Keittiössä, kotona ja puutarhassa: tammikuuta 2013\nMaa-artisokkamousse ja marinoidut kirsikkatomaatit\nSyntymäpäiviä juhlittiin viikonloppuna pitkän kaavan mukaan ja nautimme alkuruokasi tätä herkullista moussea. Pääruoaksi söimme hyväksi havaittun ohjeen mukaan valmistettua naudanulkofilettä. Lisäkkeenä tarjoiltiin puikulamuussia ja karamellisoituja juureksia. Pieni huomio muuten violeteista porkkanoista eli ne värjäävät. Karamellisoituihin juureksiin käytin palsternakkaa, juuripersilijaa, selleriä sekä violetteja porkkanoita. Virhe, vaaleista juureksista tuli ruman vaalean violetteja. Maku oli onneksi hyvä, mutta ulkonäkö kaamea :). Jälkiruoaksi oli tätä ihanaa kakkua.\nIhastuin tähän hs:n ruoka torstaissa julkaistuun ohjeeseen jo vuosi sitten ja nyt sain vihdoin ja viimein ohjeen toteutettua. Joskus aikoja sitten söin samanlaisen annoksen ravintolassa ja se oli taivaallista. Ravintolaa en vain saa millään päähäni ja siinä annoksessa moussen pinnalla oli marinoituja puy linssejä.\nMousse maistui hyvin kaikille, mutta hiukan ilmavampaa olisi saanut olla. Tomaatit olivat erinomaisia. Alkuruoaksi todella kätevä, koska sen voi valmistaa hyvissä ajoin etukäteen. Alkuperäisessä ohjeessa vinkattiin myös, että moussen voi tehdä myös mustajuurista ja palsternakasta.\n200 g maa-artisokkaa\n2–3 dl (täys)maitoa(tai kerma-maitoa, 1 dl kermaa ja 2 dl rasvatonta maitoa)\n1 rs luumukirsikkatomaatteja\nKuori ja paloittele maa-artisokat ja keitä ne täysmaidossa kypsiksi. Meiltä puuttui täysmaito, joten keitin maa-artisokat kerma-maidossa. Siivilöi maito, ja ota siitä osa talteen. Soseuta maa-artisokat hyvin ja ohenna maidolla sen verran, että seos on kuin paksua jogurttia. Mausta huolella, muista maistaa ;).\nLiota liivate kylmässä vedessä pakkauksen ohjeen mukaan. Kuumenna 1/2 dl maa-artisokkasoseesta ja sulata liivate siihen. Lisää loppu maa-artisokkasose ja ranskankerma. Sekoita hyvin ja tarkista maku. Lisää vaahdotettu kerma, ensin kolmannes ja sitten loput. Kaada seos laseihin tai lasikulhoihin, peitä kelmulla ja laita kylmään hyytymään muutamaksi tunniksi tai yön yli.\nKuumenna uuni 125 asteeseen. Alkuperäisessä ohjeessa lämpötila oli 100, mutta meidän onneton uuni vaati 125C. Huuhtele tomaatit ja kuivaa. Halkaise tomaatit ja viipaloi valkosipuli. Sekoita mausteet ja öljy. Kaada öljy tomaattien ja valkoispulien joukkoon, sekoita hyvin ja lado uunipannulle. Paista uunissa n.1 tunti. Tarjoa moussen kanssa.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 13.55 4 kommenttia : Tunnisteet: Alkuruoka , maa-artisokka , Ruoka\nViikonloppuna juhlittiin miehen syntymäpäiviä ja lapset halusivat leipoa kakun. En ole suuri makean ystävä, joten halusin tehdä raikkaan kakun päivänsankarin suosikki mauista kookoksesta ja ananaksesta. Innoitusta sain näistä ihanista kakuista.\nKakusta tuli ihanan raikas ja se hävisi nopeasti niin aikuistenkin kuin lasten suuhun. Lapset julistivat kakun yksimielisesti parhaaksi minkä äiti on koskaan tehnyt. Ulkona oli jo alkanut pimetä kun kakkua nautittiin ja valitettavasti tämän parempaa kuvaa kakusta en saanut. Tosin kovin montaa sekunttia ei kuvaus aikaakaan ollut ennen kuin lapset äänekkäästi vaativat kakkua leikattavaksi :).\nOta kolme samanlaista lasia. Riko munat yhteen lasiin. Mittaa toiseen lasiin yhtä paljon sokeria kuin munia on. Kolmanteen lasiin laita kookoshiutaleet ja mittaa jauhoja päälle yhtä paljon kuin muita aineita. Lisää jauhoihin leivinjauhe ja sekoita. Vaahdota sokeri ja munat vaahdoksi. Lisää jauhot vähitellen varovaisesti sekoittaen. Voitele kakkuvuoka (käytin halkaisijaltaan 20cm olevaa irtopohjavuokaa) ja jauhota korppujauhoilla tai kookoshiutaleilla. Paista 175C n.20min. Anna jäähtyä hetki vuoassa. Poista vuoka ja nosta kakkupohja ritilälle jäähtymään.\nkostutukseen (reilunkaupan) ananastäysmehua\n½ ananas kuorittuna ja kuutioituna erittäin pieneksi\n½ prk lemon curdia\n100g philadelphia tuorejuustoa, maustamatonta\n300g philadelphia tuorejuustoa, maustamatonta\nSekoita lemon curd ja tuorejuusto tasaiseksi tahnaksi. Leikkaa kakkupohja kolmeen osaa. Laita alin kerros kakkuvadille ja kostuta ananasmehulla. Levitä ½ täytteestä kakkupohjalle. Ripottele ½ ananas kuutioista täytteen päälle. Nosta seuraava kerros päälle ja kostuta ananasmehulla. Levitä loput täytteet pohjan päälle ja ripottele vielä loput ananakset päälle. Kostuta päällimmäinen kakkupohjan kerros ananasmehulla ja nosta päälle. Anna tekeytyä jääkaapissa muutama tunti tai yön yli. Sekoita kaikki kuorrutuksen ainekset tasaiseksi tahnaksi. Leivitä tasaisesti kakun pinnalle. Ripottele päälle kookoshiutaleita ja kookoslastuja. Tarjoile ja herkuttele!\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 12.49 6 kommenttia : Tunnisteet: Juhla , kakku , Ruoka , täytekekku\nTörmäsin vahingossa tähän ohjeeseen jo jokin aika sitten ja ohje jäi odottelemaan kärkisijoille to cook -listalleni. Kun löysin tuoreita chorizoja oli tätä ohjetta myös pakko kokeilta samalla, vaikka chorizopannu ei lisäkettä välttämättä olisi tarvinnutkaan.\nLopputulos oli niin herkullinen kuin olin ohjeen perusteella ajatellukin. Paprikajauheena voi käyttää myös miedompaa sweet versiota, mutta tulisempi hot -versio antoi mukavaa potkua perunoihin. Nämä perunat voi yhtä hyvin tarjota lisäkkeenä tai tapaksina\nEspanjalaiset perunat (4:lle):\n3 rkl tomaattipuree\n1 rkl savustettua paprikajauhetta (hot)\n1/2 ruukkua sileälehtistä persilijaa hienonnettuna\nPese perunat hyvin ja kuutioi. Itse käytin rosamundia. Sekoita öljy, tomaattipuree ja savustettu paprikajauhe tahnaksi. Sekoita tahna perunoihin. Öljyä uunivuoka ja laita perunat siihen. Älä kuori valkosipulin kynsiä vaan paina niitä hiukan veitsen laappeella ja laita uunivuokaan perunoiden sekaan. Paista perunoita 180C n.50min. Sekoita perunoita puolessa välissä paistamista, että rapeutuisivat molemmilta puolilta. 5 minuuttia ennen valmistumista kaada sitruunan mehu joukkoon ja sekoita. Laita vuoka uuniin vielä 5 minuutiksi. Mausta suolalla ja hienonnetulla persilijalla, tarjoile.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 11.45 2 kommenttia : Tunnisteet: espanja , Kasvisruoka/lisäke , peruna , Ruoka\nÄänestys: Ruokahaaste Tammikuu 2013\nYllätyin positiivisesti siitä miten moni innoistui osallistumaan tammikuun ruokahaasteeseen, jonka aihe oli vuoden 2013 vihannes chili. Osallistumisaika on päättynyt ja äänestys voi alkaa. Nyt siis äänestämään omaa suosikkianne! Tiedot aiemmista haasteista löytyvät täältä.\nTässä kaikki 9 haasteeseen osallistunutta blogia ja äänestys löytyy osallistujien esittelyn jälkeen. Äänestysaika päättyy 30.1.2013 ja voittaja julkistetaan 31.1.2013. Voittaja saa kunnian järjestää helmikuun 2013 ruokahaasteen.\n1. Kasviscurry, 52 weeks of deliciousness\n2. Etiopialainen linssimuhennos, Appelsiineja ja hunajaa\n3. Mole Negro Oaxaqueno - kanaa chilikastikkeessa Oaxacalaisittain, Makustaja\n4. Chili-suklaacookiet, Puolitiessä\n5. SavuChili-Vadelmahillo, Onko Nälkä?\n6. Kikhernetortillat chili con arvejas -täytteellä, K-kos\n7. Chilinen Simpukkakeitto, Herkkusuun lautasella\n8. Possu-maapähkinäcurry, Kulinaarimuruja\n9. Kookoskatkaravuilla mango-chilikastikkeella, Andalusian auringossa\nKasviscurry, 52 weeks of deliciousness\nEtiopialainen linssimuhennos, Appelsiineja ja hunajaa\nMole Negro Oaxaqueno - kanaa chilikastikkeessa Oaxacalaisittain, Makustaja\nSavuChili-Vadelmahillo, Onko Nalka?\nKikhernetortillat chili con arvejas -taytteella, K-kos\nChilinen Simpukkakeitto, Herkkusuun lautasella\nKookoskatkaravuilla mango-chilikastikkeella, Andalusian auringossa\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 10.57 2 kommenttia : Tunnisteet: haaste , Ruoka , ruokahaaste\nTie miehen sydämeen: Chorizopannu\nTie miehen sydämeenhän vie tunnetusti vatsan kautta. Loogisesti ajateltuna suomalaisen miehen sydämeen vievän tien toisessa päässä on tietysti makkara kuinkas muutenkaan ;). Ainakin tämän annoksen jälkeen meidän taloudessa oli vaimo erittäin rakas.\nNo vitsit sikseen ja asiaan :). Eli olin kadehtinut muista blogeista savuhovin tuoreita chorizoja ja kun niitä löytyi (vihdoin) myös meidän kylän cittarista niin pakkohan niitä oli ostaa. Nappasin samalla reissulla mukaan säilöttyjä kirsikkatomaatteja ja muutaman purkin voipapuja. Olisin halunnut sherryä tai sherry-viinietikkaa käyttää ruoassa, mutta niitä ei sattunut kotoa löytämään joten pannuun lurahti espanjalaista punaviiniä. Chorizot voi myös viipaloida, minä halusin kokeilla valmistaa kokonaisina. Lisäkettä tämä pannu ei välttämättä olisi tarvinnut, mutta halusin kokeilla löytämääni peruna ohjetta, josta lisää myöhemmin.\n6-8kpl chorizoja (1-2 kpl per syöjä) (n.400-600g)\n2 keskikokoista punasipulia viipaloituna\n2 dl espanjalaista punaviiniä\n2 prk säilöttyjä kirsikkatomaatteja\n2 prk voipapuja hyvin valutettuna ja huuhdeltuna\n1 rkl savustettua paprikajauhetta (sweet)\n1/2 ruukkua silolehtipersilijaa hienonnettuna\nKuumenna öljy pannulla ja lisää chorizot. Ruskista makkarat joka puolelta. Lisää punasipulit pannuun ja kuullota muutama minuutti. Lisää valkosipuli ja jatka kuullottamista hetki. Lisää punaviini pannuun ja keitä kasaan 5min. Lisää tomaatit, pavut ja paprikajauhe. Mausta suolalla ja pippurilla. Anna hautua 20min. Lisää persilija ja tarjoile.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 11.40 8 kommenttia : Tunnisteet: chorizo , espanja , makkara , Ruoka , voipapu\nHiihtoretken jälkeen herkuteltiin\nEilen nautittiin ulkona hiukan lauantaita lauhemmasta ilmasta. Isommat lapset hiihtivät reippaasti tunnin lenkin ja minä vedin pienintä pulkassa vieressä. Hiki taisi kaikille tulla, varsinkin äidille hangessa tarpomisesta. Seuraavan kerran otan kyllä lumikengät itselleni mukaan.\nPienimmän päiväuni aikaan leivoimme isompien kanssa näitä herkullisia suklaalla kuorrutettuja vaahtokarkki cookieseja, ohje on peräisin täältä. Ne maistuivat hyvin koko porukalle kaakaon kera hiihtoretkeltä palattuamme. Erityisesti lapset ilahtuivat suklaasta tietenkin, mutta myös pienistä vaahtokarkeista kaakaon seassa.\nSuklaalla kuorrutetut vaahtokarkki cookiesit\n0,6 dl täysjyvävehnäjauhoja\n8 isoa vaahtokarkkia puolitettuna tai pussillinen pieniä vaahtokarkkeja\nn.250g leivonta suklaata\nLaita uuni kuumenemaan 175C. Sekoita jauhot, sooda, leivinjauhe ja kaneli hyvin keskenään. Vaahtoda huoneenlämpöinen voi ja sokeri. Vatkaa muna joukkoon. Hiljennä vatkain hiljaisimmalle nopeudelle ja lisää jauhot vähitellen joukkoon.\nLaita leivinpaperi pellille. Laita ruokalusikallinen taikinaa pellille ja seuraava n. 7 cm päähän, täytä näin pellillinen. Jauhota mittakupin pohja ja paina jokainen taikina nokare n. 5cm kiekoksi halkaisijaltaan. Paista uunissa n.7 min, nosta pois uunista ja laita vaahtokarkki jokaisen keksin päälle. Laita takaisin uuniin ja jatka paistamista n. 2min, varo etteivät vaahtokarkit pala.\nAnna cookiesien jäähtyä täysin. Sulata suklaa vesihauteessa tai mikrossa usein sekoittaen. Laita pellille leivinpaperi ja nosta ritilä pellin päälle. Kasta jäähtyneet cookiesit haarukoiden avulla vaahtokarkkipuolelta suklaaseen. Valuta hetki ja kopsauta haarukoita muutaman kerran suklaakulhon reunaan, että ylinmääräinen suklaa lähtee pois. Muuten suklaa loppuu kesken. Nosta cookiesin ritilän päälle ja siirrä jääkaappiin. Anna jähmettyä jääkaapissa ainakin 10min. Herkuttele!\n4 mukillista täysmaitoa\n4 tl kaakaota esim. van houten\nKuumenna maito sopivan lämpöiseksi kattilassa kokoajan sekoittaen. Vatkaa joukkoon kaakao, sokeri ja vaniljasokeri. Sekoita kunnes sokeri on sulanut. Kaada kaakao mukeihin ja koristele pienillä vaahtokarkeilla.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 13.16 Ei kommentteja : Tunnisteet: juomat , kaakao , leivonnainen , leivonta , Ruoka , suklaa\nBurgundinpataa melkein Julian tapaan\nKiistatta paras burgundinpadan ohje, mitä olen koskaan kokeillut ja varmasti aika moni muukin allekirjoittaa tämän väitteen, eikä sitä tarvitse sen kummemmin perustella ;). Meinasin burgundinpataa valmistaa kesällä Julia 100v haastetta varten, mutta päädyin silloin juustokohokkaaseen.\nTänään kaupassa osui niin hieno pala sisäpaistia vastaan, ettei sitä pystynyt ohittamaan. Palan päädyttyä kärryyn tiesin heti mitä siitä valmistaisin, burgundinpataa tottakai! Ihmeen hyvin muistin tarvittavat ainesosat konjakkia lukuunottamatta.\nPäätin kuitenkin hiukan soveltaa, reseptissä pysymisen vaikeus iski taas ;). Muutokset eivät kuitenkaan kovin dramaattisia olleet enkä usko, että niiden takia kukaan haudassaan pyörisi :).\nKauppaan oli juuri saapunut violetteja (tai liiloja) porkkanoita, joita olen halunnut pitkään kokeilla koska ainakin siemenpusseissa niiden maun väitetään olevan parempi kuin tavallisten porkkanoiden. Pitkään hautuneessa padassa tätä on tietysti vaikea allekirjoittaa, mutta väittäisin porkkanoiden maistuneen makeammilta kuin oranssit serkunsa.\nSamalla reissulla löytyi juuri hyllyyn saapuneita ruskeita herkkusieniä ja ne lähtivät myös mukaan. Näitäkään en ole kokeillut aikaisemmin. Muistin lukeneeni jostain, että ruskeissa herkkusienissä on vahvempi maku ja näin väitetään ainakin kasvikset.fi -sivuilla. Pidän pienistä herkkusienistä padoissa ja ruskeat herkkusienet rasiassa olivat valkoisia pienempiä ja melkein rohkenisin allekirjoittamaan väitteen myös vahvemmasta mausta.\nSipuleiden kohdalla joduin tekemään muutoksia koska helmi- ja salottisipulit kaupassa olivat vain niin huonoja. Mukaan lähti pieni pussi pikkusipuli sekoitusta.\nKonjakkia en muistanut tulevan pataan ja sitä ei meiltä kaapista löytynyt. Samoin viiniä oli pullon pohjalla alkuperäistä ohjetta vähemmän. Taivaallisen hyvää tuli näinkin, mutta seuraavalla kerralla täytyy konjakki ja oikea määrä punaviiniä muistaa varata! Jos et ole koskaan kokeillut burgundinpataa Julian tapaan tee se nyt ja noudata ohjetta (ainakin valmistus ohjeiden osalta ;)), et tule pettymään!!!\nn. 1200g naudan sisäpaistia\n500g violetteja porkkanoita\n4 (banaani) salottisipulia\n2,5 dl punaviiniä (alkuperäisessä ohjeessa 5 dl)\n5 dl lihalientä (alkuperäisessä ohjeessa 3 dl)\n1 rkl tomaattipyretä\n( 1 dl konjakkia tai brandyä)\n1 rasia ruskeita herkkusieniä\n1 pussi (250g) pikkusipuli sekoitusta ( 500g helmisipuleita tai shalottisipuleita)\n1/2dl fariinisokeria (1 dl fariinisokeria)\n(150g (filee) pekonia)\nOta liha huoneenlämpöön 2h ennen valmistusta. Lait auuni kuumenemaan 225C. Kuutioi pekoni ja paista se rapeiksi kuutioiksi valurautapadassa (5l) ja laita talouspaperin päälle valumaan.\nKuutioi liha ja kuivaa palat talouspaperiin. Lisää pataan oliiviöljyä ja ruskista lihan palat erissä. Nosta ruskistetut lihat lautaselle odottamaan. Kuori ja kuutioi salottisipulit ja porkkanat. Huuhtele herkkusienet ja leikkaa neljään osaan. Lisää pataan oliiviöljyä ja kuullota porkkanoita, sipuleita ja herkkusieniä noin viisi minuuttia. Lisää rapeaksi paistettu pekoni ja ruskistetut lihat. Mausta suolalla ja pippurilla, sekoita. Ripottele jauhot joukkoon ja sekoita hyvin.\nLaita pata uuniin ilman kantta neljäksi munuutiksi ja nosta pois. Sekoita hyvin ja laita pata takaisin uuniin neljäksi minuutiksi. Laske uunin lämpötila 150C. Laita pata takaisin liedelle ja lisää viiniä (konjakkia) ja lihalientä sen verran, että lihat juuri ja juuri peittyvät. Lisää pataan vielä hienonnettu valkosipuli, timjami, tomaattipyree ja laakerinlehti. Mausta suolalla ja pippurilla. Anna padan kiehahtaa, laita kansi päälle ja nosta pata uuniin. Anna hautua uunissa kunnes liha "hajoaa" n. 2,5-3h.\nKuori sipulit ja leikkaa puoliksi tai neljään osaan. Paista sipuleita pannulla öliiviöljyssä muutama minuutti. Lisää fariinisokeri ja paista kunnes sipulit ovat kauniin ruskeita. Lisää sipulit pataan. Tarjoile hienonnetun lehtipersilijan kera.\nAlkuperäisessä ohjeessa paistettiin vielä kuutioitua pekonia rapeaksi pannussa ja valutettiin talouspaperinpäällä. Pekonit sekoitettiin hienonnettuun persilijaan ja laitettiin padan kanssa tarjolle kulhossa.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 20.47 8 kommenttia : Tunnisteet: Julia Child , nauta , pata , pataruoka , Ruoka\nLähdin toteuttamaan Korianterilla ryyditetty kahviherne-fetasalaatti -ohjetta Tessa Kiroksen Hillasoilta oliivilehtoihin keittokirjasta, mutta lopputulokseksi tulikin jotain ihan muuta :). Taas siis iski tuttu vaikeus pysytellä alkuperäisessä ohjeessa. Keittokirja oli minulla unohtunut kirjahyllyyn, mutta kiitokset Kaikki äitini reseptit -blogiin muistutuksesta. Herkulliselta maistui tämäkin versio, mutta suippopaprika oli ehkä hiukan turha.\nKikherne-Feta tortillat (4:lle):\n1 tlk kikherneitä valutettuna\n1 suuri punasipuli hienonnettuna\n2 isoa tomaattia kuutioituna\n1-2 avocadoa kuutioituna\n1/2 suippupaprika kuutioituna\nkourallinen säilöttyjä jalopena hienonnettuna\n200g fetajuustoa murustettuna\n3/4 ruukkua tuoretta korianteria hienonnettuna\nTarjoiluun tortilloja ja raskankermaaa\nHuuhtele ja valuta kikherneet hyvin. Kuullota punasipuli öljyssä pannulla. Lisää lopuksi valkosipuli ja jatka paistamista hetki. Anna jäähtyä. Sekoita sipulit, kikherneet, tomaattikuutiot, avocadot, paprikat ja jalopenot. Murenna fetajuusto joukkoon. Lisää korianteri, oliiviöljy ja limenmehu joukkoon. Mausta suolalla ja pippurilla. Tarjoa lämpimien tortillojen ja ranskankerman kera. Salsa saattaisi myös sopia joukkoon.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 12.11 8 kommenttia : Tunnisteet: Kasvisruoka/lisäke , Ruoka\nLoma on loppunut ja arki on alkanut tällä viikolla. Opiskelut, päiväkoti ja kerhot ovat meillä alkaneet ja on saanut heittää hyvästi hitaista ja rauhallisista arkiaamuista. Aamun logistiikka paineiden keskellä on äidin aamupala kutistunut kahvikuppiin ja ihanan uuden hesarin lukeminen siirtynyt aamusta lounaalle.\nEn tiedä johtuuko lisääntyvästä valosta vai joulumässäilyistä, on viimeaikoina tehnyt mieli kevyttä ruokaa. Tässä nopeassa lounaassa yhdistyvät kaksi suurta herkkuani eli parsakaali ja seesaminsiemenet. Säästäväisenä perheenäitinä ;) en voi olla huomauttamatta, että parsakaalin varret kannattaa myös käyttää. Tämä annos syntyi periaatteella mitä kaapista sattuu löytymään ja lopputulokseen olin erittäin tyytyväinen.\n2 rkl kuorittuja seesaminsiemeniä\n2 tl sambal oelek tahnaa\n1 pkt tofua (250g)\n1 rkl paahdettuista seesaminsiemenistä puristettua seesamöljyä\nIrroita parsakaalin nuput sekä kuori parsakaalin varsi ja viipaloi se. Laita kattilaan muutama desi vettä ja keitä parsakaaleja muutama minuutti. Valuta parsakaalit hyvin. Keitä nuudelit pakkauksen ohjeen mukaan ja valuta hyvin. Valuta tofu, kuivaa talouspaperiin ja kuutioi. Ruskista seesaminsiemeniä wokissa tilkassa öljyä muutama minuutti. Kaada sivuun. Lisää wokkiin öljyä. Lisää valkosipuli, inkivääri ja sambal oelek tahna wokkiin ja sekoittele hetki. Lisää tofu ja paista muutama min. Lisää parsakaalit ja paista muutama min. Lisää nuudelit ja seesaminsiemenet wokkiin ja sekoita hyvin. Mausta soijalla ja seesamöljyllä. Nauti heti.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 14.33 10 kommenttia : Tunnisteet: Kasvisruoka/lisäke , Ruoka , wokki\nJälkiruoka 5 minuutissa\nJatkoa siis sarjaan nopeat jälkiruoat. Meillä on siis jälkiruokapäivä viikonloppuisin ja lasten mielestä on maailman loppu jos se perutaan. Tätä tärkeää päivää edeltävänä yönä oli hierottu kasvukivuista särkeviä jalkoja, etsitty hävinneitä pupuja ja nukuttu loppu yö potkivan väkkärän vieressä. Aamulla ei siis olo ollut kovin hehkeä. Edellisen kerran pääsin pälkähästä Jamien avulla, mutta tällä kertaa selviydyin omilla hoksottimilla :).\nOlin varannut hedelmäsalaatti ainekset, mutta kuoriminen, pilkkominen ja sokeriliemen keittämiseen ei löytynyt energiaa. Jotain hämärään jäänyttä ajatuspolkua pitkin käteeni päätyivät purkki persikoita ja purkki turkkilaista jogurttia. Lopputulos oli onneksi erittäin herkullinen. Jos valmistus kesti 5min niin nappuloiden suuhun se katosi 5 sekunnissa ;). Voin ennustaa, että tällä ohjeella tullaan pelastamaan päivä useasti, sillä variaatio mahdollisuudet ovat rajattomat. Tytär tivasi jälkiruoan nimeä ja väsyneestä päästä ei nyt tämän parempaa irronnut:\nTaivaallinen persikkaherkku (5:lle):\n1 prk persikoita sokeriliemessä (pieni purkki, meillä oli jostain syystä viipaleita?)\n500g turkkilaista jogurttia\nValuta persikat ja jätä yksi puolikas tai muutama viipale koristeluun. Soseuta persikat sauvasekoittimella sileäksi soseeksi. Sekoita jogurttiin tomu- ja vaniljasokeri. Lusikoi jogurtti jälkiruokakulhojen pohjalle. Annostele pinnalle soseutettu persikka. Koristele kuutioidulla tai viipaloidulla persikalla.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 9.00 4 kommenttia : Tunnisteet: Jälkiruoka , Ruoka\nPyhäruoka yhdessä padassa\nMikä sen parempaa kuin ruoka, joka valmistuu yhdessä padassa sillä aikaa kun nautitaan talvesta ulkona perheen kanssa? Ei sitten mikään :)! Minä tosin paistoin lihat pannulla ennen pataan laittoa, mutta alkuperäisessä ohjeessa lihat laitettiin suoraan pataan. Meidän suurperheellä pata täytyy tietysti olla 5 litran pata ja kun lapset tästä vähän kasvavat ei taida sekään enää riittää. Löytyyköhän sitä isompia mistään?\nTässä ruoassa melkein parasta olivat yllättäen perunat, joista melkein tapeltiin ;). Mahtavat maut olivat imeneet itseensä haudutuksen aikana eivätkä olleet hajonneet muussiksi, mitä vähän pelkäsin. Idea tähän ohjeeseen lähti tästä Deliporon sivuilta löydetystä ohjeesta.\nMeillä käytettiin perunana mökillä kasvatettua siikliä, mutta alkuperäisessä ohjeessa suositeltiin puikulaa. Tosin epäilen, että puikulat saattavat menna muussiksi haudutuksen aikana. Meiltä oli sienet jo kadonneet pakkasesta, joten jouduin tyytymään herkkusieniin. Alkuperäisessä ohjeessa mainittiin, että voi käyttää myös suolasieniä. Silloin tosin voi jättää suolan lisäämättä.\nPorosta kun on kyse niin tietysti maustoin lihan luotto mausteseoksellani katajanmarjasuolalla. Minä en käyttänyt lapaa, vaan luisia pataliha paloja. Pataan lurautin ihan tavallista kolmosta, mitä sattui kaapista löytymään, mutta suosittelisin valitsemaan tummaa ja ehkä hiukan savuista olutta pataan.\nn. 1,3 kg luisia poron patalihoja\nn. 1 kg siiklejä kuorittuna ja kuutioituna\n4 isoa porkkanaa kuorittuna ja viipaloituna\n3 isoa sipulia kuorittuna ja lohkottonuna\n6 isoa herkkusientä viipaloituna tai kourallinen muita sieniä\nn. 6dl riista- tai porolientä\nOta lihat hyvissä ajoin huoneenlämpöön. Valmista katajanmarjasuola huhmareessa, mausta sillä lihat. Ruskista lihat voi-öljyseoksessa pannulla erissä. Kaada riistaliemi pannuun ja kuumenna kiehuvaksi sekä irroita maut pannusta. Laita lihat ja kasvikset kerroksittain pataan. Laita sienet päällimmäiseksi. Mausta katajanmarjasuolalla. Kaada olut ja riistaliemi pataan, niin että lihat melkein peittyvät. Nosta kansi päälle ja anna hautua 175C 3-4h. Sekoita halutessasi muutaman kerran haudutuksen aikana.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 14.11 2 kommenttia : Tunnisteet: pata , pataruoka , poro , poropata , Ruoka\nHelppoa ja nopeaa Tex Mexiä viikonlopuksi\nRakastan tulista ruokaa, mutta nykyään sitä tulee harvemmin syötyä lasten takia. Usein viikonloppuisin nautimme miehen kanssa jotain pientä tulista iltapalaa elokuvaa katsellessa. Green Chile Enchiladas -ohje jäi keväällä mieleeni the Pioneer Woman -blogista, mutta toteutus tyssäsi ainesosa luettelossa olevaan Green Enchilada Saucen puuttuessa suomen tex mex purkkien valikoimista.\nMutta onneksi on olemassa muita ruokablogeja, sillä Nanna oli Kaikki äitini reseptit -blogissa hoksannut korvata tämän ainesosan salsa verde -kastikkeella. Joten pääsimme mekin tekemään tätä herkkua.\nOhje on kasvisruoka ja kaiken lisäksi tähän käytettiin vielä pieniä kokonaan maissijauhoista tehtyjä tortilloja, joten ohje on myös gluteiiniton. Tortilla paketissa on 12 tortillaa ja ohjeen ainekset riittävät täyttämään ne kaikki eli kahdelle hengelle tästä riittää iltanaposteltavaksi kahdeksi illaksi. Tein lisäksi vielä suurta herkkuani guacamolea.\nTex-Mex Kasvistortillat uunissa:\n12 kpl 2-3 tortillaa per syöjä\n1 pkt pieniä pehmeitä maissitortilloja\n1 prk viipaloituja jalapenoja\n1 prk Salsa Verde kastiketta (pirkka)\nraastettua juustoa ( esim. sekoitus goudaa ja cheddaria)\n1 prk salsaa tai voi tehdä itse esim tällä ohjeella\nLaita uuni lämpiämään 225C. Kaada salsaverde kattilaan ja kuumenna kiehuvaksi, lisää joukkoon kourallinn hienonnettuja jalapenoja. Kuumenna ja laita syrjään. Paista kuutioitu sipuli öljyssä kullanruskeaksi, laita syrjään.\nRipottele juustoraaste tortilloille ja laita ne uuniin n. 10min tai kunnes juusto on sulanut ja saanut hiukan väriä. Asettele tortillat lautasille ja lisää päälle salsa verdeä, paistettua sipulia, salsaa ja ranskankermaa. Taita tortilla kahtia ja herkuttele!\n2-3 avokadoa koosta riippuen\n1 pieni punasipuli tai 1/2 isosta sipulista\n1 limen mehu puristettuna\n1 iso tomaatti pieneksi kuutioituna\n1/2 dl säilyke jalapenoja tai 1 pun chili hienonnettuna\nnippu tuoretta korianteria hienonnettuna\nLeikkaa avocadot puliksi ja poista kivi. Koverra lusikalla avokado kuoresta. Laita lautaselle avokadot ja kaada limen mehu päälle. Muussaa haarukalla karkeaksi massaksi, tämä onnistuu vain kunnolla kypsyneiden avokadojen kanssa. Itse pidän karkeasta guacamolesta, mutta voit myös ajaa kaikki ainekset tai pelkät avokadot yleiskoneen terällä tasaiseksi.\nSiirrä massa kulhoon. Sekoita joukkoon pieneksi kuutioitu punasipuli, hienonnettu valkosipuli, jalopenot ja kuutioitu tomaatti. Mausta suolalla ja hienonnetulla korianterilla. Anna tekeytyä jääkaapissa ainakin 30min.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 11.33 4 kommenttia : Tunnisteet: gluteiiniton , iltapala , Kasvisruoka/lisäke , naposteltava , Ruoka , TexMex\nTämän ihanan lämmittävän keiton löysin The Pioneer Woman -blogista, jota käyn usein lukemassa. Ja ilmeisesti muutkin lukevat blogia ahkerasti eikä ihme ihanien ohjeiden takia.\nReseptissä oli muutama juttu mitä en ole ennen kokeillut keittoissa ja sen enempää yllykettä ei tarvittukkaan. Eli en ole koskaan käyttänyt maitoa keitossa ja toinen asia oli, että osa keitosta soseutettiin keiton paksuntamiseksi. Molemmat yllättivät positiivisesti, keiton koostumus oli parhaimmasta päästä minun valmistamistani.\nCajun mausteseos antoi keitolle juuri sopivasti potkua ja parmesaan viimeisteli keiton ihanaksi lounaaksi. Joitain muutoksia määrin tein ja kevensin keittoa jättämällä kerman pois ja ranskankerman keiton pinnalta.\n1 pkt pekonia kuutioituna\n3 porkkanaa kuutioituna\n3 lehtisellerin vartta kuutioituna\n6 perunaa kuorittuna ja kuutioituna\n1,5l hyvää kanalientä\n1/2 tl cajun mausteseosta\nPaista pekonikuutiot rapeiksi kattilassa. Nosta talouspaperin päälle valumaan. Kaada kattilasta rasva pois, mutta älä pese kattilaa. Nosta kattila takaisin levylle ja lisää sipuli ja kuullota hetki. Lisää porkkanat ja selleri ja jatka kuullottamista muutama minuutti. Lisää perunat ja valkosipuli sekä cajun mausteseos. Jatka kuullottamista vielä 5 min, mausta pippurilla ja suolalla.\nLisää liemi ja kuumenna kiehuvaksi. Anna kiehua n. 10min tai kunnes kasvikset ovat meltei kypsiä. Sekoita maito ja jauhot, kaada ohuena nauhana keiton joukkoon koko ajan sekoittaen. Kuumenna kiehuvaksi ja anna kiehua vielä 5min.\nPoista noin puolet keitosta ja soseuta blenderissä tai sauvasekoittimella. Kaada takaisin kattilaan ja lisää persilija, jätä hiukan koristeluun. Tarkista maku ja lisää mausteita tarvittaessa. Kaada kulhoihin ja ripottele pinnalle pekonikuutioita, parmesanraastetta ja persilijaa. Nauti!\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 23.15 2 kommenttia : Tunnisteet: keitto , pekoni , Ruoka\nSyntinen kolmikerroksinen suklaa-juustokakku\nEsikoisen kanssa leivottiin marenkeja niin pitihän tietysti prinsessan 3v päästä myös leipomaan äidin kanssa. Neiti valitsi silmät riemusta loistaen ohjeen Saran blogista eli Kolmikerroksisen suklaa-juustokakun. Lapset haluavat leipoa niin minkäs sille voi, meillä ei siis tammikuussa näköjään kevennetä niin kuin monilla on tapana ;).\nOhjetta lukiessa ajattelin, että lopputulos on aivan liian makea omaan makuuni. Näin ei kuitenkaan ollut, vaan kakku oli miltei raikas tuorejuuston ansiosta. Kovin huokea kakku tämä ei ole, aines määrien takia. Lopputulos taivaallisen hyvä ja jääkaapin ovi kävi lasten nukahdettua eli äidin linjoille turmiollinen kakku.\nPieniä muutoksia tein ohjeeseen eli vaihdoin liivatejauheen liivatteisiin, en vain tykkää käyttää jauhetta. Vähensin myös sokerin määrää 1/2dl. Pohjaan tuli alkuperäisen ohjeen mukaan oreos keksejä, mutta niitä ei kaupasta löytynyt. Korvasin ne dominoilla ja samalla vähensin pohjaan tulevien keksien määrää, koska en pahemmin välitä paksuista pohjista. Onneksi tein näin, muuten ei olisi viimeinen täytekerros mahtunut vuokaan. Käyttämäni irtopohjavuoan halkaisia oli 25 ja reunan korkeus 7cm.\nSitten vielä tee-se-itse vinkki kakkujalustaksi. Eli kuvassa ei ole oikea kakkujalusta vaan Pentikin vanilja sarjan kulho on käännetty nurin ja päälle on asetettu saman sarjan iso ruokalautanen, koko komeus on vielä viimeistelty isolla kakkupaperilla. Hyvin toimi, asettelussa saa vain olla tarkkana ettei kakkujalustasta tule kiikkerä.\n800 g Philadelphia-tuorejuustoa, maustamaton\nMurskaa dominot tehosekoittimessa. Sekoita joukkoon sulatettu voi. Painele massa leivinpaperilla vuoratun irtokakkupohjavuoan pohjalle. Laita pohja jääkaappiin noin 30 minuutiksi ja tee sillä aikaa täyte.\nLiota liivatteita pakkauksen ohjeen mukaan. Sekoita tuorejuusto ja sokeri kuohkeaksi massaksi. Lisää joukkoon maito ja sekoita kunnes massa on tasaista. Kuumenna vesi kiehuvaksi ja liota liivatteet siihen. Kaada ohuena nauhana tuorejuustomassan joukkoon kokoajan sekoittaen. Vatkaa kerma kovaksi vaahdoksi ja sekoita tuorejuustomassaan.\nJaa massa kolmeen osaan eri kulhoihin. Sulata ensin valkosuklaa mikrossa ja sekoita yhteen tuorejuustomassaan. Kaada massa kakkupohjan päälle ja tasoita. Anna jähmettyä jääkaapissa 20min. Sulata seuraavaksi maitosuklaa mikrossa ja sekoita tuorejuustomassaan. Kaada kakkuvuokaan ja tasoita, anna jähmettyä 20min jääkaapissa. Sulata tummasuklaa ja sekoita massan joukkoon. Kaada kakkuvuokaan ja tasoita. Anna jähmettyä jääkaapissa muutama tunti tai mieluiten yön yli. Laita kelmu tai suuri lautanen väärinpäin kakkuvuoan päälle. Kelmu tarttuu helposti kakun pintaan, joten itse käytän yleensä lautasta.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 10.35 8 kommenttia : Tunnisteet: juustokakku , kakku , leivonnainen , leivonta , Ruoka , suklaa\nEsikoinen halusi leipoa yhdessä marenkeja, joten eihän se auttanut kuin ruveta hommiin :). Päädyin käyttämään Jamien lehdestä (issue 34) Swiss Meringues ohjetta, koska sitä menetelmää ei ole tullut kokeiltua. Lehdessä valistettiin, että on kolme tapaa tehdä marenkia ranskalaisittain, italialaisittain ja sveitsiläisittäin.\nRaskalaisessa tavassa huoneenlämpöiset valkuaiset vatkataan sokerin kanssa. Italialaisessa tavassa kuuma sokerisiirappi vatkataan valkuaisten joukkoon. Sveitsiläisellä tavalla valkuaiset ja sokeri vatkataan vesihauteessa niin, että sokeri sulaa joukkoon. Jotta marengit onnistuisivat tärkeintä on muistaa käyttää super puhdasta kulhoa :).\nMarenkien joukkoon laitoimme tällä kertaa piparkakkujen koristelusta ylijääneitä karkkirouheita marianne crushia ja tuttifrutti crushia. Alkuperäisessä ohjeessa marenkeihin lisättiin vaniljaa, kahviesanssia, ruusuvettä, rouhittua kardemummaa ja rouhittuja pistaaseja.\nMarengit olivat aika makeita ja meidän junior masterchef teki marengeista aikas suuria. Joten hyviä olivat ja keskeltä ihanan sitkeitä, mutta vanhemmilla oli työlästä syödä koko makea keko. Lapsia makeus ei tietenkään haitannut vaan nautiskelivat marengit innolla. Pienin 1.5v onnistui jopa käymään marenki varkaissa :).\nn.8kpl isoja marenkeja\n4 suuren kananmunan valkuaiset\n3 rkl marianne crushia\n3 rkl tuttifrutti crushia\nKuumenna uuni 110C. Erottele valkuaiset ja punnitse sokeri. Kuumenna vesi kiehuvaksi kattilassa ja laita kulho kattilan päälle. Nosta pois levyltä.\nLaita valkuaiset kulhoon ja vatkaa n. 2min. Lisää sokeri 4 erässä. Älä lisää uutta erää sokeria ennen kuin marenki on muuttunut kiiltäväksi ja marenkiin muodostuu jämäköitä huippuja vatkainta nostettaessa.\nNosta kulho pois kattilan päältä ja jatka vatkaamista kunnes marenki ja kulho ovat jäähtyneet n. 10min. Jaa marenki kahteen kulhoon ja sekoita karkit joukkoon.\nLusikoi marenki kasoiksi leivinpaperilla peitetylle pelille. Paista uunissa 1 1/2 -2 h. Marengit ovat valmiita kun eivät hajoa irrotettaessa leivinpaperista.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 10.52 2 kommenttia : Tunnisteet: Jälkiruoka , leivonnainen , leivonta , Ruoka\nJänistä padassa ja kermakastikkeessa\nUuden vuoden ensimmäinen päivä alkoi mökillä riistalla herkutellen. Kattilaan päätyi omilta mailta pyydettyä jänistä ja mökin pelloilla kasvatettua perunaa. Todellista lähiruokaa siis! Viini tosin oli italiasta ja sinappi ranskanmaalta ;).\nJäniksiä oli pakkasessa kaksin kappalein ja ne oli pakastettu kokonaisina. Kolmen koplan kanssa ei siis ollut mitään jakoa valmistaa jäniksiä yksin. Paloitteluun ensikertalaisella olisi mennyt aivan liikaa aikaa ja ties mitä lapset keksineet sillä aikana ;). Nyt oli mies apuna ruoanlaitossa ja isovanhemmat vahtimassa lapsia, joten päätimme valmistaa samalla molemmat jänikset. Päädyimme hauduttamaan jänikset viinissä ja valmistamaan osasta heti syötävää ja loput pakastamaan liemen kera. Nyt on muutama purkki siis pakkasessa odottamassa inspiraatiota.\nPäädyin lisäämään kermaa kastikkeeseen koska jänis on todella vahvan makuista ja lapset olivat myös syömässä. Ruoasta tuli hekullista ja saa nähdä mitä lopuista keksitään. Taitaa olla, että laiska vaimo pyytää vastedes paloittelemaan jänöt ennen pakastusta :D\nreilu ruokalusikallinen katajanmarjoja\n10 l kattila\nPaloittele jänikset, mausta suolalla ja pippurilla. Ruskista palat kauttaaltaan pannulla voi-öljy seoksessa. Nosta palat kattilaan. Kuutioi pekoni ja ruskista, lisää kattilaan. Kaada viini pannuun ja irroita maut. Kuumenna kiuhuvaksi ja lisää kattilaan.\nKuori sipulit ja lohko kattilaan. Pese porkkanat hyvin ja paloittele isoiksi paloiksi kattilaan. Laita valkosipulinkynnet kokonaisina. Lisää kattilaan katajanmarjat, joita on hiukan pienitty veitsellä tai morttelissa. Lisää kattilaan muutama oksa rosmariinia. Lisää vettä niin, että ainekset juuri ja juuri peittyvät. Kuumenna kiehuvaksi ja anna hautua kannaen alla 2,5h.\nAnna jäähtyä hetki ja nosta lihat padasta sekä siivilöi liemi. Riivi lihat luista. Käytä osa alla mainitulla tavalla ja pakasta osa liemen kanssa. Lientä voit halutessasi keittää kasaan ennen pakastamista\n1/2 jänis valmistettuna yllä mainitulla tavalla\n4 dl lientä padasta\nLisää liemi kattilaan ja keitä kasaan kunnes jäljellä on puolet liemestä. Lisää lihat, sinappi ja kerma. Kuumenna, tarkista maku ja mausta. Nauti!\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 9.00 2 kommenttia : Tunnisteet: jänis , pata , riista , Ruoka\nMakuja ja tuoksuja pähkinäpuun alla -keittokirja lähti mukaan kirjastosta ja ihastuin heti sen yksinkertaisiin ja herkullisiin ohjeisiin. Valtavaa opusta en ole vielä kokonaan kahlannut läpi, mutta tätä ohjetta oli pakko kokeilla. Ohjetta muutettiin tosin sen verran, että lisättiin vaniljaa. Mielestäni vanilja vain kuuluu ehdottomasti pannacottaan.\nJälkiruoalla herkuteltiin uutena vuotena ja se maistui kaikille erinomaisesti erityisesti esikoiselle, jonka suurinta herkkua valkosuklaa on. Rakas äitini lomalaisena toteutti tämän erinomaisen ohjeen epäilyksistä huolimatta tyttären pyynnöstä ;).\nValkosuklaapannacotta metsämansikoilla (6 pientä annosta)\nhiukan vaniljaa vaniljatangosta\nsokeroituja metsämansikoita tai muita marjoja\nLiota liivatteet pakkauksen ohjeen mukaan. Rouhi suklaa leikkuulaudalla terävällä veitsellä. Kiehauta kerma, maito, vanilja ja sokeri kattilassa ja anna kiehua pari minuuttia. Nosta kattila pois levyltä ja lisää joukkoon suklaa. Sekoita niin, että suklaa sulaa. Purista liivaatteet kuivaksi ja sekoita kuumaan kerma-maitoon niin, että ne liukenevat. Jaa pannacotta 6 pieneen lasiin, peitä kelmulla ja laita jääkaappiin jähmettymään. Anna jähmettyä vähintään 4h tai mieluiten yön yli. Koristele annokset sokeroiduilla metsämansikoilla ja tarjoile.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 10.59 9 kommenttia : Tunnisteet: Jälkiruoka , metsämansikka , pannacotta , Ruoka , valkosuklaa\nEi avocadopasta vaan salaatti\nMeillä syödään usein avocadoja koska kalaa emme voi syödä, joten hyviä rasvahappoja yritetään saada mm. avocadoista ja pähkinöistä. Eräänä iltana muutama avocado näytti siltä, että ne on nyt syötävä tai menevät huonoksi, joten eikun tuumasta toimeen. Jääkaappi oli aika tyhjä, mutta onneksi löytyi parmesanin loput, kuivahtanut pala maalaisleipää ja keräsalaatti. Lopputuloksena oli niin herkullisen yksinkertainen salaatti, että taatusti tehdään toistekkin.\nSalaatin kruunasi laiskan kokin minuutin majoneesi valkosipulilla ja basilika ruukun lopuilla maustettuna. Äärettömän helpon minuutin majoneesin ohjeen löysin Herkkusuun lautasella -blogista opastusvideon kera. Ohje tosin toimii vain sauvasekoittimella. Kannattaa kokeilla, sillä äärimmäisen helppoa ja hyvää.\n2-3 avocadoa koosta riippuen\nmuutama rkl sitruunamehua\npala kuivaa maalaisleipää\nHuuhtele salaatti ja kuivaa esim. salaattilingossa. Puolita ja viipaloi avocadot, ripottele sitruunamehu niiden pinnalle. Vuole parmesanista lastuja ja kuutioi leipä. Jos käytät tuoretta leipää voit paahtaa kuutiot rapeaksi pannulla. Asettele ainekset salaattikulhoon. Tarjoile majoneesin kera.\n1/2dl silputtua tuoretta basilikaa\nLaita muna, etikka, dijonsinappi, suola ja pippuri sauvasekottimen mukana tulleeseen korkeaan kulhoon. Laita sauvasekotin kulhoon ja käytä täysillä minuutin ajan. Ohje video löytyy täältä. Kaada majoneesi kulhoon ja mausta haluamallasi tavalla esim. basilikasilpulla ja valkosipulilla. Tarjoile salaatin kera.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 9.00 Ei kommentteja : Tunnisteet: avocado , majoneesi , Ruoka , salaatti\nBlogivuosi 2013 lähti mukavasti käyntiin Joulukuun ruokahaasteen voitolla Ruusunmarjamousse ja villit piparit -ohjeella. Tuhannet kiitokset vielä kaikille äänestäneille!\nTammikuun ruokahaasteen aiheen päättäminen oli todella vaikeaa ja asian kanssa tuli pähkäiltyä tovi. Päädyin kuitenkin uuden vuoden kunniaksi valitsemaan haasteen aiheeksi vuoden 2013 vihanneksen eli chilin. Ei ole väliä onko chili tuore, kuivattu tai säilötty kunhan reseptistä vain jossain muodossa löytyy chiliä. Aiempien ruokahaasteiden aiheet ja voittajat löytyvät täältä.\nOnnea kaikille haasteeseen osallistujille, jään odottamaan innolla suun polttavia ohjeitanne!\nJa vielä haasteen säännöt:\nHaasteeseen ilmoittautuminen tapahtuu 2.1.-24.1.2013 välisenä aikana. Myös haastepostauksen tulee olla julkaistu tuolla jaksolla. Haastepostauksen osoite (URL) ilmoitetaan kommenttina tähän kirjoitukseen.\nHaasteeseen määräajassa ilmoitettujen ohjeiden yhteenveto julkaistaan 25.1.2013, jolloin alkaa myös äänestys. Kisan järjestäjänä en osallistu äänestykseen enkä varsinaiseen kilpailuun.\nÄänestysaika päättyy 30.1.2013 ja voittaja julkistetaan 31.1.2013.\nTammikuun 2013 ruokahaasteen voittaja järjestää helmikuun 2013 ruokahaasteen. Voittajan tulee julkaista uusi haaste blogissaan viimeistään 5.2.2013. Jos näin ei käy, järjestelyvastuu siirtyy toiseksi tulleelle, sen jälkeen kolmanneksi sijoittuneelle ja niin edelleen.\nLähettänyt Minna Ahvenainen klo 11.57 34 kommenttia : Tunnisteet: haaste , Ruoka , ruokahaaste\nMaa-artisokkamousse ja marinoidut kirsikkatomaatit...


Kirjoitukset avainsanalla palvelu | ET\nKirjoitukset avainsanalla palvelu\n25.7.2018 klo 10:12\nKonevuokraajan käyttöopastus tähän peliin oli lyhyt ja ytimekäs: "Kyllä sä sen opit!"\nHeinäkuu on paras ja kiireisin rakentamiskuukausi. Tällaisilla keleillä työt edistyvät eikä sateistakaan ole tarvinnut stressata pariin kuukauteen. Tosin kolikolla on kääntöpuolensa, enkä puhu nyt vain nestehukasta ja toissa viikon maa-ampiaisen pistosta, josta sain vakavan allergisen reaktion.\nTyömaamme on taas seissyt pari viikkoa lähes kokonaan, koska emme päässeet kaivauttamaan talomme edustoja auki ajoissa.\nRakennuksen molemmissa päädyissä oleviin parvekkeisiin tulee samanlaiset ontelolaatat kuin talon välipohjaan. Alkuperäinen suunnitelma oli asentaa talon kaikki ontelolaatat yhdellä kertaa, jolloin olisi selvitty samalla nosturilla ja ontelolaattojen saumoihin tulevat juotosvalut olisi hoidettu samalla kertaa.\nTämä ennakkosuunnitelma edellytti, että ennen ontelolaattojen toimitusta olisi pitänyt saada tehdyksi talon molemmissa päädyissä parvekkeiden tukipylväiden anturoiden ja pilarien valumuotit, niiden valut sekä pystyttää parvekkeiden tukipilarit ontelolaattoja varten. Tämä työvaihe vaatii paitsi perusvaluja myös hitsaamista, koska parvekkeiden tukirungot tehdään paksuista teräspalkeista.\nNäitä painavia teräspalkkeja tuli tontille pari viikkoa sitten kaikkiaan 14 kappaletta ja niiden siirtelyyn tarvitaan nosturia, mutta se olisi voitu hoitaa samalla koneella, joka tekee ontelolaattojen nostot.\nEnnakkosuunnitelma oli jälleen kerran hyvä ja toimiva, mutta vain teoriassa, koska hankkeen alussa tulleet aikatauluongelmat tuppaavat kertautumaan. Yhdestä hukatusta päivästä kasvaakin yllättäen viikon tai parin viivästys.\nNyt tämä ketjureaktio taas aktivoitui. Koska rakennusmateriaaleja oli tontilla liikaa ja liian aikaisin, edellä mainitut parvekkeiden anturoiden ja pilarien kaivuut jäivät tilan puutteen takia tekemättä kesäkuun alkupuolella.\nNyt kun talon kellarikerros on pystyssä ja tontilla voi taas operoida koneilla, ollaankin heinäkuussa ja huippusesongin lisäksi kaivinkoneurakoitsijoilla pyörivät henkilökunnan lomat.\nKaivuu-urakka on liian vaativa lapioitavaksi, sillä samalla kaivetaan pihan edustalle sadevesi- ja pintavesikaivot. Vaikka kaivuualue ei ole suuri, kaivuusyvyys on puolestatoista kahteen metriin. Normaalikokoinen kaivuri hoitaa kuitenkin homman muutamassa tunnissa, joten uskalsimme toivoa, että saamme kaivurin piipahtamaan tontille tarvittaessa myös heinäkuussa.\nTyömaa saatiin ennen kaivinkone-episodia tähän vaiheeseen.\nHeinäkuussa Suomi seisoo\nLoistava kaivurikuskimme Jouni lähti lomille toissa viikolla eikä hänen työnantajansa onnistunut hankkimaan meille korvaavaa kuskia näihin parvekekaivuutöihin. Kun tämä selvisi, soittelin läpi pitkälti yli kaksikymmentä mahdollista urakoitsijaa ja kaivuriyrittäjää ja sain jopa kaksi potentiaalista urakoitsijaa käymään tontilla katsomassa tehtävää. Ajattelin toiveikkaasti, että puolen päivän homma on pian tehtynä.\nLopulta kävi kuitenkin niin, että näistä paikalle tulleistakin kumpikin katosi vähin äänin. En tavoittanut henkilöitä puhelimella eikä soittopyyntöihin ja viesteihin vastattu. Kului päivä, toinen, kolmas…\nKun näitä tapauksia on nyt tullut vastaan hankkeen eri vaiheissa, haluaisin esittää nöyrimmän pyyntöni alan yrittäjille. Jos homma ei onnistu tai aikataulut eivät natsaa, kertokaa se asiakkaalle ilman turhia viivytyksiä ja kiertelyitä. Älkää hautoko vastausta päiväkausia ja etenkään jättäkö kokonaan vastaamatta. Tällöin hukkaatte rakentajan kallista aikaa ja hän tuskin tulee kysymään palveluitanne enää jatkossa saati suosittelee teitä edelleen muille.\nTotuuden nimessä valtaosa urakoitsijoista hoiti tälläkin kerralla asiat mallikkaasti. He ilmoittivat reilusti, että vapaata kapasiteettia löytyy aikaisintaan elokuun alussa ja sain heiltä useimmiten myös vinkin, mistä kannattaisi kysellä seuraavaksi. Kävipä jopa niinkin, että sain yhdeltä urakoitsijalta nyt jälkeenpäin soiton, että heillä vapautui kaivuri yllättäen toisesta projektista, joten he voisivat tulla hoitamaan keikkani, jos vielä tarvitsen apua. Homma oli tällöin jo hoidossa, mutta listasin nämä kaikki asiakaspalveluhenkiset yritykset potentiaalisiksi yhteistyökumppaneiksi jatkossa.\nMelkein kotona. Timo ja Christina pääsevät ihailemaan ensi kertaa tulevan asuinkerroksen näkymiä.\nMinusta tulee isona kaivinkoneenkuljettaja!\nKun pikaista kaivuuapua ei löytynyt ja työmaa seisoi, ainoaksi vaihtoehdoksi jäi tehdä hommat taas kerran itse – tai ainakin yrittää sitä.\nEn ole ajanut eläissäni mitään muovista hiekkalaatikkokaivinkonetta suurempaa kaivuria, joten suljin suosiolla suuret kaivurit pois vaihtoehdoista.\nOnneksi näin sattumalta keväällä vuokrakämppämme naapuritaloyhtiön pihalla työporukan apuna minikaivinkoneen, jota voisin uskaltaa kokeilla. Otin minikaivurista silloin varmuuden vuoksi kännykkäkuvankin, jotta tiedän, mitä etsiä mahdollisen tarpeen tai tilaisuuden tullen. Lähdin siis kyselemään, josko konevuokraamoista löytyisi vapaana minikaivuria, jota tällainen maallikkokin uskaltaisi käyttää.\nMinikaivureita vuokraa useampikin yritys, mutta heinäkuu on huippusesonkia myös heille. Minikaivureiden päivävuokrat liikkuvat 160–200 euron haarukassa sisältäen arvonlisäveron. Lisäksi tulee koneen toimitusmaksu rakennuspaikalle, joka vaihtelee satasesta puoleentoista sataan euroon. Osa vuokraajista tarjoaa myös kuskin palveluja, jolloin laite + kuski -yhdistelmän hinta on 80–90 euroa tunti plus kuljetusmaksut. Minimivuokra-aika tällaiselle yhdistelmälle on yleensä kolme tuntia.\nNyt sesonkiaikana saattaa hyvällä onnella löytää vapaan koneen, mutta kuskeista on jatkuva pula. Niinpä päätin tarttua minikaivuria ohjaimista. Ajattelin myös rakennusurakkamme tulevia vaiheita: jos minikaivinkone osoittautuisi näppäräksi, siitä voisi olla huomattava apu vaikka pihatöiden viimeistelyssä.\nLopulta tärppäsi. Espoolaisella rakennuskonevuokraajalle oli tullut peruutus, joten pääsin opettelemaan pikkupojan unelma-ammattia, millaista on olla kaivinkoneenkuljettaja. Parin päivän kokemuksella uskallan sanoa, että aika kivaa.\nTosin alku oli haastava. Kone odotti tontilla maanantaiaamuna kello seitsemän ja mukana olivat myös luvatut kaksi eri kokoista kauhaa. Kyselin vuokraajalta, onko koneen mukana jotain lyhyttä käyttöohjetta tai voisiko joku tulla antamaan sen pienen käyttöopastuksen, joka koneen tuojan oli tarkoitus antaa tontille saapuessaan. Vastaus oli aika lakoninen: "Kyllä sä sen opit tunnissa, puolessatoista!"\n"Entä mitenkäs tuo kauha vaihdetaan?"\n"No, se on vähän monimutkaisempi juttu..."\n"Tuletko siis näyttämään, miten se tapahtuu?"\nTarinan opetus: rakennusalalla on vielä matkaa palvelualaksi.\nHoituu se näköjään näinkin, että aloittelija vuokraa minikaivurin ja alkaa kaivaa.\nMiten kaivuu-urakka sitten sujui?\nSiispä kylmiltään ohjaussauvoihin kiinni ja kokeilemaan, mitä eri vivuista tapahtuu. Kun tajusin, että ohjaimet saa toimimaan vasta, kun niiden keskuslukitus on pois päältä, homma alkoi hiljalleen pelittää. Vuokraaja oli kyllä oikeassa; minikaivurin käyttö ei ole vaikeaa, mutta olisin silti kaivannut edes jotain käytännön vinkkejä, miten asiat tulisi tehdä ja mitä pitäisi varoa.\nTuntuu aika erikoiselta, ettei ensikertalaiselle vuokraajalle anneta edes perusturvallisuusohjeita. Minikaivuri on kapeilla telaketjuilla kulkeva hieman toista metriä leveä ja yli kaksi metriä korkea kone, joka painaa noin kolme tonnia. Se ei siis ole lelu. Onneksi olin saanut muutamia vinkkejä seuraamalla parin viime kuukauden aikana työmaallamme käyneiden raskaiden betoniautojen ja nostureiden vakauttamista ennen nostourakan aloittamista.\nVaikka minikaivurin painopiste on matalalla, kaivannon reunalla pitää muistaa, että kauhaan tuleva maa-aines voi nopeasti muuttaa koneen painopisteen vähemmän suotuisaksi, varsinkin jos kauhalla kurottaa pitkälle alas tai yrittää nostaa erityisen painavaa lastia, esimerkiksi suuria kiviä. Mitä pitemmällä ja mitä alempana kaivannossa kauha on, sitä kiikkerämmäksi kaivuri muuttuu. Minikaivurin erinomainen varuste on koneen edessä oleva puskulevy, joka vakauttaa kaivuria samalla tavoin kuin isoissa nostureissa olevat sivuvakaajat.\nSelvisin parin päivän kaivuu-urakastani kunnialla ilman kolhuja ja kaivurin kaatamista. Kaikkiaan kokemus oli niin mukava, että vuokraan minikaivurin myös syksyn pihatöiden avuksi.\nLopuksi vielä perinteinen muistutus, käyttöoppaan lukeminen kannattaa aina ja vieläpä etukäteen. Jos siis ajattelit vuokrata minikaivurin, googleta ”käyttöohje Yanmar VIO25”.


Luokki ja satula: Lämminhenkiset uimakoulutreenit ja eka maasto\nLähettänyt Maiju O klo 7.26\nAnu 6. huhtikuuta 2016 klo 8.59\nKyllä ne hevoset on fiksuja. Vaikka muuten voisikin temppuilla, niin melko moni kyllä käyttäytyy lasten kanssa kiltisti.\nJa hei, tekee ne aikuisetkin porkkanan muotoisia voltteja!\nMaiju O 6. huhtikuuta 2016 klo 9.05\nxD Se on kyllä totta. Vähän bataatiksi joskus menee. Tai vähintään kananmunaksi.\nSanna 6. huhtikuuta 2016 klo 12.25\nJuuri tällä viikolla huusi ratsastuksenopettaja joukolle aikuisia ratsastuksenohjaajaopiskelijoita, että "Volttien on oltava pyöreitä! Ei tuollaisia suippopaprikoita! Eikä päärynöitä! Eikä guavia eikä munakoisoja vaan PYÖREITÄ!!" Minä siellä joukossa tehtailin enemmän tai vähemmän suippoja voltteja. On muuten vaikeeta. Eikä yhtään auta kertoa että ratsumme olivat nelivuotiaita raakileita. Varsinkin ne pitäisi saada oikealle reitille.\nMaiju O 6. huhtikuuta 2016 klo 21.45\nHjuuu, yllättävän haasteellista. :D Harmi kun kisaradalla ei ole tötteröitä joitten avulla saisi muotoa oikeaan suuntaan. :P\nCo. 6. huhtikuuta 2016 klo 12.45\nTaidan olla vähän väsynyt kun näin perässä hiihtäjän hiihtävän tuolla perässä. Nyt nukkumaan XD\nMaiju O 6. huhtikuuta 2016 klo 21.46\nxD Vähän lisää haastetta muksulle.\nSaara / Prosessiratsastaja 9. huhtikuuta 2016 klo 9.08\nLinkitin vanhaan postaukseesi omassa blogissani. En tiedä onko joku netiketti, että kuuluu sanoa, mutta onhan se varmasti kiva jos näin vinkkaa. :)\nMaiju O 9. huhtikuuta 2016 klo 14.15\nEi kai siihen ole netikettiä, mutta kiva kun ilmoitit kuitenkin. :) Sinulla on kyllä mielenkiintoinen blogi.


Niasiini - Lääkeaineet - Puhdasruoka.fi\nStarted By Blueteam , maalis 16 2013 00:24\nniasiini kolesteroli LDL HDL\nLähetetty 16 maaliskuu 2013 - 00:24\nKorkean annoksen niasiini on lipideihin vaikuttavista lääkkeistä vanhin. Se laskee LDL- ja VLDL-kolesterolia ja triglyseridejä sekä nostaa HDL:ää. Lisäksi sillä on useita muitakin vaikutusmekanismeja. Kannattaa huomioida, että niasiinin pitää olla nikotiinihappomuodossa, jotta se toimisi kolesterolin alentajana.\nLähetetty 16 maaliskuu 2013 - 07:47\nNiasiini nostaa paastosokeria jonkin verran:\nLipideihin on huomattavia vaikutuksia. Tässä esimerkiksi 1500mg annoksella LDL laski tavallisella nopeavaikutteisella niasiinilla 24% ja triglyseridit 36%. HDL nousi 17-20% niasiinin laadusta riippuen. Koehenkilöt olivat hyperkolesterolemiasta kärsiviä:\nmyös merkitty yhdellä tai useammalla näistä avainsanoista: niasiini, kolesteroli, LDL, HDL