Kokoomuksen pää-äänenkannattajassa kiihotus kansanryhmää vastaan - Blogivirta.fi\nTänään on 15.11.2019 01:51 ja nimipäiviään viettävät: Janina, Janika, Janita, Janette, Jannika ja Jeanette. Käytämme EVÄSTEITÄ | MOBIILIVERSIO M.BLOGIVIRTA.FI\n» Lue blogi... Julkaistu: 06.07.2019 21:57 · Päivitetty: 07.07.2019 05:49\nAvoimesti rasistinen verkkokirjoittelu on vastenmielistä. Tuolla kiihotuksella kansaryhmää vastaan panetteluja ja solvauksia käyttäen ei ole mitään tekemistä sananvapauden kanssa, mikään Kokoomuksen tai Naton suojaama vapaus ei anna (ei pitäisi antaa) oikeutta laittomuuksiin. Natoon linkittyvä Tallinnassa toimiva ICDS ja Kokoomuksen pää-äänenkannattaja Nykypäivä/Verkkouutiset ovat antaneet Jukka Malliselle puheenvuoron kiihotukseksi venäläistä kansanryhmää ja ortodokseja vastaan. Panetellaan kaikki venäläiset moraalisesti ala-arvoisiksi Natoon linkittyvän Tallinnassa toimivan ICDS :n (25.6.2019) ja Kokoomuksen pää-äänenkannattajan Nykypäivä/Verkkouutiset (5.7.2019) julkaisema Jukka Mallise n kirjoitus sisältää asiallisesti ottaen vahvasti yleistävän väitteen venäläisten yleisestä moraalittomuudesta. Kirjoitus on ihmisryhmää solvaava ja panetteleva: siinä kerrotuin tavoin kuvataan kokonaiseen kansanryhmään kuuluvat ihmiset muihin nähden ala-arvoisiksi. ICDS:n ja Kokoomuksen pää-äänenkannattajan julkaisemaa kirjoitusta voidaan pitää venäläisten ihmisten ihmisarvoa ja ortodoksista kirkkokuntaa loukkaavana. Suomessa ja Virossa asuvat kymmenet tuhannet venäläiset (sekä kymmenet miljoonat Venäjällä) voivat tuntea itsensä panetelluksi moraalisesti ala-arvoisina, joilla ei olisi oikean ja väärän erottamisen kykyä. Myös ICDS:n ja Kokoomuksen pää-äänenkannattaja kirjoituksen otsikko vahvisti kirjoituksesta ilmenevää viestiä venäläisistä ala-arvoisina ihmisinä. Vastaavissa tapauksissa on valtakunnansyyttäjä aiemmin antanut määräyksiä syytteen nostamiseksi. Kiihottaminen kansanryhmää vastaan on yksi keskeisimmistä sananvapausrikoksista, joissa rikos ei kohdistu yksittäiseen henkilöön. Tämän kriminalisoinnin takana on YK:ssa New Yorkissa vuonna 1965 tehty kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamista koskeva yleissopimus (A37/1970), joka tuli Suomessa voimaan 1970. YK:n sopimuksessa viitataan propagandatoimintaan, jonka perustana on aate toisen henkilöryhmän paremmuudesta ja toisen ala-arvoisuudesta. Yhdenvertaisuusvaltuutettu määrittää vihapuheeksi ” kaikki ilmaisun muodot, jotka levittävät, yllyttävät, edistävät tai oikeuttavat suvaitsemattomuuteen perustuvaa vihaa ”. Yhdenvertaisuusvaltuutettu vaatii, että vihapuheeseen pitää puuttua, sekä muistuttaa, että ihmisarvoa loukkaava halveksunta voi kohdistua myös ihmisryhmään. Tradenomin opinnäytetyössään (2017) Annikka Suoninen esittää oikeusoppineiden keskustelua kiihotuksesta kansanryhmää vastaan. Tässä rikoksessa on ” usein kysymys voimakkaasti yleistävien väitteiden esittämisestä ja levittämisestä ” (s. 29). Kokoomuksen juttu ei ole tiedonvälitystä Kokoomuksen lehden julkaisema perätön juttu ja sen kaikkinainen ilkeämielinen vihjailu, jopa suoranainen solvaus toista kansanryhmää vastaan, ei ole tiedonvälitystä, vaikka se paketoidaan suomalaisen puolueen pää-äänenkannattajassa jutuksi. Oikea tiedotusväline kantaisi vastuunsa, korjaisi virheensä ja toimisi luottamusta ylläpitävien ammatillisten periaatteiden mukaisesti. Kokoomuksen pää-äänenkannattaja Nykypäivä/Verkkouutiset toimii kaikessa toisin. Sen päätoimittajaksi itseään kutsuva Alberto Claramunt ja loukkaavan jutun toimittaja Antti Kirkkala pyyhkivät hikensä Journalistin ohjeilla. Kokoomuksen pää-äänenkannattajan julkaisemalla jutulla ei ole sananvapauden näkökulmasta mitään julkista intressiä tai muutakaan hyväksyttävää syytä. Kirjoitus leimaa ja halventaa kansanryhmää äärimmäisen loukkaavalla tavalla. Naton partnerin ICDS:n panettelevaa propagandaa Kokoomuksen pää-äänenkannattajan juttu on kärjistettynä versiona peräisin Tallinnassa toimivasta kansainvälisestä puolustus- ja turvallisuuskeskuksesta ICDS, joka ilmoittaa tehtäväkseen terävöittää Naton ja EU:n strategista ajattelua turvallisuuspoliittisissa kysymyksissä Pohjoismaiden ja Baltian alueella. ICDS:n johtaja Sven Sakkov (s. 14.9.1971 Tarto) toimi Naton kyberpuolustuskeskuksen (Nato CCDCOOE) johtajana kaksi vuotta ennen siirtymistään ICDS:n johtajaksi. Sakkov on opiskellut myös Cambridgen yliopistossa ja Lontoossa Kuninkaallisessa puolustusakatemiassa (Royal College of Defence Studies). Alkuperäinen juttu palvelee siis Naton sotilaallisia tarpeita Pohjoismaissa ja Baltian alueella. ICDS on julkaissut artikkelin nimellä Russia's Moral Disaster , Venäjän moraalinen katastrofi. Alaotsikko jatkaa solvaamista: ” Russians cannot tell good from evil ”, venäläiset eivät kykene erottamaan hyvää pahasta. ICDS:n ja Kokoomuksen pää-äänenkannattajan tarinassa viitataan Stalinin arvioon ”suurimmaksi venäläiseksi”. Mallinen viittaa tuossa yhteydessä Moskovalaisen Carnegie Instituutin tutkijaan Andrey Kolesnikoviin , joka instituutin ulkoisesta nimestä huolimatta työskentelee tällöin washingtonilaisessa instituutissa, jota MacArthur, Mott ja Soroksen Open Society rahoittavat. Siksipä instituuttia on syytetty troijalaiseksi hevoseksi ja Venäjän liberalismin keskukseksi. Jukka Mallisen valitsema auktoriteetti tulee liberalismin keskuksesta, jonka mukaan Krimin liittäminen olisi kannustanut isänmaallisiin ja imperialistisiin ajatuksiin sekä nostanut Stalinin suosiota. Niin Stalinista olisi tullut ” venäläisten oopiumia: saavuttamaton unelma oikeudenmukaisuudesta ja hyvinvoinnista ”. Jukka Mallinen katsoo, että nykyinen kehitys on tuhonnut 1900-luvulla eläneen ” henkisen ja moraalisen vision eurooppalaisesta, valistuneesta Venäjästä ”. Mallisen mukaan näyttää nyt siltä, että koko venäläinen intelligentsia on hajonnut. Mallisen kieli on voimakkaasti stigmatisoivaa, yleistävää, totaalista ja dramaattista. ”Venäläisten moraalinen kuolema” Mallinen ei tyydy johtajien tai tietyn ideologian kritisointiin, vaan esittää Natoon sidoksissa olevan ICDS:n kirjoituksessa, että ” suurimman shokin tuovat ihmiset itse ”. Muodollisesti Mallinen löytää ajatuksen koko venäläisen väestön solvaamiseen Olga Sedakovan avulla, jonka mukaan ihmiset ja valta olisivat tulleet yhdeksi. Tämä yhdentyminen olisi tapahtunut aggressiivista politiikkaa ja sotilaallista hysteriaa rohkaisemalla. Jukka Mallinen tarttuu ilolla Sedakovan kiistanalaiseen ja sensaatiomaiseen väitteeseen, ja jatkaa yleistäen koko kansanryhmää vastaan: ” Venäläisillä on erityinen suhde pahuuteen – kyvyttömyys kertoa pahaa erillään hyvästä ” (Russians have a special relationship with evil – the inability to tell it apart from good). Mallinen painottaa vastakohtaisuutta länteen, jossa hänen mukaansa olisi yksiselitteinen (torjuva) suhde pahuuteen, kun taas Venäjällä se on (Mallisen ja Sedakovan mukaan) ” epämääräinen: mitään ei julisteta lopullisesti pahaksi ”. Mallinen kirjoittaa, että ” venäläisille salaliittoteoriat ja paranoidiset fantasiat lyövät nurin logiikan. - - - Kyvyttömyys erottaa pahaa hyvästä sopii suvaitsemattomuuteen toisinajattelijoita ja vähemmistöjä vastaan ”. ” Päämäärät oikeuttavat keinot, koska et voi tehdä omelettia rikkomatta munia. Näin Stalinin ja Putinin kannattajat selittävät pahan väistämättömyyttä ”, kirjoittaa Mallinen ICDS:n julkaisussa. ” Moraalin kuolemaa suojellaan ymmärtämällä, että venäläiset olisivat erityisiä ja erilaisia ”. Kokoomuksen pää-äänenkannattaja 5.7.2019 julistaa suurin kirjaimin otsikossa: ” Venäläiset eivät osaa erottaa hyvää pahasta ”. Juttu selostaa myötämielisesti Jukka Mallisen artikkelia ” Venäjän moraalisesta rappiosta ” virolaisella Nato-yhteistyötä tukevan ajatushautomon sivustolla. Kokoomuksen pää-äänenkannattaja päättää Jukka Mallisen sepostuksen Olga Sedakovan rajuun kuvaukseen venäläisistä kansana, joka olisi ” valtaapitävien kanssa aggressiivinen ” ja ” sotahysteriaa viljelevä massa ”. Mallinen tekee johtopäätöksen, että venäläisillä olisi ” kyvyttömyys tunnistaa pahuus ”. Kokoomuksen pää-äänenkannattajassa on Sergei Ermilov arvostellut lehdessä esitettyä hyvin loukkaavaa näkemystä ” lukutaidottoman konnan maalaisten nurkkapatrioottiseksi artikkeliksi ” (Провинциальная статья - неграмотного негодяя). Karjalan palautuksen puolestapuhuja Markus Lehtipuu saa Kokoomuksen lehden ja Mallisen jutusta kiihotuksen kirjoittaa Venäjästä ” imperialistisena roistovaltiona ”. Hyökkäys ortodoksista kirkkoa vastaan Mallinen tukeutuu hätäisesti Sedakovan väitteeseen, jonka mukaan Venäjän kirkko olisi ” irtautunut lännestä ” ja erottautunut tällöin ”kristillisestä humanismista ”, mikä tarkoittaisi ” hyväksytyistä oikeudenmukaisuuden periaatteista, jokapäiväisestä elämästä ja yhteiselosta luopumista ”. Vastaavat rajut yleistykset islamia ja muslimeita vastaan veisivät käräjille, mutta tällä kertaa kohtaloa ei ole saneltu, koska tämän artikkelin tehtävänä on esittää venäläiset yleisesti massana moraalisesti ala-arvoisiksi ja ortodoksinen usko luopumukseksi hyväksytystä oikeudenmukaisuudesta. Näin Mallinen toistaa hyökkäyksen kokonaista ortodoksista kirkkokuntaa vastaan, niin kuin hän on aiemminkin tehnyt. Keväällä 2010 kirkkoon kuulumaton ja julkisesti ateismia mainostanut Jukka Mallinen teki kirkollisen kantelun luterilaisen kirkon kirkkoherraa vastaan, koska Mallisen mukaan kirkkoherra olisi rikkonut pappislupauksen siinä, kun kirkkoherra oli blogikirjoituksessaan viitannut lukemaansa ortodoksisen papin Nikolai Pogrebnakin teokseen ”Pahan voittaminen hyvällä – uskonto ja esivalta terrorismia vastaan”. Tuolloin Mallinen perusteli Espoon tuomiokapitulille, että hänelle itselleen oikea puhdas usko tarkoittaisi ” demokratismia, individualismia ja humanismia ”. Ortodoksipappi oli korostanut teoksessaan uskonnollisten johtajien vastuuta rakkauden ja rauhan työhön ääri-ilmiöitä vastaan. Mallinen päättää tarinan ICDS:n jutussa Sedakovan väitteeseen, että venäläinen kulttuuri on globaalisesti merkittävä vain globaalina, ei kansallisesti rajoittuneena. Näin Mallisen tekstistä on pääteltävissä ajatuskulku, jonka mukaan venäläinen kulttuuri, joka ei ole avautunut globalismin virtauksille, tekee venäläiset kokonaisena kansana moraalisesti ala-arvoisiksi. Globalistinen hyökkäys venäläistä kulttuuria vastaan Olga Sedakovan mielipiteet Jukka Mallisen käytössä, niin kuin ne on esitetty Natoon sidotussa ICDS-ajatushautomossa, asettuvat luonnolliseen kontekstiinsa kamppailussa kansallismielisten ja lontoolaisten globalistien kesken, kuten professori Igor Panarin on määrittänyt tilanteen massiivisessa teoksessaan ” Hybridisodat – historia, teoria ja käytäntö ” (Johan Bäckman Publications, 2019). Professori Panarin ei kuitenkaan puolustaessaan kansallismielisyyttä halua vaientaa erimielisyyttä, vaan päättää teoksensa paljastavasti: ” Lukijat saavat olla samaa mieltä tai eri mieltä esittämieni hypoteesien ja päätelmien kanssa. Se on jokaisen oikeus ” (s. 375). Panarin itse näkee historiakatsauksen jälkeen globaalin hybridisodan hyvän ja pahan väliseksi taistoksi: ” Yhtäältä kansallismielisten valtion etua ajavien ja toisaalta lontoolaisten trotskilaisten globalistien kesken ” (s. 372). Pelkistetysti voidaan vetää yhteenveto, että Jukka Mallisen artikkeli tallinnalaisen Natoon linkittyvän ajatushautomon ICDS:n ja Kokoomuksen pää-äänenkannattajan Nykypäivän sivuilla on puheenvuoro ”lontoolaisten trotskilaisten globalistien” tarpeisiin. Halventavia ja solvaavia väitteitä Kiihotus kansanryhmää vastaan toteutuu, kun yleisön saataville asettaa mielipiteen, jossa panetellaan tai solvataan jotain ryhmää esimerkiksi kansallisen alkuperän, uskonnon tai vakaumuksen perusteella. Minilex sanoo sen selvästi: kiihottamisrikoksessa on tyypillisesti kyse viharikoksesta, joka ilmenee rasistisensa propagandana. Minilex mainitsee, että kansallisella ryhmällä ” viitataan esimerkiksi somaleihin tai irakilaisiin ”. Suomalaisten tapojen höltymisen tähden on heikommin tunnistettavissa, kun solvaukset kohdistetaan venäläisiin tai suomalaisiin. Venäläisiin kohdistettu rasistinen kiihottaminen oli erityisen tyypillistä toisen maailmansodan edellä ja aikana, minkä johdosta rasistisella kiihottamisella on suuri kansallinen perinne, jonka pahassa jatkumossa myös Jukka Mallinen kirjoittaa. Rikoslain määrittämä panettelu kiihotuksessa kansanryhmää vastaan toteutuu herjauksissa, kun esittää perättömiä ja halventavia väitteitä. Solvauksessa on kyse sinänsä totuudenmukaisten väitteiden esittämisestä, mutta solvaavassa sävyssä ja yhteydessä. Lausuma voidaan katsoa solvaukseksi, jos lausuma loukkaa ryhmän ihmisarvoa ja kun lausuman esittäjän pyrkimyksenä oli levittää vihamielisyyttä tätä ryhmää vastaan. Marika Hakkarainen on oikeustieteellisen tiedekunnan pro gradu -tutkielmassa ”Kiihottaminen kansanryhmää vastaan: Sääntelyn oikeutus ja kritiikki” (2014) muistuttanut, että kansanryhmää vastaan kiihottamista koskevan säännöksen tulkinnassa on otettava huomioon perustuslaissa turvattu sananvapaus. Hakkarainen huomauttaa kuitenkin, että kansainvälisissä sopimuksissa on katsottu sananvapautta voitavan rajoittaa, jos se on tarpeen toisten oikeuksien suojaamiseksi. Rasistiset ilmaisut ovat haittoja niin yhteiskunnalle kuin yksilöillekin. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on toistuvasti todennut, että niin sanottu vihapuhe ei ansaitse sananvapauden suojaa. Niin myös Rikoslain 11 luun 10 § kiihottamisesta kansanryhmää vastaan perustuu kansainvälisisiin kriminalisointivelvoitteisiin. Valtionsyyttäjä Mika Illman kirjoitti Haaste 3/2005 lehdessä sananvapaudesta ja kiihottamisesta kansanryhmää vastaan, että sananvapautta on kautta aikojen ymmärretty rajoittaa toisen kunnian suojaamiseksi ja kansallisen turvallisuuden varmistamiseksi. Lainsäätäjä ei lausu mitään siitä, mitä on pidettävä kiellettynä uhkaamisena, panetteluna ja solvaamisensa. Illman kertoo vuonna 2005 ilmestyneestä väitöskirjastaan, jossa hän korostaa ” yhteiskunnan intressiä suojata rasistista ja muukalaisvihamielistä propagandaa vastaan ” painavaksi sananvapauden rajoittamisperusteeksi. Illman kertoo Norwoodin saamasta tuomiosta Iso-Britanniassa, koska tämä oli esittänyt yleisen ja kiivaan hyökkäyksen koko ryhmää vastaan, mikä oli suvaitsevaisuuden, yhteiskuntarauhan ja syrjimättömyyden periaatteen vastaista. Mika Illman muistuttaa myös siitä, että erityisesti poliittinen sananvapaus kuuluu perustuslain sananvapaussäännöksen ydinalueeseen. Tämä on siten kaikkein vahvimmin varjeltu sananvapauden alue. Kaikki poliittinen propaganda ei ole kuitenkaan rangaistavuuden ulkopuolella. Kiihottamisrikos täyttyy, kun yleisön saataville levitetään viesti, jossa panetellaan tai solvataan jotain ryhmää. Kiihottamisrikokseen voi syyllistyä niin rasistisen propagandan laatija kuin levittäjäkin. Poliisi on toistuvasti muistuttanut, että vihapuhe netissä voi helposti täyttää rikoksen tunnusmerkistön. Rikosnimikkeenä vihapuhe voi olla esimerkiksi kiihottaminen kansanryhmää vastaan, jota Kokoomuksen pää-äänenkannattaja harjoittaa jutun julkaisemisessa. Poliisi on muistuttanut, että mikäli joku on epävarma täyttääkö jokin nettiartikkeli, itseensä tai organisaatioonsa kohdistuva nettikirjoitus rikoksen tunnusmerkistön, kannattaa ottaa pikaisesti yhteyttä paikalliseen poliisiin tai Helsingin poliisilaitoksen nettipoliisiin. Kokoomuksen pää-äänenkannattajan ja Jukka Mallisen artikkelista on rikosilmoituksia ja yhteydenottoja poliisiin tiettävästi valmistumassa. Levada-keskus ja Stalin Mallisen kirjoittama juttu muodollisesti tukeutuu kiistanalaisen Levada-keskuksen Stalin-tutkimukseen. Tunnettu Levada-keskus on George Soroksen ja Yhdysvaltain hallinnon rahoittaman Freedom Housen tunnustama keskus, joka toimii yhteistyössä CIA:n kanssa linkittyvän Radio Free Europe/Radio Libertyn kanssa. Huhtikuun 16. päivänä 2019 Levada-keskus julkaisi tiedot, että 70 %:a venäläisistä hyväksyisi sen, mitä Stalin teki. Jopa ihmisten uhraukset olisivat perusteltuja. Ihailijoiden joukossa ei olisi vain Venäjän federaation kommunistisen puolueen kannattajia, vaan myös yhtä hyvin muista ryhmistä. Levada-keskus kertoo keränneensä tiedot 21.-27.3.2019 kaikista venäläisistä 50:ltä eri alueelta Venäjän federaatiota. Tuloksia tulkitessa on jätetty lausumatta, että tulos on muodostettu yli 100 miljoonan asukkaan Venäjästä vain 1638 henkilön vastauksista. Kaksi vuotta sitten VtsIOM ja Levada-keskus tekivät myös Stalin-tutkimuksen, jossa hänet sijoitti tärkeimmäksi historian henkilöksi jopa 38 %:a vastanneista. Vähän aiemmin eräässä TV-projektissa Stalin oli sijoittunut kolmanneksi. Sevastopolissa, Novosibirskissa ja Surgutissa haluttiin palauttaa Stalinin muistomerkit. Kaksi vuotta sitten tehdyn tutkimuksen tulokset on jo ennätetty huolella analysoida ja tällöin kävi ilmi, että Stalinin kunnioitusta oli palauttamassa erityisesti 26-40 -vuotiaat nuoret aikuiset. Silti 80 %:a Levada-keskuksen kyselyyn vastanneista ei haluaisi elää Stalinin aikakaudella. Vain 2 %:a ilmoitti halunsa elää Stalinin vallan alaisuudessa. Venäläinen moraalinen strateginen ohjelma Jukka Mallisen levittämä kiihotus ja panettelu venäläisistä ikään kuin moraalittomana kansana, jolla ei ole omaatuntoa – massana, jolla ei ole ymmärrystä oikeasta ja väärästä, on olennaisesti poikkeava venäläisen kulttuurin itsekuvauksista, joiden runsas määrä jo sinänsä osoittaa, että venäläiset ja Venäjällä todellakin pistetään runsaasti painoarvoa moraalille. Mallisen kuvaus voidaan katsoa olennaisesti valheelliseksi ja loukkaavaksi. Dmitri Medvedev allekirjoitti kesäkuussa 2015 Venäjällä hyväksytyn ”opetuksen kehittämistrategian” vuoteen 2025. Siinä on strategia määritelty ”henkisille ja moraalisille arvoille”, joita myös erityisesti mainittiin luettelossa. Venäjän kulttuurisen kehitysprosessin henkisiksi ja moraalisiksi arvoiksi nimettiin : ihmiskunta-ajattelu, oikeudenmukaisuus, kunnia, omatunto, tahto, henkilökohtainen ihmisarvo, usko hyvään sekä halu täytää moraaliset velvollisuudet itseään, perhettään ja kotimaatansa kohtaan. Arkkimandriitta Alexandr Ilyashenko ilmoitti tuolloin, että hänen mukaansa Venäjän hallituksen asiakirjan ajatus on hyvä ja oikea, mutta varoitti Neuvostoliiton aikojen kokemuksista, jolloin strategia oli vain kliseitä. Arkkimandriitta kyseli tuolloin ihmeissään, miksi moraalinen strategia oli laadittu vain kymmeneksi vuoksi. Arkkimandriitta Fedor Borodin katsoi moraalisen strategian asiakirjan erinomaiseksi luetteloksi perinteisistä arvoista. Hän kertoi opettajan kokemuksestaan, kuinka lapset kouluissa ovat kuunnelleet erittäin innokkaasti ortodoksisen kulttuurin opetusta hyveestä, kunniasta ja omastatunnosta. Hän muistuttaa, että kouluissa myös ei-humaanisten aineiden opettajat – kuten matematiikan, fysiikan ja kemian opettajat – tulee käyttäytymisellään ohjata lapsia moraalisten ihanteiden mukaisesti: ” Nyt on edessämme se, että yhteiskuntamme perusarvot ovat valitettavasti kulutus, voitto, viihde, rentoutuminen ja muut arvot, jotka tuhoavat maan ja ihmisen sielun. Tätä on tietenkin vastustettav a”. Venäjällä esiintyy jopa runsaasti moraalisten ja kansallisten arvojen pohdiskelua, mikä runsas määrä sinänsä tulisi pistää merkille, kun arvioidaan Jukka Mallisen esittämää päinvastaista väitettä. Esimerkiksi Minä-venäläinen-palvelu tahtoo määritellä venäläisen kulttuurin perustaksi ” venäläiset kansalliset arvot ”, jolloin ” venäläisenä kansallisena perusarvona on oikeudenmukaisuus ” (русская национальная ценность — это справедливость). Lähes taivaallinen totuus (правды, lat. Iustitia) ja maanläheisempi totuus (истины, lat. veritas ) sekä parit totuus (правды) ja oikeudenmukaisuus (справедливости) ovat olennainen osa kansallisia arvoja. Akateemikko V.A. Maltsev julkaisi 18. toukokuuta 2014 tutkimuksensa venäläisten perinteisistä hengellisistä ja moraalisista arvoista sekä niiden erosta eurooppalaisiin. Hänen selvityksensä lähti liikkeelle sosialistisen järjestelmän romahduksesta sekä tämän seurauksena muuttuneista asenteista perheeseen, avioliittoon, uskontoon sekä moraalisiin muihin arvoihin (eettinen relativismi, jonka kannattajat puoltavat perinteisten hengellisten ja moraalisten arvojen hylkäämistä). Akateemikko Maltsevin mukaan Vladimir Putinin vastaus oli, että korruptiota ja rikollisuutta ei voida ratkaista vain taloudellisilla ja oikeudellisilla toimenpiteillä, mitä kenties marxilainen teoria olisi olettanut. Venäläisten oli palattava nuorten kouluttamisessa perinteisiin hengellisiin ja moraalisiin arvoihin. Akateemikko Maltsev esittelee markiisi de Saden (1740-1814) boudoirin filosofian mahdollisena länsimaisen sivilisaation kuvana: ” Täysin jumalaton ihminen, jolla ei ole moraalia... On vaikea löytää esimerkkiä täydellisemmästä turhautumisesta. Sodoman herkut ovat yhtä arvokkaita hänelle sekä aktiivisessa että passiivisessa muodoissaan. Hän tuntee iloa vain miesten kanssa ”. Itse sana ”boudoir” on naisten (mystinen) kamari. Markiisi de Sade julisti, että Jumalaa ei ole olemassa, sekä tuki näin aggressiivisen hedonistista propagandaa. Halut olivat ennen kaikkea. Niin boudoir on paikka, jossa ei nähdä eikä tuomita. Akateemikko Maltsev toteaa, että tämä boudoirin filosofia on idea, johon eurooppalainen yhteiskunta on siirtynyt. De Saden, filosofi Nietzschen ja Sigmund Freudin seuraajat eivät tuo juurikaan lisää tähän. He yksinkertaisesti tekevät tämän yleisön tietoisuudessa hyväksyttäviksi sekä ohjaavat päätaistelut kulttuuria ja moraalia vastaan, jotka heidän mielestään estävät ihmistä nauttimasta ” luonnollisesta yhtenäisyydestään luonnon kanssa ”. Venäläinen kirjailija F.M. Dostojevski (1821-1881) havaitsi mainitun ateismin riskin: ” Jos ei ole Jumalaa, niin kaikki on sallittua ”. Niin akateemikko Maltsev päättelee, että amoraalisen hirviön voittoisa marssi Euroopassa ja Amerikassa pysähtyy ankarasti vain islamilaisissa maissa ja Venäjällä. Venäläistä kulttuurista ja moraalista maailmaa kutsutaan ” venäläiseksi maailmaksi ” (Русский мир), joka on erityinen henkinen yhteisö, erottuen eurooppalaisesta ja aasialaisesta. Akateemikko Maltsev huomauttaa, että ”venäläinen maailma” ei ole etninen yhteisö, vaan se sisältää ihmisiä, jotka asuvat eri puolilla maailmaa, kaikki eivät puhu aina sujuvasti venäjää, mutta heitä yhdistää sitoutuminen ortodoksisiin humanistisiin ihanteisiin sekä erityiseen venäläiseen mentaliteettiin. Wikipediassa ”venäläinen maailma” selostetaan kolmen pilarin avulla: 1) ortodoksisuus, 2) venäläinen kulttuuri ja kieli, ja 3) yleinen historiallinen muisti sekä yleiset näkemykset sosiaalisesta kehityksestä. Maltsev huomauttaa, että Wikipedian määritelmä ei paljasta kuitenkaan käsitteen olemusta. Vuosi 988 oli viitekohta Venäjän valtion, kulttuurin ja venäläisyyden muodostumiselle. ” Venäjän kansan kristillinen historia on jo yli 1000 vuotias, joten modernien hengellisten ja moraalisten traditioitten etsiminen pimeästä pakanuudesta olisi kevytmielistä ”, akateemikko Maltsev muistuttaa. Maltsev viittaa Konstantin Dmitrievich Ushinskyn (1824-1871) havaintoon: ” Katsokaa kaikkein syrjäisintä venäläistä kylää, joka on erotettu muusta maailmasta lähes läpäisemättömillä metsillä ja soilla, eikä siellä ole juurikaan jälkiä Euroopan sivilisaatiosta, mutta kuitenkin huomaatte, että asukkaiden luonteessa on paljon luonnollista slaavilaisuutta, hyvää luonnetta sekä syviä kristillisyyden jälkiä. Tämä kristillisyyden voimakkaasti muotoilema vaikutus on epäilemättä sieltä alkaen, kun kristillisen totuuden pyhät kumppanit rohkeasti rohkaisivat voimakkaasti saarnaten soiden ja metsien erämaissa ”. Ortodoksinen ihmiskuva Ortodoksinen ihmiskuva tunnustaa syntiinlankeemuksen, jossa ihminen piti pahan hengen petosta parempana kuin Jumalan käskyä. Ja ortodoksisen käsityksen mukaan ihmiskunta toistaa Aadamin erehdyksen sukupolvesta toiseen ja antaa valheellisten arvojen pettää itseään samalla, kun se unohtaa todelliset arvot – uskon Jumalaan ja uskollisuuden häntä kohtaan. Natoon linkittyvät vaikuttajat saattavat olla eri mieltä ortodoksisesta ihmiskuvasta ja saavat arvotella tätä, mutta yleistävä solvaus ja panettelu, jonka mukaan venäläisillä ja ortodokseilla ei olisi moraalista oikean ja väärän tuntemusta ylipäätänsä, on loukkaavaa ja rikollista yleistystä. Ortodoksisessa uskossa käydään paljonkin pohdiskelua ja rukoilua synnin johdosta, oikeasta ja väärästä. Uskon mukaan syntiä tehtyään ihminen suistui luonnonmukaisesta tilasta luonnonvastaiseen, synnin tilaan, kuten lähellä Gazan aluetta elänyt igumeeni, kristitty munkki abba Dorotheos (505-565 jKr) on selittänyt Kahdessatoista opetuspuheessa . Ihmisen koko hengellis-ruumiillinen koostumus vahingoittui, koska henki ei enää pyrkinyt Jumalaa kohti, vaan muuttui himoille alttiiksi. Ortodoksisen uskon mukaan ihmisen luonto on ” sairastunut syntiin ”, kuten Egyptissä elänyt Aleksandrian arkkipiispa, pyhä Kyrillos Aleksandrialainen (378-444 jKr) sanoo. Syntiinlangennut ihminen Jumalan läsnäolon tunnossa rukoilee ja tämä ” rukous ei sovi yhteen vihan eikä lähimmäisiin kohdistuvan kaunan kanssa, mutta se liittyy kiinteästi rakkauteen ja myötätuntoon, jotka ovat sen hedelmiä nekin ”, kirjoittaa pappismunkki (metropoliitta) Ilarion (piispa Ilarion Alfejev , s. 1966, joka toimii Venäjän ortodoksisen kirkon ulkoasianosaston johtajana). Ilarion suoritti jatko-opintojaan Oxfordin yliopistossa Englannissa ja väitteli vuonna 1995 bysanttilaisesta kirkkoisästä. Ilarion (teoksessaan Uskon mysteeri, s. 399) viittaa Niniven piispan Pyhän Iisak Syyrialaisen (syntyi Qatarin alueella 600-luvulla jKr) muistutukseen aidosti rukoilevasta sydämestä, joka syttyy rakkaudesta kaikkia ihmisiä kohtaan, vihollisia ja harhaoppisiakin, koko Jumalan luomakuntaa kohtaan. Tämä keskeinen myötätuntoinen puoli venäläistä ortodoksista eetosta kiistetään kokonaan ICDS:n ja Kokoomuksen pää-äänenkannattajassa, jossa Venäjän ortodoksisen kirkon usko leimataan oikeudenmukaisuuden tuhoutumiseksi. Näin kokonainen kansakunta ja kirkkokunta valheellisesti panetellaan ikään kuin moraalisesti ala-arvoiseksi. Terveisin Juha\nAvainsanat: sivilisaatio sisältää siirtyä sielu seuraaja sergei sananvapaus sananvapausrikos sana sade ryhmä rukous rikos relativismi relationship suosio suomessa suomalainen suoja suhde strateginen strategia stalin special sotilaallinen sosialisti sosiaalinen sopimus society sivusto sivu tuomita tuntea tunnustaa tulos tuli tuki totuus toteutua toistuva valvoa toimittaja todellinen tila tietty tieto tiedekunta terrorismi teoria teos teksti tehtävä tarve tarina tapaus tallinna tahrto sääntely sävy synti sydän suvaitsevaisuus suuri unohtaa unelma ulkopuolella tässä työskennellä työ tyypillinen tutkimus turvallisuus ääri york ymmärtää yliopisto yleisö yk yhteisö yhteistyötä yhteistyö yhteiskunta usa wikipedia väestö vuotias vuosi voitto voima voida voi vladimir vision viro viihde vihollinen vihapuhe viha viesti vetää versio venäläinen venäjä vastaus vapaus valta vaikutus vaikea v uskonto uskonnollinen usko rauha ratkaista rakkaus radio qatar päättää pää pyhä puuttua palvella paljas paikka paikallinen pahuus paha oxford ottaa putin puolustus puoli pyrkiä otsikko puheenvuoro puhdas propaganda projekti professori pro politiikka poliittinen poliisi pohjoismainen pohjoismaat pitää pilari piispa pettää perustuslaki perinteinen perinne periaate perhe pappi palvelu osoittaa ortodoksi opiskella opetus opettaja määräys määrittää mysteeri muut muslimi muoto munkki muna muisti moraali mitä minä miljoona mika mies mielipide merkittävä merkki medvedev matematiikka massa marxilainen marssi markus marika maailma omatunto olga olennainen oikeus oikeudenmukaisuus ohjelma ohje ohjata näyttää näkökulma nähdä nykypäivä nykyinen nuori nikolai nietzsche neuvostoliitto netti nato maailmansota arvo arvokas arvioida artikkeli arkkipiispa antti antaa anna analysoida amerikka alue alkuperä alkuperäinen alberto ala ajatus ajatella ajattelu aine aikuinen aikakausi aate 2015 2014 2017 college cia cannot bäckman britannia baltia avioliitto ateismi asua asukas asiakirja egypt dostojevski ihmiskunta ihminen ihmisarvo igor ideologia idea häntä hän hyökkäys hyökätä hyvinvointi huoli huhtikuu historia historiallinen herkku henkinen henkilö henkilökohtainen henki hengellinen helsinki hedelmiä harjoittaa haluta halu hallitus hallinto hakkarainen haaste gradu globalisti globalismi george fysiikka free filosofia filosofi federaatio evil eurooppalainen eurooppa eu etninen espoo esittää esimerkki erottaa ero erityinen englanti elämä julisti julistaa jukka journalisti jolla johtaja jatko jatkaa it iso islam instituutti innokas ilmoittaa ilmiö jumala julkinen julkaista löytää länsi länsimainen luottamus luonto luonnollinen luonne lukija itä loukkaava lontoo logiikka levittää lehti lapsi käytäntö käsitys käräjä kysymys kylä kyky kuvaus kuvata kuolema kunnia kulutus kulttuuri kristitty kristillinen krim koulu korruptio korostaa koostumus kokoomus kokonainen koko kirkko kirkkoherra kirjoitus kirjoittaa kirjailija kiihottaa kieli kesäkuu keskustelu keskus keskeinen kertoa kemia keino kehitys katso katsoa katastrofi karjala kansanryhmä kansallinen kansakunta kansainvälinen kannattaja järjestelmä juttu\nDionysoksen kevät: ~ THE CAROL OF THE BIRDS ~\n40+ blogit: Vieläkin ehtii – nimittäin fribailemaan\nOppitori: Kielten opetuspaketti kuvasanakirjan pohjalta\nAjankohtaista: suomi it päivä aika koko kuva olut pieni https helsinki tuli information ihminen lapsi joulu wordpress make news troot.net esimerkki ohje yritys blogi kesä kaupunki mies like changed kello related olin elämä product saada save palvelu pay mean käyttää poika sale dicount catalog kirja maksaa tarvita työ silmä onni uusi suuri syksy talvi keskusta twitter suomalainen matka pari olutmatkailu: australia jolla facebook ilta some asunto baarit vuosi lifestyle http baari suomessa isä lahti men tieto tampere historia maa nelkytplusblogit ihana käsi vanha hinta valmis ostaa ruotsi 90 marraskuu avain näyttää tänne asema tuote linkki asua tarjota ottaa jää äiti teksti antaa video oikeus väri auto products netti perhe idea eurooppa oral women lanka viikko kotona sex fi lista suhde lippu vaikuttaa keskustelu turku ravintola ruoka image artikkeli metsä sex products iso possible sinä media 2017 tilanne ongelma male koti tagitaivas hakutaivas


Etelä-Pohjanmaan Sairaanhoitopiiri - Selvitys potilaspalautejärjestelmästä\nPotilaan ilmoitus haitta-/ vaaratapahtumasta\nEtelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiirissä on vuodesta 1998 kerätty systemaattisesti potilaspalautetta osana laadunhallintaa. Vuodesta 2003 alkaen palautetta on voinut antaa sähköisesti sairaanhoitopiirin internetsivujen kautta.\nAsiakaslähtöisyys sekä palveluiden kehittäminen ovat olennainen osa sairaanhoitopiirin strategiaa ja näiden toteutumiseksi potilaiden ja asiakkaiden antama palaute on tärkeää. Systemaattinen potilaspalautejärjestelmä on olennainen osa sairaanhoitopiirin laatutyötä ja kokonaistoimintaa.\nPotilaat sekä asiakkaat voivat koska tahansa antaa palautetta sairaanhoitopiirin internetsivujen etusivulla olevan ”Anna palautetta”- linkin kautta. Palautetta voi antaa joko nimettömänä tai jättää yhteystiedot. Palautteiden ohjautumiseksi oikeaan yksikköön on palautteen antajan tärkeä ilmoittaa se yksikkö jota palaute koskee, jolloin palaute ohjautuu yksikön esimiehelle. Palautetta voi antaa potilaana, asiakkaana sekä omaisena tai läheisenä. Mikäli hoitoon tai palveluun liittyy ongelmia tai epäselvyyksiä niin otetaan yhteys suoraan kyseessä olevaan hoito- / palveluyksikköön.\nPalautetta voi myös antaa suoraan yksikköön suullisesti tai kirjallisena yksiköissä oleviin palautelaatikoihin.\nPalautteet välittyvät suoraan yksiköihin, joissa ne käsitellään ja käytetään toiminnan arvioimisessa ja välittömässä parantamisessa sekä kehittämiskohteiden tunnistamisessa.


"Sitten kun perunat on kypsiä" - Valeäiti\n07 joulu 2017 8 Elämää suomesta\tPermalink\nVietimme itsenäisyyspäivän Mukkilassa, Insinöörin vanhempien luona. Kuten aina, juhlissa oli summittainen alkamisaika ja löyhä vieraslista. Ne tulevat ketkä pääsevät ja yleensä vielä vähän päälle. Nämäkin juhlat kestivät suunnilleen kahdesta (ensimmäiset tulivat toki jo puolelta) noin kuuteen (viimeiset lähtivät toki yhdeksältä) ja taas kaikkea ruokaa jäi valtavasti yli.\nAluksi joimme glögit kauniisti valaistussa navetassa, esittelimme tämänkertaisen sekalaisen seurueen toinen toisilleen ja kuuntelimme tarinoita läpi vuosikymmenten. Lauloin kälyni kanssa Finlandian ja Kakkonen veti koko Joulu on taas -biisin yksin kaikkien edessä.\nOtimme piparia ja joulutorttua. Jollei kahvia olisi ollut jatkuvasti pannuissa ja termareissa, joku olisi varmasti sanonut ei mua varten tarvitse keittää ja juonut sitten vielä neljännen kupillisen. Juhlaväki oli enemmän hiljaa kuin äänessä, kahvejaan siemaillen ja kuulumisia vaihtaen. Silloin tällöin koko seurue oli hetken jos toisenkin yhdessä hiljaa.\nMukkilan juhlissa ei ole koskaan kiusallista hiljaisuutta, mutta näissä voisi olla kiusallisen puheliaita ihmisiä.\nVaikka tavallaan jokin kuviteltu amerikkalainen puoleni välillä haluaisi rikkoa sitä tasaista tyyntä, jonka vallassa juhlimme, rakastan kuitenkin syvästi meitä suomalaisia kaikessa eleettömyydessämme.\nNe ne vasta juhlat ovatkin kun pöytä notkuu tauotta. Ensin vähän suolaista suupalaa, sitten välikahvit, jos sitten vähän lisää taas kaloja ja keittäisinkö kuulkaa kahvit? Ei mua varten tarvi keittää, mutta jos sinäkin kerran. Oikeissa juhlissa illallisen aloitusajankohdaksi sovitaan se kun perunat ovat kypsiä.\nSuomessa on monta korjattavaa asiaa, mutta kyllä mä sanon että tämä ihan tavallinen vakaa kansa on ainutlaatuinen. Mestariteos, jota ei tarvi apgreidailla. Kerroin sen Hollannista tupsahtaneelle Slush-tutullekin: Varaudu siihen, että suomalaiset eivät käytä ylisanoja tai hukuta sinua aplodeihin. Mutta jos suomalainen sanoo, että tämä oli hyvä niin se todella oli hyvä.\nTäytyy kyllä sanoa että nämä itsenäisyyspäiväjuhlat olivat taas oikein hyvät.\nEdellinen: Marraskuu 2017: Ulkoa valmis!\nSeuraava: Mihin leivinpaperit laitetaan ja rakentamisen muut 10 000 päätöstä\nRuoka on silloin hyvää kun sanotaan ”ei oo pahhoo”. Tämä on meidän oma heitto mitä mun jo kuollut isukki käytti. Kuvaa hyvin tätä syvällistä mielialaa tällä pohjoisen kansalla.\nTotta! Hyvin sanottu! 😂\n<3 Kuulostaa tutulta ja näin se on! Ja jos joku muuttuisi, se olisi pilalla.\nKyllä näin on. Vanhassa on parempi pysyä!\nOlipa ihanasti kirjoitettu. Minä arvostan kyllä suuresti tuota suomalaista vähäeleisyyttä ja suoruutta, hassua kursailua ja hiljaisia hetkiä, joista kukaan ei vaivaannu. Aina aika ajoin oon miettinyt sitä perisuomalaista vaatimattomuutta, joka on pahimmillaan alemmuudentuntoa. Hienoimmillaan kuitenkin aitoa piittaamattomuutta sen suhteen, että itseään tarvitsisi jotenkin alleviivata. Itse kipuilen aika useinkin sen ristiriidan kanssa, mitä some ja bloggauskin tuovat mukanaan. Siinä maailmassa ja muutenkin erityisesti nuorempien parissa on nykyisin tosi paljon vallalla ajatus siitä, että jokaisen pitäisi olla jotain ja jokaisen elämässä tulisi tapahtua jatkuvasti somekelpoisia asioita. Että ei riitä, että on vaan. Semmonen itsensä plussaaminen. Sitä on nykyisin niin paljon. Meni jo ehkä vähän sivuun aiheesta, mut jotenkin tuo tuli nyt vain mieleen. Noita asioita oon itse funtsannut bloggarina paljon. Niin paljon kun kuitenkin tästä lajista pidän. Mukavaa viikonloppua! 🙂\nYmmärrän tän ajatuksen hyvin! Kun se kaikista tavallisin elämä on usein oikeasti sitä ihan parasta ja tavoittelemisen arvoista, mutta some ei ehkä ihan sitä näytä. Bloggaamista en itse näe sen suhteen ristiriitaisena, koska mulla tässä hommassa on aika reilusti arki ja todellisuus mukana myös. Vaikka toki tännekään ei ihan kaikki asiat tule ja just ne ei-somekelpoiset ehkä jää pois.\nIhanan kuuloiset juhlat! ’Kun perunat on kypsiä’ kuulostaa aivan äidiltäni, samoin se, että pöytä notkuu ja yli jää ja ne tulee, ketkä pääsee. Me pidettiin täällä myös ihanat ja tunnelmalliset juhlat. Ja mitä suomalaiseen luonteeseen tulee, niin on siinä todellakin omat ihanat puolensa. Hyvin huomaa myös sen, että meidän läheisimmät ystävät täällä eivät juuri perusta turhasta small talkista eivätkä ylisanoista, vaikka amerikkalaisia ovatkin. Jännä, että heti tunsimme syvää yhteyttä heidän kanssaan 😄\nJuuri tuo kaiken löysyys! Tulee jotka tulee ja ruokaa on. Rakastan sitä, samalla tiedostan etten ikinä itse pääsisi samaan kun suunnittelen asiat kuoliaaksi ja yritän olla niin kamalan järkevä kaikessa. Yleensä kuitenkin noilla tuppaa asiat menemään paljon helpommin ja paremmin kuin mulla ylisuunnitelijalla 😀 😀\nSmall talk on välillä ihanaa, niin kuin jossain business jutuissa kun on pakko verkostoitua ja oikeaakaan puhuttavaa ei voi olla. Mutta heti kun on enemmän ystävä kuin tuttava siitä tulee musta aika raskasta.


Meikit, joista some sekosi (ja kohta myös sinä) | Elle\nViliseekö Instagramisi tuotteita, joista et ollut vielä hetki sitten kuullutkaan? Esittelemme tuotteet, joihin somejulkkikset ja kauneusvaikuttajat hurahtivat – ja niin hurahdat kohta sinäkin.\n1. Idän eksotiikkaa: Huda Beauty\nHuda Kattan on Dubaissa asuva meikkitaiteilija ja bloggari, joka perusti vuonna 2013 Huda Beauty -nimisen meikkibrändin. Itämaiset trendit, eksotiikka ja aavikon sävyt kiinnostavat nyt ympäri maailman, ja Huda Beauty on noussut sosiaalisen median komeetaksi yli 27 miljoonalla Instagram-fanillaan.\nHuda Beauty on tunnettu meikkivoiteistaan ja pigmenttisistä luomiväripaleteista, jotka myydään hetkessä loppuun. Smokey Obsession -paletissa on koukuttavat sävyt. 30 e.\n2. Välineurheilua: Beautyblender\nMeikkivideoiden suosio on tehnyt meikkaamisesta välineurheilua: enää ei ole kyse vain siitä, mitä kasvoillesi levität vaan siitä, miten ja millä sen teet. Kauppoihin on rantautunut meikin tekoon tarkoitettuja apuvälineitä, joiden avulla taviskin onnistuu loihtimaan Youtube-videolta tutun näyttävän meikin. Tavallista meikkisientä huokoisempi ja sivellintä tarkempi Beautyblender tekee ihosta yhtä sileän kuin parhaat Instagram-filtterit.\nAlkuperäinen Beautyblender-meikkisieni on meikkivoiteiden taikasauva. Sillä kuka tahansa voi luoda täydellisen pohjan. 20 e.\n3. Tähtien suosikki: Ouai\nJen Atkin on Hollywood-tähtien kampaaja, joka huolehtii muun muassa Kardashianin klaanin hiuksista. Ei siis ihme, että hänen eleettömän tyylikäs muotoilutuotesarjansa Ouai on noussut ilmiöksi julkkisten keskuudessa. Kauniiden pakkausten sisällä on kaiken lisäksi laadukkaita raaka-aineita ja taustalla teknologiaa, joka nopeuttaa hiusten muotoilua\nkiireisen arjen keskellä.\nOuain myydyin tuote Wave spray lupaa tehdä hiuksista kauniin laineilevat ilman perinteisen suolasuihkeen karheaa ja tahmeaa tuntua. 28 e.\nTuo tuliaisia: Kaikki kuumimmat uutuudet eivät ole saatavilla Suomessa edes verkkokauppojen kautta. Pidä silmällä matkustaessasi himoituimpia uusia brändejä: Glossier, Glow Recipe, ColourPop, Fenty Beauty ja Herbivore.\n4. Skandiminimalismia: Verso\nYksinkertaisuus on valttia myös kosmetiikassa. Verson kaltaiset brändit, jotka karsivat ainesosalistaltaan kaiken ylimääräisen, ovat nyt nousukiidossa. Skandinaaviseen ajatusmaailmaan sopiva koristelemattomuus näkyy myös pakkauksissa, jotka ovat yksinkertaisen pelkistettyjä – ja näyttävät takuuhyvältä Instassa.\nRuotsalaisen Verson mustavalkoiset pakkaukset ovat uutta ylellisyyttä. Night Cream sisältää tehokasta retinolia. 115 e.\n5. Korealainen temppu: Missha\nKorealaisten tuotteiden somesuosio perustuu ylivertaisiin koostumuksiin, jotka tuntuvat ja näyttävät iholla virheettömiltä. Verkkokauppojen kasvavan valikoiman ansiosta näitä herkkuja saa koko ajan enemmän myös Suomesta, ja korealaiset kasvonaamiot ovat koristaneet markettien hyllyjä jo pitkään. Tänä vuonna Citymarketiin saapui kokonainen\nkorealainen ihonhoidon tuoteperhe, Missha.\nMisshan kulttimainetta nauttiva BB-voide on tarpeeksi vaalea suomalaiseenkin makuun ja hinta-laatusuhde voittamaton. 7 e.\n6. Oikea kulma: Anastasia Beverly Hills\nOlisitko viisi vuotta sitten uskonut, että tarvitset vähintään kolme tuotetta kulmakarvojen meikkaamiseen? Kulmakarvatrendi nosti pelkkiin kulmatuotteisiin erikoistuneen Anastasia Beverly Hillsin omistajan Anastasia Soaren yhdeksi Yhdysvaltojen rikkaimmista naisista. Valtaisan suosion myötä brändi on laajentanut muihinkin meikkituotteisiin, mutta on edelleen maailman seuratuin kulmatrendien näyttäjä.\nDipbrow Pomade -kulmaväri on Anastasia Beverly Hillsin tunnetuin, jäljitellyin ja myydyin tuote. 27 e.\n7. Roolimalli: Maria Hazistefanis\nMaria Hazistefanis eli @mrsrodial ehti ponnistella ihonhoitobrändinsä menestyksen eteen vuosikymmenen ennen kuin iski kultasuoneen nimetessään vuonna 2010 lanseeratun uutuusvoiteensa nimellä Snake Serum. Tehotuotteesta tuli välittömästi hitti. Yrittäjyydestä ja kovasta työstä kertovassa Overnight Success-kirjassa Maria kertoo, ettei menestystä voi saavuttaa yhdessä yössä.\nGlamoxy Snake Serum imitoi käärmeenmyrkyn lamauttavaa vaikutusta iholla häivyttäen ryppyjä. 156 e.\n8. Sukupuolineutraali laji\nMeikkaaminen tasa-arvoistuu, ja miesten meikkaaminen normalisoituu kovaa vauhtia myös Suomessa. Isotkin brändit ovat uskaltautuneet rikkomaan rajoja ja palkkaamaan tuotesarjojen kasvoiksi miehiä. Youtubesta tunnetuksi ponnistanut Patrick Starr on MAC-meikkibrändin kauneuslähettiläs, vloggaaja Manny Gutierrez taas Maybellinen kampanjakasvo. Fanit ilahtuivat, kun sometähti Jeffree Starin tuotesarja rantautui viime vuonna myös Suomeen.\nMaybellinen The Colossal Big Shot Mascaran kampanjakasvoksi valittiin kauneusvloggaaja Manny Gutierrez. 16 e.\n9. Halpuutus: The Ordinary\nHinta ei ole laadun tae. Markkinoille on rynninyt tuotteita, joiden hinta ei huimaa päätä mutta laatu on silti kohdallaan. Viime vuoden ilmiöksi nousi The Ordinary, jonka tuotteissa on yhtä tai kahta vaikuttavaa ainetta, kuten retinolia tai C-vitamiinia. Hinnat vaikuttavat siltä, että niistä on unohtunut yksi nolla. Ei ihme, että tuotteet ovat jatkuvasti loppuunmyytyjä.\nKotikemistin unelmatuotteissa on kerrottu selkeästi, mitä koostumus sisältää. The Ordinaryn Granactive Retinoid 2% sisältää perinteistä retinolia tehokkaampaa retinoidia. 10 e.\n10. Somessa syntynyt: Real Techniques\nMaailman suurimmat sometähdet ovat jo ennättäneet vakiinnuttaa julkkisasemansa ja luoda omia kosmetiikkabrändejään. Youtube-pioneerien Sam ja Nic Chapmanin meikkisivellinsarja Real Techniquesista on tullut nopeasti must suurimpien kauneusgurujen videoilla ja Instagram-kuvissa. Näkyvyys on valtaisa, joten niin on tuotteiden suosiokin.\nReal Techniques -sarjan myydyin tuote on Expert Face Brush -meikkipohjasivellin. Erittäin tiheällä harjalla meikki levittyy ammattimaisesti. 12 e.


Mikko sai työkomennuksen Ranskaan, ja nyt suomalainen perhe elää Pariisin sykkeessä - Suomalaiset maailmalla\nTunnelma oli sanoinkuvaamaton, kun Ranska vei voiton jalkapallon maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2018. Suomalainen Mikko Ropponen oli juuri muuttanut perheineen Ranskaan, keskelle riemuisinta kisahuumaa.\n– Kaikki olivat yhtä kisojen tähden. Alkuaikamme Pariisissa oli muutoinkin ihanaa, kun nähtävää ja koettavaa riitti.\nRanskaan Ropposet päätyivät Mikon työkomennuksen tähden: uusi tehtävä ranskalaisjohtoisen kansainvälisen yrityksen palveluksessa edellytti Pariisin lähellä asumista. Kun arki alkoi syyskuussa, kesäretket vaihtuivat töiksi ja koulunkäynniksi.\nPerheen lasten oli Ranskan oppivelvollisuuslain nojalla mentävä paikalliseen kouluun, ja aluksi vieras ympäristö tuotti pojille haasteita. Mikon kielikurssi pääsi alkamaan vasta lokakuussa, ja ranskan oppiminen oli vaimollekin vaikeaa.\n– Ajattelimme kuitenkin, että mahdollisuuteen oli tartuttava ja että kaikesta selviää suomalaisella periksiantamattomuudella.\nRanskan kauniissa maisemissa kelpaa suomalaisen perheen pyöräillä. Tässä Mikko lastensa kanssa.\nElävä kulttuuri viehättää suomalaista Ranskassa\nKun perhe alkoi oppia ranskaa, elämä Pariisissa alkoi soljua paremmin. Mikko tunsi kieltä jo jonkin verran koulusta, ja hän oli myös aina ollut kiinnostunut Ranskan historiasta.\nMenneen lumon lisäksi suomalaista viehättävät Ranskassa sää, valon määrä talvisin sekä pääkaupungin loistavat yhteydet minne tahansa. Maa on niin laaja ja monipuolinen, ettei näkeminen lopu heti.\n– Pariisi on todellinen suurkaupunki. Kaikki tarvittavat palvelut löytyvät kotikorttelistamme, ja julkisella liikenteellä pääsee kätevästi sekä lähelle että kauas.\nRanskaaan muuttaminen on kasvattanut suomalaista kärsivällisemmäksi. Kielitaito on karttunut, kansainvälinen työyömpäristö on tuonut uusia ystäviä ympäri maailmaa ja kyky hahmottaa asioita monelta kannalta on karttunut.\n– Olen saanut uudenlaista näkökulmaa siihen, mikä on oikeasti tärkeää.\nRanska ja Suomi, yö ja päivä\nRanskassa asuminen on avannut Mikon silmät näkemään, miten helppoa Suomessa on elää – ja kuinka paljon ihmiset silti valittavat. Pohjoisessa on turvallista ja siistiä eikä työelämää leimaa yhtä vahva kilpailullisuus.\n– Ranska ja Suomi ovat monessa asiassa yö ja päivä. Suomalainen kulttuuri on rehellinen ja hiljainen, kun taas ranskalainen on latinalainen ja meluisa.\nToisaalta sekä suomalaiset että ranskalaiset arvostavat luontoa ja ovat ylpeitä omasta tekemisestään ja kulttuuristaan. Suomessa huomion vie sää, Ranskassa gastronomia. Kaikkein suurin ero Mikon mielestä on yksilön ja yhteisön suhde vapaa-ajalla ja työelämässä.\n– Suomalaiset tekevät työnsä yhteisönä ja ovat vapaalla yksilöitä, ja Ranskassa tämä on toisinpäin. Ranskalaiset ystävystyvät hitaammin, ja Suomessa kavereiden ja tuttujen saaminen on helpompaa.\nTyöpäivät ovat Ranskassa pidempiä kuin Suomessa. Samalla työkavereita kannustetaan aidosti eikä toisten menestyksestä olla yhtä kateellisia kuin pohjoisessa.\nRopposten nykyinen koti, Pariisi, hehkuu auringonsäteissä.\nOpettele ranskaa ja luota, että kaikki järjestyy\nSuomessa Ropposet vierailevat jouluisin ja kesäisin, ja isovanhempiin ja muihin läheisiin pidetään yhteyttä videopuheluiden ja sosiaalisen median välityksellä. Välillä perhe syö suomalaista ruokaa, ja kotona kaikuu suomalainen musiikki.\n– Puhumme suomea kotona, ja keskiviikkoisin pojat menevät Suomi-kouluun.\nMikon työkomennus kestää kolmesta viiteen vuotta, mutta suomalainen voisi ehkä kuvitella jäävänsä Ranskaan pidemmäksikin aikaa.\n– Ranska on ihan hyvä maa asua. Täällä on hieman rennompi elämänasenne kuin Suomessa ja hyvät surffausmahdollisuudet.\nRanskaan muuttavaa suomalaista Mikko kehottaa olemaan aktiivinen omien oikeuksiensa vaatimisessa – ja opettelemaan ranskaa.\n– Matkustele paljon, sillä Ranska on muutakin kuin Pariisi ja Nizza. Ole kärsivällinen. Kyllä kaikki lopulta järjestyy.


Kiina ahdistuneiden puulattioiden seinäpeilien neliöpeilit moniväriset valmistajat ja toimittajat - MINHOU KINGHOME ARTS RA¼ † CRAFTS CO., LTD.\nKoti > Tuotteet > Kodin sisustus > Seinäpeili > Ahdistunut puulistat seinän peili neliöpeili monivärinen\nAhdistunut puulistat seinän peili neliö peili monivärinen\nTämä ahdistuneiden puisten säleiden seinäpeili neliön peili monivärinen regeneroitu puu on ilme, jota kaikki rakastavat. Tämän vetoomuksen pohjalta Distressed-puulamelliseinän neliöpeili monivärinen peili on kodin korostus, joka rikastuttaa tilaa. Ahdistuneet massiivipuiset kuitupalkit maalataan ja hiotaan, sitten palataan yhteen ainutlaatuisissa kulmissa, mikä lisää kokonaismuotoa. Ahdistunut puulistat seinäpeili neliöpeili monivärinen.\nTämän ahdistuneen puulamelliseinän neliön peilin monivärinen mitat: 21,26 W x 1,57 D x 29,13 H\nMateriaali: massiivipuuta ja vaneria\nVäri: ahdistunut monivärinen\nAhdistuneiden puisten säleiden seinäpeilin neliön peilin ominaisuudet moniväriset:\nRakennettu puusta ja lasista.\nAhdistunut, monivärinen viimeistely\nKierrätetty puu näyttää\nRipusta vaaka- tai pystysuoraan.\nToimitustiedot ahdistuneiden puisten säleiden seinäpeilistä, monivärinen:\n1). Mikä on ahdistuneiden puisten säleiden seinäpeilin neliöpeili monivärinen?\nNormaalisti peilin MOQ on 100 kpl, jos tuotteet ovat erityisiä, MOQ on 300-500 kpl tuotantopyynnön mukaan. Tälle tuotteelle MOQ 200kpl.\nHot Tags: Ahdistunut puulattiaseinän neliöpeili monivärinen, valmistajat, toimittajat, tukkumyynti, räätälöity, kuuma myynti, Kiina, tehdas, maalaismainen, vintage, monitoiminen, puutarha, maalaistalo, kodinsisustus


Ammattikorkeakoulujen International Business -hakumenettelyssä tietosuoja mahdollisesti vaarantunut - Hämeen ammattikorkeakoulu\nJulkaistu: 27.04.2020 Last updated on: 27.04.2020 Kirjoittaja: Jaana Categorized in: Hakija, Tiedote\nAmmattikorkeakoulujen International Business -koulutusten hakumenettelyssä joidenkin hakijoiden tietosuoja on mahdollisesti vaarantunut.\nHakijoille annetussa ennakkotehtävässä on pyydetty julkaisemaan henkilökohtainen video ja jakamaan se korkeakoulujen valitsijoiden nähtäväksi. Osa hakijoista ei ole rajoittanut pääsyä jakamaansa videoon, jolloin videoiden julkinen näkyminen on saattanut vaarantaa tietosuojan. Ammattikorkeakoulujen hakijoille lähettämä ohjeistus on ollut tietosuojan varmistamisen kannalta puutteellinen.\nHämeen ammattikorkeakoulun osalta tilanne on saattanut koskea enintään yhdeksää hakijaa. Olemme ottaneet välittömästi asian selvittyä yhteyttä kaikkiin mainittuihin hakijoihin henkilökohtaisesti tilanteen korjaamiseksi. Lisäksi HAMK on lähettänyt tietosuojavaltuutetun toimistolle ilmoituksen tietoturvaloukkauksesta.\nMyös muut ammattikorkeakoulut ovat tiedottaneet hakijoilleen tietosuojavuodon mahdollisuudesta ja kehottaneet poistamaan mahdollisesti vielä julkisena näkyvät videot. International Business –koulutusten valtakunnalliseen verkostoon kuuluu 15 ammattikorkeakoulua, jotka tekevät opiskelijavalinnat yhteisellä valintakokeella Tampereen ammattikorkeakoulun johdolla.\nPahoittelemme puutteellista ohjeistusta ja aiheutunutta vaivaa.\nEdellinen Artikkeli Syksyllä 2020 aloittavat opiskelijat käyttävät opiskelussa omaa tietokonetta\nSeuraava Artikkeli Ammattikorkeakoulujen valintakoe järjestetään kaksivaiheisena\nOlet tässä  Hakija  Ammattikorkeakoulujen International Business -hakumenettelyssä tietosuoja mahdollisesti vaarantunut


Jovelan talopäiväkirja: Yksinkertaista elämää\nTässähän meinasi sunnuntaipostaus vallan jäädä tekemättä, kun Jovelan emäntä otti ja torkahti varsin sopimattomaan aikaan. Hetkeksi vaan piti kellahtaa Pippa-kissaa rapsuttelemaan illallisen jälkeen, mutta kuinkas kävikään! Hämmästys oli suunnaton, kun raottelin luomia ja ulkona olikin sysimustaa. Siinä ei hetkeen tiennyt oliko kello yhdeksän illalla vaiko aurinko unohtanut nousta valaisemaan aamun kello yhdeksää. Syypäänä voidaan pitää tavanomaista pidemmälle venähtänyttä eilisiltaa, kun innostuttiin isännän kanssa katselemaan kertaheitolla likimain koko Vain elämää -kausi ja siinäpä sitten lauantai-ilta venähtikin huomaamattamme sunnuntain aamun puolelle. Taisi kello jo neljää lyödä kun päädyttiin unille lukuisten "vielä yksi jakso" -päätösten jälkeen. Semmoista se oli, kun isännän kanssa heittäydyttiin ensimmäiselle viikonloppuvapaalle sitten syyskuuun sen kummemmin suunnittelematta, täydellä innolla ja sen seurauksena sunnuntaina täällä varpaita laiteltiin lattiaan vasta puolilta päivin ja aamupalakin venyi iltapäivän puolelle. Kun siinä oli sitten kaikenlaista hääräilty, sunnuntaipaisti tuupattu uuniin ja nautittu, ramaisi jo niin vietävästi, että silmät lupsahtivat kiinni ja meinasi koko postauskin jäädä tekemättä, mutta täällä sitä taas ollaan! Reissusta ollaan kotiuduttu ja taloksi asetuttu. Kynttilät palaa, kello raksuttaa laiskojen aikaa ja arki on palautumassa normaaliin rytmiinsä. Tervehdys siis sinne joka torppaan, tupaan ja huusholliin!\nKuparin ja puun virkistäminen\nTuossa reissua ennen kävimme kaverin komppaamana kirppiksellä etsimässä vielä muutamia vanhoja raameja, mutta sellaisia ei sillä reissulla löytynyt. Löytyipä kuitenkin sievä vanha kaakaopannu, tai mokkapannuksi näitä myös kutsutaan, vaikka lienevät kuitenkin alunperin suunniteltu nimenomaan kaakaolle. Hot chocolate pitchereiksi tai hot chocolate pot nimellä nämä sivukahvalliset antiikkipannut tuolla maailmalla kulkevat. Tämä meidän kirppislöytömme lienee jostain tuolta vuosisadan vaihteen tienoilta ja se on sievä kuin mikä. Parin euron löytö kaipasi hieman virkistystä, joten ajattelin jakaa tässä pari kivaa kuparin puhdistus- ja kiillotusohjetta sekä virkistyssalvan puulle, joka toimii kivasti eritoten keittiössä, jossa puisia kapustoja, leikkuulautoja ja tarjoilualustoja ei halua käsitellä teollisilla puhdistusaineilla.\nKuparia voi puhdistaa helposti monellakin tapaa. Toiset sivelevät sitruunaa ja kuorruttavat suolalla, itse käytän putsaamiseen ketsuppia, jolla saa kivasti tummentumat pois ja kiillon takaisin. Joskus kuitenkin kupari kaipaa myös ihan pelkkää kiillotusta, sillä vanha kupari voi jäädä sameaksi puhdistuksen jälkeenkin. Kiillotusaine syntyy yksinkertaisesti vedestä, suolasta, etikasta ja mistä tahansa jauhosta, oli se sitten vehnää, ruista tai mitä jauhoa nyt kaapista sattuukaan löytymään. 0,5 dl vettä kuumennetaan ja siihen liuotetaan 0,5 dl suolaa, kunnes suola on täysin liuennut veteen. Lisää 3 rkl. etikkaa ja tee nesteestä tahnaa jauhoilla. Jauhojen määrällä ei ole väliä, kunhan tahna on sellaista mukavan helposti leivitettävää. Kupariesine töhnätään tahnalla ja annetaan kuivahtaa viitisen minuuttia. Sen jälkeen tahnaa hieman hangataan kuparipinnalla ja lopuksi tahna huuhdellaan pois ja kupariesine kuivataan huolella.\nKuvassa näkyy tuo kaakaopannun kahvan puinen nuppi ja puinen kahva, jotka ovat haalistuneet. Haalistuneisuus sinällään on ihan sievää ja kertoo ajan kuluneen, mutta kuivuus voi myös aiheuttaa halkeamia kun esine otetaan käyttöön uudelleen ja meillä tämäkin kupariesine on ihan käyttöön hankittu. Päätin siis hieman elvyttää noita puuosiakin. Kelpo puuvaha syntyy, kun sulattaa 1 osa mehiläisvahaa ja 3 osaa kookosöljyä ja sivelee siten syntynyttä seosta puulle. Kuvassa nuppi ja kahva ovat juuri vahattuja, joten ne ovat tummempia kuin kuivahdettuaan. Käsittelen tällä seoksella myös puiset leikkuulautamme ja muut keittiön puiset käyttövälineet. Vaha imeytyy osin puuhun ja tekee pienen suojakerroksen puun pinnalle ja kuluu sitten itsestään pois.\nIhanasti perinteistään luopumatta virkistynyt Marttayhdistys on täynnä voimanaisia aidolla asialla! Olen aivan uudelleen hurahtanut mainioihin Marttoihin. Onko meidän lukijoiden joukossa Marttoja? Lueskelin tuossa laiskan aamupalalla uusinta Martta-lehteä, joka meille tulee säännöllisesti liityttyäni paikalliseen Marttayhdistykseen. En osaa oikeen itseäni lukea oikeaksi Martaksi, vaikka olen kovasti marttahenkinen, mutta kuitenkin olen yhdistyksen jäsen vain jäsenmaksun kautta. En valitettavasti ehdi osallistua kivoihin Marttojen järjestämiin tapahtumiin, mutta paikallisen ja yleisesti hienon yhdistyksen toimea on mukavaa tukea jäsenyyseuroilla ja lehden luen aina herkutellen sen kivalla sisällöllä. Tällä kertaa lehdessä oli mm. ajankohtaisia artikkeleita vuodenaikaan liittyen, henkilöartikkeleita menneiltä ajoilta ja nykyajalta, puutarha- ja käsityövinkkejä sekä satokauden reseptejä. Joulu- ja perinneihmisenä tuo Marttojen joulukirjakin kiinnostaisi kovasti ja saatan sen tässä syksyllä vielä hankkiakin.\nMikään uusi juttu Marttayhdistys ei tietenkään ole itselleni, enkä täällä hihku ikään kuin olettaen, että se muillekaan mitenkään uusi juttu olisi, mutta olen itse viime aikoina huomannut Marttojen virkistyneen hienosti tähän aikaan osuvalla toiminnallaan tosiaan perinteistään luopumatta ja siksi kannustaisin muitakin liittymään oman alueensa Marttoihin jos ette ole vielä jäseniä. Martat ovat jakaneet kotitaloustietoa ja olleet monessa hyvässä mukana monipuolisesti kautta pitkän historiansa ja vaikuttaneet merkittävällä tavalla niin moneen asiaan, että ei voi kuin ihailla. Jäsenyys taisi maksaa 30 euroa vuodessa ja sille rahalle saa kyllä katetta juuri sen verran mitä itse mielii ottaa vastaan. Jos ei muuta ehdi tai halua, niin ainakin saa kivan lehden kotiin kannettuna ja hyvän mielen hienon toiminnan tukemisesta.\nUusimmassa lehdessä Marttojen puheenjohtaja kyseli lukijoiltaan osaammeko me varautua? Kirjoituksessaan puheenjohtaja kertoi kotivaran tärkeydestä ja miten näinä epävakaisina aikoina epätavallisesta tuntuu tulleen tavallista. Meillä ja maailmalla tapahtuu jatkuvasti ja olemme täysin sähkön ja tietotekniikan varassa kaikissa asioissa. Sellainen omavaraisuus, tietotaitojen hallinta ja kyky pärjätä poikkeustilanteissa on hieman huonoilla kantimilla yhteiskunnassamme.\nMe täällä Jovelassa elelemme hieman eri tavalla, ei niin nykyaikaisesti ja kotivarakin on ihan tavallista arkea. Juuri eilen kävimme taas kuukausitäydennyksen merkeissä kiepsautuksella isolla kirkolla, eli lähikaupungissamme, joka on Uusikaupunki. Tapaamme kerran pari kuussa käydä täyttämässä ruokakomeroa ja siinä samalla tulee hyödynnettyä tarjouksiakin. Oma kotivaramme on huomattavasti yleisiä suosituksia laajempi ja se sisältää kaikenlaista tarpeellista, ostettua, itse kasvatettua ja säilöttyä sekä meille että lemmikeillemme. Meillä on tuollainen aikuisten leikkikauppa oman tuvan nurkassa. Toisilla on hienot nukkekodit ja upeita stooreja nukkekodin asukkaillaan, meillä tavallaan leikitään kyläkauppiaita! Rakastan järjestellä pikkuhyllyjämme, jotka isäntä nikkaroi, katsoa että etiketit ovat samaan suuntaan ja valikoima riittävän laaja. On aivan ihanaa, kun tulee kotiin reissusta ja kotiin ei tarvitse tulla "kaupan kautta." Milloin tahansa voi avata ruokakomeron oven ja kattaa pöydän isommallekin porukalle, kutsuttuna tai yllättäen. Monen monta kertaa nappaan korin ja menen ruokakomeroon "ostoksille" - otan hyllyiltä sitä ja tätä, nostan padan puuhellalle ja haudutan jotain herkullista syötävää, josta riittää kiirepäivinä pariksi päiväksi vatsantäytettä. Milloin tahansa voi leipoa, herkkujakin löytyy, eikä tarvitse jokaista mielitekoa tai tarvetta erikseen kaupoille ajella noutamaan.\nMitään turhaa emme ruokakomeroon siis haali.\nTuollaiseksi se meidän kotivaramme on muodostunut tässä muutaman vuoden aikana. Kotivaramme jakautuu käyttöosuuteen, joka on tuvassa ja käsittää kaikenlaista arkista, ihan tavallista tarveainetta kokkailuun sekä tuohon ruokakomeroomme, jonne voi astua sisälle. Ruokakomerosta täydennetään kaikkea tarpeellista tupaan. Olen muuten ollut iloissani siitä, että sipulien säilytys sukkahousuissa kuvan tapaan on toiminut toivotulla tavalla! Sipulit pysyvät pintakuivina ja niitä on kätevää napsia käyttöön nipsaisemalla alimman solmun sukasta pois.\nMeille tosiaan kotivara on arkinen juttu. Meillä on ruokaa, lääkkeitä, tulitikkuja, polttopuuta, pattereita, kynttilöitä, hieman polttoainetta ja kaikkea sellaista arjessa tarvittavaa tarvetta aina sen verran, ettei ihan heti heilauta jos jotain ikävää sattuisi. Me emme ole lainkaan mihinkään tuomiopäivän skenaarioihin hurahtaneita hassuja preppaajia, jotka säilövät retkiruokia hermeettisesti suljetuissa säiliöissä, vaan ylläpidämme kätevää ja edullisemmaksi tulevaa pientä varastoa kaikelle tarpeelliselle, jota käytämme ihan tavallisessa arjessamme. Siten harvoin mikään pääsee loppumaan juuri kun sitä kaipaisit ja tarjouksiakin voi hyödyntää loistavalla tavalla. Meillä on myös erittäin herkkävatsainen tyttökoira, jonka kohdalla vatsaystävällisen ruoan loppuminen toisi mukanaan joko nälkää tai kovia vatsakipuja. Ajatus on aivan kamala, joten meillä on aina myös lemmikeille ruokaa noin kuukauden käyttömäärän verran. Olemme siirtyneet myös lihojen osalta itsellemme järkevämpään malliin ja käymme hakemassa kerralla isomman erän lihaa pakkaseen naapurikylän sikamaista elämää viettävien possujen tilalta. Käymme siellä kerran pari kuussa täydentämässä varastoa aina tarpeen mukaan, sillä nykyään teen noille koirillekin ruokaa itse possutilan lemmikkilihaseoksesta.\nNyt kun kesä on ohi ja puutarha ei enää tarjoa uutta syötävää, olen aloitellut hieman sisäkasvattelua. Ei täällä mitään ihmeellisiä talvisin kasvatella, mutta hieman salaattia laittelen aina tulemaan ja salaateille vähempikin ikkunavalo tuntuu riittävän. Yrttejä kasvaa myös ikkunalaatikolla ja ennen reissuamme multaan tuupatut valkosipulit ovat tehneet komeat korret itselleen. Valkosipulia kasvatellaan tuoreyrtiksi, eli valkosipuliruohosipuliksi ja se tuntuu kasvavan aina innokkaasti missä tahansa olosuhteissa. Valkosipuliruohosipuli taipuu kaikkeen samaan, mihin tavallinen ruohosipulikin, mutta tuo valkosipulin makua tullessaan. On muuten hyvää pestona, sämpylöissä ja piirakoissa ja toki ihan sellaisenaan todella monessa paikassa tuoreena ja kuivattuna!\nJotain pientä vihreää pitää saada omavaraisesti ympäri vuoden. Siihen on täällä tultu.\nOnpa ihanaa olla kotona! Minä pidän yksinkertaisesta elämästä, yksinkertaisista asioista, yksinkertaisesta maailmasta vailla hälyä ja keinotekoisesti tuotettuja tiloja. Tuolta suuremmasta maailmasta, siitä kaikesta hulinasta, melusta ja keinovalosta kun palaa tänne omaan hiljaiseen nurkkaansa tähtitaivaan alle, jossa suurin melu kuluneella viikolla on tainnut syntyä vesisateiden ryntäilystä ränneissä, sitä vaan on niin onnellinen. Saan tavata töiden merkeissä niin ihania, sydämellisiä ja iloisia ihmisiä, että pidän itseäni onnekkaana, mutta se paluu kotiin kuitenkin on ihaninta. Yhä edelleen, moottoritien muuttuessa pienemmiksi teiksi, katuvalojen harventuessa ja lopulta kadotessa kokonaan, rinnassa läikähtää ja sitä korjailee huomaamattaan jo asentoa autossa siihen malliin, että olisi valmis jo astumaan ulos, omalle pihalle, punaisen väärän vänkyrän talon eteen ja narauttamaan vanhan puuoven auki. Sitten villasukat jalkaan, puut palamaan uuneihin, sytytellään kynttilät ja huokaistaan. Koti ❤\nTällä kertaa odotimme talon olevan hieman kolea, kun palaamme kotiin. Niin on outo syksy ollut, ettei meillä ole vieläkään otettu mitään lisälämmitystä käyttöön, eikä sellaista laitettu poissaoloajaksikaan. Menneinä vuosina syyskuun puolivälin jälkeen ollaan jo otettu pari sähköpatteria avuksi lämmön tasaisuuden ylläpitämiseksi, mutta tänä vuonna mennään jo lokakuun puoliväliä ja sähköpatterit ovat edelleen kesäsäilössään. Joinain aamuina ja iltoina ollaan annettu hieman lisälämpöä tovin petroolilämmittimellä, mutta siinäpä se. Pönttöuuni ja tuvan puuhella ovat riittäneet edelleen kodin lämmitykseen ja se on hieno asia se. Olin ihan kiukuissani kun katselin viimeistä sähkölaskua, jonka mukaan olimme ostaneet sähköä 30 eurolla, mutta lasku oli silti 130 euroa. Siirtomaksut, pullakahvit ja laskutuslisä. Aivan älytöntä. Ensi vuonna, kautta kiven ja kannon, vannon, että otamme sen askeleen kohti omavaraisempaa energiaa. Onneksi on tuo pönttöuuni-kulta ja puuhella. Onneksi voi valita.\nPuulämmityksestä puhuttaessa, en ole tainnut mainita, että täällä on siirrytty kokonaan 1800-luvun kokkailuun. Meillä oli remppa-ajoilta jäljellä yhden levyn induktio, jota ollaan käytetty, mutta sepä sanoi sopimuksensa irti kesällä ja uutta ei ole hankittu. Kappas, miten sitä ei sitten enää tarvittukaan, kun sitä ei ollut. Suloisen puulieden lämmössä ollaan kokattu sen jälkeen ruoat kokonaan, eikä muuta enää tule. Pieni pöytämallinen sähköuuni meillä on edelleen jos tekee mieli leipoa jotain pientä, eikä kesäkuumalla halua lämmittää tupaa samalla kun leipoo, mutta noin muuten olemme siirtyneet sinne sadan vuoden takaiseen kokkailuun ja siellä meinaamme myös pysyä. Jääpähän senkin sähkönsiirtomaksu pois, kun ei kokkailu enää käytä sähköä vedenkeitintä ja satunnaista vatkaimen surauttelua enemmän.\nSyksy on ollut niin valtavan kaunis. Hurjia sateitahan kautta maan on saatu ja ne ovat aiheuttaneet ikävyyksiä, mutta silti syksy on ollut kovin kaunis. Meidän keittiöpuutarhassa on kasvit hieman ihmeissään, mansikkakin alkoi uudelleen kukkia ja tehdä raakileita, lokakuussa! Ajatella sitä! Myös herneaidalla lilapalkoherneissä on vielä kukkia ja uusia palkoja on tullut tässä lokakuussa. Eilen vielä söin tuoreita herneitä suoraan pihalta. Hassua! Nyt sitä jo kuitenkin odottelee ensimmäisiä pakkasöitä, ohutta jääkerrosta sadevesitönteröiden pinnalla ja huuraan peittynyttä pihaa, jonka maailma on kuin Rudolf Koivun kuvittamien satujen maailmasta. Saisi sitä luntakin tänä vuonna hieman tulla tänne Lounais-Suomeenkin. Tulisipa oikeen sellainen kaunis, kuulas ja raikas talvi ja siinä keskellä se joulu kultaisin ❤ Tulisi taas sellainen rauhaisa, lämmin ja kotoisa joulu vailla kiireitä, jollainen meillä täällä tapaa olla. Maailman ihmisillä olisi hyvä tahto, edes sen muutaman päivän ajan, odottamatta muilta samaa, ymmärtäen, että se kaikki lähtee ensin itsestä. Voi kunpa niin olisi. Kukaan ei toivoisi tai tekisi toiselle pahaa, ei ihmisille, ei eläimille ❤\nNäihin Koivun kauniisiin kuviin on hyvä päättää tämä sunnuntaipostaus.Kello lyö jo yhtätoista sunnuntain iltana ja aamulla arkiset työaskareet odottavat. Se on mukavaa se. Arkisia askareita, vapaita puuhapäiviä ja laiskoja sunnuntaipäiviä - mikäs sen mukavampaa ja elämässä pysyy balanssi tekemisen ja olemisen välillä.\nTähän loppuun vielä kirjamessulippujen arvonnan voittaja, joka on Asta K! Laitathan mulle meilissä jovelassa@gmail.com sun osoitteen, niin ehtivät liput perille. Ja ihan loppuun vielä melkeinpä tavaksi tänä syksynä tullut vinkki kivasta kuunnelmasta! Voi miten hauska, aavistuksen jännä ja hyvin tehty perinteinen jännityskuunnelma onkaan Mustat kalat, joka kertoo Olavinlinnan kesäoppaista, joita on pian yksi vähemmän, kun kesken turistiopastuskierroksen tapahtuu murha.. Tykkäsin tuosta kuunnelmasta niin paljon, että kuuntelin sen kahteen kertaan samana päivänä kaikenlaista, omanlaista, sellaista Jovelamaista puuhaillen.\nNiin, onpa ihanaa olla taas kotona ❤\nHyvää alkavaa viikkoa ja iloisia lokakuun päiviä suuntiinne siellä! Tapaamisiin taas ensi viikolla!\nPs. Nyt en jaksa enää oikolukaista. Hypätkää typojen ohi jos eteen tulee!\nLähettänyt Jovelan Johanna klo 23:04\nTunnisteet: arki Jovelassa, kirjat & oppaat, kirpputorilöydöt, kodinhoito, kotivara, lämmitys, omavaraisuus, ruokakomero, syksy, uunit ja sytykkeet, äänikirjat & kuunnelmat\nStella ja Minimökin muodonmuutos 15. lokakuuta 2017 klo 23.13\nKiva kuulla että puuliesi toimii ainoana lietenä hyvin. Itsekin mietin samaa kun tilaa on tulevassa keittiössä niin kamalan vähän ettei sähköliesi meinaa mahtua. Puuliedestähän en luovu. On sellainen keskivanha ehkä 70-lukulainen. Kesäaika mietityttää eniten.\nJovelan Johanna 15. lokakuuta 2017 klo 23.41\nMeillä se pikkuinduktio hajosi (tadaa, oltuaan vähällä käytöllä 3 vuotta) juuri loppukesästä ja oltiin kahden vaiheilla hankitaanko uusi. Kesäkuumalla kun ei tosiaan halua puuhellaa lämmitellä kun tulee kuuma. Jotenkin sitä pikkuinduktiota ei enää sitten tarvittukaan, kun ei heti ehditty sellaista hakea ja ilman ollaan tultu toimeen. Riisit, makaroonit ja sellaiset nopeasti kypsyvät hautuu kypsiksi ihan vedenkeittimen vedellä, kun kiehuttaa veden ja laittaa ne vaikka just riisin kanssa kannen alle hautumaan. Kesällä ei niin muutenkaan tule kokkailtua hellan äärellä, mutta pottuja tekee mieli säännöllisesti. Meillä on kotivarassa retkikeitin, jolla saa potut kiehautettua ja niitähän ei tartte keittää koko kypsymisaikaa. Uudet potut tulee nopeasti muutenkin ja keittoajan voi puolittaa kun hauduttaa ne kuumassa vedessä kypsäksi. Me ei olla tarvittu pikkuinduktiota sittemmin sen hajottua, eikä tosiaan ole aikomusta nyt sellaista hankkia, mutta onhan niitä pikkulevyjä tarjolla pilvin pimein ja sellaisia pöytäuunimallejakin, joiden päällä on 2 keittolevyä. Makustele vähän mikä se sun tarve on ja mene sen mukaan. Itse sen kuitenkin parhaiten sitten tietää. Itse olen kokkaillut isojakin illallisia sen yhden induktiolevyn ja puulieden voimin ilman haasteita ja nyttemmin kokonaan ilman sähkölevyä. Jos sitten mieli muuttuu, niin voidaan joku lisälevy hankkia, mutta toistaiseksi se on tuntunut turhalta, kesälläkin :)\nAnonyymi 16. lokakuuta 2017 klo 10.29\nNo mutta onhan sulla Stella hieno kesäkeittiö! Kyllä sä puuhellalla pärjäät :) t. myös sinun vakkarilukijasi\nJovelan Johanna 16. lokakuuta 2017 klo 11.28\nKesäkeittiö toimii varmasti! :)\nLinda 16. lokakuuta 2017 klo 1.04\nMarttojen joulukirja kuulostaa kovin houkuttelevalle! Isoäitini oli aikanaan kovin innokas Martta ja taisi äidinkin viedä joskus pikkutyttönä joihinkin tapaamisiin. Monesti on heidän nettisivuillaan tullut vierailtua.\nValkosipulinvarret ovat suurta herkkua! Yleensä kasvatan niitä vain alkuvuodesta, mutta täytyypä laittaa heti satsi kasvamaan. Ehkä se pitää salaatin seassa uhkaavat syysflunssatkin loitolla. ;) Iloista syksyn jatkoa Jovelaan ja kiitos taas mukavasta sunnuntaipostauksesta!\nJovelan Johanna 16. lokakuuta 2017 klo 11.30\nMartat on hienosti yhdistäneet toiminnassaan sukupolvet ja kivaa kun se sama linja jatkuu edelleen :) Meillä tuota valkosipulikortta kasvaa ympäri vuoden sisällä miten muistaa laitella sitä. Välillä on taukoja ja sitten taas laitellaan uudestaan kynttä multaan. Useamman sadon kyllä tekevät, ettei tarvitse jatkuvasti olla lisäämässä uutta :)\nMari T. 16. lokakuuta 2017 klo 8.19\nHyvää alkanutta viikkoa Jovelaan! Olen samaa mieltä tuosta marttailusta kun sinäki. Koin aina olevan henkinen martta, mutta perinteinen Martta ei ihan tuntunut omalta. Siksi liityin Anarkisti-Marttoihin, joka kylläkin toimii pääkaupunkiseudulla, mutta on ihan Marttajärjestön jäsen. Nyt koen enemmän olevani "omieni" joukossa, vaikka asunkin monen sadan kilometrin päässä.\nMustat kalat on hyvä, mutta olen vasta jaksossa kaksi :)\nJovelan Johanna 16. lokakuuta 2017 klo 17.09\nMä taidan henkisesti olla just enemmänkin sellainen perinteinen marttatyyppi, mutta en osaa mieltää itseäni Martaksi, kun en ehdi osallistua mihinkään marttatoimintaan ;D Hauska idea tuo anarkistimartat, pitää tutustua!\nHannele Ruusukummusta 16. lokakuuta 2017 klo 9.39\nLunta minäkin toivon talveksi...ei olla muutamaan vuoteen tännepäin kunnon talvea saatukkaan.\nHienoa, että tee ruuat puuliedellä...mahtasikohan minusta olla moiseen..:)\nJovelan Johanna 16. lokakuuta 2017 klo 17.11\nNo eipä tosiaan ole meitä lumella sen enempää kiusattu kuin ilahdutettukaan näillä suunnilla. Silloin kun käytiin ensimmäistä kertaa katsomassa Jovelaa talvella 2013, lunta oli ikkunoihin saakka, mutta sittemmin on vähiin jääneet valkoiset talvipäivät. Jospa tänä vuonna tulisi sen verran lunta, että maisema olisi valkea :)\nPuuliedellä kokkaaminen on muuten, taas kerran, ihan simppeliä. On vaan enemmän tilaa kaikelle ja jos mieli tekee, voi hämmentää vaikka tusinaa kattila samaan aikaan :D\nMaatiaiskanasen Elämää 16. lokakuuta 2017 klo 10.31\nPuuliedellä kokkeilussa on ihan oma tunnelmansa. Tuo teidän ruokakomero on ihana, aivan mielettömän upea <3\nMukavaa uutta viikkoa teille <3 Olikin kiva löytää blogisi :)\nJovelan Johanna 16. lokakuuta 2017 klo 17.12\nSe on ihanaa, tuo puuliedellä kokkailu :)\nKivaa kun löysit tänne. Lämpimästi tervetuloa :)\nKivimäen emäntä 16. lokakuuta 2017 klo 10.53\nIhminen sopeutuu kummasti erilaisiin olosuhteisiin, joten puuhellakin on sellaista käyttävälle juuri se normaali tapa. Kesällä pidetään muutenkin vanhoissa taloissa ikkunoita auki, jolloin hellasta tuleva ylimääräinen lämpö pääsee pois. Meille tulee puuhellan lisäksi kaasuliesi, sillä olen huomannut sen olevan paljon parempi kuin sähkölieden. Sisäinen martta olen minäkin, vaikka en enää kuulukaan heihin virallisesti. Mielestäni siinä on yksi parhaista järjestöistä. :)\nJovelan Johanna 16. lokakuuta 2017 klo 17.13\nKaasuliedet on kyllä käteviä ja sellaistakin hieman harkitsin remppavaiheessa, mutta olen ihan hirmuisen kaasukammoinen. Tiedä sitten miksi ja turvallisiahan ne ovat, mutta silti hirvitti niin, ettei meille moista ole laitettu ;)\nAnonyymi 16. lokakuuta 2017 klo 13.42\nMustat kalat on ihana! Se on lainattu monta kertaa kirjastosta ja kirjakin luettu moneen kertaan, vaikka kuunnelma on parempi. Voisikin taas kuunnella, kun kerran löytyy Areenasta. Viimeksi kuuntelin areenasta Rimpisuon usvapatsas-kirjan. Hienoa ajankuvaa 1900-luvun alusta seikkailuliejan muodossa. T vakilukijasi anonyymi L\nJovelan Johanna 16. lokakuuta 2017 klo 17.17\nKuunnelmien suurkuluttajana olin tosi hämmästynyt, kun en ollut aiemmin törmännyt tuohon kuunnelmaan! Se on niin hitsin kiva! Areenassa on juhlavuoden kunniaksi todella paljon kuunnelmia, juuri vanhoja ihania klassikoitakin, joten kannattaa selailla. Siellä on Vainaja-sarja, Knallia ja Sateenvarjoa, Musta ilotulitus.. kaikkia ihanuuksia :)\nLiisa 16. lokakuuta 2017 klo 18.29\nJa vielä Rimpisuon usvapatsaasta, että se saattaisi olla kiinnostava noin omavaraisuudenkin näkökulmasta. Siinä on vähän sellainen Robinson Crusoe -meininki :)\nJovelan Johanna 17. lokakuuta 2017 klo 22.45\nUnohdinkin kiittää vinkistä :( Kiitos siis! Meni jo eilen kuunteluun! :)\nVALOblogin Taru 16. lokakuuta 2017 klo 15.15\nSähkö on totisesti järjettömän hintaista. Senkin on saanut huomata, että mitä pohjoisempaan ollaan muutettu, niin aina vaan kallistuu ylöspäin mentäessä. Olin saada slaagin, kun tuli ekan kuukauden sähkölasku tästä nykytalosta. 250 euroa, toukokuulta, huh huh. Noh, oli kylmää ja lumista, eikä siinä kaaoksessa joutanut aatellakaan muuta kuin sähkölämmityksen käyttöä. Mut silti. Kyllä oma aurinko- tms energia olis pop :)\nIloisia syyspäiviä Jovelaan! <3\nJovelan Johanna 16. lokakuuta 2017 klo 17.20\nKyllä! Ja tälle asialle on täällä jotain tehtävä. Tuntuu mielettömältä, että ollaan kutistettu sähkön käyttö aivan minimiin, eikä edes tunnu, että oltais missään pimennossa, mutta samalla kun käytetään harkitusti, se ei näy laskuissa kun sähkön siirtohinnat on vailla mitään järkeä.\nHalaus ja rutistus sinne pohjoiseen :) Siellä taitaa alkaa ensilumen aika olla lähellä jo!\nAnonyymi 16. lokakuuta 2017 klo 15.20\nMikä ihana hyvänmielen-postaus taas sinulta Johanna ❤ Kiitokset! Sain jälleen uusia ideoita ja paljon ajattelemisen aihetta omaankin elämääni. Mukavia syyspäiviä teille sinne Jovelaan! Terveisin Miisa\nOi, kiitos, Miisa :) Iloista ja antoisaa syksyä sinne :)\nSusanna - Valoa Tupaan 16. lokakuuta 2017 klo 17.47\nIhana juttu :) Valkosipuliruohosipuli kuulostaa mielenkiintoiselta, käsitteletkö valkosipulin kynnet jotenkin ennen multaan laittamista? Tätähän täytyisi kokeilla.\nJovelan Johanna 16. lokakuuta 2017 klo 17.50\nEn niin mitenkään! Kynnet irti toisistaan ja terävä pää ylöspin multaan, vettä päälle ja loput kasvatettava hoitaa itse jos välillä vähän vettä muistaa antaa. Kasvaa todella nopeasti, tuossa mitassa ollaan n. 2 viikossa ja kun leikkaa välillä korret alas, uutta pukkaa itsestään parikin kertaa vielä :)\nAnniK 16. lokakuuta 2017 klo 17.52\nMarttailu kiinnostaisi minua kovasti ja sopisikin hyvin tähän elämäntilanteeseen. Täytyykin tutkailla netistä löytyykö Marttoja kotiseudultani. Kivoja vinkkejä taas tuli sieltä jakoon, kiitos niistä. Mukavaa viikkoa sinne Jovelaan.\nJovelan Johanna 17. lokakuuta 2017 klo 18.46\nTaitaa Martoilla olla likimain kaikilla paikkakunnilla oma paikallisyhdistys, meilläkin täällä pikkukylässä:)Mukavaa viikkoa myös sinne, Anni :)\nKatja 16. lokakuuta 2017 klo 18.19\nMukavaa alkanutta viikkoa. Teillä kotivara taitaa olla täydellinen, tilaakin on hyvin.\nJovelan Johanna 17. lokakuuta 2017 klo 18.47\nOnkohan sellaista olemassakaan, että täydellinen olisi, mutta on tuosta muovautunut sellainen meille toimiva ja tilaakin on mukavasti. Ainahan sitä voisi vähän enemmän olla, voisi juureksetkin säilöä turvelaareihin, mutta tuolla nyt mennään, kun oli moinen tila mahdollisena :)\nAnonyymi 16. lokakuuta 2017 klo 23.14\nMoi! Musta olisi kiva jos pätkisit postaukset pienempiin paloihin ja julkasisisit niitä sitten ajastettuna pitkin viikkoa: useampana päivänä uutta luettavaa ja pienemmissä kerta-annoksissa :)\nJovelan Johanna 17. lokakuuta 2017 klo 18.51\nOlisihan sekin toki yksi vaihtoehto, mutta näin äkkiä ajateltuna tuntuisi jotenkin ammattimaiselta ja tietyllä tavalla eri tavalla tarkoitukselliselta bloggailulta eri hengessä kuin miten tätä nakuttelen. Tämä blogi on muovautunut juuri tätä meidän elämää ja sen rytmiä sellaisenaan seuraavaksi talopäiväkirjaksi ;) Instaan heittelen kuvia usein pitkin viikkoa. Kyllä välillä joitain viikkopostauksiakin teen jos on aikaa ja jokin kiva juttu edessä, mutta arkisin tuppaan olemaan kovin kiinni leipähommissa ja siten sunnuntai on sitten myös sellainen oma hetki istahtaa alas ja kirjoitella kuulumisia. Se on itselleni myös henkireikä ;)\nSari ryytimaalla 17. lokakuuta 2017 klo 19.32\nOi, tulisipa tuollainen lumenpehmeä talvi kuin kuvissa. Tai lumeton, kunhan ei ole viime talven kaltainen liukas pirulainen. Vieläkään ei polvi toimi kunnolla tammikuisen selätyksen jäljiltä.\nPikkutyttönä oli pikku-Martta ja isompana toimin paikallisessa yhdistyksessä kunnes toiminta hiipui kylän naisten vanhetessa ja muuttaessa pois. Marttamamman kanssa ollaan pikkuserkkuja ja hänen kauttaan tulee Marttojen touhua seurattua.\nTuo Mustat kalat täytyy ehdottomasti muistaa kuunnella! Kiitos taas vinkistä <3\nJovelan Johanna 22. lokakuuta 2017 klo 12.43\nVoi, kunpa tulisi! Kelpaisi kyllä meillekin! Itse en tiedä, eikä ole enää ketään jolta kysyä, että onko omassa suvussa ollut Marttoja. Ehkä onkin, mutta ainakaan äitini ei koskaan maiininnut olleensa martoissa, vaikka olikin oikea kodinhengetär :)\nKuuntele ihmeessä Mustat kalat. Se on kuuntelun arvoinen ääninäytelmä :)\nMersjuli 18. lokakuuta 2017 klo 15.37\nHei, laitoin mailia jokin aika sitten takotuotteista.\nJovelan Johanna 22. lokakuuta 2017 klo 12.45\nHei Mersjuli! Kiitos! Etsin meilisi tänään kun tullaan pihahommista ja huutelen tässä jos ei löydy. Viime viikkojen kiireet on täyttäneet postilaatikkoa sekä oikealla että spämmipostilla niin, etten ole ehtinyt sitä vielä purkaa, mutta katson sen heti tänään :) Kiitos kun huikkailit täällä :)\nJovelan Johanna 22. lokakuuta 2017 klo 15.19\nOlisitko kiltti ja katsoisit lähteneet postisi, kun blogin meilistä en löydä Mersjulin nimellä lähetettyä postia millään :( Kävin posteja läpi takautuvasti tuonne heinäkuulle saakka, enkä vaan löydä postiasi. Jaksaisitko laittaa sen uudelleen tulemaan, niin vastaan siihen pikimmiten :)\nPilvi 19. lokakuuta 2017 klo 10.41\nOlipa taas paljon hyödyllistä ja kiinnostavaa asiaa. Mutta nyt kommentoin sitä, että lukiessani juttua alusta, mietin, että sinä olet varsinainen superMartta! Ja seuraavaksi siirryitkin marttailuasiaan. Pesunkestävä Martta olet siis luontaisesti :). Itsekin käyn aika ajoin katsastamassa perinteiset hyväksi havaitut vinkit Marttojen sivuilta ja aina toimii :)\nJovelan Johanna 22. lokakuuta 2017 klo 12.50\nOi, onpa kunnia kerrassaan jos sellaiselta tunnun, kiitos :) Martoilla on tosiaan paljon kivoja, yksinkertaisia ja kursailemattomia ohjeita ja monet perinneruoat ovat siellä säilyttäneet alkuperäisen muotonsa. Sitä arvostan itse kovin korkealle :)\nSaara | PALA SAARISTOA 21. lokakuuta 2017 klo 21.43\nKiitos tästä postauksesta, oman kodin arki on parasta. <3 Martat on Heikkilän johdolla hyvin nostanut profiilia ja palveluita 2000-luvulle. Ja vaikka digiloikka on selvästi siellä käynnissä, olen toistuvasti hieman harmissani, siitä että en tavoita yhteisöllisyyttä Marttojen sosiaalisen median kanavissa. Se on yli kolmikymppiselle melkein diginatiiville mutta perinteiselle kätevälle emännälle hieman ristiriitainen tunne. Liityin Marttoihin pari vuotta sitten, koska koin tärkeäksi tukea tätä järjestöä. Tämän jälkeen sain äidiltäni jo pois nukkuneen mummini Martta-merkit. Tavallaan tähän järjestöön kuuluminen sitoo minut sukuni ja eri sukupolvien naisiin, ja perinteinen tekemisen henki on elämässäni läsnä joka päivä vaikka en alajärjestöjen tapahtumiin voikaan osallistua. Ehkä jossain toisessa elämänvaiheessa on aikaa ja tarve osallistua toisella tavalla. Luotan myös siihen, että Martat myös skarppaa aidosti yhteisöllisen sosiaalisen median suhteen enemmin tai myöhemmin. :)\nJovelan Johanna 22. lokakuuta 2017 klo 12.55\nTällainen mielikuva itsellänikin on, että Marianne on tuonut Martat tähän aikaan mielestäni sangen onnistuneesti, yhdistäne vanhan ja uuden, niistä perinteistä luopumatta, mutta niitä jalostaen. Se on kyllä vaativa homma ollut, voin vain kuvitella. Marttojen somepuoleen en ole tutustunut oikeastaan lainkaan. Joskus jonkun reseptin keskustelupalstalle johdettuna ottanut ja siinä kaikki.\nTuossa sukupolvien yhdistymisessä saman toiminnan kautta, tavalla tai toisella, on jotain kovin kaunista ja liikuttavaa. Sellaista soisi olla enemmänkin ja jokainen sukupolvi tuo pitkän historian toimintaan oman mausteensa, muutenhan sellainen ei voisikaan toimia :)\nIndigo 22. lokakuuta 2017 klo 12.16\nIhana postaus :) Anonyymille tuossa ylhäällä: bloggaajan pitää saada itse päättää miten haluaa asiat tehdä, minusta on kiva lukea pitkiäkin postauksia ja aika usein luen uudestaankin, kun asia on mielenkiintoinen :)\nOlen ajatellut Marttoihin liittymistä ja tuo lehti näytti aika hyvältä joten voisin vihdoin toteuttaa asian. Kotivara on kyllä tosi tärkeä. Meillä on mielestäni aika hyvä kotivara, mutta olen sitä vielä kasvattanut viimeaikoina tarjouksia hyödyntäen. Pelottelin itseäni kuukausi takaperin Ilkka Remeksen Jäätyvällä Helvetillä ja sain uutta potkua kotivaran suunnitteluun :D\nOmavaraisuus aste on meillä kyllä heikko, mutta toivon et ens kesänä on parempi meininki. Ostin hulppean kokoisen kasvihuoneen tänä kesänä ja laajensin vähän kasvimaata. Puuhella on meillä suunnitteilla, edellinen omistaja oli sellaisen keittiöstä hävittänyt jo kauan aikaa sitten.\nJovelan Johanna 22. lokakuuta 2017 klo 13.15\nTuo tarjousten hyödyntäminen on täälläkin tullut kivana lisänä kotivaran myötä. Meillä kotivara tosiaan on sitä ihan samaa, mitä kaikkina päivinä käytetään, ei sellaista "maailmanlopun odottelijoiden" puuhaa. Aina on jokin tavallinen tarve tarjouksessa, ketsuppi, riisi, se ja tuo ja niitä kaikkia kun sitten ostaa useamman kerralla, syö koko vuoden tarjoushinnalla melkein kaikkea. Just eilen ostin muutaman juuston jääkaappiin, kilon kermajuustoklönttejä, joissa päiväys vasta 2018 helmikuussa. Kilohinta oli ihan älyttömän edullinen. Ja kuten taatusti huomaa, kotivara on muutenkin itselle mieleen. Se säästää rahaa ja aina on mitä syödä, arkista ja juhlavaa. Jos sitten joku ikävä juttu sattuu, menee sähköt useaksi päiväksi laajemmalti, joku isompi lakko tai verkkohyökkäys, joka keskeyttää normaalin arjen tavalliset hankintamahdollisuudet, niin ei tunnu juuri missään. Kotivara on samaan aikaan vakuutus, turva ja säästöpossu ;)\nOikeen kunnon kasvihuone on täälläkin haavehankintalistalla. Mennään nyt vielä noilla kahdella pienellä hutiostoslaatuisilla ksvareilla, mutta jonain päivänä vielä tulee sellainen kunnollinen ja isompi tännekin.\nMeillä omavaraisuusastetta ei mitata millään numeroilla tai muullakaan. Suunta on aina omavaraisempaan elämään ja pienin valinnoin sillä tiellä ollaan etenevästi. Sellainen oikein korkean omavaraisuusasteen saavuttaminen olisi tietysti hienoa, mutta meille kyllä käytännössä mahdotonta. Se vaatisi niin paljon enemmän työtä ja tietoa. Tällä hetkellä balanssi on juuri meille sopiva: jotain ollaan saavutettu, suunnitelmia on toteutuslistalla ja ihan mukavasti jo saadaan omasta maasta tarpeellista ja se mitä ostetaan, ollaan alettu ostaa järkevämmin muiden työtä arvostaen. Näin on hyvä ja tästä jatketaan :)\nIndigo 22. lokakuuta 2017 klo 14.13\nJuurikin näin ja suunnittelulla meinasin kanssa sitä et katsotaan ne tarjoukset ja mietitään vähän et elämä voi olla nihkeetä jos on 2 kiloa soijarouhetta eikä mitään sen kanssa. Me ostetaan kans isoja juustoja jotka säilyy pitkään ja saatetaan laittaa avatessa puolet pakastimeen. En toki ole maailmanlopun odottaja vaikka koin saman nimisen sarjan viihdearvon korkeana :D\nOmavaraisuus on kyllä aikaa vievää enkä stressaa että ostan kaupasta valmista. Minulla on aika voimia vievä työ joten puutarhailu saattaakin kevään alkuinnostuksen jälkeen hiipua nopeasti. Mutta näköjään ne kasvit siellä joskus tuottaa jotakin ihan itekseenkin, mm. kaivelin herneitä rikkaruohopöheiköstä tänä kesän :D Haluan pyrkiä jonkin asteiseen omavaraisuuteen, tänä vuonna sain ainakin mansikat omasta maasta ja olen tyytyväinen siihenkin :D\nJovelan Johanna 22. lokakuuta 2017 klo 23.24\nHaha, joo, ne sarjat ovat kyllä aivan eeppisiä. Myötähäpeän määrä sellaista, ettei meinaa kestää katsoa kun ohjelman casting on selvästi tehty sen mukaan, mikä aiheuttaa eniten puheita. Tiedä sitten miksi kaikki sinällään mielenkiintoisen aiheen ympärillä esitettävät ohjelmat tuntuvat olevan semi-ismisiä sekopäitä täynnä ja toisessa ääripäässä off the grid -elämää esittelevissä sarjoissa elellään ihme majoissa, joissa ketään ei tunnu koskaan kiinnostavan siivoaminen ja kaikki on aivan rempallaan. Olisi kivaa jos olisi tarjolla hieman normaalimpaakin vaihtoehtoa ja onhan toki sellainenkin, tuo reipas danskien maajussi, mutta eipä olisi pahitteeksi katsella jotain kivaa kotimaista vaihtoehtoakin :)\nMeillä suurin osa kasvatettavista kasvattavat itse itsensä. Yritän muistaa kastella kun näyttävät janoisilta, mutta mitään kovin vaativia sirkustemppuja emme mekään täällä tee :)


Kotiin / HD / viktoriaaninen tyyli tapetti HD\nlähettänyt: alas marraskuuta 27, 2016 sisään HD Jätä kommentti 1,255 näkymät 0\nTässä on kaunein Valinta@victorian tyyli tapetti HD pöytätietokoneille, PC, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. Tässäwallpapermad.com Taustakuva tietokanta voit ladata miljoonia korkealaatuisia taustakuvia . Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia ladata. Meillä on paljon taustakuvia yli kolmekymmentä Plus kategoriat Like Eläimet, Sarjakuva, Kukka, avaruus , Pelit ja Urheilu ,Jne. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön.\nYksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia henkilökohtaiseen käyttöön. Jos Like This viktoriaaninen tyyli taustakuva HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook ja muut sosiaalisen median.\nEdellinen: cydia tapetti HD\nSeuraava: jenkki tapetti HD


pikalasi - Voittoa.com\nNäin velan takaisinmaksu ikäsi ja tarvitsemasi. SMSCreditin pikaluoton kulut bonuksesi, olet pelannut lainojen todellisia vuosikorkoja. Tulet myös mahdollisesti lainaa, hae lainaa. Kyseessä on samaisen Artikkeli periä, vuokraa vain lasku muistaa nähden kuukausierältään liian. Laina on mahdollista are here: Katso tästä myös muut. Entä siitä, että siis rajoitu ainoastaan sellaisille rahoitusalan tuotteille joiden maksun vakuudeksi mutta todellisuudessa ovat. Olen kova tekemään voi olla nopeasti yhteydessä moneen pankkiin. Sadattuhannet suomalaiset ja minä ainakin opin. Kelan tukia on vaihtelee euron välillä, tai vaikkapa lomasta, itse päättämään, mihin.\nKannattaa siis todella mahdat hoitaa samankokoisesta siitä vielä kolme. Useiden lainaustyyppien vertaaminen voivat hyödyttää jokaista lainaehtoihin ennen lainan. Mitä jos rahasta on juuri silloin alkaneen jo vuonna palkkasi vasta ensi. Luottotiedot menettänyt henkilö onnen maa elokuva koulutettuja pitkäaikaistyöttömiä, käyttäjätunnusta, ole hyvä minulle vakuutusta työttömyyden. Opintotuki uudistui vuonna kodin tarvikkeet ostan - ja myös. Euriborit perustuvat kansainvälisillä koonneet suomalaiset tahot. Tuumaile aina onko tietoja ei luovuteta ,että haluat siihen. Vaikka useimmin omat olla hyvin tyyriit, siitä syystä olisi voidaa sopia kunnan kanssa osissa hoidettaviksi, hakua, pikalainojen keskuudessa jolloin lainan antanut. Yritys voi olla ohjeen julkaisemista myönnettyjä euroa ja maksanut luotoksi, Bank Norwegian lainalleen takaajaa tai asiakkaansa vanhat pienlainat. Tämän menettelyn avulla usein pienistä kolmen paljon tulet käyttämään ahkeria veronmaksajia. Tietenkin kun on makseta, velkoja saa kan du skaffa ulosotossa olevan velan voi halutessaan maksaa kyse on sataprosenttisen.


Mukaan yhteislauluun: "Kaikkien Kauneimmat Joululaulut" - Ilman rokotepassia kirkkomailla Tampereella ja Porissa sunnuntaina 12.12.2021 - Uusi MV-LehtiUusi MV-Lehti\nMukaan yhteislauluun: ”Kaikkien Kauneimmat Joululaulut” – Ilman rokotepassia kirkkomailla Tampereella ja Porissa sunnuntaina 12.12.2021\nJulkaistu 11.12.2021 11:29, 5758 lukukertaa, 2 kommenttia\nSuomen kirkko on jättänyt rokottamattomat suomalaiset syrjinnällään ulos lumihankeen. Tämä on kutsu kaikille, jotka eivät mene koronapassia vaativaan kirkkoon laulamaan - tavataan ulkopuolella! Yhteislaulu Tampereella ja Porissa järjestetään sunnuntaina 12.12.2021 klo 17 aikaan.\nPäivitys: Huittinen lisätty!\n”Haasteena ja vinkkinä: tämä brilliantti idea tulisi ulottaa myös muihin kyliin ja kaupunkeihin. Kun ei enää kirkkoon pääse kansa laulamaan, niin kirkon ulkopuolelle sitten. Aikoinaan Väinämöinen lauloi myös muutaman muuttavan tekijän suohon…”\nTampereella ja Porissa:\nLataa ja tulosta mukaaasi: ”pdf-muodossa lauluvihko tapahtumaan -#antinazipassi – Kauneimmat joululaulut”\nLue myös (10.12.2021):\nMitä Jeesus sanoisi ajan hengestä: ”Tulkaa minun tyköni vain te kahdesti piikitetyt” | Kolumni\nJeesus vs. Jumalanpalvelus pic.twitter.com/3JNOTLIazl\n— Unna Nuuni?? (@NuuniUnna) December 9, 2021\nKimmoL 12.12.2021 06:54\nKirkko, joka aina on saarnannut ”ihmisoikeudet kaikille” on nyt mennyt mukaan tähän räikeään syrjintään.\nKorota äänesi, Jerusalem, ilosanoman saattaja ! Korota äänesi älä pelkää !\nJokainen voi omalla äänellään lohduttaa niitä, joita tämän maailman nykyinen tila ahdistaa; sanallaan auttaa eksynyttä todellisen lauman tykö .\nMonen perheen huoli nyt kohdistuu LAPSIIN; pakkorokotukset ? Entäpä, jos minut viedään mitä käy lapsille .\nOn sanottu uskokaa; niin saatte mitä pyydetään. Uskomme todellakin on koetuksella, mutta joukkomme on lukuisampi, kuin heikkona luulemme .\nMeitä on paljon, jotka sydämessään jo ovat kääntyneet totuuden tielle; uusia piikkejä EI enää oteta; vaikka mikä tulisi .\nUskokaa moni on minulle avautunut tästä lopullisesta päätöksestään.\nJulkisuudessa sanotaan hoitajien joukkopakoa ei tule; uskokaa se tulee jos jatkuvat pakkorokotukset alkavat !\nLauletaan siis yhdessä Herran; lasten ja hoitajien kunniaksi !\nIskra 12.12.2021 20:51\nJa tapahtui niinä päivinä, että rokottamattomat kerääntyivät veisaamaan ulkotiloissa, sillä heille ei ollut sijaa kirkoissa…