Islannin Katla-tulivuoren aktiivisuus on kiihtynyt viime kuukausina | Islanti | HS\nPäivitetty: 28.9.2013 9:33\nKeväällä 2010 lentoliikenne hyytyi, kun Islannin tulivuorenpurkaus levitti tuhkaa. Nyt tulivuoritutkijat seuraavat silmä kovana Katla-tulivuorta. Se on viime aikoina liikehtinyt tavallista enemmän.Kolme vuotta sitten moni meistä tavaili hankalaa islantilaisnimeä: Eyjafjallajökull.Juuri se nousi Islannin lukuisista tulivuorista kyseenalaiseen maailmanmaineeseen, kun purkaus seisahdutti Euroopan lentoliikenteen viikoksi huhtikuussa 2010.\nEyjafjallajökullin vieressä seisoo kaksi vielä aktiivisempaa tulivuorta: Hekla ja Katla. Islannin kansanperinteessä niitä on pidetty naisina. Sisaruksista Katla on sävyisämpi kuin pahamainen Hekla, jonka luultiin keskiajalla olevan helvetin portti.Nykyajan islantilaiset pelkäävät kuitenkin enemmän Katlaa. Syynä on sen romahduslaaksossa eli kalderassa sijaitseva, enimmillään jopa 700 metriä paksu Mýrdalsjökullin jäätikkö. Katlan nimi tarkoittaa kattilaa – tämä kattila on täynnä yli laitojen valuvaa jäätä.Koska Katla on jäätikön peitossa, siitä ei purkauksessa virtaa sulaa laavaa eli magmaa, vaan magma sulattaa jäätikön jäätä vedeksi. Tästä seuraa valtava, mutainen jäätikköjokitulva, joka vyöryy kivineen ja jäälohkareineen asuinalueille ja teille.Onko Katla sitten purkautumassa?Katlan maanpinnan liikettä pidetään tarkasti silmällä: tulivuorta seurataan sekä gps-sensoreilla että seismometreillä, jotka molemmat mittaavat vulkaanista aktiivisuutta. Kallioon pultatut gps-sensorit laskevat maantieteellisen sijaintinsa muutokset satelliittien lähettämän signaalin perusteella. Seismometrit mittaavat maanpinnan tärähtelyä.Tämän vuoden aikana Katlan romahduslaakson reunalla sijaitseva gps-sensori on mitannut, että tulivuoren maaperä on liikkunut sivusuunnassa neljä senttiä ja pystysuunnassa 12 sentin verran.Nämä muutokset sijainnissa ja voimistunut tärähtely kertovat vulkaanisen aktiivisuuden lisääntymisestä, mikä voi vihjata purkauksen lähestyvän.Katlaa tutkinut Heidi Soosalu Viron geologisesta tutkimuslaitoksesta on kiinnittänyt huomiota Katlan kalderan länsilaidalla tiuhana ryppäänä sattuneisiin maanjäristyksiin viime kuukausina. Samankaltainen tärähtelyjakso oli kymmenisen vuotta sitten, mutta purkausta ei silloin kuulunut.\nUudelleen voimistunut seismisyys voi Soosalun mukaan enteillä viimeisimpiin purkauksiin verrattuna erilaista, jopa rajua purkausta.Jo Eyjafjallajökullin purkauksen aikana kolme vuotta sitten pohdittiin, onko seuraavaksi Katlan vuoro.Tuhannen viime vuoden aikana Katla on purkautunut 21 kertaa, keskimäärin 50 vuoden välein. Viimeisin iso purkaus oli vuonna 1918 ja pienempi vuonna 1955.Katla on purkautunut pian Eyjafjallajökullin purkauksen jälkeen kolme kertaa, edellisen kerran vuonna 1823.Paitsi naapuritulivuoreen, Katlan maanjäristykset ja purkaukset tuntuvat liittyvän tulivuoren päällä olevan jäätikön sulamisvesiin.Alkuvuodesta, kun jäätikkö on umpijäässä, järistyksiä ei ole ilmennyt. Järistykset ja purkaukset tapahtuvat tyypillisimmin kesällä tai kesän päätteeksi, usein lokakuussa, kun jäätikön kesäinen sulamisvaihe on päättynyt.Jos jäätikölle sataa tuhkaa, kuten kävi vuonna 2010 Eyjafjallajökullin purkauduttua, tuhka tummentaa jäätikön lunta. Silloin lumi sulaa nopeasti, mikä lisää vapaan veden määrää jäätikön uumenissa ja kallioperässä. Tämä saattaa kiihdyttää tulivuoren aktiivisuutta: normaalia suurempi määrä sulaa vettä saattaisi käynnistää Katlan purkauksen, jos Katla olisi siihen muuten valmis.Mitä Katlan purkautumisesta sitten seuraisi?Yhden seurauksen me jo tiedämme: tuhkapilvi. Kun magma sulattaa jäätikön jäätä vedeksi, syntyy lentoliikenteelle vaarallista lasimaista tuhkaa, joka voi levitä ilmavirtausten mukana tuhansia kilometrejä.Kukaan ei osaa ennustaa, lamaantuuko Euroopan lentoliikenne, jos Katla purkautuu.Tulivuoren purkauksen ja tuhkapilven seuraukset riippuvat nimittäin lukemattomista seikoista: purkauksen magmatyypistä, koosta, kestosta, voimakkuudesta ja siitä, miten magma reagoi jäätiköstä sulattamansa veden kanssa.Tuhkan leviämiseen taas vaikuttaa tuhkapilvipatsaan korkeus, tuulensuunta ja se, sattuuko pohjoisnapaa kiertävä ilmakehän suihkuvirtaus kohdalle. Näin kävi Eyjafjallajökullin purkauksessa vuonna 2010. Sama voi käydä myös Katlan kohdalla.Katlasta purkautuneita, tuulen levittämiä tuhkia on onnistuttu kartoittamaan viimeisen tuhannen vuoden ajalta. Löydösten perusteella Islannissa voi tuulla mistä päin vain.Pohjoistuulella tuhka leviäisi kohti Britanniaa ja länsituulten aikana kohti Skandinaviaa. Etelätuulet veisivät tuhkan kohti asumatonta pohjoista, mutta tuhka osuisi monille Atlantin ylittäville lentoreiteille.Paikalliselle väestölle tuhkaa pelottavampi asia on jäätikköjokitulva. Tulvan tuhovoiman ja suunnan ratkaisee se, mistä kohtaa tulivuorta magmasäiliö repeää.Jäätikköjokitulvien sattuessa ei ole paljon aikaa. Kesällä 2011 Katla sulatti epätavallisen määrän jäätikön jäätä, ja tulvavedet pulpahtivat Mýrdalsjökullin eteläosien alta. Vain tunnissa tulva saavutti rannikon päätien ja katkaisi sen.Jos Katla alkaa purkautua, asukkaat ja turistit saavat matkapuhelinverkon kautta automaattisesti tekstiviestikäskyn evakuoitua alueelta.Viimeistään vuoden 2010 purkaus opetti islantilaisille, että tulivuorten kanssa on opittava elämään. Tulivuoren lähialueilla asukkailla pitää olla aina pakattuna hälyreppu, josta löytyvät välttämättömät henkilökohtaiset tavarat pariksi viikoksi.Mutaiset jäätikköjokitulvat aiheuttavat vahinkoa infrastruktuurille ja maatalousalueille. Erityisen kiireesti olisi suojattava sähkölinjat ja Islantia kiertävän päätien sillat, etteivät Itä-Islannin yhteydet Reykjavikiin menisi poikki.Vuonna 2010 kävi tuuri. Päätiellä oli kaivinkone, jonka nerokas kuljettaja kaivoi vyöryvälle tulvalle ojat tiehen. Sen ansiosta sillat säästyivät. Juttua varten on haastateltu myös tutkija Benedikt Ófeigssonia ja tutkija Emmanuel Pagneux'ta Islannin ilmatieteen laitokselta. Kirjoittaja on Helsingin yliopiston geoinformatiikan professori, joka vieraili Islannin yliopiston vulkanologisessa keskuksessa elokuussa.\nKuva on otettu lokakuussa 2011 Katla-tulivuoren päältä. Katlaa peittää Mýrdalsjökullin jäätikkö. Jos tulivuori purkautuu, laava alkaa sulattaa jäätikön jäätä, mistä aiheutuu tuhoisa jäätikköjokitulva.\nKatlan päälle jäätikölle järjestetään moottorikelkkaretkiä turisteille.\nNäin Katla voisi purkautua\nIslannin Katla-tulivuori on jäätikön peitossa. Sen takia siitä ei tule esiin laavavirtaa, vaan magma sulattaa jäätikköä ja aiheuttaa tuhoisan tulvan. Grafiikka: Sini Tiainen HS & Boris Stefanov HS\nKeväällä 2010 lentoliikenne hyytyi, kun Islannin tulivuorenpurkaus levitti tuhkaa. Nyt tulivuoritutkijat seuraavat silmä kovana Katla-tulivuorta. Se on viime aikoina liikehtinyt tavallista enemmän.Kolme vuotta sitten moni meistä tavaili hankalaa islantilaisnimeä: Eyjafjallajökull.Juuri se nousi Islannin lukuisista tulivuorista kyseenalaiseen maailmanmaineeseen, kun purkaus seisahdutti Euroopan lentoliikenteen viikoksi huhtikuussa 2010.Eyjafjallajökullin vieressä seisoo kaksi vielä aktiivisempaa tulivuorta: Hekla ja Katla. Islannin kansanperinteessä niitä on pidetty naisina. Sisaruksista Katla on sävyisämpi kuin pahamainen Hekla, jonka luultiin keskiajalla olevan helvetin portti.Nykyajan islantilaiset pelkäävät kuitenkin enemmän Katlaa. Syynä on sen romahduslaaksossa eli kalderassa sijaitseva, enimmillään jopa 700 metriä paksu Mýrdalsjökullin jäätikkö. Katlan nimi tarkoittaa kattilaa – tämä kattila on täynnä yli laitojen valuvaa jäätä.Koska Katla on jäätikön peitossa, siitä ei purkauksessa virtaa sulaa laavaa eli magmaa, vaan magma sulattaa jäätikön jäätä vedeksi. Tästä seuraa valtava, mutainen jäätikköjokitulva, joka vyöryy kivineen ja jäälohkareineen asuinalueille ja teille.Onko Katla sitten purkautumassa?Katlan maanpinnan liikettä pidetään tarkasti silmällä: tulivuorta seurataan sekä gps-sensoreilla että seismometreillä, jotka molemmat mittaavat vulkaanista aktiivisuutta. Kallioon pultatut gps-sensorit laskevat maantieteellisen sijaintinsa muutokset satelliittien lähettämän signaalin perusteella. Seismometrit mittaavat maanpinnan tärähtelyä.Tämän vuoden aikana Katlan romahduslaakson reunalla sijaitseva gps-sensori on mitannut, että tulivuoren maaperä on liikkunut sivusuunnassa neljä senttiä ja pystysuunnassa 12 sentin verran.Nämä muutokset sijainnissa ja voimistunut tärähtely kertovat vulkaanisen aktiivisuuden lisääntymisestä, mikä voi vihjata purkauksen lähestyvän.Katlaa tutkinut Heidi Soosalu Viron geologisesta tutkimuslaitoksesta on kiinnittänyt huomiota Katlan kalderan länsilaidalla tiuhana ryppäänä sattuneisiin maanjäristyksiin viime kuukausina. Samankaltainen tärähtelyjakso oli kymmenisen vuotta sitten, mutta purkausta ei silloin kuulunut.Uudelleen voimistunut seismisyys voi Soosalun mukaan enteillä viimeisimpiin purkauksiin verrattuna erilaista, jopa rajua purkausta.Jo Eyjafjallajökullin purkauksen aikana kolme vuotta sitten pohdittiin, onko seuraavaksi Katlan vuoro.Tuhannen viime vuoden aikana Katla on purkautunut 21 kertaa, keskimäärin 50 vuoden välein. Viimeisin iso purkaus oli vuonna 1918 ja pienempi vuonna 1955.Katla on purkautunut pian Eyjafjallajökullin purkauksen jälkeen kolme kertaa, edellisen kerran vuonna 1823.Paitsi naapuritulivuoreen, Katlan maanjäristykset ja purkaukset tuntuvat liittyvän tulivuoren päällä olevan jäätikön sulamisvesiin.Alkuvuodesta, kun jäätikkö on umpijäässä, järistyksiä ei ole ilmennyt. Järistykset ja purkaukset tapahtuvat tyypillisimmin kesällä tai kesän päätteeksi, usein lokakuussa, kun jäätikön kesäinen sulamisvaihe on päättynyt.Jos jäätikölle sataa tuhkaa, kuten kävi vuonna 2010 Eyjafjallajökullin purkauduttua, tuhka tummentaa jäätikön lunta. Silloin lumi sulaa nopeasti, mikä lisää vapaan veden määrää jäätikön uumenissa ja kallioperässä. Tämä saattaa kiihdyttää tulivuoren aktiivisuutta: normaalia suurempi määrä sulaa vettä saattaisi käynnistää Katlan purkauksen, jos Katla olisi siihen muuten valmis.Mitä Katlan purkautumisesta sitten seuraisi?Yhden seurauksen me jo tiedämme: tuhkapilvi. Kun magma sulattaa jäätikön jäätä vedeksi, syntyy lentoliikenteelle vaarallista lasimaista tuhkaa, joka voi levitä ilmavirtausten mukana tuhansia kilometrejä.Kukaan ei osaa ennustaa, lamaantuuko Euroopan lentoliikenne, jos Katla purkautuu.Tulivuoren purkauksen ja tuhkapilven seuraukset riippuvat nimittäin lukemattomista seikoista: purkauksen magmatyypistä, koosta, kestosta, voimakkuudesta ja siitä, miten magma reagoi jäätiköstä sulattamansa veden kanssa.Tuhkan leviämiseen taas vaikuttaa tuhkapilvipatsaan korkeus, tuulensuunta ja se, sattuuko pohjoisnapaa kiertävä ilmakehän suihkuvirtaus kohdalle. Näin kävi Eyjafjallajökullin purkauksessa vuonna 2010. Sama voi käydä myös Katlan kohdalla.Katlasta purkautuneita, tuulen levittämiä tuhkia on onnistuttu kartoittamaan viimeisen tuhannen vuoden ajalta. Löydösten perusteella Islannissa voi tuulla mistä päin vain.Pohjoistuulella tuhka leviäisi kohti Britanniaa ja länsituulten aikana kohti Skandinaviaa. Etelätuulet veisivät tuhkan kohti asumatonta pohjoista, mutta tuhka osuisi monille Atlantin ylittäville lentoreiteille.Paikalliselle väestölle tuhkaa pelottavampi asia on jäätikköjokitulva. Tulvan tuhovoiman ja suunnan ratkaisee se, mistä kohtaa tulivuorta magmasäiliö repeää.Jäätikköjokitulvien sattuessa ei ole paljon aikaa. Kesällä 2011 Katla sulatti epätavallisen määrän jäätikön jäätä, ja tulvavedet pulpahtivat Mýrdalsjökullin eteläosien alta. Vain tunnissa tulva saavutti rannikon päätien ja katkaisi sen.Jos Katla alkaa purkautua, asukkaat ja turistit saavat matkapuhelinverkon kautta automaattisesti tekstiviestikäskyn evakuoitua alueelta.Viimeistään vuoden 2010 purkaus opetti islantilaisille, että tulivuorten kanssa on opittava elämään. Tulivuoren lähialueilla asukkailla pitää olla aina pakattuna hälyreppu, josta löytyvät välttämättömät henkilökohtaiset tavarat pariksi viikoksi.Mutaiset jäätikköjokitulvat aiheuttavat vahinkoa infrastruktuurille ja maatalousalueille. Erityisen kiireesti olisi suojattava sähkölinjat ja Islantia kiertävän päätien sillat, etteivät Itä-Islannin yhteydet Reykjavikiin menisi poikki.Vuonna 2010 kävi tuuri. Päätiellä oli kaivinkone, jonka nerokas kuljettaja kaivoi vyöryvälle tulvalle ojat tiehen. Sen ansiosta sillat säästyivät. Juttua varten on haastateltu myös tutkija Benedikt Ófeigssonia ja tutkija Emmanuel Pagneux'ta Islannin ilmatieteen laitokselta. Kirjoittaja on Helsingin yliopiston geoinformatiikan professori, joka vieraili Islannin yliopiston vulkanologisessa keskuksessa elokuussa.


Suostumus2018-kampanja alkoi - Suostumus2018\n“Suostumus2018-kampanjan tavoitteena on muuttaa raiskauksen määritelmä jokaisen ihmisen itsemääräämisoikeutta kunnioittavaksi. Toivotamme tervetulleeksi kampanjaa tekemään ja tukemaan kaikki toimijat järjestöistä yksityishenkilöihin taustasta riippumatta”, Suostumus2018-kampanjatiimi sanoo.\n#Metoo-, #dammenbrister- ja #memyös-kampanjat herättivät pitkään kaivattua keskustelua ihmisten itsemääräämisoikeudesta. Kampanjoista huolimatta Suomen lainsäädännössä on edelleen merkittäviä puutteita itsemääräämisoikeuden toteutumisen kannalta. Tämä kampanja pyrkii korjaamaan yhden ilmeisimmistä puutteista.\nKampanjaryhmä valmistelee yhdistyksen perustamista Suostumus2018-kampanjan organisoimiseksi. Kampanjaa ovat käynnistämässä Amnesty, Naisasialiitto Unioni, Monika-Naiset liitto, Naisten linja, #dammenbrister-kampanja sekä vaikuttajat eri puolilta poliittista kenttää. Lisää yhteistyötahoja ja kampanjan tekijöitä etsitään parhaillaan.


Järvenpää nappasi Lidlin jättivaraston | Kuntalehti\nJärvenpää nappasi Lidlin jättivaraston\n3.11.2015 klo 10:06\nLidl sijoittaa uuden jättimäisen jakelukeskuksensa Järvenpäähän. Järvenpään kaupunginhallituksen maanantaina hyväksymän esityksen mukaisesti kaupunki sitoutuu asemakaavoittamaan sekä muodostamaan ja luovuttamaan tontin Lidl Suomi Ky:n logistiikkatoimintaa varten.\nPoikkitien teollisuusalueella on ollut jo käynnissä asemakaavoitus, mutta Lidlin kanssa käytyjen neuvottelujen ajaksi kaavoitus on keskeytetty. Nyt kaavaan tullaan muodostamaan tontti jättimäiselle 80 000 kerrosneliön suuruiselle jakelukeskukselle, jonka arvioidaan työllistävän noin 300 henkilöä valmistuttuaan.\n– Tämän kokoluokan hanke on iso juttu mille tahansa kaupungille. Saamme nyt pään avattua rakentamisessa tuonne eteläisen liittymän alueelle ja tämä iso hanke tekee alueesta houkuttelevan myös muille yritykselle. Meille jää sinne vielä merkittävästi vapaata rakennusoikeutta, vinkkaa Järvenpään kaupunginjohtaja Erkki Kukkonen.\nJakelukeskuksen on tarkoitus aloittaa toimintansa vuonna 2018.\n– Työpaikkoja on tulossa suoraan jakelukeskukseen 300 ja saman verran tulee välillisiä työpaikkoja. Ja ne ovat nimenomaan sellaisia työpaikkoja, joista tänä päivänä on pula, huomauttaa Kukkonen.\nasemakaava Erkki Kukkonen Järvenpää kaavoitus työpaikat


Tyylillä tavoitteeseen : Tampereen kaupungin johtamisperiaatteet ja henkilöstön oman työn kehittäminen\nHärmä, Heidi; Kortteinen, Anne (2017)\nOpinnäytetyötä ohjasi Tampereen kaupungin julkaisemat johtamisperiaatteet vuodelta 2016. Opinnäytetyön tarkoituksena oli kuvata, mitä johtamistyyliä ikäihmisten asumis-palveluiden sekä lasten ja nuorten terveyspalveluiden lähiesimiehet käyttävät strategian toimeenpanossa ja mahdollistaako käytettävä johtamistyyli Tampereen kaupungin joh-tamisperiaatteiden mukaisen tavoitteen henkilöstön toimimisesta oman työn kehittäjänä. Opinnäytetyön tavoitteena oli lisätä lähiesimiesten tietämystä Tampereen kaupungin uusista johtamisperiaatteista ja -tyyleistä, jotta henkilöstön oman työn kehittäminen mahdollistuu.\nOpinnäytetyö oli laadullinen ja aineiston keruumenetelmänä käytettiin puolistrukturoitua teemahaastattelua. Aineisto kerättiin ryhmähaastatteluiden avulla (N=6). Ryhmähaastatteluihin osallistui 17 lähiesimiestä Tampereen kaupungin avo- ja asumispalveluista. Ryhmähaastatteluista saatu aineisto analysoitiin sisällön analyysillä.\nTulosten mukaan lähiesimiehillä oli vaihtelua strategian tuntemisessa. Strategian tunnettavuutta lisäisi strategian läpikäyminen ja avaaminen selkokielellä kaikilla esimiestasoilla. Henkilöstön osallistamisen tärkeys nousi tuloksissa esiin ja lähiesimiehet olivat oivaltaneet, että parhaat ratkaisut löytyvät henkilöstön kautta. Lähiesimiesten johtamistyylit vaihtelivat ja siihen vaikuttivat persoonalliset tekijät, arvot, ammatillinen kehitys sekä lähiesimiehen oma esimies. Lähiesimiehet osasivat tunnistaa omia johtamistyylejään kattavasti, enemmistö esimiehistä käytti mahdollistavaa, valmentavaa ja osallistavaa\nMitä tutumpi strategia on lähiesimiehille, sen helpompaa strategian jalkauttaminen on henkilöstölle. Keskustelu johtamisperiaatteista pitää lähteä ylemmiltä esimiestasoilta ja johtamisperiaatteisiin perehtyminen pitää tuoda lähemmäksi lähiesimiehiä ja käytännön tasoa. Johtamisperiaatteiden mukaisen johtamisen haasteena ovat henkilöstö- ja esimiestyön resurssit sekä kielteinen asenne kehittämiseen. Henkilöstön oman työn kehittämistä edistävät mahdollistava, valmentava ja osallistava johtamistyyli. Tulevat muutokset sosiaali- ja terveysalalla vaativat muutosjohtamisen taitoja ja uudistavaa eli transformatiivista johtamista. Jatkotutkimusaiheina on, miten henkilöstö kokee johtamisperiaatteiden toteutumisen lähiesimiesten johtamisessa sekä millaisia kokemuksia henkilöstöllä on transformatiivisesta johtamistyylistä.


Ysäriltä asti vaikuttaneen brooklyniläisduon Smif-N-Wessunin uuden biisin tuotannosta vastaa kotimainen Loasteeze - Rumba.fi\nYsäriltä asti vaikuttaneen brooklyniläisduon Smif-N-Wessunin uuden biisin tuotannosta vastaa kotimainen Loasteeze\nMörssi-levymerkki julkaisi tänään kappaleen Eyes Open, jonka musiikkivideon on tehnyt Napolen Digital.\nJo lähes kolmekymmentä vuotta toiminnassa ollut brooklyniläisduo Smif-N-Wessun tipautti tänään uuden biisin, jossa kaksikon riimejä kehystää kotimaisen tuottajan ja DJ:n Loasteezen biitti. Eyes Open on kaduilta kajahtava oppitunti kovan työn ja vilpittömänä pysymisen merkityksestä, ja kappaleen soundimaailma kuljettaa kuulijansa tunnelmaltaan ysäriräpin suuntaan – biisissä kunnioitetaan siis hip hopin perinteitä niin sanoman kuin tuotannonkin puolesta.\nMikään vahinko tämä Yhdysvaltojen suuntaan kurottava yhteistyö ei ole, sillä Loasteeze kertoo fanittaneensa Tek & Steelenäkin tunnettua kaksikkoa jo yli viisitoista vuotta. “Tapasin heidät ensimmäisen kerran vuonna 2017, ja sitten uudestaan vuonna 2019, kun kiersin Eurooppaa yhdessä Masta Acen kanssa. Esiinnyimme samassa tapahtumassa Budapestissa, ja vietimme yhdessä aikaa Prahassa. Suurena fanina en pystynyt kunnolla edes käsittämään, mitä tapahtui. Muutaman viikon jälkeen Smif-N-Wessun esiintyi synttärijuhlissani. Hullua. Nyt veimme homman seuraavalle tasolle”, Loasteeze avaa projektin syntyä Instagramissa.\nVuonna 1995 debyyttialbuminsa julkaissut Smif-N-Wessun on uransa alusta asti saavuttanut suurta suosiota etenkin Yhdysvaltojen ug-räppipiireissä. Viime vuoden lopussa ensimmäisen tuottajalevynsä julkaissut Loasteeze taas on ansioitunut biitintekijä ja DJ, joka on monipuolisen uransa aikana muun muassa lämmitellyt lukuisien artistien keikkoja Atmospheresta Denzel Curryyn ja Freddie Gibbsistä Mobb Deepiin.\nEyes Open -kappaleesta julkaistiin tänään myös musiikkivideo, jonka takaa löytyy taatun eleganttia ja omaleimaista jälkeä tekevä Napoleon Digital. Videon ja biisin löydät alta.


Olisitko sinä meidän uusi työkaverimme? Haemme vanhustyöstä kiinnostunutta lähihoitajaa vakituiseen toimeen Puistolan palvelutalon Kruunaaja-tiimiin 7.2.2022 alkaen.\nKruunaaja-tiimissä on 35 asukasta, jotka asuvat kolmessa eri kerroksessa. Lähihoitajana toimit vastuuhoitajana kahdelle tai kolmelle asukkaalle. Työtä suunnitellaan yhdessä moniammatillisen tiimin kanssa asukaslähtöisesti. Meille on tärkeää, että asiakas saa elää omannäköistään elämää palvelutalossa.\nToivomme sinulta kiinnostusta geriatriseen hoitotyöhön, kuntouttamiseen ja kunnioittavaa suhtautumista ikäihmisiin. Tarjoamme sinulle erittäin mukavan ja huumorintajuisen työyhteisön sekä mielenkiintoisen ja vaihtelevan työn. Tämä on työpaikka, jossa voit joustavasti kehittää ammatillista osaamistasi, sillä meillä on hyvät koulutus- ja kehittymismahdollisuudet.\nTyö on kolmivuorotyötä ja sinulla on mahdollisuus päästä vaikuttamaan omiin työvuoroihisi.\nHelsingin kaupungilla sinua odottavat monipuoliset henkilöstöedut. Sinulla on myös mahdollisuus työsuhdeasuntoon. Voit käydä tutustumassa Helsingin kaupungin työsuhdeasuntoihin osoitteessa asunnonhaku.hel.fi.\nLuemme eduksi LOVe-lääkehoitoluvat, Apotti osaamisen ja kokemuksen Rai-toimintakyky mittarin käytöstä.


Giant Anthem X 29er 2013 L-koko, Vaasa - Full suspension 80-125mm - Fillaritori.com\nGiant Anthem X 29er 2013 L-koko, Vaasa\nBy anssi.tervonen, May 1, 2019 in Full suspension 80-125mm\nMyydään paljon ajettu uskollinen sotaratsu pidempijoustoisen pyörän tieltä. Giantti on 100mm edestä ja takaa joustava monipuolinen täysjoustopyörä kaksilla kiekoilla. Pyörällä on ajettu mitä erilaisimmissa maastoissa. Se on kotonaan niin Alpeilla, kun Lapin soillakin. Pyörä selviytyy sekä teknisestä kivikkojuurakosta että 30km asfalttisiirtymästä. Pyörä on palvellut 180cm pitkää 80kg painavaa kuskia.\nPyörää on huollettu säännöllisesti. Linkun laakerit on tarkistettu joka syksy ja vaihdettu tarvittaessa (joka syksy jotkut on vaihdettu). Pyörän iskarit on myös huollettu aina syksyisin ajokauden jälkeen. Etuiskari R-techissä ja takasikari paikallisella pajalla. Molempien iskarien liukuputkissa on kulumaa, mutta ne toimivat ja pitävät ilmaa. Etuiskarin liukuputket käännettiin edellisessä huollossa ympäri (kuluma näkyy kuvissa). Takaiskarin kuluma on iskarin sisällä. Kestävässä alumiinirungossa on monessa kohtaa kiveniskemiä, mutta runkoputkessa ei ole lommoja. Voimansiirto ja keskiölaakeri on uusittu lukuisia kertoja. Ketju on vaihdeetu hiljattain, joten sillä on vielä paljon kilometrejä edessä. Takavaihtajan rissat ovat vaihtokunnossa, mutta niilläkin voi vielä ajaa. Lyhyesti sanottuna pyörällä on ajettu paljon ja sen kyllä huomaa. Mikään ei kuitenkaan estä sitä, että sillä voisi ajaa vielä pitkään.\nPyörä oli myynnissä viime keväänä. Myyntihuoltoa tehdessäni huomasin takaiskarin propedalin olevan tunnoton ja myynti jäi siihen. Nyt paikallinen iskarivelho purki iskarin ja vaihtoi propealin akselin tiivisteen. Nyt Iskari toimii.\nPyörä on ostettu Emili Sportsista Tampereelta kesäkuussa 2013 (paperit löytyvät). Uuteena pyörän speksit ovat oleet linkin mukaiset .\nAlkuperäisen kuvauksen poikkeavat seuraavat osat.\n- RootorSP1 satulatolppa\n- XT Disc Brake BR-M8000 jarrut\n- XT kammet\n- Kuvassa on Satula Fizik Aliante mutta kaupassa mukana tulee Fizikin Tundra (en luovu omalle ahterille muotoutuneesta satulasta )\n- Ohjaustanko Rose:n alumiininen (alkuperäisen kaltainen)\n- Alkuperäisten kiekkojen takanapa on vaihdettu Shramin napaan (mallia en muista)\n- Toiset kevyet kiekot ZTR Crest + Funworks n-light napa (varapinnoja saa mukaan).\n- Mukaan saa Shimanon lähes ikuiset perus SPD lukkopolkimet.\n- Kiekoista kolmella on enemmän tai vähemmän kuluneet Rocket Ron -renkaat litkutteuna.\nVaraa 2h aikaa ja tule koeajamaan pyörä. Pääset testaamaan sitä Vaasan monipuolisille poluille.\nYhteydenottotapa: nolviisnol-401seiska673 (myös WhatsApp) tai tämä palsta\nLisää kuvia kansiossa.\nEdited January 12 by anssi.tervonen\nRikkinäinen takaiskari on nyt korjattu.


147 m² Ilmarisenkatu 14, 48200 Kotka Omakotitalo 6h myynnissä - Oikotie 15408211\nMyytävät asunnot Kotka Hovinsaari Ilmarisenkatu 14, 48200 Kotka\n198 000 €147 m²\nIlmarisenkatu 14, Hovinsaari, Kotka4mh+oh+rt+k+kph+s+2at+kell.krs\n1965 valmistunut kivirakenteinen asuin tiloiltaan 2- kerroksinen omakotitalo jossa lisäksi täysimittainen ja korkea kellaritila. Hieno, hyvä kuntoinen kiinteistökokonaisuus tilaa ja toimivuutta hakevalle perheelle. Nämä neliöt muuntuvat moneksi ja moneen tarpeeseen. Kaiken tämän kruunaa läheinen merenranta sijainti, 2 autotallia joiden väliin asettuu portilla varustettu, aidattu atriumetupiha. Pihapiiristä löytyy lapsille keskitetty puuhapaikka "leikkikeskus". Tervetuloa tutustumaan...\nKuvaus: jääkaappi (2018), Nobles kaapistot (2018), induktio liesi, liesituuletin hormiin, mikro (2018), astianpesukone (2018). Keittiön kaikki sähköt uusittu (oma kaappi). Keittiönlattiassa lattialämmitys sähköllä.\nPesutilojen kuvaus: Yläkerran kylpyhuoneessa amme.\nKuvaus: Iso kellaritila, vaatehuone ja kaapistot\nPalvelut: K-Market 1 km, Kotkansaari 2 km Koulut: 1-2 km Päiväkoti: Alueella\nMuuta kauppaan kuuluvaa: Ilmalämpöpumppu (2009), sälekaihtimet, pyykinkuivausteline, jätesäiliö ja lasten leikkipaikan varustus\n1 346,94 € / m2\nMuut maksut: Öljyn kulutus noin 3000 L vuosi..\nPeruspohjan laatu> kallio, osittain hiekka. Perustamistapa> teräsbetonia. Kivijalanrakenne> a) 25 cm betonia, eristyskerros, tiiltä b) kalkkitiili, eristys, betonimuuri, eristys. Ulkoseinärakenne> SIPOREX ulkoseinäelementti, SVs 0.5. Sisäseinä> SOPIREX seinäelementti Svs 0.5. Vesikatto> bitumihuopa AO. kattorakenne> kattotuoli 2" x 4", k/k 85 cm. Alusrakenne> huokoinen puukuitulevy, karhuntalja 10 cm rimat 7/8 ", kattoelementit KT 0,5/160. Välipohjat> Siporex kattoelementti KT 0,5/160. Siporex välipohjaelementti VB 0,5/400. Teräsbet.massiv.holvi ositt. maanvar. teräsbetoni. Laatta, eristys. Kosteus- ja vesi- paine- eristykset> kellarin lattia> a) höyrytiivis kosteussulku, b) Siporex välipohjaelementti, saunassa ja pesuhuoneessa, puinen katto, eristys, c) 2 kert. bit. siv. Ilmanvaihto> ilmanvaihtoventtiili luonnollisella ilmanvaihdolla. Lämmitystapa> vesikeskuslämmitys, kivi\nLattia: Keittiössä: laatta. Pesutiloissa: laatta. Erillisessä WC:ssä: laatta. Olohuoneessa: parketti. Makuuhuoneessa: laminaatti. Saunassa: laatta. Seinät: Keittiössä: maalattu. Pesutiloissa: kaakeli. Erillisessä WC:ssä: kaakeli. Olohuoneessa: maalattu. Makuuhuoneessa: maalattu, tapetti. Saunassa: kaakeli.\n, 48100 Kotka


Talot vieraissa käsissä - valokuvanäyttely Paasitornissa ja Katajanokan Kasinolla | Paasitorni\nTalot vieraissa käsissä – valokuvanäyttely Paasitornissa ja Katajanokan Kasinolla\nHelsinki Congress Paasitorni ja Katajanokan Kasino toteuttavat yhteistyössä valokuvanäyttelyn, joka esittää Helsingin historiaa vuonna 1918 erityisesti talojen historian kautta. Helsinki Walksin tuottama valokuvanäyttely ”Talot vieraissa käsissä – Helsingin Työväentalo ja Katajanokan Upseerikasino sotavuonna 1918” avautuu 18.1.2018 Paasitornissa, jossa se on esillä kesäkuuhun saakka. Elokuusta vuoden loppuun näyttely on esillä Katajanokan Kasinolla.\nNäyttelyyn on vapaa pääsy kaikille kiinnostuneille, Paasitornin ja Katajanokan Kasinon aukioloaikojen mukaan. Sata vuotta sisällissodan jälkeen Talot vieraissa käsissä -näyttely tarjoaa mahdollisuuden muistaa vuoden 1918 traagisia tapahtumia yhdessä.\nTervetuloa tutustumaan ainutlaatuiseen valokuvanäyttelyymme 19.1. alkaen. Aukioloaikatiedustelut Paasitornin kokouspalvelusta, 09 7089 613, info@paasitorni.fi\nMediatiedustelut: Helsinki Congress Paasitorni, markkinointipäällikkö Kati Kosonen, 050 435 9911, kati.kosonen@paasitorni.fi\nTutustu myös kirjailija Kjell Westön näyttelyn avajaisissa 18.1. esittämään avauspuheenvuoroon\nPuheenvuorossaan Westö kiteyttää hienosti sisällissodan muistamisen ja yhteistyön merkityksen: ”Älkäämme koskaan enää toistako menneisyyden erehdyksiä. Kuunnelkaamme toisiamme. Jokaisen kuuluisi kuunnella myös heitä, jotka ovat asioista toista mieltä… Koska kysymys on meistä ihmisistä, aina. Me sorramme, me kapinoimme, me sodimme, me solmimme rauhat, me nuolemme haavojamme. Mutta tärkeintä on se, miten tämä näyttely on tehty. Yhdessä.”\nKuva: Gunnar Lönnqvist, 1918, Helsingin kaupunginmuseo


Tästä hyväkuntoinen Yamaha YZF-R myyntiin. Myydään pois, koska autokortti lähestyy Uusi sylinterisarja (Sylinteri,Mäntä ja tiivisteet) vaihdettu 2000km sitten. Takarengas aivan uudenveroinen vaihdettu kesällä. Tällä hetkellä kiinni Danmoto carbon gb koko putkisto, vakioputki tulee mukana Vikoja: Etu stefat vuotaa Kerran kaaduttu muita jälkiä ei oikein ole kuin vaan vasemmassa etu-katteessa naarmuja\nTästä hyväkuntoinen Yamaha YZF-R myyntiin.\nMyydään pois, koska autokortti lähestyy\nUusi sylinterisarja (Sylinteri,Mäntä ja tiivisteet) vaihdettu 2000km sitten.\nTakarengas aivan uudenveroinen vaihdettu kesällä.\nTällä hetkellä kiinni Danmoto carbon gb koko putkisto, vakioputki tulee mukana\nKerran kaaduttu muita jälkiä ei oikein ole kuin vaan vasemmassa etu-katteessa naarmuja\nNettimoto ID 2206417


Peli ja leikki kansallisessa opetussuunnitelmassa – Pelitutkimus.fi\nKansallinen opetussuunnitelma ohjaa kouluja määritellen sekä formaalin kasvatuksen tavoitteet että sisällöt. Mikä on pelien ja leikkien rooli nyt käytössä olevissa opetussuunnitelmissa? Tämä katsaus analysoi leikkiin ja peliin liittyviä mainintoja perusopetuksen opetussuunnitelmassa (POPS 2014). Lukion opetussuunnitelmassa (LOPS 2015) sanoja ei mainita kertaakaan, joten vaikka löydös on kiinnostava, tämä katsaus ei keskity lukion opetussuunnitelmaan. Katsaus osoittaa, että retoriikka ja käsitykset leikistä ja pelistä vaihtelevat paljon eri oppiaineissa. Vahvimmin opetussuunnitelmatekstissä näkyy kasvatustieteelle tyypillinen tapa ajatella leikkiä tai pelejä oppimisen ja kehittymisen välineenä. Myös muita näkökulmia esiintyy: leikki ja peli voidaan nähdä esimerkiksi luovana toimintana, motivaation lähteenä tai osana yhteiskuntaa ja kulttuuria.\nAvainsanat: opetussuunnitelma, kasvatus, retoriikka\nThe national curriculum guides the schools, defining both the goals and contents of formal education. What is the role of play and games in the curricula in use at the moment? This article analyzes the mentions of play and game (leikki and peli) in the national core curriculum for basic education (POPS 2014). The national core curriculum for general upper secondary education (LOPS 2015) does not once mention the words so even if the finding is interesting this article does not focus on the curriculum for general upper secondary education. The article shows that rhetorics and conceptions of play and game differ greatly from one teaching subject to another. The strongest tendency in the curriculum is to view play and game as a tool for learning and developing, as is typical for pedagogy. Other viewpoints are represented as well: play and game can be seen for example as creative activity, source for motivation or as a part of community and culture.\nKeywords: curriculum, education, rhetoric\nOpetuksen pelillistäminen, oppimisen leikinomaisuus, oppimispelit ja digitaalisten oppimateriaalien mahdollistamat pelilliset ja leikilliset sovellukset kiinnostavat Suomessa monia kasvattajia ja kasvatustieteilijöitä (Järvilehto 2014; Kangas ym. 2014; Jurvelin 2008; Hirvonen 2015; Kiili ym. 2014; Ketola 2014; Harju & Multisilta 2014). Tämän katsauksen tarkoitus on tutkia, miten kiinnostuneisuus leikkiä ja peliä kohtaan näkyy kansallisessa opetussuunnitelmassa.\nOpetusta Suomen kouluissa ohjaa ensisijaisesti kansallinen opetussuunnitelma, jonka pohjalta kunnissa on kirjoitettu kuntakohtaiset ja edelleen koulukohtaiset opetussuunnitelmat. Kansallinen opetussuunnitelma on Opetushallituksen antama määräys, jota koulutuksen järjestäjät on velvoitettu noudattamaan.\nTässä katsauksessa erittelen ja analysoin opetussuunnitelman maininnat pelistä ja leikistä sekä näiden sanojen johdoksista. Esittelen ensin opetussuunnitelmatekstin erityispiirteitä: kirjoittamisprosessia, asiakirjanomaisuutta sekä velvoittavuutta. Sen jälkeen käyn läpi ensin yleisesti, sitten oppiainekohtaisesti maininnat pelistä ja leikistä. Lopuksi ryhmittelen ja analysoin eri tavoin opetussuunnitelmassa näkyviä käsityksiä ja puhetapoja pelistä ja leikistä.\nKatsaus osoittaa, että opetussuunnitelmatekstissä on nähtävissä monta erilaista käsitystä leikistä ja pelistä koulun toiminnassa. Vahvimmin ja kattavimmin aineistossa korostuu käsitys siitä, että leikki ja peli voivat kehittää erilaisia tietoja ja taitoja. Vahvasti nousee esiin myös leikin ja pelin yhteys luovuuteen. Joissain aineissa leikki ja peli nähdään kulttuurin tuotteina ja oppimisen sisältönä. Useammin niitä kuitenkin pidetään välineinä ja työtapoina oppiaineen opetuksessa: joko tuomassa oppimiseen iloa, motivaatiota, vaihtelua tai harjoittelumahdollisuuksia.\nEnsisijainen tutkimuskohteeni on peruskoulun opetussuunnitelma (Peruskoulun opetussuunnitelman perusteet 2014, POPS 2014). Se on Opetushallituksen asiakirja, joka ohjaa opetusta peruskouluissa. Kun suunnittelin tätä katsausta, tarkoitukseni oli tutkia myös lukio-opetuksen opetussuunnitelmaa (Lukion opetussuunnitelman perusteet 2015, LOPS 2015). Sanoja peli tai leikki ei kuitenkaan mainita missään muodossa kertaakaan koko kansallisessa lukion opetussuunnitelmassa. LOPS 2015 on siis vain sivuosassa tässä katsauksessa. Perusopetuksen opetussuunnitelmassa sanat sen sijaan esiintyvät monesti.\nEtsin maininnat peleistä ja pelillisyydestä sekä leikistä ja leikillisyydestä sekä niiden johdoksista opetussuunnitelmatekstistä. Analysoin niiden esiintymistiheyttä sekä esiintymisyhteyttä: mainitaanko pelit ja leikit yläluvuissa vai pienempiä kokonaisuuksia käsittelevissä alaluvuissa? Nähdäänkö pelit ja leikit opetettavana sisältönä vai opetusmenetelmänä muiden asioiden käsittelyssä? Entä pystyykö opetussuunnitelmatekstistä päättelemään, miksi pelit ja leikit on nostettu sisällöksi tai menetelmäksi? Tutkin myös sanalistoja, joissa pelit tai leikit ovat yhtenä osana. Näin pystyn paremmin näkemään, mihin ilmiöihin tai käsitteisiin pelejä ja leikkejä verrataan.\nEn tässä katsauksessa tutki käsitteitä, jotka liittyvät läheisesti peleihin ja leikkeihin. Opetussuunnitelmissa käytetään paljon termejä, joiden voi tulkita tarkoittavan tai joihin voidaan tulkita sisältyvän pelillistä ja leikillistä oppimista: oppimisen ilo, luovuus, mediatekstit, simulaatiot, virtuaaliset maailmat, digitaaliset ympäristöt. Vaikka ne eivät sulje pois pelejä ja leikkejä, haluan tässä katsauksessa keskittyä eksplisiittisiin ilmaisuihin.\nMäärällistä analyysiä leikki- ja peli-sanojen ja niiden johdosten esiintymisestä ei ole hedelmällistä tehdä, sillä toisissa oppiaineissa, kuten äidinkielessä ja kirjallisuudessa sekä kielissä, on erilaisia oppimääriä omine sisältöineen, tavoitteineen ja menetelmineen, ja toisissa oppiaineissa on vain yksi oppimäärä. Useampi oppimäärä oppiaineen sisällä johtaa siihen, että tietyt sanat ja ilmaukset toistuvat ilman että se vaikuttaisi painotukseen. Eri oppiaineita myös opetetaan eri vuosiluokilla, mikä vaikuttaa niiden sisältöihin, tavoitteisiin ja opetusmenetelmiin. Tämän vuoksi keskitynkin lähinnä siihen, onko tutkimiani käsitteitä mainittu lainkaan, ja millä tavalla niihin viitataan.\nOpetussuunnitelmateksti on Opetushallituksen asiakirja, joka ohjaa koulutuksen järjestäjien toimintaa. Se määrittelee paitsi opetuksen sisällöt, myös kasvatustoiminnan tavoitteet ja pedagogisen käsityksen siitä, mitä ja millaista oppiminen on (Halinen ym. 2013, 191).\nOpetussuunnitelma ei ole tieteellinen teksti. Se ei perustele väitteitään minkään lähteiden kautta, eikä ilmaise, mihin teoriaan mikäkin sen käsitys liittyy. Siinä mielessä se on tutkijalle ongelmallinen lähde: koskaan ei voi tietää, onko jonkin väittämän taustalla teoriaa vai onko se vain kirjoittajansa henkilökohtainen mielipide. Käytettyjä termejä ei juuri määritellä, ja sama termi voi jossain kohdassa opetussuunnitelmatekstiä liittyä toiseen tutkimussuuntaan tai tarkoittaa eri asiaa kuin jossain muussa kohdassa.\nOpetussuunnitelma on toisaalta moniääninen, pedagoginen teksti, toisaalta Opetushallituksen virallinen, koulujen toimintaa lakiperusteisesti ohjaava ja velvoittava asiakirja. Käsittelen seuraavaksi tätä ristiriitaa. Sen jälkeen esittelen perusopetuksen opetussuunnitelman sisäistä rakennetta ja sisältöä.\nOpetussuunnitelmaa kirjoittaa yhteistyössä moni ihminen, eikä sille ole määritelty tekijää. Kirjoittajat on häivytetty lopullisesta versiosta. Opetushallitus ohjaa opetussuunnitelman kirjoittamisprosessia ja kutsuu eri tahoja mukaan opetussuunnitelmatyöhön:\nParaikaa menossa olevassa opetussuunnitelman perusteiden laadintatyössä jatkuva dialogi konkretisoituu vielä aiempaakin selvemmin. Opetushallitus kuulee lukuisia eri tahoja, on aktiivisessa vuorovaikutuksessa opetuksesta ja koulusta kiinnostuneiden organisaatioiden ja henkilöiden kanssa ja kutsuu mukaan perusteiden laadintaan runsaasti koulumaailman asiantuntijoita. Perusteiden laadintatyössä henkilökohtaisesti kutsuttuina on yli 300 tutkijaa, opettajankouluttajaa, oppimateriaalin laatijaa, opetuksen järjestäjien edustajaa, rehtoria, opettajaa ja koulun muita henkilöstöryhmiä edustavaa maan kaikista osista. (Halinen ym. 2013, 190)\nOpetussuunnitelmassa kuuluvat siis satojen ihmisten, erilaisten organisaatioiden ja ihmisryhmien äänet. Sen varsinaisia kirjoittajia, jotka ovat vastuussa sanavalinnoista ja lopullisista painotuksista, ei täsmennetä.\nOpetussuunnitelma velvoittavana asiakirjana\nVaikka opetussuunnitelma voidaan nähdä dynaamisena ja osallistavana prosessina (Halinen ym. 2013, 190), se kuitenkin muodostuu normiksi. Perusopetuslain mukaan Opetushallitus päättää valtakunnallisen opetussuunnitelman perusteet. Opetushallitus määrittelee opetussuunnitelman perusteet määräykseksi, “jolla koulutuksen järjestäjä velvoitetaan sisällyttämään koulu- tai järjestäjäkohtaiseen opetussuunnitelmaan opetuksen tavoitteet ja keskeiset sisällöt” (Opetushallitus, 2018). Myös määräyskirje, jolla opetussuunnitelma juridisesti on asetettu voimaan, tähdentää, että “[o]petuksen järjestäjät eivät voi jättää noudattamatta tätä määräystä tai poiketa siitä” (Opetushallitus 2014).\nOpetushallituksen omassa opetussuunnitelmatyön blogissa näkyy tämä sama kahtalainen luonne. Siinä tuodaan merkityksellisenä hetkenä esiin, kuinka “[o]petushallituksen pääjohtaja allekirjoitti esiopetuksen, perusopetuksen ja lisäopetuksen opetussuunnitelman perustemääräykset joulun alla 22.12.2014. Tuota tärkeää päivää edelsi kahden ja puolen vuoden tiivis työ” (Opetushallitus 2015).\nOpetussuunnitelman sisältö ja rakenne\nPerusopetuksen opetussuunnitelma jakautuu yleiseen osaan (luvut 1–12), jossa määritellään oppimiskäsitys sekä peruskoulun tehtävä ja tavoitteet ja annetaan koulutuksen järjestäjille ohjeita koskien muun muassa koulujen toimintakulttuuria, opetuksen järjestämistä, oppimisen arviointia ja oppilaiden tukea ja ohjausta sekä eri vuosiluokkia koskeviin lukuihin (luvut 13–15). Perusopetuksen opetussuunnitelma jakautuu kolmeen osaan ikäryhmittäin: 1.–2. vuosiluokka, 3.–6. vuosiluokka, 7.–9. vuosiluokka.\nJokaisen ikäryhmää käsittelevän luvun alussa puhutaan yleisesti opetuksen erityispiirteistä tällä ikäryhmällä. Sen jälkeen alaluvut käyvät läpi jokaisen oppiaineen: ensin oppiaine esitellään yleisesti, määritellään oppiaineen tehtävä yleisesti ja sen jälkeen erikseen ikäryhmille. Myös oppimisympäristöihin ja toimintatapoihin liittyvät tavoitteet käsitellään oppiaineen tasolla, samoin ohjaus, eriyttäminen ja tuki sekä oppilaan oppimisen arviointi.\nTämän jälkeen opetussuunnitelma esittelee mahdollisten eri oppimäärien erityiset tehtävät, tavoitteet ja keskeiset sisältöalueet. Oppimäärissä on paljon samoja asioita, mutta myös hienoisia painotuseroja. Oppimäärällä viitataan tässä siihen, että oppiaineen sisällä saattaa olla eroja: esimerkiksi äidinkieli ja kirjallisuus on oppiaine, jonka sisällä on monta oppimäärää riippuen siitä, mikä oppilaan oma äidinkieli on. Toisaalta kielten oppiaineiden sisällä on erilaisia laajuuteen liittyviä oppimääriä riippuen esimerkiksi siitä, millä vuosiluokalla kielen opiskelu aloitetaan.\nOpetussuunnitelmateksti on rakenteeltaan hyvin toisteinen. Samat muotoilut, sanat ja rakenteet kulkevat osiosta toiseen. Teksti on hierarkkinen kokonaisuus siinä mielessä, että sen alussa määritellään ja ryhmitellään esimerkiksi opetuksen tavoitteita yleisesti, ja loppupuolella täsmennetään, miten nämä tavoitteet näkyvät tietyn ikäryhmän, oppiaineen tai oppimäärän kohdalla.\nPeli ja leikki Peruskoulun opetussuunnitelman perusteissa\nPeli ja leikki opetussuunnitelman perusteiden yleisissä osioissa\nPerusopetussuunnitelman yleisissä luvuissa pelit ja leikit näkyvät erittäin vähän, ja maininnat ovat satunnaisia.\nAlaluvussa 3.3 “Tavoitteena laaja-alainen osaaminen” kuvataan seitsemän laaja-alaisen osaamisen aluetta. Ajattelu ja oppimaan oppiminen on yksi alueista, ja sen yhteydessä todetaan, että “[l]eikit, pelillisyys, fyysinen aktiivisuus, kokeellisuus ja muut toiminnalliset työtavat sekä taiteen eri muodot edistävät oppimisen iloa ja vahvistavat edellytyksiä luovaan ajatteluun ja oivaltamiseen” (POPS 2014, 18). Lausuma yhdistää kaksi tarkoitusta: toisaalta siinä luetellut työtavat edistävät iloa ja toisaalta ne vahvistavat ajattelun taitoja. Leikit ja pelillisyys ovat mukana nimenomaan työtapoina eli välineinä jonkin asian oppimiseen. Vuosiluokkien 1–2 yhteydessä käsitellään vielä erikseen ajattelua ja oppimaan oppimista: “Muistin, mielikuvituksen sekä eettisen ja esteettisen ajattelun kehittymistä tuetaan satujen ja tarinoiden, pelien, lorujen, laulujen ja leikkien, taiteen eri muotojen sekä monipuolisen vuorovaikutuksen avulla” (POPS 2014, 101).\nVuosiluokkien 1–2 yhteydessä myös muutamassa muussa laaja-alaisen osaamisen alueessa puhutaan leikistä tai pelistä. Nämä eivät näy koko peruskoulua koskevissa laaja-alaisen osaamisen kuvauksissa eivätkä myöhempien vuosiluokkien yhteydessä.\nLaaja-alaisen osaamisen alueessa nimeltä “Kulttuurinen osaaminen, vuorovaikutus ja ilmaisu” käsitellään vuosiluokkien 1–2 yhteydessä leikkiä ja peliä: “Oppitunnit, juhlat, leikit, pelit, ruokailuhetket sekä yhteistyö koulussa ja koulun ulkopuolella tarjoavat tilaisuuksia harjoitella toimimista monenlaisten ihmisten kanssa” (POPS 2014, 101). Tässä leikki ja peli rinnastetaan muihin koulussa tapahtuviin toimintoihin tai tilanteisiin. Vuorovaikutustaidot ikään kuin karttuvat niiden yhteydessä.\nKolmas laaja-alaisen osaamisen alue, monilukutaito, näkee vuosiluokilla 1–2 pelit kulttuurisena tuotteena ja jossain määrin myös opetuksen sisältönä: “Opetuksessa käytetään ikäkauden tarpeisiin soveltuvia tekstejä, kuten lehtiä, kirjoja, pelejä, elokuvia ja musiikkia sekä monimuotoisen ympäristön havainnointia ja oppilaiden tekemiä ja valitsemia sisältöjä” (POPS 2014, 103).\nNeljäs laaja-alaisen osaamisen alue, tieto- ja viestintäteknologinen osaaminen, näkee vuosiluokilla 1–2 pelillisyyden mahdollisuutena oppimiseen: “Pelillisyyttä hyödynnetään oppimisen edistäjänä” (POPS 2014, 103). Pelillisyyden käsitettä ei avata enempää, eikä perustella sen hyödyntämistä.\nVuosiluokkien 3–6 laaja-alaiseen osaamisen osa-alue “Itsestä huolehtiminen ja arjen taidot” mainitsee pelit ja leikit: “Pelien ja leikkien sekä yhteisten tehtävien yhteydessä opitaan ymmärtämään sääntöjen, sopimusten ja luottamuksen merkitys ja harjoitellaan päätöksentekoa” (POPS 2014, 164). Tässä peli ja leikki ovat koulun tapahtumia, ja opetussuunnitelman edellyttämä osaaminen kehittyy niiden yhteydessä, sivutuotteena.\nYleisen osion luvussa 4.3 käsitellään oppimisympäristöjä ja työtapoja koko peruskoulussa. Siinä leikki nähdään luovana työtapana: “Tutkiva ja ongelmalähtöinen työskentely, leikki, mielikuvituksen käyttö ja taiteellinen toiminta edistävät käsitteellistä ja menetelmällistä osaamista, kriittistä ja luovaa ajattelua sekä taitoa soveltaa osaamista” (POPS 2014, 29). Pelejä puolestaan käsitellään tieto- ja viestintäteknologian käytön yhteydessä: “Työtapojen valinnassa hyödynnetään pelien ja pelillisyyden tarjoamat mahdollisuudet” (POPS 2014, 29).\nVuosiluokkien 1–2 tehtävää kuvatessaan opetussuunnitelmateksti tuo esiin leikin ja pelillisyyden keskeisinä työtapoina: “Työtavoissa korostuvat havainnollisuus ja toiminnallisuus, leikki ja pelillisyys sekä mielikuvitus ja tarinallisuus” (POPS 2014, 100). Ainekohtaisissa alaluvuissa, joita esittelen seuraavaksi, onkin nähtävissä tämä painotus.\nVuosiluokkien 7–9 yleisessä osiossa on alaluku nimeltä “Yhteisön jäsenenä kasvaminen” (POPS 2014, 313). Luvussa käytetään kuvainnollisessa yhteydessä sanaa pelisäännöt: “Yhteisistä pelisäännöistä ja hyvistä käytöstavoista sopiminen oppilaiden ja huoltajien kanssa luo turvallisuutta ja edistää koulutyön onnistumista.” Pelisäännöt tässä viittaavat yhteisesti hyväksyttyihin toimintatapoihin, eivät niinkään peliin tai pelillisyyteen.\nÄidinkieli ja kirjallisuus on oppiaine, joka sisältää kaksitoista eri oppimäärää sen mukaan, mikä on oppilaan äidinkieli. Suomen ja ruotsin kielen lisäksi omat oppimäärät on muun muassa saamen kielellä, romanikielellä ja viittomakielellä sekä suomea tai ruotsia toisena kielenä opiskeleville (POPS 2014, 105). Äidinkielen ja kirjallisuuden oppiainekohtaisessa osiossa ei mainita peliä ja leikkiä. Eri oppimäärien sisältökuvauksissa niitä sivutaan vain vuosiluokilla 1–2.\nUseimmissa oppimäärissä pelit ja leikit nähdään oppimäärän sisältöinä mutta myös työtapoina. Selkeimmin ne näkyvät kahdessa yhteensä neljästä keskeisestä sisältöalueesta: vuorovaikutustilanteissa toimiminen ja kielen, kirjallisuuden ja kulttuurin ymmärtäminen.\nVuorovaikutustilanteissa toimimisen sisältöalueessa tulkitsen pelien olevan kaksoisroolissa. Toisaalta pelit toimivat materiaalina ja aineistona vuorovaikutuksen harjoittelussa, toisaalta ne ovat yksi tekstilaji, johon suomen kielessä ja kirjallisuudessa tutustutaan: “Käsitellään erilaisten vuorovaikutusharjoitusten, keskustelujen ja draaman avulla lastenkirjallisuutta, satuja, kertomuksia, loruja, tietotekstejä, mediatekstejä ja pelejä” (POPS 2014, 110). Pelit mainitaan luontevasti luettelossa, jossa on lapsille tuttuja tekstilajeja. Sama luettelo toistuu kaikissa oppimäärissä, joskin niissä saattaa olla joitain oppimäärään liittyviä muutoksia. Esimerkiksi saamen kielen ja kirjallisuuden listaan on lisätty saamelaiset tarinat ja lyriikka (POPS 2014, 115).\nRuotsin kielen ja kirjallisuuden osio on kirjoitettu opetussuunnitelmaan ruotsiksi, joten kielierot osittain selittävät sanavalintojen erilaisuutta. Siinä missä suomen kielessä ja kirjallisuudessa puhutaan “erilaisista vuorovaikutusharjoituksista, keskusteluista ja draamasta”, ruotsin kielessä ja kirjallisuudessa puhutaan “kommunikaatioharjoituksista, draamasta ja rooli- ja teatterileikeistä” (POPS 2014, 112) välineinä eri tekstilajien käsittelylle.\nSuomea tai ruotsia toisena kielenä opetettaessa tekstilajien kirjosta vuorovaikutuksen opettamisessa ovat pudonneet pois lastenkirjallisuus, mediatekstit ja pelit: “Hyödynnetään rooli- ja teatterileikkejä sekä muita vuorovaikutusharjoituksia satujen, tarinoiden, lorujen ja tietotekstien käsittelyssä” (POPS 2014, 124, 128). Voi olla, että tarkoituksena on ollut pysytellä yksinkertaisemmissa ja helpommin lähestyttävissä teksteissä. Sen sijaan leikki on nyt mukana selkeästi hyödyllisyytensä takia: rooli- ja teatterileikit ovat väline sisällön käsittelyssä.\nKielen, kirjallisuuden ja kulttuurin ymmärtämisen sisältöalueessa suomen kielen ja kirjallisuuden oppimäärässä mainitaan kielellä leikittely: “Pohditaan yhdessä sanoja, sanontoja ja ilmaisutapoja, leikitellään kielellä lorujen, runojen ja sanaleikkien avulla” (POPS 2014, 110). Kielellä leikittely on vahvasti mukana myös viittomakielessä: sekä vuorovaikutustilanteissa että tekstien tuottamisessa (POPS 2014, 121). Tässä yhteydessä leikittely on leikillistä toimintaa, joka tuottaa oivalluksia kielestä. Toisaalta sanaleikit ovat opetussuunnitelmassa myös oma tekstilajinsa, jota verrataan loruihin ja runoihin. Kaksoisrooli on tässäkin selkeä: toisaalta leikki on väline kielen ymmärtämiseen, toisaalta se on osa kulttuuria, jota pyritään ymmärtämään. Missään ei sanota, että kielellä leikittelyä harjoiteltaisiin tai opeteltaisiin – se vain tapahtuu.\nSuomi ja ruotsi toisena kielenä -oppimäärissä kulttuurin ymmärtämisen sisältöalueessa leikit on nostettu keskeisempään asemaan kuin muissa oppimäärissä. Ne ovat selkeästi opetuksen sisältöä ja kulttuurin muoto: “Tutustutaan eri kulttuurien kertomuksiin, leikkeihin ja juhliin” (POPS 2014, 125, 128).\nToinen kotimainen kieli -oppiaineeseen sisältyy kuusi erilaista oppimäärää ruotsin tai suomen opiskeluun. Vieraiden kielten opetuksessa on seitsemän erilaista oppimäärää. Opetussuunnitelma esittelee oppiaineen tehtävän ja kertaa sen jokaisen oppimäärän alussa:\nKieli on oppimisen ja ajattelun edellytys. Kieli on mukana kaikessa koulun toiminnassa, ja jokainen opettaja on kielen opettaja. Kielten opiskelu edistää ajattelutaitojen kehittymistä. Se antaa aineksia monikielisen ja -kulttuurisen identiteetin muodostumiselle ja arvostamiselle. Sanavaraston ja rakenteiden karttuessa myös vuorovaikutus- ja tiedonhankintataidot kehittyvät. Kielten opiskelussa on runsaasti sijaa ilolle, leikillisyydelle ja luovuudelle. (POPS 2014, 131, 133, 216, 242, 369, 397)\nVaikkei opetussuunnitelmatekstissä leikillisyyden käsitettä sen kummemmin avata, voidaan lausumaa pitää vahvana kannanottona leikillisyyden puolesta: se liittyy kielen määrittelyyn, joka aloittaa koko oppiaineen tehtävän kuvauksen ja toistuu alaluvusta ja oppimäärästä toiseen.\nToisen kotimaisen kielen tai vieraan kielen opetus alkaa kansallisen opetussuunnitelman mukaan vasta kolmannella vuosiluokalla. Vuosiluokilla 1–2 mainitaan peli ja leikki vain kun puhutaan kielisuihku-toiminnasta: “Jo ennen – – opetuksen alkamista voidaan oppilaita tutustuttaa alustavasti joihinkin kieliin – -. Tällaista toimintaa kutsutaan kielisuihkuksi. Kielen tai kielten alkeita opitaan siinä laulaen, leikkien, pelaten ja liikkuen” (POPS 2014, 131, 132, 134). Pelit ja leikit ovat tässä yhteydessä selkeästi väline varsinaisen sisällön eli kielen opettelussa. Ne vastaavat kysymykseen, miten kieltä opitaan, ja ovat eksplisiittisesti toimintaa. Ne rinnastetaan toisiinsa mutta myös laulamiseen ja liikkumiseen. Opetussuunnitelmateksti ei perustele, miksi juuri nämä neljä toimintoa ovat kielisuihkun työtapoja.\nVuosiluokilla 3–6 pelit ja leikit ovat vahvasti mukana kielten opetuksessa. Kaikissa oppimäärissä on sama teksti oppimisympäristöihin ja työtapoihin liittyvissä tavoitteissa: “Leikin, laulun, pelillisyyden ja draaman avulla oppilaat saavat mahdollisuuden kokeilla kasvavaa kielitaitoaan ja käsitellä myös asenteita” (POPS 2014, 218, 222, 231, 234, 239, 244, 249, 253, 257).\nVuosiluokilla 7–9 oppimisympäristöihin ja työtapoihin liittyvät tavoitteet on muotoiltu hieman eri tavalla: “Pelillisyyden, musiikin ja draaman avulla oppilaat saavat mahdollisuuden kokeilla kasvavaa kielitaitoaan ja käsitellä myös asenteita” (POPS 2014, 371, 376, 380, 384, 389, 394, 399, 404, 409, 413, 417, 422, 426).\nYläluokille tultaessa leikki jää taa, mutta pelillisyys säilyy. Laulu muuttuu musiikiksi. Peli ja leikki kuitenkin näyttäytyvät kielten opetuksessa jonkinlaisena vapaana harjoituskenttänä, jossa yhdistyvät opitut kielitaidot ja toisaalta myös jokin muu, asenteiden käsittely. Opetussuunnitelmateksti vaikenee tässä kohdassa siitä, mitä asenteita on tarkoitus käsitellä – kenties esimerkiksi asenteita opiskeltavaa kieltä kohtaan. Pelillisyyden ja leikin mainitseminen samassa luettelossa laulun, musiikin ja draaman kanssa osoittaa, että niitä pidetään luovina ja toiminnallisina työtapoina.\nMatematiikan oppiaineessa leikkejä ja pelejä käsitellään oppimisympäristöihin ja työtapoihin liittyvien tavoitteiden yhteydessä kaikilla vuosiluokilla. Vuosiluokilla 1–2 korostetaan pedagogista ohjausta leikin ja pelin yhteydessä: “Pedagogisesti ohjatut leikit ja pelit ovat yksi tärkeä työtapa” (POPS 2014, 136). Vuosiluokilla 3–6 oppimisympäristöihin ja työtapoihin liittyvät tavoitteet eivät ole juuri muuttuneet: “Oppimispelit ja -leikit ovat yksi tärkeä ja oppilaita motivoiva työtapa” (POPS 2014, 262). Vuosiluokilla 7–9 oppimisympäristöihin ja työtapoihin liittyvät tavoitteet on muotoiltu hieman eri tavalla: “Oppimispelit ovat yksi motivoiva työtapa” (POPS 2014, 431).\nLeikit ja pelit rinnastetaan toisiinsa ja niiden tärkeyttä työtapana korostetaan. Matematiikan opetuksessa korostetaan vaihtelevia työtapoja, mutta muita työtapoja kuin peliä ja leikkiä ei mainita eksplisiittisesti. Siinä missä vuosiluokilla 1–2 puhutaan vain tärkeästä työtavasta, vuosiluokilla 3–6 tuodaan esille myös se, että oppimispelit ja -leikit ovat myös motivoiva työtapa. Vuosiluokilla 7–9 oppimispelit ovat “yksi motivoiva työtapa”, mutta niiden tärkeyttä ei korosteta, eikä leikkiä enää mainita lainkaan. Opetussuunnitelmateksti ei ole tässä selkeä sen suhteen, onko työtapa sekä tärkeä että motivoiva vai onko se tärkeä sen vuoksi, että se olisi motivoiva. Tärkeyttä ei muutoin perustella.\nOpetussuunnitelmateksti katsoo tarpeelliseksi myös tähdentää, että opetuksessa vuosiluokilla 1–2 käytettävät leikit ja pelit ovat pedagogisesti ohjattuja. Täsmennystä voidaan tulkita ainakin kahdella eri tavalla. Toisaalta se luo turvaa oppilaille, joita ei jätetä yksin pelien ja leikkien kanssa: opettajan voidaan ymmärtää olevan läsnä, tukevan ja tulkitsevan pelien ja leikkien käyttöä. Toisaalta voidaan ajatella, että leikki ja peli ei ole vapaata, vaan sitä kahlitsee pedagoginen ohjaus. Pelien ja leikkien ymmärtäminen tai niiden matemaattinen sisältö ei ole keskeistä – ne ovat selkeästi väline muun sisällön opettamiseen. Vuosiluokilla 3-6 käytetään jo termiä oppimispelit ja -leikit täsmentämään sitä, että opetuksessa käytettävät pelit ja leikit eivät ole täysin vapaasti valittavia.\nMaantiedon oppiaineessa ei mainita pelejä tai leikkejä kuin kerran: vuosiluokilla 7–9 oppimisympäristöihin ja toimintatapoihin liittyen:\nMaantiedon opetuksen tavoitteiden kannalta keskeistä on käyttää monipuolisia oppimisympäristöjä sekä koulussa että koulun ulkopuolella. Maastotyöskentely, kenttäretket luonnossa ja rakennetussa ympäristössä sekä sähköisten oppimisympäristöjen ja paikkatiedon käyttö ovat olennainen osa maantiedon opetusta. Pelillisyys lisää oppilaiden motivaatiota. Tutkimuksellinen lähestymistapa tukee maantieteellisen ajattelun sekä ongelmanratkaisu- ja tutkimustaitojen kehittymistä sekä edistää yhteisöllistä ja vuorovaikutteista työskentelyä. (POPS 2014, 443)\nPelillisyyden, ei varsinaisesti pelien, esitetään lisäävän motivaatiota. Opetussuunnitelmateksti ei avaa sitä, mitä pelillisyydellä tässä tarkoitetaan tai miten se käytännössä voisi liittyä maantiedon oppiaineen opetukseen. Virke vaikuttaa irralliselta lisäykseltä kappaleeseen: edeltävässä virkkeessä on hyvin konkreettisia työtapoja ja seuraavassa virkkeessä on perusteluja tutkimukselliselle lähestymistavalle. Pelillisyys näyttäytyy abstraktina ja perustelemattomana käsitteenä.\nYmpäristöopin oppiaineen tehtäväkuvauksessa vuosiluokilla 1–2 mainitaan kertaalleen leikki: “Leikkiin perustuvien ongelmanratkaisu- ja tutkimustehtävien avulla viritetään uteliaisuutta ja kiinnostusta ympäristön ilmiöitä kohtaan” (POPS 2014, 138). Leikki on opetussuunnitelmatekstissä ikään kuin kehys tai naamio erilaisille tehtäville, joilla oppiaineen sisältöä esitellään oppilaille. Se ei ole varsinaisesti työtapa tai menetelmä, vaan se nähdään jonkinlaisena siltana lapsen maailmasta ympäristöopin sisältöihin. Leikin tarkoituksena on tässä toimia pehmentävänä tai houkuttelevana siirtymänä. Vuosiluokkien 3–6 yhteydessä peliä tai leikkiä ei enää mainita. Ympäristöoppia ei opeteta vuosiluokilla 7–9.\nMyös uskonto on oppiaine, jossa on monta eri oppimäärää: evankelisluterilainen, ortodoksinen, katolinen, islam, juutalainen. Näillä kaikilla on yhteinen tehtävä, yhteiset tavoitteet ja yhteiset keskeiset sisällöt, minkä lisäksi jokainen oppimäärä tarkentaa keskeisiä sisältöjä kyseisen uskonnon “luonteen mukaisesti” (POPS 2014, 143).\nVuosiluokkien 1–2 yhteisissä oppimisympäristöihin ja työtapoihin liittyvissä tavoitteissa mainitaan, että “[k]ertomuksia, musiikkia, kuvataidetta, leikkiä, draamaa sekä vierailijoita ja vierailuja eri kohteisiin käytetään tukemaan monipuolista työskentelyä ja oppimisen iloa” (POPS 2014, 143). Leikki nähdään tässä nimenomaan työtapana, ja se rinnastetaan erilaisiin luovuutta vaativiin ja kehittäviin asioihin. Leikin katsotaan hyödyttävän välillisesti oppiaineen sisältöjen omaksumista. Opetussuunnitelmatekstissä ei tässä kohdassa avata sen takana olevia oletuksia oppimismotivaatioista. Implisiittisesti se ilmaisee, että leikki tuo oppimiseen iloa, ja että oppimisen ilo johtaisi oppimiseen. Vuosiluokkien 3–6 tai 7–9 yhteydessä peliä tai leikkiä ei enää mainita.\nElämänkatsomustiedon oppimisympäristöihin ja työtapoihin vuosiluokilla 1–2 sekä uudestaan vuosiluokilla 3–6 liittyvissä tavoitteissa mainitaan, että “[y]hteisiä, opettajan ohjaamia tutkimuskeskusteluja rikastetaan toiminnallisilla aktiviteeteilla, saduilla, kertomuksilla, leikeillä, musiikilla, kuvataiteella ja draamalla” (POPS 2014, 148, 283). Leikit nähdään tässäkin välillisesti opetuksen tukimuotona tai apuvälineenä. Oletuksena on, että tutkimuskeskustelujen rikastaminen luetelluilla tavoilla tekee oppimisesta jollain tavalla parempaa kuin ilman niitä. Leikki on rinnastettu muihin kulttuurin muotoihin ja toiminnallisiin aktiviteetteihin.\nMusiikin opetuksessa on vuosiluokilla 1–2 yhdessä sisältöalueessa mainittu leikit: “Musiikin opetuksessa käytetään lauluja, leikkejä, loruja, liikuntaa, soitto- ja kuuntelutehtäviä sekä luodaan tilaisuuksia luovaan toimintaan, jotka aihepiireiltään ja musiikillisilta ominaisuuksiltaan soveltuvat ikäkauteen ja koulun toimintakulttuuriin” (POPS 2014, 150). Vaikka kyseessä on oppiaineen sisällön kuvaaminen, opetussuunnitelmateksti kuvaa tässä erilaisia toimintatapoja, joista leikki on yksi. Lienee ongelmallista erottaa tarkasti toisistaan oppiaineen sisältöä ja opetuksessa käytettyjä menetelmiä, etenkin taito- ja taideaineiden yhteydessä. Luetellut menetelmät tai työskentelytavat voivat lisäksi olla päällekkäisiä, eikä ole helppoa aina päätellä, onko jokin toiminto loru, liikunta vai leikki. Vuosiluokkien 3–6 tai 7–9 yhteydessä peliä tai leikkiä ei enää mainita.\nKuvataiteen opetussuunnitelmassa leikinomaisuus on esillä jo heti oppiaineen tehtävää vuosiluokilla 1–2 kuvailevassa osiossa: “Opetuksessa hyödynnetään toiminnallisuutta ja leikinomaisuutta” (POPS 2014, 151). Leikinomaisuus-termi toistuu myös myöhemmin, kun kuvataiteen opetussuunnitelmassa kuvaillaan aineen oppimisympäristöihin ja toimintatapoihin liittyviä tavoitteita: “Vuosiluokilla 1–2 innostetaan leikinomaiseen kokeiluun, tieto- ja viestintäteknologian käyttöön sekä taiteidenväliseen toimintaan” (POPS 2014, 153).\nLeikinomaisuus on siis kuvataiteen opetussuunnitelmassa jotain, mitä voidaan hyödyntää. Tarkemmin ei kerrota, miten tai minkä takia leikinomaisuus hyödyttäisi opetusta. Sanapari leikinomainen kokeilu on kiinnostava: siinä leikinomaisuus kenties tähdentää sitä, että kokeilua ei tarvitse ottaa vakavasti tai suunnitella huolellisesti.\nKuvataiteessa leikinomaisuus ja pelit mainitaan vielä osioissa, jotka käsittelevät ohjausta, eriyttämistä ja tukea vuosiluokilla 1–2 sekä vuosiluokilla 3–6 ja edelleen vuosiluokilla 7–9: “Ohjauksen, eriyttämisen ja tuen järjestämisessä voidaan hyödyntää esimerkiksi leikinomaisuutta, pelejä ja eri aistialueisiin liittyviä kokemuksia” (POPS 2014, 153, 299, 495). Tämä on ainoa kerta, kun opetussuunnitelmatekstissä mainitaan leikinomaisuus ja pelit tässä yhteydessä. Opetussuunnitelma toimii yleensä hierarkkisesti siten, että alaluvuissa mainitaan uudelleen asioita, jotka on mainittu yleisissä osuuksissa. Tässä niin ei ole: opetussuunnitelmatekstin luku 7 “Oppimisen ja koulunkäynnin tuki” käsittelee tarkemmin ohjausta, eriyttämistä ja tukea, muttei mainitse peliä tai leikkiä kertaakaan (POPS 2014, 61–78).\nKuvataiteessa ei leikitä, mutta leikinomaisuus on läsnä. Pelejä ei opiskella, mutta niitä voidaan hyödyntää, mikäli opiskelija tarvitsee eriyttämistä tai tukea. Mielenkiintoista olisikin tietää, mitkä pelit millä tavalla käytettyinä voisivat olla hyödyksi juuri kuvataiteen opetuksen ohjauksessa, eriyttämisessä ja tuen järjestämisessä.\nKäsityön oppimisympäristöihin ja toimintatapoihin vuosiluokilla 1–2 liittyvissä tavoitteissa mainitaan, että “[o]hjatun suunnittelun ja tekemisen tukena hyödynnetään mielikuvitusta, tarinoita, draamaa, leikkiä, pelejä sekä luonnon- ja rakennettua ympäristöä” (LOPS 2014, 156). Käsityössä näkyy käsitys leikistä ja peleistä luovana toimintana. Leikki ja pelit rinnastetaan tarinoihin, draamaan ja mielikuvitukseen, ja näitä kaikkia käytetään hyötynäkökohdista. Ne toimivat tukena ohjatulle tekemiselle, eli eivät itsessään ole yhtä ohjattuja kuin muu käsityön oppiaineen toiminta. Vuosiluokkien 3–6 tai 7–9 yhteydessä peliä tai leikkiä ei enää mainita.\nOppiaineen opetus alkaa vuosiluokalla 4. Vuosiluokilla 4–6 oppimisympäristöihin ja toimintatapoihin liittyvissä tavoitteissa mainitaan, että\nOppiaineen tavoitteiden kannalta on tärkeä valita elämyksellisiä ja toiminnallisia työtapoja, esimerkiksi erilaisten lähteiden tutkimista, kerrontaa, draamaa, leikkiä ja pelejä. Tavoitteena on vahvistaa oppilaiden historian tekstien ja ympäristön lukutaitoa sekä harjoitella tulkintojen tekemistä itsenäisesti ja toisten kanssa. (POPS 2014, 287)\nOpetussuunnitelma avaa tässä lyhyesti mutta perustellusti, miksi elämykselliset ja toiminnalliset työtavat on valittu tavoitteisiin. Työtavoissa on leikkiin ja peleihin rinnastettu työtapoja, joissa oppilas osallistuu ja luo itse sisältöä, kuten kerronta ja draama. Se myös pitää esillä sen, että oppiaineessa tärkeä asia, tulkintojen tekeminen, vaatii harjoittelua tietynlaisilla työtavoilla.\nVuosiluokilla 7–9 oppimisympäristöihin ja toimintatapoihin liittyvät tavoitteet tuovat myös esiin pelit:\nOppilaita innostetaan hankkimaan tietoa koulun ulkopuolisesta historiakulttuurista, kuten peleistä, elokuvista ja kirjallisuudesta, sekä kehittämään historiallisen ajattelun taitojaan ja kriittistä arviointikykyään niiden avulla. (POPS 2014, 480)\nTämä kohta on ainoa koko opetussuunnitelmassa, jossa pelit asetetaan osaksi kulttuuria ja yhteiskuntaa rinnastamalla ne elokuviin ja kirjallisuuteen. Tekstissä ei oleteta pelien automaattisesti luovan motivaatiota, vaan päinvastoin oppiaineen tavoitteena on innostaa oppilaita tutkimaan kulttuuria, pelit mukaan lukien. Pelit myös nähdään omana taiteenmuotonaan, eikä niiden tehtävänä ole varsinaisesti opettaa oppiaineen sisältöä. Välinearvoa kulttuurilla on jossain määrin: pelit, elokuvat ja kirjallisuus voivat toimia apukeinona oppilaiden historiallisen ajattelun taidon ja kriittisen arviointikyvyn kehittämisessä.\nLeikinomaisuus-termi esiintyy liikunnan oppiaineen tehtäväkuvauksessa sekä vuosiluokilla 1–2, 3–6 että 7–9:\nLiikunta tarjoaa mahdollisuuksia iloon, keholliseen ilmaisuun, osallisuuteen, sosiaalisuuteen, rentoutumiseen, leikinomaiseen kisailuun ja ponnisteluun sekä toisten auttamiseen. Liikunnassa oppilas saa valmiuksia terveytensä edistämiseen. (POPS 2014, 157, 305, 502)\nLeikinomaisuus yhdistetään sanapariksi kisailun kanssa. Leikinomainen kisailu on kenties jollain tavalla pehmeämpi versio kisailusta. Liikunnan oppiaineessa kaikilla vuositasoilla on pyritty iskulauseenomaiseen määritelmään, ja vuositasoilla 1–2 määritelmä on “[l]iikutaan yhdessä leikkien” (POPS 2014, 157). Leikki on siis haluttu nostaa tärkeäksi osaksi oppiainetta. Myöhemmillä vuositasoilla se jää pois iskulauseista.\nLiikunnan oppiaineen keskeiset sisällöt jaetaan fyysiseen, sosiaaliseen ja psyykkiseen toimintakykyyn. Kaikilla vuosiluokilla sekä fyysisen että sosiaalisen toimintakyvyn sisällöissä on keskeisessä asemassa joko leikki tai peli tai molemmat (POPS 2014, 158, 307, 308, 503, 504). Liikunta onkin ainoa oppiaine, joka käyttää leikki-sanaa vuosiluokkien 7–9 yhteydessä (POPS 2014, 503). Psyykkisen toimintakyvyn sisällöissä leikki ja peli ovat läsnä vain vuosiluokilla 1–2 (POPS 2014, 258).\nSiinä missä muissa oppiaineissa leikki usein rinnastetaan mielikuvitukseen, ilmaisun vapauteen tai draamaan, liikunnassa leikistä puhutaan eri sävyyn: se rinnastetaan tehtäviin, harjoitteisiin ja harjoituksiin: “Monipuoliset tehtävät, leikit, harjoitteet ja pelit mahdollistavat osallisuuden, pätevyyden, itsenäisyyden sekä kehollisen ilmaisun ja esteettisyyden kokemuksia” (POPS 2014, 503). “Opetukseen valitaan iloa ja virkistystä tuottavia leikkejä ja tehtäviä, joissa koetaan onnistumisia sekä kohdataan tuetusti emotionaalisesti vaihtelevia tilanteita kuten leikeissä, kisailuissa tai peleissä koetut tilanteet” (POPS 2014, 158).\nLeikki on tässä yhteydessä enemmänkin erillinen, ajallisesti ja toiminnallisesti rajattu tapahtuma kuin vapaata mielikuvituksen käyttöä. Myös termi sääntöleikki tai liikunnallinen sääntöleikki esitellään (POPS 2014, 158). Liikunnan oppiaineen määrittelyissä on nähtävissä muita oppiaineita selkeämmin leikin valjastaminen tavoitteelliseen toimintaan. Voimisteluleikki, liikuntaleikki, palloleikki tai musiikkileikki ovat tehtäviä, ja niillä harjoitellaan tarkkaan eriteltyjä taitoja (POPS 2014, 158, 503). Pelin täsmentäminen pallopeliksi (POPS 2014, 503) korostaa sitä, että liikunnan oppiaineessa pelit ovat ensisijaisesti urheilulajeja.\nLiikunta on ainoa oppiaine, jonka arviointiin leikit ja pelit vaikuttavat. Vuosiluokkien 3–6 yhteydessä määritellään arvosanan 8 (hyvä) arviointikriteerit kuudennen luokan päätteeksi. Näissä mainitaan, että “Oppilas tekee eri liikuntatilanteissa, kuten leikeissä ja peleissä, useimmiten tarkoituksenmukaisia ratkaisuja” (POPS 2014, 308). Arviointikriteereissä leikit ja pelit melko yksiselitteisesti määritellään liikuntatilanteiksi. Sekä vuosiluokkien 3–6 että 7–9 arviointiohjeissa puhutaan myös reilusta pelistä. “Oppilas noudattaa reilun pelin periaatteita ja osoittaa pyrkivänsä vastuullisuuteen yhteisissä oppimistilanteissa” (POPS 2014, 309, 506).\nLeikeistä ja peleistä puhutaan ja niitä määritellään liikunnan yhteydessä enemmän kuin muissa oppiaineissa. Opetussuunnitelmatekstissä on myös kohta kohdalta perusteltu, miksi leikit ja pelit ovat mukana työtavoissa: teksti ei kerro, mitä pelejä tai leikkejä kulloinkin tulisi valita, mutta kertoo, mitä oppiaineen sisältöjä niillä kulloinkin tulisi edistää. Tulkitsen, että arviointikriteereissä mainitut reilun pelin periaatteet kuuluvat tähän samaan, oppiaineen korostamaan, tavoitteeseen yhteistyötaidoista ja sosiaalisesta toimintakyvystä.\nOpetussuunnitelma on luonnostaan moniääninen teksti, monien kirjoittajien kynästä lähtöisin. Sen vuoksi ei olekaan ihme, että se on jossain määrin ristiriidassa itsensä kanssa. Käsitys peleistä ja leikistä opetuksessa vaihtelee suuresti tekstin eri osioissa viitaten siihen, että opetussuunnitelmaa kirjoittanut työryhmä ei ole määritellyt yhteisiä kantoja asiaan.\nEri oppiaineiden suhtautumistavat eroavat toisistaan paljon. Joissain oppiaineissa, kuten matematiikassa ja maantiedossa, pelien nähdään motivoivan opiskelijoita. Toiset oppiaineet, kuten kielet, näkevät leikin ja pelin ensisijaisesti luovana toimintana, joka osittain on oppiaineen sisältöä ja osittain työtapa. Vieraiden kielten opetuksessa korostetaan leikkiä ja iloa sekä toisaalta nähdään leikillisyyden antavan mahdollisuuksia opitun turvalliseen harjoitteluun. Historia oppiaineena näkee pelit osana kulttuuria elokuvan ja kirjallisuuden rinnalla.\nOlen pyrkinyt ryhmittelemään tapoja suhtautua peliin ja leikkiin opetussuunnitelmatekstin sisällä:\nLeikki ja peli luovana toimintana\nLeikki ja peli motivaation luojana\nLeikki ja peli eriyttämiskeinona\nLeikki ja peli kulttuurina\nLeikki ja peli yhteisöllisyyden opettajana\nLeikki ja peli harjoittelukenttänä\nLeikki ja peli asennekasvattajana\nLuovana toimintana leikki ja peli näyttäytyvät erityisesti kieliaineiden yhteydessä. Äidinkielen ja kirjallisuuden, toisen kotimaisen kielen ja vieraiden kielten opetussuunnitelmissa leikki ja peli rinnastetaan usein esimerkiksi draamaan ja tarinoihin.\nMotivaatio korostuu maantiedon ja matematiikan opetussuunnitelmissa, joissa suoraan ilmaistaan pelien lisäävän motivaatiota. Taustalla saattaa olla käsitys siitä, että vaihtelu työtavoissa lisää motivaatiota. Toisaalta oletuksena saattaa olla myös se, että pelit ovat lähtökohtaisesti oppilaita kiinnostavia ja motivoivia. Ei ole mitään syytä olettaa, että juuri näiden ja vain näiden oppiaineiden opetukseen olisi kehitetty motivoivia pelejä, joten taustalla oleva ajatus jää epämääräiseksi ja perustelemattomaksi.\nLeikkiä ja peliä voidaan ehdottaa myös keinoksi oppilaan tukemiseen. Kuvataiteen opetuksessa mainittu pelien käyttö opetuksen eriyttämisessä on mielenkiintoinen kuriositeetti. Sen takana saattaa olla jokin teoria tai kirjoittajan oma kokemus, mutta perustelemattomana ja yksittäisenä lausahduksena se jää irralliseksi.\nKäsitys leikistä ja pelistä kulttuurina korostuu erityisesti historian oppiaineessa. Leikit ja pelit esitetään osana kulttuuria ja sen vuoksi myös oppiaineen sisältöjä jossain määrin myös äidinkielen ja uskonnon opetuksen yhteydessä.\nLeikin ja pelin yhteisöllisyys nousee parhaiten esiin liikunnan oppiaineen sisällöissä. Myös kielten opetuksessa tämän voidaan nähdä toteutuvan, kun leikkiä ja peliä ehdotetaan vuorovaikutustaitojen opettelun välineeksi. Opetussuunnitelmatekstissä toisinaan näkyvä kuvainnollinen ilmaisu, yhteiset pelisäännöt, kuuluu tähän samaan ajatusmalliin siitä, että pelit edistävät yhteistyökykyjen oppimista.\nLeikki ja peli voivat opetussuunnitelmassa edustaa myös vapaata harjoittelukenttää, jossa oppilas saa kokeilla oppimiaan taitoja. Erityisesti vieraiden kielten opetussuunnitelmissa korostuu tämä näkökulma. Tällöin leikki ja peli ovat turvallisia ja epäonnistumisenkin sallivia harjoitteluympäristöjä. Myös opitun kertaaminen useaan kertaan mahdollistuu leikin ja pelin kautta.\nKielten opetuksessa mainitaan myös asenteiden käsittely pelin ja leikin avulla. Opetussuunnitelmateksti ei kuitenkaan avaa sitä, millaista asennekasvatus voisi olla tai mihin asenteisiin pyritään vaikuttamaan.\nOpetussuunnitelmateksti on monen kirjoittajan kynästä lähtöisin, ja tapa käyttää kieltä vaihtelee. Myös leikki ja peli ovat käsitteitä, joita voidaan määritellä hyvin eri tavoin. Sen vuoksi opetussuunnitelman tutkiminen on aina myös retoriikan tutkimusta. Brian Sutton-Smith (1997, 9–11) on ryhmitellyt leikkiin liittyviä puhetapoja seitsemään kategoriaan. Jokainen niistä sisältää omanlaisensa käsityksen siitä, mitä leikki on. Sutton-Smithin mukaan leikistä voidaan puhua\nkehittävänä toimintana (rhetorics of animal progress or child play)\nkohtalona tai sattumana (rhetorics of fate)\nvallan ja voiman todistajana (rhetorics of power)\nidentiteettinä, erityisesti yhteisön tapojen ja perinteiden näkökulmasta (rhetorics of identity)\nmielikuvituksena tai luovana toimintana (rhetorics of the imaginary)\nleikkijän omana kokemuksena (rhetorics of self)\ntyhjänpäiväisenä hassutteluna (rhetorics of frivolity).\nOppiaineet ovat sidoksissa eri tieteenaloihin, ja tieteenalojen suhtautuminen peliin ja leikkiin näkyy oppiaineissa (Sutton-Smith 1997, 6–7). Biologit, psykologit, kasvatustieteilijät ja sosiologit tapaavat keskittyä siihen, miten peli ja leikki vaikuttavat kasvuun, kehitykseen ja sosialisaatioon. Antropologiassa ja folkloristiikassa keskitytään peleihin tapoina ja perinteinä, taideaineissa pelit ovat luovuutta. Opetussuunnitelmatekstissä voidaan nähdä monia Sutton-Smithin määrittelemistä puhetavoista.\nOpetussuunnitelma on ensisijaisesti pedagoginen ohjenuora kasvattajille, ja siinä korostuukin nimenomaan käsitys leikistä kehittävänä toimintana. Se, mitä leikki kehittää, vaihtelee oppiaineen näkemyksestä riippuen. Omissa luokitteluissani leikki eriyttämiskeinona, leikki harjoittelukenttänä, leikki sosiaalisuuteen kasvattajana sekä leikki asennekasvattajana edustavat tätä retoriikkaa.\nLiikunnassa on mukana käsitys vallan ja voiman näyttämisestä (leikinomainen kilvoittelu), mutta muuten en opetussuunnitelmasta löydä tätä Sutton-Smithin kategoriaa.\nPeli ja leikki identiteettinä näkyy opetussuunnitelmassa käsityksenä pelistä ja leikistä kulttuurin tuotteena tai kulttuuriin liittyvänä tapana. Nämä käsitykset korostuvat historian ja näkyvät jonkin verran äidinkielen ja kirjallisuuden sekä uskonnon opetussuunnitelmatekstissä.\nOpetussuunnitelmatekstissä näkyy vahvasti puhetapa leikistä luovuuden kehittäjänä ja mahdollistajana. Tämä näkemys korostuu sekä äidinkielen että muiden kielten opetuksessa.\nKun opetussuunnitelmassa puhutaan leikistä ja pelistä motivaation luojana, siinä on mukana sekä käsitys leikistä hassutteluna että käsitys leikin kokemuksellisuudesta – Sutton-Smithin kategoriat 6 ja 7. Tällöin voidaan ajatella, että leikki sinänsä on nautinnollista tai turhaa, mutta että valjastamalla yksilön kokemukset ja hauskuus voidaan edistää oppimista.\nSutton-Smithin lähestymistapa auttaa ymmärtämään opetussuunnitelmatekstin näennäistä horjuvuutta ja hajanaisuutta leikin ja pelin suhteen. Opetussuunnitelma yhdistää kasvatustieteeseen monta muuta tieteenalaa. Kasvatustiede näkee leikin ensisijaisesti osana kehittymistä, kasvamista ja oppimista. Oppiaineiden omissa osioissa näkyvät vahvasti niiden taustalla olevan tieteen diskurssi ja käsitykset. Monitieteisellä pelitutkimuksella voisikin olla paljon annettavaa seuraavan opetussuunnitelman kirjoittajille.\nOpetussuunnitelmateksti on sekä mielenkiintoinen että haastava tutkimuksen kohde erityisluonteensa vuoksi. Se on moniääninen mutta samalla virallinen ja velvoittava asiakirja. Siinä ei kerrota, mihin tieteelliseen teoriaan tai ideologiaan mikäkin ilmaisu viittaa, eikä siinä yleensä perustella esimerkiksi tiettyjen työtapojen valintaa. Opetussuunnitelma ohjaa suomalaisten koulujen toimintaa, joten seuraavaksi olisikin mielenkiintoista tutkia, miten opetussuunnitelman erilaiset käsitykset näkyvät käytännössä koulujen arjessa – tuovatko pelit motivaatiota matematiikan opetukseen, käsitelläänkö pelejä kulttuurisina tuotteina historian tunneilla, käytetäänkö pelejä oppilaan tukemiseen ja eriyttämiseen kuvataiteessa?\nPelitutkimuksen kannalta on kiinnostavaa, että opetussuunnitelmassa peli ja leikki nähdään enimmäkseen välineenä muiden asioiden opetuksessa – hyvin harvoin asiana, joka kuuluisi oppiaineen sisältöihin. Leikki ja peli näyttäytyvät opetussuunnitelmassa luovina ja toiminnallisina oppimisen tapoina, jotka tuovat vaihtelua koulupäivään. Opetussuunnitelmassa näkyy myös käsitys siitä, että pelit tai oppimispelit olisivat yleisesti luonteeltaan oppilaita motivoivia. Useimmiten pelin tai leikin käyttöä opetuksessa ei perustella millään tavoin, vaan sanat vain esiintyvät listassa, jossa luetellaan erilaisia työtapoja. On myös erittäin harvinaista, että opetussuunnitelmassa täsmennettäisiin millään tavalla, mistä leikeistä tai peleistä on kyse tai mitä esimerkiksi leikillisyydellä tai pelillisyydellä tarkoitetaan.\nPelit voidaan nähdä hyvin eri tavoin eri oppiaineissa: Liikunnassa pelit ovat ensisijaisesti urheilua ja liikunnallisia pelejä, esimerkiksi pallopelejä. Liikunta myös tuo vahvasti esiin pelien merkityksen yhteisöllisyyden opettajana ja sosiaalistajana. Historia käsittelee pelejä yhtenä kulttuurin muotona teatterin ja elokuvan rinnalla. Kumpikin oppiaine kuitenkin tuntuu arvostavan pelejä muutenkin kuin niiden välinearvon vuoksi. Pelien käyttöä perustellaan lyhyesti ja ne liitetään osaksi johdonmukaista kokonaisuutta.\nOn toki myös oppiaineita, joiden kuvauksissa ei mainita pelejä tai leikkejä lainkaan: biologia, yhteiskuntaoppi, kotitalous, fysiikka, terveystieto, kemia, oppilaanohjaus. Nämä ovat yhteiskuntaoppia lukuun ottamatta oppiaineita, joiden opiskelu alkaa vasta 7. vuosiluokalla, mikä saattaa osaltaan selittää ainakin sen, että leikillisyydestä tai leikinomaisuudesta ei puhuta. Vaikka luonnontieteiden opetukseen on kehitetty melko paljon pelejä, eivät oppimispelit tai pelillisyys ole päässeet oppiaineiden työtapoihin lainkaan lukuun ottamatta yhtä irrallista mainintaa maantiedon oppiaineessa.\nTutkimani 2010-luvun alkupuolella luodut opetussuunnitelmat vaikuttavat pelitutkijan silmin sisäisesti ristiriitaisilta ja sekaviltakin peliin ja leikkiin liittyvien termien käytössään. Opetussuunnitelmatekstistä löytyy jonkin verran myös vanhentuneita käsityksiä ja perustelemattomia väitteitä. Toisaalta joissain aineissa peli ja leikki ovat vahvasti esillä, ja niiden käyttöä on perusteltu pedagogisesti. Opetussuunnitelmatyö kuitenkin jatkuu, ja uusia opetussuunnitelmia suunnitellaan Opetushallituksessa koko ajan. Kenties pelitutkimuksella olisi annettavaa työhön.\nKatsaus on kirjoitettu osana Suomen Akatemian Strategisen tutkimuksen neuvoston rahoittamaa Growing Mind -hanketta.\nKiitokseni tuesta Jaakko Stenrosille, Mikko Meriläiselle sekä J. Tuomas Harviaiselle.\nPOPS 2014. Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteet 2014. Verkossa https://www.oph.fi/download/163777_perusopetuksen_opetussuunnitelman_perusteet_2014.pdf Viitattu 14.8.2018\nLOPS 2015. Lukion opetussuunnitelman perusteet 2015. Verkossa https://www.oph.fi/download/172124_lukion_opetussuunnitelman_perusteet_2015.pdf Viitattu 14.8.2018.\nOpetushallitus 2014. Määräyskirje perusopetuksen opetussuunnitelman perusteista 2014. 22.12.2014 Verkossa http://www.oph.fi/download/163775_maarays_perusopetus_104_011_2014.pdf Viitattu 14.8.2018.\n– 2015. Opetussuunnitelman perusteet on yhdessä tehty. OPS2016-blogi 15.1.2015. Verkossa https://www.oph.fi/ops2016/blogi/103/0/opetussuunnitelman_perusteet_on_yhdessa_tehty Viitattu 14.8.2018.\nHalinen, Irmeli; Holappa, Arja-Sisko; Jääskeläinen, Liisa 2013: Opetussuunnitelmatyö ja yleissivistävän koulutuksen uudistaminen. Kasvatus: Suomen kasvatustieteellinen aikakauskirja 44:2, Jyväskylä: Koulutuksen tutkimuslaitos, 187–194.\nHarju, Vilhelmiina; Multisilta, Jari 2014: Leikilliset oppimateriaalit innostavat oppimaan. Teoksessa Multisilta, Jari; Niemi, Hannele (toim.) 2014: Rajaton luokkahuone. Jyväskylä: PS-kustannus, 270–284.\nHirvonen, Satu (toim.) 2015: Pelit. Monenlaista pelaamista, erilaista oppimista. Helsinki: Erilaisten Oppijoiden Liitto.\nJurvelin, Pirkko 2008: Opi leikiten. Leikkejä, pelejä ja toiminnallisia harjoituksia kielten opetukseen. Helsinki: Otava.\nJärvilehto, Lauri 2014: Hauskan oppimisen vallankumous. Jyväskylä: PS-kustannus.\nKangas, Marjaana; Krokfors, Leena; Kopisto, Kaisa (toim.) 2014: Oppiminen pelissä. Pelit, pelillisyys ja leikillisyys opetuksessa. Tampere: Vastapaino.\nKetamo, Harri 2014: Opettamalla oppii. Pelit osana koulutyöskentelyä. Teoksessa Multisilta, Jari; Niemi, Hannele (toim.) 2014: Rajaton luokkahuone. Jyväskylä: PS-kustannus, 253–269.\nKiili, Kristian; Tuomi, Pauliina; Perttula, Arttu; Kiili, Carita 2014: Peleillä liikettä, luovuutta ja yhteisöllisyyttä koulupäivään. Teoksessa Multisilta, Jari; Niemi, Hannele (toim.) 2014: Rajaton luokkahuone. Jyväskylä: PS-kustannus, 238–252.\nMultisilta, Jari; Niemi, Hannele (toim.) 2014: Rajaton luokkahuone. Jyväskylä: PS-kustannus.\nSutton-Smith, Brian 1997: The Ambiguity of Play. London: Harvard University Press.\nKirjoittaja Jonne ArjorantaJulkaistu joulukuu 10, 2018 joulukuu 19, 2018 Kategoriat Vuosikirja2018Avainsanat katsaus\nEdellinen Edellinen artikkeli: Tasavallan core-gamer: Videopelaamisen piirteet Suomessa, Kanadassa ja Japanissa\nSeuraava Seuraava artikkeli: Pelitutkimus tarvitsee pelisuunnittelun praxiologiaa


August Lahtisen aika\nKoivikon mäkitupa on alunperin rakennettu Hujakon maalle talon työväestön asunnoksi. August Lahtinen (21.9.1886-25.2.1948) oli Kalamatin poikia, samoja veljeksiä kuin Kuitulan Eemeli. Samoja sisaruksia oli Elina Lahtinen, jonka kanssa Verkkalan Hermanni oli kihlautumassa ennen hänen traagista kuolemaansa. Augustin vaimo oli Maria Limatus (3.2.1883-13.4.1944).\nLapsia perheessä oli:\nAugust 14.10.1907 puoliso Vieno Pollari\nAili Ester 19.11.1911-14.7.1929\nLiisa Serafina 4.5.1913-22.4.1930\nAnna Aliina 7.3.1915-16.11.1936\nHanna Maria 28.9.1917-5.1.1940\nHilja Tellervo 19.8.1920 puoliso Rauni Koski Tampereella\nHeikki Olavi 1.1.1923 puoliso Airi Lipponen, muuttivat Marttilaan\nTauno Armas 11.10.1926\nAugust ja Maria Lahtisen perhe\nAugustin ja Marian perheen suureksi onnettomuudeksi muodostui keuhkotuberkuloosi. Maria oli piilevän tuberkuloosibasillin kantaja ja tietämättään tartutti taudin tyttäriinsä. Useita tyttäriä kuoli tähän tautiin ennen äitiään, joka kuoli 13.4.1944. Siihen aikaan tautiin ei ollut parannuskeinoa ja se lähes poikkeuksetta johti potilaan menehtymiseen.\nEeva Tourusen kertoman mukaan tämä perhe asui Koivikossa ennen kuin se torppien itsenäistymisprosessin yhteydessä muodostettiin itsenäiseksi tilaksi Otto Tourusen perhettä varten vuonna 1921. Ennen Koivikkoon tuloa Lahtiset asuivat Töllölässä palvelusväkenä noin vuoden 1910 paikkeilla. Heillä oli silloin jo poika August (14.10.1907-). Hän oli Ammatiltaan kirvesmies ja asui Kierälahdessa vaimonsa Vienon kanssa ja heillä oli Aili-niminen tytär.\nOtto Tourusen aika\nOtto Tourunen (1880-1956) oli Hujakon poikia, yksi Kustaa Tourusen viidestätoista lapsesta. Otto oli syntynyt Remulassa, mistä hänen perheensä muutti Hujakolle 1884. Vuonna 1908 vietettiin Salolla kaksoishäät. Siellä Otto vihittiin Salon tyttären Selma Vainion (1885-1956) kanssa samalla kun Oton sisar Hanna Tourunen vihittiin Selman veljen Matti Vainion kanssa. Koivikossa on siitä tilaisuudesta säilynyt valokuva vielä tallella.\nLapsia Oton ja Selman perheeseen syntyi:\nAarne Olavi 5.12.1909-\nLiisa 7.11.1913- puoliso Erkki Kolu (Kankaanpään Ilmin veli)\nEero Kustaa 11.8.1916-\nAarne Tourusen aika\nAarne jäi Koivikkoon isännäksi. Vaimona hänellä oli Kolun talon tytär Eeva Liimatainen (1912-). Eevan vanhemmat olivat Johannes Liimatainen (1861-1918) ja Matilda os. Kautto (1867-1950).\nEeva sai elää harvinaisen pitkän elämän ja säilyttää muistinsa loppuun asti. Hänen ansiostaan paljon mielenkiintoista historiaa on siirtynyt seuraavalle sukupolvelle kertomuksien kautta. Paikkakunnalla toiminut Evankeliumiyhdistys oli Koivikoisten hengellinen koti ja lähellä heidän sydäntään.\nLapsia Aarnelle ja Eevalle syntyi:\nElma Selma Matilda 7.1.1940\nAune Anneli 20.6.1941\nArto Olavi 16.2.1946\nEero Otto Johannes 15.6.1948\nKoivikossa harjoitettiin karjataloutta. Moni muistaa kuinka Aarne kävi Valmet 20 traktorilla hakemassa juuston heraa Valion meijeristä Rotkolasta karjalleen ravinnoksi. Talonpito oli edistyksellistä monessakin mielessä. Esimerkiksi vesijohdot ja sisä-WC olivat Koivikossa jo 1950-luvun lopulla, ennen kuin missään muissa lähiseudun taloissa. Siitä kylällä puhuttiin ihmeenä. Siihen aikaan ei Kolunpohjalla ollut edes sähkövaloja. Aarne kuului maalaiskunnan rakennuslautakuntaan ja omasi näkemystä tällaisissa asioissa.


Arto Kotipelto/ Tekes/ Kiertotalouden mahdollisuudet Tekesin näkökulm…\nKenneth Ekman, Crisolteq by Prizztech 1569 views\nMiamari Aaltonen, Aalto yliopisto by Prizztech 713 views\nRisto Ryymin, Jyväskylän energia by Prizztech 705 views\nMari Lundström/ Hydrometallurgy and... by Prizztech 737 views\nJanne Oksanen/ Luvata/ Kiertotalous... by Prizztech 155 views\nPetri Latostenmaa, Boliden Harjavalta by Prizztech 316 views\nMETYK IV -seminaari 28.2.2017\n1. Nopeasti markkinoille\nUudet yritykset kehittyvät nopeimmin, kun niillä on vahva kontakti asiakkaisiin, kumppaneihin ja kilpailijoihin eli markkinaan.\nTeam Finland -toimijat voivat tuoda yrityksille kontakteja referenssiasiakkaisiin ja haastaa suuria yrityksiä hakemaan yhteistyömuotoja startup-yritysten kanssa. Myös innovatiiviset julkiset hankinnat tuovat ensimmäisiä tärkeitä referenssejä uusille ratkaisuille.\n1. Kiertotalouden mahdollisuudet Tekesin näkökulmasta Arto Kotipelto Tekes 1 Metallialan ympäristö- ja kiertotalous/ METYK- seminaari 28.2.2017\n2. 1.3.2017 Kiertotalous – ajavat voimat  Neitseelliset luonnonvarat vähenevät tai tulevat vaikeammin hyödynnettäväksi -> tarvitaan viisaampaa resurssien käyttöä, kiertotaloutta  Kiertotaloudessa pyritään maksimoimaan tuotteiden ja materiaalien sekä niihin sitoutuneen arvon kiertoa taloudessa mahdollisimman pitkään.  Kiertotaloudella on vahvat ympäristö- ja ilmastoperusteet, mutta se kytkeytyy myös vahvasti talouskasvun mahdollisuuksiin ja digitalisaation hyödyntämiseen.\n3. 1.3.2017 Kiertotaloudesta kansainvälistä liiketoimintaa Tekes auttaa suomalaisia yrityksiä kehittämään liiketoimintaansa ja kasvamaan vientimarkkinoilla. • Asiakas maksaa tarpeen täyttymisestä ei yksittäisestä laitteesta / osaratkaisusta. Tuotelähtöisestä toiminnasta siirrytään kohti palvelun tuottamista. • Asiakastarpeen täyttämiseksi tarvitaan uusia verkostoja. • Miten tuotteet suunnitellaan pitkäikäisiksi ja modulaarisiksi? Miten ne hyödynnetään käyttöiän päätyttyä? Vaikuttaa jo tuotteen suunnitteluvaiheeseen Lähde: Kiertotalous Suomessa - raportti (Sitra 2014) • Miten digitalisuus mahdollistaa esim. materiaalivirtojen seurannan ja erilaiset ansaintalogiikat?\n4. Kiertotalouden tiekartta (Sitra) –painopistealueet vs. esimerkkejä Tekes-ohjelmista ja kärkihankerahoituksesta  Kestävä ruokajärjestelmä  BioNets-ohjelma ja Bio/Clean-hankerahoitus  Biotalouden uudet tuotteet, palvelut ja liiketoimintamallit  Metsäperäiset kierrot  BioNets-ohjelma, CleanWeb-ohjelma ja Bio/Clean-hankerahoitus  Biotalouden uudet tuotteet, palvelut ja liiketoimintamallit  Kasvuhakuisten pk-yritysten cleantech-ratkaisut  Cleantech-pilotit  Tekniset kierrot  BioNets-ohjelma, CleanWeb-ohjelma ja Bio/Clean-hankerahoitus  Kasvuhakuisten pk-yritysten cleantech-ratkaisut  Cleantech-pilotit  Liikkuminen ja logistiikka  BioNets-ohjelma, CleanWeb-ohjelma ja Bio/Clean-hankerahoitus  Kasvuhakuisten pk-yritysten cleantech-ratkaisut  Cleantech-pilotit  Yhteiset toimenpiteet 1.3.2017 Lähde: Sitra: Kierrolla kärkeen - Suomen tiekartta kiertotalouteen 2016-2025\n5. 1.3.2017 Verkoston kautta uutta liiketoimintaa! Tekes tukee yritysten ja tutkimusorganisatioiden rinnakkaishankkeita Yritys A T&K Yritys B T&K Yritys C T&K Julkinen tutkimus • Kokonaisuudessa mukana yritysten omat T&K- hankkeet sekä tarvittaessa yhteiseen tarpeeseen vastaava tutkimusorganisaation hanke. • Miten kokonaisuus edistää pk-yritysten kv- kasvua? Täydentyykö verkosto työn aikana erityisesti pk-yritysten projekteilla? • Kokonaiskustannusten painotuttava yritysten T&K-hankkeisiin (tutkimushanke max 30-50 % kokonaiskustannuksista). Lisätietoa: https://www.tekes.fi/rahoitus/ohjeet/yhteisprojektien-rahoitus/\n6. 1.3.2017 Vaihe 1: Avustusta pilotoinnin ja demonstroinnin valmiuksia kehittävään työhön ja toteutettavuuden tutkimiseen Vaihe 2: Erilaisia rahoitusmahdollisuuksia pilottien ja demonstraatioiden toteutukseen ja uuteen liiketoimintaan Ota yhteyttä (bio- ja kiertotalous): Heikki Aro ja Sebastian Johansson, etunimi.sukunimi@tekes.fi, puh: 029 50 55000 Risto Huhta-Koivisto, etunimi.sukunimi@finpro.fi, puh: 029 46951 Laura Strandberg ja Jyrki Isotalo, etunimi.sukunimi@finnvera.fi, puh: 029 46911 Pilotoinnin kautta markkinoille: Bio-, cleantech- ja digiliiketoiminnan pilotit ja demot Tavoitteena testata kaupallistamisvaiheen kynnyksellä olevan innovatiivisen ratkaisun toimintaa yhdessä asiakkaan kanssa.\n7. 1.3.2017 Vaihe 1: Valmiuksien kehittäminen (pk, midcaps) • Pilotteihin tai demoihin liittyvän liiketoimintamallin, kansainvälistymisstrategian tai markkinointistrategian tekeminen. • Asiakas- ja markkinaselvitykset. • Immateriaalioikeuksiin ja niiden suojaukseen liittyvät selvitykset. Valmiuksia kehittävä rahoitus on 50% de minimis -ehtoista avustusta pk-yrityksille hyväksyttävistä kokonaiskustannuksista (max myönnettävä määrä 100.000€). •Hyväksyttäviä kustannuksia ovat mm. työntekijöiden palkkakulut, ostetut palvelut muilta yrityksiltä ja tutkimusorganisaatioilta sekä matkakustannukset. •Rahoitusta ei voi saada kaupallisten investointiprojektien suunnitteluun. Lisätietoja: www.tekes.fi -> ohjelmat -> SmartGreen-Growth -> biocleandigi-pilotit-ja-demot Bio-, clean- ja digi-liiketoiminnan pilotit ja demot\n8. 1.3.2017 Vaihe 1: Toteutettavuustutkimus (pk, midcaps, suuret yritykset) Kannattaako demoa tehdä, miten demo olisi taloudellisinta ja järkevintä toteuttaa? Rahoitus on tarkoitettu olemassa olevan suunnitelman toteuttamiskelpoisuuden selvittämiseen. Toteutettavuustutkimus ei edellytä varsinaisen demon toteuttamista. •Toteutettavuustutkimuksen rahoitustaso on 50% avustus hyväksyttävistä kokonaiskustannuksista •Hyväksyttäviä kustannuksia ovat mm. työntekijöiden palkkakulut, ostetut palvelut muilta yrityksiltä ja tutkimusorganisaatioilta sekä matkakustannukset. •Rahoitusta ei voi saada kaupallisten investointiprojektien suunnitteluun. Lisätietoja: www.tekes.fi -> ohjelmat -> SmartGreen-Growth -> biocleandigi-pilotit-ja-demot Bio-, clean ja digi-liiketoiminnan pilotit ja demot\n9. 1.3.2017 Vaihe 2: Pilottien ja demojen toteutus (pk, midcaps, suuret yritykset) Bio-, clean ja digi-liiketoiminnan pilotit ja demot • Pilotointi ja demonstrointivaiheeseen Tekesin lainaa: - Aiemmin kokeilemattoman teknologian ja/tai liiketoimintamallin pilotointiin. - Tuotteen toimivuus voidaan osoittaa tarpeeksi suuressa mittakaavassa, todellisessa toimintaympäristössä. Kohde voi sijaita Suomessa tai ulkomailla. - Tekesin rahoitus on lainaa ja sen enimmäismäärä on 50-70% pk-yrityksille ja 50% midcapeille ja suurille yrityksille. - Rahoitusta ei voi saada kaupallisten investointiprojektien suunnitteluun. • Kaupallisiin toimituksiin Finnveran rahoitusta: - Rahoitusta kauppojen toteutumiseen, yrityksen kasvuun ja käyttöpääomaan sekä investointeihin. - Kotimaisille pk- ja midcap-yrityksille lainoja ja takauksia. Kaikki yritykset voivat hyödyntää vientitakuita, jotka kohdistuvat viejäyrityksen ulkomaisen asiakkaan rahoitukseen.\n10. 1.3.2017 Boosting the growth of your business!\n11. 1.3.2017 Tekesin tutkimus- ja kehitysrahoituksen määrä yrityksille\nJanne Oksanen/ Luvata/ Kiertotalous sunwire liiketoiminnassa


Lihan Kylmäsavustus | Is.Fi Uutiset\n1 lihan savustus\n2 kylmäsavustus pönttö\n3 kylmäsavulohen valmistus\nSkullcandy Bluetooth Kuulokkeet Pään Magneettikuvaus Hinta Pään laaja magneettitutkimus Pään verisuonten magneettitutkimus. * Hinta on potilaan maksama omavastuuhinta Kela-korvauksen jälkeen. lomakkeen ongelmiesi kartoitukseen. Voit halutessasi tulostaa sen itselle ja viedä tutkivalle lääkärille. Magneettikuvaus voi auttaa hoidon löytämisessä, Tulosarkisto Veikkaus Jääkaappi Paukkuu Onko normaalia että pakastin paukkuu (paukahtelee)? Se on uusi ja sellainen. Takaisin kysymyksiin. Onko normaalia että pakastin\nkylmäsavulohen valmistuskylmäsavustus pönttölihan savustus\nPrevious post Angiooma\nNext post Glossary Suomeksi


Neanomat: Sydän edellä -sukkien ohje\nLähettänyt Nea / Neanomat klo 10.18\nVenla - Värikkäitä unelmia 17. heinäkuuta 2016 klo 12.37\nJes!! Pitää jossain välissä kokeilla!\nNea / Neanomat 17. heinäkuuta 2016 klo 18.29\nKerrohan sitte, millaiset tuli. :)\nTiina 17. heinäkuuta 2016 klo 18.04\nOnpa kivat :) <3\nKiitos! Näitä pitää testailla eri väriyhdistelmillä. :)\nTiia N 17. heinäkuuta 2016 klo 18.40\nTosi kivat sukat ja kiva että niille on myös ohje! <3\nNea / Neanomat 22. heinäkuuta 2016 klo 6.36\nKiitos! Toivottavasti ohjeesta on jotain apua. :)\nSirpukan solmuissa/ Mira 31. heinäkuuta 2016 klo 19.08\nSöpöt sukat ja ohjeessa jujua. Nämä menee must do-listalle! ;)\nSirpukan solmuissa/ Mira 31. heinäkuuta 2016 klo 21.45\nTuumasta toimeen, aloittelin jo toista sukkaa... :) Tarkistaisitko, mielestäni ohjeesta puuttuu kahden kerroksen värillinen rantu, ennen kuin alkaa kaavio 1. kerroksen kohdasta. Huomasin vain, kun sydän alkoi vahingossa välittömästi resorin vierestä. :P\nNea / Neanomat 31. heinäkuuta 2016 klo 21.59\nHyvä huomio! Niinpä tuo puuttuukin. Täytyy korjata pikimmiten. Kiitokset! :)\nNea / Neanomat 31. heinäkuuta 2016 klo 22.04\nKorjattu! Lisäilin puuttuvat kerrokset tekstiosuuteen. :)


Pikkulotat eli lottatytöt\n(C) Janne Niemistö\nEnsimmäisen kerran tyttötyöstä keskusteltiin jo niinkin aikaisin kuin Mikkelin paikallisosaston kokouksessa vuonna 1921. Katri Langinkoski ja Betty Tiusanen ehdottivat erillisten tyttöosastojen perustamista 10–15-vuotiaita tyttöjä varten Lotta Svärdin yhteyteen. Idea ei saanut silloin minkäänlaista vastakaikua.\nKun Katri Langinkoskesta tuli vuonna 1929 keskusjohtokunnan jäsen, hän ryhtyi ajamaan asiaa eteenpäin. Varsinaisen aloitteen teki puheenjohtaja Fanni Luukkonen 1931 vuosikokouksessa, jossa hän esitti tyttötyön ottamista kokeellisesti Lotta Svärdin ohjelmaan, minkä keskusjohtokunta hyväksyi. Varmasti suuri vaikuttaja oli ollut suojeluskuntien poikatyö, jota lotat olivat läheltä seuranneet hankkiessaan varusteita suojeluskuntapojille.\nSamana vuonna keskusjohtokunta hyväksyi ensimmäiset yleisohjeet tyttötyötä varten. Tyttötyön ylin johto kuului keskusjohtokunnalle ja koko järjestön johtaja oli puheenjohtaja Fanni Luukkonen. Myöhemmin samana vuonna määrättiin varusjaoston päällikkö Fanny Munck suunnittelemaan pikkulotille oma merkki. Keskusjohtokunta päätti, että pikkulotan puvuksi tulee lottapuku pienoiskoossa. Lakin malli oli samanlainen kuin lotilla, tosin hyväksyttiin myös sininen baskeri, johon oli ommeltu piirin nauhatunnus. Käsivarsinauha otettiin vuonna 1933 pikkulotan merkiksi.\nPaikallisosaston johtokunta saattoi hyväksyä tyttöosastoon jokaisen suomalaisen vähintään 8-vuotiaan tytön. Pyrkijältä vaadittiin holhoojan kirjallinen lupa. Kun pikkulotta täytti 17 vuotta, hän voi anoa tyttöosaston johtajan suostumuksella pääsyä varsinaiseksi lotaksi. Pikkulotta-nimitystä käytettiin vuoteen 1943 asti, jolloin se muutettiin lottatytöksi.\nPikkulottien toiminnan tarkoitus oli opettaa tyttöjä rakastamaan kotia, uskontoa ja isämaata sekä kunnioittamaan vanhempia. Osastot jaettiin kasvatus- ja opetustyön helpottamiseksi kahteen ikäryhmään: 8-13- ja 14-16-vuotiaisiin.\nOpetusohjelmaan kuului laulun, leikkien, voimistelun ja urheilun lisäksi yleishyödyllisiä taitoja kuten ompelua, ruoanlaittoa ja ensiaputaitoja. Vuonna 1938 ilmestyneen tyttötyön ohjesäännön mukaan johtokuntien tyttöjohtajien oli valvottava, ettei nuorimpia jäseniä viety liian aikaisin vanhempien tyttöosastojen harrastuspiireihin eikä tyttöosaston jäseniä rasitettaisi liikaa. Tyttötyön johtajien kurssit pidettiin Tuusulassa, ja niihin osallistui keskimäärin 50 nuorisotyöntekijää kurssia kohti.\nMuun opetuksen lisäksi hyvin suosittuja pikkulottien keskuudessa olivat erilaiset retket ja leirit. Niillä saattoi tavata muita samanikäisiä pikkulottatovereita ympäri maata. Näissä tapahtumissa alkoi useita ystävyyssuhteita, jotka ovat kestäneet aina tähän päivään saakka. Leireillä oli muun opetuksen lisäksi paljon liikuntaa, laulua ja leikkejä. Myös suunnistusharjoittelu tapahtui pääosin leireillä. Lisäksi järjestettiin erilaisia kilpailuja suojeluskuntien poikaosastojen kanssa.\nPikkulottien toiminta sotien aikana\nPikkulottien toiminnasta talvisodan aikaan on jäänyt tietoa jälkipolville hyvin vähän, mutta se lienee ollut koko lailla samaa kuin jatkosodankin aikana. Pikkulotat olivatkin useiden kertomusten mukaan luotettavia, innokkaita sekä käsittämättömän kestäviä pikkuapulaisia. Erityisesti vanhempi ikäryhmä, 14-16-vuotiaat, vapautti eri toimialoilla varsinaisia lottia raskaampiin ja vaarallisempiin tehtäviin. Seuraavassa on luettelonomaisesti kerrottu, missä jaostoissa ja tehtävissä pikkulotat olivat mukana. Tehtäviä tosin on varmasti enemmänkin, mutta tässä on yleisimmät tiedossa olevat.\nSotasairaaloissa pikkulotat toimivat kanttiininhoitajina, keittiöapulaisina, tarjoilijoina, lähetteinä ja puhelinkeskuksissa. He auttoivat ompelemisessa, silityksessä, sidetarpeiden valmistamisessa sekä lukuisissa kevyissä mutta kiireellisissä askareissa.\nPikkulotat auttoivat sotilaskeittiöissä, sotilaskanttiineissa, kahviloissa ja kioskeissa. Heitä oli myös astianpesijöinä, siivoojina, lähetteinä ja tarjoilijoina sekä kenttäarmeijan leivän leipojina ja lähettäjinä.\nPikkulotat valmistivat talvi- ja jatkosodan aikana huomattavat määrät sotilaittemme varusteista, kuten käsineitä, sukkia, polvensuojuksia, päähuppuja, kypäränaluspäähineitä ja patruunavöitä. Hyvin usein tyttöjä oli varikoillakin paikkaamassa, parsimassa ja lajittelemassa varusteita.\nKeräys- ja kansliajaosto\nPikkulotat keräsivät rahaa, radiokuuntelumaksuja, ruokaa, vaatteita, kirjoja, pulloja, metalliromua, villaa, lumppuja ja paljon muuta kotirintamalla ja rintamalla tarvittavaa tavaraa. Moni tyttö palveli kanslioissa lähetteinä, puhelinkeskushoitajina ja postin lajittelijoina. He myös järjestivät siirtoväen ja reservilästen lapsille illanviettoja. Lisäksi lottatytöt hoitivat varmasti henkisiä voimia vaatineen sankarivainajien arkkujen kukittamisen ja myöhemmin niin ikään hautojen ylläpidon. Joskus vanhemmat pikkulotat toimivat ilmavalvontatehtävissä.