, myöhäiset onnittelut Elkulle!\nSirkku 31. maaliskuuta 2013 klo 17.28\nOnnea ihanalle Elvikselle! Toivottavasti sydän ei hidasta arkea jatkossakaan :)\nSarianne 1. huhtikuuta 2013 klo 12.10\nElkun puolesta kiitokset onnitteluista :)\nNuo kutrit on ihan mun lempparit! Ne pitää joka kesä säästää trimmeriltä. Samoin niskassa on sellaisia korkkiruuvikiharoita. Nekin on aina siirrettävä pois trimmerin tieltä :D\nMilena 3. huhtikuuta 2013 klo 13.33\nOnnittelut Elvikselle! :)\nSarianne 3. huhtikuuta 2013 klo 22.23\nUnknown 10. huhtikuuta 2013 klo 18.18\nOnnea Elvikselle näin jälkikäteen! Tulin kyselemään, että millä muokkaat kuviasi, ovat niin kauniin värisiä :> !\nSarianne 14. huhtikuuta 2013 klo 14.06\nMinulla on photoshop käytössäni :)


Mustasukkaisuus, ahdistus ja fyysiset oireet | Tukinet\nMustasukkaisuus, ahdistus ja fyysiset oireet\nKäyttäjä mielentakia aloittanut aikaan 21.08.2013 klo 13:49 kohteessa Parisuhde, koti ja perhe\nViimeksi päivitetty 6 vuotta, 9 kuukautta sitten käyttäjän mielentakia toimesta\nKäyttäjä mielentakia kirjoittanut 21.08.2013 klo 13:49\nolen parisuhteessa miehen kanssa, jonka kanssa tulen olemaan lopun elämäni. En ole koskaan näin tuntenut, mutta olen varma asiasta. Tiedän että hän kestäisi minulta mitä vain, mutta en halua hänen tuntevan syyllisyyttä takiani. Minulla on nimittäin sairaalloinen mustasukkaisuus ja ahdistus ongelma. Hän tietää minusta kaiken, menneisyyteen liittyvät; minua on petetty, olen ollut lääke,kannabis ja alkoholiriippuvainen, minulla on ollut paniikkihäiriö(en ole varma onko se uusinut pahempana vai mistä on kyse…), minua on hyväksykäytetty ja olen yrittänyt riistää oman henkeni ja anoreksiasta. Pala nousee kurkkuun jo näistä kirjoittaessa.\nJokin aika sitten, vajaa vuosi mahdollisesti, jouduin draamapyörteisiin entisten läheisten ystävieni kanssa. Minusta levitettiin kaikkea pahaa, minua vihattiin yhdessä, olin ihminen huomiohuorasta ämmään. Periaatteessa irtaannuin sitten 90% entisistä piireistäni. Jäljelle jäi 2parasta ystävää ja poikaystävä ja perhe. Ennen olin yltiösosiaalinen tyyppi ja rakastin seuraa. Nykyään olen entisen minäni vastakohta.\nPahimmissa tapauksissa halu aloittaa lääkkeet ym. uudestaan on niin vahva että tuntuu että pakahdun. Tälläkin hetkellä. Tiedän saavani mitä haluan jos tarvitsen. Ennen olen ollut 100% rehellinen kaikesta poikaystävälleni, mutta olen huomannut taas peitteleväni ajatuksia jotka ovat vähmmän iloisia.\nSuurin ongelma minulle on hänen eksänsä. He tapailivat vuosia sitten, ja jäivät parhaiksi ystäviksi. Minulle tämmöinen skenaario ei olisi koskaan mahdollinen omalla kohdalla, en hyväksynyt asiaa ja heidän välinsä viilenivät. He eivät ole meidän tavattua nähneet toisiaan, ja poikaystäväni sanoo etteivät he ole enää ystäviä. Mutta heidän perheensä tuntevat toisensa, ja saan kuulla eksän nimeä jokaiselta hänen sukulaiseltaan ja tuttavaltaan. Minusta tuntuu että menee järki. Koko ajan ehdotellaan yhteistä tekemistä mihin liittyy hänen eksänsä. Hänen isovanhempiaan myöten. En kestä. Ajatus siitä että he juttelevat selkäni takana saa minut hulluksi, mutta tiedän että asia ei kuulu minulle. Tunnen itseni niin toissarvoiseksi. Enkä tiedä onko sopivaa pyytää, etteivät he puhuisi hänestä minun kuullen.\nEn ole penkonut poikaystäväni tavaroita, enkä edes kysynyt puhuvatko he edelleen. Minusta heillä pitäisi olla siihen oikeus, mutta ajatus kalvaa minua niin, että ”taaksejäänyt” syömishäiriö on alkanut vainoamaan jälleen. Voin olla päiviä syömättä. Helpotus tulee kun hän pääsee lomille armeijasta, kun hän on vain minun kanssani kahdestaan, jolloin voin taas syödä. Muuten en hyväksy sitä, koska mietin että laihempana olen kauniimpi, jolloin hänen olisi helpompi irtaantua eksästään kokonaan. Tämä ajaa minut hulluksi.\nVälillä haluaisin pistää suhteemme poikki tämän takia, koska ajatukset tekevät minusta lopun. Olen ravannut lääkärissä huonovointisuuden takia, he epäilevät sen olevan psyykkistä. Asiaa en ole oikein vieläkään itselleni myöntänyt, että oksennus lentää henkisen ahdistuksen takia. Minua hävettää. En tiedä mitä tehdä. Jatkuva pahoinvointi vaikeuttaa vakavasti opiskelua ja koulunkäyntiä. Pelkään päätyväni varhaiseläkkeelle.\nOlen vain ihan loppu. Tekisi mieli vetää peitto korviin ja olla nousematta joka päivä. Silti raahaudun kouluun ja puen hymyn kasvoille. Oikeasti haluaisin vain olla yksin tajunnan rajamailla pillereiden avulla. Enkä kestä puhua tästä poikaystävälleni, sillä hän murtuisi täysin. Haluan että hän voisi nauttia lomistaan, eikä kuunnella marmatustani. Tiedän, että hän ymmärtäisi, mutta tiedän myös että hän välittää liikaa ja pelkään pilaavani hänen elämänsä. Minusta tuntuu ettei kukaan voi auttaa minua, tiedän itse olevani se, joka minua voisi parhaiten auttaa mutta ajatusten purkaminen vie minut hulluuden partaalle. Samantien voisin vain vetästä kaatokännit opiaattien kera. Pelkään että repsahdan, olen ollut jo reilun vuoden kuivilla… Mutta en yksinkertaisesti tiedä mitä tehdä.\nOsaako kukaan auttaa, tai kertoa omista kokemuksistaan?


Etsimme palvelutoiminnan suunnittelijaa Helsinkiin • Pelastakaa Lapset ry\nPelastakaa Lasten päämääränä on edistää lapsen oikeuksien toteutumista ja parantaa lasten asemaa kotimaassa ja kansainvälisesti. Kotimaassa panostetaan lastensuojelupalveluiden lisäksi suunnitelmalliseen lastensuojelun kehittämis- ja vaikuttamistyöhön. Pelastakaa Lapset on laadukkaan lastensuojelutyön ammattilainen ja vahva vaikuttaja yhteiskunnassa.\nPelastakaa Lapset ry etsii Palvelutoiminnan suunnittelijaa keskustoimistoon Helsinkiin toistaiseksi voimassa olevaan työsuhteeseen 1.9.2017 alkaen tai sopimuksen mukaan.\nSuunnittelijan tehtävä on organisaatiossamme uusi ja se sijoittuu lastensuojelun palvelutoiminnan kokonaisuuteen. Pääasiallisena tehtävänä on vastata sijaishuollon laitosyksiköiden ja aluetoimistoissa toteutettavan perhehoidon sisällöllisestä kehittämisestä yhteistyössä palveluita toteuttavien ammattilaisten kanssa. Lisäksi tehtävään kuuluu toimintojen kilpailutuksiin osallistumiseen ja markkinointiin liittyvä asiantuntijuus. Suunnittelija tekee tiivistä yhteistyötä muiden lastensuojelupalveluiden kehittämisestä vastaavien asiantuntijoiden, sijaishuoltoyksiköiden johtajien, aluejohtajien sekä sijaishuollon verkostojen kanssa. Tehtävään valittava suunnittelija pääsee myös itse vaikuttamaan tehtävänkuvan rakentamiseen.\nSuunnittelijalta edellytämme lain sosiaalihuollon ammattihenkilöistä (817/2916) mukaista sosiaalityöntekijän kelpoisuutta. Myyntiin ja markkinointiin liittyvät lisäkoulutukset ovat eduksi. Tehtävään valittavalta toivotaan lastensuojelun ja sijaishuollon osaamista sekä kokemusta kilpailutuksista ja työn kehittämisestä. Palveluiden myyminen ja tuotteistaminen edellyttävät innovatiivista ja innostunutta asennetta työssä.\nTarjoamme innostavan ja mielenkiintoisen työskentely-ympäristön Pelastakaa Lasten kotimaan ohjelmassa. Järjestön monipuolisuus ja kansainvälisyys tuovat työhön kiinnostavia uusia näkökulmia. Pääset tekemään työtä uudessa organisaatiossa, jossa pyritään kannustavaan työilmapiiriin ja tarjotaan työntekijöille mahdollisuus kehittyä ja syventää osaamistaan. Tulet myös osaksi vahvojen asiantuntijoiden ja osaavien ammattilaisten joukkoa, jonka erityinen missio on huolehtia lapsen oikeuksien ja osallisuuden toteutumisesta omassa toiminnassa, yhteiskunnassa ja koko maailmassa.\nTyöehdot ja palkkaus määräytyvät yksityisen sosiaalipalvelualan työehtosopimuksen mukaan.\nSuunnittelijan tehtävään liittyviin kyselyihin vastaa palvelutoiminnan johtaja Anu Lehto (p. 040 739 3474) viikolla 32.\nHakemukset tämän linkin kautta viimeistään 11.8.2017 klo 16.


Hyvinvointia muuhun arkeen - Akaan kaupunki\nEtusivu / Terveys / Hyvinvointia elintavoilla / Hyvinvointia muuhun arkeen\nTältä sivulta löydät erilaisia terveyden ja hyvinvoinnin palveluita kaikenikäisille.\nAkaassa on kaksi kirjastoa, Akaan pääkirjasto Toijalassa ja Viialassa kirjasto Vilkku.\nYhdessä ne ovat Akaan kaupunginkirjasto. Tutustu tästä kirjaston palveluihin.\nKulttuurihyvinvointi ja tapahtumat\nAjankohtaiset tapahtumat ja tapahtumakalenterimme löydät tästä linkistä.\nMielenterveyteen liittyvissä asioissa voi apua ja tukea saada monesta paikasta. Terveyskeskus on useimmiten ensisijainen paikka, josta apua voi kysyä ja hakea. Terveyskeskuksen lääkärit, hoitajat ja muu henkilökunta antavat apua mielenterveyteen ja päihteisiin liittyvissä ongelmissa ja sairaustiloissa ja ohjaavat tarvittaessa aikuispotilaat psykiatrisen sairaanhoitajan vastaanotolle. Äkillisiä traumaattisia tilanteita, esimerkiksi kuolemantapauksia varten Akaan ja Urjalan alueella toimii kriisityöryhmä. Akaan mielenterveyspalveluiden sivuille pääset tästä.\nTerveyskylän verkkopalveluiden Mielenterveystalosta löydät tietoa, omahoito-ohjelmia, oppaita, oirenavigaattoreita sekä palveluhakuja. Mielenterveystalossa on tarjolla myös nettiterapiaa, jonne pääsee lääkärin lähetteellä ympäri Suomen. Lue lisää\nTerveyskylän verkkopalveluista löydät myös itsehoitoa ja tietoa stressinhallinnasta. Lue lisää\nTerveyskylän verkkopalveluista löydät vertaistukea, konkreettisia vinkkejä ja yhteystietoja potilasyhdistysten vertaistukipalveluihin. Älä jää yksin, tukea on tarjolla! Lue lisää Vertaistalosta\nOhjeita hyvään uneen löydät THL:n sivuilta tästä linkistä.\nOmaolon univalmennus auttaa parantamaan unen määrää ja laatua. Valmennus vaatii tunnistautumisen. Omaolon sivuille pääset tästä linkistä.\nMielenterveystalon unettomuuden omahoito-ohjelma on kaikille avoin unettomuuden omahoidollinen palvelu verkossa. Lue lisää\nPäihdetyön tavoitteena on ehkäistä ja vähentää päihteiden ongelmakäyttöä, sekä siihen liittyviä sosiaalisia ja terveydellisiä haittoja. Tavoitteena on myös edistää päihderiippuvaisen ja hänen läheistensä toimintakykyä ja turvallisuutta. Palveluun et tarvitse lähetettä. Lue lisää päihdepalveluistamme.\nPäivätoimintakeskukset ovat olohuoneita, joissa voit viettää aikaa ilman päihteitä. Niissä sinulla on mahdollisuus ruokailuun, vaatehuoltoon ja peseytymiseen. Päivätoimintaan sisältyy halutessasi keskustelua päihdetyönohjaajan kanssa, ryhmämuotoista toimintaa, sekä virike- ja leiritoimintaa. Lue lisää\nPäihderiippuvuus sairautena –ryhmä\nRyhmä on tarkoitettu henkilöille, jotka haluavat tutkia omaa suhdettaan päihteisiin ja päihteiden hallintaan liittyvää voimattomuutta. Ryhmässä myös asiatietoa päihderiippuvuudesta sairautena. Ryhmän vetäjänä toimiva päihdetyön ohjaaja arvioi jokaisen ryhmään tulijan ennen ryhmän aloituista, koska ryhmä on pääsääntöisesti suljettu ryhmä. Tutustu aikuissosiaalityön päihdepalveluihin tästä linkistä.\nPäihdetyön sairaanhoitajan neuvontapiste on avoinna Akaan hyvinvointikeskuksessa, 2.krs ma – pe klo 8-10. Pisteellä voi anonyymisti vaihtaa neulat ja ruiskut puhtaisiin. Tällöin on mahdollisuus myös hoitoon ohjaukseen, sekä testauttaa C-hepatiitti ja HIV. Muulloin tavoitettavissa arkisin ma-to klo 8-16 ja pe klo 8-14. Tutustu päihdepalveluihimme.\nLääkärin vastaanottolla saat apua tupakoinnin lopettamiseen, ja tarvittaessa korvaushoidon valinnassa. Lääkäri voi kirjoittaa vieroituslääkereseptin. Kiireettömien asioiden ajanvaraus, neuvonta ja puhelinpalvelu, puh. 040 335 2702 ma – pe klo 8 – 10.30. Terveyskeskuslääkärin vastaanotto 20,60e, kun käyntejä on enintään kolme kertaa vuodessa. Terveyspalvelut löydät Akaan Hyvinvointikeskuksesta, Torkontie 2 37800 Akaa. Terveyspalvelut ja aikuisneuvolan terveydenhoitajien yhteystiedot löydät tästä linkistä.\nApua tupakoinnin lopettamiseen verkossa\nTerveyskylän sivuilta löydät tietoa tupakoinnin lopettamisesta. Lue lisää.\nOmaolon tupakoinnin lopettamisen valmennusohjelma auttaa valmistelemaan tupakoinnin lopettamista ja tekemään tupakoinnin lopettamista koskevan päätöksen. Valmennus vaatii tunnistautumisen. Lue lisää Omaolon verkkopalvelusta.\nSeksuaaliterveydestä voit lukea lisää Terveyskylän verkkosivuilta tästä linkistä.\nTerveyskylän Naistalo.fi -verkkopalvelusta voit lukea naisten seksuaaliterveydestä. Lue lisää\nTerveyskylän Miestalo.fi -verkkopalvelusta voit lukea monipuolisesti miesten terveydestä. Lue lisää\nNarikka tuo työelämän ulkopuolella olevat ihmiset yhteen vaihtuvan ohjelman, yhdessä tekemisen ja kahvikupin ääreen. Kohtaamispaikka Narikka on aikuissosiaalityön tarjoamaa sosiaalipalvelua työikäisille aikuisille ja nuorille. Narikan ovet ovat avoinna joka tiistai klo 9 – 12. Ei vaadi etukäteen ilmoittautumista tai lähetettä. Lue lisää.\nAikuissosiaalityön kerran vuodessa järjestämä ryhmä, jossa tutkiskellaan erilaisten voimaantumisen menetelmien omia vahvuuksia, voimavaroja ja lisätään itsetuntemusta. Ryhmän ajankohta vaihtelee syksyn ja kevään välillä. Ryhmän vetäjinä toimivat aikuissosiaalityön ammattilaiset. Lue lisää\nAikuissosiaalityön kaksi kertaa vuodessa kokoontuva ryhmä. Teemoina erilaisia naisten juttuja; käsitöitä, askartelua, käsienhoitoa, leivontaa, jutustelua teemasta jos toisesta. Ryhmä tarjoaa voimaannuttavaa yhdessäoloa naisille! Ryhmän vetäjinä toimivat aikuissosiaalityön ammattilaiset. Lue lisää\nAikuissosiaalityön järjestämä kädentaidot-ryhmä, jossa askarrellaan pääasiassa kierrätysmateriaaleista itselle tai lahjaksi sopivaa. Askartelun lomassa on keskustelua elämän erilaisista asioista. Ryhmä ajoittuu yleensä joulun edelle. Ryhmän vetäjinä aikuissosiaalityön ammattilaiset.\nAikuissosiaalityön kerran vuodessa järjestämä hyvinvointiryhmä koostuu kokonaisuudesta, johon kuuluu ravitsemus, liikunta, mielen hyvinvointi sekä luonto. Ryhmän vetäjinä toimivat aikuissosiaalityön ammattilaiset ja ryhmä on osa sosiaalista kuntoutusta.\nTutustu tästä aikuisten sosiaalipalvelujen ryhmätoimintaan.\nPäiväkerho 3-5 -vuotiaille lapsille\nToijalassa ma, ti, ke iltapäivisin. Sontulantie 1, 37800 Akaa\nKylmäkoskella ti ja to aamupäivisin. Lehtitie 3, 37910 Akaa\nPerhekerho alle kouluikäisille lapsille vanhempien kanssa\nToijalassa keskiviikkoisin ja perjantaisin, Sontulantie 1, 37800 Akaa\nViialassa tiistaisin, Nordintie 3, 37830 Akaa\nKylmäkoskella maanantaisin, Lehtitie 3, 37910 Akaa\nVauvamuskari alle 1-vuotiaille lapsille vanhemman seurassa\nToijalassa torstaisin, Sontulantie 1, 37800 Akaa\nTaaperomuskari 1-3-vuotiaille lapsille vanhemman seurassa\nPyhäkoulu 4-10-vuotiaille lapsille\nViialassa kerran kuussa sunnuntaisin, Nordintie 3, 37830 Akaa\nPikkuHelppi lastenhoitoapu lapsiperheille\nViialassa tai Toijalassa maanantaiaamupäivisin klo 9-11\nToijala: Kokkikerho, puuhakerho, jumppakerho\nViiala: Puuhakerho, kokkikerho\nKylmäkoski: Puuhakerho, askartelukerho\nYhteyshenkilö: Akaan kasvatuksen työalavastaava Hanna Jussila, puh: 040 725 7415, hanna.jussila@evl.fi\nLue lisää Akaan seurakunnan verkkosivuilta\nPerhekerho ja kirkkomuskari alle kouluikäisille lapsille vanhempien kanssa\nJoka toinen maanantai osoitteessa Tampereentie 8 , 31760 Urjala.\nYhteyshenkilö: perhetyöntekijä/diakoni sirkka.salminiemi@evl.fi\nPerhekahvila Kylmäkoskella alle kouluikäisille lapsille vanhempien kanssa\nJoka toinen maanantai osoitteessa Lehtitie 3, 37910 Akaa\nPuheenjohtaja MLL Kylmäkoski Tiina Ryyppö, puh: 040 9643 524, mllkylmakoski@gmail.com.\nLeikkikoulu Toijalassa 2,5 – 5 -vuotiaille lapsille\nPienet: maanantaisin ja keskiviikkoisin, isot: tiistaisin ja torstaisin osoitteessa Ryödintie 2, 37800 Akaa\nKörökörö-kerho Toijalassa vanhemman/isovanhemman kanssa 0-3-vuotiaille lapsille\nMaanantaisin osoitteessa Sampolantie 3, 37800 Akaa.\nPerhekahvila Toijalassa alle kouluikäisille lapsille vanhempien kanssa\nPerjantaisin aamupäivällä, osoitteessa Ryödintie 2, 37800 Akaa.\nVauvakahvila Toijalassa alle 1-vuotiaan lapsen kanssa\nKeskiviikkoisin, osoitteessa Ryödintie 2, 37800 Akaa.\nIltaperhekahvila Toijalassa 1-5 -vuotiaille lapsille aikuisen kanssa\nTorstaisin osoitteessa Sampolantie 3, 37800 Akaa.\nYhteyshenkilö: MLL Toijalan yhdistys, puheenjohtaja Kirsi-Maria Jokinen, mlltoijalan.yhdistys@gmail.com\nPerhekerho Urjalassa alle kouluikäisille lapsille vanhempien kanssa\nJoka toinen maanantai, osoitteessa Tampereentie 8 , 31760 Urjala.\nJoka toinen maanantai, Huhmarinmäentie 45 / Tampereentie 8.\nYhteyshenkilö: Olga Viitasaari, puh: 044 203 7777 urjalan.yhdistys@mll.fi\nPerhekahvila Viialassa alle kouluikäisille lapsille vanhempien kanssa\nPerjantaisin aamupäivällä, osoitteessa Nordintie 3, 37830 Akaa.\nYhteyshenkilö: Hanna Siponen, puh: 0400 466395, mll.viiala@gmail.com\nVertaisryhmä imetykseen kerran kuukaudessa keskiviikkoisin Ryödintie 2, 37800 Akaa.\nLapsiperheellisille maksullista lastenhoitoapua\nMLL lastenhoito Liisa Lindström, puh: 040 5172993, liisa.lindstrom@mll.fi\nNuorisopalvelujen tehtävänä on edistää nuorten osallisuutta ja vaikuttamismahdollisuuksia sekä kykyä ja edellytyksiä toimia yhteiskunnassa; tukea nuorten kasvua, itsenäistymistä, yhteisöllisyyttä sekä niihin liittyvää tietojen ja taitojen oppimista; tukea nuorten harrastamista ja toimintaa kansalaisyhteiskunnassa; edistää nuorten yhdenvertaisuutta ja tasa-arvoa sekä oikeuksien toteutumista sekä parantaa nuorten kasvu- ja elinoloja. (Nuorisolaki 2016/1285 §2)\nVertaistukiryhmä nuorille ja aikuisille\nAvoin kohtaamispaikka maanantaisin, Meijerintie 1 B, 37800 Akaa\nKeskustelukerho nuorille ja aikuisille joka toinen torstai, Sontulantie 1, 37800 Akaa\nYhteyshenkilö: Puheenjohtaja Anna Hurmerinta-Haanpää puh. 040 773 3322, asemi.ry@gmail.com\nNuorisotyö on nuorisolakiin perustuvaa kasvatustyötä, jota toteutetaan monialaisena yhteistyönä. Nuorisotyön perussunnittelmassa (NUPS) kuvataan Akaan kaupungin nuorisopalveluissa tehtävä työn tavoitteet, arvot, työmuodot ja toiminnot. Toiminnassa korostetaan nuorten terveitä elintapoja sekä mahdollisuutta osallistua ja vaikuttaa omaan elämään ja yhteiskuntaan. Osoite: Nuorisotila Spotti Myllytie 3, Akaa.\nEtsivän nuorisotyön tavoitteena on tavoittaa alle 29-vuotiaita nuoria, jotka ovat koulutuksen ulkopuolella tai tarvitsevat tukea saavuttaakseen tarvitsemansa palvelut. Etsivä nuorisotyö tarjoaa nuorelle tukea ja vahvistaa nuoren valmiuksia päästä elämässä eteenpäin. Etsivä nuorisotyö perustuu vapaaehtoisuuteen ja sitä toteutetaan yksilöohjauksena, ryhmätoimintana ja monialaisena verkostoyhteistyönä. Osoite: Meijerintie 1 B, Akaa.\nNuorten starttipaja on matalan kynnyksen ryhmämuotoista pajatoimintaa 16-28 -vuotiaille nuorille. Toiminta vahvistaa arjen ja elämänhallinan taitoja sekä tukee suunnitelmallisesti nuorta löytämään oman jatkopolun esimerkiksi opintoihin tai työelämään. Osoite: Nuorisotila Spotti Myllytie 3, Akaa.\nYhteyshenkilönä nuorisopalveluissa toimii nuorisosihteeri Jouko Pekkarinen, puh: 040 3354625.\nLue lisää nuorisopalveluistamme Akaassa.\nma-pe klo 8-10.30\n040 335 2702\n040 335 2704\nLue lisää Mielenterveystalon sivuilta


Kim Kardashian esitteli pyjamansa – seksikkäässä alusasussa kotonaan – Stara\nViihdeuutiset 9.8.2020, 8:40 · Annukka Heikkilä\nRealitytähti ja bisnesnainen Kim Kardashian on tunnettu hyvin kurvikkaasta vartalostaan, jota nainen esitteleekin sosiaalisessa mediassa hyvin mielellään. Tällä kertaa tähti nähdään näyttävissä alusvaatekuvissa kun tähti poseeraa uusissa Skims-merkkisissä alusasuissa.\nKim Kardashian julkaisi hänen Instagram-kanavallaan kaksi videota, joissa hän esittelee uusimpia luomuksiaan omassa vaatehuoneessaan. Peilin kautta kuvatuilla videoilla naisella on yllään hailakan roosat alusvaatteet, jotka korostavat naisen lähes yliluonnolliselta näyttävää tiimalasivartaloa.\nKim Kardashian kertoo, että hän viettää kotonaan aikaa kyseisessä asussa, johon kuuluu pehmeät rintaliivit ja lyhyet shortsit. 39-vuotias nainen käyttää asua etenkin silloin kun hän haluaa näyttää kotona hyvältä, mutta pukeutua kuitenkin niin mukavasti, että hänestä tuntuu kuin hänellä olisi pyjama yllään.


Luonto, luonnonsuojelu | Veikko Vasaman tekstejä\nAihearkisto: Luonto, luonnonsuojelu\nGreenpeace lügt – heiligt der Zweck die Mittel?\nEin Foto mit einer einsamen Krüppelkiefer, dahinter kilometerweit schneebedecktes Flachland. Der Text dazu heißt ”Kahlschlag am nordfinnischen Peurakairasee”.\nJeder, der auch nur ein bisschen in der Natur Lapplands unterwegs gewesen ist, sieht sofort, dass das Foto im Vordergrund keinen Kahlschlag, sondern ein offenes baumloses Moor zeigt. Hinter dem Moor liegt ein See, dessen gegenüberliegendes Ufer in der Ferne als schmales Band am Horizont auszumachen ist. Der Peurakairasee ist auf dem Foto allerdings nicht zu sehen, was auch gar nicht möglich wäre, weil es einen See dieses Namens weder auf der Landkarte noch in natura gibt. Um den finnischen Schriftsteller Erno Paasilinna zu zitieren: Ein Foto lügt mehr als tausend Worte – wenn der Wille da ist. Wenn es um die auf Deutschland orientierte Oberlappland-Propaganda von Greenpeace geht, ist dieser Wille zweifellos vorhanden.\nDas Foto wurde im Zusammenhang mit einem ausführlichen Artikel in Nummer 6/2005 der Zeitschrift ”Greenpeace Magazin” veröffentlicht. Der Artikel ist mit ”Papier” überschrieben und handelt eigentlich von der Zunahme des Papierverbrauchs und der Bedeutung von Altpapier. Die aus finnischer Sicht interessante, Oberlappland tangierende Passage ist in der im Internet zu findenden Kurzfassung des Artikels zu lesen.\nDie Propaganda von Greenpeace ist schon seit einigen Jahren Sami-politisch gefärbt. Auch diesmal kommt das wieder vordergründig zum Ausdruck. Die Journalistin Ritva Torikka-Gelencser aus Inari wird als Sami-Expertin aus der Region angeführt. Ihre Behauptung, dass die finnischen Holzkonzerne mit Zustimmung der Regierung die letzten Urwälder Europas kahl schlagen, wird in dem deutschsprachigen Artikel wie folgt wiedergegeben: ”Ritva Torikka-Gelencsér, die Sprecherin des Rates der Sami, ist entsetzt, wie skrupellos die finnischen Holzkonzerne in Eintracht mit der Regierung vorgehen: Sie rauben uns unser Land und schlagen die letzten Urwälder Europas kahl.”\nUnd genau so dick wird weiter aufgetragen: ”Mit jedem Baum, der im Norden Finnlands gefällt wird, schrumpft der Lebensraum der rund 7000 Sami, die bis heute traditionell von der Rentierzucht leben.”\nVergleichen wir doch die ”Angaben” der Greenpeace-Informantin mit den Tatsachen. Von den rund 7000 finnischen Sami leben ca. 4000 in der Heimatregion der Sami. Die Erwerbsstruktur hat sich in Oberlappland etwa im selben Tempo verändert wie in den anderen Regionen Finnlands auch: Weniger als10 % der Sami im arbeitsfähigen Alter sind derzeit Rentierzüchter. 1948 waren es 67,4 %, 1984 noch 33,4 %.\nAuf Seite 83 des Erläuterungsteils zum Bericht des Samikomitees (OM 3.12.2001) heißt es zur aktuellen Situation der samischen Bevölkerung wie folgt: ”Wegen der geringen Produktivität der natürlichen Erwerbszweige und wegen des Mangels an ständigen Arbeitsplätzen basiert die Existenz der samischen Bevölkerung in zunehmendem Maße auf gelegentlichen Lohnarbeiten und auf der Einkommensumverteilung durch die Gesellschaft. Auch von den Sami lebt heute ein immer größerer Teil von der Einkommensumverteilung durch die Gesellschaft, beispielsweise von Arbeitslosenunterstützung und Renten. In Utsjoki waren das im Jahre 1999 ca. 29 %, in Inari und Enontekiö knapp 35 %.”\nRitva Torikka-Gelenczers Part endet mit einer scharfen Forderung: ”Greenpeace fordert daher, wenigstens die wertvollsten etwa 90.000 Hektar Urwälder in Lappland unter Schutz zu stellen. Gelingt dies nicht, würde der Verlust dieser Naturschätze nicht nur das indigene Volk der Sami in seiner Existenz gefährden, sondern auch mehr als 500 vom Aussterben bedrohte Tier- und Pflanzenarten. Sie alle fielen dem Papierhunger der Industriestaaten zum Opfer.”\nDas Gerede davon, dass 500 Tier- und Pflanzenarten vom Aussterben bedroht sind, beruht auf der falschen Annahme, dass die 90.000 Hektar Wald, für die Schutzmaßnahmen gefordert werden, buchstäblich aus den letzten Wildmarkwäldern Inaris bestehen. Dies ist jedoch in Wirklichkeit nicht der Fall, denn die ”ersten” Wildmarkwälder Inaris stehen schon seit langem unter Schutz. Das wird den Deutschen aber natürlich von Greenpeace verschwiegen.\nTeilwahrheiten und Lügen waren von Anfang an kennzeichnend für die Oberlappland-Kampagne unter Leitung von Greenpeace. Zu meinem Erstaunen habe ich feststellen müssen, wie blauäugig-kritiklos in Finnland das Wirken von Greenpeace hingenommen wird, beispielsweise etwa von einigen Parlamentsabgeordneten des Grünen Bündnisses, die in der Öffentlichkeit Stellung zu der Sache genommen haben. Oder ist es etwa so, dass eine Umweltorganisation, ”die auf unserer Seite” beziehungsweise ”für eine gute Sache” ist, Lügen und fragwürdige Mittel einsetzen darf?\nPS. Über den Artikel in der Zeitschrift ”Greenpeace Magazin” und/oder über den Fotobluff in dem Zusammenhang wurde am 31.10.2005 in Finnland mindestens an drei Stellen berichtet: in der Zeitung ”Lapin Kansa”, im Blog ”Outoa Taigaa” und im Diskussionsforum ”Suomi24”. Vom Blog und vom Forum aus gelangte man durch Anklicken des entsprechenden Links auf die Internetseiten des ”Greenpeace Magazins”. Der Zugriff war so intensiv, dass das für den Ruf der Organisation äußerst peinliche Foto noch im Laufe des Nachmittags von den Internetseiten der Zeitung verschwand.\nJulkaistu 11.7.2014 kategoriassa Luonto, luonnonsuojelu, kirjoittanut Veke.\nMuonioon päästyäni tein jotain ennenkuulumatonta: sen sijaan että olisin jatkanut Käsivarteen tai suosikkipaikoilleni Pallas-Ounastunturin kansallispuiston liepeille, käänsin auton keulan kohti Ruotsia. Maisemat eivät muuttuneet miksikään, mutta pihapiirit olivat siistimpiä. Muodoslompolossa panin merkille jalkapallokentän ja kiekkokaukalon. Suomen puolella pohjoisimmat näkemäni kaukalot ovat Utsjoella ja Sevettijärvellä, Norjan ja ehkä koko maailman pohjoisin jalkapallokenttä Gamvikissa.\nMerasjärven kylässä käännyin metsäautotielle. Kartalla kaikki paikannimet olivat suomenkielisiä, osa hauskasti murteellisia: Harrisuannonjärvi, Aljuselänvuoma, Vittavuoma. Tie huononi loppua kohti. Epäilyttävän näköinen puusilta toi mieleen seikkailut Ladan ratissa Vuotson takamailla: yli päästäkseen renkaat piti tähdätä kapealle lankulle. Pian sillan jälkeen jouduin poroaidan kirnuun.\nTie kuitenkin jatkui, vielä siitäkin, missä jalkauduin ja päätin perustaa leirin. Vihreäpohjaisten järvien ja lampien väliselle harjulle oli paikkakuntalainenkin jättänyt autonsa ja jatkanut matkaa mönkijällä. Kävelymatkaa luonnonsuojelualueen rajalle jäi pari kilometriä.\nLeirimännikköä oli joitakin kymmeniä vuosia sitten varovaisesti hakattu: metsä ei näyttänyt koskemattomalta mutta ei hakatultakaan. Ajattelin, että suomalaiset pystyivät yhtä siistiin metsänkäsittelyyn paljon myöhemmin ja vasta kovien rähinöiden jälkeen. Jäkälikkö oli paremmassa kunnossa kuin Suomen puolella keskimäärin, kulunut tosin mutta peittävyydeltään hyvä. Rannassa näytti olevaan joitakin nuotiopaikkoja.\nPystytin louteen, kannoin tavaroita autosta ja kokosin juurakoita polttopuiksi. Kesken touhujeni järven toisesta päästä kuului auton ääntä ja lasikutuveneen kolinaa. Kaksi miestä ryhtyi laskemaan verkkoja. Järvi ei ollut iso, mutta aina välillä päristeltiin koneen voimalla. Ennen pimeän tuloa kiipesin korkealle harjulle ja lähetin tekstiviestin kotiin. Lopun iltaa köllöttelin louteessa ja kuuntelin radiota. Hannu Taanilan monipolvisen jutustelun yhtenä teemana oli eräiden Turun murretta puhuvien poliitikkojen tapa lausua sana peräti. Siis toinen vokaali puolipitkänä eikä lyhyenä niin kuin pitäisi.\nHeräsin puoli seitsemältä. Keitin kahvit ja söin tukevan aamupalan, sillä tarkoitus oli kävellä pitkästi ja katsella paikkoja. Kuvaamiseen sää oli tarpeettoman aurinkoinen, mutta muuten mukava. Leiripaikan ja luonnonsuojelualueen välisellä alueella metsää oli hakattu suomalaistyylisesti harvaan siemenpuuasentoon.\nLuonnonsuojelualueen rajalta löytyi opastustaulu kiinnitettynä aihkin kylkeen. Taulua kuvatessani vanhanmallinen kartanovolvo ajoi ohi maalikylille päin. Tuntui mukavalta, kun miehet autossa tervehtivät kättä nostamalla.\nJatkoin vielä jonkin matkaa tieuraa pitkin. Metsä oli nyt hakkamatonta järeää männikköä. Kuusia ei näkynyt, sen verran pohjoisessa oltiin. Tiellä oli koppelo ja yksi poikanen, muu poikue oli varmaankin ehtinyt piiloon. Suomen Lapissa kanalintuja oli enemmän kuin kertaakaan koko riistakolmiolaskennan 14-vuotisen historian aikana.\nRiekko oli törmännyt tieuran vartta kulkevaan poroaitaan ja menehtynyt. Joku oli nostanut sen riippumaan niin kuin riistalinnuille on tapana tehdä.\nMerasjoen laakso oli yllättävän syvä. Huomasin eräässä aihkissa isokokoisen risulinnan, jota arvelin kotkan rakentamaksi. Kotka arvostaa laajoja näköaloja ja valitsee pesäpaikkansa usein rinteestä. Jokirannasta löysin kalamiehen asentopaikan. Retken kunniaksi oli tyhjentynyt pullollinen kanadalaista viskiä.\nKuljeskelin luonnonsuojelualueella koko päivän, hartain mielin ja kiirettä pitämättä. Mäntyvaltainen metsä kätki sisäänsä pieniä soita ja lampia, joista yksi oli kokonaan kuivunut. Leirimänniköstä poiketen metsä oli enimmäkseen tuorepohjaista, paikoin kivikkoista tai kallioista. Jäkälikköä näkyi vain pienellä harvaa koivikkoa kasvavalla alueella. Muuten puusto oli kauttaaltaan vanhaa ja monet aihkit jättiläismäisiä.\nJokivarren tulipaikkaa lukuun ottamatta minkäänlaisia ihmistoiminnan merkkejä ei näkynyt: ei hylsyjä, moottorikelkan osia tai edes hiiltyneitä yöhongan jäänteitä menneiltä vuosikymmeniltä. Ensi kertaa elämäni aikana olin päässyt metsään, joka oli aivan kirjaimellisesti kirveenkoskematon.\nKokemuksesta vaikuttuneena katselin leiriin palatessani uusin silmin, näkyikö roskia edes tieuran varrella. Näkyi kyllä, mutta vähemmän ja erilaisia kuin mihin vastaavilla paikoilla olen tottunut. Öljykanisterit, muovikassit ja savukeaskit puuttuivat, mutta maastoon oli heitelty useita nuuskapurkkeja. Ainoa jotenkin Suomeen liittyvä löytö oli punainen korkki: Vodka of Finland.\nTuuli oli kääntynyt ja puhalsi hyytävän kylmästi, säätiedotus lupaili lumisateita. Huolestuin aika tavalla, sillä kesärenkailla lumen peittämää puusiltaa ei ylitettäisi. Olin nähnyt hienon aarniometsän ja päätin poistua hyvän sään aikana. Oli jo pilkkopimeää, kun mekastava hanhiparvi ylitti leiripaikan: linnut olivat odottaneet pohjoistuulta helpottamaan muuttomatkaansa.\nJulkaistu 25.6.2014 kategoriassa Luonto, luonnonsuojelu, Retket ja matkat, kirjoittanut Veke.\nValikoivaa huolta monimuotoisuudesta\nYritän näissä kirjoituksissani viimeiseen saakka välttää lukijoiden aliarvioimista. Toisinaan asiat pitäisi varmaankin muotoilla selvemmin ja ennen kaikkea monisanaisemmin. Esimerkiksi toissapäivän (13.3.07) postauksen viimeinen kappale ei ehkä auennut kaikille lukijoille. Kirjoitin, että tiettyihin uhanalaisiin kääpiin verrattuna susi ja ahma ovat Lapissa oikeasti uhanalaisia. Selitän tarkemmin, mitä ajoin takaa.\nHavainnot uhanalaisiksi luokitelluista käävistä keskittyvät lähes taianomaisesti hakkuiden uhkaamille alueille. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että toteutuessaan hakkuut aiheuttavat automaattisesti näiden kääpälajien häviämisen Suomen Lapista. Jos kääpien tehoetsintöjä kohdennettaisiin jo suojeltuihin metsiin, kokonaiskuva lajien esiintymisestä ja uhananalaisuudesta muuttuisi merkittävästi.\nKääpälajien uhanalaisuutta arvioitaessa on välttämätöntä ottaa huomioon metsien suojelutilanne tarkasteltavalla alueella. Metsä-Lapissa se on hyvä, ellei erinomainen. Greenpeacen tyylillä toimittaessa suojeluprosentit joko “unohdetaan” kokonaan tai kerrotaan metsien suojelutilanne koko Suomessa tai sopivasti valitulla suuralueella.\nVastaavanlaiseen tarkoitushakuisuuteen on sorruttu myös tutkijoiden ministeri Korkeaojalle osoittamassa vetoomuskirjeessä. Sen neljännessä kappaleessa puhutaan luonnontilaisen kaltaisten metsien suojelutilanteesta pohjoisboreaalisella vyöhykkeellä ja kauhistellaan, että näiden metsien osuus on tällä hetkellä enää 14,5% alueen metsistä.\nPohjois-boreaalinen vyöhyke kattaa suuren osan Lappia ja lisäksi Kuusamon ja Kainuun. Suojeltaviksi vaaditut metsät sijaitsevat valtaosin Metsä-Lapin metsäkasvillisuusvyöhykkeellä, missä vastaavalla tavalla laskettu suojeluprosentti lienee yli 40.\nTutkijavetoomuksen keskeisenä puuhamiehenä esiintyvä professori Ilkka Hanski on aiemmin arvioinut omien tutkimustensa perusteella, että n. 10 % suojelutaso riittää turvaamaan metsäluonnon monimuotoisuuden säilymisen. Hanski itse tai kukaan muukaan ei tietääkseni ole suostunut kertomaan, miksi Metsä-Lapin yli neljä kertaa korkeampi suojelutaso ei tähän riitä.\nYhdistin kartalle kasvillisuusvyöhykkeet, kiistametsät (punaiset) ja suojeluelueet (vihreät). Valitettavasti suojelualuekartta katkeaa; pohjoiseen mentäessä vihreä väri lisääntyy entisestään, etelää kohti vähenee.\nTutkijavetoomuksessa kiistanalaisista metsistä käytetään samassa tarkoituksessa neljää laatumäärettä: puhutaan luonnonmetsistä, luonnontilaisista metsistä, luonnontilaisen kaltaisista metsistä ja koskemattomasta metsäluonnosta. Vain luonnontilaisen kaltainen metsä määritellään tarkemmin: se on metsä, jonka puusto on yli 140-vuotias ja joka sisältää “luonnontilaisuutta indikoivia elementtejä”.\nJoitakin viikkoja sitten televisiossa esitetyssä luontoaktivismin vaiheita esittelevässä ohjelmassa näytettiin, kuinka tämän päivän metsäaktivistit arvioivat metsän luonnontilaisuutta löytämiensä indikaattorikääpien perusteella. Tapahtumapaikkana oli Inarin kuuluisa Kessi, joka Suomen luonnonsuojeluliiton 26.10.2005 julkaiseman tiedotteen mukaan on “Euroopan laajimpia luonnontilaisia mäntymetsäerämaita”.\nKun retkeilin 1980-luvun lopulla Erämaaliikkeen aktivistina ensi kertaa Kessin alueella, metsät tuottivat pahan pettymyksen. Minulle aihkit, maapuut ja pystykelot ovat aina olleet kääpiä tärkeämpiä luonnontilaisen vanhan metsän tunnusmerkkejä, mutta Kessistä nimenomaan kelot näyttivät puuttuvan lähes kokonaan. Myöskään elävä puusto ei ollut erityisen järeää. Koska olin kesäaikaan liikkeellä, kantoja ei voinut olla huomaamatta. Lisäksi osuin savottarakennusten raunioihin.\nTapio Tynyksen toimittamassa v. 2000 julkaistussa kirjassa Vätsäri – erämaa järven takana kerrotaan, että norjalais-englantilainen Atif osti v.1915 konsessiokauppana metsähallitukselta Inarin Paatsjoen vesistöalueelta 2 miljoonaa tukkia, jotka oli hakattava 15 vuoden aikana. Kessin alue tuli näiden hakkuiden piiriin talvella 1929-30. Muistona massiivisesta savotasta ovat kymmenet kämpänrauniot ja kannot. Määrämittaharsinta jätti Kessin metsäkuvaan pysyvät merkkinsä, ja huomattava osa alueen järeistä keloista kaadettiin polttopuiksi.\nSaksan Greenpeacen kampanjakäyttöön loppukesällä 2005 kirjoittamassaan lausunnossa Ilkka Hanski mm. julistaa professorin arvovallalla, että laajamittainen teollinen metsätalous aloitettiin Ylä-Lapissa vasta toisen maailmansodan jälkeen! Professori Hanski on arvostettu tutkija, jonka ei ehkä kannattaisi vaarantaa mainettaan tämäntasoisilla lausunnoilla tai ylipäätään osallistumisella Greenpeacen keinoiltaan perin kyseenalaiseen kampanjointiin.\nMonimuotoisuuskysymykseen palatakseni: luonnonsuojelualueilla käävät ovat turvassa, mutta ahmalle ja sudelle Lapin suojelualueet eivät tarjoa minkäänlaista turvaa. Porotalous on ainoa elinkeino, jonka ei käytännössä tarvitse välittää suojelualueiden rajoista. Petoeläinten vainoaminen ja laidunnuksen ympäristövaikutukset ovat pääasiallinen syy siihen, että kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) luokituksessa Lapin kansallispuistoja ei pidetä varsinaisina luonnonsuojelualueina.\nJa vielä lopuksi: Esitetyistä vastaväitteistä huolimatta pidän itseäni luonnonsuojelijana, ja olen aikanaan tehnyt hartiavoimin töitä Lapin metsien puolesta. Toivon hartaasti, että yksimielisyys kiistametsien suojelemisesta saavutetaan, riitely loppuu ja kaikki voivat olla tyytyväisiä.\nValitettavasti olen nykyisten aktivistien kanssa eri mieltä keinoista, joilla tavoitteeseen tulisi pyrkiä. Erityisen vastenmielienä pidän Greenpeacen tapaa levittää Lapin metsäasioista ulkomaille virheellistä tietoa. Lisäksi näyttää siltä, että sovun saavuttaminen ei edes ole kaikkien toimijoiden tavoitteena.\nGreenpeace valehtelee – pyhittääkö tarkoitus keinot?\nValokuvassa näkyy yksinäinen kitukasvuinen mänty, taustanaan kilometrien laajuinen tasainen lumilakeus. Kuvatekstissä kerrotaan, että kyseessä on ”Kahlschlag am nordfinnischen Peurakairasee”, avohakkuu pohjoissuomalaisen Peurakairanjärven rannalla.\nJokainen vähänkin Lapin luonnossa liikkunut näkee heti, että kuvan etualalla ei ole avohakkuu, vaan avosuo. Suon takana on järvi, jonka vastaranta erottuu kapeana nauhana kaukana horisontissa. Peurakairanjärvi kuvassa ei kuitenkaan ole eikä voisikaan olla, sillä sen nimistä järveä ei löydy kartalta, ei ole olemassakaan. Erno Paasilinnaa lainatakseni yksi valokuva valehtelee enemmän kuin tuhat sanaa – jos niin halutaan. Kun Greenpeacen Saksaan suunnatusta Ylä-Lappi -propagandasta on kyse, haluja ei ole syytä epäillä.\nKuva liittyy Greenpeace Magazin -lehden numerossa 6/2005 otsikolla Papier julkaistuun laajaan artikkeliin, jonka varsinaisena aiheena on paperin kulutuksen kasvu ja kierrätyspaperin osuus. Tekstin suomalaisittain kiinnostava Ylä-Lappia sivuava osuus sisältyy netistä löytyvään artikkelin suppeaan versioon.\nGreenpeacen propagandaa jo muutaman vuoden ajan värittänyt saamelaispoliittinen näkökulma on tälläkin kertaa vahvasti esillä. Paikallisena saamelaisasiantuntijana esiintyy inarilainen toimittaja Ritva Torikka-Gelencser. Hän mm. väittää suomalaisten metsäkonsernien hakkaavan hallituksen suostumuksella paljaaksi Euroopan viimeiset aarniometsät:\n”Ritva Torikka-Gelencsér, die Sprecherin des Rates der Sami, ist entsetzt, wie skrupellos die finnischen Holzkonzerne in Eintracht mit der Regierung vorgehen: Sie rauben uns unser Land und schlagen die letzten Urwälder Europas kahl.”\nJatko on yhtä paksua:\n”Mit jedem Baum, der im Norden Finnlands gefällt wird, schrumpft der Lebensraum der rund 7000 Sami, die bis heute traditionell von der Rentierzucht leben.”\nVerrataanpa syväkurkun ”tietoja” tosiasioihin. Suomen n.7000 saamelaisesta asuu saamelaisten kotiseutualueella n.4000. Elinkeinorakenne on muuttunut Ylä-Lapissa lähestulkoon samaa vauhtia kuin muualla Suomessa: työikäisistä saamelaisista tällä hetkellä alle 10 % on poronhoitajia. Vuonna 1948 luku oli 67.4 % ja v.1984 33.4 %.\nSaamelaistoimikunnan mietinnön (OM 3.12.2001) selvitysosan sivulla 83 saamelaisväestön tämän päivän tilannetta kuvataan seuraavasti:\n”Luontaiselinkeinojen pienestä tuottavuudesta ja pysyvien työpaikkojen puutteesta johtuen saamelaisväestön toimeentulo pohjautuu yhä enenevässä määrin tilapäisiin palkkatöihin ja yhteiskunnan tulonsiirtoihin. Yhä suurempi osuus myös saamelaisista saa toimeentulonsa tänä päivänä myös yhteiskunnan tulonsiirroista kuten työttömyyskorvauksista ja eläkkeistä, esim. Utsjoella vuonna 1999 n. 29%, Inarissa ja Enontekiöllä vajaat 35%.”\nRitva Torikka-Gelencserin osuus päättyy tiukkaan vaatimukseen:\n”Greenpeace fordert daher, wenigstens die wertvollsten etwa 90.000 Hektar Urwälder in Lappland unter Schutz zu stellen. Gelingt dies nicht, würde der Verlust dieser Naturschätze nicht nur das indigene Volk der Sami in seiner Existenz gefährden, sondern auch mehr als 500 vom Aussterben bedrohte Tier- und Pflanzenarten. Sie alle fielen dem Papierhunger der Industriestaaten zum Opfer.”\nPuhe 500 eläin- ja kasvilajia uhkaavasta sukupuutosta perustuu virheelliseen olettamukseen, jonka mukaan suojeluvaatimusten kohteena oleva yhteensä 90 000 hehtaarin metsäalue koostuu kirjaimellisesti Inarin viimeisistä erämaametsistä. Näinhän ei todellakaan ole, sillä Inarin ”ensimmäiset” erämaametsät ovat olleet suojeltuna jo pitkään. Mutta sitä Greenpeace ei tietenkään saksalaisille kerro.\nOsatotuudet ja valehtelu ovat leimanneet alusta asti Greenpeacen johdolla käytyä Ylä-Lappi -kampanjaa. Olen ihmeekseni joutunut havaitsemaan, kuinka sinisilmäisen kritiikittömästi Greenpeacen toimintaan Suomessa suhtaudutaan, esimerkkinä vaikkapa eräät julkisuudessa asiaan kantaa ottaneet Vihreän liiton kansanedustajat. Vai onko niin, että ”meidän puolellamme” tai ”hyvällä asialla” oleva ympäristöjärjestö saakin valehdella ja käyttää kyseenalaisia keinoja?\nGreenpeace Magazin -lehden artikkelista ja/tai siihen liittyvästä kuvahuijauksesta kerrottiin Suomessa 31.10.2005 ainakin kolmessa paikassa: Lapin Kansassa, Outoa Taigaa -blogissa ja Suomi24 -keskustelufoorumilla. Blogista ja foorumilta pääsi linkkiä klikkaamalla Greenpeace Magazinin verkkosivuille. Liikenne oli sen verran vilkasta, että järjestön maineen kannalta äärimmäisen kiusallinen kuva hävisi iltapäivän aikana lehden nettisivuilta.\nJulkaistu 18.6.2014 kategoriassa Luonto, luonnonsuojelu, Saamelais- ja poropolitiikka, kirjoittanut Veke.\nPorot ja luppo\nGreenpeacen ja Suomen luonnonsuojeluliiton 26.1.2005 Helsingissä järjestämän poroseminaarin tiedotteessa julistetaan kategorisesti, että luppometsät ovat ”porojen tärkeimpiä talvikauden laidunmaita”. Tiedotteen otsikko kuuluu: ”Hakkuut uhkaavat perinteistä poronhoitoa”.\nLuontojärjestöjen käsitys poron talviravinnosta poikkeaa merkittävästi siitä, mitä yliopistoissa asiasta tiedetään ja opetetaan. Näihin päiviin asti porojen tärkeimpinä talviravintokasveina on pidetty maassa kasvavia jäkäliä ja vastaavasti tärkeimpinä talvilaitumina runsasjäkäläisiä metsä- ja tunturialueita. Jos jäkälää on vähän, porojen tiedetään käyttävän korvaavana ravintona mm. heinäkasveja, saroja ja varpuja.\nPuilla kasvavan tai hangelle putoilevan lupon merkitys on suurimmillaan kevättalvella, jolloin lumiolosuhteet vaikeuttavat ravinnon kaivamista. Loppukevään teräshanget ovat luku sinänsä, mutta paksukaan lumi ei muodostu läpipääsemättömäksi ongelmaksi, jos laitumet ovat kunnossa. Porojen kaivamishalut riippuvat aivan ratkaisevasti hyötysuhteesta eli siitä, kuinka paljon kuopan pohjalta löytyy jäkälää tai muuta ravintoa. Olen omin silmin nähnyt porojen kaivavan täyttä päätä, vaikka lunta oli reilusti toista metriä. Jos/kun jo puolimetrinen lumipeite on liikaa tämän päivän poroille, syynä on jäkälän vähyys.\nPerinteisessä poronhoidossa jäkälälaitumet ja porojen määrä olivat sidoksissa toisiinsa: suuri poromäärä johti väistämättä porokannan romahtamiseen, jolloin laitumet saivat aikaa elpyä. Nykymuotoisessa porotaloudessa porojen määrä pidetään lisäruokinnan avulla pysyvästi lähellä sallittua maksimiaan.\nHelsingin Sanomat tuki luontojärjestöjen ja saamelaisporomiesten/poliitikkojen yhteistä kampanjaa julkaisemalla 2.2.2005 Lapin paliskunnan ex-poroisäntä Hannu Maggan haastattelun. Magga jatkoi luppohehkuttelua kertomalla, että paliskunnan alueella Porttipahdan tekoaltaan pohjoispuolella sijaitsevan Peurakairan vanhoissa metsissä on luppoa keskimäärin 573 kg hehtaarilla. Magga ihasteli lupon paljoutta hakkaamattomassa metsässä katsomatta aiheelliseksi täsmentää, että hänen mainitsemansa muhkeat kilomäärät tarkoittavat metsän koko luppobiomassaa puiden tyveltä latvaan saakka.\nKommentoin haastattelua nettipäiväkirjassani ja huomautin, että porojen ulottuvilla olevan lupon määrä jää murto-osaan Maggan ilmoittamasta. Poron kannalta merkitystä on myös puista tuulen ja lumen vaikutuksesta putoilevalla lupolla. Sen määrästä ei kirjoitushetkellä ollut käytettävissä tutkittua tietoa, mutta nyt on: erikoistutkija Timo Helteen mukaan lupon vuotuinen ”sadanta” on keskimäärin n. 10% biomassasta. Kun talven aikana pudonnut ja syömättä jäänyt luppo keväällä lumen sulaessa tulee esiin, poroilla on lyhyen aikaa saatavillaan runsaasti laadukasta ravintoa.\nHelteen mukaan Inarin puolella kunnanrajaa luppoa on selvästi vähemmän kuin Peurakairassa, parhaissa 150-200 -vuotiaissa männiköissä keskimäärin 135 kg/ha koko puusto huomioon otettuna. Tästä n. 5% on porojen ulottuvilla ja sadanta alun toistakymmentä kiloa vuodessa. Käytännössä tamä tarkoittaa sitä, että kuluneillakin laitumilla jäkälän määrä on luppoon verrattuna helposti kaksikymmentäkertainen. Toisin kuin luppo, jäkälä on suurimman osan talvea porojen saatavilla.\nMaggan Peurakairasta ilmoittama koko puuston luppomäärä on hehtaaria kohti suurempi kuin jäkälän määrä samalla alueella. Ilmeisesti tämä sinänsä paikkansa pitävä, mutta kokonaisuuden hahmottamisen kannalta harhaanjohtava tieto houkutteli Greenpeacen ja Sll:n ”asiantuntijat” tekemään hätäiset päätelmänsä. Tiedotteen väite ei siis pidä paikkaansa edes Inarissa, koko pohjoisesta poronhoitoalueesta puhumattakaan. Kannattaa pitää mielessä, että esimerkiksi tunturipaliskunnista luppometsät – Greenpeacen tarkoittamassa merkityksessä – puuttuvat kokonaan.\nAsialleen vihkiytyneet äärilaidan luonnonsuojelijat hallitsevat osatotuuksilla pelaamisen. Luposta puhuttaessa ei vahingossakaan kerrota, että merkittävä määrä luppoa tulee porojen syötäväksi jokatalvisissa hakkuissa, tasaisesti ja säiden oikuista riippumatta. Niin kauan kuin Ylä-Lapin metsiä ylipäätään hakataan, toimintaa kannattaisi käytännön ongelmien uhallakin keskittää porojen ravinnonsaannin kannalta kriittiseen kevättalveen.\nToinen metsäsotureiden systemaattisesti ”unohtama” tosiasia on se, että metsien suojelutilanne on Inarissa kertaluokkaa parempi kuin missään muualla Suomessa. Likipitäen puolet paljon puhutuista luppometsistä on suojeltu!\nPalaan metsäkiistan avainkysymykseen: missä määrin porotalouden ahdinko on seurausta Metsähallituksen hakkuista? Taustaksi on syytä todeta, että porotalous on ongelmissa sellaisillakin alueilla, missä metsätaloutta ei luonnonoloista johtuen harjoiteta.\nInarissa asiaa voitaisiin selvittää vertaamalla paliskuntia keskenään. Ovatko porotalouden keskeiset tunnusluvut (lihantuotto/lukuporo, lisäruokintakustannukset % teurastulosta) suojelualueiden ansiosta lähes täysin hakkuilta säästyneessä Sallivaaran paliskunnassa paremmat kuin kauttaaltaan hakatussa Ivalon paliskunnassa?\nJos ongelmat johtuisivat hakkuista, ero Sallivaaran eduksi olisi dramaattinen. Mutta ei ole: viimeksi tilastoja tutkiessani huomasin yllätyksekseni, että Ivalon paliskunnan tunnusluvut olivat paremmat. Viimeisimpiä tilastoja en ole nähnyt, mutta joka tapauksessa on selvää, että tilanne ei ole niin mustavalkoinen kuin Greenpeace propagandassaan väittää.\nMikä panee järkeviltä vaikuttavat ihmiset laukomaan päättömyyksiä tässä nimenomaisessa asiassa? Luonnonsuojelijoiden osalta kyse on paljolti siitä, että Inarissa metsien laaja-alaista lisäsuojelua on vaikea perustella luonnonsuojelun omillla tarpeilla. Poronhoidosta puhuttaessa lupon merkityksen (yli)korostaminen tukee oivallisesti kampanjan varsinaista pääväittämää hakkuiden turmiollisisuudesta.\nGreenpeace valjasti joitakin vuosia sitten poron ja ”sorretun” saamelaisporomiehen mielikuvakampanjointinsa keulakuviksi. Yhdistelmä toimii erityisen hyvin ulkomailla, missä tieto Suomen porotalouden ongelmien syistä ja saamelaisten asemasta on äärimmäisen vähäistä ja värittynyttä. Eräs toiminnassa edelleen mukana oleva metsäsoturi on kiteyttänyt osuvasti taistelun perimmäisen tavoitteen: pannaan saamelaisten avulla Metsähallitus kontalleen.\nPoromiehet puolustavat omia lyhyen ja pitkän tähtäimen taloudellisia etujaan, toisin sanoen politikoivat. Hyökkäys on paras puolustus: syitä porotalouden ahdinkoon haetaan vain ja ainoastaan elinkeinon ulkopuolelta, sen sijaan että rehdisti myönnettäisiin laidunongelmien olevan suurelta osin perua porotalouden hullujen vuosien rajusta ylilaidunnuksesta. Hakkuiden lisäksi syytetyn asemaan ovat joutuneet mm. tekoaltaat, kaivostoiminta, massamatkailu, eräretkeily ja jopa luontoäiti itse.\nSaamelaisporomiesten ja -poliitikoiden tavoitteena on Metsähallituksen hakkuiden välitön keskeyttäminen nimetyissä kohteissa. Pitkällä tähtäimellä varmaankin tavoitellaan korvauksia valtiovallalta ja mahdollisesti muiltakin maankäyttäjiltä, joiden toiminnasta porotalouden ongelmien väitetään johtuvan.\nViimeistelen tekstiä 7.3.2005. Uutispäivä on ollut vilkas:\n-Yle 24 Uutiset kertoi aamulla, että Metsähallitus keskeyttää Stora Enson vaatimuksesta hakkuutyöt Nellimin kohteessa. Yhtiö on saanut huolestuneita yhteydenottoja Keski-Euroopan asiakkailtaan, jotka puolestaan ovat joutuneet Greenpeacen painostuksen kohteeksi.\n-Maaherra Hannele Pokka on pyydettäessä suostunut Inarin metsäkiistan sovittelijaksi sillä ehdolla, että kaikki osaspuolet saadaan neuvottelupöydän ääreen.\n-Inarin kunnanhallitus toteaa yksimielisesti, että riidasta neuvotteleminen kuuluu inarilaisille ja kehottaa muita toimijoita pidättäytymään enemmistä toimista.\n-MTT-taloustutkimuksen selvityksen mukaan porotalous tuottaa huonosti ja joillakin porotiloilla käyttökate on jopa negatiivinen. MTT:n ja Paliskuntain yhdistyksen kehittämän kannattavuusvertailun mukaan porotalouden yrittäjätulo oli viime poronhoitovuonna vajaat 9 000 euroa tilaa kohden.\nSopuli, lammas ja poro\nErkki A. Kauhanen käsitteli 5.6.00 HS:n luontopalstalla tutkijoita ja luonnonystäviä kiehtovaa tunturisopulin arvoitusta. Virikkeenä lienee ollut TV 1:n 29.5. esittämä norjalaisdokumentti, jossa tri Tarald Seldal esitteli tuloksia Hardangerviddan tunturiylängöllä Etelä-Norjassa tehdyistä tutkimuksista. Vuoden 1988 massaesiintymisestä ja sitä seuranneesta sopuleiden joukkokuolemasta alkaneen tutkimuksen tämänhetkisiin tuloksiin kuuluu mm. teoria, jonka mukaan keskeinen tekijä sopuleiden kannanvaihteluissa on ravintokasveissa esiintyvän ”puolustautumisaineen” pitoisuuden vaihtelu.\nSuomalaistutkija Heikki Henttonen kertoo Seldalin norjalaisten kollegoiden pahoitelleen kiistanalaisten ideoiden esittämistä tosiasioina. Oltiinpa uudesta teoriasta ja sen esittämisestä mitä mieltä tahansa, televisiodokumentti oli kokonaisuudessaan mielenkiintoinen ja ajatuksia herättävä.\nDokumentin otsikko ”Onko tunturi-Norjan luonto vaarassa?” viittaa ylilaidunnukseen. Sopuli puolestaan on niitä tunturin alkuperäisfaunan lajeja, joiden runsauteen ja kannanvaihteluun laidunnuksen on todettu vaikuttavan. Vaikka ylilaidunnuksesta Hardangerviddan alueella vastaakin lammastalous, otsikon kysymys on aiheellinen myös nykymuotoisen porotalouden valtaamilla tunturialueilla Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa.\nTri Seldalin mukaan esimerkiksi sopuli-, lapinmyyrä- ja riekkokannat ovat merkittävästi runsaammat laiduntamattomalla kuin laidunnetuilla alueilla. Kannanvaihtelun tasaantuminen Hardangerviddan ylilaidunnetussa osassa muistuttaa tilannetta, joka on vallinnut Kilpisjärven alueella 1990-luvun alusta lähtien. Ehkäpä Henttonen tutkijaryhmineen odottaa sopulin massaesiintymistä seudulla, missä se nykyoloissa ei ole lainkaan mahdollinen.\nNorjalaistutkija Tarald Seldalin mukaan laajamittainen laiduntaminen voi vaikuttaa haitallisesti koko ravintoketjuun, jolloin monet tunturiluonnon tyypilliset lajit kuten tunturipeura, riekko, naali ja tunturipöllö joutuvat kärsimään. Hänen mielestään on aika pohtia, miten Hardangerviddan tunturiluonnon köyhtyminen voidaan pysäyttää.\nSutta juoksutettiin kelkan edessä\nLapin Radion verkkosivuilla kerrottiin eilen laittomasta suurpetojen jahtaamisesta Ylä-Lapissa.\nKelkkaa apuna käyttäen oli saatu hengiltä susi ja ilves; toinen susi pelastui täpärästi, kun rajavartioston partion paikalletulo keskeytti jo päätösvaiheeseen ehtineen takaa-ajon.\nRajavartioston partio törmäsi kaksi viikkoa sitten kahteen moottorikelkkaan, jotka ajattivat sutta UK-puistossa Kaihtimipäällä. Partio ei saanut kelkkoja kiinni, mutta niiden jäljet kulkivat Luirojärven kautta kohti Vuotsoa. Sutta oli juoksutettu 10 kilometriä niin väsyksiin, että rajamies pääsi kuvaamaan suden lähietäisyydeltä.\nSuden väsyminen “jo” kymmenen kilometrin ajattamisen jälkeen kertonee vaikeista lumioloista. Tammikuussa 2001 susi juoksi kelkkoja pakoon peräti 150 kilometrin matkan, ennen kuin se saatiin tapetuksi. Tämä ajojahti tapahtui Lemmenjoen kansallispuistossa.\nJulkaistu 11.6.2014 kategoriassa Luonto, luonnonsuojelu, Saamelais- ja poropolitiikka, kirjoittanut Veke.


Hupsu ja tosi höpsö | Kissablogi: Lemmikkien lemmikki\nPepsi ja Max 5. elokuuta 2021 klo 22.20\nOnpas Rane kiva, kun viihdytti teitä niin monta päivää! Meillä ne ei kauaa viihdy ;)\nSandra 7. elokuuta 2021 klo 12.35\nRane oli ihan hirmu kiva, kun jaksoi olla kissanvahtina noinkin kauan ennen kuin halusi jatkaa matkaansa. Koska ihan varmastihan se pöristelee onnellisena nyt joissain toisaalla. :)\nElli 6. elokuuta 2021 klo 4.46\nOi Rane, mikä antava ja hurmaava persoonallisuus! Oivallista, että iloa kesti noin kauan! Nuppu ja Juju ovat osanneet olla helliä. <3 :'D\nTäällä on käynyt muutama samanlainen lemmikkikokelas, mutta kestävin jaksoi puolitoista päivää ja muut joitakin minuutteja. Viimeisestä on havainto, kun se pörisi sisällä Sepon suussa, mutta sitten ääni loppui ja lemmikkiä ei enää koskaan nähty.\nSandra 7. elokuuta 2021 klo 12.37\nNuppu ja Juju kohtelivat hurmaavaa Ranea pehmoisin tassuin, ja hampaiden naksuttelun sijaan suikkivat ihan varmasti vain pelkkiä suukkoja. :)\nJa mitä Seppoon tulee: se oli varmasti symbioosissa sen lemmikkikokelaan kanssa. Eli samaan tapaan kuin jotkin linnut putsaavat virtahepojen hampaita. Seppo leikitti kärpästä, ja kärpänen oli ikään kuin sähköhammasharjana Sepon suussa.\nTiina 6. elokuuta 2021 klo 23.41\nTäällä on ollut vastaavanlaisia lemmikkejä sen verran, etteivät ne ole ihan joka kerran edes jaksaneet kiinnostaa. Kärpäslätkään olen itse joutunut kuitenkin tarttumaan vain kerran, kun sisään lensi oikein iso lentue kiiltäviä vihreitä kärpäsiä. Kerran tuli nokkosperhonen, enkä ole nähnyt nuorimman kissani koskaan ennen juosseen yhtä kovaa. Hyönteisravintoa tuli siitäkin.\nSandra 7. elokuuta 2021 klo 12.39\nOhoh, teillä on kyllä tämä lemmikkiharrastus noussut ihan uusiin sfääreihin! :-o Parempi olla kertomatta Nupulle ja Jujulle, että olisi mahdollista saada leikkikaveriksi jopa perhonen. Voin kuvitella, että siitä vasta sirkus syntyisi!\nKiskatit 7. elokuuta 2021 klo 20.52\nMahtoikohan se olla Rene Rapsakka... tuli vaan meille mieleen.\nSandra 8. elokuuta 2021 klo 15.56\nAika rapsakka se oli kyllä liikkeissään! :) Toivottavasti on jatkanut yhtä vikkelästi elämäänsä seuraavassa kissakodissa (koska niinhän siinä on varmasti käynyt), jotta kukaan ei ehdi maistella, löytyykö esim. raupeuttakin.\nAnonyymi 9. elokuuta 2021 klo 19.26\nHeh, meillä on ollut koko kesän kärpäsjahti ja sitten niistä on tullut kisujen välipaloja, jos ovat kiinni jääneet... :P Ja hyönteisverkoista huolimatta on välillä käynyt aika pörinä - ja muutama itikkakin on ollut...\nSandra 9. elokuuta 2021 klo 19.30\nRane numero 200 ei ehkä tunnu enää sitten yhtä eksoottiselta kuin se ensimmäinen. :-D Meille olisi kelvannut kyllä toinenkin tuollainen kohtelias leikittäjäkärpänen, mutta ei ole näkynyt muita. Parit hyttyset tuli kyllä sisälle, valitettavasti. Niistä me omistajat ei tykätty yhtään ja ehdittiin lätsäyttää ennen kuin kissat pääsivät edes apajille. :)


Salibandyseura Wirmo Ry - C2-pojat (04) - Eemeli Mustamäki Wirmon paitaan!\nEtusivu »Joukkueet »C2-pojat (04) »Eemeli Mustamäki Wirmon paitaan! »\nEemeli Mustamäki Wirmon paitaan!\n18.6.2019 12:55 Uutisointi / M1 Edustus\nWirmo-kasvatti Eemeli Mustamäki palaa yksivuotisella sopimuksella SBS Wirmon miesten edustusjoukkueeseen. 19-vuotias Mietoisten mies vietti pari kautta muualla, ensin TPS:n A-junnuissa SM-sarjan mitaleista taistelemassa ja sen jälkeen Rauman Salbassa miesten Divarissa. Nyt oli kotiinpaluun aika.\n- Hyvät fiilikset on palata tuttujen kavereiden kanssa tuttuihin ympyröihin. Kun putosimme Salban kanssa Divarista ja armeija on vielä kesken, ei minulla ollut oikeastaan missään vaiheessa muita vaihtoehtoja kuin Wirmo, kommentoi Mustamäki kesken armeijakiireidensä.\nPäävalmentaja Petri Seppinen on Mustamäen siirtoon varsin tyytyväinen.\n- Nuori ja monipuolinen pelaaja, jolla on valtavasti potentiaalia ja parhaat pelivuodet vielä kaukana edessä. Eemeli pystyy pelaamaan paikkaa kuin paikkaa, ehkä veskarin hommia lukuunottamatta, joten käyttökelpoinen kaveri siinäkin mielessä, Seppinen myhäilee.\nVaikka molemmat kaudet muissa kuvioissa päättyivätkin joukkueina pettymyksiin, Mustamäki oli tyytyväinen kahden vuoden oppiretkeen.\n- Hyviä kokemuksia ja pelaajana löytyi uusia kehityskohteita. Raumalla pelatessa opin myös urheilijan arkea ja sitä, mitä pelaajana kehittyminen kokonaisuudessaan vaatii. Salban suuntaan erityinen kiitos siitä, että hommat kyllä tehtiin viimeisen päälle, Mustamäki pohtii.\nMustamäki lähtee ensi kauteen hyvillä fiiliksillä.\n- Joka peliä lähdetään tietysti voittamaan, se on selvä. Meillä on liikkeellä nuori ja nälkäinen joukkue, muutamalla vanhemmalla sotaratsulla höystettynä. Yleisöä vaan paljon lehtereille, niin saadaan kunnon tunnelma Hanille ensimmäisestä matsista lähtien, Mustamäki sanaileee kotiyleisölle jo terveisiä lähettäen.\nPelaajasopimusten julkistaminen jatkuu kesäkuun kuluessa.


Vastasyntyneiden tehovalvonta - Vaasan Keskussairaala\nHoidamme ennenaikaisesti syntyneitä ja vastasyntyneitä, jotka tarvitsevat tarkkailua ja tehostettua hoitoa. Perhekeskeinen toimintamalli ohjaa toimintaamme, jolloin vanhemmat ovat aktiivinen osa vauvan päivittäistä hoivaa. Hoitovastuu on kuitenkin henkilökunnalla\nVanhempia kannustetaan olemaan osastolla, osallistumaan hoitoon vauvan voinnin mukaan sekä lääkärinkiertoon ja päätöksentekoon. Vanhempien ja vauvan yhteiset hetket ovat merkityksellisiä. Jos vauvan vointi ei salli sylittelyä, on läheisyys silti tärkeää esimerkiksi käsikapalolla.\nKannustamme ja ohjaamme mielellämme vanhempia imetyksessä ja vauvan hoitoon liittyvissä asioissa. Jokaisella vauvalla on oma yksilöllinen ravinto-ohjelmansa. Rintaruokinnan tukena voidaan käyttää tarvittaessa lisämaitoa ja nenämahaletkua. Työskentelemme WHO:n ohjelman "Vastasyntyneiden tehovalvonnan 10 askelta onnistuneeseen imetykseen" mukaan.\nAinakin toinen vanhemmista, mahdollisuuksien mukaan molemmat, voivat yöpyä vauvansa luona osastolla. Käytännön järjestelyistä sovitaan erikseen henkilökunnan kanssa. Kun äiti on osastolla hän saa ateriansa sairaalan keittiöstä. Isä voi ruokailla sairaalan henkilökunnan ruokasalissa (ruokalippuja saa ostaa kanttiinista) tai hakea evästä kanttiinista tai lähikaupasta. Osastolla on ruokailutila, jossa vanhemmat voivat säilyttää ja syödä omia eväitään.\nVauvat ovat hyvin infektioherkkiä, joten osastolla ei saa olla flunssaisena tai muuten sairaana. Muistathan pestä ja desinfioida kätesi aina saapuessasi osastolle. Hyvä käsihygienia on ensisijaisen tärkeää.\nPäällysvaatteet jätetään osaston aulaan niille varatuille paikoille.\nOsastolla työskentelee lääkäreitä, hoitohenkilökuntaa, psykologi, osastonsihteeri sekä laitoshuoltajia.\nLisäksi vauvan hoitoon voivat osallistua muiden erikoisalojen asiantuntijoita ja ajoittain osastolla on myös terveydenhuollon opiskelijoita.\nHenkilökunta tukee kaikissa vauvan hoitoon ja sairaalan käytäntöihin liittyvissä asioissa.\nVauvoille tehdään perhelähtöiset kotiutumissuunnitelmat. Vauvan kotiutumisen suunnittelu aloitetaan lähes heti vauvan saavuttua osastolle.\nOsastomme sijaitsee A-rakennuksen kahdeksannessa kerroksessa.\nVastasyntyneiden tehovalvonta -esite 2016\n06 213 1965\n06 213 1969\nArkisin klo 9.00-12.00\nKoordinoiva osastonhoitaja Jaana Ahola\nApulaisosastonhoitaja Maija Lahtinen\n4.2.2021 Lastenosasto 3


Recomendar la SlideShare «Kun koulu loppuu 2015 - tutkimus nuorten tulevaisuuden suunnitelmista (tiivistelmä)». Guardar la SlideShare «Kun koulu loppuu 2015 - tutkimus nuorten tulevaisuuden suunnitelmista (tiivistelmä)». Compartir la SlideShare «Kun koulu loppuu 2015 - tutkimus nuorten tulevaisuuden suunnitelmista (tiivistelmä)».\nRecomendar la SlideShare «Webinaariesiintyjän selviytymispaketti». Compartir la SlideShare «Webinaariesiintyjän selviytymispaketti».\nRecomendar la SlideShare «Lyhyt oppimäärä facebookin ja twitterin käytöstä työnhaussa». Guardar la SlideShare «Lyhyt oppimäärä facebookin ja twitterin käytöstä työnhaussa». Compartir la SlideShare «Lyhyt oppimäärä facebookin ja twitterin käytöstä työnhaussa».\nRecomendar la SlideShare «Henkilöbrändäys, Tampere 19.11.2015». Guardar la SlideShare «Henkilöbrändäys, Tampere 19.11.2015». Compartir la SlideShare «Henkilöbrändäys, Tampere 19.11.2015».\nRecomendar la SlideShare «Verkostoidu Linkedin:issä». Guardar la SlideShare «Verkostoidu Linkedin:issä». Compartir la SlideShare «Verkostoidu Linkedin:issä».\nRecomendar la SlideShare «Onko tietokirjalla nettielämää? Työkalu sosiaalisen median mahdollisuuksien hyödyntämiseen». Guardar la SlideShare «Onko tietokirjalla nettielämää? Työkalu sosiaalisen median mahdollisuuksien hyödyntämiseen». Compartir la SlideShare «Onko tietokirjalla nettielämää? Työkalu sosiaalisen median mahdollisuuksien hyödyntämiseen».\nRecomendar la SlideShare «Luonnontieteilijät työnhakijoina 2015». Guardar la SlideShare «Luonnontieteilijät työnhakijoina 2015». Compartir la SlideShare «Luonnontieteilijät työnhakijoina 2015».\nRecomendar la SlideShare «Kesäksi työhön oman osaamisen tunnistaminen 20141106-1». Guardar la SlideShare «Kesäksi työhön oman osaamisen tunnistaminen 20141106-1». Compartir la SlideShare «Kesäksi työhön oman osaamisen tunnistaminen 20141106-1».\nRecomendar la SlideShare «Ammattiprofiili somessa». Guardar la SlideShare «Ammattiprofiili somessa». Compartir la SlideShare «Ammattiprofiili somessa».\nRecomendar la SlideShare «T-Median Työnantajakuva 2014 -tutkimus - tiivistelmä». Guardar la SlideShare «T-Median Työnantajakuva 2014 -tutkimus - tiivistelmä». Compartir la SlideShare «T-Median Työnantajakuva 2014 -tutkimus - tiivistelmä».\nRecomendar la SlideShare «LinkedIn palvelun hyödyntäminen työnhaussa». Guardar la SlideShare «LinkedIn palvelun hyödyntäminen työnhaussa». Compartir la SlideShare «LinkedIn palvelun hyödyntäminen työnhaussa».\nRecomendar la SlideShare «Työnhaku ja ammatillinen profiloituminen sosiaalisessa mediassa_heinihm». Guardar la SlideShare «Työnhaku ja ammatillinen profiloituminen sosiaalisessa mediassa_heinihm». Compartir la SlideShare «Työnhaku ja ammatillinen profiloituminen sosiaalisessa mediassa_heinihm».\nRecomendar la SlideShare «Ammatillinen profiili sosiaalisessa mediassa». Guardar la SlideShare «Ammatillinen profiili sosiaalisessa mediassa». Compartir la SlideShare «Ammatillinen profiili sosiaalisessa mediassa».\nRecomendar la SlideShare «Case Avokonttori: Hyvä konsepti tuo medianäkyvyyttä». Compartir la SlideShare «Case Avokonttori: Hyvä konsepti tuo medianäkyvyyttä».\nRecomendar la SlideShare «Elton j John». Guardar la SlideShare «Elton j John». Compartir la SlideShare «Elton j John».


Kaikki on sallittua kohtuudella - Mutta mitä ihmettä se kohtuus on? - Onnellinen keho | Lily.fi\nOlen törmännyt useita kertoja ihmisten kanssa keskustellessani vaikeuteen elää ns.kultaisella keskitiellä. Varsinkin itsensä mustavalkoisiksi on-off-ihmisiksi luokittelevat pudistelevat epäuskoisena päätään, kun puhun kohtuullisen käsitteestä. ”Kuulostaa hyvältä, mutta ei ole minulle mahdollista”.\nMinäpä uskon, että on. Uskon, että jokaisen ihmisen on mahdollista oppia kohtuus, ellei puhuta riippuvuussairauksista. En kuitenkaan väitä, että olisi olemassa joku tietty kohtuus. Ei, kohtuus on suhteellista. Kohtuus voi myöskin olla erilaista eri asioissa.\nKohtuus voi olla sisäsyntyistä, mutta enemmän ajattelen kohtuudesta taitona. Kykynä tunnistaa omia rajoja ja pysyä rajojen sisällä niin, että eläminen ja oleminen on suurinpiirtein tasapainossa. Mutta haaste piilee juuri yksilöllisyydessä. Kohtuuteen kun ei ole olemassa valmista kaavaa, jonka mukaan voisi toimia ja tuloksena saada kohtuuden käyttöönsä. Valitettavasti. Monesti olisin sen jo tarjonnut.\nJos tätä asiaa ajatellaan vaikkapa syömisen näkökulmasta, on suurpiirteisiä rajoja mahdollista hahmottaa. Kohtuus on ensinnäkin jotakin liian vähäisen ja liiallisen välillä. Siihenpä se tarkempi määrittely sitten jääkin. Perunoiden ja jauhelihakastikkeen kohdalla yleensä kylläisyyden tunne rajaa sopivaa määrää. Mutta vaikkapa suklaan kohdalla pari palaa voi olla juuri sopiva määrä jollekin, jollekin ihan liian vähän. Tässä tullaankin sitten siihen, mitä esimerkiksi ruoasta haetaan. Mitä tarvetta se tyydyttää ja kuinka suuri tai pieni se tarve on. Kohtuus nimittäin vastaa mielestäni tarpeeseen, mutta ei johda ylilyönteihin ja pysyy nätissä sopusoinnussa myös muiden asioiden kanssa. Syömistä eikä mitään muutakaan elämän osa-aluetta voi erottaa omaksi suorituskentäkseen, vaan se on aina yhteydessä niin fyysiseen, psyykkiseen kuin sosiaaliseen hyvinvointiin. Tai pahoinvointiin. Siksi kohtuutta ei voi aina edes lähteä opettelemaan, ennen kuin muut eri elämän osa-alueet ovat edes jollakin tavoin tasapainossa keskenään.\nKeholliset tarpeet voivat sekoittua henkisiin tarpeisiin. Ja toisinpäin. Syömisessä fysiologinen tarve voi olla joskus helpompi tyydyttää kuin henkinen. Tai henkisten tarpeiden tyydyttämättä jääminen voi estää fysiologisen tarpeen tyydyttämistä. Näin voi olla esimerkiksi ihmisillä, joilla suhde syömiseen on häiriintynyt. Ruokaan ja syömiseen voivat heijastua pelot, turhautumiset, pettymykset, syyllisyydet ja muut ehkä käsittelemättä jääneet tunteet tai ajatukset. Tällöin mikään määrä ruoka ei välttämättä riitä ratkaisuksi tai kaikki ruoka tuntuu liialliselta. Kohtuuden saavuttaminen tässä tilanteessa suhteessa syömineen on mahdoton tehtävä, koska tasapainon idea ei toteudu. Kohtuuden saavuttamiseksi on lähdettävä tutkimusmatkalle itseen. Ja voin kertoa, että se ei ole yleensä mukavin reissu se.\nOnneksi meillä on koko elämä aikaa opetella kohtuukäyttäjiksi. Vaikka tänään et sitä osaisi, tai uskoisi sen olemassaoloon, saatat vuoden päästä olla varustettuna läjällä kohtuuden esiasteita tai hallitset sen jo vaikkapa nukkumisessa. Matka kohti kokonaisvaltaista kohtuutta on silloin alkanut. Muista, että kohtuutta ei voi suorittaa. Se ei ala ja lopu, vaan on elämänmittainen prosessi. Sitä ei voi myöskään ostaa mistään valmiina eikä kopioida toiselta. Se on paitsi yleinen elämänhallinnan taito, myös itsensätuntemisen mittari.\nTässä kohtaa joku heittää hanskat tiskiin. ”Liian vaikeaa”, ”ei minusta ole siihen”, ”olen ollut aina ennen ja tulen aina olemaankin tällainen”. Se, mitä tällainen henkilö oikeasta saattaa tarkoittaa on ”en uskalla, minua pelottaa.” Se, mitä kohtuuden löytämisen matkalla saattaa löytää ei ole ennakoitavissa. Tiedossa on astuminen epämukavuusaluelle, ilman selkeää tai tarkkaa karttaa ja kompassia. Kohtuus saatetaan myös nähdä vaikeana hahmottaa ja saavuttaa. Uskallus saattaa kadota epävarmuuden tunteisiin. ”En osaa, en tiedä, mikä on oikein tai riittävää”.\nMistä sitten tietää, että on saavuttanut kohtuuden? Mitä kohtuus vaatii?\nEdellä mainitut osa-alueet, fyysinen, psyykkinen ja sosiaalinen, kertovat aika hyvin, ollaanko kohtuus saavutettu. Onko jaksava ja virkeä olo, toimivatko nälän ja kylläisyyden tunteet, kuuleeko muuten kehonsa viestejä, palautuuko päivän kuormituksista, toimiiko kroppa kuten pitää, millainen yleisfiilis on, miten ihmissuhteet voivat? Jos jossakin osa-alueessa on petraamisen varaa, voi olla että kohtuus ei ole kohdillaan tai kohtuus tietyissä asioissa ei vielä toimi.\nAina kun haluamme jotakin, meidän täytyy olla valmiita luopumaan jostakin. Kohtuuden kohdalla se tarkoittaa luopumista esimerkiksi laihduttamisesta, kontrolloimisesta, itseltään paljon vaatimisesta, itselleen ikävästi puhumisesta, itsensä arvostamatta jättämisestä, itsensä laiminlyömisestä luopumista. Itsensä äärirajoille laittamisen lopettamista. Omein tarpeiden hukuttamista tietoisesti tai tiedostamatta kaiken ylitekemisen alle.\nMielestäni iso osa kohtuuden vaikeudesta on sokeasti omaan mieleen luottamisessa ja liiassa vaativuudessa sen suhteen, miten asioiden pitäisi olla. Tällöin väistämättä jää osa kehon lähettämistä viesteistä kuuntelematta ja tekeminen ei ole itselle ja omalle keholle sopivaa. Emme välttämättä edes tiedä, mitä tarvitsemme ja mitä emme. Emme välttämättä tunnista tarpeitamme.\nEli mitä vaatii vaikkapa se majoneesin kohtuukäyttö?\nKiteytettynä se vaatii tietoisuutta siitä, mihin sitä tarvitsee. Keho tarvitsee sitä vain nokareen jos muuten rasvansaanti on kunnossa. Mieli saattaa kaivata reilummin maku- tai tunnesyistä. Mieliteot pysyvät hallinnassa, kun on nukkunut hyvin. Pelot pysyvät kurissa, kun ymmärtää, ettei ruoka vahingoita, vaan omat ajatukset. Keho ei liho yksittäisistä ruoista, ei varsinkaan, jos perusasiat muuten ovat kunnossa niin ruoan, liikkumisen, nukkumisen ja levon, työn, ihmissuhteiden ja mielekköiden asioiden suhteen. Ja ruokaa syö sopivasti, kun sallii itselleen riittävästi ruokaa päivittäin. Huono omatunto ei turhaan vaivaa, jos osaa olla itselleen armollinen.\nJa ne rajat, joista aiemmin mainitsin, on itse asetettava itselle. Mikä on se määrä, jonka tällä hetkellä itsellesi sallit ja hyvänä pidät? Minkä määrän kanssa pystyt itse itsesi kanssa elämään? Rajojen tehtävänä on laajemmassa mittakaavassa tarkoitus lisätä tai ainakin ylläpitää hyvää oloa ja fiilistä. Siksi mitä tahansa ei tarvitse sietää tai kestää. Sinä itse olet vastuussa rajoistasi ja omasta hyvinvoinnista. Viimeisen rajan lisäksi merkittävä tekijä paitsi kohtuullisuuden löytämiselle ja sen ylläpitämiselle on itsensä arvostaminen ja itsestään huolehtiminen. Ilman niitä tulet olemaan hukassa.\nLoppujen lopuksi meidän on palattava kaiken alkulähteille. Mitä ihmisinä olemme, mitä haluamme, mitä tarvitsemme ja mitä pakenemme. Sieltä löytyy lopulta se aito kohtuus. Päälleliimattuja versioita ovat kirjat, elämäntaito-oppaat ja internet pullollaan ja joissain tapauksissa niistä saatavat vinkit toimivatkin, ainakin hetken. Mutta varmasti yhtä useasti ellei useammin, syntyy enemmän huteja kuin hittejä.\nKukaan ulkopuolinen ei voi sanoa sinulle, mitä sinä tarvitset. Sinun on lopulta se itse löydettävä. Sillä matkalla voi vain tukea ja tarjota vinkkejä, oppia yhdessä kokeilujen myötä syntyneistä kokemuksista, mutta se oma tie ja tapa pitää kuitenkin lopulta kaivaa esille.\nSattui muuten ironisesti kohtuusaiheinen postaus näin viikonlopun alkuun, kun tyypillisesti näin loppuviikosta pullonsuut avautuvat ja laulu raikaa. Jos sinä kuulut yhteen heistä, joka toistuvasti kuluttaa suuria määriä ilolientä ja potee siitä morkkista seuraavana päivänä, mieti, miksi ajaudut toistuvasti siihen tilanteeseen. Mitä etsit, mitä tarvetta tyydytät? Vastaus tuskin löytyy pullosta.


Urheilu: Hermes – JHT 3-4 (0-1, 2-2, 1-1).\nTomi Gronoff on tärkeässä roolissa Hermeksen kaatamisessa.\nKeski-Pohjanmaan kiekkoherruus säilyi Kalajoella, kun JHT Kalajoki voitti vieraissa Kokkolan Hermeksen numeroin 3-4 ( 0-1, 2-2, 1-1). JHT Kalajoki oli valmistautunut kahden niukan tappion jälkeen erinomaisesti kiihkeään paikallispeliin voitto tähtäimessä.\nEnsimmäisessä erässä maalitehtailun aloitti JHT:n kantaviin voimiin kuuluva Tomi Gronoff Ville-Valtteri Leinosen ja Matti Kivisillan saadessa syöttöpisteet. Tämä maali jäihin erän ainokaiseksi ja maalivahtien torjunnat tässä erässä olivat Hermeksen Anssi Pesonen 13 kertaa ja JHT:n Niklas Saarinen 15 kertaa. Jäähyminuutteja molemmilla joukkueilla oli saman verran.\nToisen erän alussa Kokkolan Hermes pääsi tasoittamaan ylivoimalla, kun JHT kärsi joukkuerangaistusta. Erän puolivälissä Hermes siirtyi 2-1 johtoon Tomi Sippolan maalilla. JHT:n valmentaja Robert Pukalovic otti heti aikalisän ja teki selväksi miten joukkueen tulee pelata. Sami Markkanen tasoitti Henri Mustonsen ja Peteris Pujatsin esityöstä numesoiksi 2-2. Erän lopussa ylivoimalla Jarno Palola siirsi JHT:n 2-3 johtoon. Syöttäjinä olivat Henri Mustonen ja Tomi Gronoff. Maalivahtien torjunnat toisessa erässä olivat Hermes 19 ja JHT 18 torjuntaa. Jäähyminuutteja JHT;llä oli kahdeksan ja Hermeksellä neljä.\nKolmanteen erään Hermeksen valmentaja herätteli joukkuettaan vaihtamalla maaliin Eetu Salorannan Anssi Pesosen sijaan. Kolmas erä oli kiihkeää ja tarkkaa peliä. JHT:n Ville-Valtteri Leinonen ratkaisi pelin erän puolivälissä tekemällä JHT:n neljännen maalin Mihail Salkan ja Tommi Rintasalon saadessa syöttöpisteet. JHT oli painostava osapuoli kolmannessa erässä, jossa Hermes kavensi erän lopuksi loppunumeroiksi 3-4. Kolmas erä oli jäähytön ja maalivahtien torjunnat olivat Hermes 14 ja JHT 8 torjuntaan. Epätoivoinen Hermes yritti erän lopussa kuudella viittä vastaan, mutta tulosta ei syntynyt joten JHT vei tärkeät paikalliskamppailun pisteet Kalajoella.\n(0-1 , 2-2 , 1-1)\n63 LEINONEN Veli-Valtteri, 90 KIVISILTA Matti\n3 RANTALA Jere, 19 PAKKA Iiro\n24 KIVILAHTI Janne, 8 KORHONEN Niko\n35 PESONEN Anssi\n87 SALKA Michal, 77 RINTASALO Tommi\n25 TOMETY Ekue, 26 KARJALAINEN Artturi\n(Vaihto: 40.00 2-3)\n30 SALORANTA Eetu


Etusivu :: Ajankohtaista :: Talman koululle hankitaan väistötilat\nTalman koululle hankitaan väistötilat\nSipoon kunta tilaa tilapäiset väistötilat Talman koulun käyttöön sisäilmaongelmien ja oppilaiden oireilun takia.\nSivistysvaliokunta päätti tilapäisten paviljonkien tilaamisesta kokouksessaan tänään (15.5.). Valitettavasti väistötiloja ei ehditä saada käyttöön heti koulun syyslukukauden alkuun. Paviljongit saadaan viimeistään kevätlukukaudeksi 2018.\nKaksikerroksisiin paviljonkeihin saadaan sijoitettua kaikki koulun kuusi luokkaa sekä muun muassa erityisopetus, kanslia, käsityö ja opettajahuone. Ruokala, liikuntasali ja tekninen työ toimivat nykyisessä koulurakennuksessa myös väistötilojen saapumisen jälkeen. Paviljongit on tarkoitus sijoittaa koulunrakennuksen viereen aiemmin puretun päiväkodin tontille.\nTalman koulussa Sipoossa tehtiin kattavia rakenteiden-, sisäilman ja LVI-tekniikan kuntotutkimuksia talvella 2015−2016. Tutkimuksissa havaittiin sisäilmaa heikentäviä tekijöitä ja suositeltiin korjauksia. Koulussa tehtiin kaikki kuntotutkimusraporteissa suositellut korjaukset vuonna 2016. Lisäksi vuoden 2017 kesäksi on suunniteltu B- ja C-rakennusten välisen väliseinän korjaamista ja A-osan ilmanvaihdon parantamista.\nKorjausten jälkeen tehtyjen sisäilman seurantatutkimusten tulokset olivat tavanomaiset, mutta viimeisimmän oppilaiden oirekyselyn tulosten perusteella näyttäisi siltä, että oireet ovat lisääntyneet syksystä. Sivistysvaliokunta päätti tilata väistötilat varmistaakseen, että oppilailla on turvalliset ja terveelliset tilat.