Info Talkoolaiset Yhteystiedot Yhteistyössä Kannatusjäsenyys\nAbout Silence Festival 2017 Silence Residency Volunteering Contact\nHiljaisuus-residenssi Hiljaisuus-festivaali 2017 Ohjelmisto Työpajat Ilmaisohjelmisto Tapahtumapaikat ja palvelut GalleriaMedia Info Info Talkoolaiset Yhteystiedot Yhteistyössä Kannatusjäsenyys English About Silence Festival 2017 Silence Residency Volunteering Contact\nHiljaisuus-festivaalin ohjelmistossa vuonna 2017 on myös työpajoja sekä ilmaisia esityksiä, näyttelyitä ja tapahtumia.\nVoit tutustua työpajoihin täällä ja ilmaisohjelmistoon täällä.\nke 7.6. klo 10.00-17.00\nSeminaari: Regional Collaboration and Northern Identity of Performing Arts\nOsana Hiljaisuus-festivaalia järjestetään seminaari alueellisesta yhteistyöstä pohjoisilla alueilla esittävien taiteiden alalla. Seminaarissa kuullaan kokemuksia alueellisista esittävien taiteiden yhteistyöverkostoista ja -hankkeista eri puolilta maailmaa ja pohditaan pohjoisten alueiden erityispiirteitä muun muassa kiertueyhteistyön kannalta. Seminaariin ovat tervetulleita kaikki taide- ja kulttuurialan ammattilaiset sekä muut kiinnostuneet.\nSeminaari on osa Hiljaisuus-festivaalin yhteispohjoismaista hanketta, jota on tukenut Pohjoismainen Kulttuuripiste. Seminaari järjestetään englanniksi.\nIlmottauduthan seminaariin etukäteen 5.6.2017 mennessä.\nke 7.6. klo 18.00-21.00\nTarkkaillen tilaan ja kehoihin heijastettuja abstrakteja kuvia suomalainen tanssija ja sirkustaiteilija Mira Ravald ja brasilialainen kuva- ja sirkustaiteilija Luis Sartori do Vale tutkivat, kuinka eri värit, muodot ja äänimaisemat voivat vaikuttaa fyysisen liikkeen luomaan kokemukseen ja tunnelmaan.\nHyödyntäen nykysirkusta, tanssia, musiikkia ja esitystilanteessa toteutettua kuvataidetta Portmanteau tutkii psykologisia periaatteita kuten apopheniaa, joka kuvaa ihmisen universaalia taipumusta etsiä merkityksellisiä muotoja ja kuvioita satunnaisesta aistihavainnoista, tilanteista ja tiedosta.\nKonsepti | esiintyjät: Mira Ravald, Luis Sartori do Vale\nMusiikki | äänisuunnittelu: Antonio Alemanno\nPuvustus: Julia Valle\nliput 10€ / ovelta 15€ (sis. koko avajaisohjelman)\nKlarinetisti Lauri Sallisen monitaiteisessa ja moniulotteisessa sooloesityksessä musiikki avautuu tilaan, soittaminen on tanssia ja yksinäinen löytää yhteisön. Koreografi Mikko Hyvösen ohjauksessa musiikki ja muusikon liikkeet kasvavat nykytanssia lähellä olevaksi esitysteokseksi. Säveltäjä Libero Mureddun elektroninen äänisuunnittelu avaa yksiäänisen moniääniseksi ja Teo Lanervan luoma interaktiivinen video saa tilan resonoimaan.\nOsatuottaja: Helsingin juhlaviikot\nke 7.6. klo 22\npe 9.6. klo 22\nla 9.6. klo 22\nAvajaisklubi: Peloton, DJ yourbartender\nFestivaalikansa kokoontuu iltaisin Kaukosen työväentalolle. Keskiviikosta lauantaihin järjestetään festivaaliklubi aina alkaen klo 22. Klubilla festivaaliväkeä viihdyttää ja liikuttaa vaihtuvat klubiartistit.\nAvajaisklubilla esiintyy chilipitoisissa liemissä marinoitu akustinen Peloton -yhtye, joka on koettava livenä! Tanssikengät kannattaa varata mukaan, sillä ennalta-arvaamaton yhtye saattaa pitää kesken kaiken "salsan alkeet" tuokion, jos siltä tuntuu.\nNiko Votkin (rummut, kitara)\nTapani Varis (tenorisaksofoni, kitara)\nOtto Eskelinen (alttosaksofoni)\nPentti Luomakangas (tuuba)\nHiljaisuus-festivaalin resident DJ yourbartender tarjoilee musiikillisen cocktail-potpourrin, jossa listahitit vuosikymmenten varsilta törmäytetään maailman rytmien kirjoon. Iskelmä kohtaa bossa novan, finnhitsit afro-beatin, 80-luvun elektro Bollywoodin, lumihiutalten tanssia, punkia ja japanilaista Yé-Yétä unohtamatta. Mitä tahansa voi tapahtua, kunhan tanssi jatkuu, aamuauringon valoon!\nliput 7€ / ovelta 10€ (K-18)\nto 8.6. klo 16.00\nSaksofonisti Jukka Perkon ja gambisti Mikko Perkolan musisoinnissa kohtaavat eri tyylit ja aikakaudet kuulijaa ravisuttavalla tavalla. Kirkkaat 1600-luvun luuttulaulut ja 1900-luvun tunnelmalliset jazz-standardit liimataan yhteen duon omilla sävellyksillä. Tutun ja tuntemattoman, barokin ja nykypäivän, akustisen ja sähköisen väliset vahvat jännitteet luovat tyylillisesti määrittelemättömän kokonaisuuden, joka pitää kuulijat otteessaan konsertin alusta loppuun.\nliput 10€ / ovelta 15€ (S-7)\nto 8.6. klo 18 ja\nKallo Collective toteuttaa yhteistyössä Uusinta Ensemblen kanssa esityksellisiä elementtejä sisältävän konsertin KWALK. Konsertin teemana ovat kohtaamiset ja kohtaamattomuus. KWALK ei kerro tarinaa, vaan kävelee läpi absurdien ja arkipäiväisten tilanteiden. Kolme sanattoman komiikan taitajaa ja kolme muusikkoa luovat tilallista komiikkaa säveltäjä Georges Aperghis'n teosten innoittamana.\nTeoksessa esiintyvät kansainvälisesti tunnetun Kallo collectiven fyysisen teatterin ja klovnerian voimakolmikko Kallo, Kurppa ja Monckton, joiden kanssa näyttämöllä nähdään nykymusiikin tehotrio Holmström, Puusaari ja Rautiola Uusinta Ensemblestä. Musiikki koostuu Aperghis'n teoksista ja Uusinta Ensemblen sävellyksistä. Esiintyjien tuottamat äänet sekä rytmit ovat tärkeässä roolissa tässä teoksessa.\nEsiintyjät: Jenni Kallo, Sampo Kurppa, Thomas Monckton\nMuusikot: Emil Holmström (piano), Maria Puusaari (viulu) ja Joonatan Rautiola (saksofoni)\nMusiikki: Georges Aperghis ja Uusinta Ensemble\nTuotanto: Kallo Collective\nliput 20€ / ovelta 25€ (S-7)\nto 8.6. klo 21.00\nTervetuloa perinteisiin Ojanperän iltamiin! Illan aikana nähdään esityksiä ja nautitaan musiikista tunnelmallisessa Ojanperän pirtissä.\nliput 10€ / ovelta 15€ (S-12)\nto 8.6. klo 22\npe 9.6. klo 14.00\nKurkistus Hiljaisuus-residenssiin: William Thomas (FR)\nFestivaaliyleisöllä on mahdollisuus kurkistaa Hiljaisuus-residenssiin ja tutustua ranskalaisen sirkustaiteilija William Thomasin (Cie BAM) uuteen materiaaliin.\nWilliam Thomas tutkii uudessa teoksessa S(olo)S kehollisuutta ilmaisun välineenä ja kielenä, jota kaikki ymmärtää. Teoksessa keho ilmaisee tasapainoilua jokapäiväisessä elämässä asetettujen tavoitteiden ja niiden saavuttamisen eteen asetettujen esteiden hyväksymisen välillä. Liike heiluu herkkyyden ja brutaalin välillä korostaen tasapainoa, jota me kaikki tavoittelemme. Akrobatian ehdottomuus kohtaa raa’an kehollisuuden aiheuttaen kontrollin menetyksen. Liikkeen mestari on kivien armoilla ja hän liikkuu muun kuin oman tahtonsa mukaan.\nTaiteilija kutsuu sinut jakamaan hetken kanssaan.\nEhkä siellä on musiikkia.\nEhkä siellä on akrobatiaa.\nEhkä siellä on demoesitys.\nEhkä siellä on keskustelua.\nEhkä kaikkea tätä tai jotain muuta...\npe 9.6. klo 18.00\nSivuhenkilöt-työryhmä koostuu suomalaisista teatteri-, tanssi- ja sirkusalan ammattilaisista. Näyttämöllä on kolme sirkustaiteilijaa ja yksi näyttelijä. Esitys sai ensi-iltansa Helsingissä Suomenlinnan Tenalji von Fersenissä marraskuussa 2016 osana Cirko - Uuden sirkuksen keskuksen What The Cirk? -festivaalia. Esitys elää ja muuttuu uusiin esitystiloihin ja niiden historiaan soluttautuen.\nKatso esityksen traileri tästä: https://vimeo.com/199346830\nEsityskonsepti: Henna Kaikula, Alma Lehmuskallio, Eira VirekoskiLavastus ja pukusuunnittelu: Janne Vasama\nLavastuksen sovittaminen tilaan/Hiljaisuus: Inka Lähteenmäki\nEsiintyjät ja kanssasuunnittelijat: Milla Järvinen (ilma-akrobaatti),\nHenna Kaikula (notkeusakrobaatti-käsilläseisoja), Saku Mäkelä\n(akrobaatti-tanssija) ja Ulla Raitio (näyttelijä)\nOsatuottaja: Cirko - Uuden Sirkuksen Keskus\nliput 20€ / ovelta 25€ (S-12)\npe 9.6. klo 21.00\nKalevala live -esityskokonaisuus yhdistää taiteilija Reino Niinirannan vuonna 1975 valmistuneet Kalevala-animaatiot sekä kansanmusiikki-progeyhtye Stringpurée Bandin elinvoimaisen instrumentaalimusiikin ainutlaatuiseksi elokuvaelämykseksi sähkökanteleella sävytettynä.\nStringpurée Bandin omaleimaisen tyylin peruskivi on Senni Eskelisen 39-kielinen sähkökannel, joka yhdessä sähköbasson (Kalle Ylitalo) ja rumpujen (Niko Votkin) kanssa hallitsee niin eteerisen ja melodisen kansanmusiikin kuin rockin ja progen dynaamisuudenkin. Kalevala live -näytöksessä yhtyettä täydentää akustinen alttoviulu (Juulia Niiniranta). Tästä kokonaisuudesta syntyy poikkeuksellinen, sekä taiteellisesti laadukas ja rohkea elävän musiikin säestämä elokuvaelämys.\nAnimaatiot: Reino Niiniranta\nMuusikot/ Stringpurée Band: Sanni Eskelinen (sähkökannel), Julia Niiniranta (alttoviulu), Niko Votkin (rummut) ja Kalle Ylitalo (sähköbasso)\nliput 20€ / ovelta 25€ (K-18)\nlippu sisältää myös sisäänpääsyn illan festivaaliklubille.\nPerjantaina festivaalikansaa viihdyttää Pekka Kumpulainen ja ystävät.\nPekka Kumpulainen ja ystävät on raihnaista pohjoissuomalaista rytmimusiikkia soittava kokoonpano. Vaikka orkesterin tyylilajit hyppivätkin virsistä tangoihin ja ska-punkista valsseihin, tuntuu siltä kuin kaiken taustalla kaikuisi sydäntalvella hankeensammunut lääkekusen katkuinen blues. Vastapainoa surumielisille sävelille tuovat sanat, joissa takatalven selkä on viimein taittunut ja keskikesän viimeiset loskasohjot hiljalleen sulavat, muuntuen mutalammikoiksi. Pekka 'Kakstahti' Kumpulaisen rosoiset kappaleet saavat ystävien sovituksissa matkaasnsa hieman rahinaa, kosolti karheutta sekä hittusen salakavalasti hiippailevaa svengiä.\nEtelän ihmisten mukaan: "Tosi hyvännäköinen bändi."\nla 10.6. klo 12 & 15\nPerilliset – Monitaiteinen konsertti\nHiljaisuus-festivaalin perinteisessä Särestöniemen konsertissa kohtaavat vanha ja uusi, akustinen ja elektroninen, eurooppalainen ja suomalainen, musiikki ja nykysirkus, syvyys ja korkeus. 1400-luvulla muotonsa saanut vanhan musiikin soitin, nykyaikaisen sellon esi-isä viola da gamba sulautuu live-elektroniikkaan, ja Budapestin sekä Pariisin avantgarde muuttuu suomalaiseksi mielenmaisemaksi säveltäjä Minna Leinosen kantaesityksessä Kahdessa maailmassa eläjät.\nMusiikin täyttämässä Särestöniemen galleriassa katseet kääntyvät kohti kattoparruja ja ilma-akrobaatti Heini Koskista. Ateljeessa seuraamme ruotsalaisen notkeusakrobaatti Methinee Wongtrakoonin liikettä menneen ja tulevan välillä. Monitaiteinen konsertti syntyy muusikoiden ja sirkustaiteilijoiden yhteistyönä. Konsertin kokonaisuuden ovat koonneet Hiljaisuus-festivaalin taiteelliset johtajat säveltäjä Outi Tarkiainen ja sirkustaiteilija Henna Kaikula.\nMethinee Wongtrakoon, notkeusakrobatia\nMikko Perkola, viola da gamba, live-elektroniikka\nMusiikki: mm. Béla Bartók, Minna Leinonen (kantaesitys), Bruno Mantovani, Juha T. Koskinen, Marin Marais.\nKonsertin kesto: 90 minuuttia\nliput 25€ / ovelta 30€ (S-12)\nTervetuloa viettämään iltaa komiikan äärellä! Komiikan sävyt on neljän esiintyjän toteuttama kokonaisuus, joka esittelee komiikan monia puolia. Thom Monckton, Hanna Terävä, Aatu Raitala ja Joni Koivuniemi ovat maailman lavoilta ja Helsingin stand up-klubeilta löydettyjä naurun parissa työskenteleviä taiteilijoita. Illan kuluessa tutuksi tulevat komiikan eri lajit ja naurun monet sävyt. Fyysisen teatterin, klovnerian ja stand up-komiikan keinoin tartutaan vakaviin aiheisiin ja haastetaan ajattelemaan. Komiikka voi olla paitsi kepeää myös koskettavaa ja ajatuksia herättävää. Nauru on hersyvää ja kutsuvaa. Nauru tarttuu ja yhdistää. Nauru herkistää ja auttaa kohtaamaan. Illan komiikan taitajat peilaavat ihmisyyttä, joka välillä naurattaa, välillä itkettää.\nEsiintyjät: Thom Monckton (fyysinen teatteri), Hanna Terävä (klovneria), Aatu Raitala ja Joni Koivuniemi (stand up-komiikka)\nFestivaaliklubilla eri ohjelma joka ilta.\nHiljaisuus-festivaalin ohjelmistossa on myös työpajoja sekä ilmaisia esityksiä, näyttelyitä ja tapahtumia.


Linjan 1 kehittäminen - Sivu 7\nNäytetään tulokset 91-105/228\n19.01.2010, 13:49 #91\nPasilan aseman kautta varmaan kysyntää olisi\n19.01.2010, 19:49 #92\nPasilan aseman kautta Meilahteen menevä ratikka nielisi myös 58B:n ruuhkakuormia Pasilan länsipuolella. Aika täyttä on sielläpäin, mitä itse tarkkaillut.\nItäpuolella en niinkään tiedä, vähintäänkin houkuttelevuus kasvaa työpaikka-alueena, kun matka Pasilaan nopeutuu. Kenties jo yliopiston opiskelijat miehittäisivät linjan...\nJatkossa tälläinen linja voisi varmaan korvata jonkin poikittaisbussilinjan lähes kokonaan. 59?\n19.01.2010, 21:44 #93\nKuljettajarahastus sekä varsinkin matkalippujen kanssa hierominen venyttää hitaiden ovien kanssa pysäkkiaikaa juuri sen verran, että autoliikenteelle suunnitellun valorytmin takia joka pysäkin jälkeen vihreät menevät nenän edestä\nEnsimmäinen asia joka Helsingin joukkoliikenteessä pitää parantaa välittämästi, on kuljettajarahastuksesta luopuminen. Sen säilyttämiselle ei ole olemassa enää minkään laisia perusteita. Vaikka käytttäisi bussia kaksi kertaa vuodessa , niin silloinkin voi hankkia arvolla ladatun matkakortin.\nViimeisin muokkaaja kuukanko; 19.01.2010 kello 22:13. Syy: korjattu lainaus\n19.01.2010, 21:54 #94\nToki joo Pasila on keskeinen reitti poikittaisliikenteelle, minusta Helsingissä on vaan joku Pasila-obsessio. Pasilassa pysähtyy nyt kaikki lähijunat, puolisen tusinaa tiheähkö bussilinjaa, ja kaksi ratikkalinjaa. On noita nyt muitakin poikittaisväyliä.\nMutta palatakseni alkuperäiseen aiheeseen, eli ykköseen. Tulee siitä Pasilasta mieleen että voisihan se Käpylän ratikka kääntyä Pasilaankin. Eli vaikka niin että yhdistetään ykkönen ja seiska:\n1 Käpylä - Pasila - Töölö - Aleksi - Kauppatori\n7 Erottaja - Aleksi - Hakaniemi - Kurvi - Pasila - Meilahti\n19.01.2010, 23:14 #95\nTärkein käyttö näyttää tuolle pysäkille olevan se, että jos myöhästyy ratikasta Radanrakentajantiellä, niin sen ehtii juosta kiinni Uintikeskuksella.\n19.01.2010, 23:30 #96\nKellosiltahan on sitten toinen turhake seiskan reitillä, jonka voisi poistaa joka tapauksessa. Mutta jos Uintikeskus halutaan säilyttää, voisi Radanrakentajantien taas siirtää sata metriä lännemmäksi, jolloin se palvelisi niitä Kellosillankin käyttäjiä, sen lisäksi että pysäkki olisi kiihdytyksiä ajatellen paremmassa sijainnissa risteyksessä, johon muutenkin pitää jarruttaa. Jos taas Uintikeskus poistetaan, siirtoa ei ehkä kannata tehdä (tai voisi tehdä sata metriä itään). Samalla voisi tietysti ykkösenkin Uintikeskuksen ja Pyöräilystadionin yhdistää samaan tapaan kuin busseilla.\n---------- Viesti lisätty kello 0:30 ---------- Edellinen viesti oli kirjoitettu kello 0:29 ----------\n30.01.2010, 20:31 #97\nTänäänkin minua hämmästytti Mäkelänkadun sekä Hämeentien varrella olevien bussipysäkkien suosion määrä. Eteenkin Helsingin keskustan suuntaan. Ykkönenhän ei tietysti tänään kulje, mutta silti esimerkiksi Mäkelänkadun monilla pysäkeillä sekä Kurvin-, Haapaniemen- ja jopa Hakaniemen pysäkeillä seisseet ja bussiini pyrkineet matkustajat määrät osoittivat ainakin mullle, että bussin suosio on vielä runsasta. Ajoin bussilinjaa h67 kokopäivän.\nPointtini on se, että Kurvistakin kulkee ratikoita keskustaan, jotka nekin näyttivät oleva suosittuja, mutta silti suosiota riitti myös samaan suuntaan meneville bussilinjoilla; siis kymmeniä ihmisiä vaikkapa Kurvin pysäkillä keskustaan päin.\nLauantai on tietysti yksi vilkkaimpia markkinapäiviä ja se näkyi mm. Kampin Keskuksessa tuossa illansuus; minulle tuli mieleeni joku joulu tai vastaa, kun väkeä oli liikkeellä niin maan perusteellisen paljon. Kolmosten ratikkakin tuli ihan "turvoksiin" Kampin pysäkiltä ja ylipäällisiin joukkoliikennevälineisiin tuntui olevan tunkua enemmän kuin yleensä.\n30.01.2010, 22:17 #98\nItse teen usein niin, että jos ratikan tuloon menee vielä pitkään (>5min) nappaan itselleni bussin. Kurvissa tuo on ihmeellisempi juttu sillä se bussipysäkki on ihan erillään ratikkapysäkeistä, täytyy ylittää (tai alittaa!) tie tai kaksi että pääsee sinne ja silti se on jotenkin kaukana. Varsinkin siihen aikaan kun Rautatientorille menee busseja parin minuutin välein, on bussi parempi vaihtoehto kuin jäädä odottelemaan että milloinhan se ratikka tuleekaan, varsinkin talviaikaan kun spora saattaa olla monia minuutteja vielä aikataulustaan myöhässä. Ja toisaalta taas, jotkut tykkäävät busseista enemmän kuin ratikoista. Monet kaverini matkustavat aina metrolla jos mahdollista, itse suosin mieluummin kevyempää raitioliikennettä.\n30.01.2010, 22:33 #99\nsilti esimerkiksi Mäkelänkadun monilla pysäkeillä sekä Kurvin-, Haapaniemen- ja jopa Hakaniemen pysäkeillä seisseet ja bussiini pyrkineet matkustajat määrät osoittivat ainakin mullle, että bussin suosio on vielä runsasta.\nKokonaiskuvan saamiseen pitäisi kuitenkin tietää, kuinka moni niistä matkustajista oli odottamassa 65A:ta ja 55:tä. Ne ovat oikeasti ihan erityisasemassa Hämeentien bussien joukossa ja tarjoavat sellaista palvelua, jota ratikat eivät tarjoa ja monessa mielessä myös sellaista, jota metro ei tarjoa. Vai tarkoitatko nyt nimenomaan niitä matkustajia, jotka myös poimit 67:n kyytiin?\n31.01.2010, 02:18 #100\nVai tarkoitatko nyt nimenomaan niitä matkustajia, jotka myös poimit 67:n kyytiin?\nTarkoitan nimenomaan sellaisia matkustajia, jotka odottavat Kurvin pysäkillä mennäkseen korkeintaan Rautatientorille saakka; kuten mulla eilen juuri ne ihmiset, jotka tietysti tähtäävät ensimmäiseen paikalle tuleeseen bussiin, tällä kertaa mun ohjastama h67 osui siihen sopivimmin.\nMun pointtini tässä taas on se, että pitkiä esikaupunkibussilinjoja käytyään Helsingin keskustassa verrattaen lyhyisiin matkoihin, aivan raitiovaunujen tapaan.\n31.01.2010, 10:46 #101\nEhkäpä juuri siksi, että bussilla pääsee todennäköisemmin ja nopeammin perille kuin ratikalla. Jos bussi rikkoutuu, se erittäin harvoin estää muiden bussien kulkemisen toisin kuin...\n31.01.2010, 20:02 #102\nEikö tässä pitäisi mieluummin ihmetellä, että miten ratikoilla matkustaa kukaan, kun busseja menee niin tiheään. Puhumattakaan metrosta, joka sekin menee busseja harvemmin ja sen lisäksi pitää vielä kävellä yhden pysäkkivälin verran maan alle että pääsee edes pysäkille. Ja toisessa päässä sama toisinpäin. Mutta kuitenkaan kaikki eivät matkusta busseilla, vaikka teorian mukaan pitäisi.\nEli käytäntö osoittaa, että ihmiset antavat arvoa raideliikenteen matkustusumukavuudelle, eikä sitä voita bussien määrällisesti parempi tarjonta.\n31.01.2010, 20:12 #103\nEikö tässä pitäisi mieluummin ihmetellä, että miten ratikoilla matkustaa kukaan, kun busseja menee niin tiheään.\nNekin ovat kokemukseni mukaan nykyään myöskin melkoisen täysiä välillä Kurvi-RT-Kamppi (vrt. edellinen kokemukseni kolmosesta, joka oli aivan "turvoksissa"). Ovatkohan ihmiset alkaneet käyttää aiempaa enemmän joukkoliikennettä vai onko se vain tämän hieman "poikkeuksellisen" talven ja sen aiheuttaman jonkinasteisen luotettavuusongelman tulosta?\n31.01.2010, 20:19 #104\nOvatkohan ihmiset alkaneet käyttää aiempaa enemmän joukkoliikennettä vai onko se vain tämän hieman "poikkeuksellisen" talven ja sen aiheuttaman jonkinasteisen luotettavuusongelman tulosta?\nVeikkaan poikkeuksellista talvea. Ihmiset eivät saa autojaan liikkeelle lumikinoksista, kun eivät omista lapioita. Eikä keskustassa ole parkkihallien lisäksi käyttökelpoista pysäköintitilaa. Tyhjiin kadunvarsiruutuihin ei moni uskalla, kun ne ovat auraamattomat.\nOlisi tietenkin mukava, jos ihmiset voisivat nyt ”pakosta” huomata, että voihan ihan hyvin liikkua joukkoliikenteelläkin. Mutta ei se tietenkään kivalta tunnu, jos on kovin ruuhkaista.\n31.01.2010, 20:47 #105


Yliopistopaikkojen jaossa tapahtuu joka vuosi virheitä – virheellisesti valitutkin saavat paikan | Helsingin yliopisto | HS\nYhteishaun tulokset selviävät heinäkuun alkuun mennessä.\nYliopistoihin pääsee käytännössä joka vuosi ”vääriä” opiskelijoita – ja vastaavasti jotkut voivat jäädä virheiden vuoksi ilman opiskelupaikkaa.HS:n mielipidekirjoituksessa (23.7.) kerrottiin nuoresta miehestä, jonka pääsykoepisteet olivat vahingossa kirjautuneet väärän, saman sukunimisen henkilön pisteiksi.\nHelsingin yliopiston mukaan tapaus ei ole täysin ennenkuulumaton. ”Lähes vuosittain sattuu yksittäisiä tapahtumia, joissa tulee jonkinlainen virhe”, sanoo palvelupäällikkö Sini Saarenheimo Helsingin yliopistosta. ”Joinakin vuosina ei tule yhtään, joinakin muutamia.””Meille on tullut tänä vuonna 25 000 hakemusta, ja pelkästään viime vuoden päävalinnassa valittiin liki 4 000 opiskelijaa. Volyymiin nähden virheitä tapahtuu vähän.”Vaikka virheet yleensä tulevat esiin, Saarenheimo ei voi vakuuttaa, etteikö yliopistoissa opiskelisi myös ”vääriä virtasia”.Viime talven ja kevään aikana Helsingin yliopiston väki väheni huomattavasti yt-neuvottelujen seurauksena. Saarenheimo ei osaa arvioida, onko hakemusten käsittelijöitä ollut nyt entistä vähempää tai enempää.”Opiskelijavalinnoissa on yleensä ollut mukana kausityövoimaa. Tänä keväänä emme voineet rekrytoida kausityövoimaa, joten valinnat hoidettiin sisäisin järjestelyin.””Valinnat ja tutkintojen myöntäminen on priorisoitu yli kaikkien muiden tehtävien.”Mielipidekirjoituksen tapauksessa väärälle nimelle kirjatut pisteet huomattiin, kun historian opintoihin pyrkinyt mies otti yhteyttä yliopiston hakijapalveluihin. Vahinko oikaistiin Saarenheimon mukaan kahdessa tunnissa.Tällä kertaa paikan saanut ”väärä” hakija ei ollut ehtinyt saada tietoa virheestä. Tämä johtui siitä, etteivät historian opinnot olleet hänen ensisijainen toiveensa, eikä ensisijaisen opiskelupaikan valintoja oltu vielä tehty. Hakija saa tiedon yhteishaun tuloksista vasta sitten, kun hänen kohtalonsa on ratkennut ykköstoiveen kohdalla.Kenenkään ei tarvitse Saarenheimon mukaan pelätä opiskelupaikan menettämistä, vaikka olisikin vahingossa saanut paikkansa toisen henkilön pisteillä. Sellaisissa tapauksissa armo käy oikeudesta, jos valitulla on korkeakoulukelpoisuus.”Jos valinnassa tapahtuu meistä johtuva virhe, meillä on velvoite ottaa hakija opiskelemaan. Silloin vain opiskelijamäärä kasvaa”, Saarenheimo sanoo.Yhteishaun kaikki hakutulokset julkaistaan viimeistään 1. heinäkuuta.\nYliopistoihin pääsee käytännössä joka vuosi ”vääriä” opiskelijoita – ja vastaavasti jotkut voivat jäädä virheiden vuoksi ilman opiskelupaikkaa.HS:n mielipidekirjoituksessa (23.7.) kerrottiin nuoresta miehestä, jonka pääsykoepisteet olivat vahingossa kirjautuneet väärän, saman sukunimisen henkilön pisteiksi.Helsingin yliopiston mukaan tapaus ei ole täysin ennenkuulumaton. ”Lähes vuosittain sattuu yksittäisiä tapahtumia, joissa tulee jonkinlainen virhe”, sanoo palvelupäällikkö Sini Saarenheimo Helsingin yliopistosta. ”Joinakin vuosina ei tule yhtään, joinakin muutamia.””Meille on tullut tänä vuonna 25 000 hakemusta, ja pelkästään viime vuoden päävalinnassa valittiin liki 4 000 opiskelijaa. Volyymiin nähden virheitä tapahtuu vähän.”Vaikka virheet yleensä tulevat esiin, Saarenheimo ei voi vakuuttaa, etteikö yliopistoissa opiskelisi myös ”vääriä virtasia”.Viime talven ja kevään aikana Helsingin yliopiston väki väheni huomattavasti yt-neuvottelujen seurauksena. Saarenheimo ei osaa arvioida, onko hakemusten käsittelijöitä ollut nyt entistä vähempää tai enempää.”Opiskelijavalinnoissa on yleensä ollut mukana kausityövoimaa. Tänä keväänä emme voineet rekrytoida kausityövoimaa, joten valinnat hoidettiin sisäisin järjestelyin.””Valinnat ja tutkintojen myöntäminen on priorisoitu yli kaikkien muiden tehtävien.”Mielipidekirjoituksen tapauksessa väärälle nimelle kirjatut pisteet huomattiin, kun historian opintoihin pyrkinyt mies otti yhteyttä yliopiston hakijapalveluihin. Vahinko oikaistiin Saarenheimon mukaan kahdessa tunnissa.Tällä kertaa paikan saanut ”väärä” hakija ei ollut ehtinyt saada tietoa virheestä. Tämä johtui siitä, etteivät historian opinnot olleet hänen ensisijainen toiveensa, eikä ensisijaisen opiskelupaikan valintoja oltu vielä tehty. Hakija saa tiedon yhteishaun tuloksista vasta sitten, kun hänen kohtalonsa on ratkennut ykköstoiveen kohdalla.Kenenkään ei tarvitse Saarenheimon mukaan pelätä opiskelupaikan menettämistä, vaikka olisikin vahingossa saanut paikkansa toisen henkilön pisteillä. Sellaisissa tapauksissa armo käy oikeudesta, jos valitulla on korkeakoulukelpoisuus.”Jos valinnassa tapahtuu meistä johtuva virhe, meillä on velvoite ottaa hakija opiskelemaan. Silloin vain opiskelijamäärä kasvaa”, Saarenheimo sanoo.Yhteishaun kaikki hakutulokset julkaistaan viimeistään 1. heinäkuuta.


Senioreiden nokkamies Hallaranta: ”Täysi luottamus kisakoneistoon” - Golfpiste.com\nSenioreiden nokkamies Hallaranta: "Täysi luottamus kisakoneistoon"\nTeksti Marko Kuivasaari Keskiviikkona 8. elokuuta 2018\nSuomessa kansainväliset kisat järjestetään poikkeuksetta hyvin. Korvaamattoman tärkeässä roolissa ovat vapaaehtoiset, joita Hämeenlinnaankin on löytynyt ilahduttavan paljon.\nSuomen Golfseniorit ry:n puheenjohtaja Heikki Hallaranta kertoo, että sopimus senioreiden EM-joukkueturnauksen järjestämisestä Hämeenlinnassa tehtiin Tawast Golfissa reilut kolme vuotta sitten.\n”Silloin varmistettiin ensimmäisenä kisakentät ja majoitukset. Monet asiat tapaavat kulminoituvat tällaisia tapahtumia organisoitaessa lähempänä kisaviikkoa. Pienen paineen alla lienee helpompi toimia, kun ei ole aikaa odottaa.”\nHallaranta sanoo luottavansa täysin turnauksen kisakoneistoon.\n”Ei epäilystäkään. Molemmilla seuroilla on kokemusta aiemmista arvokisoista, ja koulutettuja vapaaehtoisia on ilahduttavan paljon. Suomessa on tapana hoitaa tapahtumat mallikkaasti, se on täällä kunnia-asia. Kun olimme viime vuonna tutustumassa puolalaisten kisajärjestelyihin, en ollut kaikilta osin vakuuttunut. Eräänä kisapäivänä startteri unohti jakaa viheriökartat, ja kaikille vapaaehtoisille ei tuntunut olevan aina selvää, missä heidän pitäisi olla.”\n”Huojentunut olen myös Tawastin kentän kunnosta. Kun vuosi sitten kesäkuussa kävin pelaamassa kentän ESGA:n puheenjohtajan Georges Geversin kanssa, on myönnettävä, että vähän hirvitti.”\nPaikalliset hotellit hierovat käsiään yhteen\nSenioreiden nokkamies otti vielä loppuviikosta joiltakin ”uudemmilta golfmailta” vastaan kuljetusvarauksia ja muuta vastaavaa.\n”Hieman viime tipalle meni. Voi olla, että siinä on kyse kansallisista eroista hoitaa asioita, ja luulyavasti rutiinin puute on yksi. Varsinkin tällaiseen kisareissuun lähtiessä pitää ottaa huomioon monenlaisia juttuja.”\nAulangon kylpylähotelli ja lähempänä Hämeenlinnan keskustaa oleva hotelli Vaakuna majoittaa kisaviikolla joukkueet ja lisäksi joidenkin pelaajien puolisot, kaikkiaan reilut 350 henkilöä. Majoituskapasiteetti on hyvin käytössä, mikä on luonnollisesti hotelleille ja koko kaupungille merkittävä asia.\nVauhkonen pelaa aina tasaisen varmasti ja Selin on näihin kuvioihin tultuaan ollut selvä vahvistus.\nHallaranta kertoo, että Suomen Championship-joukkueen virallinen tavoite on parantaa viimevuotista Puolassa saavutettua kolmatta sijaa.\n”Cup-sarjassa emme ole menestyneet yhtä hyvin. Sijoitukset ovat pyörineet siellä kuudennen ja seitsemännen tilan paikkeilla, mutta luonnollisesti haluamme nyt nostaa tasoa myös tasoituksellisessa kilpailussa.”\nVauhkosesta ja Selinistä syömähampaat?\nSuomen joukkueet ovat odotelleet turnausta positiivisin mielin, ja pari päivää ennen avauskierrosta molemmissa leireissä vallitsi innostunut fiilis.\nAri Vauhkoselta odotetaan vahvaa panosta Hämeenlinnan EM-turnauksessa. Kuva: Kai Kilappa\n”Joukkueet kokoontuivat eilen, ja kävivät nuotittamassa kentän yhdessä. Alkuillasta oli kapteenien kokous ja sen jälkeen turnauksen avajaiset pidettiin Hämeenlinnan kauppatorilla.”\nChampionship-ryhmän tukipilareina Hallaranta pitää Suur-Helsingin Golfin Ari Vauhkosta ja Tawast Golfin Juha Seliniä.\n”Vauhkonen pelaa aina tasaisen varmasti ja Selin on näihin kuvioihin tultuaan ollut selvä vahvistus. Juhalle hämeenlinnalaisena nämä ovat vielä kotikisat, mistä hän saanee mukavasti lisälatausta.”\nSelin on Suomen joukkueessa varsin mielenkiintoinen pelaaja. Miesten lyöntipelin suomenmestaruuden 90-luvun alussa voittanut Aulangon Golfklubin kasvatti pelasi vuosikaudet ammattilaisena, mutta anoi sittemmin amatöörioikeudet takaisin. Hänellä on myös erilaisista maajoukkuetehtävistä runsaasti kokemusta MM-kisoja myöden.\nOsa Suomen joukkueen pelaajista osallistui viime viikonvaihteessa Hartolassa käytyyn M60-ikäluokan lyöntipelin SM-kilpailuun. Menestys oli odotetunlaista, sillä Kari Nyman (Cup-sarja) vei mestaruuden ja Ari Vauhkonen (Championship-sarja) sekä Peter Kaske (Championship-sarja) ottivat himmeimmät mitalit.\nHallaranta on seurannut näinä päivinä tiukasti Kanta-Hämeeseen annettavia sääennusteita.\n”Viikon edetessä mennää ilmeisesti takaisin helteitä kohti. Nestetankkaus on lämpimällä ilmalla äärimmäisen tärkeässä asemassa. Olin kesäkuussa Portugalissa kapteenina 70-vuotiaiden EM-kisoissa, ja siellä oli todella kuumaa. Nämä ovat kuitenkin nuorempia kavereita, kyllä he pärjäävät helteen kanssa.”


Kobrat - Korisliiga - Keskiviikkona edessä kenties kauden tärkein ottelu sarjanousija Ura Basketin vieraillessa Lapualla\nKeskiviikkona edessä kenties kauden tärkein ottelu sarjanousija Ura Basketin vieraillessa Lapualla\nKorisliigan kuntopuntarin tämän hetken heikoimmalla sijalla makaava Lapuan Kobrat (viimeisestä kymmenestä ottelusta vain yksi voitto) lähtee kääntämään kurssiaan keskiviikkona kotiparketilla. Vastaan asettuu sarjataulukossa yhdeksäntenä oleva Kaarinan Ura Basket.\nUra Basketilla on kasassa 19 ottelusta kuusi voittoa ja 13 tappiota. Kobrat on sarjassa yhden sijan alempana. Voittojakin lapualaisilla on yksi vähemmän, viisi voittoa ja 13 tappiota.\nEnsimmäistä kauttaan Korisliigassa pelaavan Uran kautta on vaikeuttanut jatkuvat loukkaantumiset. Edelleen Uran kokoonpanosta on sivussa pelimiehiä, kuten lapualaisyleisön viertolamainen suosikki Pyry Rainamaa ja urheilullinen Aleksi Akpaso.\nHiljalleen Ura on kuitenkin saanut rivejään kasaan. Koripalloselostajanakin hyvin tunnettu päävalmentaja Kristian Palotie marssittaakin Lapualle ensimmäistä kertaa täyden neljän ulkomaalaisvahvistuksen arsenaalin.\nUran vahvistusrintama on elänyt läpi kauden loukkaantumisten ja seurasiirtojen takia. Tämän hetken nelikko on kuitenkin vaikuttava: pelintekijä Doug Wiggins, ulottuva Edo Karachi, heittokone Avery Woodson ja viime kaudella Kobrien paidassa kipittänyt Stephen Croone.\nUran kotimaisen osaston valioyksilöitä ovat muun muassa kaiken nähnyt Eldar Skamo, Lauri Toivosen hyvä ystävä Mikael Sandberg ja Susijengin takamies Fiifi Aidoo. Kun Ura on nyt saanut miltei koko miehistönsä kasaan, on odotettavissa, että sarjasijoituskin voi vielä kohentua.\nTilastollisesti on yllättävää, että heittopaikkojaan varsin auliisti käyttävä Ura on tällä hetkellä Korisliigan vähiten koreja tehnyt joukkue. Ura on kasannut otteluissaan keskimäärin 80,4 pistettä. Kobrien vastaava lukema on 88,6.\nUra johtaa joukkueena kolmen pisteen heittoyrityksissä (31,89). Sen sijaan kahden pisteen heittoja Ura on ottanut Korisliigan vähiten (36,32). Kobrat taas ottaa ottelua kohden Korisliigan eniten kahden pisteen heittoja: 46,5 kappaletta. Kolmosia lapualaiskäsistä lähtee ilmoille Korisliigan yhdeksänneksi vähiten (24,06). Vastakkain asettuvat siis kaksi tyystin erilaista joukkuetta.\n– Molemmilla joukkueilla ollut melkoisen paljon muutoksia viime viikkoina, joten molempien valmistautuminen peliin on haastavaa. Päävalmentajan vaihdoksen myötä Kobrat saattaa muuttaa konseptiaan, joten meidän pitää olla valmiita reagoimaan nopeasti taktisiin muutoksiin. Uutinen Robert Juvosen uran ennenaikaisesta loppumisesta on erittäin ikävää kuultavaa, Uran käskyttäjä Palotie valitteli Korisliigan sivuilla.\nKokoonpano: Woodson, Skamo, Hänninen, Niemi, Sandberg, Wiggins, Edo, Sahlberg, Croone, Airenne ja Aidoo.\nKobrien ympärillä on tosiaan myllertänyt viimeisten viikkojen aikana. Kobrat tiedottaa tarkemmin muutoksista Ura-ottelun jälkeen torstaina. Joka tapauksessa Uraa vastaan joukkuetta valmentaa kakkosvalmentajana alkukauden toiminut Ville Turja.\nRobert Juvosen yllättäen lopetettua ja Ville Turjan keskittyessä valmennukseen Kobrilla on tärkeän Ura-ottelun alla kokoonpanohuolia. Tilannetta ei yhtään auta Jussi Turjan loukkaantuminen.\n– Joukkueessamme on ollut viime aikoina rajusti turbulenssia. Olemme harjoitelleet tämän pienen tauon aikana melko lujaa. Pieniä muutoksia pelitapaan on myös pyritty tekemään varoen kuitenkaan hämmentämästä pelaajia liiaksi. Ura on saanut viimeisimpiin peleihin mukaan kaksi uutta vahvistusta, joiden mukaantulon myötä he ovat viime aikojen esityksiään huomattavasti vaarallisempi joukkue. Meillä suurin asia tulevaan peliin tulee olemaan peli-ilme ja joukkueen eteen itsensä likoon laittaminen, Ville Turja sanoo Korisliigan ennakossa.\nKokoonpano: Waterman, Anderson, Small, Hopkins, Peltokangas, Toivonen, Drockila, Kujala ja Mantere.\nVaikka lähtökohdat ovat kaikkea muuta kuin ihanteelliset, lähtee Kobrat haastamaan Uraa suurella intohimolla. Kauden aiemman kohtaamisen Kobrat voitti Kaarinassa, joten myös Uralle voitto maistuisi varmasti maukkaalta. Tervetuloa keskiviikkona klo 18.30 seuraamaan erittäin tärkeää Korisliiga-kamppailua Kobra-Areenalle!\nLa 1.2. klo 17.00\nLiput 15 € / 12 € / 9 €


"Ota terveellinen elämä tavaksi" : Terveellisten elintapojen opetus osaksi koulutussuunnitelmaa Lapinjärven koulutuskeskuksessa - Theseus\n"Ota terveellinen elämä tavaksi" : Terveellisten elintapojen opetus osaksi koulutussuunnitelmaa Lapinjärven koulutuskeskuksessa\nHämäläinen, Marja-Riitta (2010)\nTämän kehittämistyön tarkoituksena oli kehittää terveyden edistämisen ja terveellisten elintapojen opetuksen sisältöä sekä opetusmetodeja osaksi koulutussuunnitelmaa siviilipalvelusvelvollisille Lapinjärven koulutuskeskuksessa. Siviilipalveluslain uudistumisen myötä koulutussuunnitelman ja koulutussisällön kehittäminen tuli ajankohtaiseksi. Tässä työssä yhteistyökumppaneina olivat työ- ja elinkeinoministeriö, Lapinjärven koulutuskeskus ja siviilipalvelusvelvolliset.\nOpetussisällön keskeisinä aiheina ovat liikunta ja terveys, ravitsemus ja terveys, henkinen hyvinvointi ja elämänhallinta, onnellisuus ja stressinhallinta sekä päihderiippuvuudet. Kehittämistehtävässä huomioitiin Valtakunnalliset tavoitteet vuodelle 2015 nuorten osalta. Kehittämistyön päätavoitteena oli saada nuoret havahtumaan terveellisiin elintapoihin ja kehittää siihen sopivia opetusmetodeja sekä osallistua opetustilanteisiin toteuttamalla koulutussisällön opetusta siviilipalvelusvelvollisille.\nLapinjärven koulutuskeskuksessa järjestetyillä opetustunneilla käytettiin pääosin yhteistoiminnallisia opetusmenetelmiä yhdistettynä perinteiseen luentotyyppiseen opetukseen. Molemmat opetuskerrat onnistuivat hyvin. Opetustuntien jälkeen tehdyn kyselyn mukaan monissa nuorista heräsi kiinnostus terveellisiä elintapoja kohtaan. Nuorten motivaatio lisääntyi tupakoinnin vähentämiseen tai lopettamiseen sekä terveellistä ruokavaliota kohtaan.\nKehittämistyössä edettiin tutkivaa kehittämistä mukaillen ja kehittämistyön lopputuloksena syntynyt koulutuskansio tulee koulutusvastaaville apuvälineeksi opetukseen. Kansioon on koottu uusinta tietoa terveellisistä elintavoista ja kerrottu opetusmenetelmistä. Opetuksen keskeinen sisältö perustuu näyttöön perustuvaan tietoon ja alan kirjallisuuteen


Yritykset - T&T\nEK:n kuntaranking: Itä-Suomi on selvityksen reppana\nSeinäjoen seutukunta on edelleen yritystoiminnan kannalta Suomen vetovoimaisin alue. Toisessa ääripäässä on Kotkan seutu.\nRakennetekniikan insinööri Kirsi Kemppinen aloitti Vahasella laatupäällikkönä.\nInvalidit saattoivat heittää kyynärkeppinsä nurkkaan - invapyörien valmistus käynnistyi 1930-luvulla, sodan jälkeen tulivat invamopot ja -autot\nPyörätuolit olivat aluksi hintansa takia tavallisen kansan ulottumattomissa.\nNeljän viikon matkapurjehdus ahtaassa veneessä koko perheen kesken on yhä harvemman käsitys unelmalomasta.\nSuomalaisfirmat päätyivät tukkanuottasille "uniikista designista" - Kasvuraketti Framery hermostui Smartblockin kuutiosta, nyt EU torppasi sen vaateet\nSmartoblock ja Framery käyvät taistelua tuotteidensa desiginista.\nSuomalaisyritys esittelee parempaa pakkaamista "taittelun taiteella" – Sama pakkaus voi olla ruokakulho tai juoma-astia\nKoepala Packaging keventää kertakäyttö-pakkauksia\nAntennidesignia joka lähtöön: "Mihin tahansa laitteeseen, joka on langaton" - Radientum suunnittelee myös pantoja kissoille\nRadientumissa on potentiaalia kasvuun, mutta sitä vaivaa osaajapula\nPuudildovalmistaja haluaa tehdä seksileluista design-tuotteita - Business Finlandilta 200 000 euron rahoitus\nBusiness Finland on myöntänyt 200 000 euron rahoituksen puudildoja ja anustappeja valmistavalle Teatiamo Industries Oy:lle.\nJorma Ollila ehdolla Alma Median hallituksen puheenjohtajaksi\nSuomessa kehitetty autojen sisätilat mullistava teknologia kelpaa maailmalla – nyt lisenssiin tarttui saksalainen autojen sisätilapintojen valmistaja\nOululainen Tactotek lisensoi muoviin valetun rakenteellisen elektroniikan valmistuksen saksalaiselle Nanogatelle.\nEK: suhdanteet viilenevät, rekryvaikeuksia on silti yhä\nYritysten suhdanteet ovat yhä hyvät, mutta käyrät ovat loivassa laskussa. EK:n tänään julkistaman suhdannebarometrin mukaan rekrytointivaikeudet ovat edelleen huomattava ongelma useimmilla toimialoilla.


Hektistä pentuarkea! - Onni, Kalle & Hilda - Vuodatus.net -\nKalle meinasi tänään päästä iskän kanssa varisjahtiin... Ville heräsi työkaverinsa kanssa ajatukseen, että jahti päättyisi kohta, joten Hildalle on saatava varista ja Kallelle metsästysaktiviteettia. Varisjahdista ei kuitenkaan tullut mitään. Varishan on pesinnän vuoksi jo rauhoitettu... Ville löysi kuitenkin pakastimen uumenista jannen, kuten Turussa pruukataan varista kutsua. Hilda siis saa huomenna variksen siipeä, kunhan ne ensin sulaa. Hilda on kyllä jo kasvattajallaan saanut riistakosketuksen peuran jalalla sekä sorsan ja fasaanin siivellä, mutta kiva nähdä itsekin miten se riistaan reagoi.\nOnni tuli tänään sisälle ensimmäisen kerran sitten Hildan tulon. Onnille maistui ruoka ja syömisen jälkeen se livahti saunan lauteiden rauhaan nukkumaan. Taitaa kissa antaa pikkuhiljaa periksi uudelle tulokkaalle.\nKallea on totutettu Hildaan varovaisesti. Ohimennen saavat toisiiaan nuuhkia ja muutamaan otteeseen ovat olleet remmissä ja tehneet tuttavuutta. Eilen illalla Kalle näytti Hildalle hampaita... muistelisin kyllä, että lauhkeaa lauhkeampi Nanakin näytteli sujuvasti kalustoaan aluksi Wilmalle.\nVille hoiti iltasella Hildaa. Tuntui olevan oikein vauhdikkaalla riiviö tuulella. Ne menivät ulos, sisään ja taas ulos. Mennessään Ville sanoi, että hän on jo ihan helisemässä tämän pennun kanssa! Hehheh! Helisemässä se olin minäkin tänään, kun Hilda tulee aina vaan rohkeammaksi ja rohkeammaksi talossa. Tänään Hilda löysi pariin otteeseen kolot aidan ali ja lähti minulta karkuteille metsään ja meidän etupihalle. Etupihalta sain Hildan kiinni, kun se oli sotkeutunut tuijissa vielä (pimeänä kylläkin) oleviin jouluvaloverkkoihin! Eiköhän tämä elo tästä jossain vaiheessa asetu hieman rauhallisemmille urille. Ah, mutta tämähän on juuri tätä pentuarkea mistä me unelmoimme, vai? ;)\nHildan lempilelu on Kallen joululahjametso. Hilda käy ahnaasti metson kimppuun ja ravistaa sen pökerryksiin!\nLähettänyt: gaissa - 13.4.2010 klo 21.55


Riisa no Nippon – Ajatukset Japanissa: Illanviettoa koulukavereiden kanssa\nVau, tää sun blogisi on loistava! tätä on tosi kiva lukea ja oon saanu täältä tosi paljon hyviä vinkkejä tulevaa vaihtovuotta(2010) varten japanissa. Kiitos! Olen tulossa japaniin n. 2kk päästä pariksi viikoksi ja olisi kiva jos pystyisit listaamaan/suosittelemaan erilaisia paikkoja,kauppoja reissua varten.\nHeh, kiitos. :) Se on hyvä, jos tästä on toisille vaihtareille jotain iloa, osittain siksi myös kirjottelenkin.\nKatsotaan, jos jotain ehdin listailla. Tosiasiahan vaan on, että en ole käynyt vielä kovinkaan monessakaan paikassa, lähinnä Shibuyassa, Harajukussa, Asakusassa ja Uenossa Sagami-Oonon lisäksi. Ja harvempi turisti taas tulee Sagmi-Oonoon. Mutta varmaan tässä tulevien parin kuukauden aikna tulee kirjoiteltua erilaisista reissuista, ensi viikolla olen menossa ainakin Yokohamaan, joten toivottavasti saat reissuistani jotain irti. :)\n19. huhtikuuta 2009 klo 4.57\nJa pakko myöntää, pikkasen erikoisen värinen sä noissa kuvissa oot... ^^\n20. huhtikuuta 2009 klo 18.39


LEAN-menetelmillä ylempää AMK-tutkintoa kehittämässä – Vasu\nLEAN-menetelmillä ylempää AMK-tutkintoa kehittämässä\nKim Wrange, Jyri Roihuvuo, Arja-Irene Tiainen\nKarelia-ammattikorkeakoulussa alkoi syksyllä 2014 LEAN-hanke, jossa koulutettiin Karelian ulkoisia yhteistyökumppaneita sekä sisäisiä toimijoita LEAN-johtamisajatteluun. Ylempien ammattikorkeakoulututkintojen (YAMK) avaintoimijoilta tiedusteltiin halukkuutta osallistua LEAN-koulutuksiin ja kehittää samalla koulutuksiin liittyvien projektitöiden kautta YAMK-koulutusta. LEAN-hanke katsottiin tarpeelliseksi ja siihen liittyvät LEAN Yellow- ja Green Belt-koulutukset todettiin sisällöiltään sellaisiksi, että niiden avulla voitaisiin kehittää YAMK-koulutusta.\nKehityshankkeen tavoitteena oli nostaa Karelia-amk:n YAMK-tutkintojen läpäisyastetta, koska jokainen suoritettu YAMK-tutkinto tuo ammattikorkeakouluille merkittävän tulosrahan. Siitä huolimatta, että tutkintojen määrän lisääntyessä opiskelijakohtainen tulosraha vähenee, korostuu hyvän läpäisyasteen merkitys jatkossa entisestään.\nKehittämishankkeeseen liittyi kaksi prosessia: 1) opiskeluprosessi yleensä sekä 2) opinnäytetyöprosessi, jota oli erityisesti johdon taholta toivottu kehitettävän. Johdolla oli alkuolettamus, että YAMK-tutkintojen keskeyttämisen syy ja tehostamisen kohde voisi olla juuri YAMK-opinnäytetyö.\nHankkeen työryhmän jäseninä olivat Jarmo Jussila, Jarno Mertanen, Kari Mönkkönen, Jyri Roihuvuo, Arja-Irene Tiainen ja Kim Wrange. Viimeksi mainittu toimi myös työryhmän puheenjohtajana.\nLEAN DMAIC-prosessi hankkeen askelmerkkeinä\nEtenimme hankkeessa LEAN-mallin DMAIC-prosessin mukaisesti seuraavien vaiheiden kautta: Define – määritä, Measure – mittaa, Analyse – analysoi, Improve – paranna, Control – kontrolloi.\nHankkeessa etsittiin juurisyitä YAMK-opintojen keskeyttämiselle. Aluksi oli selvitettävä ja mitattava sitä, mitkä olivat perimmäiset syyt YAMK-opintojen keskeyttämiselle. Liittyivätkö ne opinnäytetyöhön vai liittyivätkö ne opiskelijan opiskelun ja muun elämän yhteensovittamiseen tai elämäntilanteissa tapahtuviin merkittäviin muutoksiin? Looginen jatkokysymys olikin, kuinka viime kädessä voisimme auttaa opiskelijaa saavuttamaan tutkintonsa, olipa opintojen keskeyttämiseen liittyvä syy mikä tahansa.\nOpintojen keskeyttämisen juurisyitä selvitettiin MiniTab-tilasto-ohjelmalla. Aineistona käytettiin Karelia-ammattikorkeakoulun omassa Winha-tietokannassa olevia tietoja opiskelijoiden läsnäolokausista, kerrytetyistä opintopisteistä, opiskeluoikeuden päättymisestä, opiskelijoiden itsensä tekemistä eroilmoituksista, opiskelijoiden koulutusohjelmista ja muista taustatiedoista. Winha-tietokannasta tehtyjen tilastoajojen pohjalta voitiin todeta, että omasta aloitteestaan eroilmoituksen tehneistä suurin osa ei ollut suorittanut yhtään opintopistettä (25 kpl). Sosiaali- ja terveysalan ja ympäristöteknologian opiskelijat olivat tehneet vapaaehtoisia eroilmoituksia eniten. Sen sijaan teknologiaosaamisen johtamisen koulutusohjelman opiskelijat olivat jättäneet eniten ilmoittautumatta läsnäolevaksi opiskelijaksi.\nHuomioitavaa oli se, että valtaosa (71,4%) eroilmoituksen tehneistä sekä ilmoittautumatta jättäneistä oli kerryttänyt nolla opintopistettä tai korkeintaan 10 opintopistettä. Tämä jokseenkin ”romutti” koko LEAN-hankkeen lähtöolettamuksen siitä, että lukumääräisesti opiskelijat keskeyttäisivät eniten opinnäytetyön laatimisvaiheessa ja että keskeyttämiset johtuisivat suurimmaksi osin opinnäytetyön ohjausprosessissa olevista ongelmista.\nHaastattelu paljastaa juurisyitä opintojen keskeyttämiseen\nEdellä kuvatut tilastotiedot antoivat tietoa siitä, missä vaiheessa opinnot keskeytyivät, mutta varsinainen juurisyy keskeyttämiseen johtavista syistä jäi selvittämättä. Muuta tilastoaineistoa ei kuitenkaan ollut käytettävissä. Tutkimuksen tekeminen kaikille opintonsa keskeyttäneille tai eronneille opiskelijoille olisi ollut henkilöiden tavoitettavuuden kannalta hankalaa, jonka takia päädyttiin haastattelututkimuksen tekemiseen vuonna 2014 ja 2015 (marraskuun alkuun mennessä) keskeyttäneiden ja eronneiden osalta. Näiden henkilöiden yhteystiedot olivat vielä saatavissa.\nHaastattelut suoritettiin marraskuussa 2015. Haastateltavilta kysyttiin seuraavia asioita: Miksi opinnot keskeytyivät? Mitkä asiat vaikuttivat opintojen keskeytymiseen (työssä, opiskelussa, yksityiselämässä)? Millainen oli henkilön työtilanne opintojen aikana? Lisäksi kysyttiin henkilön asemaa ja matkatyömäärää matkapäivinä vuodessa. Haastateltavilta tiedusteltiin myös, miten ammattikorkeakoulu olisi voinut paremmin tukea opiskelua ja millä edellytyksillä henkilö olisi voinut jatkaa opiskeluaan Karelian ylemmässä AMK-koulutuksessa.\nKaikkiaan haastateltavia oli 46. Eri koulutusohjelmista haastatellut jakaantuivat siten, että Sosiaali- ja terveysalan kehittämisen ja johtamisen koulutuksesta haastatteluja oli 10, Teknologiaosaamisen johtamisen koulutuksesta 19 ja Uusiutuvan energian sekä ympäristöteknologian koulutuksesta 17. Haastattelijoina toimivat kaikki työryhmän jäsenet ja haastateltavat jaettiin näiden kesken. Tämä mahdollisti nopean puhelinhaastattelukierroksen tekemisen. Kaikkiaan saatiin 27 haastattelua, mitä voidaan pitää hyvänä tuloksena huomioiden tutkimuksen aikataulu.\nHaastatteluiden tuloksena voitiin todeta, että suurimmaksi opiskelujen keskeyttämisen syyksi muodostuivat erilaiset työstä johtuvat syyt, toiseksi suurimmaksi syyksi yksityiselämään liittyvät syyt ja kolmanneksi opiskeluun liittyvät syyt. Haastattelukierroksen tulokset veivät lopullisesti pohjan hankkeen alkuhypoteesilta, että opinnäytetyö olisi suurin vaikuttava tekijä opintojen keskeytymiseen.\nOpiskelusta johtuvat syyt osoittautuivat haastattelujen perusteella yllättävän vähämerkityksellisiksi muiden keskeyttämissyiden rinnalla. Suurin osa opintojen keskeyttämisistä oli aiheutunut työn kuormittavuudesta ja muutoksista: opiskeluun ei jäänyt riittävästi aikaa ja voimia. Myös yksityiselämän vaatimukset olivat monen opintonsa keskeyttäneen kohdalla tehneet opintojen jatkamisen mahdottomaksi.\nKoska haastatteluja saatiin kohtuullisen runsaasti, voitiin niiden tyypiteltyjä tuloksia käsitellä myös kvantitatiivisesti. Koulutusohjelmien tulosten chi2-testissä p-arvoksi tuli 0,576, mikä osoittaa, ettei keskeyttämissyiden jakaumissa ole ainakaan tilastollisesti merkittäviä eroavaisuuksia. Pareittain koulutusohjelmia vertailtaessa p-arvot olivat 0,141, 0,232 ja 0,880. Tilastollista eroavaisuutta ei näinkään ilmennyt.\nKuvio 1. Opintojen keskeytymisen syyt koulutusohjelmittain ja halukkuus jatkaa opintoja.\nVaikka alkuhypoteesi opinnäytetyön vaikutuksesta opintojen keskeytymiseen kumoutui, totesimme ryhmässämme, että LEAN-hankkeen johdosta aloitettu opinnäytetyön ohjauksen kehittäminen on hyvä asia sinänsä ja että sitä tulee jatkaa. Jokainen valmistunut tutkinto on tärkeä opiskelijalle, ammattikorkeakoululle sekä työelämälle. Lisäksi varhaisen tuen VARTU-toiminta on hyvä kontrollikäytäntö varsinkin opintojen alun keskeyttämisten ehkäisemiseksi. Yksikään opiskelija ei saa keskeyttää opintojaan ennenaikaisesti, ilman että hän olisi ensin saanut ohjausta ja tukea opintojen haasteiden voittamiseen.\nMäärällisen tilastoanalyysin sekä laadullisen haastattelututkimuksen pohjalta työryhmä pohti saatuja tuloksia ja varsinkin laadullisen tutkimusosion kautta tulleita yleisiäkin kehittämisideoita ylemmän AMK-tutkinnon opintojen kehittämiseksi.\nVoimme suoranaisesti vaikuttaa vain opiskelusta johtuviin keskeyttämissyihin. Työelämän ja yksityiselämän syiden suhteen voimme lisätä joustavuutta ja vaihtoehtoehtoja opintojen loppuun suorittamiseen. Alla kehittämisideoitamme:\nOpintonsa keskeyttäneisiin opiskelijoihin otetaan yhteys puhelimitse vuosittain.\nOpintojen loppuun suorittamiseen tarjotaan aktiivisesti polkuopiskelun mahdollisuutta.\nOpintojaksojen suoritustapoja monipuolistetaan.\nNoudatetaan opintojen arvioinnissa ja hyväksiluvussa säädettyjä vasteaikoja.\nLuovutaan tehtävien palautusten myöhästymisestä seuraavista korvaavista tehtävistä.\nKehitetään opinnäytetyön ohjausta edelleen sen kaikissa vaiheissa.\nKaiken kaikkiaan hanke oli antoista. Pääsimme sisälle LEAN-ajattelun ytimeen, opimme työryhmässämme paljon uutta sekä löysimme juurisyitä opintojen keskeyttämiseen. Hankkeen tulosten pohjalta on hyvä jatkaa ylemmän AMK-tutkinnon prosessien kehittämistä Karelia-ammattikorkeakoulussa.\nKim Wrange, yliopettaja\nJyri Roihuvuo, lehtori\nArja-Irene Tiainen, yliopettaja\nSeuraava artikkeli Innovaatiosetelillä vauhtia yritysten tutkimus- ja kehittämistoimintaan\nEdellinen artikkeli Nyt tehdään tulevaisuutta: uudet erikoistumiskoulutukset


Minde: Häikäisevät värit\nLähettänyt Miina klo 10:18 ap.\nNinni 13. maaliskuuta 2012 klo 12.28\nLaitoin blogissani sulle haasteen <3\nMiina 14. maaliskuuta 2012 klo 14.56\nMaati 14. maaliskuuta 2012 klo 20.55\nIhanan kesäisiä koruja! Illuusiokoru on oikein kaunis noin.\nKatri 14. maaliskuuta 2012 klo 21.27\nIhania kirkkaita värejä. Vappu taidettiin saavuttaa näillä väreillä. Kauniita koruja.\nMiina 15. maaliskuuta 2012 klo 11.30\nKiitos Maati ja Katri! :) Juu, jään vielä miettimään tuota illuusiokoruja että mitä sille tekis, onko hyvä noin vai ei.\nKati 15. maaliskuuta 2012 klo 19.35\nUlalaa, mitä värejä! Ihanat :)\nMiina 15. maaliskuuta 2012 klo 21.02\nKiitti Kati! :D Jos nämä värit eivät tuo kevättä niin ei varmaan mikään.. :)


Vuokramökki: Lieksa, Koli, KOLINPILVI, 13952 | Lomarengas\nJoensuusta 77 km pohjoiseen, Pielinen –järvi 20 m (871,2 km²), loivasti syvenevä osittain kivikkoinen ranta, oma vene. Puurakenteinen lomamökki 2008, olohuone-keittiö levitettävä sohva, makuuhuone parivuode, makuuhuone parivuode, yläkerrassa makuuhuone 2 vuodetta ja 2 retkisänkyä, pesuhuone, sähkösauna, terassi.\nModerni ja tasokas mökki Pielisen rannalla Loma-Kolin lomamökkialueella. Mökissä on plasma-tv sekä LCD-tv ja DVD sekä VRC. Langaton internetyhteys, lautasantenni. Hyvät kalastusmahdollisuudet, mökkiin kuuluu moottorivene. Ulkoilupolkuja lähellä. Ukko-Kolin laskettelurinteille 8 km. Lemmikkilisämaksu 20 e/vrk, max. 120 e/varaus. Jos teet varausta yli 6 vrk:lle, valitse 6 vrk:n lemmikkilisämaksu. Kissat eivät sallittuja. Vauvan sänky lisähinnasta. Hinta sisältää myös syöttötuolin. Omistaja pyytää asiakkaita lähettämään varaajan passi- tai ajokorttikopion sekä muiden asiakkaiden nimilistan ja syntymäajat. Nämä tuhotaan viikon kuluttua varauksen loppumista, jos ongelmia ei ole. Omistaja veloittaa lisäksi 250 e takuumaksun, jonka hän palauttaa asiakkaalle varauksen jälkeen, jos kaikki on kunnossa mökissä. Varaukset alkavat klo 16.00 ja päättyvät lähtöpäivänä klo 12.00 (myös viikonloppuvaraukset).\nViikkohinta 1570 - 3308€, Viikonloppu 772 - 2906€\nRiina K, Lokakuu 2021\nTania S, Elokuu 2021\nIkkunasta avautuvaa maisemaa Pieliselle oli rauhoittava katsella. Pihan nuotiopaikka oli kiva. Keittiö oikein hyvä. Siisti mökki.\nKoiritie 4, 83960 Koli


Päiväpurjehdus | Vesi-Veijon blogikirja\nGeokätköilyharrastus on alkanut innostaa enemmän ja enemmän. Jo niin pitkälle, että Kapteenilla on kännykässään hälytys uusista lähistölle ilmestyneistä kätköistä. Uuden kätkön ensimmäisenä löytämistä sanotaan FTF:ksi (first to find). Osa kätköilijöistä on keskittynyt näiden metsästämiseen, eli hunttaamiseen.\nHeinäkuun 16. iltana kännykkä piipitti, kun ilmestyi Norkullalandettiin kaksi uutta geokätköä. Vesi-Veijo oli parkissa ihan nurkilla. Mutta oltiin juuri palattu Porvoosta, jossa käytiin geokätköilytapahtumassa uudella juhannusviikolla hankitulla Sunwind27-purjeveneellämme. Päivän riennot väsyttivät, joten untenmaat voittivat. Kapteeni kuitenkin laittoi herätyskellon soimaan loma-aamuna kello 7.\nKoska aamulla kukaan ei ollut vieläkään kätköjä löytänyt ja tiesimme yhteysaluksen kulkevan noin yhdeksän aikaan, piti lähteä rivakasti liikkeelle. Haalittiin vara-varusteet, koska valtaosa veneilytarvikkeista oli muuttanut jo uuteen purteen. Edes kahvia ei ehtinyt juoda.\nVesi-Veijo odotti rannassa valmiina kilpajuoksuun. Tutuilla vesillä puksuteltiin lievään vastatuuleen Norkullalandetin laituriin, jossa oli pari yöpyjävenettä. Sitten kiireen vilkkaa saaren sisuksiin kännykän vanhoilla maastokartoilla. Kätköissä odottivat tyhjät logikirjat eli FTF oli meidän 🙂\nKolmas bonuskätkökin löytyi, mutta koska se oli jäänyt jumiin kätköjen julkaisuprosessiin, sen virallinen ykkössija jäi seuraaville. Saarikierroksen jälkeen pysähdyttiin vihdoin kahville uudessa Seasong travelsin kahviossa. Poistuttiin sen jälkeen saarelta tyylikkäästi purjehtien.\nTämä kirjoitus on lisätty melkein vuotta myöhemmin.\nSyyskuun 3. Vesi-Veijolla käytiin lounasretkellä Sipoon retkisaaressa Furuholmenissa. Paluumatkalla poikettiin Bässen-luodolle. Perämies kirmaisi kirjaamaan nimen geokätköön kapteenin pidellessä venettä rannalla.\nTällä kertaa lähdettiin päiväpurjehdukselle idän kautta kiertäen länteen. Norkullalandetin kieppeillä tuuli oli aika vaisu joten liikkeelle lähdettiin moottorilla. Ekan kapeikon jälkeen bongattiin outo ’uppotukki’ joka osoittautui myöhemmässä tarkasteluksi ilmeisesti karkumatkalla väsähtäneeksi itäviitaksi. (Poijusta ja sen sijainnista tehty ilmoitus Trafille).\nMuutama tuulenhenkäys herätti toivoa purjehduksesta. Pikkuhiljaa kun päästiin Norkullalandetin eteläpuolelle, alkoi tuulikin kuljettaa Vesi-Veijoa. Furuholmenin kieppeillä olikin jo sopiva keli. Tämä oli itseasiassa ensimmäinen shortsi-keli.\nFuruholmenin lahti oli aika täynnä, mutta yleensä Vesi-Veijolle löytyy joku rakonen, kuten myös nyt. Ruokailun yhteydessä käytiin hakemassa kätkö myös täältä. Paluu kotisatamaan sujui ilman erityisempiä tapahtumia.\nLähdettiin hieman myöhäiselle päiväpurjehdukselle länteen. Todettiin että joku on jossain vaiheessa käynyt poistamassa pätkän väylää (oli vielä edellisessa merikorttipainoksessa, mutta ei uudessa). Viereisen saaren asukas (?) oli hyödyntänyt tilanteen ja laskenut verkot pitkälle rannasta.\nPysähdyttiin perinteiselle taukopaikalle Östholmeniin ruokailemaan ja hakemaan geokätkö. Rantautumisen jälkeen tuli katsottua kätkön sijaintia tarkemmin (rantautumiset päätetään yleensä ankkuripaikan sopivuuden, ei kätkön sijainnin perusteella) ja todettiin että osuttiin lähes kohdalle. Yleensä kapteenin kännykän hidas gps etsii vielä itseään siinä vaiheessa kun perämiehen on jo kätkön nollapisteellä. Tällä kertaa perämies jäi tosin kuin nalli kalliolle.\nKätkökierrosta jatkettiin saaren ympäri. Samalla perämies uitteli Motonetin käsinpoimittuja matoja eri puolilla saarta, mutta yhtään kalaa ei tullut, ei edes nykäisyjä.\nSaareen on kyllä tehty ihan hienot pesutilat jo joku aika sitten, mutta eipä ole tullut kokeiltua.\nPäiväretken jälkeen palailtiin pikkuhiljaa kotisataan.\nPäiväpurjehduksen teemana oli torstaina 17.7 Sipoon Söderkullalandetin ympäriajo. Sää oli aurinkoinen ja lämmin. Tuuli puhalsi sopivan oloisesti pääsääntöisesti etelänsuunnasta. Purjehtien päästiinkin hyvin koko kierros.\nKalkkirannanselällä ihmeteltiin, kun osa tutuista saarista horisontissa eivät näkyneet sumun takia. Viereisen saaren takanakin näytti olevan samaa vaivaa. Maallikkona ilmiö näytti erittäin paljon merenpintaan pudonneilta pilviltä, mutta ehkä oikea termi on osittainen merisumu?\nSaaret ilmeisesti käänsivät tuulta sen verran, että vaikka Kierroksen kulkusuunta muuttui, oli tuuli vastainen puolikierosta. Taukopysäkiksi valittiin Östholmenin tuttu koivun viereinen grillipaikka.\nGrillimakkarat käristettiin tervaksisilla nuotiopuilla.\nViime reissulla trangian pihdit (leuat, otin jne ) teki mystisen katoamistempun. Uusi varaosa on himppasen kiiltävämpi kuin iäkäs muu astiasto…\nRuokailun jälkeen kapteeni pesi Vesi-Veijon kyljet ja kannen kävellen meren pohjassa (matala ranta). Ja toinen puoli miehistöä uitti matoja – ei minkään näköisiä kaloja tässä rannassa.\nPaluumatkalla päästiin myötäiseen ja sivumyötäiseen, joten UPS-purje hoiti yksinään kierroksen loppupuolen kuljetuksen.


Oheiseen karttaan (kuva 1) on merkitty tunnetut laakiobasalttiprovinssit ja laakiobasalttimaisia piirteitä omaavat muut suuret magmaprovinssit viimeisen n. 500 miljoonan vuoden ajalta.\nNuorin mantereinen laakiobasalttimuodostuma löytyy Columbia-jokea ympäröivältä tasangolta läntisistä Yhdysvalloista. Sen magmaattinen aktiivisuus alkoi n. 17 miljoonaa vuotta sitten ja päättyi suurimmaksi osaksi n. 6 miljoonaa vuotta sitten, samoihin aikoihin kun ihmisen esi-isät laskeutuivat puista Afrikassa. Joidenkin tutkijoiden mielestä tämän laavatasangon synty liittyy Yhdysvaltojen alla mahdollisesti puhisevaan vaipan kuumaan pisteeseen, jonka on myös ehdotettu olevan syyllinen upeista geysireistään tunnetun Yellowstonen kansallispuiston vulkaaniseen aktiivisuuteen.\nTeksti: FT Jussi Heinonen (Luonnontieteellinen keskusmuseo)


Rakennamme tilaa menestyksellesi | Trutec Oy\nTrutec Oy mukana Menestyvä Suomi -artikkelissa\nTrutec Oy on henkilökunnan omistama, kotimaan markkinoilla toimiva kokenut rakentaja ja teräsrakennetoimittaja, joka toimii verkostoituneella projektinjohtomallilla. Trutec rakentaa erilaisia toimitiloja ja myymälöitä, liikuntahalleja, voimalaitosrakennuksia sekä teräsrakenteita ja julkisivutoimituskokonaisuuksia.\nYhdessä laajan yrittäjävetoisen kumppaniverkostomme kanssa mahdollistamme jokaiseen projektiin parhaat osaajat sen erityisvaatimukset huomioiden, kertoo Trutec Oy:n toimitusjohtaja Jukka Kapela.\nYhteys luonnosvaiheessa Truteciin\nRakentamista suunnittelevan asiakkaan kannattaa olla Truteciin yhteydessä jo hankkeen luonnosvaiheessa. Näin voimme antaa asiakkaalle optimaalisen ja erittäin kilpailukykyisen tarjouksen, jossa hyödynnetään laadukasta suunnitteluosaamista ja vakiorakenteita.\n”Lupaamme asiakkaan tarpeeseen optimoidun suunnitteluratkaisun sekä kilpailukykyisen toimitusajan, jolloin asiakas saa nopeasti tilat tuottavaan käyttöön.”\nAsiakas saa projektin ajan täyden rakennusprosessin läpinäkyvyyden. Näin asiakkaamme tietää aina, missä vaiheessa projekti etenee. Uuden toiminnanohjausjärjestelmän avulla voimme kertoa hankkeen projektin osien ja osa-alueiden täsmällisen päivittäisen statuksen. Asiakaalle on tärkeää nähdä, että projekti etenee aikataulun mukaisesti ja rakennus on käyttöönotettavissa sovitusti.\nKehitämme tuotteitamme ja palveluitamme jatkuvasti tarjotaksemme asiakkaillemme kilpailukykyisimmät tuotteet ja tilat sekä kokemuksen sujuvasta ja helposta rakennusprojektista.\nPanostamme kovan kysynnän vuoksi voimakkaasti julkisivuliiketoimintaan, jossa tarjoamme asiakkaillemme uusimmat julkisivurakentamisen tuotteet.\nParhaillaan rakennamme mm. Matinkylän harjoitusjäähallin teräsrakenteet Espooseen, Wärtsilän logistiikkakeskusvaraston teräsrakenteet Vaasaan sekä liikuntahallia ja myymälää Seinäjoelle KVR:nä. Kun tarvitset toimitilahallia, liikuntahallia, voimalaitosrakennuksen, teräsrunkorakenteita tai näyttävää julkisivua rakennusprojektiisi, soita meille!


Pyykinpesu ON rakettitiedettä! - Munakoisoni ja minä\n22.1.2015 klo 17:15\nPyykinpesu ja kodinhoito on kuulunut kotitalouden opetussuunnitelmaan jo vuosikymmeniä, mutta todennäköisesti kyse on siitä, että koulussa opitut asiat ei vaan jää päähän. Mikä tekee taas omasta työstäni vähän turhauttavaa, kun jankkaa tärkeitä asioita oppilaille ja niitä ei sitten kukaan muista enää silloin kun olisi oikea tarve 🙂\nJos laittaa Googlen ”veden kovuus Jyväskylä”, niin heti ekaksi tulokseksi tulee tieto veden kovuudesta. Mutta pääasia, että olet saanut asian selville 🙂\n18.1.2015 klo 15:48\nJep! 🙂 hauska kirjoitus! Jos yhtään lohduttaa niin meidän suurperheen pyykkikone on uskollisesti jaksanut monta vuotta pestä n 3 koneellista pyykkiä päivässä, vaikka pesen pääasiassa kaiken 40 asteessa. 🙂\n18.1.2015 klo 16:01\n😀 vau, 3 koneellista/pvä kolme vuotta on jo suurkäyttöä! Joko teillä on superkone tai sitten näissä zeoliittohysterioissa ei ole niin paljon perää mitä annetaan olettaa. Toivottavasti tuo meidänkin kone palvelisi vielä tovin 40 asteen ohjelmista huolimatta 🙂\n19.1.2015 klo 14:36\nNämä asiat opetetaan perusteellisesti kotitalouden tunneilla, mutta eipä ne seiskaluokalla opitut jutut jää mieleen…\nPesuainepaketissahan on ne määrät ihan taulukossa ja siitähän on helppo tsekata, paljonko ainetta tulee laittaa. Ja googlettamallakin löytyy tieto veden kovuudesta.\nMun täytyy varmaan tehdä aiheesta postaus ”Pyykinpesu for dummies”, koska et todellakaan ole ainoa, joka näitä asioita pohtii! Jos yhtään siis lohduttaa, että moni muukin seikkailee ensinnäkin pesuaineviidakossa ja sitten ihmettelee kaikkia muita mainitsemiasi juttuja.\nT. Kotitalousope 🙂\n19.1.2015 klo 20:17\n😀 mä en muista pyykinpesusta olleen kotitalouden tunneilla sanaakaan. Ehkä kotitaloustuntien aihesisältö on muuttunut 15 vuodessa? Pesuainepaketissa on määrät mutta ne perustuu juuri siihen veden kovuuteen, pyykin kilomäärään (kuka sitä punnitsee?) ja likaisuuteen jne. Veden kovuuden saa selville soittamalla vesilaitokselle, ei internetistä. Tai ainakaan itse en löytänyt. Kyllä mä niitä taulukkoja tutkin ennenkuin julkaisin tämän postauksen 🙂 Mä en oikeasti tiennyt että esimerkiksi lämpötilalla olisi merkitystä koneen kestävyyteen tai pesuainemäärillä. Siksi ne pesuainemäärät ei ole mun mielestä ollut niin justiinsa. Mutta Pyykinpesu for dummies tulossa, kiitos otsikointivinkistä 😀


otsikko: Salaa tirkistelyn seuraus\nOlin 18-vuotias kun opin mitä siitä voi seurata kun tirkistelee salaa sellaista mitä ei pitäsi.\nMinä ja minun paras ystäväni Rami asuimme pienessä kaupungissa Oulun kupeessa. Olimme asuneet naapureina jo siitä asti kun muistan ja olimme olleet Ramin kanssa parhaat ystävät iät ajat. Saku oli Ramin isoveli joka välistä yritti nuorempana terrorisoida meidän ystävyyttä kun sillä ei paljon ollut kavereita. Rami olin minun ikäinen ja kävimme koulu samalla luokalla ja vietimme muutenkin paljon aikaa keskenämme.\nRami ei koskaan oikeen puhunut heidän perheensä asioista paitsi kerran kun hän möläytti yhden asian kun olimme heillä juomassa.\n- "Toi meidän Saku on varmaa kiinnostunut pojista kun sillä ei vieläkään ole tyttöystävää", tokaisi Rami\n- "Oleppas hiljaa", komensi Ramin äiti\nSiitä asiasta ei sen kummemmin puhuttu kun Rami sanoin kun menimme pihalla että hänelläkin oli jo ollut tyttöystävä ja hän on paljon nuorempi kuin Saku. Minä en sanonut siihen juuta en jaata...\nSiitä tapahtumasta kului ehkä kuukausi ja minua jäi vaivaamaan mitä Rami oli sanonut, olin sen verran utelias että halusin saada sen selville olikos se totta vai ei.\nYhtenä päivänä kun olimme Ramilla katsomassa alakerrassa videoita tuli hänen äitinsä ja pyysi Ramia mukaan kun hän lähtisi käymään Oulussa lääkärissä. Olimme aikaisemmin sopineet että minä voin jäädä heille yöksi kun minun vanhempani olivat reissussa. Mutta oli aika väsynyt ja en halunnut lähteä heidän mukaan istumaan ensiksi ½ tunniksi autoon ja sit odottamaan siellä ja takas. Kysyin voisinkos jäädä katsomaan videoita.\nRamin lyödessää ulko-oven kiinni lähtiessään äitinsä kanssa sairaalaan tuli Saku yläkerrasta omasta huoneestaan ja huusi: "Onkos meilla ketään kotona!"\nEn vastannut siihen mitään vaan menin portaikon alle piiloon, että Saku ei huomasi että olin heillä yksin. Olin ihan hiljaa siellä kun Saku asteli alakertaan rappuja pitkin ja meni siellä WC:hen. Odotin kun WC:n ovi sulkeutui ja hiivin hiljaan yläkertaan Sakun huoneeseen ja piilouduin siellä hänen sänkynsä viereiseen komeroon. Siinä komeron ovi ole sellainen puinen säleikkö josta näki hyvin Sakun sängylle. Odotin siellä hiljaa kun Saku tulisi huoneeseensa takaisin.\nKuulin oven avautuvan ja Saku tuli huoneeseensa. Olin aivan hiljaa siellä ja katselin mitä hän teki. Hän laittoi jonkun videon pyörimään ja kun hän siirtyi TV:n edestä huomasin että hän katseli gay-videota. Sitten hän riisui kaikki vaatteensa päältä ja heittäytyi sänkynsä päälle selälleen...\nSiinä Saka makasi sängyllään ja alkoi hieroa haarojaa. En oikein nähnyt millanen kulli hänellä oli mutta kun se oli täydessä seisokissa, voisin väittää että se oli yli 20cm komistus. Siinä se Saku vaan alkoi runkata täydessä seisokissa olevaan kaluaa kun minullakin alkoi heräämään housuissa. Yritin korjata jo melkein täydessä seisokissa olevaa kaluani kun horjahdin ja kuuluu kolahdus...\n- "Kuka siellä?!", Saku karjaisi, ja survaisi samalla kalunsa jalkojen väliin.\nSitten Saku lähti tulemaan ovea kohti ja minun pulssi nousi todella korkealla ja samassa hän repäisi oven auki ja sanoi: "Mitä sinä täällä teet?"\n- "En minä mitään...": sopertelin.\n- "Tiedätkös mitä tirkistelijöille tehdään?", Saku tokaisi.\n- "En tiedä, mutta elä satuta mua...", minä anelin.\n- "Tuleppas sieltä kaapista poies.", hän jo vähän rennommin sanoin.\nKommin komerosta poies ja menin istumaan Sakun sängylle ja sanoin:\n- "En minä kerro kellekään mitä minä näin ja lupaan että se olisi viimeinen kerta."\n- "Joo, et todellakaan kerro, mutta et sinä niin helpolla pääse.", sanoin Saku jo vähän virnuillen.\n- "Miten niin...", vapisin.\n- "Sinä saat olla osallinen tähän kaikkeen...Käy siihen sängylle selälles", komensi Saku\nEn uskaltanut muuta kun nojautua sängylle selälleni ja laitoin silmäni kiinni ja ajattelin että itsenhän olin tätä kerjännyt. Siten hetken pidettyä silmiä kiinni avasin ne ja huomasin Sakun olevan polvillani vieressäni ja hänen täydessä seisokissa oleva kalunsa jöpötti silmieni edessä. Huh, mikä näky! Vaikka silloin mua kyllä jännitti aikalailla. Katselin hetken hänen suoraan vaakatasoon sojottavaa reilu 20cm paksua ja karvatonta kaluaa. Hän oli varmaa ajellut karvansa pois kun luulisi reilu 19v kundilla olevan jo karvat kulkusissaan.\n- "Mitäs pidät?", Saku kysyi naurahtaen.\nHuokasin syvään ja kakistin sanoja suustani: "Onpa sulla ISO kulli" ja jäin suu auki katsomaan sitä.\n- "Eikös olekin, meidän suvun miehillä on kaikilla isot aseet.", tokaisin Saku tyytyväisenä.\nJa samalla hän toi kosteaa ja paisunee kalunsa lähemmäs mun kasvoja ja tunsi kiimaisen kullin tuksun nenässäni ja mulla alkoi seisoa ihan täpöllä.\n- "Nuolase sitä, kyl sä siitä pidät.", sanoin Saku.\nTyönsin varovasti märkää kieltäni suustani kohti hänen kaluaa kunnes kielen kärki osui siihen ja vetäisin kielen takaisin suuhuni.\n- "Kunnolla, kyl sä siitä tykkäät ja sitä paitsi sulla taitaa seisoa itselläskin.", hymisi Saku.\nJa samalla hän hiveli housujeni etumusta kädellä hellästi ja nyökkäsi mulle merkiksi että siitä vaan...\nNuolaisin ensin vähän varovasti hänen kaluaan terskasta ja sen kiimaisen maun tunnettua aloin nuolemaan hänen sykähtelevää kaluuaan pitkin vartta...\n- "Juuri niin...sä oot tosi kiimanen kaveri", hymisi Saku edelleen: "Jatka vaan...saa sitä ottaa kokonaan suuhunkin."\nAvasin suuni ja otin sen aivan ihanan kalun suuhuni ja maistelin sen makua samalla kielellä liponen. Otin toisella kädellä kiinni Sakun suurista roikkuvista palleista samalla kun jatkoi hellää imua sitä mahtavaa meisseliä. Tunsin kuinka Saku riisui housujani ja päästi mun teinikaluni jöpöttämään vapaana.\n- "Onhan sullakin ihan kivan kokoinen kulli, varmaan jotain 17cm", sanoi Saku kun mikäkin ammatti timpuri.\nJa samalla kääntyi päälleni sillain että hän yletti imemään minun täysin kovaa kaluani. Siinä me sit imeskeltiin toistemme kaluja ympäriinsä pitkät tovit ja sit tunsin kuinka Sakun kalu alkoi sykähdellä kovemmin ja arvasin että kohta saisin lastit suuhuni.\n- "Niele kaikki vaan, kyl sä siitä tykkäät.", sanoi Saku välillä ja jatkoi mun kyrvän imemistä.\nTunsin kuinka lämmin sperma pursusi Sakun isosta kalusta kurkkuuni ja nielin minkä kerkisin mutta välillä sitä valui suun pielistäkin. Sakun sperma maistuin todella hyvältä ja nuolin hänen kaluaan viellä oikein kunnolla vaikka sieltä ei enää mitään tullutkaan. Sitten minä laukesen samoin hänen suuhunsa ja makasimme sängyllä hetken ja Saku sanoi:\n- "Tämä täytyy ottaa pian uusiksi, näin meidän kesken."\nJa siitä asti me kaverini isoveljen Sakun kans vietettiin monta ja monenlaista nautinto hetkeä!


CFS-verkko - Foorumi • View topic - Voisikohan minulla olla CFS?\nVoisikohan minulla olla CFS?\nPost subject: Voisikohan minulla olla CFS?\nPosted: Wed Jul 15, 2009 07:41\nJoined: Wed Jul 15, 2009 07:22\nOlen 24-vuotias mieshenkilö ja kärsin erilaisista neurologisista ongelmista, joita on usein ollut vaikeaa kuvailla hoitohenkilökunnalle. Tähän mennessä ne on selitetty psyykkisillä ongelmilla, mutta itsellä on ollut jo pitkään voimakas epäilys sitä kohtaan.\nEli oireet alkoivat 2007 syksyllä. Alkuun oli epätodellista oloa, joka kuitenkin hävisi. Sitten se alkoi lisääntymään ja voimistumaan ja vähitellen kroonistui. Nyt elän jatkuvasti kuin jossain sumussa, lähimuistini on heikentynyt, sosiaaliset taidot heikentyneet, energiataso nollassa, työkykyni on mennyt ja olen näiden oireiden takia myöskin melko masentunut. Masennuslääke on aloitettu jo puoli vuotta sitten - remeron 45mg - mutta siitä ei ole mitään apua. Tiedän, että tuo remeron aiheuttaa jonkin verran väsymystä, mutta lääkkeistä aiheutuva väsymys on erilaista (käytin sitä myöskin ennen, kuin nämä nykyiset oireet alkoivat, eli joskus vuonna 2005-2006), kuin se mitä nyt olen tässä jo kohta kaksi vuotta kokenut. Eli siis tämä totaalinen uupumus on jatkuvaa ja vaikka kuinka lepäisin, ei se poistu. Tuntuu että ainoa mitä jaksaisi olisi lepääminen. Olen ollut ennen aktiivinen urheilemaan, mutta nykyisin jaksan käydä kuntosalilla vain kerran viikossa ja joudun todella taistelemaan sen eteen. Usein tunnen oloni viluisaksi ja jotenkin kipeäksi ja ruumiinlämpöni heittelee 37 asteen yläpuolella. Työtoimintaan minut pakotetaan asumisyksikössäni 5x2h viikossa ja se tuntuu aina vaan yhtä raskaalle ja jotenkin pelkkä käden nostaminen tuntuu tonnin painoiseilta vaikka kuinka olisin levännyt (ennen jaksoin tehdä raskasta ruumiillista työtä monesti 16h putkeen, olin jonkun aikaa kahdessa työssä yhtä aikaa ja tiedän mitä normaali väsymys on)\nOlen miettinyt kaikenlaisia syitä mitä tämä voisi olla ja olen tähän olotilaan totaalisen kyllästynyt. CFS, ms-tauti tai lisämunuaisen vajaatoiminta tuntuvat joiltakin osin sopivan oireisiini. Kuulostaako teidän asiantuntijoiden mielestä mahdolliselta CFS:ltä? Olen ajatellut kokeilla steroideja, kun olen nyt selvitellyt, että saattaisi auttaa uupumukseen. Ajaisikohan kyypakkauksen hydrokortisoni saman asian kuin prednison?\nEdit: Sen verran, että kilpirauhen pitäisi olla ok, samoin testosteroniarvot ovat, hemoglubiini myös 170, eli ei ainakaan anemiaa. Vitamiinien&mineraalien saanti on myöskin ok, syön lisäravinteita. Muuten olen fyysisesti hyvässä kunnossa kuntosaliharrastuksen takia, että ei luulisi olevan sydämestä johtuvaa.\nPosted: Wed Jul 15, 2009 08:37\nHydrokortisoni on huomattavasti tehokkaampaa CFS:n hoidossa kuin prednisoni (joka hyvin harvaa auttaa). On ihan infektiopolin keksintöä käyttää prednisonia CFS-hoitona (tutkimusten mukaan se ei edes toimi, vaikka itselleni siitä olikin apua). Hydrokortisonikokeilu voisi olla paikallaan.\nPaljonko kilpirauhasarvosi ovat? Hyvin monet saavat kuulla arvojensa olevan normaalit, vaikka ne viittaisivat vajaatoimintaan (hypotyreoosi ei tosin voi aiheuttaa kuumeilua, lisämunuaisen vajaatoiminta voi). B12-vitamiinia isoilla annoksilla (Betolvex apteekista) kannattaisi varmaankin kokeilla myös.\nOn hyvin mahdollista, että kyseessä on CFS. Toisaalta epätodennäköistä, että tällaista diagnoosia saat, kun kaikki oireet kuitenkin selitetään psyyken ongelmilla.\nAuttaako Remeron sinua nukkumaan vai miksi sitä syöt, vaikka siitä ei ole vaivoihisi apua? Jos ei, niin eikö kannattaisi lopettaa se?\nPosted: Wed Jul 15, 2009 10:48\nHydrokortisonikokeilu voisi olla paikallaan.\nAjattelinkin huomenna kokeilla kyypakkauksen muodossa kortisonia. Puolikas tabletti eli 25mg varmaan riittänee selventämään tilannetta?\nOn se kumma, kun hoitavalta lääkäriltäni kysyin tuota asiaa jokin aika sitten, niin hän sanoi, etten saa kokeilla. Hän piiloutuu auktoriteettinsa taakse eikä tunnu ottavan tosissaan oireitani - ja tämä tuntuu olevan enemmän sääntö kuin poikkeus lääkäreiden keskuudessa. Psyykelääkkeitä kyllä sitten määrätään kourakaupalla ja sanotaan, että kyllä se siitä. Olen täysin vittuuntunut lääkäreihin ja enemmän kuin usein tekisi mieli vetää heitä turpaan.\nPaljonko kilpirauhasarvosi ovat? Hyvin monet saavat kuulla arvojensa olevan normaalit, vaikka ne viittaisivat vajaatoimintaan (hypotyreoosi ei tosin voi aiheuttaa kuumeilua, lisämunuaisen vajaatoiminta voi).\nEli kilpirauhasarvot.. hm.. Itseasiassa täällä ei olekaan nyt tältä vuodelta, kuin tuo TSH, joka on ollut viime juolukuussa 2,7 ja nyt keväällä 3.66. Tässä kuitenkin on sellanen juttu, että keväällä kokeilin väsymykseen T3:sta, mutta se ei tuntunut auttavan. Kokeilin 25ug pari viikkoa. Nosti kyllä sykettä jne. mutta sama uupumuksen tunne oli silti. Eli tuo kohonnut arvo luultavasti johtuu siitä, että olin lopettanut juuri synteettisen kilpirauhashormonin ja oma tuotanto ei ollut vielä kunnolla käynnistynyt. Toisaalta se on ollut 2,7 vaikka en ollut käyttänyt silloin synteettistä hormonia. Tuon kilpirauhasen kai voisi mitata uudelleen, mutta tosiaan kun kokeilin jo sitä käyttää, eikä se helpottanut, niin vaikea uskoa syyn olevan siinä. Lisäksi kun lepopulssi minulla on jo ihmeen korkea (80-100) vaikka en ole mielestäni vielä rapakunnossa.\nOlen harkinnut kyllä sen lopettamista ja varmaan ehdotan hoitavalle lääkärille seuraavalla kerralla, että jos lopetettaisiin, kun ei siitä kerran mitään apua tunnu olevan. Ei edes lisää ruokahalua kunnolla, joka minulla myös on ihmeen huono ollut viime aikoina. Pirasetaamia ehdotin jo viime kerralla, mutta on se ihme täällä Suomessa, kun ei voida kirjoittaa about maailman turvallisinta lääkettä. Niin ja nukkumaan se auttaa kyllä.\nPosted: Fri Jul 17, 2009 02:11\nJuu otin nyt tänään sitten 50mg eli yhden tabletin siitä kyypakkauksesta. Saattaa olla, että minulle tuo oli liian pieni annos (painoa lähes 110kg), mutta koin hieman jaksamisen lisääntymistä ja olo tuntui jotenkin kevyemmältä enkä tuntenut rinnassa ahdistusta. Muutos kaiken kaikkiaan ei ollut kuitenkaan sellainen, kuin olisin toivonut. Toivoin lähinnä kai täydellistä paranemista\nHuomasin kyllä sen, että eräässä tilanteessa jossa stressi on ennen noussut niin suureksi, että olen jotenkin lamaantunut paikoilleni - siis väsymyksen ja voimattomuuden tunteen takia, niin nyt se stressi ei tuntunut niin pahalta enkä lamaantunut samalla tavalla, että kyllä tuollakin määrällä jotakin vaikutusta oli. Nyt pari vuotta on jatkunut minulla se olo, etten ole jaksanut enää kavereiden kanssa olla ja mennä esim. juomaan kaljaa, jota ennen jaksoin. Nyt taas tänään oli vähän sen suuntainen olo, että olisi voinut jaksaakin.\nEli kyllä se jotenkin vaikutti. Jatkan kokeilua huomen aamulla, kun on normaalimpi päivä ja pystyn paremmin sanomaan, minkälainen muutos on. Eli vaatiiko elimistö huomenna makuutaukoja jatkuvasti vai pystyisikö selviämään ilman. Huomenna heti aamulla 50mg.\nPosted: Fri Jul 17, 2009 08:33\n50 mg on aika iso annos. Elimistö tuottaa normaalisti n. 30 mg päivässä, eikä siihen käsittääkseni juuri vaikuta paljonko painat. Eli tuo ei ole fysiologinen annos missään nimessä. Itselläni on lisämunuaisen vajaatoiminta ja aamuannokseni on noin 5 mg...\nPosted: Fri Jul 17, 2009 09:21\nHei rollerghost! Toivottavasti oireilusi syy selviää ja löydät lääkärin, jolta saa apua.\nAika iso annos tuo 50 mg hydrokortisonia kieltämättä on ja säännöllisessä käytössä tuollainen annos voisi varmaankin jo aiheuttaa kaikki kortisonin epätoivotut pitkäaikaisvaikutukset kuten luuston haurastumisen ja rasvan kertymisen. Vain ns. fysiologinen annos on turvallinen eli kortisonia on OK syödä korvaushoitona, kun oma elimistö ei tuota kortisolia riittävästi, mutta sen yli menevät annokset ovat keholle haitaksi ja mm. heikentävät immuunipuolustusta.\nIsot annokset kortisoniahan auttavat oikeastaan kaikkia lisämunuaiseltaan terveitäkin ja saattavat piristää niin, että vievät yöunet. Jos kyse on lisämunuaisen vajaatoiminnasta, luulisi jo pienempienkin annoksien auttavan selvästi. Omalla kohdallani en tiedä, onko kyse lisämunuaisongelmasta vai ei, mutta esim. 10 mg hydrokortisonia auttaa jonkin verran valoherkkyyteen, parantaa verenkiertoa, vaikuttaa kuumeeseen, nostaa liian matalaa verenpainetta, helpottaa pystyssä olemista ja säännöllisesti käytettynä myös laskee epänormaalin korkeaa leposykettä. 25 mg auttaa jo todella paljon muun muassa kognitiivisiin ongelmiin, 50 mg:aa en ole koskaan kokeillut. Reseptiin lääkäri oli laittanut, että päivittäin voisi ottaa 30 mg, mutta sekin tuntuu aika suurelta annokselta.\nPosted: Fri Jul 17, 2009 10:24\nEi iso annoskaan kortisonia kyllä läheskään kaikkia auta. Isot annokset hydrokortisonia auttavat lähinnä niitä, joita pienetkin ja suuremmat annokset prednisonia auttavat hyvin harvaa.\nMinusta kortisonia kannattaa syödä, jos "vähän auttaa paljon". Mutta ei jos "paljon auttaa vähän". Kun on kuitenkin kymmeniä muitakin juttuja joita voi kokeilla, ilman reseptiäkin.\nPosted: Fri Jul 17, 2009 11:57\nMaija: Voi tietysti olla noinkin, mutta ainakin kaikki tuntemani 50+ mg prednisonia syöneet ovat olleet jatkuvasti menossa 24/7, vaikka heidän varsinainen sairautensa (ei siis CFS) olisi ollut todella uuvuttava ja heidän olisi sinänsä pitänyt olla vuodepotilaita sen takia. Mutta hydrokortisonista en kyllä tiedä.\nPosted: Fri Jul 17, 2009 12:45\nMeinaatko oikeasti 50 mg prednisonia? Sehän on ihan järjetön päiväannos ja sillä moni menee jo psykoosiin... 50 mg hydrokortisonia vastaa siis 12,5 mg prednisonia, joka tosin sekin on varsin iso annos.\nSuurin osa 10 mg päiväannoksella prednisonia käyttäneistä CFS:ää sairastavista tällä foorumilla ei ole saanut siitä mitään apua, itsehän olin poikkeus. En tiedä ketään joka olisi sitä syönyt suuremmalla annoksella (paitsi että HYKSillä yleensä annos oli ensin 20 mg viikon, 15 mg viikon ja sitten lopun aikaa 10 mg).\nPosted: Fri Jul 17, 2009 01:16\nJoo, meinaan. Se on järjetön annos, mutta tiedän monia, jotka ovat syöneet jopa satoja milligrammoja prednisonia jonkin aikaa (mutta silloin kenelläkään ei todellakaan ole enää hauskaa ja pirteää) ja esim. isäni söi pari vuotta 30+ mg prednisonia.\nVarmaan tosiaan joku 10 mg prednisonia ei läheskään kaikilla tunnu missään, mutta kun mennään todella suuriin annoksiin, luulisi kaikille tulevan ainakin jonkinlaista piristymistä tai ylikierroksilla käymistä. Poikkeuksia ovat ehkä he, joilla kortisoni nostaa verensokeria ja se sitten väsyttää.\n(Mutta mitään tieteellistä tietoahan minulla ei ole mistään, ainoastaan kokemuksia.)\nPosted: Sun Jul 19, 2009 04:13\nNoniin, olen nyt tarkkaillut oloja ja tossa kun kahtena päivänä otin kortisolia, niin olin kolme päivää niin pirteä, että jaksoin jopa oma-alotteisesti seurustella ihmisten kanssa ja se tuotti jopa mielihyvää, mitä en ole viime aikoina ihmisten kanssa olosta kokenut. Jaksoin muutenkin tehdä asioita, joita normaalisti en ole jaksanut. Innostuin paremmin ja elämä tuntui taas jopa elämisen arvoiselta. Unentarve väheni ja oli suht. ok olo vaikka nukuin huomattavasti normaalia vähemmän. Vielä eilen oli hyvä olo ja jaksoin hyvin vaikka en ollut ottanut lauantaina enää kortisolia. Nyt tänään sunnuntaina tuntuu taas olevan veto melkein kokonaan poissa\nKai se täytyy mennä nyt kortisolitesteihin, kun tolla kokeilulla nyt jälkeenpäin ajateltuna oli todella suuri vaikutus. Eräs kaverikin, joka elää samassa asumisyksikössä kanssani, sanoi - ehkä osittain leikillään - minun olevan jopa hieman maaninen, kun yhtäkkiä minä olinkin se, joka ehdotti jotain tekemistä. Itse en kokenut olevani maaninen, vaan koin oloni vain enemmän normaaliksi. Maaniselta tosin saattoi käytökseni vaikuttaa, kun se noin äkkiä muuttuu vetelästä makaronista normaaliin suuntaan.\nPlaceboherkkää tyyppiä en ole, joten kai tuo vaikutus oli todellinen.\nEdit: Kirjotin tuon ensimmäisen viestin, jossa sanoin kokeilleeni kortisolia näköjään 17. päivä, mutta muistaakseni kokeilin sitä kyllä jo torstaina. Noh, päivät menny vähän sekaisin kun lähimuisti tosiaankin heittelee, että en nyt ole ihan varma noista päivistä. Mutta muistaakseni kuitenkin kahtena päivänä sitä otin ja eilen en ottanut, mutta olin silti normaalia pirteämpi.\nPosted: Sun Jul 19, 2009 08:04\nOnpa hienoa, jos hydrokortisonista sitten olikin noin paljon apua. Voisitkohan kokeilla sitä pienemmällä annoksellakin? Esim. vaikka puolikkaalla tabletilla (25 mg) tai mieluiten vaikka yhdellä neljäsosatabletilla (12,5 mg). Pienempää annosta voisi lääkärin luvalla ehkä syödä pidempäänkin tarvittaessa, jos jotakin lisämunuaisongelmaa todetaan. Toivottavasti asiasi alkaisi tästä selvitä.


Murakamin ja Honkasalon jäljillä Tokion kaduilla - Kohtaamiset\nBlogit Kohtaamiset 19.2.2014 13:52\nHarmitti hitosti. Haruki Murakami, maailmankuulu japanilainen kirjailija oli luvannut haastattelun, mutta perui sen nyt. Jouluun 2007 oli aikaa enää pari viikkoa, ja Murakami oli äkkiä päättänytkin lähteä lomailemaan vuorille.\nKävelimme japanologi Miika Pölkin kanssa tyrmistyneinä pitkin Tokion katuja. Pölkki oli aloittelemassa Murakamin romaanin Kafka rannalla suomentamista.\nIllalla söimme hyvin entisten geishakortteleiden suosituissa ravintoloissa, yhdessä alkupaloja, toisessa pääruokia, kolmannessa jälkiruokia. Pölkki on myös ruokakirjailija, kirjoittanut useita japanilaisia keittokirjoja.\nOli jo myöhä, kun suuntasimme Munkkibaariin. Baaria piti nuori ”vaihtoehtomunkki” Fujioka. Kun toiset vetäytyivät luostariin tai jäivät temppeliin, hän halusi harjoittaa kutsumustaan kansan parissa. Nytkin hän keskusteli työuupumuksesta parin baaritiskillä notkuvan asiakkaan kanssa.\nFujioka, Haruki Murakami, Ito - kilvoittelijan päiväkirja, Miika Pölkki, Pirjo Honkasalo