Vasemmalta oikealle vai päin vastoin? - Aniki\nViesti Kirjoittaja Migata-chan » Pe Joulu 15, 2006 15:05\nEli suunnittelen omaa sarjakuvaa ja mietin kirjoitanko sen länsimaisittain vai itämaisittain eli oikealta vasemmalle vai vasemmalta oikealle... Hyvät ideat tervettulleita\nViesti Kirjoittaja Allu » Pe Joulu 15, 2006 16:10\nOma mielipiteeni on, että suomalaisittain vasemmalta oikealle.\nEikai tälle nyt ihan omaa aihetta pitänyt tehdä? Ei tosin heti löydy sellaista aihetta, mihin laittaisin. Ehkä tänne\nViesti Kirjoittaja Tsubasa » Pe Joulu 15, 2006 20:40\nJapanissa kirjoitetaan oikealta vasemmalle. Niinpä myös sarjakuvaa tehdään ja luetaan luettavaksi oikealta vasemmalle. Me olemme Suomessa, jossa luetaan vasemmalta oikealle.\nEntäpä jos joku japanilainen länsimaisiin sarjakuviin friikahtanut alkaisi piirtää sarjakuvia vasemmalta oikealle "kun niin kuuluu tehdä"?\nViesti Kirjoittaja Absolutehe » Pe Joulu 15, 2006 22:34\nSelkeä vastaus sulle, sarjakuvan piirtämisestä innostuneelle: Länsimaalaisittain, koska:\n1. Jos aiot, että sarjakuvasi saa tuulta siipien alle, sen on helpompaa aloittaa länsimaissa, ja länsimaalaiselle on loppujen lopuksi luonnollista, että sarjakuva ei ala "lopusta"\n2. Joo, on tooosi paljon ihmisiä, jotka lukee mangaa, eli oikealta vasemmalle, mutta sarjakuva on helpommin lähestyttävä, jos ei tarvitse opetella uutta lukutekniikkaa.\nJa muutenkin, perus-suomalaisten on vaikea tajuta näitä manga juttuja, joten ei kannat tehdä lyhyttä ja sekavaa, sellaista ei jaksa lukea.\nViesti Kirjoittaja rama » La Joulu 16, 2006 00:41\nPuhumattakaan siitä, että länsimaista löytyy huomattavasti enemmän vasemmalta oikealle luettavia kokoomajulkaisuja. Kukaan antologiantekijä tuskin huolii mukaan kertomusta, joka luetaan päinvastaiseen suuntaan\nkuin muu materiaali\nTietysti löytyy myös julkaisuja, joissa on japanilainen lukusuunta, mutta tällaiset ovat lähinnä fanzine- ja muita harrastelijajuttuja ja tuotetaan pienin painoksin. Käsittääkseni. Suosittelen siis länsimaista lukusuuntaa, varsinkin jos ei halua ryhtyä toimittamaan omakustannetta...\nViesti Kirjoittaja _Shadow_ » La Joulu 16, 2006 10:33\nItse kannatan oikealta vasemmalta, koska olen tuttunut siihen itse ja minusta itse sarjakuvakin on parempi jos voi lukea oikealta vasemmalle.\nMutta, minun mielipiteeni vain.\nViesti Kirjoittaja K8Skies » La Joulu 16, 2006 12:25\nKannatan myös oikealta-vasemmalle -suuntaa. Tosin siitä syystä, etten osaa enää lukea kuin täydellä vaivalla länsimaalaisittain.\nViesti Kirjoittaja Migata-chan » La Joulu 16, 2006 14:39\nTästähän tulee hankalaa\nAinakin hahmoni jäljittelevät ns. "manga tyyliä", mutta miten se muka vaikuttaa miten piirrän? On tullut paljon mielipiteitä, vaikea valita\nViesti Kirjoittaja kyuu » La Joulu 16, 2006 16:45\nAllekirjoitan pitkälti mitä rama totesi. On yksi asia ottaa inspiraatioita lukutyylistä, mutta jos esimerkiksi sellainen pikkuseikka kun teoksen kieli on suomi tai englanti, on lukusuuntana länsimainen selkeämpi. Tämä myös parantaa käyttömahdollisuuksia eri koontijulkaisuissa. Lisätty bonus on myös se, että mangaa vähemmän tuntevat saavat siitä varmaankin vähän helpommin jotain irti.\nEi siinä toki mitään "väärää" ole tehdä japanilaisella lukusuunnalla jos niin haluaa. Se vain tuntuu hieman pakotetulta tässä kohtaa.\nViesti Kirjoittaja wice » Su Joulu 17, 2006 01:03\nKehtaisin huomauttaa, että lukusuunta ei sinällään ole osa mangamaista sarjakuvakerrontaa. Japanissa on vain totuttu lukemaan sarjakuvaa oikealta vasemmalle, siinä kaikki. Jos sellainen sarjakuva peilataan, ei tarina vasenkätisten määrän nousua lukuunottamatta muutu oikeastaan mitenkään. Näinpä uskaltaisin väittää, ettei suomalaiselle yleisölle suunnatussa sarjakuvassa ole mitään järkeä käyttää japanilaista lukusuuntaa. Se ei tee sarjakuvasta sen mangamaisempaa.\nViesti Kirjoittaja FoxJones » Su Joulu 17, 2006 10:24\nTsubasa kirjoitti: Entäpä jos joku japanilainen länsimaisiin sarjakuviin friikahtanut alkaisi piirtää sarjakuvia vasemmalta oikealle "kun niin kuuluu tehdä"?\n..koska sarjakuva kertoo enemmän kuin tuhat sanaa.\nhah hah.. sanoin hauskan. (sarjaa piirtävä henkilö siis on japanilainen, tosin länsimaisiin sarjakuviin hurahtamisesta ei ole tietoa)\nViesti Kirjoittaja palkki » Ti Joulu 19, 2006 20:24\nKyllä sitä nyt kun kerran Suomessa ollaan niin kannattaa piirtää vasemmalta oikealle. Se helpottaa myös huomattavasti enemmän piirtämistä, jonka olen itsekkin huomannut itsekkin yritettyäni aloittaa paria sarjakuvaa; länsimaalaisittain tehtävän tekemiseen pystyy paremmin keskittymään, sillä ei tarvitse sen enempää ajatella lukutapaa toisin kuin japanilaisittain tehdyssä sarjakuvassa.\nViesti Kirjoittaja Ryokan » Ke Joulu 20, 2006 01:16\nSaattaisi olla, että luettavuus vain kärsisi, jos piirtäisit sarjakuvasi japanilaiseen tyyliin. Olet kuitenkin itse Suomesta ja tottunut lukemaan vasemmalta oikealle. Tämä ei voi olla heijastumatta myös tapaan, jolla asemoit sivuja tai yksittäisten ruutujen elementtejä piirtäessäsi. Ampukaa, "oikeat" piirtäjät, minut jos olen väärässä...\nViesti Kirjoittaja Turtturi » Ke Joulu 20, 2006 09:59\nMun miälest su kanttis tehä se japanilaiseen tyyliin...meinaan et jos aikosit julkasta sen joskus nii se ois helpommin luettavissa esim mun laiselle manga nörtille.\nViesti Kirjoittaja Crimson » Ke Joulu 20, 2006 11:36\nRyokan kirjoitti: Olet kuitenkin itse Suomesta ja tottunut lukemaan vasemmalta oikealle.\nJos piirrät sarjakuvaa omaksi iloksesi tee se niinpäin kuin haluat, mutta jos aiot myös muun suomalaiskansan kuin otakujen ilmoille siitä ilmoitella niin olen samaa mieltä suuremman osan kanssa; vasemmalta oikealle. Suomalainen joka ei ole kiinnostunut niinkään mangasta, mutta tahtoisi silti lukea sarjakuvaasi on aika hämmentynyt jos hänen eteensä tupsahtaa sarjakuva jota luetaan "väärin". Yleensä tuollaisten ihmisten mielenkiinto lopahtaa kun eivät jaksa opetella uutta lukutapaa.\nMutta näin lopullisena vastauksenani annan:\nSarjakuva on sinun. Sinä teet sen niin kuin SINÄ haluat ja sinulle on helpointa.


Upeita taideteoksia huovuttamalla – entinen ammattiurheilija tekee nyt elantonsa villan avulla keskellä savolaismetsää\nSattuma vei Ellu Bondarin urheilumaailman tohinoista Savon sydämeen. Nyt hän on käsityön ammattilainen.\nEllu Bondar rakastaa metsää. ”Ihminen on luonnon lapsi. Mikään ei tee meille nin hyvää kuin metsässä oleskelu.”\nKäsi nakuttaa neulalla tiheällä tahdilla. Kankaalle piirtyy pikkuhiljaa kahden hevosen hahmot: suitsien jokainen solki, silmien ja turkin kiilto, jouhien karkeus. Nopeasti vilkaisten luulisi katsovansa taidokasta maalausta, mutta ei: kaikki on syntynyt villasta huovuttamalla.\n"Piirrän tauluja villalla", Elena "Ellu" Bondar selittää.\nHän on monipuolinen kädentaitaja, jonka käsissä villa huopuu monenmoisiksi käyttö- ja koriste-esineiksi. Lisäksi repertuaariin kuuluvat nahasta ja luonnonturkiksista valmistetut asusteet ja laukut. Suurin osa teoksista on tilaustöitä.\nTie huopataiteilijaksi ei ollut se tavallisin.\nEllu Bondar syntyi Uralilla, Venäjällä. Lapsuutensa hän vietti pikkukaupungissa Jekaterinburgin miljoonakaupungin liepeillä. "Kotikaupungissani oli 90 000 asukasta, eli ei ihan pieni kuitenkaan", hän nauraa.\nNuoruus kului urheillessa. Ellu oli ammattimainen hiihtosuunnistaja, jonka harjoitusleirit ja kisamatkat veivät ympäri maailmaa kymmenen vuoden ajan Venäjän maajoukkueen mukana. Samalla hän opiskeli Jekaterinburgin yliopistossa liikunnanopettajaksi.\nEnnen ammattilaisuraa hän haaveili myös taide- ja arkkitehtuuriopinnoista. "Valmentajani kielsi sen, sillä hän varmaan arvasi, että katoaisin pian taiteen poluille", hän hymähtää.\nLopulta Ellu sai tarpeekseen urheilun vaatimista uhrauksista. Hänen poikansa oli tuolloin aloittamassa koulua, ja lapsen jättäminen kotiin matkojen ajaksi oli raastavaa.\n"Väsyin olemaan koko ajan matkalla. Kotona olin ehkä pari kuukautta vuodesta. Oli pakko kokeilla jotain muuta."\n2009 sattuma puuttui peliin. Ellu sai kutsun Nilsiään Tahkolle safarioppaaksi. Yhdelle reissulle osallistui eräs Ville. "En ollut ajatellut muuttaa pois Venäjältä. Sitten vastaan käveli yks savolainen ukko!"\nEllu muutti poikansa kanssa Villen tykö Nilsiään. Alku ei ollut helppo. "Oli haastavaa, kun uusiksi meni kaikki: kotimaa, kieli, koko elämäntapa! Ennen urheilin vaan koko ajan. Nyt jouduin kokeilemaan kovaa arkea", hän muistelee. "En osannut edes nettipankkia käyttää. Olen tottunut huolehtimaan omista asioistani, mutta muutoksen jälkeen olin täysin avuton."\nKaikki heti nyt -tyyli sai jäädä, kun Ellu opetteli sitkeästi asian kerrallaan Villen avustuksella.\nNiin, se huovutus. Ellun poika kävi koulua Nilsiässä. Eräänä päivänä hän tuli kotiin pienen huovutetun sydämen kanssa.\nEllu koki valaistuksen. Hohtava, uusi villa oli mahtava materiaali, josta voisi käytännössä tehdä mitä vain!\nAlkoi suunnaton opiskelu. "Hain tietoa koko ajan. En muistanut syödä, en nukkua. Voi sanoa, että sairastuin huovutukseen!" Ellu nauraa. "Tykkään piirtää ja muotoilla. Löysin villasta mahdollisuuden yhdistää osaamiseni ja luoda uutta."\nOnneksi Ellulla oli tuolloin aikaa, sillä hän odotti vauvaa. Hän keksi itse villan käsittelytapoja yrityksen ja erehdyksen kautta. "Ei silloin ollut mitään valmiita ohjeita. Sen takia tekniikkani ovat ihan omanlaisiaan."\nEllu piirtää villalla eläinten muotokuvia, huovuttaa neulalla kolmiulotteisia hahmoja ja tekee märkähuovuttamalla hattuja, huopikkaita ja muita asusteita. Ja etsii jatkuvasti uusia työtapoja.\nErikoisin kokeilu oli hevosella huovuttaminen. Ellu oli nuorena urheiluleirillä nähnyt Kirgisiassa paikallisia perinneasumuksia, jurttia. "Näin miten niitä tehtiin. Villasta voi tosiaan rakentaa kodin hevosen voimalla, rullaamalla!"\nSuomessa Ellu harkitsi samaa, mutta koska hevoset olivat hänestä kovin kaukana, hän vaihtoi ne polkupyörään. Sen perässä kulki huovutusrulla yhtä lailla, yhden naisen hevosvoimalla.\nEllu Bondar kilpaili paitsi hiihtosuunnistuksessa, myös erittäin pitkien matkojen juoksukisoissa.\nEllu ei tyydy pitämään taitojaan itsellään. Hän on kiertänyt ympäri Suomea opettamassa huovuttamista. Valikoimassa ovat myös verkkokurssit.\n"Tykkään kokeilla uutta. Ensin keksin, sitten testaan, sitten pystyn opettamaan muillekin", hän hymyilee. "Minussa asuu opettaja. On tosi mukava katsoa, miten toiset pystyvät ylittämään omia pelkojaan."\n"Rouva tulee kurssille, sanoo, ettei osaa edes piirtää. Kysyn, oletko kokeillut? No en, sanoo. Mistä sitten tiedät, ettet osaa! Pitää ensin kokeilla."\nEllun kurssit antavat osallistujille onnistumisen elämyksiä ja itseluottamusta. "Se hymy kurssin jälkeen antaa mulle energiaa ja iloa. Jotkut jopa itkevät, kun näkevät mitä ovat itse saaneet aikaan. Että minäkö tuon tein!"\nKurssitoiminta lähti Piippolan ammatti- ja kulttuuriopistossa, jossa Ellu opiskeli. "Halusin käydä koulua myös Suomessa, oppia arvokriteerit. Piippolassa ohjausala on vahvassa roolissa ja tiesin haluavani järjestää kursseja."\nLopulta Ellu päätyi artesaaniksi valmistuttuaan itse myös opettamaan Piippolaan.\nTyypillinen kurssille osallistuja on keski-ikäinen nainen. "Ei haittaa, vaikkei olisi mitään kokemusta, oppi menee paremmin perille silloin."\nLapset ovat enemmän kuin tervetulleita mukaan. "Lapselle kurssi on monesti paljon tärkeämpi kuin aikuiselle, koska silloin saa viettää laadukasta aikaa yhdessä vanhemman kanssa."\nEllu muistaa itsekin, miten lapsena pääsi äidin mukaan ompelukurssille. "Olin 8-vuotias. Äidillä ei ollut paikkaa, mihin jättää minut kurssin ajaksi, joten hän otti mukaan. Äiti jo unohti koko kurssin, mutta minä muistan." Niin merkittävä tapaus se oli lapselle.\nPöllön muotokuva on tehty villapiirtämällä.\nHuovutuksesta ja käsityöläisyydestä tuli leipäpuu pikkuhiljaa. Tilaustöiden tekemisestä tulee suurin osa tuloista. "Kaikki on lähtenyt asiakkaiden toiveista, myös yritystoiminta. Mun asiakkaat on parhaat mitä ikinä voi löytää! He aina pyytävät semmoista, mitä en ole ikinä tehnyt", Ellu kehuu. "Urheilutausta on opettanut, etten ikinä mieti pystynkö vai en, vaan että miten sen teen."\nVillalla piirtäminen alkoi, kun yksi asiakas pyysi huovuttamaan kahden koiransa kuvat patalappuun valokuvan perusteella. "Jännittyneenä vein valmiin työn asiakkaalle. Hän sanoi: tämä ei ole patalappu vaan taulu!" Ellu nauraa.\nHän tekee paljon lemmikkien muotokuvia. Kursseja hän ei tahdo pitää liikaa, koska tarvitsee aikaa tekniikoiden kehittämiseen. Verkkokurssit ovat siitä mukavia, että asiakas voi käydä kurssia oman aikataulunsa mukaan.\nEllu on myös kirjoittanut kirjan villapiirtämisestä. Oman haasteensa toi puutteellinen suomen kielitaito. "Mulla oli sanapula. Kaikki termit olivat uusia. Osaa ei ollut edes olemassa suomeksi. Olen ravistanut käsityöalan kavereistani kaiken, miten voin sanoa asiat."\nEllu Bondarilla on työtilat erillisessä rakennuksessa kotipihassa.\nHuovutusvillan laadulla on väliä. "Käytän omassa työssä parhaita villoja mitä ikinä löytyy, käyttötarkoituksen mukaan eri lammasroduilta ympäri maailmaa."\nSuomenlampaan villa on Ellun mukaan älyttömän hyvää, se käy monenlaisiin töihin. "Niin paljon tykkään, että haluan lampaita joskus omaan pihaankin."\nVillojen paksuus vaihtelee, joten pitää tarkkaan miettiä mitä mihinkin käyttää. "Merinovillaa käyttää moni huovuttaja. Siitä on turha yrittää valmistaa huopikkaita, ei sovi."\nVillan laadussa ratkaisee muun muassa kerintätapa: karvan rakenne ei saa särkyä.\nEllu kehuu kotikehräämöiden tuotteita: "Tunnen jopa monet lampaat omistajineen."\nVillat hän värjää tarvittaessa itse teollisilla tai luonnonväreillä. "Jos käytän luonnonvärejä, huovutan käyttöesineen ensin ja lopussa vasta värjään sen."\nLuonnosta saa monenlaisia värjääviä kasveja, kuten lupiinia, auringonkukkaa, voikukkaa ja järviruokoa. Myös sienistä tulee hienoja värejä.\n"Sienivärjäämisessä pitää olla tarkkana. Keitin alkuun sieniä kotikeittiössä. Nostin kattilan kantta, kaikki höyryt menivät suoraan nenään! Pyörrytti. Istuin puoli tuntia lattialla toipumassa! Nyt tiedän, että pitää keittää ulkona tai muutoin huolehtia hyvä ilmanvaihto", Ellu kertoo.\nVillapiirtämällä syntyy upeita tauluja. Ensi näkemältä ei arvaakaan, miten teos on tehty.\nHuopatöiden lisäksi Ellu tekee nahasta ja turkiksista tilaustöitä, kuten laukkuja, hattuja ja rukkasia.\n"Mieheni on perehtynyt metsästykseen. Kun hän sai ekan majavan, hän sanoi, että tee siitä minulle hattu! Yllätyin, miten helposti pystyin käsittelemään uutta materiaalia."\nSuurempi yllätys oli, kun Ellun äiti kertoi, että Ellun mummakin oli tehnyt tilaustöitä turkiksista. "En ollut muistanut koko asiaa. Mumma kyllä opetti minua kirjomaan, kun vietin kesiä hänen luonaan."\nMiehen majavahattu valmistui, ja hän esitteli sitä ylpeänä tutuilleen. "Homma karkasi sitten käsistä", Ellu nauraa. "Tilaajia on nyt ympäri Suomen, jopa Kanadasta tuli tilaus. Mies osti minulle synttärilahjaksi turkiskoneenkin."\nLapsuudessaan Uralilla Ellu kulki talvet aina turkishattu päässä. "Ei meiltä kyselty, millainen hattu päähän laitetaan, kun pakkasta oli 30 astetta. Ei mitään pipoja, ei puhettakaan!"\nYksi rakas turkishattu on tallella edelleen. "Se on hyvässä kunnossa ja lämmin. Vältän turhia ostoksia. Esineen pitää olla hyvin tehty ja kestävä. Ja se pitää voida korjata. Ei ole varaa ostaa halpaa."\nSamaan Ellu pyrkii omissakin töissään: kestävyyteen, ajattomuuteen ja korjattavuuteen. "Ihmiset puhuu paljon ekologiasta. Sen voi yhdistää tähän. Hyvään tavaraan voit luottaa, se ei hajoa käytössä. Eikä tule roskaa. Joskus lapsi saa lahjan, joka viihdyttää 10 minuuttia ja menee rikki. Ei voi korjata, lapsi itkee. Harmittaa lapsen ja roskasangon puolesta."\n"Olen syntynyt erilaisissa olosuhteissa. Silloin oli tosi tarkkaa vaatteiden kanssa, niitä käytettiin nätisti ja niistä huolehdittiin. Jonotin kolme tuntia äidin kanssa, että sain jonkinlaisen urheilupuvun."\n"Nykyään ei välitetä tavaroista ja vaatteista samalla lailla, ostetaan vaan uusi jos menee rikki."\nEllun motto kuuluu: Ihminen kehittyy vain kun oppii uutta. Sitä hän itsekin noudattaa. Majavannahkarukkaset valmistuivat miehelle tämän itse metsästämästä eläimestä.\nKotona Kuopion Palonurmessa perhe asuu metsän keskellä. Lähimpään naapuriin on puoli kilometriä. Ellulla on erillinen piharakennus töitään varten.\n"Viihdyn metsässä. Luonto merkitsee tosi paljon. Suunnistaessani metsässä en ajatellut, että siellä voisi olla joku muukin", hän sanoo. "Vasta nyt, kun olen hiljentänyt vauhtia, kuunnellut ja katsellut, tajusin miten paljon elämää siellä on."\nEllu harrastaa jousella metsästystä, mikä tarkoittaa pitkiä aikoja hiljaa ja paikallaan.\n"Metsä on meidän lähde. Ei voi olla parempaa ihmisen hyvinvoinnille kuin metsässä liikkuminen. Olen matkustanut tosi paljon aikanaan ja nähnyt maailmaa. Kun muutimme maaseudulle, jotkut ihmettelivät, että mitenkä te viihdytte, kun siellä ei tapahdu mitään."\n"Minusta on taito nähdä lähellä muutoksia joka päivä. Samasta ikkunasta näkee valtavan isojakin muutoksia, ei kahta samanlaista päivää ole ollut", Ellu pohtii. "Keli, tuuli, ilma – aivan erilainen. Kun aurinko paistaa, ilomieli tulee."\n"Voin olla kaupungissakin, olen viihtynytkin 26 vuotta kerrostalossa. Pystyn olemaan siellä, mutten halua. Elämä on valintoja täynnä. Valitsen metsän ja sen rauhan."\nHuovuttaessa vain mielikuvitus on rajana. Neulalla saa tehtyä todella tarkkoja yksityiskohtia kolmiulotteisiin hahmoihin.\nAiheet huopa huovutus taiteilija\nTaiteilija luo ihmeellisiä hahmoja villasta, oksista ja kävyistä: "Olen rakentanut suhdettani unimaailmaan, ja löytänyt siitä tukea arkeeni"\n"Kalenteri tyhjeni keikoista, nyt näyttää jo onneksi paremmalta" – Anne Mattila järjestää konsertteja myös syrjäseudun taidekahvilassaan\nIhmiset & kulttuuri 17.07.2020\nLampaita, lehmiä, kuolleita vasikoita ja lintuja, mädäntyvä kuha – Lapsuus Tyrväällä elää Akseli Gallén-Kallelan maalauksissa\nTaiteilijat loivat Suomi-kuvaa jo yli sata vuotta sitten – Tunnistatko nämä maisemat?


Nauran auringolle: 7+1 kauneinta rakennusta Lahdessa\nSuunnitelmissa on ollut jo pitkään lähteä kotikaupunkiin kuvausretkelle ikäänkuin turistin silmin. Koska kuitenkin tunnen Lahden aika hyvin (olen asunut täällä suurinpiirtein 10 vuotta) niin päätin keskittyä arkkitehtoonisesti kauneimpiin rakennuksiin. Niitä on paljonkin, mutta suunnittelin etukäteen kiertäväni ainakin seitsemän rakennusta, joita minä olen aina kovasti ihaillut.\nEnsimmäisenä fillarireitilleni osui Harjukadun kansanopisto. Opisto on perustettu 1893, eli sillä on pitkä historia takanaan.\nOpistolta näkyikin jo seuraava kohteeni: Lahden kaupungintalo. Se on Eliel Saarisen suunnittelema ja valmistui 1912. Kauneimmillaan rakennus onkin täältä sisäänkäynnin puolelta.\nJatkoin Harjukatua alaspäin ja kolmas kuvauskohteeni oli tämä Ortodoksinen kirkko. Rakennus näyttää jännältä sekoitukselta eri tyylejä. Se on vihitty käyttöön 1956.\nKäännyttyäni keskustaan päin löysin sattumalta toisenkin Kansanopiston Vuorikadulta. Rakennus on alunperin toiminut kansakouluna vuodesta 1902. Todella kaunis talo joka puolelta.\nTässä välissä kävin torikahvilassa pikku juomatauolla ja varjossa huilimassa. Oli aika kuuma päivä polkea.\nTauon jälkeen matkani jatkui Ristinkirkolle. Tämän paikalla oli ennen 1800-luvun puolella valmistunut puukirkko, mutta 50-luvulla päätettiin rakentaa suurempi kirkko Alvar Aallon suunnittelemana. Lopulta monenlaisten mutkien kautta kirkko valmistui 1978.\nTätä patsasta en kirkon vieressä muista nähneenikään\nKirkon naapurissa oli seuraava kohteeni: Lahden Yhteiskoulu. Täällä nuorimmaisemme Erika sekä mies ovat käyneet lukion ja minäkin opiskellut espanjaa aikuislukiossa. Olen siis päässyt ihailemaan sitä myös sisäpuolelta. Koulu on perustettu 1896 ja sen seinillä on vanhoja mv-valokuvia entisistä oppilaista ja koulusta. Silloin koululta oli vielä suora näkymä Vesijärvelle.\nTämä vanha linja-autoasema olisi varmaan kuulunut myös listalleni jos se ei näyttäisi niin hylätyltä ja surulliselta. Uuden Matkakeskuksen valmistuttua ei vielä tiedetä mitä tähän seuraavaksi tulee.\nLahden historiallinen museo on komea nähtävyys niin ulkoa kuin sisältäkin. Nyt ihailin vain ulkopuolta ja löysin puutarhasta patsaitakin, joita en ole ennen bongannut. Tämäkin kartano on tosi vanha, rakennettu vuonna 1897 ja museon käytössä se on ollut vuodesta 1968 lähtien.\nMinulla oli viimeinen kohde jäljellä ja se oli keskustasta hieman sivussa Vesijärven satamassa. Oli mukava reitti ajaa sinne Pikku-Veskun kautta ja katsella samalla lintuja ja lämpimästä kesäpäivästä nauttivia ihmisiä.\nLahden konserttitalo eli Sibeliustalo on uusin kohteistani, koska se on valmistunut vuonna 2000. Tiilinen vanha puoli on ennen ollut tehtaana.\nKiva jos jaksoitte kahlata läpi koko kuvapläjäyksen. Kaikissa rakennuksissa en ole käynyt sisällä, joten se jää toiseen kertaan. Tottakai paljon on muutakin näkemistä tässä pikku kaupungissa, josta on tullut minulle tosi rakas...Barcelonan ohella tietysti!\nOnko Lahti sinulle tuttu kaupunki? Jos ei niin tervetuloa tutustumaan!\nTunnisteet: arkkitehtuuri, aurinko, design, elämyksiä, fiilistelyä, historia, katu, kesä, lifestyle, matkailu, Oma elämä, patsas, pyöräretki, retki, suositus\nMonta omaa suosikkiani on tuossa joukossa, erityisesti Lahden kansakoulu-rakennus, jossa oli opettajana, kun se tunnettiin Vuorikadun ala-asteena. Olin todella surullinen, kun kaupunki päätti lakkauttaa noin upeissa tiloissa toimineen koulun, vaikka noissa vanhoissa on omat kommervenkkinsä, kun ovat suojelukohteita...:)\nOmaan listaani voisi tulla pätkä Rautatienkatua, erityisesti Piironki ja siitä nurkilta Oskarin piha. Onneksi niiden purkaminen ei mennyt läpi, ja keskustan vanhin puurakennus saa jatkaa elämäänsä! Vuorikadun ja Harjukadun väliin (Harjun koulun pihapiirissä) jää muuten poikittain todella kaunis tiilirakennus. Olen siellä sisälläkin käynyt ja vitsi, siinä olisi ihana asuintalo keskustassa!<3\n19. kesäkuuta 2016 klo 8.48\nMyös Launeen pumppaamo on kaunis rakennus, se olisi omalla listallani, ja myös Oskarin pihan talo. Lahti on tuttu paikka, syntymäkaupunki.\n19. kesäkuuta 2016 klo 9.40\nKansanopisto oli alunperin vielä linnamaisempi, lisärakentaminen ja muutostyöt pilasi sen. Samoin ortodoksikirkon eteen myöhemmin rakennetut toimitilat osittain peittää kauniin kirkon.\nMä voisin laittaa listalle vielä sähkölaitoksen.\n19. kesäkuuta 2016 klo 10.04\nOlipas mukava nähdä entisen kotikaupunkini rakennuksia ja patsaita\nkuvattuna kauniina kesäpäivänä.\nRistinkirkko on kolmen lapseni konfirmaatiokirkko :)\n19. kesäkuuta 2016 klo 10.31\nTodella hyvä aihe ja upeita kuvia! Lahti on kuvauksellinen kaupunki. On tullut käytyä monta kertaa, sillä appiukkoni asuu Hollolassa =D. Tykkään itsekin kuvailla kovasti kaupungeissa. Suurten rakennusten kuvaaminen vain on melko haastavaa. Yleensä laajakulmat loppuvat kesken ja rakennus vääntelehtii kuvassa hassusti =D.\n19. kesäkuuta 2016 klo 11.26\nTuosta voisi tehda haasteen, jokainen kuvaisi omasta kotikaupungistaan tai kunnastaan kauneimmat talot.\n19. kesäkuuta 2016 klo 11.27\nUpeat kuvat ☺\nOlenpa ollut joskus kesäkurssilla kansanopistolla ♫\n19. kesäkuuta 2016 klo 11.38\nIhan tutunnäköisiä kulmia... Tällaisenhan voisi tehdä itsekin. Niin heti, kun tuo sade loppuu...\n19. kesäkuuta 2016 klo 11.51\nOlipa kiva katsella näitä. Vaarini on Lahdessa, mutta aina tuli vierailtua joko Viuhassa mökillä tai sitten visusti oltua siinä Aleksanterin kadulla asunnossa, eli Lahtea en ole hirveästi nähnyt. Nyt kun olen vuoden sisällä tutustunut pikkuserkkuihin Lahdessa tai toinen asuu Vantaalta, mutta on myös Lahdesta, niin tulee joka kolmas kerta vierailtua pikkuserkun luona Lahdessa ja paikat alkavat tulla tutummaksi. Viehättävä kaupunki. <3\nMukavaa päivää Matkatar <3\n19. kesäkuuta 2016 klo 12.29\nEdesmennyt vaarini oli siis kotoisin Lahdesta ja asui siellä koko elämänsä. :)\n19. kesäkuuta 2016 klo 12.31\nKiitos Lahti-esittelystä,sieltäkin löytyy kauniita rakennuksia:)Minun Lahteni rajoittuu lyhyihin pysähdyksiin linja-autoasemalla,ja siihen mitä olen nähnyt ikkunan kautta.Hyvää alkavaa viikkoa sinulle:)\n19. kesäkuuta 2016 klo 19.35\nKaikki rakennukset tuttuja ainakin ulkoapäin... Ortodoksikirkon tapuliin on joskus vahingossa lentänyt ilotuliteraketti uutenavuotena ja tuo historiallinen museo on todella kaunis ja mielenkiintoinen rakennus..\n19. kesäkuuta 2016 klo 20.33\nVanhoissa rakennuksissa on sitä jotain. Mukavaa, että taloja suojellaan. Upeita kuvia olet ottanut.\n19. kesäkuuta 2016 klo 20.57\nEn ole koskaan käynyt Lahdessa ja olipa kiinnostava nähdä, miltä siellä näyttää! Monet suomalaiset pikkukaupungit ovat toistensa kopioita, mutta täällähän näyttää olevan jotain kaunista ja omaperäistäkin! ja kaunis, aurinkoinen sää :)\n20. kesäkuuta 2016 klo 10.49\nTaina: Totta, Oskarin piha on myös tosi kaunis :D\nKatja: ahaa...en taida pumppaamoa tietääkään. Minulla on täällä vielä paljon nähtävää ja koluttavaa.\nninnu: Ahaa, mielenkiintoista. Ajattelinkin että tuo ortodoksikirkko näyttää hieman oudolta...\nTotta muuten sähkölaitos on tosi upea!\nTiina V: Kiva kun pidit! :D\nKatinka: Kiitos! Juu totta että laajakulma ei tahdo riittää useinkaan, mutta sitten täytyy vaan mennä kauemmas jos mahdollista tai rajata kuvaa.\nanumorchy: Joo hyvä idea, ota tästä idea mukaan!\nma-te:Kiitos! Ahaa, olet nähnyt sen sisäpuolelta! Minä en vielä, mutta eiköhän sinne pääse käymään joskus.\nMenninkäinen: Juu tee ihmeessä, kiva juttu!\nTiia K: Kiva kun pidät Lahdesta!\nJael: Kiitos samoin sinulle!\nSatu/Talossano23: Kiitos kiitos! Juu minäkin olen aina ihaillut erityisesti tuota historiallista museota, se on ihan kuin eteläisemmästä Euroopasta repäisty...\nenkulin käsityöt: Niimpä, onneksi niitä sentään nykyään suojellaan.\nAnsku BCN: No voi, tervetuloa sitten vaan, Lahti on kyllä kiva kaupunki ja täällä riittää näkemistä!\n20. kesäkuuta 2016 klo 22.20\nTuttuja maisemia vaikka ehdin asua Lahdessa vain reilun vuoden (Nyt Hollolassa :) ). Noissa rakennuksissa on Lahtelaista tyyliä, karunkaunista!\n26. kesäkuuta 2016 klo 14.27


lomakodit – Rheinfelden, DE: Talot ja muut | HomeAway\nVuonna 2019 tarjoamme ison valikoiman majoitustiloja lähellä kohdetta Rheinfelden: 141 lomakotia, joihin kuuluvat esim. Talot (9 kpl) ja Asunnot/huoneistot (127 kpl). Löydä upea loma-asunto pitkälle tai lyhyelle lomalle perheesi tai ystäviesi kera. Paras majoitus läheltä kohdetta Rheinfelden löytyy HomeAwaysta.\nMikä on paras alue yöpyä matkustettaessa kohteeseen Rheinfelden?\nMatkustitpa sitten perheesi tai ystäviesi kanssa ja olipa suunnitelmissasi sitten pitkä lomamatka tai lyhyt viikonloppuloma, seuraavilta alueilta löydät laajimman loma-asuntovalikoiman kohteessa Rheinfelden:\nWittenschwand: 19 loma-asuntoa\nFahl: 19 loma-asuntoa\nAftersteg: 70 loma-asuntoa\nHomeAway tarjoaa laajan valikoiman loma-asuntoja, jotka sijaitsevat lähellä kohteen Rheinfelden upeita nähtävyyksiä. HomeAwayn asiakkaiden keskuudessa suosituimmat nähtävyydet, joiden lähellä yöpyä, ovat:\nBeuggenin asema: 611 loma-asuntoa\nRheinfeldenin asema: 475 loma-asuntoa\nRheinfelden Hertenin asema: 435 loma-asuntoa\nRheinfeldenin (Baden) rautatieasema: 475 loma-asuntoa\nStaufenin juna-asema: 1 485 loma-asuntoa\nHomeAwayn avulla voit löytää itsellesi majapaikan myös monien muiden kohteen Rheinfelden nähtävyyksien lähettyviltä. Voit tarkastella haluamasi nähtävyyden lähellä sijaitsevia loma-asuntoja hakukenttämme avulla.\nTietysti. Kohteessa Rheinfelden tarjolla olevat Talot: 9 kpl HomeAwayn sivustolla. Muihin suosittuihin loma-asuntotyyppeihimme kohteessa Rheinfelden kuuluvat:


Digia verkkovuosikertomus 2012 - Konsernin perustiedot ja tilinpäätöksen laadintaperiaatteet\nEtusivu\t» Tilinpäätös\t» Konsernin perustiedot ja tilinpäätöksen laadintaperiaatteet\nDigia on suomalainen ohjelmistoratkaisu- ja palveluyhtiö, jonka huippuosaajat luovat oivaltavia ratkaisuja ja onnistumisia ihmisten, yritysten ja yhteisöjen jokaiseen päivään. Digia toimittaa asiakkailleen ICT-ratkaisuja ja -palveluja eri toimialoille, joista keskeisiä ovat finanssi, julkishallinto, kauppa ja palvelut sekä telekommunikaatio.\nYhtiön kotipaikka on Suomi ja se toimii kansainvälisesti noin 1 000 ammattilaisen voimin Suomessa, Venäjällä, Kiinassa, Ruotsissa, Norjassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa. Digia on listattu NASDAQ OMX Helsingissä.\nKonsernitilinpäätös on laadittu kansainvälisten tilinpäätösstandardien (International Financial Reporting Standards, IFRS) mukaisesti ja sitä laadittaessa on noudatettu 31.12.2012 voimassa olevia IAS- ja IFRS-standardeja sekä SIC- ja IFRIC-tulkintoja.\nKonsernitilinpäätös sisältää emoyhtiön, Digia Oyj:n sekä kaikki tytäryhtiöt, joissa emoyhtiöllä on suoraan tai välillisesti yli 50 prosentin osuus osakkeiden äänimäärästä tai joissa emoyhtiöllä on muutoin määräysvalta. Hankitut tytäryhtiöt sisällytetään tilinpäätökseen hankintamenomenetelmää käyttäen, jonka mukaan hankitun yhtiön varat ja velat arvostetaan käypiin arvoihin hankintahetkellä ja jäljelle jäänyt osuus hankintahinnan ja hankitun oman pääoman erotuksesta on liikearvoa. IFRS 1 -standardin salliman helpotuksen mukaisesti IFRS-siirtymäpäivää aikaisempia yrityshankintoja ei ole oikaistu IFRS-periaatteiden mukaiseksi, vaan ne on jätetty suomalaisen tilinpäätöskäytännön mukaisiin arvoihin. Tilikauden aikana hankitut tytäryhtiöt sisältyvät konsernitilinpäätökseen hankintahetkestä alkaen ja myydyt myyntihetkeen saakka. Konsernin sisäiset liiketapahtumat, saamiset, velat, realisoitumattomat katteet sekä sisäinen voitonjako eliminoidaan konsernitilinpäätöksessä. Tilikauden voitto jaetaan emoyhtiön omistajille ja vähemmistölle. Mahdollinen vähemmistöosuus esitetään myös omana eränään osana omaa pääomaa.\nKonserni on soveltanut 1.1.2012 alkaen seuraavia uusia ja uudistettuja standardeja ja tulkintoja:\nMuutos: IFRS 7 Rahoitusinstrumentit: tilinpäätöksessä esitettävät tiedot – rahoitusvarojen siirrot (Transfers of Financial Assets). Muutoksella parannetaan liitetietojen läpinäkyvyyttä rahoitusvarojen siirtoihin ja taseesta pois kirjaamiseen liittyen. Muutokset auttavat tilinpäätöksen käyttäjiä ymmärtämään rahavarojen siirtojen ja taseesta pois kirjaamisen seuraukset ja tunnistamaan mahdolliset riskit, jotka jäävät siirtäjälle (“continuing involvement in derecognised financial assets”). Yhtiö arvioi, ettei muutoksilla ole merkittävää vaikutusta konsernin tilinpäätökseen.\nMuutos: IFRS 1 Ensimmäinen IFRS-standardien käyttöönotto – varojen ja velkojen oletushankintameno voimakkaassa hyperinflaatiossa ja kiinteän soveltamispäivän kumoaminen. Standardimuutoksessa määritellään uusi oletushankintamenoa koskeva poikkeus yhteisölle, joka julkaisee ensimmäisen IFRS-tilinpäätöksen tilanteessa, jossa sen toimintavaluutta on tai on ollut voimakkaasti hyperinflatorinen. Yhtiö arvioi, ettei muutoksilla ole merkittävää vaikutusta konsernin tilinpäätökseen.\nMuutos: IAS 12 Tuloverot: Ansaintamenetelmän vaikutus laskennallisen veron kirjaamiseen sijoituskiinteistöjen ja uudelleenarvostettavan käyttöomaisuuden osalta (Recovery of Underlying Assets). Käypään arvoon arvostettaviin sijoituskiinteistöihin sekä uudelleenarvostusmallilla arvostettaviin aineellisiin käyttöomaisuushyödykkeisiin liittyvät laskennalliset verot arvostetaan perustuen oletukseen, että kirjanpitoarvo kertyy kokonaisuudessaan omaisuuserän myynnistä. Yhtiö arvioi, ettei muutoksilla ole merkittävää vaikutusta konsernin tilinpäätökseen.\nSeuraavilla standardeilla ja tulkinnoilla ei arvioida olevan vaikutusta konsernissa\n- Muutos IFRIC 14 IAS 19 – Etuuspohjaisesta järjestelystä johtuvan omaisuuserän yläraja, vähimmäisrahastointivaatimus ja niiden välinen yhteys.\n- IFRIC 19: Rahoitusvelkojen muuttaminen oman pääoman ehtoisiksi instrumenteiksi.\nYhtiö toteutti vuoden 2011 lopulla organisaatiouudistuksen, joka astui voimaan vuoden 2012 alusta. Uudistetussa organisaatiossa liiketoimintaa johdetaan neljän strategisen portfolion näkökulmasta. Nämä portfoliot ovat asiakaskohtaiset ratkaisut, toimialakohtaiset kasvualueet, kansainvälinen tuoteliiketoiminta sekä uudet markkina-alueet, kuten Venäjä.\nOrganisaatiomuutoksen yhteydessä Digia siirtyi vuoden 2012 alusta alkaen raportoimaan ainoastaan yhtä segmenttiä. Muutoksen myötä Digian liiketoimintaa tarkastellaan ja resursseja hallitaan yhtenä kokonaisuutena.\nLiikearvo vastaa sitä osaa hankintamenosta, joka ylittää konsernin osuuden 1.1.2004–31.12.2012 välisenä aikana hankitun yrityksen nettovarallisuuden käyvästä arvosta hankinta-ajankohtana. Hankintamenoon on sisällytetty lisäksi muut välittömästi hankinnasta johtuvat menot, kuten asiantuntijoiden palkkiot.\n1.3 Vaiheittain toteutuneessa liiketoimintojen yhdistämisessä hankkijaosapuolella hankinnan kohteessa aiemmin olleen oman pääoman ehtoisen osuuden hankinta-ajankohdan käypä arvo\nPitkävaikutteiset menot aktivoidaan ja poistetaan taloudellisen pitoajan puitteissa, joka on määritelty olevan 3–5 vuotta.\nKonsernin eläkejärjestelyt on hoidettu eläkevakuutusyhtiön kautta. Eläkejärjestelyt ovat pääosin maksupohjaisia ja niiden suoritukset kirjataan tuloslaskelmaan sillä kaudella, jota veloitus koskee. Suomen TyEL-järjestelmää on käsitelty maksupohjaisena järjestelmänä vuosina 2011 ja 2012.\nKonsernilla on kannustinjärjestelyjä, joissa maksut suoritetaan joko oman pääoman ehtoisina instrumentteina tai käteisvaroina. Järjestelyssä myönnettävät etuudet arvostetaan käypään arvoon niiden myöntämishetkellä ja kirjataan kuluksi tuloslaskelmaan tasaisesti oikeuden syntymisajanjakson aikana. Järjestelyissä, joissa maksut suoritetaan käteisvaroina, kirjattava velka ja sen käyvän arvon muutos jaksotetaan vastaavasti kuluksi. Järjestelyjen tulosvaikutus esitetään tuloslaskelmassa työsuhde-etuuksista aiheutuvissa kuluissa.\nTakuuvaraus kirjataan, kun takuuehdot sisältävä tuote tai palvelu on myyty, ja mahdollisen takuukustannuksen suuruus pystytään riittävän tarkkaan ennustamaan.\nHenkilötyö tuloutetaan suoritteen etenemisen mukaan kuukausittain. Pitkäaikaiset kiinteähintaiset projektit tuloutetaan valmiusasteen perusteella, kun hankkeen lopputulos voidaan arvioida luotettavasti. Valmiusaste määritellään kuhunkin hankkeeseen liittyen tarkasteluhetkeen mennessä suoritetusta työstä johtuvien menojen osuutena hankkeen arvioiduista kokonaismenoista. Mikäli arviot hankkeesta muuttuvat, muutetaan tuloutettua myyntiä ja voittoa / katetta sillä kaudella, jolloin muutos on ensi kertaa tiedossa ja arvioitavissa. Hankkeesta odotettavissa oleva tappio kirjataan välittömästi kuluksi, kun asia on todettu. Lisenssitulojen tuloutus tapahtuu sopimuksen tosiasiallisen sisällön mukaisesti. Lisenssin luonteesta riippuen tuloutus tehdään joko asennushetken, luovutushetken tai valmistusasteen perusteella. Ylläpitomaksut tuloutetaan jaksotettuna sopimusajalle.\nMerkittävimmät valuuttariskit liittyen myyntisaamisiin tai ostovelkoihin hallitaan tarvittaessa valuuttatermiineillä. Tilikauden lopussa yhtiöllä ei ole voimassa yhtään termiinisopimusta. Koron kehitystä seurataan yhtiössä systemaattisesti eri elimissä, ja mahdolliset korkosuojaukset tehdään tilanteeseen sopivilla suojausinstrumenteilla. Tilikauden lopussa yhtiöllä ei ole voimassa yhtään suojausinstrumenttia.\nMuutos: IAS 1 Muiden laajan tuloksen erien esittäminen. Muut laajan tuloksen erät ryhmitellään jatkossa niihin, jotka siirretään myöhemmin tulosvaikutteisiksi, ja niihin, joita ei koskaan siirretä tulosvaikutteisiksi. Konserni arvioi, ettei muutoksilla ole merkittävää vaikutusta konsernin tulevaan tilinpäätökseen.\nMuutos: IFRS 1 Julkisen vallan myöntämä laina (Government Loan). Muutoksen perusteella IFRS:ää ensimmäisen kerran soveltavien ei tarvitse soveltaa IAS 39 Rahoitusinstrumentit: kirjaaminen ja arvostaminen takautuvasti sellaisiin valtiollisiin lainoihin, joiden korko on alhaisempi kuin markkinaehtoinen korko. Konserni arvioi, ettei muutoksilla ole merkittävää vaikutusta konsernin tulevaan tilinpäätökseen.\nMuutos: IFRS 7 Rahoitusinstrumentit: tilinpäätöksessä esitettävät tiedot ja IAS 32 Rahoitusinstrumentit: esittämistapa – Netotetut rahoitusvarat ja -velat (Offsetting Financial Assets and Financial Liabilities). Tavoitteena on parantaa tilinpäätöksessä annettavia tietoja siitä, miten saamisten ja velkojen netottaminen on vaikuttanut yhteisön taseeseen sekä sen oikeuksiin ja vastuisiin. Konserni arvioi, ettei muutoksilla ole merkittävää vaikutusta konsernin tulevaan tilinpäätökseen.\nIFRS 10 Konsernitilinpäätös ja uudistettu IAS 27 Erillistilinpäätös. Konsernitilinpäätöstä koskeva uusi IFRS 10 -standardi korvaa konsernitilinpäätöstä koskevat osuudet nykyisestä IAS 27 Konsernitilinpäätös ja erillistilinpäätös -standardista sekä SIC 12: Konsernitilinpäätös – erityistä tarkoitusta varten perustetut yksiköt -tulkinnan. IFRS 10 -standardi ei vaikuta siihen, miten yhtiö yhdistellään konserniin vaan siihen, yhdistelläänkö yhtiö konserniin uuden määräysvallan määritelmän mukaan. Standardi muuttaa määräysvallan käsitettä ja saattaa muuttaa sitä, yhdistelläänkö yhtiöt ja strukturoidut yhteisöt konsernitilinpäätökseen vai ei. Konserni arvioi, ettei muutoksilla ole merkittävää vaikutusta konsernin tulevaan tilinpäätökseen.\nIFRS 11 Yhteisjärjestelyt ja uudistettu IAS 28 Osuudet osakkuus- ja yhteisyrityksissä. Standardi korvaa IAS 31 Osuudet yhteisyrityksissä -standardin ja SIC 13 Yhteisessä määräysvallassa olevat yksiköt – osapuolten ei-monetaariset panokset -tulkinnan. Uuden standardin mukaisesti yhteisjärjestelyjen tunnistamisessa tulee kiinnittää aikaisempaa enemmän huomiota järjestelyn todelliseen luonteeseen juridisen muodon sijasta. Merkittävä muutos aikaisempaan yhteisjärjestelyjen käsittelyyn on se, että jatkossa yhteisjärjestelyjä, joissa osapuolella on oikeus järjestelyyn liittyviin nettovaroihin, ei voi enää yhdistellä suhteellisesti, vaan ainoastaan pääomaosuusmenetelmällä. Konserni arvioi, ettei muutoksilla ole merkittävää vaikutusta konsernin tulevaan tilinpäätökseen.\nIFRS 12 Tilinpäätöksessä esitettävät tiedot osuuksista muissa yhteisöissä. Standardi kokoaa kaikki konsernitilinpäätöstä koskevat liitetietovaatimukset yhteen standardiin. Konserni arvioi, ettei muutoksilla ole merkittävää vaikutusta konsernin tulevaan tilinpäätökseen.\nIFRS 13 Käyvän arvon määrittäminen. Standardi esittää yhden kaikkia IFRS-standardeja koskevan käyvän arvon määritelmän ja yhteisen käyvän arvon määrittämisen lähestymistavan. Konserni arvioi, ettei muutoksilla ole merkittävää vaikutusta konsernin tulevaan tilinpäätökseen.\nIAS 19 (Uusittu) Työsuhde-etuudet. Uudistettu standardi sisältää useita muutoksia etuuspohjaisten eläkkeiden kirjaamisen yhdenmukaistamiseksi ja vertailtavuuden parantamiseksi. Konserni arvioi, ettei muutoksilla ole merkittävää vaikutusta konsernin tulevaan tilinpäätökseen.\nIFRIC 20 -tulkinnalla Stripping Costs in Production Phase of a Surface Mine ei ole ollut vaikutusta konsernin tilinpäätökseen.\nIFRS-standardien vuosittaiset muutokset\nSeuraavilla standardeilla ei arvioida olevan vaikutusta konsernissa:\nIFRS 1 Ensimmäinen IFRS-standardien käyttöönotto. Muutos täsmentää kuinka IFRS 1 -standardia sovelletaan tilanteessa, joissa yhteisö aiemmin lopetettuaan soveltamasta IFRS-standardeja, aloittaa niiden soveltamisen uudelleen.\nIAS 1 Tilinpäätöksen esittäminen. Muutos tarkentaa vertailutietojen esittämisen vaatimuksia.\nIAS 16 Aineelliset käyttöomaisuushyödykkeet. Muutos selventää aineellisten käyttöomaisuushyödykkeiden määritelmää.\nIAS 32 Rahoitusinstrumentit: esittämistapa. Muutos poistaa IAS 32 -standardin osinkojen tuloveroihin liittyvät määräykset ja edellyttää yhteisöjä soveltamaan IAS 12 Tuloverot -standardin säännöksiä.\nIAS 34 Osavuosikatsaukset. Muutos selventää vaatimuksia osavuosikatsauksen yhteydessä toimintasegmenteistä annettavista tiedoista segmenttien varojen ja velkojen osalta niin, että vaatimukset ovat yhdenmukaiset IFRS 8 Toimintasegmentit -standardin kanssa.\nMyöhemmin voimaan tulevat muutokset\nIFRS 9 Rahoitusinstrumentit. IFRS 9 -standardi korvaa kokonaan nykyisen IAS 39 Rahoitusinstrumentit: kirjaaminen ja arvostaminen -standardin. Konserni arvioi, ettei muutoksilla ole merkittävää vaikutusta konsernin tulevaan tilinpäätökseen.\nIFRS 10. IASB:n lokakuussa 2012 julkaisema muutos IFRS 10 Konsernitilinpäätös -standardiin.


Kulutusjuhla » Hyvitystä toteutumattomista lupauksista\ntuesday 5. septemberta 2006 klo 20.39 kirjoittajana Mari Koo\nHyvitystä mailikatkoihin Kuluttajavirasto muistuttaa, että uuden lain ansiosta kuluttaja voi hakea TeliaSoneran pääsiäisen sähköpostikatkoksien vuoksi hyvitystä, vaikka TeliaSonera on ilmoittanut antavansa korvauksia automaattisesti vain yrityksille. (Mari Koo)...\nKaupan kassalla toistellaan kiitosta ylenpalttisesti Henna Leskelä pohtii Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen blogissa kiittelyä: “Ylenpalttista kiittelyä kuulee usein esimerkiksi kaupan kassalla. Sekä työntekijä että asiakas tapaavat toistella kiitosta, ja välillä touhu menee lähes absurdiksi. Esimerkiksi sitä...\nValmistettu Suomessa Kunungaskuluttajassa käsiteltiin tällä viikolla marjahillojen kotimaisuutta. Jutussa tuli esiin se, miten ihmiset esimerkiksi mieltävät, että Saarioisten hillojen mansikat ovat kotimaisia, kun kerran purkissakin sanotaan, että valmistusmaa on Suomi. Tämä ei...


Vastuu tuotteen turvallisuudesta | Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes)\nToiminnanharjoittaja vastaa yleisten kulutustavaroiden turvallisuudesta ja siitä, että kulutustavaroissa on tarvittavat käyttöohjeet ja varoitusmerkinnät.\nKuluttajaturvallisuuslaissa toiminnanharjoittajalla tarkoitetaan sitä, joka:\nkuljettaa Suomen kautta\nmyy tai muutoin luovuttaa tai\nKuluttajaturvallisuuslaki koskee myös ilmaiseksi tai kylkiäisinä jaettavia tavaroita sekä yleishyödyllisiä yhdistyksiä ja välittäjiä, eli agentteja.\nToiminnanharjoittaja voi olla ihminen tai yksityinen tai julkinen oikeushenkilö, kuten yritys, yhteisö tai kunta.\nKuluttajaturvallisuuslain velvollisuuksia ei kuitenkaan sovelleta yksityishenkilöihin, jotka luovuttavat tavaroita muussa kuin elinkeinotoiminnassa. Tämä tarkoittaa esimerkiksi ihmistä, joka myy kirpputorilla omia, käytettyjä tavaroitaan.\nTaulukko: Vastuut roolien mukaan\nOlla selvillä tuotetta koskevista vaatimuksista, myös erityislainsäädännöstä.\nVarmistaa, että tuotteesta ei aiheudu vaaraa kenenkään terveydelle tai omaisuudelle.\nTuntea ja arvioida tuotteeseen sekä sen ennakoitavissa oleviin käyttötapoihin liittyvät riskit. X X X X\nVarmistaa, että tuotteen mukana on turvallisen käytön kannalta tarpeelliset ohjeet, varoitukset ja tiedot, suomeksi ja ruotsiksi, ellei yleisesti tunnetuilla symboleilla. X X X X\nVarmistaa, etteivät tuotteesta annetut tiedot, markkinointitapa, markkinointimateriaali tai kuvat johda kuluttajia harhaan ja käyttämään tuotetta vaarallisella tavalla. X X X X\nVarmistaa, ettei tuote ole myynnissä ja esillä sellaisessa paikassa, joka voi johtaa harhaan tuotteen käyttötarkoituksen suhteen. Esim. myrskylyhty koriste- ja sisustustavaroiden joukossa tai koriste-esine lelujen joukossa. - - - X\nIlmoittaa tuotteessa nimensä, rekisteröidyn tuotenimensä tai rekisteröidyn tavaramerkkinsä. Yhden toimijan nimi riittää. X - X -\nIlmoittaa tuotteessa sen kauppatavan mukainen nimi, ellei se pakkausta avaamatta käy selvästi ilmi. X X X X\nJos epäilee tuotteen aiheuttavan vaaraa, ryhtyy toimenpiteisiin vaaran ehkäisemiseksi. X X X X\nJos epäilee tuotteen aiheuttavan vaaraa, ilmoittaa Tukesille ja tekee yhteistyötä viranomaisen kanssa. Tarkkojen yksilöintitunnisteiden, kuten tyyppi-, erä- tai sarjanumeron, avulla mahdolliset tuotevirheet ja turvallisuuspuutteet voidaan rajata koskemaan vain tiettyä erää.\nYleinen huolellisuusvelvollisuus tarkoittaa sitä, että toiminnanharjoittajan pitää:\nvarmistua siitä, ettei tuotteesta aiheudu vaaraa kenenkään terveydelle tai omaisuudelle\nomata riittävät ja oikeat tiedot tuotteesta ja arvioida tuotteeseen liittyvät riskit\nantaa tuotteen mukana sen turvallisen käytön kannalta tarpeelliset tiedot, varoitukset ja ohjeet\nilmoittaa oma-aloitteisesti valvontaviranomaisille, jos hän saa tietoonsa, että tuote aiheuttaa vaaraa.


Virolainen: 774. Valtiopäiviä 150 vuotta\nEdvard Iston taulun uustulkinta: Koiviston kaksipäinen konklaavi nokkaisemassa ison sivun perustuslaista ja roiskauttamassa vetelät tuomarikunnan kasvoille...\n1. Kuten tiedämme, kansanedustajan työ on helppoa, sisäsiistiä ja hyvin palkattua kaikkine avustajineen ja lukemattomine etuisuuksineen. Eduskunnassa pidetään lisäksi vähän väliä erilaisia pippaloita, valtiopäivien ajajaisia ja päättäjäisiä sekä muita vastaavanlaisia jubilointeja.\n2. Näiden juhlaistuntojen kulku on aina yhtä tekojuhlallista, lohduttoman harmaata ja masentavaa: Ensin kömmitään joukolla kirkkoon kuulemaan arkkipiispan arkisenoloista jupinaa ja sitten kokoonnutaan täysistuntosaliin kuuntelemaan rutikuivia puheita. Lopuksi painutaan valtiosaliin ryystämään kahvia ja syömään pipareita. Mukaan kutsutaan rekvisiitaksi diplomaattikuntaa, muutama entinen elossa oleva pressa, Ritva Uosukainen ja Topi, korkeimman oikeuden presidentti ja suuri joukko muita vähäisempiä virkamiehiä. Puhemies kättelee valtiosalin ovella kutsuvieraita. Tällaistahan se on tämä suomalainen valtiollinen juhlinta: kättelyä ja kahvinjuontia. Tavalliselle rahvaalle, jonka elämä ei todellakaan ole näinä päivinä mitään ruusilla tanssimista, pidetään eduskunnassa kerran viidessäkymmenessä vuodessa avointen ovien päivää, jossa ei kahvia tarjoilla.\n3. Nyt eduskunta on päättänyt panna vielä entistäkin paremmaksi, sillä se juhlii koko yksien valtiopäivien ajan eli syksystä 2013 kevääseen 2014 saakka. Syynä on Venäjän keisari Aleksanteri II:lta vuonna 1863 tullut käsky valtiopäivien pitämiselle.\n4. Tänään 150-vuotisen valtiopäivätoiminnan juhlaistunnossa tylsien puheenvuorojen pitäminen oli annettu ihka tavallisille kansanedustajille. Puheita pitivät eduskunnan puhemies Don-Eero Heinäluoma sekä edustajat Raija Vahasalo (kok.), Jouko Skinnari (sd.), Pirkko Ruohonen-Lerner (ps.), Seppo Kääriäinen (kesk.), Annika Lapintie (vas.), Mikaela Nylander (r.), Oras Tynkkynen (vihr.) ja Leena Rauhala (kd.). Melkoinen kärsimyshän se oli taas kerran tuollaisia mitäänsanomattomia puheita kuunnella, joissa yritettiin tekeytyä niin juhlalliseksi että oikein.\n5. Eduskunta päätti juhlansa kunniaksi tukea erityisesti nuorten venäjän kielen ja kulttuurin opiskelua. Tätä tarkoitusta varten eduskunta hyväksyi Don Eeron nuijankopautuksella valtion lisätalousarvioesityksen, jolla lahjoitetaan 10 miljoonaa euroa Cultura-säätiölle juhlarahaston perustamiseen. Suomen talouden ja tulevien yhteistyömahdollisuuksien kannalta on toki suotavaa, että meillä on vahvaa venäjän kielen ja kulttuurin osaamista.\n6. Mutta eikö 150 vuotta valtiopäiviä putkeen pitänyt parlamentti todella keksinyt juhlapäivänään muuta panostamisen arvoista kuin entisen vihollismaan kielen opetukseen satsaamisen! Kyllä ei mielikuvitus taida pääsihteerin, puhemiehen ja eduskuntapuolueiden napamiesten päässä paljon raksuttaa. Monia tähdellisempiä ja juhlan aiheeseen paljon paremmin sopivia asioita olisi ollut vaikka minkä verran.\n7. Jos tuen oli määrä mennä Venäjän suuntaan, niin vihreiden Oras Tynkkysen puheesta olisi itse asiassa löytynyt varsin sopiva avustuskohde: parlamentarismin ja ihmisoikeuksien kehittäminen ja tukeminen Venäjällä. Olisi voitu päättäää perustaa rahasto tai vastaava ja antaa sille 10 miljoonan euron pesämuna, jonka turvin asianomaiset suomalaiset järjestöt voisivat panostaa ihmisoikeuksien ja demokratian kehittämiseen Venäjällä. Sieltä ne suurimmat suomalaista yhteiskuntaa uhkaavat tekijät ovat joka tapauksessa tulossa.\n8. Tyylikkään saateenkaarisolmion valinnut Oras Tynkkynen sai eräiden ryhmien ja pikkusieluisten edustajien moitteet niskaansa, kun meni puheessaan sanomaan, että juuri meneillään oleva juhlavuosi olisi hyvä hetki vahvistaa demokratiaa myös Venäjällä. Jopa monet persuista tuntuivat polttavan päreensä Tynkkysen puheen johdosta, todella hämmästyttävää! Persut ovat näköjään alkaneet hieman nuoleksella jopa venäläisiä voidakseen osoittaa ulkopoliittista kelvollisuuttaan seuraavaan hallitukseen pääsyä silmällä pitäen. Minun arvostukseni Tynkkystä kohtaan kyllä kasvoi puheen johdosta paljon.\n9. Jotakin kevyempää ohjelmaa olisi kyllä tullut 150-vuotisjuhlien johdosta järjestää, ainakin tavalliselle kansalle eilen. Johonkin eduskuntatalon saliin olisi voitu panna pystyyn kavalkadi menneinä vuosina eduskuntatyössä tai edustajille sattuneista tapahtumista, jotka kuitenkin syystä tai toisesta uhkaavat painua unholaan. Tässä muutamia äkkiä mieleen juolahtaneita teemoja, joita olisi voitu heijastaa suurelle kankaalle:\n-Tasavallan presidentin vaalien kolmas ja ratkaiseva kierros eduskunnassa 1956; Väinö Leskinen (tuleva Honka-liitto) lukemassa valitsijamiesten antamista äänestyslapuista Urho Kekkosen nimen 151 kertaa;\n- Anneli Jäätteenmäki antamassa 2003 pääministerin ilmoitusta eduskunnalle: Puhun niin totta kuin osaan; taustalla Ben Z:n johtaman mieslauman sonnimaista mylvintää "valetta, valehtelee";\n- Vahtimestarit kantamassa Veikko Vennamoa ulos istuntosalista;\n- Tarja Halonen nipistämässä edessään/vieressään seissyttä edustaja Jörn Donneria peffasta (tapahtui JD:n mukaan 80-luvulla eduskunnassa), tämä pätkä voitaisiin rekonstruoida asianomaisten esittämänä uudelleen reaaliajassa;\n- Paavo Väyrynen ja Vesa Laukkanen (krist) pitämässä parin vuorokauden pituisia EU:hun liittymispäätöstä jarruttavia maratonpuheitaan;\n- Niin ikään tositapaukseen perustuva kohtaus näytelmästä "Naiseni kanssa perustuslakivaliokunnan vihreällä veralla", taustamusiikkina M.A.Numminen kappaleesta "Naiseni kanssa eduskuntatalon puistossa" tehty sovitus;\n- Ministeri Astrid Thors torkkumassa hallituksen aitiossa;\n- Paavo Arhinmäki heiluttamassa sateenkaarilippua Moskovan MM-kisoissa 2013;\n- Sinuhe Wallinheimo puhumassa typötyhjälle täysistuntosalille 2013\n10. Tällaiset dramaattiset tositapahtumat syöpyvät kansalaisten ja koko kansakunnan mieliin paljon paremmin kuin tyhjyyttään kumisevat kansanedustajien korulauseet juhlaistunnossa. Mikä muuten on valtiopäivien kautta aikojen kansan keskuudessa tunnetuin päätös? No, miten olisi tämä:\n- Valtiopäivil' on päätetty, että köyhäkin saapi laulaa.\nLähettänyt Jyrki Virolainen klo 9/18/2013\nTunnisteet: Don Eero, eduskunta, kansanedustajat, Tynkkynen Oras, Valtiopäivät, Venäjä\nSen todisteeksi että kaikkia työntekijöitä ei ole erotettu kuin torakoita joita saa rahalla uusia, lainatakseni Wahlroosin ilmaisua, pitäisi jollakin tavalla muistaa eduskunnan kielenkääntäjiä, joita lienee useita kymmeniä pikkukopeissaan sorvaamassa edustajien sanomisia yhdeltä kotimaiselta kieleltä toiselle.\nSirukin oli opiskeluaikana eduskuntatalon syvennyksissä kuin hauki keväällä kaislikossa. Noista nostalgisista tapauksista olisi mukava lukea näin juhlavuoden kunniaksi.\nEduskunnan mitään sanomattomin virkamies on eduskunnan oikeusasiamiehen toimistossa majaa pitävä eduskunnan ihmisoikeusasiamies.\nVenäjän vastaavanlaista postia hoitava Vladimir Lukien uskaltaa sentään arvostella maansa ihmisoikeuksia, toisin on asian laita meidän virkaansa ja firmaansa vihkiytyneen.\nSekaantuminen kotimaisiin ihmisoikeus asioihin on kielletty tältä niinkuin muiltakin virkamiehiltä .\nSampsa Katajan legendaarinen kännipuhe olisi ehdottomasti pitänyt heijastaa suurelle taululle. Yksi valtiopäivien merkkipaaluista.\nHyvinhän tuosta Sampsa Katajan puheesta selvän sai. Edesmennyt toimittaja Heimo Tauriainen esimerkiksi oli kerran TV:ssä uutisia lukiessaan paljon tanakammassa humalassa kuin edustaja Kataja.\nOn se vaan niin raskasta tuo kansanedustajan työ. Avustajien pitää kirjoittaa puheetkin ja hoitaa kalenterit jne. Eikä lomiakaan ole tarpeeksi.\nMiten joku Väinö Voionmaa ehti olla mm. vuosikausia jopa ulkoasianvaliokunnan puheenjotaja. Lisäksi hän kirjoitti eduskunnan pulpetissa useita teoksiaan istuessaan kuuntelemassa edustajatovereitaan. Kirjoitti siis kynällä ja sulki päivän saaliin kirjekuoreen ja jatkoi uuden kuoren täyttämistä seuraavassa istunnossa. Hänellä ei ollut kiire, eikä sihteeriä (avustajaa). Kirjat vieläkin melkoisen käyttökelpoisia.\nAkka Keski-Pohjanmaalta kirjoitti...\nJa pätkä "kaksintaistelusta" punaiset-hiukset-heiluen-Pia-Viitanen-räksyti-räksyti vastaan ryhti-aina-suorana-eturivissä-Mauri-Pekkarinen-vielä-kerran-arvoisa-kansanedustaja-Pia-Viitanen.\nJuhlaistunto on tietysti arvokas tilaisuus ja pukukoodi vaatinee tummaa asua, mutta että liki joka akalla oli tummampuhuva/musta pusero jakkunsa alla! Valtiopäivätoimintamme hautajaisilta tuo tilaisuus minusta näytti.\nOras Tynkkysen "tempauksen" johdosta me kaikki nyt muistamme ko. tilaisuuden. Muuten, laajasydäminen emeritus-puhemies Riitta Uosukainen kommentoi asiaa hymyillen ja paheksumatta, jotta ajat muuttuvat...\nBlogisti näyttää kasvattavan suosiotaan: lisääntyvässä määrin aktiivinen nettikansa viittaa mm. noihin oikeustapauksia käsitteleviin osioihin. Olen minäkin niistä tietoa etsinyt, antanut vihjeeksi infoa kaipaaville ja linkittänyt jopa HS:n kommenttipalstalla.\nRauha Überalles kirjoitti...\nJoukko kansanedustajia,Vaasan vaalipiirin Tuomo Puumala ja Peter Östman puhemiehinään, ovat perustaneet verkoston palauttamaan Suomen maineen rauhanvälittämisen suurmaana.\nKansanvallan suurta juhlaa juhlittiin todellakin ilman kansaa.\nOlisi voitu edes näön vuoksi arpoa muutama kymmenenn rivikansalaista esittämään äänestäjiä noihin kahvikekkereihin.\nSiis hä? Eduskunnan oikeusasiamies vai Eduskunnan ihmisoikeusasiamies? En ymmärrä enää mitään.\nSitten on jotain yt-asiamiestä ja ties mitä asiamiestä esikuntineen täynnä kallispalkkaisia virkamiehiä pitkine lomineen. Näitä toimistoja ei globalisaation tuulet paljon horjuttele. Ja uusia lienee jatkuvasti tuloillaan.\nSuomi ei ole Kreikan, Italian ja Espanjan tiellä. Mitä tulee eroavaisuuksiin virkamieskunnan ja tavallisen kansan kohtaamaan työelämän välillä, Suomi on jo Kreikka, Italia tai Espanja.\nNiin, mitähän tämä eduskunnan ihmisoikeusasiamies oikeastaan puuhailee? En minä ainakaan ole kuullut sieltä hiiskahdustakaan, vaikka tämä "mies" on ollut virassa kai jo vuoden verran.\nAinoa asia, mikä Valtiopäivien 150-vuotisjuhlasta jää historian kirjoihin ja muistetaan on vihreiden Oras Tynkkysen sateenkaarisolmio ja hänen sen johdosta käymänsä "kehityskeskustelu" Don Eeron kanssa!\nVai olisiko Don Eero yrittänyt eheyttää Oraksen?\nEi muuta kun hanaa, Oras! Hanaa!\nIhmisoikeuskeskuksen toiminta takkuilee; liikaa päätösvallattomia kokouksia. Tästä seuraakin jatkokysymys: miksi valtuuskuntaan piti ylipäätään valita henkilöitä, joilla ei ole aikaa paneutua työhön? Siksikö, että ko. elimestä saataisiin mahdollisimman arvovaltainen ja näyttävä?\nVeronkiertäjäthän ovat jo saaneet rangaistuksensa eli veronkorotuksen. Myös se on ihmisoikeustuomioistuimen mukaan rangaistus.\nVerottaja muni asian nynneröidessään 4-5 vuotta asian tutkinnassa. Verottaja ei tehnyt rikosilmoitusta, vaikka poliisi sitä tiedusteli Ihmeellistä!\nMutta toisaalta, jos syyte olisi nostettu ja tuomio tullut, niin nyt se olisi pakko purkaa ne bis in idem-kiellon rikkomisen takia.\nLakia pitäisi muuttaa niin, että veronkorotus ja "varsinainen rangaistus" veropetoksesta voitaisiin määrätä samassa menettelyssä. Ne bis in idem-kielto ei tätä estä, vaan se estää vain veronkorotuksen ja rangaistuksen määräämisen ja asian tutkimisen eri prosesseissa!\nMiksi verohallinnon kynnys nostaa syyte kestää noin pitkään? Voisiko arvon blogisti kirjoittaa aiheesta lisää, jotta tavallinenkin kansalainen ymmärtää asian!\nEn tiedä syytä tutkinnan ihmeelliseen pitkittymiseen. Laillisuusvalvojien pitäisi selvittää mysteeri.\nKun tässä edellä jollakin oli puhetta Kreikasta ja muista vähän arveluttavista maista niin heitetäämpä villi veikkaus, miksi tutkinta pitkittyy.? Paljastuu maan tapa että bisneksien voitelurahat on veroparatiisiin laitettuina ympäri eurooppaaa ja paratiisisaarille, jos näitä nyt kovin aletaan tutkimaan.\nYritysjohdon kannustimien kehittämisen asiantuntija, Nokian hallituksen exjäsen Bengt Holmström oli nähty Nokian nurmilla konsulttipalkkion kuittaisvihko kainalossaan.\nNe bis idem ei, kuten blogistikin huomauttaa, kiellä sinällään kaksoiseuraamusta (tuplarangaistusta), kunhan ne vain määrätään samassa menettelyssä. Ruotissa ovat jo tehneet verotusta ajatellen laajan selvityksen:\nSOU 2013:62 Förbudet mot dubbla förfaranden — och andra rättssäkerhetsfrågor i skatteförfarandet.\nAnonyymi on oikeassa. Ruotsissa ehdotetaan, että veronkorotus ja veropetoksesta tuomittava rangaistus määrättäisiin samassa menettelyssä ja siis samassa tuomioistuimessa.\nTähän nähden suomalainen ratkaisumalli (HE 191/2012 vp jää tavallaan puolitiehen ja vaikuttaa hätäiseltä tilapäisratkaisulta.\nKysymyksessä on yksi esimerkki siitä, millaisia ongelmia syntyy, kun meillä on kaksinapainen tuomioistuinorganisaatio ja kaksi erillistä menettelymuotoa, joista toinen ratkaisee saman teon hallinnollisia seuraamuksia ja toinen taas siviili- ja rikosoikeudellisia. Kumpikaan niistä ei tiedä, mitä toinen tekee!\nMuistetaan myös Lipponen: "Onkohan Pekkarisella mitään tupeensa alla?"\nBlogistin uusi tulkinta Eetu Iston taulusta on raskaansarjan vittuilua.\nEikös se ollut täysin päinvastoin siellä Koiviston konklaavissa. Hartaan tunnelman vallitessa kaikki paikallaolijat kilvan nyökyttelivät Koivistolle ja ottivat Koiviston siunauksen kiitollisuudella päällensä. Kun kerran oikein presidentin ohjaava käsi oli asialla, niin kaikki loksahti sen jälkeen sopivasti paikalleen. Koiviston omassa päässään säätämä toinen pankkitukilaki tuli hyväksytyksi konklaavissa.\nEduskunta sääti oman pankkituksensa ja Koiviston sen lisäksi vielä oman pankkitukensa. Jos tämä nyt ei mennyt vallan kolmijako-oppien mukaan ihan oikein, niin nämä lait tulivat kuitenkin lihaksi ja vereksi käytännön toimissa.\nValittajat pitäköön turpansa kiinni. Onhan se nyt niin ikävää, että tämmöisiä asioita aletaan jälkikäteen penkoa.\nJälleen tullaan siihen, että KKO ja KHO on yhdistettävä ja tältä pohjalta tarkistettava lainkäytön muutoksenhakusäännökset. On se kumma, ettei oikeusministeri osaa käynnistää arvovaltaista selvitys- ja valmistelutyötä hankkimalla työlle valtioneuvoston selvä toimeksianto. Luulisi, ettei em. tuomioistuinten johtokaan enää nykyisellään kehtaa vastustaa hanketta. Meillä ei pidä jatkaa pitkien oikeudenkäyntien perinnettä.Juristien on palautettava tehokkuuden vuoksi oikeus- ja vähän muussakin politiikassa aloitekyky käsiinsä. Se on ollut hukassa ainakin 50-vuotta.\nBlogistin toive saada Härski-Haloselle mielekästä tekemistä kierrätystalouskonsulentin puuhan lisäksi on kuultu, sillä hänet on nimitetty johtamaan Ahvenanmaan itsehallinnon uudistus komiteaa.\nOnko mysteerissä kyse rahanpesusta? Asianomostajan oikeus saada näin epäselvä asia poliisitutkintaan on jopa turvattu perustuslaissa.\nVeronmaksajana annan täyden tuen tämän mysteerin selvittämiseksi.\nKoiviston aikana supoa pidettiin pessan poliisina, nyt supon toiminnot on ulkoistettu, olisiko aivan laillisesti kilpailutettu ja pyydetty tarjous kilpaileviltakin liivijengeiltä?\nKoiviston aikaan poliitikot kirjoittivat itse kirjansa. Nyt sekin on ulkoistettu.\nViime aikoina julkaistuissa "muistelmissa" (Heinäluoma, Ahde, Wahlroos) toistuu saman valmisteluprosessin tulos: Milttonin käsi, "kirjoittajan" nimi, perintöaatelin rahat.\nTimo Soinin teosta "Peruspomo" kannattaa "Milttonilta" odottaa.


Rinkkaputki - Lapin kesä – helle vai lumisade?\nJulkaistu 25.4.2017 17.8.2017 kirjoittanut Anne Sulander\nSe oli ensimmäinen kertamme napapiirin tuolla puolen.\nTämä juttu kertoo reissustamme lyhkäisen version säiden ja varusteiden osalta. Varsinaiset retkikertomukset löydät tunnisteella Hetta-Pallas.\nOlimme tehneet päätöksen Suomen vanhimman ja suosituimman vaellusreitin vaeltamisesta jo talvella. Lähdimme matkaan kesäkuussa.\nHetta-Pallas on 55 kilometriä pitkä reitti, jonka kesäversio kulkee tunturien päältä. Reitillä on nousuja ja laskuja, mutta se sopii aloittelevallekin retkeilijälle.\nPolun varrella on autiotupia ja varaustupia sopivin välein, päivämatkaksi olimme suunnitelleet noin 10 km jokaiselle päivälle, sillä aioimme nautiskella maisemista rauhassa. Olimme varanneet itsellemme varaustupapaikat koko retkelle.\nEnsimmäisenä päivänä paistoi aurinko ja oli lämmintä\nOlimme sopineet jo etukäteen Hetassa paikallisen yrittäjän kanssa, että hän veisi meidän automme meitä odottamaan reitin loppuun ja hyppäsimme itse veneeseen Ounasjärven ylitystä varten. Järven ylitys venetaksilla on hieno aloitus reitille.\nOlimme pukeutuneet lyhythihaisiin merinopaitoihin ja vaellushousuihin ja jalassa meillä oli vaelluskengät. Suojasimme päämme auringonpaisteelta hatuilla. Tavarat retkelle oli pakattu rinkkoihin (lista varusteistamme on jutun lopussa).\nOlimme malttamattomia ja kävelimme alussa todella nopeasti ensimmäiselle taukopaikalle, Pyhäkeron autiotuvalle. Kartassa on tässä kohtaa kahvilan merkki, mutta se on avoinna vain hiihtokaudella.\nAutiotuvassa paistoimme makkaraa ja kuistilla nautiskelimme auringosta.\nKoko seikkailu jännitti meitä tässä kohtaa.\nEnsimmäisen tunturin ylitimme auringon paistaessa kuumasti. Joka puolella oli pieniä kukkia, sen suurempia ei juuri tuntureilla kasvakaan, sillä siellä tuulee aina ja kasvit ovat matalia.\nEnsimmäisellä yöpaikallamme Sioskurussa teimme ruokaa ja istuimme illan nuotiolla. Puron varressa oli vielä lunta.\nToisena päivänä oli hieman pilvistä, mutta saapuessamme toiseen yöpaikkaan Hannukurulle alkoikin sataa lunta!\nTämä hämmästytti meitä ja kaikkia muitakin matkaajia, sillä harvoin kesäkuussa tulee lumimyrskyä edes Lappiin, mutta nyt kävi niin!\nLunta satoi melkein kaksi vuorokautta ja vaikka olimmekin varanneet yhden lepopäivän keskelle vaellusta, jouduimme jatkamaan lumessa kahlaten. Kunnon kengät, housut ja takit pelastivat meidät, sillä olisi ollut inhottavaa palella ja kastua noin 10 kilometrin matkalla seuraavalle tuvalle.\nLumimyrsky oli omalla tavallaan mahtava kokemus, sillä olo on sellaisesta selviytymisen jälkeen voittamaton. Jos meillä olisi ollut vielä pari päivää enemmän aikaa, olisimme varmasti odottaneet vielä hieman myrskyn rauhoittumista, joten suosittelen sinulle varautumista aina vaelluksella mahdollisiin hidasteisiin!\nViimeisenä päivänä ei enää satanut lunta, mutta maisema oli muuttunut ensimmäisen päivän keväisestä tunturista valkolaikkuiseksi.\nTavallisesti ei sada lunta kesäkuussa, mutta kauniin maamme pohjoisissa osissa täytyy varautua kaikenlaisiin yllätyksiin. Yöt ovat viileitä koko Suomessa ja päivällä voi sataa vettä. Otsikon kysymykseen vastaan siis: kyllä.\nMe puhumme kaikenlaisia juttuja sisusta ja sitkeydestä, mutta oikeasti meillä on vain riittävästi lämpimiä vaatteita ja varapipo mukana!\nAiemmissa jutuissamme on enemmän tietoa Hetta-Pallas-reitistä sekä vapaaehtoistyöstämme Pallas-Yllästunturin kansallispuistossa.\nMeillä oli mukana nämä tavarat vaelluksellamme:\nRuokaa 2 ateriaa/henkilö/päivä sekä 2 ylimääräistä ateriaa/henkilö\nKahvia, teetä ja herkkuja\n1 litra juomavettä/henkilö ensimmäistä päivää varten (matkalta saa juomakelpoista vettä puroista)\nPieni teltta (jos autiotupaan ei mahdu, täytyy nukkua teltassa)\nKategoriatKamppeet ja info, Lappi AvainsanatHetta-Pallas, kesä, Pallas-Yllästunturin kansallispuisto, Salomo-myrsky, vaellus, varustelistaus\nYksi vastaus artikkeliin “Lapin kesä – helle vai lumisade?”\nEdellinen artikkeliEdellinen Hell’s Kitchen open in Sarek\nSeuraava artikkeliSeuraava Talvi- ja/tai kevätretki Leivonmäelle


Tulisiko Suomen ilmastotoimien olla promillen luokkaa? – verkkouutiset.fi\nKirjoittajan mukaan Suomeen kohdistuvat ilmastonmuutoksen vaikutukset eivät tule olemaan promillen luokkaa. LEHTIKUVA / RONI REKOMAA\nTouko Aalto | 04.09.2021 | 09:00 - päivitetty 03.09.2021 | 14:49\nTätä voidaan vaatia, mutta vaatimuksista ei kirjoittajan mukaan kannata johtaa politiikan toimia.\nUsein kuulee, että Suomen hiilidioksidipäästöt ovat promillen luokkaa maailman mittakaavassa. Tulisiko siis Suomen ilmastotoimien olla promillen luokkaa? Tätä voidaan tietenkin vaatia, mutta vaatimuksista ei kannata johtaa politiikan toimia.\nTarvittavien ilmastotoimien vähättelijöiden kannattaisi sen sijaan punnita asiaa taloudellisten hyötyjen ja haittojen näkökulmasta. Syksyn budjettiriihi on myös ilmastoriihi ja ilmastopolitiikka on talouden kovaa ydintä. Tästä myös järjestöjohtajat muistuttivat maamme hallitusta.\nMiksi Suomen pitäisi tehdä kokoaan enemmän?\nSuomeen kohdistuvat ilmastonmuutoksen vaikutukset eivät tule olemaan promillen luokkaa. Pienintä kokoluokkaa ei ole myöskään Suomen kyky kehittää ja myydä ilmastoratkaisuja maailmalle.\nKun puhutaan fossiilisten polttoaineiden ostamisesta ulkomailta tai energian tuotantoon ja energian käyttöön ohjatuista yritystuista, ei puhuta nappikaupasta. Yritysten kilpailukyvystä on pidettävä huolta. Energiateollisuus tuo myös valtiolle merkittävät verotulot.\nYritystukien tulee ohjata pois fossiilisten polttoaineiden käytöstä. Vähähiilisiä investointeja on tuettava, jotta suomalainen teollisuus pystytään pitämään kilpailukykyisenä.\nEU:n elpymispaketti on malliesimerkki siitä, miten taloudellisilla kannustimilla voidaan ohjata teollisuutta sekä yrityksiä vihreän siirtymän kautta parempaan kilpailukykyyn. Ohjausvaikutus luo massiiviset markkinat toimijoille, jotka tarjoavat ratkaisuja hiilineutraaliin yhteiskuntaan siirtymisessä. Laajemmassa mittakaavassa on huomattava, että markkinoiden kysyntä on siirtymässä pois fossiilitaloudesta. Taloustieteen termein käynnissä on fossiilitalouden luova tuho. Vanhoja markkinoita tai paluuta vanhaan normaalin ei pian enää ole.\nOnko siis järkevämpää hyödyntää vihreän siirtymän investointituet ja kehittää tuotteita ja palveluita markkinakysyntään kuin jättää tuet ottamatta? Riskeinä ovat kilpailukykytappio, ulkomaisista polttoaineista maksaminen ja kasvavista markkinoista sivuun jääminen. Suomalaiselle insinööriosaamiselle löytyy kyllä kansainvälistä kysyntää, jos osaamme nähdä mahdollisuuksia globaalien haasteiden ratkaisussa ja investoimme julkiseen tutkimus- ja kehitys- sekä innovaatiorahoitukseen.\nMahdollisuus on myös jäädä vatvomaan, miten suurimmat saastuttajat pitäisi saada kuriin ennen kunnianhimoisia kotimaan ilmastotoimia. Viimeistään IPCC:n raportin jälkeen on silti selvää, että markkinakehitys ohjaa suurimpien saastuttajien jälkien siivoamiseen ja skaalattavissa oleville ratkaisuille on valtava kysyntä.\nIlmastonmuutos on siis yhtä aikaa ihmiskunnan suurin uhka sekä paras bisnes, jonka suuntaan markkinat ohjaavat investointeja yhä enemmän. Tiivistäen: mitä paremmin yritykset näkevät kasvumahdollisuuksia ilmastotoimissa, sitä paremmin ne pärjäävät.\nIlmastonmuutoksen vaikutukset eivät kysy mielipidettä\nIlmastonmuutoksen ja luontokadon vaikutukset ovat Suomelle massiiviset ja tuleviin vaikutuksiin sopeutuminen on edessä. Ilmastonmuutoksen suhteen on sama juttu kuin koronan kanssa: kukaan ei pyytänyt globaalia pandemiaa, mutta kaikkien piti sopeutua siihen. Sama pätee ilmastonmuutoksen ja luontokadon vaikutuksiin.\nTarvitaan lukuisia toimia, jolla muuttuvaan ilmastoon ja ympäristöön sopeuduttaisiin. Muutokset ilmastossa, luonnossa ja ympäristössä osuvat myös talouteen. Suomen on varauduttava muutokseen.\nParas tapa sitouttaa eri toimijoita on tarjota kestävät taloudelliset kannustimet muutokseen. Päättäjien tulee ottaa huomioon ihmisten arki joka puolella Suomea. Verotuksella voidaan ohjata kulutusta, tuilla taas reilua muutosta. Keinoja löytyy, kunhan poliittisella päätöksenteolla uskalletaan näyttää suuntaa. Markkinoiden puolesta ei tarvitse olla huolissaan, ne kyllä sopeutuvat.


(Luettu 5231 kertaa)\n« : 24.01.19 - klo:17:34 »\nKäynnistin samat pilkkikisat mitä viime vuonna eli ahvenen pilkintäkilpailun ja kalafongauksen. Pahoittelut hitaudesta saada kisat käyntiin. Keväthän se kuitenkin parasta aikaa olla pilkkiä, joten hyvin vielä ehtii.\nKisat täällä http://www.kalasaalis.com/kalastuskilpailut/\nVs: Kalastuskilpailut 2019\n« Vastaus #1 : 03.05.19 - klo:11:26 »\nKevättalven kalastuskisat on saatu päätökseen. Alla koosteet kilpailuista. Laittakaahan ehdotuksia millä kilpailuilla jatketaan?\n5 suurinta ahventa pilkillä KILPAILU ON PÄÄTTYNYT\n5 suurinta ahventa pilkkimällä saanut voittaa kilpailun.\n24.01.2019 - 30.04.2019\nVoittajalle 100€ alennuskuponki Honkkarin kalastuskauppaan ja sijoilla 2-10 olevista arvotaan 50€ arvoinen alennuskoodi.\nPilkintä kisa on saatu päätökseen. Kilpailun vei aiemmista pilkkikilpailuista tuttu nimi Mikrojigaaja. Yhteispainoa Mikrojigaajan ahvenilla oli hieman edellisvuosia pienemmät, mutta silti huimat lukemat eli 6,70 kg. Kilpailun suurin 1,58 kg painava ahven oli myös niin ikään Mikrojigaajan pyytämä.\nKilpailun sääntöjen mukaisesti voittajan julistamisen yhteydessä arvottin myös 50 euron palkinto yhdelle 2-10 sijoille yltäneelle. Arpaonni suosi tällä kertaa Kangasniemeläistä Vallu92:ta. Vallu92 on voittanut jo kerran aiemminkin Ks.comin kalastuskilpailun arvonnasta ja mietimme olisiko arvonta pitänyt suorittaa uudestaan, mutta tulimme siihen tulokseen, ettei se olisi mikään aito arvonta, jos arvonnan voittaja ei olisi se keneen arpaonni sattuu. Kannattaa siis osallistua kilpailuihin vaikka ei aivan kärkeen omalla tuloksellaan yltäisi.\nKatso kilpailun tarkemmat tulokset täältä.\nEri kalalajeja pilkillä (fongaus) KILPAILU ON PÄÄTTYNYT\nKilpailuaikana pilkkimällä eniten eri kalalajeja Suomesta saanut ja Kalasaalis.comiin lisännyt voittaa. Lue kilpailujen yleiset ohjeet tästä.\nMyös tässä kisassa voittajan nimi oli entuudestaan tuttu. Isokyröläinen Eope on nähty Ks.comin kilpailuiden käressä useampaan otteeseen. Eopen pilkkiin tarttui tällä kertaa 12 eri kalalajia: Ahven, Härkäsimppu (kuvassa), Kiiski, Kirjolohi, Kolmipiikki, Kuore, Lahna, Muikku, Pasuri, Siika, Särki ja Säyne\nKilpailun arvonnassa onnetar oli Mikkeliläisen Nalle 90:n puolella.\nKilpailun tarkemmat tulokset löydät täältä.\nOnnittelut voittajille ja kiitokset kaikillle kilpailuihin osallistuneille!\nEdit: Fongauskisan osalta lajit korjattu ja arvonta suoritettu uudelleen.\n« Viimeksi muokattu: 07.05.19 - klo:14:03 kirjoittanut TuMi »\n« Vastaus #2 : 03.05.19 - klo:17:02 »\nKiitos vaan jälleen. Pienempi tulos johtuu myöhään alkaneesta kilpailusta. 7,62kg oli minulla tämän talven todellinen top5 tulos, mutta jätin tietysti kisa-ajan ulkopuolella tulleet ilmoittamatta.\n« Viimeksi muokattu: 05.05.19 - klo:13:17 kirjoittanut Mikrojigaaja »\n« Vastaus #3 : 04.05.19 - klo:23:03 »\nMinkä vuoden tuloksia on ylläpito katsonut?\n« Vastaus #4 : 07.05.19 - klo:13:47 »\nLainaus käyttäjältä: KJK - 04.05.19 - klo:23:03\nTotta tosiaan, siellähän oli fongauskisan kalalajit oli katsottu viime vuodelta. Voittaja tosin oli molemmissa kisoissa sama, mutta nyt on myös kalalajit korjattu oikeaksi ja arvonta suoritettu uudelleen. Kiitos tarkkaavaisuudesta!\n« Vastaus #5 : 03.11.19 - klo:13:00 »\nOnko talveksi tulossa kisoja?\n« Vastaus #6 : 02.12.19 - klo:14:59 »\nLainaus käyttäjältä: Hauentappaja - 03.11.19 - klo:13:00\nEiköhän sitä tällekin talvea pistetä joku kisa pystyyn. Onko toiveita?\n« Vastaus #7 : 06.01.20 - klo:18:38 »\nLainaus käyttäjältä: TuMi - 02.12.19 - klo:14:59\nPerinteinen Top5 ahven?\n« Vastaus #8 : 27.03.20 - klo:21:10 »\nei näy tilanne


Reader, why did I marry him?: Michael Cunningham: Lumikuningatar\nLähettänyt Reader, why did I marry him? klo 17.57\nLeena Lumi 20. tammikuuta 2015 klo 22.22\nOmppu, etkö ole ennen huomannut Cunninghamilla tuota tavallaan teatraalista henkilöiden asetelmaa: Senhän näkee väistämättä kuin filminä. Oma shteeni Cinninghamiin on aina ollut ristiriitainen, mutta kyllä minä tästä pidin ja olin löytäväni jotain herkkää ja syvempää rivien välien hiljaisuudessa, tapahtumattomuuden kulussa. Pidän myös ns. pysähtyneistä kirjoista, niistä joissa pitää aistia jotain, niistä joissa kaikkea ei alleviivata. Sekin että henkilöhahmot olivat kuin usvan takana, josta joku voisi sanoa, että hahmot ovat 'ohuita', ei tuntunut minusta siltä. Oliko minulla joku tilaus juuri tällaiselle lumiselle ja ei niin paljon tapahtumia sisältävälle kirjalle. Minusta on tämä on paaaljon, paaaljon parempi kuin vaikka Säkenöivät päivät, joka oli pakko jättää kesken.\nJollain mielettömällä tavalla tämä kirja on minulle kaunis, herkkä ja lahjakas. Enkä nyt puhu kannesta...\nReader, why did I marry him? 21. tammikuuta 2015 klo 8.44\nEn taida Leena olla lukenut Cunninghamilta aiemmin muuta kuin Tunnit. Siitä on jo aikaa ja sen päälle on liimaantunut siitä näkemäni elokuva, joka oli hieno ja muistelisin, että pidin myös kirjallisesta versiosta. Säkenöivät päivät on tarttunut jostain mukaani, mutta työnnän sen nyt suosiolla kauemmaksi.\nInnostuin tästä teoksesta, kun joskus viime vuonna luin Hesarin arvion, jota en nyt tarkemmin muista, mutta se ei ollut kovin kiittävä. Silloin mietin, että haluan lukea tämän ja tulla eri tulokseen kuin Hesarin kriitikkko. Lähdin siis lukemaan tätä erittäin positiivisella ja vastaanottavalla mielellä, mutta siitä huolimatta en onnistunut tykästymään.\nMinulle tämä oli kuin ankerias, liukeni otteestani tämän tästä. Jos nyt ajattelen Proustin Kadonnutta aikaa etsimässä -sarjaa, jonka uskoisin olevan oivallinen esimerkki mainitsemastasi pysähtyneisyydestä, niin sen ero tähän on, että siinä toimii kaikki, vaikka ulkoisesti ei tapahdu paljoa.\nLuin vähän tätä ennen Haahtelan Tähtikirkasta, lumivalkeaa ja lukiessani Cunninghamia mietin, että Haahtela olisi kertonut tämän tarinan paremmin. Minulle tästä oli liikaa tekotaiteellisuutta, jonka koin kylmäksi ja etäännyttäväksi, mutta joka ei kuitenkaan noussut millään tavoin kommentiksi tai vuoropuheluun tekotaiteellisuuden kanssa tai sen kritiikiksi.\nVaikka nyt tämä, kun toinen veljeksistä menee kylpyyn ja toinen ei voi katsoa sitä, mutta voi katsoa sitä, kun tämä toinen nousee kylvystä. Mitä tämä on? Mitä tällä halutaan kertoa? Mitä tästä pitäisi ajatella? Näin silmissäni maalauksen, jossa ihminen kylvyssä. Siitäkään ei noussut mitään.\nTätä kyllä luki ihan sujuvasti, ei ollut fiilistä, että pitäisi jättää kesken. Lisäksi Michael Cunninghamista on erinomaisen viehättävä kuva teoksen takakannessa. Katselin sitä aina välillä. :)\nLeena Lumi 21. tammikuuta 2015 klo 16.01\nOmppu, miten minulle nyt tuli mieleeni, että ehkä suuri rakkauteni elokuviin JA runoihin, avasi tietä tälle tekstille. Tuo 'ei voi katsoa, kun toinen menee kylpyyn, mutta voi katsoa, kun toinen nousee kylvystä', on minusta juuri sellaista, joka ei vierota minua yhtään. Näen myös mieluusti kirjan, jota luen maalauksena eli oikein etsin sellaista. Vielä parempi tietysti, jos kirjaan liittyy joten tärkeässä rollissa maalaus, kuten on Kirjan kansassa.\nLopetan ne kirjat kesken, jotka eivät kiinnosta, joten kyllä tämä pääsi 'ikävästä' seulastani läpi. Onneksi kirja kuitenkin kantois sinuakin sen matkaa, ettei tarvinnut kesken jättää. Juu, kyllä Cunninghamia katselee ilokseen;)\nMinä jätän usein Hesarin krittikit lukematta niistä teoksista, joiden tiedän tulevan lukuun, mutta toki tallennan ne ja luen sitten kun oma tekstini on valmis. En anna niiden vaikuttaa suuntaan enkä toiseen, mutta ihan kiinnostavaa niitä on lukea.\nReader, why did I marry him? 21. tammikuuta 2015 klo 20.00\nEhkä se on niin, että kolahtaa tai ei kolahda. Ei ole aina kovin helppoa päästä käsiksi siihen, miksi jostakin teoksesta innostuu ja toisesta taas ei. Kun innostuu, näkee yhä enemmän ja laajemmin.\nMinä luen hirveän harvoin kritiikkejä, kun meille ei edes tule Hesaria. Lumikuningattaren arvion satuin kuitenkin lukemaan. Yleensä on niin, että jos arvio on enempi negatiivispainotteinen, herää halua lukea itse ja katsoa, että olisiko toista mieltä.\nReader, why did I marry him? 21. tammikuuta 2015 klo 20.20\nLeena, se vielä, että aloin miettiä, että tämä toimisi minulle paljon paremmin elokuvana. Tämä teoshan puhuu elokuvan, ei kirjallisuuden kieltä. Mitäs siitä sanot?\nUlla 21. tammikuuta 2015 klo 7.38\nLuin tuon kirjan syksyllä ja olen miettinyt siihen palaamista. Tuo ei ole parhainta Cunninghamia, mutta minä pidin siitä paljon. Cunningham päästää päähenkilöidensä ajatusten maailmaan antaen heille syvän äänen. Minusta kirja on surullinen, surullisessa ympäristössä. Omppu tuo Kotikontu vertaus heitti minussa kuperkeikan. Miten pestä kasvojaan, kun ensivaikutelma on tehty? Vaikka se toimisi huomisesta 50 vuotta Senaatintorilla, niin ei se puhdistuisi. Se syntyi aikanaan siellä, missä arjen kasvot ovat yhtä raadolliset kuin kirjan henkilöiden. Ihmisten rypemä arki on tänäkin päivänä siellä läsnä. Mietin, mitä uutuuksia luin tämän jälkeen. Yksikään ei taida mennä tämän ohi. Aiemmin luetuissa menee. Lumikuningatar jättää ajan kanssa syvemmän lukujäljen kun odotin.\nReader, why did I marry him? 21. tammikuuta 2015 klo 8.49\nEdellä olevassa kommentissani Leenan kommenttiin on asioita, miksi en tälle syttynyt. Minussa nuo henkilöhahmot eivät vaan kerta kaikkiaan resonoi.\nTuo Kotikontu-juttu oli kevennys (vaikkakin vähä huono sellainen, mutta en malttanut olla sitä kirjoittamatta) tekstin välissä. Samalla sen mieleen tuleminen oli ns.viimeinen niitti, joka teki mahdottomaksi innostua tästä teoksesta. Odotin Lumikuningattarelta jotain maagista. Odotin Andersenin sadun taikavoiman läsnäoloa. Vähän niin kuin illalla alkaisi sataa lunta ja maailma muuttuisi kauniiksi, säkenöiväksi, hiutaleista kieppuvaksi ja sitten aamulla olisi vaan harmaata loskaa.\nEsteettinen kirjoitus, kutsun sitä nyt sillä nimellä ja tarkoitan kirjoitusta, joka luo kauniin esteettisen vaikutelman ja vaikuttaa sitä kautta lukijaan on minusta vaikea laji. Jos se ei onnistu, kaikki on menetettyä. Tämän kohdalla kävi juuri niin.\nKatja / Lumiomena 21. tammikuuta 2015 klo 10.15\nMinullekin tämä romaani oli melkoinen pettymys, sillä Cunningham on suosikkikirjailijoitani ja niin Tunnit kuin muutama vuosi sitten ilmestynyt Illan tullen ovat kertakaikkisen hienoja. Lumikuningattaressa on paikoin kauniita lauseita, mutta romaanina teos ei pysy kasassa eikä kanna oikeastaan ollenkaan.\nReader, why did I marry him? 21. tammikuuta 2015 klo 13.14\nHuh helpotus, että en ole ainoa, joka ei tästä kertomuksesta syttynyt. Aloin jo epäillä, että olenko epäilyksineni ihan hakoteillä. Juuri tuo, että on kauniita lauseita, on on on, mutta jos niistä tekisi sillan se romahtaisi ensimmäisen ajoneuvon sitä ylittäessä.\njaana 21. tammikuuta 2015 klo 11.29\nMulla kirja jäi kesken, en vaan saanut siitä mitään otetta ja lopulta lopetin edes yrittämästä.\nReader, why did I marry him? 21. tammikuuta 2015 klo 13.17\nLohdullista kuulla Jaana, että en ole ainoa, joka ei tästä tarinasta innostunut. Luin kyllä ihan sujuvasti, eikä edes pitkästyttänyt, mutta koko ajan oli olo, että monta asiaa olisi voinut jättää kertomatta itse tarinan siitä muuttumatta tai kärsimättä. Aiemmassa kommentissa mainitsin tuon kylpyammejutun. Sitten oli esim. se (en tiedä, luitko sinne asti), jossa ollaan huumepäissään katolla. Okei, mikäköhän sen funktio oli? Olivatko huumeetkin joku andersenilainen peili?\nsanna 21. tammikuuta 2015 klo 11.57\nMäkään en juuri huomannut yhtäläisyyksiä Andersenin satuun. Ajattelin kyllä, että juuri tuo Lumikuningatar ei ole kauhean hyvin muistissani. Huomasin pari tekstiä, missä etsittiin (ja löydettiin!) näitä yhtäläisyyksiä. Laitoin ne suosikkeihin myöhemmin luettavaksi (Mulla on semmonen ärsyttävä tapa. Sitten mulla on merkattu suosikeiksi hirveä määrä sivuja ja lopulta poistelen niitä suurinta osaa lukematta.). Toinen löytyi vielä, tässä, jos haluat lukea. http://www.maailmankirjat.ma-pe.net/?p=1845\nMulla tosin tuon ^ linkin tekstinkin lukemisen jälkeen jäi yhtäläisyydet satuun vähän epätyydyttäviksi.;)\nItse kirja oli musta sinänsä ihan hyvä, mutta mä odotin siltä jotain ihan muuta, joten lukukokemuksessa sen takia oli pettymystä.\nReader, why did I marry him? 21. tammikuuta 2015 klo 13.13\nKiitos linkistä. Mietin tuota peili- ja sirujuttua lukiessani, mutta en siltikään oikein ymmärrä, miten pitäisi tulkita. Olisiko sitten niin, että Cunninghamin romaanissa on kuvattu vain vääristymää eli asiat ovat jollain toisella tavalla, mutta ne kuvataan vääristyneinä. Miten sen voi tietää, jos vääristymätön osa puuttuu teoksesta kokonaan? Vähän on nyt kaukaa haettua tämä ja maistuu kikkailulta.\nUskon, että Cunninghamin omassa päässä yhteydet satuun ovat varmaan hyvinkin selvillä, mutta ne ei kyllä välity lukijalle asti.\nKatja / Kirjojen kamari 21. tammikuuta 2015 klo 18.16\nTällä kirjalla on ollut minulle hieman ristiriitainen säteily - enimmäkseen olen ollut sitä mieltä, että tämä ei ehkä ole minulle, mutta hetkittäin siinä on kuitenkin kuiskutellut jokin houkutteleva, ehkä juuri jonkinlainen ajatus "kauneudesta". Kirjoitat tästä todella hienosti (kuten myös Kaisa Reetta, joka tosiaan koki tämän toisin, ja oi miten onkin ihanaa ja kiehtovaa että kirjat ovat eri lukijoille niin erilaisia). Kaikki tuo pohdinta kauniista tyhjyydestä on myös niin hienoa ja tarpeellista - tärkeä ajatus siitä, ettei kerronnan kauneus riitä täyttämään tyhjyyttä sen takana.\nEhkäpä tämä teos saa minun kohdallani unohtua niiden kirjojen joukkoon, jotka joskus voisin lukea mutta joiden luo ei ole kiire ja joita en sitten ehkä koskaan luekaan. Nähtäväksi jää... Lumikuningatar säteilköön ainakin toistaiseksi lumovoimaansa vain Andersenin sadusta. Kiitos kirjoituksestasi!\nReader, why did I marry him? 21. tammikuuta 2015 klo 20.05\nKiitos kommentistasi. Saattaisit tästä pitääkin tai sitten ei. Ei sitä kuitenkaan voi etukäteen tietää. Itse koen, että mitään ratkaisevaa ei menetä, jos tämän jättää väliin.\nLeena tuossa edellä puhui rakkaudestaan elokuviin. Nyt tulikin mieleen, että tämä saattaisi toimia paremmin elokuvana. Kyllä vaan, luulen, että näin olisi. Minulla on vahvasti mielessä tuossa kirjassa kuvattu asunto ja muitakin paikkoja. Lukiessa kävi myös mielessä elokuva Amerikkalaisia Pariisissa, joka on suuri suosikkini.\nKaisa Reetta 21. tammikuuta 2015 klo 18.33\nMinusta Lumikuningattaresta ei kannata etsiä intertekstuaalisia yhteyksiä, siinä voidaan mennä hakoteille ja kadottaa teoksen oma punainen lanka.\nJos tuosta nimestä halutaan välttämättä keskustella (olen törmännyt tähän kysymykseen yllättävän useasti kun teoksesta tulee puhe) niin se voi viitata yhtä hyvin teoksen päähenkilöitä ympäröivän yhteiskunnan sosiaaliseen kylmyyteen kuin kokaiiniinkin.\nMinä löysin näistä ihmisistä hyvin monia tarttumapintoja. Pidän Cunninghamin tavasta kuvata ihmisiä: hänen ei tarvitse revitellä henkilöidensä sisälmyksiä ylösalaisin saadakseen heihin uskottavuutta. Se mitä tapahtuu pinnan alla, on kyllä luettavissa ja tunnistettavissa/ tunnettavissa muutoinkin.\nCunninham jakaa mielipiteet ja hyvä niin. Kiitos mielenkiintoisesta arviostasi :)\nReader, why did I marry him? 21. tammikuuta 2015 klo 20.09\nTotta Kaisa Reetta, nimi voi viitata periaatteessa melkein mihin tahansa.\nTuossa edellä vastatessani Katjalle aloin miettiä, että tämä toimisi minulle paremmin elokuvana. Mitä enemmän asiaa pohdin, sitä enemmän siltä alkaa vaikuttaa.\nOn mukavaa rikkautta, että sinuun nuo ihmiset tarttuivat ja minuun eivät sitten millään, vaikka suorastaan väkisinkin yritin vetää heitä lähelleni. Mielipiteitä jakavat kirjailijat synnyttävät ainakin hyviä keskusteluja. Sekin on hienoa ja tärkeää. On aika tylsää, jos kaikki vaan kilvan vakuuttavat teoksen hyvyyttä tai huonoutta.\nKiitos kommentistasi ja kiitos omasta hienosta arviostasi tästä kirjasta.\nKaisa Reetta 22. tammikuuta 2015 klo 16.48\nJuuri tämä mielipiteiden moninaisuus on kirjabloggaamisen ehto. Ei tätä hommaa muuten jaksaisi <3\nSari R. / p.s. rakastan kirjoja 21. tammikuuta 2015 klo 20.28\nMinulla on tämä tuossa vieressä odottamassa omaa vuoroaan, ja se pitäisi lukeakin pian, sillä kirjasto kaipaa omaansa kohta takaisin. :) En voi sanoa itseäni millään lailla Cunningham-faniksi, sillä olen lukenut häneltä vain Tunnit, ja sekin jätti minulle hienoudestaan huolimatta kylmän ja etäisen olon. Tältä kirjalta en odota oikeastaan mitään, ja se saattaa olla lukukokemuksen kannalta paras mahdollinen tilanne, vai mitä luulet?\nEniten minua kuitenkin riemastutti, kun sanoit kommenttikentässä lukiessasi Cunninghamia miettineesi, että "Haahtela olisi kertonut tämän tarinan paremmin." Haahtela-fani täällä myhäilee ja hieroo käsiään yhteen. Erinomaista. :)\nPalaan tänne, kun kirja on luettu.\nReader, why did I marry him? 21. tammikuuta 2015 klo 21.30\nOn varmaan hyvä lähtökohta, että ei odota mitään ja nyt kun tämä teos on saanut sekä ihastusta että vähemmän ihastusta osakseen, niin se on minusta erinomainen tilanne lähteä tätä lukemaan.\nTietyllä tavalla koin Tähtikirkkaan ja Lumikuningattaren jonkinlaisena kaksikkona ja tässä "taistelussa" voittaja on harvinaisen selvä. En vaan pääse siitä ajatuksesta, että Cunningham yrittää jotain liikaa. Tietysti voi aivan hyvin olla myös vaan niin, että en pääse hänen maailmaansa. Tuo mitä mainitsit kylmyydestä ja etäisyydestä, niin tuota etäisyyttä tässä minusta oli liiankin kanssa. On kuitenkin hienoa, että toiset lukijat ovat viettäneet tämän kanssa kiintoisampia hetkiä.\nIda 22. tammikuuta 2015 klo 0.18\nOn kyllä harvaisen hienosti kirjoitettu teksti :) En ole koskaan lukenut Cunninghamia, mutta olen joskus vilkuillut hänen teoksiaan kirjastossa.\nReader, why did I marry him? 22. tammikuuta 2015 klo 9.44\nKiitos Ida. En nyt uskalla suositella Cunninghamia, mutta ainakin tämän teoksen lukeminen on siinä mielessä kiinnostavaa, että lukijoiden vastaanotto jakautuu suht selkeästi kahteen eri leiriin. Jos haluaa tietää, mihin telttansa iskee, niin Lumikuningattaren kimppuun vaan. :)


(Ohjattu sivulta Alisson)\nAlisson Ramses Becker tunnetaan nimellä Alisson (s. 2. lokakuuta 1992 Novo Hamburgo, Rio Grande do Sulin osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Liverpoolia. Alisson kuuluu Brasilian jalkapallomaajoukkueeseen.\nSyntymäaika 2. lokakuuta 1992 (ikä 29)\n2018– Liverpool 100 (1)\nAlisson siirtyi 62,5 miljoonalla eurolla Englannin Valioliigan Liverpooliin kesällä 2018. Hän pelasi tulokaskaudellaan seuran kaikki Valioliigan ja Mestarien liigan ottelut alusta loppuun. Hän piti nollan voittaisassa Mestarien liigan loppuottelussa Tottenhamia vastaan. Hänet nimettiin Mestarien liigan kauden joukkueeseen. Hän loukkasi pohkeensa valioliigakauden 2019–2020 avausottelussa ja joutui jättämään seuraavat seitsemän liigaottelua väliin. Kaikkiaan hän pelasi Liverpoolin mestaruuteen päättyneellä kaudella 29 ottelua, joissa päästi 23 maalia ja piti 15 ottelussa vastustajan maaleitta. Hän voitti myös seurajoukkueiden maailmanmestaruuden.\nKaudella 2020–2021 Alisson pelasi 33 valioliigaottelua, joissa hän päästi 32 maalia ja piti kymmenessä ottelussa maalinsa koskemattomana. Hän teki toukokuussa 2021 voittomaalin liigaottelussa West Bromwichia vastaan. Kyseessä oli kaikkien aikojen ensimmäinen Liverpoolin maalivahdin tekemä maali virallisessa ottelussa. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua.\nMestarien liiga: 2019\nEnglannin Valioliiga: 2020\n↑ a b c d e f g h Alisson Becker Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)\n↑ Katso: Näin syntyi Liverpoolin seurahistorian ensimmäinen maalivahdin tekemä maali – Alisson Becker päätti 129 vuoden kuivan kauden valioliiga.com. 16.5.2021. Viitattu 25.5.2021.\nKuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alisson Becker Wikimedia Commonsissa\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Alisson_Becker&oldid=19796033”\nViimeksi muokattu 25. toukokuuta 2021 kello 22.46\nSivua on viimeksi muutettu 25. toukokuuta 2021 kello 22.46.


Unituxin (dinutuximab) - L01XC – RXed.eu | FI\nMiten Unituxinia käytetään?\nMiten Unituxin vaikuttaa?\nMitä riskejä Unituxiniin liittyy?\nMiksi Unituxin on hyväksytty?\nMiten voidaan varmistaa Unituxinin turvallinen ja tehokas käyttö?\nTämä on tiivistelmä Euroopan julkisesta arviointilausunnosta (EPAR), joka koskee Unituxin-valmistetta. Tekstissä selitetään, miten virasto on arvioinut lääkevalmistetta ja päätynyt puoltamaan myyntiluvan\nUnituxinilla hoidetaan lapsia, joiden neuroblastooma on suuririskinen eli sellainen, jonka uusiutuminen on hyvin todennäköistä. Unituxinilla hoidettujen lasten on ensin täytynyt saada vaste kemoterapiaan ja saada sen jälkeen lisähoitoa, jolla puhdistetaan luuydin (myeloablatiivinen hoito), ja kantasolusiirto.\nUnituxinia käytetään yhdessä kolmen muun lääkevalmisteen kanssa. Ne ovat GM-CSF, interleukiini-2 ja isotretinoiini.\nKoska neuroblastoomaa sairastavien potilaiden määrä on vähäinen, tauti katsotaan harvinaiseksi. Siksi Unituxin nimettiin 21. kesäkuuta 2011 harvinaislääkkeeksi (harvinaisten tautien hoidossa käytettävä lääke).\nUnituxinin vaikuttava aine on dinutuksimabi.\nUnituxin annetaan infuusiona (tiputuksena) laskimoon. Päivittäinen annos määräytyy lapsen kehon pinta-alan mukaan, ja infuusio annetaan 10 tunnin aikana. Lisäksi potilas saa kolmea muuta lääkettä:\nisotretinoiinia, GM-CSF:ää ja interleukiini-2:ta. Hoito kestää noin kuusi kuukautta, mutta kaikkia lääkkeitä ei anneta joka kuukausi. Unituxinia annetaan neljänä peräkkäisenä päivänä joka kuukausi ensimmäisten viiden kuukauden ajan.\nKoska Unituxiniin liittyy vakavien allergisten reaktioiden riski, hoitopaikassa on oltava viipymättä saatavilla asianmukaiset laitteet ja henkilökunta potilaan elvyttämiseen, jos näitä reaktioita ilmenee. Potilaalle on annettava myös antihistamiinilääke ennen kunkin Unituxin-infuusion aloittamista allergisen reaktion riskin pienentämiseksi.\nKoska kipu on Unituxin-hoidon yleinen sivuvaikutus, potilaille annetaan myös kipulääkkeitä.\nUnituxin on tarkoitettu käytettäväksi vain sairaalassa, ja syöpähoitoihin perehtyneen lääkärin tulee valvoa hoitoa. Lääkevalmistetta saa vain lääkärin määräyksestä.\nkiinnittymään siihen. Kun dinutuksimabi kiinnittyy neuroblastoomasolujen gangliosideihin, se merkitsee solut kohteiksi immuunijärjestelmälle (kehon luonnolliselle puolustuskyvy e), joka hyökkää näiden solujen kimppuun. Tällä tavalla lääke auttaa poistamaan elimistössä s öpäsoluja, joita on jäljellä muista hoidoista huolimatta.\nUnituxinin vaikuttava aine dinutuksimabi on monoklonaalinen vasta-aine. Se on suunniteltu tunnistamaan gangliosidi GD2 -niminen aine, jonka pitoisuus neuroblastoomasyöpäsoluissamyyntilupaa on suuri, ja\nMitä hyötyä Unituxinista on havaittu tutkimuksissa?enää\nPäätutkimus, johon osallistui 230 suuririskistä neuroblastoomaa sairastavaa potilasta, osoitti, että\nUnituxinin yleisimmät sivuvaikutukset (joita voi esiintyä yli 30 prosentilla potilaista) ovat seuraavat: missä tahansa kehon osassa ilmenevä kipu, matala verenpaine, yliherkkyys (allergiset reaktiot), kuume, urtikaria (nokkosro ko), kapillaarivuoto-oireyhtymä (tila, jossa verisuonista vuotaa nestettä, mikä aiheuttaa turvotusta ja verenpaineen laskua), anemia (punasolujen vähyys), pieni verihiutaleiden määrä, pieni natrium- ja kaliumpitoisuus, maksaentsyymiarvojen kohoaminen ja pieni valkosolujen määrä. Pakkausselosteessa on luettelo kaikista ilmoitetusta sivuvaikutuksista ja rajoituksista.\nSuuririskistä neuroblastoomaa sairastavat potilaat tarvitsevat aggressiivista hoitoa, joka usein ei riitä estämään syövän uusiutumista. Tutkimus, jossa tarkasteltiin Unituxinia isotretinoiinin, GM-CSF:n ja interleukiini-2:n kanssa annettuna, osoitti, että tämä yhdistelmä voi parantaa näiden potilaiden hoitotuloksia, pitää heidät pidempään elossa ja auttaa estämään sairauden uusiutumista tai pahenemista.\nVaikka Unituxiniin liittyvät sivuvaikutukset voivat olla vakavia ja vaikka allergisten reaktioiden ja kivun ehkäisemiseen tarvitaan lääkitystä, lääkkeen riskejä pidetään hyväksyttävinä sairauden vakavuuteen nähden. Niiden potilaiden määrä, jotka joutuvat lopettamaan hoidon sivuvaikutusten vuoksi, näyttää olevan pieni, ja sivuvaikutuksia voidaan hallita asianmukaisin toimenpitein.\nViraston lääkevalmistekomitea (CHMP) katsoi, että Unituxinin hyöty on sen riskejä suurempi ja suositteli, että se hyväksytään käyttöön EU:ssa.\nUnituxinin mahdollisimman turvallisen käytön varmistamiseksi on laadittu riskinhallintasuunnitelma. Sen mukaiset turvallisuustiedot on liitetty Unituxinin valmisteyhteenvetoon ja pakkausselosteeseen, mukaan lukien tiedot asianmukaisista varotoimista terveydenhoidon ammattilaisten ja potilaiden noudatettaviksi.\nLisäksi Unituxinia markkinoiva yhtiö tekee kaksi tutkimusta, joista saadaan lisää tietoa lääkkeen turvallisuudesta ja etenkin sen pitkäaikaisesta turvallisuudesta.\nLisätietoa saa riskinhallintasuunnitelman yhteenvedosta.\nMuita tietoja Unituxinista myyntilupaa\nEuroopan komissio myönsi koko Euroopan unionin alueella voimassa olevan myyntiluvan Unituxinia varten 14. elokuuta 2015.\nUnituxinia koskeva EPAR-arviointilausunto kokonaisuudessaan sekä riski hallintasuunnitelman yhteenveto ovat viraston verkkosivustolla osoitteessa ema.europa.eu/Find medicine/Human\nmedicines/European public assessment reports. Lisätietoja Unituxin-hoidosta saa pakkausselosteesta (sisältyy myös EPAR-lausuntoon), lääkäriltä tai apteekista.