100 vuotta tulevaisuuden innovointia | STILL Finland\n100 vuotta tulevaisuuden innovointia\nTulevaisuuden historia: STILL Intralogistics Company juhlii 100. vuottaan\nHampuri, 3. helmikuuta 2020 - Tunnuslauseella "Tulevaisuuden historia" hampurilainen sisälogistiikan yritys STILL juhlii 100. vuottaan tänä vuonna. Takauma: 1. helmikuuta 1920 Hans Still avaa sähkömoottorikorjaamonsa – siitä alkaa vuosisadan mittainen menestystarina kekseliäästä lahjakkuudesta, asiakaslähtöisyydestä ja palvelualttiudesta.\nPerustaja Hans Still käyttää lisääntyvää asiakkaidensa haasteiden ymmärtämistä omien tuotteidensa kehittämiseen – kuten ”Matador valoasema”.\nKuluneiden 100 vuoden aikana STILL on kerran toisensa jälkeen osoittanut tarkkaa havaintokykyä asiakkaiden tarpeiden ja haasteiden huomaamisessa, vaikuttanut teollisuuteen innovaatiovoimallaan ja rohkeasti avannut tietä tulevaisuuteen suuntautuville liiketoiminta-alueille.\nVain muutamaa vuotta sähkömoottorikorjaamon avaamisen jälkeen STILL esittelee omat tuotteensa kuten "Matador-valoaseman", Leipzigin messuilla 1924. Sähkömoottorien, generaattorien ja muuntajien kehittäminen ja huolto säilyy toiminnan ytimessä monia vuosia. Toisen maailmansodan päätyttyä STILL esittelee innovatiivisen sähkötrukin EK 2000 ja lyö itsensä läpi teollisuustrukkien valmistajana. Tätä seuraa ensimmäinen STILLin valmistama haarukkatrukki. Sähköisen haarukkatrukin EGS 1000 esittely merkitsee uuden aikakauden alkua.\nInnovatiiviset voimalinjakonseptit ja sähköllä ajamisen edelläkävijä\nSTILL saa nopeasti mainetta innovatiivisten teollisuustrukkien valmistajana ja sähkökäytön edelläkävijänä. Sähkötrukki avaa uusia käyttötarkoituksia nollapäästöjä ja energiatehokkuutta edellyttäviltä aloilta. Intohimo tehokkaisiin sähkömoottoreihin vaikuttaa suoraan myös polttomoottorikäyttöisiin trukkeihin. Alusta alkaen polttomoottoritrukkien voimalinja on dieselsähköinen, siis perustuu hybriditeknologiaan: Polttomoottori käyttää generaattoria, joka puolestaan tuottaa sähköä ajomoottorille. Alhainen moottorin käyntinopeus antaa hyvän polttoainetalouden.\nSähkökäyttö ja sähköllä ajaminen ovat erottamattomasti yhteydessä STILLiin. Ensimmäisen shkökäyttöisen haarukkatrukin esittely 1949 sekä polttokennojen ja litiumioniakkujen käyttö ovat vain muutamia merkkipaaluja, jotka kertovat STILLin osaamisesta onnistuneissa sähkökäyttöön perustuvissa sisälogistiikan ratkaisuissa. Kun uusi sähkökäyttöinen haarukkatrukki RX 60-20/35 ensiesiteltiin 2019, STILL jälleen kerran otti edelläkävijän roolin: riippumattomat testit vahvistavat, että trukki ylittää tuottavuudellaan kaikkien koskaan testattujen saman painoluokan polttomoottoritrukkien tulokset. Tämä on ensimmäinen kerta koskaan, kun sähkökäyttöinen haarukkatrukki on voittanut tämän suoran suorituskykykaksintaistelun.\nAjattelemme aina eteenpäin – automaattisesti\nKekseliäisyys ja tarve löytää jatkuvasti parempia ratkaisuja asiakkailleen on ollut STILLin keskeinen liikkeellepaneva voima jo vuosikymmenien ajan. Vakuuttuneena valtavasta lisäarvosta asiakkaille STILL puskee voimalla automaatioratkaisujen ja avustinjärjestelmien mahdollisuuksien rajoja uudella vuosituhannella. OptiSpeed -trukinhallintajärjestelmäm konsepti yhdistää molemmat trendit kannattavasti. Se varmistaa parhaan mahdollisen ajonopeuden kaikissa tilanteissa riippuen nostokorkeudesta, ajosuunnasta ja kuormasta. Tuloksena on jopa 20% käsittelyn suorituskykyparannus. Taloudellisella ajotilallaan älykäs Blue-Q -avustin mahdollistaa jopa 20% energiankulujen alentamisen – ilman havaittavaa vaikutusta suorituskykyyn. Kuraray Trosifolin automaatioprojekti voittaa halutun Vuoden haarukkatrukki-palkinnon (IFOY Award)-palkinnon luokassa "Sisälogistiikan ratkaisut" vuonna 2015. Hienostuneen materiaalivirtakonseptin puoliautomaattiset siirtoalustat viestivät automaattisten varastotrukkien kanssa kanavavarastojärjestelmässä ensi kertaa tässä projektissa. Vain vuotta myöhemmin STILL esitteli maailman ensimmäisen autonomisen keräilytrukin iGo neo CX 20:n ja on ensimmäinen teollisuustrukkivalmistaja, joka käytti robotiikkaa sisälogistiikassa vakiona.\nAsiakaskeskeisyys ja palvelu menestyksen avaimena\nLaatu, palvelu ja asiakaskeskeisyys olivat yhtiön perustajan Hans Stillin elämänohje ja ne ovat edelleen yhtiön peruspilarit tänäänkin. Digitaalisten palveluportaalien kuten STILLReport nettipohjaisena kalustonhallintatyökaluna ja nettisovellus STILL neXXt fleet ovat vain kaksi esimerkkiä innovaatiovoimasta palvelusektorilla.\nViime vuosina STILL on myös jatkuvasti laajentanut konsulttipalveluidensa alaa. Monimutkaisten varastojen, verkkoon liitettyjen ajoneuvojen, läheisesti toisiinsa kytkeytyvien prosessien ja jatkuvasti tehokkaampien työnkulkujen tarpeen aikana STILL huomasi, että enemmän kuin koskaan yritykset tarvitsevat avukseen asiantuntijoita antamaan päteviä neuvoja, analysoimaan varastojen prosesseja ammattimaisesti ja sitten optimoimaan varaston infrastruktuurin järkevästi. Tämä koskee erityisesti nopeasti kasvavaa trendiä kohti automaatiota.\nTeollisuutta muovaavia innovaatioita\nKerran toisensa jälkeen STILL osoittaa asiakkaidensa tarpeiden syvällistä ymmärtämistä ja muuntaa tämän tiedon uusiksi tuotteiksi: Esimerkiksi ensimmäisen läpinäkyvän maston esittely 1970-luvulla paransi huomattavasti sekä kuljettajan että ympäristön turvallisuutta. Seuraava merkkipaalu oli akun vaihto sivulta sähkökäyttöisissä haarukkatrukkimalleissa RX 20 ja RX 60, joka parantaa selvästi trukin tehokkuutta ja jälleen kerran määrittelee standardit, joista nyt on tullut normi alalla.\nLataa (zip, 14.5 MB)


Vähän riskaabeli ottaa pelsut vieraissa, mutta kokeillaan. Molemmat voittaneet toisensa tällä kaudella kotonaan, mutta tänään haetaan tilanteeseen muutosta. Pelsut sijalla 9. ja tarvitsevat pisteitä, jotta voivat vielä haaveilla 6 parhaan joukosta. Samu Perhonen vs Niko Hovinen kääntää aavistuksen vaakaa vieraiden suuntaan joten pelsuja lapulle. Tässähän tietenkin käy niin että pelsut voittaa vasta jatkolla, mutta itse pelaan kuitenkin pelsujen normivoittoa.


Maanantai, 23.07.2007 | Timo Heinonen\nBlogi, maanantaina 23.07.2007\nSuomen ensimmäinen matkailukohde vetää edelleen. Joka ilta kello 19.00 rannat ja silta täyttyy turisteista – luonnonvoimien ihailijoista.\nVesi täyttää uoman ja saa ilmankin viilenemään.\nImatrankoski odottaa kuohuja. Upea ja koskettava kohde ilman vettäkin. Upea luonto ja metsä ympärillä ja valtavat vedenvoiman merkit.\nTänään Itä-Suomen kierrokselle. Aamusta suuntaamme kohti Imatraa muutaman välipysähdyksen kautta ja sitten alkuviikon ohjelmassa Lappeenranta ja Punkaharjun Retretti jne.\nTänään Aamu-Tv:n uutiset kertoivat, että pääministeri Matti Vanhanen on uusinut neuvonsa ja kehottanut hallituksen ministereitä olemaan vastaamatta mielipidetiedusteluihin. Vanhanen on toivonut, että ministerit eivät kommentoisi muiden ministeriöiden alaisuuteen kuuluvia asioita. Asia nousi esille viime viikolla kun Aamulehti oli kysynyt ministereiltä mielipiteitä Stasi-vakoojia koskevien tietojen julkistamisesta. Kuulemma vain kaksi ministeriä vastasi.\nVanhanen on ottanut käyttöön linjan minkä mukaan hallituksen ei pidä keskustella lehtien palstoilla keskeneräisistä asioista. Minusta asialla on puolensa. On hyvä, että asiat selvitetään ensin hallituspuolueiden kanssa, mutta linjan täytyy todellakin olla sellainen, että aikaa ja mahdollisuuksia hallituspuolueiden sisäisellekin keskustelulle jää. On hyvä, että asiat valmistellaan ja keskustellaan hyvin, mutta toki kansalaiskeskustelullekin on syytä antaa tilaa. Isommista muutoksista ja rakenteellisista uudistuksista on syytä käydä keskustelua – arvokeskustelua – pohtia eri vaihtoehdot huolella. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että asiat pitää levittää lehtien palstoille ja myllyttää, vaan keskustella asiallisesti ja luottamuksellisesti eri vaihtoehdoista. Helpolla nimittäin käy niin kuin kävi päivähoitomaksukeskustelussa. Asian yksityiskohtia ei kerrottu vielä tässä vaiheessa julkisuuteen ja näin ollen syntyikin aikamoinen mekkala. Lopputulos oli sama – höystettyna vain turhanaikaisella lehtimetelillä.\nItse kannatan hyvinkin avointa ja keskustelevaa politiikkaa. Mielipiteille pitää antaa tilaa ja on tärkeää kuulla erilaisia vaihtoehtoja ja päätösten vaikutuksia ja ihmisten tuntemuksia jo valmisteluvaiheessa. Tämä on nuoralla tanssimista – taiteilemista – sen kanssa, että asiat pysyvät asioina ja valmistelu saa kuitenkin edetä hallitusti. Ei kuitenkaan ole tervettä tehdä työtä niin, että päätetyt asiat olisivat hyvinkin vahvasti kansalaismielipiteen vastaisia. Tämä ei tarkoita etteikö vaikeitakin asioita joskus jouduta päättämään ja joskus myös ehkä valtaväestön mielipiteen vastaisesti. Vaan sitä, että asioiden eri näkökulmat tulisi huomioiduksi. Itse usein käyn erilaisia keskusteluja kuntatasollakin yli puoluerajojen isoista asioista ja myös kuulen kahdenkeskisesti kuntalaisia, työntekijöitä ja eri alojen ammattilaisia ja palveluiden käyttäjiä. Kuuntelemista. Ne antavat pohjaa asioiden hallitulle eteenpäinviemiselle.\nNiin mistä nyt Vanhasen linja nousi esille niin asiahan oli suomalaisia Stasi-vakoojia koskevan ns. Rosenholz-aineiston julkistaminen. Ulkoministeriöhän on linjannut tiedot jo avoimeksi, mutta ne ovat yhä suojelupoliisin hallussa. Itse kannatan kyseisen aineiston avaamista tutkimuskäyttöön. Toivotaan, että asiassa edetään.


Jouni Aalto: Aikuisten ystäväkirja\nLuettuasi Aikuisten Ystäväkirjan Sinulla ei enää ole ystäviä.\nKirja paljastaa hurttia huumoria käyttäen kaikki ympärilläsi petollisesti visertävät ystäväkandidaatit. Ystävän tunnistusopas kuvailee lintukirjan tavoin eri ystävätyyppejä, niiden esiintyvyyttä ja viserrystä. Tutustut Minäminäminään, Valittajaan, Hyväkkääseen ja moniin muihin ympärilläsi joka päivä visertäviin ystävälajeihin. Saat myös hyviä neuvoja miten voit hankkia itsellesi uusia hyödyllisempiä ystäviä.\nKirja opastaa Sinut muovilta maistuvaan pikaystävyyteen neuvomalla Facebook - päivitysten laatimisessa. Myrkkyopas taas kertoo miten päästä eroon harmillisista tuttavistasi.\nJouni Aallon Aikuisten Ystäväkirja on erilainen katsaus ystävyyteen. Kirja provosoi Sinua huumorin keinoin miettimään ja analysoimaan ystäväpiiriäsi uudella tavalla.\nOma arvioni: Erilainen ystäväkirja, jota lukiessa hymy on herkässä. Mutta on tässä hulvattomassa teoksessa ihan asiaakin, kuten seuraava sitaatti mielestäni oivallisesi osoittaa:\n”Ystävyys on miellyttävä tunnetila, joka varmistuu silloin, kun et löydä ystävyydestänne mitään tekijää tai asiaa, josta koituisi taloudellista tai muuta etua. Sinulla on vain puhdas tunne, että pidät ystävästäsi sellaisena kuin hän on, vaikkei hänen tuntemisestaan ole Sinulle mitään muuta hyötyä kuin se mielihyvä ja ilo, minkä jaatte toistenne kanssa.”\nBookFellow E-kirjat Jouni Aalto Muut kirjat Ostetut kirjat\nTunnisteet: BookFellow E-kirjat Jouni Aalto Muut kirjat Ostetut kirjat


Psykologia | PUHUJAKOULU\nPosted in Artikkelit, Severi Hämäri, Virhepäätelmät and tagged cum hoc, epävarmuuden sietäminen, heuristiikat, hybriksen lehmä, mustat joutsenet, N.N. Taleb, poster hoc, Psykologia, stereotyypit, tarinallisuus, tarinallisuusvirhepäätelmä, tarinat on helmikuu 18, 2015 by severihamari. 2 kommenttia\nPosted in Artikkelit, Retoriset tyylikeinot ja kuviot, Severi Hämäri and tagged Aristoteles, ideat, konkretisointi, metaforat, Psykologia, puhuminen, tarinat, tarinointi, teoriat on joulukuu 10, 2014 by severihamari. 3 kommenttia\nHaluat siis neuvoa jotakuta? Tässä muutama raudanluja vinkki\nRakastan neuvojen antamista. En suorastaan pysty estelemään itseäni – oli pulma mikä tahansa, mieleeni juolahtaa varmasti vastaus. Toki riippumatta siitä, ymmärränkö edes ongelmaa. Tai siitä, että onko kyseessä edes ongelma. Se on sivuseikka. Neuvoja piisaa, ja intoa jakaa niitä!\nTähän voi vaikuttaa nimeni, Neuvonen, joka on noin kuusivuotiaasta saakka antanut minulle harhaisessa mielikuvituksessani oikeutuksen besserwisseröidä aivan kaikessa. Voitte kuvitella, kuinka raivostuttavan näsäviisas pikku räkänokka olen ollut! Nimittäin melko.\nNeuvoja toisinaan tarvitaan, toisinaan niitä vain annetaan…\nTai siihen voi vaikuttaa koulutustaustani filosofiassa. Filosofi on se tyyppi, joka vähintään (ja usein enintään) omasta mielestään on niin kamalan viisas, että tulee kertomaan kaikille muille miten näiden jutut menevät. Asiaa ei taatusti auta se, että teen tutkimusta, sehän tekee minusta automaattisesti asiantuntijan kaikessa muussakin kuin neulankärjen kokoisesssa erikoistumisalassani. Eikä etenkään se, että työkseni koulutan, valmennan ja opetan, eli kaikenkarvainen viisastelu on oikein herkällä ja rutinoituneella liipasimella koko valveillaoloaikani. Jos viisasteluun ryhtymisestä järjestettäisiin ”high noon” -tyyppisiä Lännen nopein -kisoja, olisin kenties Wild Bill Hickok.\nJos viisasteluun ryhtymisestä järjestettäisiin ”high noon” -tyyppisiä Lännen nopein -kisoja, olisin kenties Wild Bill Hickok.\nVoi toki olla kyse persoonallisuudestakin. Tai sitten ei, koska ilmeisesti joskus joku muukin on ollut hieman tällainen. Ei ehkä niin paha, mutta kuitenkin. Kuinka moni meistä antaakaan pyytämättömiä neuvoja neuvojen perään, ihan huomaamattaan? Älä vastaa, kysymys on retorinen. Ja jo vain, en puhu pelkästään niistä lähimmäisistäsi, jotka ensimmäisenä tulee mieleen. Tämä voi koskea myös sinua.\nTarkkaan ottaen neuvominen nimittäin raivostuttaa.\nTarkkaan ottaen neuvominen nimittäin raivostuttaa. Pyytämätöntä neuvoa ei yksinkertaisesti oteta vastaan, paitsi poikkeustapauksissa. Usko pois, olen kokeillut, ja niin varmaan sinäkin. Itse olen kokeillut yhtäjaksoisesti aika lailla 28 vuotta, eli juuri kuusivuotiaasta tähän päivään saakka. Joku saattaisi pitää minua paksukalloisena, kun selvä viesti ei mene perille. Mutta toisaalta en sanoisi niinkään. Aina sitä jotain oppii. Ennen kaikkea ihminen oppii juuri sitä, mitä hän harjoittaa, ja tässä ajassa itse olen oppinut epäonnistumaan melko täydellisesti (vaikka itse sanonkin). Jos kyseessä olisi vähemmän nolo juttu, saattaisin jopa olla ylpeä tästä saavutuksesta.\nOttakaamme kokemukseni neuvonannossa möhlinnässä siis lähempään tarkasteluun. Tehkäämme päin vapaavalintaista voimasanaa neuvomisesta tiedettä ja taidetta. Luvassa on varma resepti epäonnistumiselle.\nEnsimmäinen syy on se, että todennäköisesti ihminen, jota neuvomme tuntee meitä paremmin sekä ongelmansa että ratkaisut siihen. Jos meille ylipäänsä puhutaan pulmista, todennäköisesti ihminen haluaa ainoastaan ajatella kanssamme ääneen. Ehkä kaipaa empaattista kuuntelua, ehkä vain on kyllästynyt puhumaan seinälle, kuka tietää. Mutta ongelmasta puhuminen on vain ongelmasta puhumista. Se ei ole avoin valtakirja kuulijalle avata suutaan ja paljastaa olevansa tomppeli.\nUseiden henkilöiden Mark Twainista Abraham Lincolniin tiedetään sanoneen: ”On parempi pitää suunsa kiinni ja antaa muiden luulla idiootiksi, kuin avata suunsa, ja poistaa kaikki epäilykset.” Totta se onkin. Tosin tätä neuvoa ei kannata antaa kenellekään, ellei halua oikein alleviivata, ettei itse tajua sitä alkuunkaan.\nTosin tätä neuvoa ei kannata antaa kenellekään, ellei halua oikein alleviivata, ettei itse tajua sitä alkuunkaan.\nPsykologiassa tunnetaan hyvin ns. Dunning-Kruger -efekti, jolla tarkoitetaan ihmisen kyvyttömyyttä ymmärtää omaa kyvyttömyyttään. Jos olemme kyvyttömiä tai tietämättömiä, luulemme, että emme ole. Jos taas olemme täydellisen kyvykkäittä, luulemme, että emme ole. Neuvoessa olemme usein ensiksi mainittuja, eli todennäköisesti solvaamme toisen älykkyyttä latteuksilla. Kirsikkana tämän kasvoille lyödyn solvauskakun päällä on: olemme paitsi päivänselvästi itse kyvyttömiä tismalleen saman ongelman parissa – emmekä edes sitä tiedosta.\nTarjoamme tällaisen drive-by neuvonnan uhrille tasan kolme vaihtoehtoa\nTai sitten tarjoamme toiselle ihan uutta ongelmaa, ikään kuin aiemmissa ei olisi jo tarpeeksi murhetta. ”Tiesitkö, että sinulla on tällainen ongelma. Ajattelin vain kertoa.” Kiitti vaan ihan hitsisti. Tarjoamme tällaisen drive-by neuvonnan uhrille tasan kolme vaihtoehtoa: a) ottaa viesti vakavasti ja todella pitää itseään idioottina tai muuten hölmistyä, b) sivuuttaa viestimme ystävällisellä naurahduksella tai puheenaiheen vaihtamisella, tai c) suuttua meille, koska me kolhimme hänen itsetuntoa ja luulimme tietävänsä hänestä jotain. Vaihtoehto a) on näistä harvinaisin, ja vaihtoehto b) toteutuu vain erittäin läheisissä suhteissa. Onneksi olkoon, olette voittaneet pääpalkinnon, loukkaantuneen ystävän.\nTätä ilmiötä kutsutaan mielen tieteissä kognitiiviseksi dissonanssiksi. Ystävällinen neuvonantomme ongelmoi uhrimme maailmankuvan täyteen reikiä, ja aiheuttaa siinä sisäisen ristiriidan. Se voi purkautua aika tarkkaan noilla kolmella linjalla. Ja yleensä olemme itse siinä se, johon sattuu eniten.\nHetken päästä puhelimeni pirisee, ja ystäväni antaa minulle fiksun neuvon.\nOtetaan esimerkki. Olin kollegoideni kanssa tapaamisessa. Tapaaminen meni hyvin, ja tiemme erkanivat. Hetken päästä puhelimeni pirisee, ja ystäväni antaa minulle fiksun neuvon (ja kollegani on tässä toisten neuvomisessa sentään ihka oikea ja koulutettu ammattilainen): ”Kannattaisi varmaan luennoida noissa tapaamisissa vähän vähemmän, se on vähän tylsää.”\nEnsimmäinen reaktioni: defensiivinen nauru. Ei nauru sinänsä järkevää neuvoa kohtaan, vaan itseeni kohdistuvaa arvostelua ja holhoamista – kun en tahdo turhaan suivaantua, varsinkaan järkevistä neuvoista. Yllättynyt, suivaantunut vastareaktio ystävältäni oli: ”Miksi olet defensiivinen?” Ja niin, kun neuvoja ei pysähdy puolustautuvaan nauruun vihjeenä neuvotun korvien välissä lauenneesta ansalangasta, vaan jatkaa jankkaamista, vaihtoehtona on ainoastaan hermostua. Ja niin hermostuinkin.\nTarkkaan ottaen, oikeastaan kiukustuin. Nolo juttu, harvemmin edes hermostun. Neuvoa antanut ystäväni ei nimittäin siinä hetkessä tajunnut, että kuultuja viestejä oli kaksi: 1) tee asia x toisin, ja 2) olet muuten vähän tollo. Täysin riippumatta siitä, mitä hän itse tarkoitti. Kyse ei koskaan ole siitä, mitä sanotaan, vaan siitä, mitä kuullaan. Neuvot kuullaan yleensä aivan väärin. (Eikä siinä mitään, että tolloksi sanotaan, siihen olen jo tähän ikään mennessä tottunut ja asiantilankin joten kuten sisäistänyt – mutta ei siitä nyt jankkaamaan kannata ryhtyä.)\nAivan oman tapauksensa muodostaa, kun neuvonannon kohde kamppailee ihan oikeasti ongelmansa kanssa, ja häntä tosissaan ahdistaa.\nAivan oman tapauksensa muodostaa, kun neuvonannon kohde kamppailee ihan oikeasti ongelmansa kanssa, ja häntä tosissaan ahdistaa. Ahdistus tunteena johtuu usein yleisen hallinnan kokemuksen, tuon psykologisen perustarpeemme, puutteesta. Ihminen on pingottanut itsehillintänsä viimeisetkin rippeet yritykseen kokea edes jonkinlaista hallintaa, autonomiaa ja toimijuutta vaikeassa tilanteessaan. Syy, miksi meille ylipäänsä puhutaan ongelmasta ei tällöin ole se, että voisimme auttaa, vaan ystävämme ei yksinkertaisesti pysty pitämään ongelmaa sisällään. Hän ei kykene estämään itseään puhumasta siitä. Se täyttää hänen mielensä. Sitten siihen tulee joku holhoavasti sössimään ja sönköttämään, eli repii nämä viimeisetkin rippeet autonomian tunteesta pois meiltä. Haistakaa jo! Saakin suuttua sellaisesta.\nUskoisin, että kyse on halustamme ratkaista ylipäänsä pulmia – tai tarkemmin kyvyttömyydestämme sietää omaa koettua epävarmuuttamme.\nKiinnitetäänpä hetkeksi aikaa huomio itseemme, ja siihen, miksi meitä niin kovasti neuvotuttaa. Uskoisin, että kyse on halustamme ratkaista ylipäänsä pulmia – tai tarkemmin kyvyttömyydestämme sietää omaa koettua epävarmuuttamme.\nKun törmäämme ongelmaan, joka vaikuttaa tutulta, mielemme alkaa hyrräämään. Olemme kai sillä tavalla viritettyjä, että jo ongelma itsessään saa meidät yrittämään ratkaisemaan sen, riippumatta siitä miksi. Rikkinäinen kopiokone kerää ympärilleen lauman ihmisiä ihmettelemään ja viisastelemaan, mistä vivusta pitääkään vääntää. Se on vain sietämätöntä jäädä epävarmoiksi ratkaisusta – emme koe sulkeumaa muuten. Keskeneräisyys on sietämätöntä.\nJa vaikka tietäisimme, että neuvojamme ei kaivata, vaatii se meiltä tietoista, raskasta ponnistusta olla sönköttämättä. Poltamme rajallista tahdonvoimamme pitääksemme omat impulssimme hallinnassa, kun yritämme estää itseämme avaamasta suutamme ja lässyttämästä dunningkrugerismejamme. Tahdonvoimaa meillä on lähtökohtaisesti liian vähän jo muutenkin, ja sen polttaminen tällaiseen on varsinainen urheilusuoritus. Suosittelisin kokeilemaan maratonjuoksua tämän lajin sijasta, on kuulemma kevyempi.\nEikä edes auta, että tietäisimme tämän kaiken: että on vain parempi yleensä pitää päänsä visusti kiinni. Tämänhän tietää jokainen. Mutta emme osaa, emmekä taatusti osaa jos luulemme osaavamme. Vaatii vuosien määrätietoista harjoittelua opetella pyydystämään ja pysäyttämään näitä neuvomissammakoita kielemme päältä. Niin uskomatonta kuin se onkin, vaikeinta on olla sanomatta yhtään mitään. Hiljaisuus on kullan arvoista, muttei läheskään yhtä yleistä saati ylellistä.\nLiisa saa ”syvällisiä” neuvoja perhosentoukalta…\nPahoitteluni siis huonoista uutisista: siitä huolimatta, että tiedämme, ettei viisastelu kannata, teemme sitä silti. Ja se tulee epäonnistumaan. Parempi siis epäonnistua tyylillä, ja tehdä siitä sanallinen vastine olympiatason mäkihypylle – kohti ihmislihan makuun päässeiden näätien täyttämää syvännettä! Onneksi olkoon jos selviydyt.\nOttakaamme tähtäimeen suorastaan katastrofaalinen onnistuminen päin nuorisovernakulaarista neuvomisessa.\nOttakaamme tähtäimeen suorastaan katastrofaalinen onnistuminen päin nuorisovernakulaarista neuvomisessa. Kokeile vaikka näitä niksejä:\n1. Anna ymmärtää, että olet aiheen asiantuntija, vaikkei sinulla ole hevon käsitystä aiheesta ja toinen tietää tämän. Viesti kaikin tavoin, että pidät itseäsi älykkäämpänä kuin toista, ja että yrität holhota häntä. Puhu ikäänkuin yläviistosta, viisaampana tyhmemmälle. Neuvomisessa kyse on ennen kaikkea siitä, että osoitat olevasi ylempiarvoinen kuin toinen.\n2. Älä puhu suoraan, vaan vihjaile epäsuorasti, että toisella on joku ongelma, erityisesti persoonallisuuteensa liittyen. Ota ikäänkuin muina miehinä tai naisina puheeksi, ikäänkuin muka yleisellä tasolla: ”Mitä mieltä olet siitä, että ihmiset toimivat tällä tavalla?” Luota siihen, että toinen on niin tyhmä, ettei tajua salakavalaa manipulointiyritystäsi tehdä hänestä parempaa ihmistä. Vihjaile siis ”salaa”, että toisella on ongelma – tai vielä parempaa, että toisen persoonallisuus ON ongelma. Sitten ikään kuin vaivihkaa eri yhteydessä tarjoa neuvojasi tämän ongelman ratkaisemiseksi.\n3. Silloin keskity antamaan latteita, itsestäänselviä ja yleisluontoisia neuvoja, joista puuttuu kaikki konkretia. ”Sun pitää vaan ottaa vastuuta itsestäsi.” ”Sun pitää olla vain kärsivällisempi.” ”Sun pitää vain ajatella positiivisesti.” Esitä, että nämä ovat suuria oivalluksia ja viisauden jalokiviä. On suorastaan rikos, ettei toinen itse tajua näitä.\n4. Muotoile vinkkisi niin, että rivien välistä lukien toiselle ei jää epäselväksi, miten huono ja rikkinäinen otus hän onkaan. Voit pehmentää viestiä vähättelevän holhoavaan sävyyn, että ”Mutta kyllä sinäkin jonain päivänä vielä.”\n5. Pidä huoli siitä, että kerrot joka välissä, kuinka sinä itse olet onnistuneesti ratkaissut nämä ongelmat! Toista varmasti kiinnostaa. Erityisesti, jos vinkkisi noudattavat kohdan 3. kaavaa.\n6. Keskeytä, keskeytä ja keskeytä. Kysy toisen mielipidettä, mutta älä missään nimessä kuuntele sitä loppuun. Se ei vetele. Ennen kaikkea vaihda aihetta ja neuvo aivan väärässä asiassa. Osoita, ettet ole kuunnellut tai ainakaan ymmärtänyt pätkääkään.\nToki varmaan parempi olisi vain olla ihan hiljaa ja kuunnella, ja korkeintaan puhua omia mielipiteitä niitä suoraan kysyttäessä. Se on vain aika vaikeaa, kuten yllä olevasta varmaan huomasit. Ei minulta näitäkään neuvoja kukaan kysynyt.\nLue myös: MESTARILLISEN MUISTIN SALAISUUS SEKÄ ANTIIKIN RIVOT JA MIELTÄ HÄIRITSEVÄT MIELIKUVAT, MIKSI SUOMEN TALOUDEN TULEVAISUUS RIIPPUU REHELLISESTÄ PASKAPUHEESTA, MITEN TURMELLA PIINAAVIN HÄÄPERINTEEMME ja VOITTAMINEN: LUUSEREIDEN HOMMAA?\nPosted in Artikkelit, Keskustelutaidot, Markus Neuvonen, Psykologia and tagged Dunning-Kruger, epävarmuuden sietäminen, impulssikontrolli, keskustelu, näädät, neuvominen, Psykologia, riidat on kesäkuu 25, 2014 by severihamari. 4 kommenttia\nPosted in Artikkelit, Markus Neuvonen and tagged aikamuodot, Cicero, Häät, kumioravat, markkinointi, paskapuhe, Psykologia, puheen pitäminen, puhuminen, Retoriikka, riidat, tulevaisuus on kesäkuu 16, 2014 by severihamari. 1 kommentti


Blinkkaus vai... - Sivu 3 - www.saksanseisojakerho.fi\nRe: Blinkkaus vai...\nViesti Kirjoittaja JoukoB » 8.5.2003 13:33\nViesti Kirjoittaja Heikki Pöllänen » 8.5.2003 17:04\nHyvä riistatyö on yksinkertainen tapahtuma. Sen ensimmäistäkin kertaa näkevälle on heti selvää, mitä koira teki ja mitä tapahtui. Tästä poiketen kiertäjien ja paimentajien toimintaa joutuu selvittämään ja selostamaan, jotta seuraajat tietäisivät mitä tapahtuu, ja josko sittenkään ymmärtävät.\nYlituomarien jatkokoulutuksessa ehkä kiistellyin ja useimmin toistuva keskustelunaihe on eteneminen; minkälainen sen tulee olla, minkälaisista etenemisongelmista koira tulisi sulkea kokeista. sekä minkälainen voidaan vielä juuri ja juuri hyväksyä jne. KAER-sääntöjen määrittelemää parempaan ei ole vielä päästy. Itse tarjosin kokeista sulkemisen kynnykseksi seuraavaa ajatelmaa: Olet kehunut metsästävälle ystävällesi kanakoirametsästyksen hienouksia ja kutsunut hänet mukaan ensimmäistä kertaa tutustumaan tähän hienoon lajiin. Koira saa seisonnan, lähestytte aseet ladattuina. Etenemiskäskyistä huolimatta koira ei hievahdakaan. Siinä vaiheessa kun vieraasi laskee aseen ja kääntyy kysyvästi katsoen puoleesi olisi se kokeesta sulkemisen paikka. Koira, joka lähtee liikkeelle edes hitaamminkin kohti riistaa edeten ylläpitää tilanteen jännityksen ja odotuksen, että siitä voi jotakin tulla. Sama ajattelu pätee mielestäni kiertämisen ja paimentamisen suhteen. Eli kun usko tuloksesta alkaa hiipua kiertely on mennyt liian pitkälle.\nPaimentamiseksi kutsuisin myös sitä tapaa, jolla jotkut (todella harvat) koirat pystyvät pysäyttämään juoksevan linnun kiertämällä sitä vastaan ja seisovat sen jopa myötätuuleen tai näköseisontana. Tapahtuman muutaman kerran nähneenä olen pitänyt sitä todella hienona osoituksena siitä, että koira ymmärtää mistä on kysymys.\nYleistäen kuitenkin sanoisin, että lähes aina kun koira peruuttaa seisonnalta muutoin kuin tiedottaakseen, on kyseessä ei toivottu toiminta. Myös sanonta ”koira korjasi seisontaa parempaan tuuliolosuhteeseen” herättää minussa aina kysymyksen, että olikohan todella niin, varsinkin jos se sattuu samalle koiralle usein.\nViesti Kirjoittaja Seppo Lehtovirta » 8.5.2003 19:58\nSe, mikä on blinkkauksen esiaste ja mikä sitten on ”puhdas” blinkkaus, siitä voidaan tietenkin käydä keskustelua asian selkiyttämiseksi. Blinkkaus tosin kertoo enemmän ohjaajasta kuin koirasta.\nMutta unohdetaan tämä ominaisuuksien ”ristiinlinkittäminen” (Eija) ja arvioidaan jokaista osasuoritusta omanaan niin saadaan totuudenmukaisempia ”kuvia” koiran ominaisuuksista ja taidoista.\nMeillä kaer-säännöstöissä on jo olemassa esim. sellainen kukkanen kuin ”törmäykset rasittavat hakua”. Törmäyksethän yleensä johtuvat koiran kuonon ”viretilasta” ja kuonon huono viretila taas saattaa johtua hyvinkin ohjaajan huonoista tai olemattomista koiranhuoltotoimenpiteistä.\nKuitenkin koiran haku voi olla aivan yhtä hyvää kuin ennenkin. Ainakaan minä en ole havainnut, että koiran haku olisi heikentynyt törmäyksessä tai sen seurauksena.\nTörmäykset eivät välttämättä vaikuta edes haun tuloksellisuuteen, koska haun tarkoitushan on löytää riistaa ja riista juuri on törmäyksen toinen osapuoli. Merkillepantavaa tietenkin on, tuleeko törmäys piikkausyrityksen seurauksena, vaiko ilman sitä.\nSaalistuksen tuloksellisuuteen törmäys kylläkin vaikuttaa.\nHaun tuloksellisuus ja haku ovat nekin kaksi erillistä asiaa, sillä useinhan kokeissa koira pyritään viemään juuri riistattomille alueille, kun halutaan nähdä koiran todellinen haku eikä sen erän osalta kirjata, että koiran hakua rasittaa tässä erässä tuloksettomuus, päinvastoin, siellä koiran hakupisteitä voidaan korottaa.\n”Virallisesti” haku päättyy vasta seisontaan, jolloin seisonnan poisjääminen ehkä voitaisiin katsoa johtuvan puutteellisesta hausta. Mutta todellisuudessa haku voi myös päättyä törmäykseen, ja näin myös kokeissa useasti käykin. Hakuhan päättyy siinäkin tapauksessa jos riistaa ei löydy ollenkaan, ja silloinkin koiran haku on voinut olla aivan hyvää, riista vain on oletettavasti maisemasta puuttunut.\nTiedotus ei vaikuta koiran seisontakynnykseen tai riistankäsittelyyn niitä heikentämällä, röyhkeän seisojan piikkaamat linnut pysyvät painautuneina tiukemmin ja kestävät myös tiedotuksen, sekä tiedotukselle viennin paremmin. Tuohon Riston aiempaan tekstiin nähden esittäisin omana näkökantanani näin: vasta riittävän röyhkeä seisoja voi olla todella hyvä riistankäsittelijä. Muilta osin näkemyksemme röyhkeästä seisojasta ovat yhteneväisiä.\nNuorelle koiralle ei tiedotusta tulekaan opettaa, vaan pitää odottaa, että se on siihen itse valmis ja kun se sitä itse ensimmäisen kerran tarjoaa, tulisi se silloin hyväksyä. Silloin menemme eteenpäin koiran ehdoilla niin kuin näissä asioissa tulisi mennäkin. Moni vain ei osaa tätä tiedotuksen tarjoamista noteerata, koska ilmentäminen tässä vaiheessa saattaa olla hyvinkin vähäeleistä. Seisontaa sivusta huomaamattomasti tarkkailemalla näistäkin hienouksista pääsee paremmin jyvälle.\nOpettamisesta puheen ollen, jälleen kerran, opettaahan koiralle ei tarvitse kuin pysähtyminen riistan karkotessa tai siivittäessä, muilla osa-alueilla koira on mestari, jolle meidän tulee luoda mahdollisuuksia ja huolehtia, että sillä on fyysiset mahdollisuudet hoitaa hommansa. Esim. suuhygienian hoito varsinkin röyhkeälle koiralle on ehdoton edellytys, muuten pörisee luvattoman usein.\nJos koira toimii työskennellessään koko ajan tuulen alla, silloin ei mielestäni voida puhua paimennuksesta. Jouko B:n kertoman mukaan "Linnut pyrkivät usein tuulen alle, mutta koira kiersi itse aina alenmaksi." Jos koiran toiminta oli kerrotunlaista, ei kyseessä todennäköisesti ollut paimennus, jota joku niputtamiseksikin joskus on kutsunut.\nViesti Kirjoittaja Lassi Hed » 8.5.2003 20:12\nSatun omistamaan tällaisen riekkoja kasaan paimentavan koiran jolla on jo ikää 12 vuotta. Tämä paimennus tapahtuu vain ja ainoastaa riekkopoikimuksella joka pyrkii levittäytymään koiran seisonnalta. Koirani purkaa seisonnan ja pyyhältää seisomaan ensin toiselle laidalle ja kun riekot lähtevät keskelle päin se purkaa seisonnan ja tekee saman toiselle laidalle. Tämä tapahtuu pari kertaa ja riekot ovat saattaneet edetä n. sata metriä jolloinka nippu on valmis ja koira seisoo siinä vaiheessa suoraan kasassa olevaan parveen ja pitää seisonnan ja linnut paikallaan. Itse olen pitänyt tätä hienona ominaisuutena ja sillä konstilla se on monet riekot reppuun hoidellut. Jos joku on sitä mieltä ettei sellainen ole suotavaa ja pohtii mitä koesäännöt moisesta sanovat,voin lohduttaa sillä että meille metsästys on kuitenkin se pääasia...\nViesti Kirjoittaja JoukoB » 9.5.2003 16:32\n-Mistä mielestäsi oli sitten kyse?\n-Miksi lintujen tuulen alle pyrkiminen poistaa niputuksen?\n-Miten koiran olisi tullut toimia(mennä lähemmäksi röyhkeästi, seistä liikkuvia lintuja, seistä yhtä lintua välittämättä muista)?\n-Kuinka koira olisi PITÄNYT niputtaa teoreettisesti tässä tapauksessa?\n-Kuinka koira voi niputtaa myötätuuleen(näölläkö?)\n-Oliko sitten kyse yhdestä-kahdesta karkulaisesta, jotka koira pysäytti?(vaikea tietysti vastata varmaksi, mutta olettamus?).\nNämä on sitten ihan rehellisiä kysymyksi ja vaikka tapaus oli avosuolla, lintuja oli ymmärrettävästi vaikea nähdä koko ajan mättäiden väliestä.\nViesti Kirjoittaja sisu » 9.5.2003 17:26\neihän lassi tuollaisesta toiminnasta ollutkaan kysymys, toihan on jokaisen hyvän koiran piirre, ite tarkoitin pää pystyssä jonnekkin hamaan tulevaisuuteen seisoskelevaa koiraa joka omistajan tulessa paikalle alkaa hiipparoimaan hajuja kohden ja lintuja pomppii sitten etumaastosta ja sivuilta selvästi pelästyneenä kumppanuksia, eikä avanssin johdosta, tuollainen koira ei ole enää mielestäni seisoja, vaan karkoittava koira, näin käsittääkseni saa myös spanielin toimimaan.\nViesti Kirjoittaja Seppo Lehtovirta » 9.5.2003 19:51\nPäiväys: 09.05.03 17:32\nNiin kauan kuin koira pysyy tuulen alla ja toimii hajuaistinsa varassa on kyse piikkauksesta tai piikkausyrityksestä, eli koira toimii niin kuin sen pääsääntöisesti tulisikin toimia.\nOleellista tilanteessa ei ole lintujen käyttäytyminen, vaan koiran käyttäytyminen eli koira ei lähde lintujen vietäväksi, vaan pyrkii piikkaukseen tuulen alta, se ei myös suostu pöläyttämään ilmaan lintua, joka jostakin syystä ei ole valmis painautumaan.\nMikäli se pyrki koko ajan tuulen alle lintuihin nähden, se toimi niin kuin sen kuuluikin toimia.\nPiikkilintu on koiran lintu, tuskin tiedämme liikkuiko se vaiko joku muu.\nKoira on tehtävänsä hoitanut, kun se pystyy piikkilintunsa pitämään, vaatii myös koiralta hermoja jos reunoilta pörisee, näinkin joskus seisontaa lähestyttäessä käy.\nJoskus koira voi avansseerata piikkilinnulleen läpi parven, jolloin se ammuttaessa pysähtyy ja jatkaa seisontaa, näin se tekee kunnes sen piikkilintu siivittää, vasta silloin se laukaisee seisonnan. Siinä ehtii hyvin välillä lataamaan.\nPaimentaminen (niputtaminen) ei mielestäni kuulu seisojan toimintamuotoihin. Siinä on myös vaarana, että koira vain painaa linnut ei välttämättä piikkaa. Olen aiemmin muistaakseni kirjoittanutkin siitä, että painamisella ja piikkaamisella on selkeä ero. Esim. painetuille linnuille voidaan joutua tekemään jäljitys tiedotuksen päätteeksi.\nPaimentaminen tapahtuu pääsääntöisesti näkö- ja kuuloaistin varassa, koska koira joutuu liikkumaan tuuliolosuhteissa, joissa se ei voi saada riistasta hajuhavaintoja muuta kuin pieneltä liikkuma-alueensa sektorilta.\nTäältä käsin sitä on mahdoton sanoa varsinkaan, kun ei ole koiraa koskaan nähnyt toiminnassa. Myös vastapuolena on eläviä olentoja, jotka pääsääntöisesti toimivat tietyn käyttäytymismallin mukaan, vaan eivät aina! Emme myöskään voi tietää edeltäviä olosuhteita, jotka ehkä ovat vaikuttaneet lintujen käyttäytymiseen. Mutta niin kauan kuin koira sinnikkäästi yrittää piikkausta tuulen alta, on ohjaajan syytä kulkea rinta rottingilla.\nPainoarvo tekstissä on sanalla ”pääsääntöisesti”, se jättää koiralle mahdollisuuden ratkaista asioita myös tilanteen mukaan. Jos me emme hyväksy koiran tarjoamaa tilannetta, jätämme sen vain huomiotta emmekä suorita pudotusta, se on ohjaajan ratkaisu.\nJos koiran toiminta toistuvasti muodostuu paimentamisesta, ei enää mielestäni ole kyse puhtaasta seisojasta varsinkaan, jos se ei pyri rakentamaan seisontaa tuulen alle. Pyrkimys seisojalla tulee ehdottomasti olla tuulen alle ja piikkilintu pitoon.\nViesti Kirjoittaja Seppo Lehtovirta » 9.5.2003 21:07\nPieni korjaus edelliseen, sanoin että koira pysähtyy ammuttaessa, todellisuudessa se pysähtyy aina kun joku parven linnuista siivittää.\nViesti Kirjoittaja Tomppa » 10.5.2003 11:01\nNiin...mutta ku seisojatkin paimentaa/niputtaa ja minua nyt kiinnostaa kovasti että mistä se juontaa juuresa!!Gordoniin on laitettu aikonaan bordercollieta,pointteriin mannertenvälistä risteilyohjusta....eekun vinttikoiraa...jotaki saksanseisojissaki on siellä taustalla,en vaan oo mistään saanu tietooni että mitä siellä on aikonaan laiteltua ko. rotuun.\nJostakiha tuo ominaisuus juontaa juuresa.\nViesti Kirjoittaja JoukoB » 12.5.2003 05:01\nViesti Kirjoittaja sisu » 12.5.2003 08:38\nmistä sen ny tarkalleen tietää mistä se juontaa, se nyt on ainakin selvä että herkkä koira ja huonot hermot omistava isäntä eivät sovi yhteen.\nsain Torpilta puuaiheisen jutun jossa lähimpänä lintua oli, kukas muu kuin potteri, kaiken muunrotuiset olivat sijoitettu kauemmaksi, potteri kun kuulemma on aina presis linnulla , hänen mukaan, enkä väitä vastaan.\nViesti Kirjoittaja Janne Niskala » 11.10.2010 14:22\nTaitaa ongelma sopia olemassa olevista topikeista parhaiten tämän alle.\nElikkä, rapia puolitoistavuotias lkss narttu on saanut tänä syksynä tolokuttomasti mettää ja alkoi seisomaan tuossa viikko takaperin, sen jälkeen kehitys on ollut huimaa, ainoastaan yks törmäys rapiasta kymmenestä tilanteesta. Avanssit ovat olleen todella tsäpäköitä. Loppuviikosta pääsin yrittämään puotustakin, kun odotettua peräänmenoa ei tullut, mutta hämmennyksissäni pummasin. Koira ei mielestäni reagoinut mitenkään normaalista poiketen.\nTänään käytiin sitten kattelemassa riekkoja ja melkein heti koira otti riekkotokan piikkiin noin 15 metrin etäisyydeltä. Lähdin kävelemään hyvälle ampumapaikalle, niin ykskaks koira veti hännän koipien väliin ja tuli vikisten pyörimään jalkoihin. En saanut otusta enää lähtemään kohti riekkoja. Tämän jälkeen löysimme riekkoja vielä 4 kertaa, mutta aina lähelle päästyämme koira alkoi vinkumaan, siirtyi poispäin linnuista ja alkoi pyörimään jaloissa.\nOnko vinkkejä, että miten tästä tilanteesta päästäisiin yli? Itse en keksi käytökselle mitään muuta syytä kuin, että koira on säikähtänyt paukkua edellisessä tilanteessa...\nViesti Kirjoittaja Emma Pirilä » 11.10.2010 15:22\nEn nyt osaa sanoa onko sinun koirasi edes paukkuherkkä mutta kerron nyt tämän koska itse epäilet sitä.\nMinulla on ollut tuommoinen koira mutta kyllä se saattoi jäädä ihan komiasti seisomaanki mutta joskus se teki niin että merkkasi linnun ja tuli pois muina miehinä. Koira on lievästi paukkuarka ja oli ikävä katsoa kuinka riistaintoinen koira aina "levis" kun se tiesi että kohta ammutaan. Koira on nykyään uudessa kodissa ja seisoo edelleenki joskus komiasti, ei siinä mitään. Itsellä vaan loppu paukut sen kans kun näki miten se himmas lintuja.\nLoistava sorsakoira se on paukkuherkkyydestä huolimatta.\nKeskustelin koiran ongelmasta monen ihmisen kanssa ja moni oli sitä mieltä, että sille olisi pitänyt ampua tosi paljon lintuja niin se olisi saattanut päästä tuon asian yli. Ja tiedänki tuttujen koiria jotka ovat iän myötä hieman kehittyneet paukkuherkkyyden kanssa kun ovat saaneet tarpeeksi riistaa.\nVarsinkin nuori koira on vielä kehitettävissä vaikka paukkuherkkyys saattaa pahentuakin iän myötä. Paukkuherkälle koiralle kaikista pahinta on ampua pummeja ja siinä olikin mun moka koska niitä tuli\nOman koiran tapauksessa mikään "totuttelu" ei auttanut, ehkä jopa päinvastoin. Tyhjää ampuminen vain stressasi sitä. Silloin kun sille tiputettiin niin pyrittiin aina antamaan sille sisälmyksiä ja muuta että se unohtais sen ampumisen.\nToinen strategia voisi olla että antaa koiran puuhata riistatöitä kunnes se toipuu ja miettii sitten vasta pudottamista. Ja sitten kun pudottaa niin pudottaa varmasti Itsellä ei riittänyt pinna tuohon, myönnän kyllä.\nTsemppiä sulle ja olisi mielenkiintoista kuulla muidenki kokemuksia tästä asiasta.\nViesti Kirjoittaja Janne Niskala » 11.10.2010 15:40\nKoira on jollakin tasolla paukkuarka, eli tulee laukauksesta monesti luokse, mutta lähtee melkein samantein jatkamaan hakua tai mitä sitten on ollukaan tekemässä. Olen aikaisemmilta seisonnoilta ampunut komennon jälkeen ilmaan ja tämä ei alkuun näyttänyt vaikuttavan seuraaviin tilanteisiin millään lailla.\nAjatuksena olisi viedä koira seuraavalla kerralla isommalle linnulle ja koittaa saada tipautus, jos koira vain suostuu avanssin ottamaan. Sitä ennen ajattelin käydä muutaman kerran kävelemässä riistattomia maita ja lätkytellä starttipistoolilla ilmaan, kun koira on vähän etäämmällä.\nTänään nostin itse riekot lopussa kahdesti ja tein tiputukset. Koira ei vaikuttanut paukusta pelokkaalta, vaan meni heti luvan saatuaan kohti raatoa, sai maistiaiset ja lähti hakemaan normaalisti. Tätä normaalia hakua kestikin aina seuraavaan riekkoon asti.\nVarmaan tässä nyt täytyy tehdä kaikkensa ja toivoa, että hommat hoituis. Tai, että otus pelkäisi vain riekkoja ja olisi edes peto mettojaheissa.\nViesti Kirjoittaja Seppo Lehtovirta » 11.10.2010 21:59\nOliko koira piippujen etupuolella ampuessasi, eli ammuitko koiran takaa?


Arjen timantteja: Puurohulluuden herättäjä\nLähettänyt Anu T - Arjen timantteja klo 13.06\nKati Laituri 23. maaliskuuta 2016 klo 13.34\nOnpa kiva vinkki tuo ja hauska uutuus! Tosin kaikki nuo ainesosat: rahka, lakka ja puuro, ovat minulle, ruokarajoitteiselle vähän no-no-listalla, mutta ehkä ne voisi lisätä ennenkuin täytän viisikymmentä-listalle :D\nAnu T - Arjen timantteja 23. maaliskuuta 2016 klo 21.24\nHih, ei muuta kuin rohkeasti vain listalle Kati ♥ Tiedä vaikka tällä yhdistelmällä saisit kaikki ainesosat kuitattua listalta yhdellä kerralla ;)\nunelmoiden 23. maaliskuuta 2016 klo 13.41\nOi, tuo on aivan uusi tuote minulle. Täytyykin maistaa. Itse syön puuroa joka päivä ja yleensä marjojen kanssa. Puuro täyttää mielestäni juuri sopivasti vatsaani aamuisin, muuten olen huono syömään aamulla.\nAnu T - Arjen timantteja 23. maaliskuuta 2016 klo 21.26\nSuosittelen! Tulee kalsiumitkin saatua samalla kerralla ja tämä sopii marjojen kanssa tosi hyvin yhteen.\nSarin kotona 23. maaliskuuta 2016 klo 13.45\nTuota haluan maistaa! Tykkään lakasta paljon!\nSyön usein aamupalaksi puuroa ja kohta on jo kamala nälkä.\nVoisin kokeilla puuron kanssa tuota raejuustoa.\nAnu T - Arjen timantteja 23. maaliskuuta 2016 klo 21.28\nKerrohan Sari mitä tykkäsit jos päädyt kokeilemaan! Lakkaraejuusto ei ole rakenteeltaan niin "ryynimäistä" kuin perinteinen, mikä minusta on vielä plussaa hyvän maun lisäksi.\nS - Beauty of Life 23. maaliskuuta 2016 klo 13.54\nMä en kans pysty laitta raejuustoa puuroon eikä lakkakaan maistu! Eli edelleen mennään vadelmahillolla;)\nAnu T - Arjen timantteja 23. maaliskuuta 2016 klo 21.52\nVadelmahillo on hyvää - sillä on hyvä jatkaa S :D Ja juu, en pysty minäkään laittamaan edelleenkään tavallista raejuustoa puurooni ;)\nTuija 23. maaliskuuta 2016 klo 14.51\nEnpä ole tuollaista raejuustoa vielä huomannutkaan. Osaisinkohan tuotakaan laittaa puurooni? Marjakeitot ja marjat on tähän asti olleet ihan riittäviä...\nIloa päivääsi Anu <3\nAnu T - Arjen timantteja 23. maaliskuuta 2016 klo 21.54\nTestaa Tuija ihmeessä jos joskus kaipaat vaihtelua! Tässä raejuustossa rakenne ei ole ihan niin rakeista kuin tavallisessa, joten ajatus kuulostaa hurjemmalta kuin mitä toteutus onkaan ;)\nSari/Casa Mimi 23. maaliskuuta 2016 klo 15.28\nKiitti vinkistä. Yritän aina bongailla kauppareissuilla kaikkea kivaa, sillä välin kun mies tekee "järkiostokset". Pitääkin etsiä tuota seuraavalla kerralla :)\nAnu T - Arjen timantteja 23. maaliskuuta 2016 klo 21.55\nVoi, olisipa minullakin tuollainen järkiostosten tekijä mukana! Sen kerran kun mies lähtee mukaan, bongailee hän sitä "kaikkea kivaa" ja kassakuitista tulee ennätyspitkä ;)\nJenni/Kukkurakoti 23. maaliskuuta 2016 klo 16.28\nEn ole tuollaista uutuutta huomannutkaan kaupoissa. Itse olen aamulla puuroihminen henkeen ja vereen, mutta tähän mennessä olen joukkoon kelpuuttanut marjat ja hedelmät. Olen hieman rajoittunut ruokien sekoittamisessa keskenään :) Mutta yksinään tuollaista voisi maistaakin. Mukavaa päivää Anu!\nAnu T - Arjen timantteja 23. maaliskuuta 2016 klo 21.58\nTestattu on tosiaan välipalana ihan sellaisenaan tai sitten mustikoiden ja pähkinöiden kanssa ja toimii niinkin. Voin suositella Jenni :)\nOuti Krimou/Outi's life 23. maaliskuuta 2016 klo 19.59\nMä tykkään puuron vetäistä ihan voisilmällä, mutta nää uudet raejuustot kyllä kuulostaa hyvältä. Pitääpä testata, syönhän minä puuroa melkein joka aamu (töissä tosin).\nAnu T - Arjen timantteja 23. maaliskuuta 2016 klo 22.03\nVau, onpa täällä paljon puuroihmisiä ja hauskaa miten monilla tavoilla puuronsa voi syödä! Voisilmään jos olet tottunut Outi, niin tämä on aika paljon makeampi kaveri puurolle.\nJhn 23. maaliskuuta 2016 klo 21.11\nTämä lakkaraejuusto on kyllä testattava puuron kanssa. Minä kyllä syön raejuustoa aina ja paljon joka rukaan lisättynä. Mieheni sanookin, ettei ole sitä vielä jätskin kanssa nähnyt minun syövän:):):). Saisinkohan aamuni käymään ilman ruisleiää ja kahvia?\nAnu T - Arjen timantteja 23. maaliskuuta 2016 klo 22.05\nVai sellainen raejuustonainen! Mahtaisiko tässä olla sellainen raejuusto, jota laittaisit sen jädenkin viereen. Ei välttämättä huono idea, sillä tämä on tosiaan selväsi makeaa ;)\nps. Ikkunasta tuli HIENO! Näet vielä - kiitos ♥\nRouva Sana 24. maaliskuuta 2016 klo 7.54\nPuuro ON arjen pelastaja <3!\nAnu T - Arjen timantteja 30. maaliskuuta 2016 klo 23.07\nNiinhän se on Rouva Sana :) Ja on tuntunut tosi hyvältä löytää puuro uudelleen aamupalapöytäänsä.\nMari / puolitoistakerrostakotia 27. maaliskuuta 2016 klo 11.56\nItsellä on juuri noin, jos puuroa syö aamupalaksi, se ei nälkää pidä. Pitääkin koittaa tuota raejuustolisää. Jotkut syövät puuroa jopa jugurtilla. itse en ole sitä koittanut.\nAnu T - Arjen timantteja 30. maaliskuuta 2016 klo 23.09\nTuota jugurttiyhdistelmää en ole minäkään kokeillut Mari. Tänään viimeksi herkuttelin näillä raejuustoilla ja edelleen maistuu hyvältä - ja nälkä pysyy hyvin poissa.\nVilla Puomi 30. maaliskuuta 2016 klo 22.59\nNyt vasta ymmärrän, mitä täällä hehkutetaan. Makuyhdistelmissä piilee koko syömisen ihanuus! :D\nAnu T - Arjen timantteja 30. maaliskuuta 2016 klo 23.11\nTelepatiaa Hanna - juuri tulin Villa Puomin mielenkiintoiselta kuulostavan makuyhdistelmän ääreltä. Täytyy ehdottomasti kokeilla teidän s.o.s! Tänään testasin aamulla karpaloraejuustoa ja hyvää oli sekin. Ei tosin erityisen karpaloisen makuista, vaan melko makeaa sekin ja jäi omalla listallani lakkaversion taakse.


Keskustassa paljon tekemistä uuden alun aikaansaamiseksi\nPääkirjoitus 7.9.2019 01:01\nKeskusta valitsee tänään ylimääräisessä puoluekokouksessaan Kouvolassa uuden puheenjohtajan Juha Sipilän seuraajaksi. Puoluejohtajavaalista odotetaan jännittävän tasaista kahden pääehdokkaan, elinkeinoministeri Katri Kulmunin ja puolustusministeri Antti Kaikkosen välillä. Kulmuni on hienoinen ennakkosuosikki eri kyselyjen, myös Helsingin Sanomien perjantaisen gallupin perusteella. Siinä 25 prosenttia vastaajista pitää Kulmunia parhaana vaihtoehtona ja Kaikkosen taakse asettuu 21 prosenttia.\nViimeisellä viikolla ennen puoluekokousta monet keskustavaikuttajat ovat ilmaisseet tukensa jommallekummalle pääehdokkaista, mikä on kuumentanut puolueessa myös tunteita. Näin voidaan päätellä ainakin puolueen pitkäaikaisen vaikuttajan, ex-kansanedustajan ja -ministerin Tytti Isohookana-Asunmaan lausunnoista Ylen radion Ykkösaamussa perjantaina.\nIsohookana-Asunmaa paheksui ministerin tehtävistä äitiysvapaalle jääneen Annika Saarikon asettumista Kaikkosen tueksi. Isohookana-Asunmaa kuvaili sitä shokiksi monelle puolueessa toimineelle, ajatellen lähinnä naisia. Hän heitti myös epäilyksen, että Saarikko tukee Kaikkosta vain edistääkseen omaa pyrkimystään puolueen johtoon myöhemmässä vaiheessa.\nOn hämmentävää, että keskustassa suhtaudutaan sukupuolikysymykseen yhä näin vanhakantaisesti. Kulmunin kannattajat ovat peräänkuuluttaneet puolueelleen uutta alkua, jollaisesta ainakaan Isohookana-Asunmaan lausunnot eivät anna viitteitä.\nKeskustassa on näemmä vielä paljon tekemistä aidon sukupuolten tasa-arvon edistämiseksi ja keskinäisen loanheiton lopettamiseksi.


Demokratian palveluksessa — Jarpan blogi\nJari Lindström 24.4.2019 13:41\nTuossa on siis KANSANEDUSTAJAN toimesta ja omalla kohdallani siis vaalikausi 2011-15, Muokkasin kirjoitusta siltä osin, että ei tule epäselvyyttä.\nMinisteriys on eri asia. Siinä on käytössä jo ihan turvallisuussyistäkin valtion auto.\nPetri Hirvimäki 24.4.2019 14:09\nKiitos Jari. Tsekkaapas tekemäni blogi, voisi hyvinkin kiinnostaa?\nLiittyy Sinisiin, Perussuomalaisiin ja Nukkuviin. Ai mihin Nukkuviin, siinäpä se - asian pitäisi kiinnostaa ihan eri tavalla nyt kuin pari vuotta sitten tai vielä pari kuukautta sitten.\nYllätä minut ja soittele.\nSuomen muuttamisesta hyvään suuntaan tulee jatkossa lisää tärkeitä blogeja. Pian.\nAntti Kettunen 24.4.2019 14:58\nNyt kun pilkkakirveet on saatu heiteltyä tää itseasiassa herätti minussa kysymyksen:\nEt tietenkään sattunut kirjaamaan faktaa siitä mihin aika kului, vaikkapa edes viikon ajalta? ts. ma 8-10 viikonlopun maileja lukiessa, 10-11 istuntosalissa, 11-12 safkalla jonka yhteydessä luettu iltapaskat, 12-14 jotain valikuntaa ... jne jne jne.\nTämä voisi itseasiassa olla jopa hivenen kiinnostavaa.\nJari Lindström 24.4.2019 15:07\nEn noin tarkasti.\nMutta osallistuin kaudella 2011-15 ns.lobbarirekisterin pitämiseen. Siinä siis pidettiin kirjaa kaikista tahoista joita tuolloin tapasin.\nKalenterin avaaminen voisi olla yksi tapa kertoa edustajan moninaisesta työstä. Sovittujen menojen päälle tulee aina myös niitä yllätyksiä. Ja ne harvoin ovat mukavia.\nJari Lindström 24.4.2019 15:05\nVesa Levonen 24.4.2019 15:11\nKiitoksia Jari. Olet oman osuutesi hoitanut kunnolla ja kunnialla, mitä tulee kansanedustajan tehtävääsi. Puoluepolitikointi on oma lukunsa ja siitä ei sitten sen enempää.\nJari Lindström 24.4.2019 15:29\nAri Alsio 24.4.2019 16:17\nJari hoiti ministerinpostinsa moitteettomasti, mutta ei hänestä tullut Suomen parasta työministeriä, kuten kirjoitin hänen ministeripostinsa alussa. Täsä Jari kovasti silloin epäili, mutta niin se vain on, että työministerin salkku on niin epäkiitollinen kun vain olla voi.\nLisäksi Jari kunnianhimoisena lupasi hoitaa vielä oikeusministerin salkun siinä samassa. No ei siitä sen enmpää.\nAktiivimallin tilalla olisin mielelläni nähnyt edistystä oppisopimusten puolella, mutta siellä saralla on niin vaikea edetä, kun kukaan ei uskalla Pandoran lipasta avata, jotta arvosanaksi annan 7-.\nJari Lindström 24.4.2019 16:31\nNormitasoa siis. Kiitos arvioinnista.\nHannu Rautomäki 24.4.2019 17:02\nOliko se demokratiaa, että aktiivimallin sanktio ei koskenutkaan eräitä ulkomaalaisryhmiä?\nJari Lindström 24.4.2019 17:50\nEi. Nythän sekin puute korjataan, eikö niin? Se taas on demokratiaa\nJaakko Korpi-Anttila 24.4.2019 18:26\nHerra ministeri, tällaisena porvarisosialistina toteaisin, että harvoin näkee ministeriä, joka laillasi on pannut kansan edun oman ja puolueen etujen edelle. Olet ollut toimissasi esimerkillinen, vaikka monessa asiassa sinua juoksutettiin tahallaan nyrkkiin (näin sivusta seuranneena luulisin). En yhtään ihmettele, että vieteri tahtoi silloin tällöin oieta eikä huumorin kukka tahtonut kukkia koko ajan.\nJottei asia menisi kehun puolelle, niin pitää vähän naristakin: ”Hyvälle kannattaa maksaa.”\nKauppakassiksi ei kannata Rolls Roycea hankkia. Peruslaissa säädetään kansanedustajien ja ministereiden vaatimukset ja tehtäväkuvaukset. Virkamiehet ovat niitä, jotka muokkaavat esitykset. Jo hankintaohje antaa viitteitä siihen, mitä kriteereitä palvelujen hankinnoissa käytetään. Siinä kustannustehokkuus on varmaan yhtenä kohtana. Nähdäkseni lakien laatiminen mahtuu tähän asiakokonaisuuteen jossakin mielessä.\nJari Lindström 24.4.2019 18:35\nAina saa narista, ei haittaa.\nKiitos muuten kehuistakin. Minä olen täysin tietoisesti tehnyt päätöksiä, joiden olen tiennyt olevan itselleni haitaksi ja jopa esteeksi jatkon kannalta. Siksi, en ollut millään lailla yllättynyt siitä etten tullut valituksi eduskuntaan.\nJorma Nordlin 24.4.2019 18:21\nMiksi työvoimahallinnon resurssointia ja organisaatiota saatu vieläkään kuntoon? Jo useamman vuosikymmenen jatkuneet ongelmat pahentuivat, kun haastattelukäytäntö otettiin käyttöön.\nOlen 90-luvulta lähtien seurannut työvoimahallinnon ongelmia ja toiminnan parantumisessa merkittäviä muutoksia ei ole saatu aikaiseksi.\nAktiivimalli otettiin käyttöön, vaikka työvoimahallinto toimii heikosti. Tämä oli jo sinänsä hölmöä.\nJari Lindström 24.4.2019 18:32\nJorma. Yksi hallitusohjelman keskeisistä tavoitteista oli työvoimahallinnon uudistaminen. Se oli minun vastuullani. Mutta se kaatui siinä samassa rytäkässä kun kaatui sotekin. Sitä kutsuttiin kasvupalveluuudistukseksi. Ei ole ihan ensimmäinen kerta kun tämän kerron, mutta menköön nyt kerta kielon päälle. Työvoimahallinnon rerursseistakin olen kirjoittanut ja asiasta tiedotettu moneen kertaan. Niitä on lisätty kuluneella kaudella. 206 henkilötyövuotta. Moniin vuosiin ensimmäinen kerta kun on lisätty resurseja. Mutta liian vähän niitä on edelleen.\nTämäkään tieto ei ole uusi vaan moneen kertaan esiin tuotu. Mutta kun sen nyt taas kerron, niin en vieläkään usko, että siihen uskotaan.\nAktiivimalllsta olen kertonut oman kantani niin moneen otteeseen, että en niitä enää toista. Sitä paitsi, nythän se korjataan/kaadetaan. Eikö niin?\nJorma Nordlin 24.4.2019 20:49\nEhkä olisi kannattanut ottaa uudistuksesta edes osia ja laittaa niitä täytäntöön, kun antaa kokonaan kaatua. Jonkinlaista riskienhallinnan toteuttamista olisi kaivannut\nSeppo Pajunen 24.4.2019 21:39\nKeppiaktivointitoimet toivat mieleen Seitsemän veljeksen junkkarikoulun meiningin!\n- Ei tätä päivää, eikä tämän päivän ihmisille-työttömillekään.\nTyötön tarvitsee mieluummin aitoa riitttävää tukea ja mentorointia.\n- Samaa tarvitsee pystymetsästä "yrittäjäksi" houkuteltu, eikä jättämistä starttirahan jälkeen oman onnensa -ja osaamisensa nojaan.\nKirkko keksi aikanaan työttömän työllistymiseen oman rukouksenkin.\n- Hallituksen uskovaiset, Soini ja Sipilä voisivat paljastaa mikä osuus\n140 000:sta, uudesta työllistyneestä oli ko rukouksella...?!\n- Ehkä siitä on ollut rukousaamiaisilla puhetta...?\nAnita Koivu 24.4.2019 19:36\nHyvä ja asiallinen kirjoitus! Haluaisin ravistella MAAN tapaa, jolla Suomessa mielestäni eduskunnassa toimitaan. Tämä eduskunnan puhemiesten ja varapuhemiesten valintatapahan sulkee pois monen kokeneen ja taitavan ehdokkaan valinnan. Ei synny tervettä debattia ja muitakin vaihtoehtoja olisi kuin suurempien ryhmien keskeiset sopimukset!\nHallitusneuvotteluissa Suomi voisi osoittaa nyt sitä todellista demokraattista mallia, ettei Sipilän hallituksen tilanne toistuisi. Ministerit hoitivat kiitettävästi omat tehtävänsä ajattelematta omaa poliittista uraansa.\nJari Lindström 24.4.2019 19:46\nEduskunnan työtapoja voisi olla hyvä uudistaa, mutta ehkä kuitenkin maltilla. Ehkä erilaisten kokeilujen kautta.\nMikko Kokko 24.4.2019 20:58\nKirjoita Jarppa nyt se kirja mistä olet pitkään unelmoinut. Kyllä sie sanoja osaat käyttää. Ja tämä 100% kaikella hyvällä.\nJari Lindström 24.4.2019 21:37\nKirjoitan. Olen sitä tehnyt aina kun aikaa on.\nMika Lehtonen 24.4.2019 21:15\nKansanedustajien hyviä etuja perustellaan usein sillä, että jos halutaan saada päteviä ihmisiä päättämään, heille pitää maksaa hyvää palkkaa. Tämä ei kuitenkaan ole vedenpitävä perustelu niin kauan kuin tyhmimmilläkin kansalaisilla on äänioikeus ja ehdolle voi asettua kuka tahansa. Eduskunta on melko hyvä läpileikkaus koko kansasta: siellä on ihmisiä joka lähtöön\nRaimo Tossavainen 24.4.2019 21:42\nHyvää kesää Jari, suoraselkäinen suomalainen. Oisin soinut että olisi jatkopesti tullut.\nJari Lindström 24.4.2019 21:45\nKiitos Raimo. Sitä samaa sinulle\nJuha Kuikka 24.4.2019 22:30\nOlen aina johdonmukaisesti ollut some-enemmistön kanssa vastakkaisella kannalla mitä tulee kansanedustajien "huikeisiin" palkkioihin ja etuihin.\nKansanedustajat valitaan suorittamaan pätkätyötä ja monet heistä joutuvat luopumaan aiemmasta leipätyöstään, ehkä koko urastaan sen pätkän vuoksi. Kansanedustajan palkkio vastaa melko vaatimatonta PK-yrityksen myyntipäällikön palkkaa tai jotain vastaavaa. Heitä on vain 200 ja he edustavat maan korkeinta lakiasäätävää elintä ja ovat niin demokratian kuin parlamentarisminkin keskeisin osa.\nOttaen huomioon, että monet heistä asuvat ennen edustajakauttaan halvemmalla paikkakunnalla eikä heillä ole mitään siteitä Helsinkiin, kulukorvaukset ovat hyvinkin vaatimattomat. Niin, ja mitä siihen taksilla ajeluun tulee, niin viittaan aiempana kirjoittamaani yleiseen valtiolliseen statukseen. Ei siinä ole syytä olettaa, että aina tuulessa ja pakkastuiskussa odottaisi yöspåraa. Eivät niin menettele ne viittaamani myyntimiehetkään työnhoidossaan.\nKansanedustajien palkkiota tulisi korottaa, jotta taso vastaisi todellista asemaa. Sivumennen sanoen, se myös motivoisi sellaisiakin tahoja asettumaan ehdokkaaksi, jotka eivät taloudellisista syistä siihen nykyisen palkkiotason puitteissa pysty, koska eivät tulisi toimeen sillä tulotasolla.\nMika Lehtonen 24.4.2019 23:29\nTaidat olla aika ulkona siitä, mikä on "melko vaatimaton pk-yrityksen myyntipäällikön palkka". Kun veroton kulukorvaus otetaan huomioon, 1. kauden kansanedustajankin tulotaso vastaa noin 8500 euron kuukausipalkkaa. Sen lisäksi 5 kk loma/vuosi, normaalia selvästi korkeampi eläkekertymä ja muut tehtäcään liittyät edut.\nEi tämä tietenkään pysty kilpailemaan yhteiskunnan korkeimpien palkkojen kanssa, mutta pystyykö rivikansanedustajan tehtävä muutenkaan houkuttelemaan ylimmissä johtotehtävissä toimivia henkilöitä?\nJuha Kuikka 25.4.2019 07:53\nKulukorvaus vastaa matkustelevan myyntimiehen päivärahoja ja muita työstä aiheutuneita kuluja. Sitä ei voi esittämälläsi tavalla lisätä palkkaan nettotuloksi. Ei kansanedustajan tarvitsisi vuokrata Helsingistä asuntoa, ellei joutuisi siellä työnsä vuoksi asumaan. Ja esimerkiksi monien kansanedustajien kohdalla jonnekin kauas kotipaikkakunnalle jää perhe kaikkine menoineen ja kotiäitineen eivätkä ne kulut vähene lainkaan siitä, että toinen vanhemmista joutuu elämään omine kuluineen muualla.\nKansanedustajalla on myös "investointikuluja" oman pallinsa saamiseksi ja ylläpitämiseksi. Vaalikampanjoihin moni saa avustusta, mutta moni ei eikä juuri kenenkään kohdalla ne avustuksetkaan kata kaikkea. Mitä tulee siihen pitkään lomaan, niin sen asian Jari on jo tässä blogikirjoituksessa käsitellyt.\nJaakko Korpi-Anttila 25.4.2019 00:03\nKansanedustajien palkkiot ovat pientä siihen nähden, kuinka isoista asioista he vastaavat. Järjestelmä on ajautunut siihen, että heillä teetetään valmistelijoille kuuluvaa työtä, kun asiat tuodaan eduskuntaan raakileita.\nPerustuslaki ei edellytä kansanedustajilta tai ministereiltä huippuälykkyyttä tai muita erityiskykyjä. Pääsääntöisesti he eivät valmistele lakeja, vaan päätttävät niistä esitysten pohjalta. Sen sijaan virkamiesten on oltava niin päteviä, että kaikki esitykseen liittyvät seikat ja niiden vaikutukset tulevat esiin selkeästi ja riidattomasti.\nKuten Wittgenstein sanoi: ’Jos jonkin asian voi sanoa, voi sen sanoa selkeästi’. Elefanttikin syödään pala kerralla eikä yhtenä suupalaa. Virkamiesvastuulla olevien on myös hyvä tietää, minkä kokoisina paloina asiaa pystytään käsittelemään hallinnossa. Sote ei ole kovin vakuuttava esimerkki. Virkamiestyöt jätettiin kansanedustajien tehtäväksi ja rahaa paloi jokunen sata miljoonaa.\nMika Lehtonen 25.4.2019 00:11\n"Pääsääntöisesti he eivät valmistele lakeja, vaan päätttävät niistä esitysten pohjalta"\nKäytännössä kansanedustajat "päättävät asioista" painamalla sitä nappia, mitä ryhmäpäällikkö kulloinkin käskee.\nJari Lindström 25.4.2019 00:17\nAi jaa? Kerrotko lisää. Ja tämä tieto on siis peräisin mistä? Missä ryhmässä olet itse ollut?\nMika Lehtonen 25.4.2019 00:33 Vastaus kommenttiin #29\nSen verran mitä olen politiikkaa seurannut, niin ryhmäkuri toimii eduskunnassa aika tehokkaasti. Ja kun äänestää ryhmäpäätöksen mukaisesti, voi olla turvallisin mielin, koska on hoitanut tehtävänsä "vastuullisesti".\nJuha Kuikka 25.4.2019 08:00 Vastaus kommenttiin #30\nTuo ryhmäkuri perustuu kuitenkin yleensä eduskuntaryhmän keskustelun jälkeiseen yhteiseen ryhmäpäätökseen. Keskustelun aikana jokaisella on mahdollisuus kantaa oma kortensa kekoon, joka myös on vaikuttanut ryhmäpäätökseen. Ryhmäkurin ideana on ryhmän yhteisen näkemyksen läpiajaminen, joka tietysti ei aina jokaista edustajaa täysin miellytä, mutta sillä on kuitenkin tärkeä ulottuvuus parlamentaarisen järjestelmän toimivuudessa. Niitä miellyttäviäkin ryhmäpäätöksiä osuu kohdalle.\nSinänsä kyse ei ole ongelmasta, koska jokaisella edustajalla on joka tapauksessa oikeus äänestää oman näkemyksensä mukaisesti. Sitä oikeutta ei puolue voi häneltä viedä.\nTopi Rantakivi 25.4.2019 14:33 Vastaus kommenttiin #32\n@32. Unohtuiko se Vasemmistoliiton antamat potkut kahdelle edustajalle, ketkä äänestivät olevansa eri mieltä ja Paavo Arhinmäki vilkaisi heti äänestystaulua, että ketkä ne penteleen kaksi?\nJuha Kuikka 25.4.2019 15:06 Vastaus kommenttiin #42\nKaksi suoraselkäistä kommunistia, jotka eivät potkujaan kavahtaneet. Kelpaavat kyllä edelleen kalastelemaan ääniä vasemmistoliitolle. Eivät he menettäneet muuta kuin kokousten kahviviinerit korkeintaan.\nJari Lindström 25.4.2019 15:08 Vastaus kommenttiin #43\nTunnen toki molemmat herrat ja arvostan.\nSeppo Pajunen 25.4.2019 09:06\n...ainakin esim. tasa-arvoisesta avioliittolaista äänestettäessä...\nSilloisenkin, suuren persujen eduskuntaryhmän tuli taipuman voimantuntoisen peruspomon henkilökohtaisen, uskonnollisen vakaumuksen taakse, jos halusi välttää peruspomon "harjaamista" ja muita "seuraamuksia...?!"\n...tai silloinen persujen eduskuntaryhmä olivat kaikki saman sortin uskovaisia ja halusivat yhteisen vakaumuksensa takia KAIKKI torjua uuden avioliittolain...?\n- Mutta "vituiksi meni" sekin Soinin ja Räsäsen masinoima hengensoturien puolustustaistelu tuulimyllyjä vastaan kuten myöhemmin puoluekokokous ja vaalitkin!\nJuha Kuikka 25.4.2019 09:32 Vastaus kommenttiin #34\nOtit yhden esimerkin, jonka kohdalla todennäköisesti on joillekin edustajille tullut tuskia ryhmäpäätöksessä pysymisestä. Tuo yksi esimerkki ei kuitenkaan muuta sitä yleistä kuvaa, jota olen pyrkinyt viestittämään.\nPidän kuitenkin aika todennäköisenä, että perussuomalaisten ryhmä arvokonservatiivisuuden linnakkeena on enemmistöltään ollut samalla kannalla kuin Soini "uskontoineen" tässäkin asiassa. Kyseessähän oli äänestys muutoksen puolesta tai muutosta vastaan, joten ryhmäkurin noudattaminen sen asian kohdalla ei ole tuonut omantunnon tuskia kenellekään edustajalle sikäli, että olisi joutunut kannattamaan jotain vastenmielistä uudistusta.\nAsko Telinen 25.4.2019 18:49 Vastaus kommenttiin #36\nKai sä nyt ymmärrät ettei tämä ole mikään yksittäistapaus?? Ryhmäkuri on, toisin kuin otsikko väittää, demokratian irvikuva!! Sitäpaitsi ryhmäkuri loukkaa kansanedustajan mielipide- ja päätöksentekovapautta.\nJaakko Korpi-Anttila 25.4.2019 09:44\nLisäys -> 27\nBudjetti 2019 menot (55300 milj. €): Eduskunta yhteensä 180 milj. €, josta kansanedustajat 22 milj. €, kanslia 129 milj. €.\nJarmo Hauru 25.4.2019 08:47\nArto Granlund 25.4.2019 09:04\nTuskin kukaan voi olla enemmän väärrässä kansanedustajan työn luonteesta kuin Mika Lehtonen. Politiikassa mukana, aikoinaan jopa kansanedustajaehdokkaana olleena tiedän, että kansanedustaja on periaatteessa työssä 24/7 eduskunnan viiden kuukauden taukojen aikanakin. Se kansanedustajan työ, joka näkyy julkisuudessa on vain murto-osa kansanedustajan kokonaistyömäärästä, on tapaamisia puolueen aktiivien kanssa, kiertelyä kentällä, pyyntöjä puhtilauksuuksiin satelee jatkuvasti ja jos noihin edellämainittuihin suhtautuu penseästi olet nopeasti entinen kansanedustaja. Monet eduskunnassa istuvat korkeasti koulutetut, kuten juristit, lääkärit helposti tuplaisivat ansionsa tehdessään saman työmäärän yksityissektorilla kuin kansanedustajana tekevät.\nJari Lindström 25.4.2019 09:41\nKiitos kommenteistanne Arto ja Jarmo.\nViljo Heinonen 25.4.2019 09:53\nKyllä Jari kieltämättä oli ahkera niin kansanedustajana kuin ministerinäkin. Siitä en moiti, mutta ne työttömien kyylytyslait joiden valmistelusta ja hyväksymisestä Jari on osavastuussa, olisi pitänyt jättää tekemättä. Ei siinä valtion talous paikkaantnut lainkaan, kun väkeä siirtyi entistä enemmän toimeentulotuelle työttömyyspäivärahojen leikkausten vuoksi. Sitäpaitsi ei hakemusten määrällä työtä saa, jos sitä ei aidosti tarjolla ole.\nJari Lindström 25.4.2019 10:27\nOlen johdonmukaisesti todennut, että aktiivimalli ei ollut onnistunut. Ja että se olisi alusta asti pitänyt olla oikeudenmukaisempi. Mutta siitä olen samaa mieltä, että olen vastuussa sen hyväksymisestä. Se oli minun virheeni.\nSeppo Saulamaa 25.4.2019 11:11\nRobert Knapp 25.4.2019 15:10\nTsemiä ja voimia Jari!\nLaitoit itsesi likoon ja kiitos siitä.\nJään mielenkiinnolla seuraamaan, että mihin elämä sinua kuljettaa.\nJari Lindström 25.4.2019 15:36\nTulin, laitoin ja hävisin. Nyt suoritan pikkuhiljaa katoamisen, ainakin julkisuudesta.\nHeikki Hyötyniemi 25.4.2019 16:54\n... Missä olit? Miksi jätit työsi kesken.\nJari Lindström 25.4.2019 17:06 Vastaus kommenttiin #47\nJätin työni kesken? Miten niin? En ole moisesta kuullutkaan. Onko meillä jo uusi hallitus?\nOlen LOMALLA. Ja kun lomailen, en ole samaan aikaan töissä.\nVellu Heino 25.4.2019 18:26 Vastaus kommenttiin #49\nMillä lomalla sitten oikeastaan olet?\nNyt pitäisi olla työvoimatoimistossa ilmoittautumassa työttömäksi ja vieläpä työnhakijaksi,eikö?\nJari Lindström 25.4.2019 18:35 Vastaus kommenttiin #51\nKysytkö sinä tuota ihan tosissasi? Ethän?\nKoitappa kuule selvittää asiaa ihan itse. Ei pitäisi olla vaikeaa.\nVellu Heino 25.4.2019 19:08 Vastaus kommenttiin #52\nKyllä itseasiassa kysyn ja siihen on syy. Maltatko vastata?\nJarmo Nokela 25.4.2019 18:25\nAika noloa sinisten ministerien jättää saapumatta valtiopäivien avajaisiin.\nMutta se kuvastaa hienosti sintujen lyhyttä hetkeä vallan huipulla, paskalle reissulle paska päätös :).\nJari Lindström 25.4.2019 18:36\nNiin. Lomalla. Se on ministerillä sellainen olemassa.\nJarmo Nokela 25.4.2019 18:40\nPaitsi tappion hetkellä...\nJari Lindström 25.4.2019 18:44 Vastaus kommenttiin #54\nEi, silloinkin. Kestin pelin loppuun asti. Vai mitä? Siitä vaan peräsä tekemään. Helppoa, vai mitä luulet?\nHeikki Hyötyniemi 25.4.2019 18:56 Vastaus kommenttiin #55\n"Kestin pelin loppuun asti"\nNiinpä, tulit tänne haukuttavaksi ... peukkua, arvostan.\nKristian Manner 25.4.2019 19:35 Vastaus kommenttiin #55\nHelppoahan tuo on kuten sanoit. Et kestänyt loppuun saakka, 2017 laitoit pelisi poikki, tämän jälkeen olit pelkkä kumileimasin Kokoomuksen ja Keskustan pelissä. Arvostan suuresti Sipilän liikettä, sen oveluus on vailla vertaa. Seuraus taas demokratian halventamista, 4 halvaantunutta ministeriä hillotolpalla, vailla mitään vaikutus mahdollisuuksia.\nItse erehdyin antamaan ääneni yhdelle kurikkalaiselle loikkarille, mutta myös sinun äänestäjäkuntasi oli pettynyt. Täysin turha sanoa, että kestit loppuun, sano mieluummin, että istuit hillojen päällä loppuun saakka.\nMadelene Ambrose 25.4.2019 18:59\nKenen idea aktiivimalli oli oikeasti? En usko, että sinun, Jari Lindström. Olisit ollut rehellinen, niin olisit saanut ääniä. Juoksupoika saa aina ekana kenkää.\nJari Lindström 25.4.2019 19:13\nJuoksupoika löytää kuitenkin vastauksen. Lukeminen jää sinulle\nKristian Manner 25.4.2019 19:24\nItse sanoisin näin, mitään hyvää ei seurannut loikkaamisesta. Täysin turhaa kehua miestä joka halvensi äänestäjien antamaa luottamusta. Kuinkahan moni äänestäjä menetti uskonsa politiikan toimivuuteen tämän manööverin seurauksesta.\nEdelleen herra Lindström kuvittelee, että valtakirja annettiin äänien muodossa hänelle henkilökohtaisesti, näin se ei ole vaaleissa. Kuten 2019 vaaleissa nähtiin, suuri osa Lindströmin äänistä oli ääniä PS linjalle, ei äänestäjiä halvalla tempullaan halventaneelle Jarille, tai hillotolpalle perustetuille Sinisille.\nJos Halla-ahon valinta puoluekokouksessa oli liikaa, olisiko voinut erota eduskuntaryhmästä, tai vaikka eduskunnasta, varamiehet oli varmasti jonossa. Hallituksessa jatkaminen ilman kansan antamaa valtakirjaa oli häpeätahra vailla vertaa suomalaisessa politiikassa.\nKyse ei missään vaiheessa ollut Suomen edun ajamisesta. Kyse oli häikäilemättömästä henkilökohtaisesta edun tavoittelusta. Äänestäjien antamia ääniä halventaen toimit ministerinä omasta tahdostasi. Äänestäjiltä et siihen saanut valtakirjaa.\nTeppo Oikari 25.4.2019 20:01\nMutta se perimmäinen kysymys on...miten tämän maan asiat voivat olla näin levällään kaikesta tästä huolimatta?!?\nJuha Kuikka 25.4.2019 20:36\nKoska se levällään olo on ihmisille ja yhteiskunnille tyypillistä. Sen todistaa jo se, että Suomi on rankkeerattu maailman onnistuneemmaksi yhteiskunnaksi ja maailman onnellisimmaksi maaksi.\nTeppo Oikari 25.4.2019 20:55\nOnko tämä olotila ollut mahdollistettu ilman näitä kansankynttilöitä vai heistä huolimatta?\nAnita Koivu 26.4.2019 08:37\nJarmo Nokelalle ja muille yksinkertainen selitys! Valtiopäivien avajaisiin osallistuvat vain sinne VALITUT. Siniset eivät saaneet kansaedustajien valtakirjaa, joten heillä ei ollut edes laillista oikeutta osallistua tilaisuuteen. Voi olla, että lehterille olisi voinut saapua niin halutessaan mutta se on sitten toinen prosessi!!!\nNiko Kaistakorpi 26.4.2019 13:10\nHyvää jatkoa ja onnea uuden tekemisen etsintään. Toivottavasti ovia avautuu ja löydät merkityksellistä duunia.\nEmme ole olleet lähimainkaan kaikesta samaa mieltä ja varsinkin joistakin hallituksen työllisyystoimenpiteistä, mutta arvostan tapaasi toimia ja olla läsnä myös täällä vastaten kysymyksiin ja siten suoraselkäisesti vastaten myös tekemisistä.\nEi muuta kuin kannustamaan Kouvot jäähallissa voittoon välierissä Vilpasta vastaan. Eilen kaatui Tampereen Pyrintö kolmannessa ottelussa otteluvoitoin 3-0 ja vaikka ennakolta runkosarjan voittaja Vilpas on selkeä ennakkosuosikki, niin aina voi yllättää. Tuore kansanedustaja Kaunistokin taistelee vielä viimeiset pelit ennen koripallouran paketointia.\nItsekin olen siirtynyt osin tauolle satunnaisia kommentteja lukuunottamatta, kun motivaatio täällä blogaamiseen on kadoksissa. Ehkä se löytyy vielä.. Kenties sinullakin - voihan tänne yksityishenkilönäkin kirjoittaa kuten meistä moni.\nVesa Kaitera 26.4.2019 23:34\nJari Lindström, mielestäni olit Suomen kaikkien aikojen paras työministeri. Tätä mielipidettäni voin perustella Suomen työllisyyden hyvin ravakalla paranemisella: noin 140000 uutta työpaikka yhden vaalikauden aikana on sangen historiallista. Mutta vaaleissa aidot saavutukset eivät välttämättä paljoa paina. Punavihreä oppositio teki kaikkensa solvataksen pääministeriä ja Sinua oikeastaan kaikesta mahdollisesta, ja Perussuomalaisten aktiivien yllesi syytämät solvaukset olivat jo luku sinänsä. Vallituloksessa tuli myös näkyviin se Seppo Kääriäisen julkituoma viisaus, jonka mukaan valmiiksi rakenntut sillat eivät tuo ääniä, vain ainoastaan rakentamttomat sillat voivat sen tehdä.\nSinä ja muut Sinisten ministerit saitte kansalta murskaavan tuomion, mutta historian tuomio voi olla kokonaan toinen. Hyvää jatkoa Sinulle!\nAri Rusila 27.4.2019 02:29\nHyvä Jari, arvostan todella uskallustasi ja aktiivisuuttasi esiintyä tällä Puheenvuoro -palstalla avoimena kritiikille ilman laajempia bannauksia.\nNyt kun olet katsellut työhallintoa luukun toiselta puolelta niin Sinulle on varmaan tullut näkemys siitä mikä systeemissä on pielessä ja miten korjata. Itsekin olen ollut mukana erilaisissa täystyöllisyys- ym kokeiluissa eikä siinä (työllistämisessä) mitään rakettitiedettä tarvita puhumattakaan nyt koetunlaisista aktiivimalleista, haastatteluista, työhöntutustumisista ym pelleilyistä. Eli uskoisin Sinun käytäntöä ymmärtävänä henkilönä voivan antaa arvokkaan panoksesi työhallinnon kehittämiseen, palkkaa siitä ei liene tiedossa mutta onhan palkatonkin "vapaaehtoistyö" arvokasta sinänsä. Hyvää jatkoa joka tapauksessa, respect.


Audi 80 2.0 4d Kat Porrasperä 1992 - Vaihtoauto - Nettiauto\nVuosimalli 1992 (ensirek. 6-1992) Katsastettu 3-2019\nTässäpä Audi harrastajan unelma kampe. Ajettu vain 155000.Ollut vain 1 omistaja näiden 27 vuoden aikana. Huom autoa ei ole fiksattu silikoniilla eikä edes vahattu kuvien oton yhteydessä.Auto täysin alkuperäinen.Kiven iskuja ei juuri löydä muuta kuin suurennuslasin kanssa. Ei paikkamaalattu. Pidetty todella hyvin. Ei parkkipaikka kolhuja edes löydä. Alkuperäinen tuulilasi jossa lämpövaimennus. Sisällä ei mikään repsota tai ole edes kulunut. J...Lue lisää »\nTässäpä Audi harrastajan unelma kampe. Ajettu vain 155000.Ollut vain 1 omistaja näiden 27 vuoden aikana. Huom autoa ei ole fiksattu silikoniilla eikä edes vahattu kuvien oton yhteydessä.Auto täysin alkuperäinen.Kiven iskuja ei juuri löydä muuta kuin suurennuslasin kanssa. Ei paikkamaalattu. Pidetty todella hyvin. Ei parkkipaikka kolhuja edes löydä. Alkuperäinen tuulilasi jossa lämpövaimennus. Sisällä ei mikään repsota tai ole edes kulunut. Juuri katsastettu hyvin arvosanoin. Jakohihna ,vesipumppu vaihdettu 4000 km sitten. Oljyt ,myös vaihdelaatikko,suodatin ja tulpat 50km sitten. Kaikki alkuperäiset ohjekirjat ym on tallessa, ja huoltokirja on ajan tasalla. 2 aluvanteet,jossa molemissa todella hyvät renkaat. Tämän kuntoista ja näköistä ei enää tule vastaan, muuta kuin ehkä Saksassa. Auton hoidon esimerkki.Ostettu uutena Suomesta.Vaihto harrasteautoon tai jotain. Piilota »\nNettiauto ID 10391659


"Tilanne ei missään nimessä ole ideaali..." – Ilves pelaa historiallisen euro-ottelunsa Helsingissä, tässä syy | Tamperelainen\n"Tilanne ei missään nimessä ole ideaali..." – Ilves pelaa historiallisen euro-ottelunsa Helsingissä, tässä syy\nTammelan stadion ei täytä europelien kriteerejä.\nKeväällä Tampereen Ilveksen jalkapallojoukkue oli historiallisessa ja kummallisessa tilanteessa – joukkue pelasi nimittäin kauden ensimmäisen koti- ja vierasottelunsa täsmälleen samassa paikassa, Helsingin Töölön Telia 5G Areenalla.\nNyt sama meininki jatkuu, kun Ilves pelaa Eurooppa-liigan karsintaa bulgarialaista Slavia Sofiaa vastaan. Ilveksen niin sanottu kotiottelu pelataan jälleen Helsingissä.\nMiksi ei Tammelassa tai Ratinassa?\n– Tammela ei täytä UEFA:n stadionkriteereitä ja Ratina on varattuna nuorten yleisurheilun MM-kisoille. Valkeakosken Tehtaan kentältä puuttuu voimassa oleva UEFA:n sertifiointi, joten Ilves on pakotettu pelaamaan euro-kotiottelunsa Pirkanmaan ulkopuolella. Pelipaikaksi on täten valikoitunut Helsingin Telia 5G Areena, joka on käytettävissä olevista vaihtoehdoista paras, seura kertoo kotisivuillaan.\n– Tilanne ei missään nimessä ole ideaali, mutta siihen täytyy vain sopeutua. Ilves on tehnyt ja tulee tekemään kaikkensa, että ottelutapahtumat olisivat mahdollisimman hyviä. Joukkueen selkeänä tavoitteena on edetä ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon ja päästä pelaamaan useita ottelupareja, seura tiedottaa.\nIlves pelasi 63 minuuttia kahden miehen vajaalla – Hävisi Kuopiossa 3–1, katso video13.6.2018 08.35\nJalkapallo-Ilveksen ensimmäinen kotiottelu ei järjestynyt kuin Strömsössä – Näin kuitenkin pääset hyvillä mielin perille Töölön stadionille14.4.2018 18.00


Muistilappu 75x127mm 21416 - ECO-toimistotarvikkeet verkkokauppa\nMuistilappu 75x127mm 21416 keltainen, 100 lappua,12/pak hinta 1,25€\nmuistilappu säästöhintaan 1,25 €\nMuistilappu 75x127mm 21416 keltainen, 100 lappua,12/pak. Se on erinomainen tuote, jonka verkkokauppatilauksen toimitus perille kestää 1-2 päivää. Pakkaukseen käytetty kartonki on valkaisematonta ja värjäämätöntä. Tuotteeseen on käytetty 100 % kierrätettyä paperikuitua ja kierrätyskartonkia. 12 nidettä/pakkaus. Nopea toimituspalvelumme kuljettaa muistilapun toimitusosoitteeseen kello 8.00 - 15.00. Helsinki, Pori, Espoo, Vantaa... siis minne tahansa Suomeen.\nMuistilappu 75x127mm 21416 keltainen tiedot\nKoko: 75x127 mm\n399 kpl (Päivitetty: 29.11 2021)\nIlmainen kuljetus, kun toimistotarvike tilaus ylittää 120 euroa! Eco-toimistotarvikkeet on edullinen ja hyvä muistilappujen ostopaikka toimistoon. Täysin kotimainen verkkokauppa on helppokäyttöinen ja kaikki tuotteet toimitetaan tarjoushintaan. Verkkokaupastamme tilaat muistilaput toimistoon helposti rekisteröitymättä! Ekologinen ja erinomainen muistilappu on valmistettu ympäristöystävällisesti, myös kierrätys huomioiden.\nMuistilappu 75x127mm. Ekologiset toimistotarvikkeet yrityksille valikoima on laajentunut nyt yli 10.000 edullista toimistotarviketta.\nMuistilappu 75x127mm 21416 keltainen, 100 lappua,12/pak on ekologinen toimistotarvike. Tämä tuote tai sen valmistaja on saavuttanut nämä laatusertifikaatit sekä ympäristömerkit ja -tunnukset. Laatusertifikaatti takaa tuotteen tasokkaan laadun. Eco-toimistotarvikkeet.fi - valikoimaan on valittu runsain mitoin laatusertifioituja tuotteita. Suosi luontoa säästäviä toimistotuotteita!\nMinimitilaus: 12 KPL 15€


Sanakilpailu ja kuinkas sitten kävikään – tabletista sormitietokoneeksi ja takaisin - Kielikello\nnull Sanakilpailu ja kuinkas sitten kävikään – tabletista sormitietokoneeksi ja takaisin\nTarkastelen tässä kirjoituksessa niin sanotun tabletin eli taulu- tai sormitietokoneen nimeämistä suomen kielessä. Tavoitteeni on kuvata nimitysten kehitystä ja vakiintumista mm. sanomalehtiteksteissä. Pohdin myös nykykielen nimeämisprosessia. Taulutietokoneen nimistä on käyty lehdistössä melko vilkasta keskustelua. Lisäksi Helsingin Sanomat järjesti marraskuussa 2010 nimikilpailun, jossa suomenkielistä nimitystä etsittiin (tarkemmin ks. Haapanen:Tabletista sormitietokoneeseen, Kielikello 1/2011).\nKun keksitään uusi asia tai esine, sille tarvitaan nimi. Nimeäminen on suomen kielessä usein vastineen etsimistä. Kun uusi asia tai esine tulee Suomeen, sillä on jo nimityksiä muissa kielissä. Silloin nimitys voidaan lainata, kääntää tai muodostaa kielen omista aineksista. Vastineiden etsiminen on ollut vuosisatoja tapa luoda uutta suomenkielistä sanastoa. Erityisesti 1800-luvulla kirjakielen sanastoa luotiin kääntämällä. Kun uudesta asiasta alettiin kirjoittaa suomenkielisille lukijoille, sitä pyrittiin aluksi kuvaamaan ja havainnollistamaan. Silloin nimityksiksi valittiin usein kirjakielessä jo olevia sanoja, joiden avulla luotiin uusi ilmaus. Kun erikoisalat kehittyivät ja eriytyivät 1800-luvun aikana syntyvästä yleiskielestä, alettiin tarvita yhä termimäisempiä nimityksiä. Nykykielessä monilla erikoisaloilla onkin hyvin eriytyneet omat termistönsä. Toisaalta yleiskielessä tarvitaan runsaasti erikoisalojen termejä, joita käytetään esimerkiksi sanomalehdissä. Näistä vakiintuneimmat ja yleisesti käytettävät otetaan myös yleiskielen sanakirjaan.\nNykyisistä taulutietokoneista alettiin kirjoittaa sanomalehdissä, kun Apple esitteli uudenlaisen laitteensa, iPadin, vuoden 2010 alussa. Mistään uudesta keksinnöstä ei varsinaisesti ollut kysymys1. Sanastokeskus TSK:n Tietotekniikan termitalkoot oli antanut englannin tablet PC:n vastineiksi jo vuonna 2003 kaksi sanasuositusta: paneelitietokone ja lehtiötietokone. Uusien teknisten ratkaisujen myötä laitteiden ominaisuudet, toteutus ja käyttötarkoitukset olivat kuitenkin muuttuneet.\nTammikuussa 2010 Helsingin Sanomat (HS) kertoi kosketusnäytöllisestä tietokoneesta ja laitteesta ja Kauppalehti lukulaitteesta, laitteesta ja multimedialaitteesta. Molemmissa lehdissä pyrittiin kuvaamaan lukijoille, millainen laite uutuus oli. Annetut nimitykset liittyvät tuotemerkkiin ja yhdyssanojen osina, esimerkiksi Yhtiön toimitusjohtaja Steve Jobs esitteli keskiviikkona San Franciscossa uuden iPad-laitteen, joka on ulkoisesti kuin isokokoinen iPhone-matkapuhelin (HS 28.1.10). Sanomalehtien linjasta poikkesivat selvästi Tietokone-lehden nimitykset. Ammattilaisille ja harrastajille suunnattu lehti käytti uutuustuotteesta lainanimitystä tabletti sekä yhdyssanoja tablet-kone ja tablet-laite tai pelkkä laite.\nKun Applen iPad tuli maailmalla myyntiin keväällä 2010, sanomalehdet käyttivät siitä tuotemerkin lisäksi merkitykseltään yleisiä nimityksiä. Helsingin Sanomissa (6.4.10), Turun Sanomissa (3.4.10, myöhemmin TS) ja Kauppalehdessä (6.4.10) yleisimmin esiintyvä nimitys oli laite. Lisäksi HS käytti nimitystä pienoistietokone, TS selittävää ilmausta kosketusnäytöllinen laite ja Kauppalehti nimitystä tietokone. Kaikissa lehdissä sekä valmistajan nimi että tuotemerkki olivat keskeisesti esillä, ja muita sanoja käytettiin selittävinä. Teksteissä ei siten tarvittu erillistä termiä tai nimitystä. Tietokone-lehti poikkesi myös laitteen myynnin alettua osin yleislehtien linjasta: lehdessä käytettiin laitteen lisäksi yhdyssanaa tablet-laite.\nUuden laitteen nimeämisessä tuotemerkit olivat keskeisiä, mutta termimäisen nimityksen keksiminen tuli tarpeelliseksi, kun eri valmistajilla alkoi olla vastaavia laitteita. Alan ammattilaiset lainasivat ainakin Tietokone-lehden aineiston perusteella yleisnimityksen englannista ja tekivät sitaattilainasta yhdyssanan määriteosan, jotta sen käyttäminen tekstissä olisi sujuvampaa kuin pelkän lainasanan. Termin etsiminen näkyy hyvin seuraavassa Turun Sanomien taloussivun lyhyessä uutisessa (24.4.10):\nApplen iPad vauhdittaa kosketustietokoneiden vyöryä\niPadin ympärille syntynyt markkinahumu on saanut Applen kilpailijat vuotamaan julkisuuteen tietoja omista, tulossa olevista kosketusnäyttötietokoneistaan eli tableteista.\nEnsimmäisenä ehti Hewlett-Packard, joka päästi heti iPadin markkinoille tulon jälkeen julkisuuteen tietoja omasta HP Slate ‑tablettitietokoneestaan. Sen keskeinen ero iPadiin on käyttöjärjestelmä. – –\nMyös suomalaisen Nokian kerrotaan eri lähteiden mukaan julkaisevan oman tablettitietokoneensa ensi syksynä.\n– Nokia lanseeraa suoraan iPadin kanssa kilpailevan kosketusnäyttötietokoneensa todennäköisesti syys-lokakuussa, ennakoi analyytikko Ashok Kumar Rodman and Renshaw ‑investointipankista. Nokian laitteen käyttöjärjestelmäksi tulee ennakkotietojen mukaan joko Windows tai Nokian yhdessä Intelin kanssa kehittämä OS Meego.\nUutisessa on tuotemerkkien ohella käytössä neljä erilaista nimitystä, jotka olen lihavoinut tekstistä. Kosketusnäyttötietokoneen, tabletin, tablettitietokoneen ja laitteen lisäksi otsikkoon on valittu viides, tekstin yhdyssanaa lyhyempi nimitys kosketustietokone. Nimityksistä laite on yleisluontoisin eikä voisi esiintyä tekstissä ilman tuotenimiä tai muita synonyymisiä nimityksiä, koska se olisi liian monimerkityksinen. Lainanimi tabletti esiintyi tässä suomen kieleen mukautetussa asussa samoihin aikoihin myös Helsingin Sanomissa (19.4.10). Se näyttää yleistyvän ammattilais- ja harrastajakäytöstä yleiskieleen nopeasti. Lainanimitys tabletti esiintyy myös yhdyssanan osana. Todennäköisesti sekä sanan monimerkityksisyys että lainaperäisyys vaikuttavat tarpeeseen luoda siitä yhdyssananimityksiä. Kosketusnäyttötietokone ja kosketustietokone pyrkivät kuvaamaan uutta laitetta havainnollisesti kielessä olevien sanojen avulla. Termimäiset nimitykset eivät kuitenkaan heti yleistyneet, vaan laitteen kaltaisia yleisnimityksiä käytettiin enemmän.\nTermimäinen ja vakiintunut nimitys oli yleiskielessä tarpeellinen vasta, kun Applen laite tuli myyntiin Suomessa loppuvuodesta 2010. Marraskuussa 2010 Helsingin Sanomissa käytettiin nimityksiä taulutietokone, tabletti, paneelitietokone ja tablet-laite. Lisäksi teksteissä esiintyi yleisnimitys laite. Turun Sanomissa käytössä olivat nimitykset taulutietokone, tablet-tietokone, tabletti ja laite. Ammattilais- ja harrastajakäytössä olleet tablet-alkuiset yhdyssanat näyttivät tässä vaiheessa siirtyneen myös yleissanomalehtiin. Niissä sana tosin sai nopeasti erikoislaina-asun tabletti. Tietokone-lehti käytti marraskuussa 2010 edelleen tablet-alkuisia yhdyssanoja tai pelkkää sitaattilainaa tablet. Yleisimmin käytössä oli nimitys laite, joka tekstissä esiintyi yleensä tuotemerkin parina, esimerkiksi Suomi saa vielä odottaa Applen iPad-laitteen tuloa (TS 19.11.10).\nHelsingin Sanomissa ja Turun Sanomissa käyttöön alkoivat vakiintua nimitykset tabletti ja taulutietokone. Samaan aikaan Helsingin Sanomat päätti järjestää nimestä sanakilpailun. Voittajaksi valittiin sormitietokone (HS 24.12.10), mutta nimestä syntyi vilkas keskustelu esimerkiksi HS:n mielipidesivulla. Sormitietokone esiintyi HS:ssa ensimmäisen kerran 5.1.2011 tabletin synonyymina: Joulun alla sormitietokoneet eli tabletit eivät kodinkoneliikkeiden mukaan olleet Suomessa sellainen myyntimenestys kuin toiveikkaimmat ennustajat odottivat. Samassa tekstissä käytettiin edelleen nimitystä laite, joka esiintyi yhdessä tuotemerkin kanssa. Helsingin Sanomissakin sormitietokone lyheni joskus sormikoneeksi, kuten otsikossa Satuhiiret hiipivät nyt sormikoneelle (HS 10.2.11). Vuoden 2011 alussa Turun Sanomien tavallisimmat nimitykset olivat tuotemerkin lisäksi yleissana laite sekä erikoislaina tabletti.\nHelsingin Sanomat pyrki tietoisesti vakiinnuttamaan käyttöön uudissanan sormitietokone, mutta teksteissä sana vaati parikseen synonyymin tai selitteen, esimerkiksi Viime vuonna yhtiö toi markkinoille iPad-tabletin eli sormitietokoneen, josta tuli suursuosittu (HS 20.4.11). HS siis käytti sormitietokonetta yleensä tekstin yhtenä nimityksenä tabletin ja taulutietokoneen rinnalla. Myös yleissana laite esiintyi HS:ssa säännöllisesti. Muissa lehdissä sormitietokonetta ei varsinaisesti käytetty, vaikka se saatettiin mainita sanakilpailun voittajana. Turun Sanomissa ja Kauppalehdessä tavallisia nimityksiä olivat yhdyssanat, joiden määriteosa oli sitaattilaina tablet tai yleissana laite. Myös Tietokone-lehdessä tavallisin nimitys oli laitteen lisäksi edelleen sitaattilaina tablet joko itsenäisenä sanana tai yhdyssanan määriteosana.\nNimitykset alkoivat vakiintua\nSormitietokone jäi käyttöön lähinnä vain Helsingin Sanomissa. Kaiken kaikkiaan lehden arkistossa oli tammikuun 2012 loppuun mennessä 66 sormitietokoneen esiintymää. Osa teksteistä tosin käsitteli nimeämistä ja sanakilpailua. Vastaavasti taulutietokoneen esiintymiä oli 73 (lainanimityksen tabletti esiintymiä ei voi laskea sanan monimerkityksisyyden vuoksi). Näyttää siltä, että taulutietokone ja tabletti yleistyivät HS:ssa jo toukokuusta 2011 alkaen. Samaan aikaan ne alkoivat vakiintua käyttöön myös muissa lehdissä. Kolumneissa ja muissa vastaavissa teksteissä puhuttiin lisäksi esimerkiksi vempaimista ja härpättimistä. Toukokuussa otsikkoon pääsi arkikielinen nimitys täppäri: Täppäri voittaa sormitietokoneen? (HS 8.5.11). Sanastokeskus TSK:n Tietotekniikan termitalkoot päätyi kesäkuussa 2011 antamaan englannin nimityksille tablet computer ja tablet vastineiksi taulutietokoneen, sormitietokoneen ja tabletin. Yhä useammin lehtiteksteissä käytetään kuitenkin pelkkiä tuotemerkkejä.\nNimeäminen noudattaa vanhaa kaavaa\nTaulutietokoneen nimeämisprosessi vaikuttaa hyvin samanlaiselta kuin 1800-luvun erikoissanaston kehitys, vaikka kyse on modernista esineestä. Aluksi laitetta kuvattiin tutuilla sanoilla eikä uudelle asialle pyritty heti antamaan nimeä. Toisaalta termimäisiä nimivaihtoehtoja oli useita, ja vain osa niistä vakiintui käyttöön. Vakiintuvia nimityksiä on muutamia, eikä kieliyhteisö pyri valitsemaan esimerkiksi lainanimityksen ja omaperäisen nimityksen väliltä vaan hyväksyy molemmat. Olen koonnut taulukkoon taulutietokoneelle annettuja nimityksiä marraskuusta 2009 toukokuuhun 2011. Esitän nimivaihtoehdot esiintymisjärjestyksessä ja havainnollistan niiden yleistymistä ensiesiintymän jälkeen.\nTaulukko suurempana (pdf)\nTaulukossa on yhteensä 21 erilaista nimitystä ajanjaksolta, jolloin uusia nimityksiä syntyi. Nimityksistä lähes puolet on esiintynyt teksteissä vain kerran. Monet kertaesiintymistä ovat varhaisia ja epätermimäisiä nimityksiä. Ainoa selvä ero 1800-luvun nimeämisprosessiin näyttäisi olevan aika. Nykykielessä vakiintunutta nimitystä tarvitaan paljon nopeammin kuin 1800-luvulla. Nykyajalle on ominaista myös, että laitteen valmistajat nostavat tuotemerkit keskeisiksi ja korostavat siten tuotteen ainutlaatuisuutta. Tämä hidastaa yleisnimien syntymistä ja vähentää tarvetta käyttää niitä. Tuotemerkit saattavat myös saada yleismerkityksiä ja alkaa toimia yleisnimien tapaan. Ainakaan vielä näin ei näyttäisi käyvän taulutietokoneille, koska markkinoilla on useiden valmistajien samantapaisia tuotteita, joissa painottuvat erilaiset käyttöominaisuudet.\nHaapanen, Minna 2011: Tabletista sormitietokoneeseen. – Kielikello 1.\nTietotekniikan termitalkoot. Sanastokeskus TSK. http://www.tsk.fi/tsk/termitalkoot/\nTirronen, Mikko 2011: IT-englannin sanakirja. Finn Lectura Oy Ab, Helsinki.1Kiitos suomen kielen opiskelija Mikko Tirroselle teknisen kehityksen selittämisestä.\n1Lainanimityksen tabletti esiintymiä ei voi laskea sanan monimerkityksisyyden vuoksi.\n2Lainanimityksen tabletti esiintymiä ei voi laskea sanan monimerkityksisyyden vuoksi.


--- Lainaus ---Jep! Haukia on tullu, mutta ei taimenta. Pari vuotta sitten tuli taimentakin, mutta ovat vissiin lopettaneet kalojen istutukset. Ja verkoilla pyytäävät kaikki viimeisetkin kalat. Sanokaa jos jostain vielä löytyy taimenta??????\nmissäspäin juurusta kalastelet???vihjeitä ;Dkaveri isukilla on vene siinä lennoston kupeessa,siitä pääsis jonnekin kun tietäs paikkoja....viime syksynä kaveri otti t-laiturista 8.3kg hauen calico catilla,0.10 firelinellä ilman peruketta,vähän jännitti karkaako tuo isomus :o


Opiskelija, ota käyttöön Opintoni-sivu! | Digiloikka\nHelsingin yliopisto kehittää digitaalista opetus- ja oppimisympäristöä. Uusilla palveluilla pyritään vastaamaan opiskelijoiden toiveeseen siitä, että kaikilla kursseilla olisi jatkossa vain yksi pysyvä kotipaikka. Ympäristöstä otetaan nyt ensimmäiseksi kaikkien opiskelijoiden käyttöön Opintoni-sivu.\nOpintoni-sivu näyttää muun muassa Oodin kurssi-ilmoittautumiset, meneillään olevien kurssien kurssisivut, opetustapahtumien ja tenttien aika- ja paikkatiedot sekä viimeisimmät kirjatut opintosuoritukset. Omalle sivulle voi lisätä esimerkiksi profiilikuvan sekä itselle hyödyllisiä linkkejä ja syötteitä.\nSivu toimii myös porttina muihin palveluihin kuten Flammaan. Opintoni näyttää viimeisimmät opiskelijoille suunnatut Flamma-tiedotteet, ja sieltä tulee jatkossa olemaan linkki myös suoraan kurssin Moodle-alueelle sekä UniSportin omiin varauksiin.\nOpinnot mobiilisti mukana\nUudet digitaaliset oppimispalvelut toimivat puhelimella, tabletilla ja tietokoneella. Käyttäjähaastatteluissa opiskelijat ovat antaneet kiitosta uusien palveluiden yhtenäisen ja visuaalisen ulkoasun lisäksi mobiilikäytettävyydestä.\n– Opiskeluuni tiiviisti liittyvien palveluiden mobiilikäyttö on vähintään yhtä aktiivista kuin tietokoneen kautta. Heikko mobiilitoiminta joissain palveluissa asettaa tosin omat rajoitteensa, poliittisen historian opiskelija, HYYn hallituksen jäsen Vihtori Suominen sanoo.\nSuominen on mukana tänä syksynä työnsä aloittaneessa digitaalisten oppimispalveluiden opiskelijapaneelissa. Panelistit ovat toivoneet esimerkiksi, että kurssi- ja tentti-ilmoittautumiset voisi jatkossa tehdä mobiilisti.\nOpiskelijat ovat jo aiemmin ideoineet muun muassa yhteisöllisen mobiilisovelluksen Opinderin, jonka avulla kurssikavereille voi jatkossa lähettää kutsuja esimerkiksi ryhmätöihin, tenttiin lukemiseen tai lounastreffeihin liittyen.\nParannusta opintojen laatuun\nOpintoni-sivun sisällöt tulevat tulevaisuudessa erityisesti kurssien omilta sivuilta. Opettajien on tästä syystä tärkeää jatkossa käyttää automaattisesti luotuja kurssisivuja. Sivut otetaan käyttöön vaiheittain ja tavoitteena on, että ne olisivat käytössä kaikilla kursseilla ensi syksynä.\nOpiskelijapaneelin jäsen, teologian opiskelija Noora Isoranta uskoo Opintoni-sivun parantavan opiskelun laatua.\n– Kurssien viestinnällinen osuus paranee varmasti, kun materiaalit, tehtävät, aikataulut ja suoritusmerkinnät ovat samassa paikassa. Tämä vaikuttaa opiskelun laatuun, kun tietoja ei tarvitse kalastella ympäri erilaisia portaaleja. Onnistuneet kurssisivut vähentävät myös opettajien vaivannäköä, kun erillisiä hämmennyssähköposteja ei tule opiskelijoilta, Isoranta uskoo.\nSuominen on samoilla linjoilla, mutta penää aktiivisuutta sekä opiskelijoita että opettajilta.\n– Opintoni-sivun liitännäisyydet muihin palveluihin helpottavat varmasti jatkossa opintojeni suunnittelua. Palvelut eivät kuitenkaan itsessään tee autuaiksi, vaan niitä pitää osata hyödyntää oikein.\nHelsingin yliopiston opiskelija, ota Opintoni-palvelu käyttöösi!\nKategoria(t): Kurssisivu, Opintoni, Opiskelija. Avainsanat(t): Kurssisivu, Opintoni. Kirjoittaja: Erja Mattila. Lisää kestolinkki kirjanmerkkeihisi.


Jokijärvi (Hämeenlinna) – Wikipedia\nJokijärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Hauhon Ilmoilan kylän lähellä sijaitseva järvi.\nKoordinaatit 61°12′04″N, 24°22′59″E\nLaskujoki oja Ilmoilanselkään \nPinnankorkeus 84,3 m \nRantaviiva 5,123 km \nPinta-ala 69,781 ha \nSuurin syvyys 1 m \nJärven pinta-ala on 70 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan neljä saarta, joista kolme on pieniä luotoja ja yksi 3–4 hehtaaria suuri metsäsaari. Sen rantaviivan pituus on 5,1 kilometriä ja sen rannat ovat kosteikkoa. Järven lähiympäristössä on neljä maatilaa, neljä vakituista asuntoa ja neljä vapaa-ajan asuntoa, joista yksi sijaitsee suuressa saaressa. Rantaan asti tulee kaksi tietä kantatieltä 57.\nJokijärvi on lähes kokonaan Natura 2000-ohjelman luonnonsuojelualuetta (FI0304001, 101 hehtaaria). Siihen kuuluu järven vesialue rannoilta alkaen, mutta järven suurin saari on rajattu alueen ulkopuolelle. Se on matala ja rehevä järvi, josta on avovettä noin puolet järven pinta-alasta. Järven vesikasvillisuus sisältää joitakin harvinaisuuksia kuten esimerkiksi litteävita, ristilimaska, kiehkuraärviä, sahalehti, kapeaosmankäämi, haarapalpakko, vankkasara ja varstasara. Se on lintujärvenä valtakunnallisesti arvokas kohde. Alueen linnuista 12 on lintudirektiivin liitteen I mukaisia lajeja. Järven pesimälajistoon kuuluu laulujoutsen, ruskosuohaukka, kaulushaikara, punasotka ja pikkulokki. Järveltä tavataan myös haarahaukka, harmaasorsa, suopöllö, luhtakana, liejukana ja kurki. Yölaulajia ovat ruokokerttunen ja rastaskerttunen. Se on tärkeä linnustolle muuttoaikaisena levähdyspaikkana ja sulkasadonaikana kerääntymispaikkana. Muuttoaikana voi nähdä esimerkiksi suokukko, punakuiri, suosirri, jänkäsirriäinen, jänkäkurppa ja mustaviklo. Lintuja voi tarkkaila järven itäpuolen kallioilta. Alueella voi metsästää ja kalastaa. Kalat lisääntyvät mielellään järvessä.\nJärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Ilmoilanselän alueeseen (35.771) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,3 metriä mpy. Järveen on johdettu rantasoiden kuivatusojia. Siihen laskee kaakosta päin johto-oja, joka alkaa Työjärvestä. Työjärveen on johdettu Palssarin pelto-ojia. Järvestä laskee leveä 750 metriä pitkä joki Ilmoilanselkään. Joella on pudotusta 0,1 metriä.\nVuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi on merkitty kosteikoksi, jonka karttanimenä on ”Yokijarvi”. Sille on merkitty saari. Sen ympäriltä on raivattu niittyjä nykyisten peltomaiden kohdilta. Järven lasku-uomaa on perattu 1920-luvulla, jolloin järvenlaskussa vedenpinta aleni puoli metriä. Rantojen kasvillisuusvyöhykkeet muodostuivat silloin hyvin leveiksi. Vuoden 1957 peruskartassa on niityt vaihtuneet peltomaiksi ja suuri saari keskellä järveä on viljelty. Saaren viljely on lopetetty vuoden 1976 kartassa ja vuoden 1986 kartassa on järven luusuassa oleva pieni peltopalsta metsitetty.\nLuettelo Suomen Natura 2000 -alueista\n↑ a b c d e f g Jokijärvi, Hämeenlinna (sijainti maastokartalla) Karttapaikka. Helsinki: Maanmittauslaitos. Viitattu 13.9.2019.\n↑ a b c d e f Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki: Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 9.11.2017.\n↑ a b c Jutila, Heli: Hauhon luonto-opas, s. 43–44. Ympäristöosaston julkaisuja 32. Hämeenlinnan seudun kansanterveystyön kuntayhtymän ympäristöosasto, NAPA-projekti, 2004. ISBN 952-5251-92-6. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 2.3.2020).\n↑ Jokijärvi, Hämeenlinna (sijainti ilmavalokuvassa) Karttapaikka. Helsinki: Maanmittauslaitos. Viitattu 13.9.2019.\n↑ Jokijärvi, ymparisto.fi, 18.3.2014, viitattu 2.3.2020\n↑ Kalmbergin kartasto: Sotilaskartta 1:100 000. Keisarillisen Venäjä, 1855–1856. Kartta (fc20050773.jpg) Heikki Rantatuvan karttapalvelussa (JPG) (viitattu 6.11.2017) suomi\n↑ Peruskartta 1:20 000. 2132 08 Alvettula. Helsinki: Maanmittauslaitos, 1957. Kartta Vanhat painetut kartat -palvelussa (JPG) (viitattu 6.11.2017)\n↑ Peruskartta 1:20 000. 2132 08 Alvettula. Helsinki: Maanmittauslaitos, 1976. Kartta Vanhat painetut kartat -palvelussa (JPG) (viitattu 6.11.2017)\n↑ Peruskartta 1:20 000. 2132 08 Alvettula. Helsinki: Maanmittauslaitos, 1986. Kartta Vanhat painetut kartat -palvelussa (JPG) (viitattu 6.11.2017)\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Jokijärvi_(Hämeenlinna)&oldid=18765931”\nViimeksi muokattu 2. maaliskuuta 2020 kello 09.31\nSivua on viimeksi muutettu 2. maaliskuuta 2020 kello 09.31.


Putkiremontti kahdessa viikossa?! - LKV Tuija Hurme Oy\npia 3:59 pm marraskuu 17th, 2016\nRakennusyhtiö Fira otti siipiensä suojaan kolme startupia, jotka kaikki pyrkivät uudistamaan rakennusalan toimintamalleja. Yksi näistä on SiteDrive, jonka kehittämän, samannimisen sovelluksen voimin Fira kykenee nopeuttamaan putkiremonttinsa useammasta kuukaudesta kahteen viikkoon.\nSiteDrive on tuotannon ohjaussovellus, joka on otettu Firan rakennusprojekteissa käyttöön viime keväänä. Startupin perustaja Andreas Bergenwall on luottavainen sovelluksen merkitykseen.\n”Putkiremonteista on ollut paljon juttua, etenkin miten paljon niiden tekemisessä menee aikaa haaskuulle. Riistakameroiden avulla huomattiin, että työmaat ovat tyhjillään jopa 80 prosenttia ajasta”, Bergenwall pohjustaa.”SiteDrive pyrkii siihen, että tehdään homma fiksummin. Yksi tärkeä osa on projektin tarkempi aikatauluttaminen kuin mitä perinteisesti tehdään. Näin hankkeen läpimenoaikaa saadaan tiivistettyä, ja valmistumisessa puhutaankin nyt päivien tarkkuuden sijasta tunneista”, Bergenwall kehuu.\n”Sovelluksen käyttö lähtee siitä, että laaditaan hyvin suunniteltu aikataulu. Sen tekeminen puolestaan lähtee tahtiaikaan perustuvasta filosofiasta, eli määritellään hankkeen eri osille tietty tahti, esimerkiksi kaksi tai kahdeksan tuntia. Tahtiin sisältyvät tehtävät, kuten vaikkapa laatoittaminen, suoritetaan kyseisessä ajassa, jonka jälkeen alkaa seuraava tahti seuraavine tehtävineen”, Bergenwall selventää. ”Tällä tavalla on tarkka aikataulu siitä, milloin mikäkin osa on valmis ja seuraava voi alkaa.”\n”Työntekijät katsovat joko kännykästään tai työmaalla olevalta ruudulta, mikä tahti on käynnissä missäkin, ja näkevät näppärästi mihin seuraavaksi pitää siirtyä ja mitä siellä pitää tehdä. SiteDriven avulla pystytään kohdistamaan tehtäviä henkilötasolla, mikä viilaa suoritustehokkuutta entisestään”, Bergenwall jatkaa. ”Toistaiseksi SiteDrive on ollut käytössä vain Firan projekteissa, mutta pyrimme ilman muuta laajentumaan. Me haluamme tehdä jotain josta on hyötyä ja arvoa myös muille toimitsijoille, eikä sovelluksen edut ole sidottuja pelkästään putkiremontteihin”, Bergenwall kertoo.\nAika uskomatonta, jäämme kuulolle:)\nMitä tapahtui asuntomarkkinoilla lokakuussa?


Nova & Saana ruokaryhmä (1+6) / 36 syytä tulla Maskuun / Teemat / Tuotteet / Masku.com\nEtusivu Tuotteet Teemat 36 syytä tulla Maskuun Nova & Saana ruokaryhmä (1+6)\nNova & Saana ruokaryhmä (1+6)\nNova-ruokapöytä on yksi mallistomme suosituimmista pöydistä. Siron ruokapöydän runko ja kansi on valkoiseksi maalattua MDF-levyä ja kannen reunaan tehty yksityiskohta luo keveyttä pöytämallistoon. Edullinen Saana-hupputuoli taas tuo ripauksen tyylikkyyttä, ja sen avulla tuot myös pehmeää muotokieltä keittiöön. Selkeälinjaisen tuolin runko on valkoiseksi maalattua pyökkiä ja verhoiluna on ajaton hiilenharmaa sisustuskangas. Lisätietoa saat lähimmästä Masku-myymälästäsi.\nValkoiseksi maalatun Nova-ruokapöydän muotoilu perustuu selkeisiin linjoihin ja siro pöytä luo kevyen ja ajattoman kauniin ilmeen ruokailutilaan. Istumapaikkoja ruokapöydässä on kuudelle henkilölle ja pöytä sopii suurempaankin tilaan niin seinän vierustalle kuin keskelle huonetta. Tyylikkäässä pöydässä on jämäkkä pinnoitettu 3,9 cm paksu MDF-kansi sekä tukevat jalat. Lisäksi pöydän alla on runsaasti jalkatilaa, sillä korkeus lattiasta pöydän kannen alareunaan on hulppeat 73 senttimetriä. Helppohoitoinen pöytä ei vaadi muuta huoltoa kuin puhtaanapidon. Pyyhi kuivalla tai kostealla rievulla ja käytä tarvittaessa mietoa veteen sekoitettua puhdistusainetta.\nKorkeus pöydän alareunaan: 73 cm