Suuri journalistipalkinto vuoden jutusta Ilta-Sanomille, vuoden journalistiksi Anna-Lena Laurén | Ylioppilaslehti\n10.3.2021 | 21:48\nSuomen merkittävimmät journalistisen alan palkinnot jaettiin tänään keskiviikkona etägaalassa Helsingissä. Palkintokategorioita oli neljä: vuoden juttu, vuoden journalisti, vuoden journalistinen pomo ja vuoden journalistinen teko.\nYlioppilaslehden toimitussihteeri Karoliina Paananen oli ehdolla vuoden juttu -kategoriassa yhdessä toimittaja Jarno Liskin kanssa.\nLue myös: Ylioppilaslehden Karoliina Paananen ehdolla Suuren journalistipalkinnon saajaksi\nVoiton vei Ilta-Sanomien toimittaja Henrik Kärkkäinen psykoterapiakeskus Vastaamon tietomurtoa koskevista paljastuksista.\nKolmantena kategoriassa oli ehdolla Helsingin Sanomien Kuukausiliitteen toimittajan Heikki Aittokosken itsemurhista kertova juttu Mies Mechelininkadulla.\nVuoden journalistina palkittiin Hufvudstadsbladetin ja Dagens Nyheterin Venäjän-kirjeenvaihtaja Anna-Léna Lauren. Vuoden journalistisen pomon palkinnon sai lappeenrantalaisen Etelä-Saimaan päivätuottaja Aino Heikkonen. Vuoden journalistisen teon palkinnon sai Ilmajoki-lehden entinen päätoimittaja Terhi Pirilä-Porvali, joka irtisanoutui vastalauseena lehden hallituksen painostukselle.\nKaikkien kategorioiden palkintosumma oli 10 000 euroa.\nPaanasen ja Liskin juttu Kallista konsultointia julkaistiin kesäkuussa 2020 Suomen Kuvalehdessä, jossa Paananen oli tuolloin töissä ja jota Liski avusti. Paananen aloitti Ylioppilaslehden toimitussihteerinä syyskuussa 2020. Liski työskentelee nykyään Iltalehdessä.\nJuttu paljasti, että valtiovarainministeri Katri Kulmuni (kesk) oli käyttänyt elokuun 2019 ja maaliskuun 2020 välisenä aikana yli 50 000 euroa kahden ministeriön varoja viestintävalmennukseensa.\nKulmuni erosi valtiovarainministerin tehtävistä kolme päivää jutun julkaisun jälkeen. Laskun esiintymiskoulutuksista hän maksoi lopulta itse.\nLue Suomen Kuvalehden juttu Kallista konsultointia täältä. (Linkki läpäisee maksumuurin.)\nPaananen seurasi etägaalaa kotonaan Helsingissä. Tulosten selvittyä hän onnitteli voittajia ja lähti ostamaan pakastepizzaa.\n“Juhlaillallinen tiedossa”, hän kommentoi.


Suomi | Community of Practise\nOppimisyksikkö suomalaiseen metsätalouteen. Se sisältää perustiedot seuraavista aiheista: suomalaisen metsätalouden perusteita ja historiaa, taustatietoa suomalaisesta metsätaloudesta ja metsänhoidosta, metsätyypit, kiertokulku, kestävä metsätalous, suojelu, metsän monikäyttö, suomalaisen metsätalouden ammatteja ja koulutusta. […]\nPuun pituutta tarvitaan puun ja puuston kuutiotilavuuden arvioimisessa. Puun pituutta voidaan mitata hypsometri-nimisellä laitteella. Jos laitetta ei ole käytössä, voidaan puun pituutta myös arvioida monenlaisten apukeinojen avulla. Yksi tällainen tapa […]\nPowerPoint-esitys metsän uudistamisen ajankohdasta ja menetelmistä. Linkki dokumenttiin Metsänuudistaminen | FI\nEsittelyvideo kuvaa puun elinkaarta ja sen käytön raaka-aineena. Puu antaa energiaa ja ravintoa. Puita kutsutaan maapallon keuhkoiksi ja paperia voidaan käyttää eri tavoin. Linkki dokumenttiin YouTube video | FI\nOppimisyksikkö lämpöarvoihin ja puupolttoaineeseen. Se kattaa perustiedot seuraavista aiheista: eri puulajien energiapitoisuudet, lämpöarvot, puun ja öljyn vertailu. Tässä kokeilussa katkaiset samanpainoisia (2 kg) palasia eri puulajeista. Niitä voi esimerkiksi olla: […]\nOppimisyksikkö puupolttoaineeseen. Se kattaa perustiedot seuraavista aiheista: teoriaa puupolttoaineesta, tietoa biopolttoaineista (polttopuut, hake, pelletti, briketti, turve) ja niiden laadusta, hyödyntämisestä, valmistuksesta/toimittamisesta, varastoinnista jne. Tämä myös sisältää erilaista tietoa ja asiaa […]\nOppimisyksikkö hiilen kierrosta luonnossa. Oppilaat voivat oppia: mitä hiili on, kuinka hiili kiertää luonnossa ja kuinka fotosynteesi ja soluhengitys tapahtuvat. Oppilaat voivat oppia, kuinka ihmisen toiminnat vaikuttavat hiilen kiertoon. Tämä […]\nOppimisyksikkö perinteiseen hirrenveistoon ja hirsirakentamiseen. Se kattaa seuraavat aiheet: hirsi veistomateriaalina, perinne, perustiedot, veistäminen moottorisahalla/teollinen tuotanto, hirsirakentamisen sanastoa, hirsityypit ja muodot, hirren ja puun ominaisuudet, hirrenveistotyökalut, veistämisen perustekniikka. Tämä oppimisyksikkö […]\nOppimisyksikkö perinteiseen hirrenveistoon ja hirsirakentamiseen. Teoria-aihe jatkuu tässä koulutusvideossa. Siinä käsitellään seuraavia aiheita: peruskäsiteitä, kuinka veistetään moottorisahalla, hirrenveistotyökalut, hirrenveiston perustekniikka. Video kestää noin 20 minuuttia. Linkki dokumenttiin Traditional log carving […]\nEuroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/27/EU 25. lokakuuta 2012 energiatehokkuudesta\nTällä direktiivillä luodaan yhteiset puitteet toimia energiatehokkuuden edistämiseksi Unionissa, jotta saavutetaan Unionin 2020 20 % yleistavoite energiatehokkuuden varmistamisessa ja tasoitetaan tietä energiatehokkuutta lisääville parannuksille myös sen jälkeen. Linkki dokumenttiin Directive […]


Huippuammattilaiset neuvovat: Näin saat hiukset kuntoon kesän jälkeen - MyStyle - Ilta-Sanomat\nKesäkauden kuluttama tukka kuntoon! Nappaa vinkit viideltä suomalaiselta ammattilaiselta. (KUVA: ZUMAwire / MVPhotos)\nJulkaistu: 8.9.2018 11:45\nJos hiustenhoito on kesällä unohtunut, näillä vinkeillä hoidat hiukset jälleen pehmeiksi ja kiiltäviksi.\n”Kesän jälkeen suosittelisin hiuksille kampaajan rakentamaa, juuri omaa hiuslaatua varten räätälöityä kotihoitoa.\nKérastasen Fusio-Dose Homelab -pakkauksen neljä ampullia ja neljä tehoboosteria muodostavat kaksivaikutteisen tehohoidon, jonka vaikutus hiuksissa kestää useamman pesukerran. Ampullit ovat huomattavasti tehokkaampia kuin hoitoaine tai naamio, sillä tehoaineet pääsevät imeytymään syvemmälle hiuksiin. Tuotteessa on välitön vaikutus, se on helppo suihkuttaa hiuksiin, ja mikä parasta: ei laisinkaan vaikutusaikaa.”\n– Henna Vierimaa, Magnetic-kampaamon kampaaja ja Kérastase-kouluttaja\n”Paras vinkkini auringon ja uimisen kuivattamille hiuksille on hoitonaamio, jonka tehoja vielä nostetaan sekoittamalla mukaan pari pumppausta arganöljyä. Arganöljy tehostaa naamion vaikutusta ja tekee hiuksista kertaheitolla sileät, pehmeät ja kiiltävät.\nKeunen So Pure Recovery -naamio on tarkoitettu erittäin kuiville hiuksille ja se sisältää runsaasti orgaanisia öljyjä, jotka kosteuttavat ja ravitsevat hiuksia. Naamion vaikutusaika on kolme minuuttia, mutta öljyn kanssa vaikutusaikaa voi pidentää 5–10 minuuttiin täyden hoitotehon saavuttamiseksi.”\n– Kati Stenius, BB-kampaamon kampaaja ja Keune- ja Simply Natural -kouluttaja\n”Kesän jälkeen vaaleat hiukset ovat usein parhaimman sävyiset – auringossa paahtuneet, mutta todella kuivat.\nKäy kampaajalla freesaamassa tyvi ja laittamassa hiuksiin Olaplex-hoito. Hoito korjaa täysin vaurioituneet latvat, jolloin pituudesta ei tarvitse tinkiä. Myös kotona käytettävät kuivaöljyt ovat täydellisiä pehmeään ja kiiltävään lopputulokseen, mutta hiukset eivät silti tunnu öljyisiltä tai tahmeilta."\n– Sanni Syd, kampaaja kampaamo Hiusloistossa\n”Jos hiuksia on pesty kesän aikaan useasti luonnonvedellä, on hyvä tehdä tukkaan syväpuhdistus ja perään hoitokäsittely. Levitä hiuksiin syväpuhdistava sampoo ja anna sen vaikuttaa hetki hiuksissa. Pese puhdistavan sampoon jälkeen hiukset omalle hiuslaadulle sopivilla sampoolla ja hoitoaineella.\nJos edessä on vielä lomapäiviä, suojaa hiukset rannalla pienellä määrällä aurinkovoidetta. Hiero kymmenen sentin kolikon kokoinen määrä aurinkovoidetta käsiin, ja vie hiuksiin, mitä käsiin jää jäljelle sormin kampaamalla. Viimeistele voiteen levitys harjalla.”\n– Juha-Matti Manninen, kansainvälinen Kevin Murphyn kouluttaja, Style Master\n”Ota hoitonaamioiden tekoon apuvälineeksi takkuharja Tangle Teezer Wet Detangler. Siinä on kahva, jonka avulla harja toimii hyvin myös suihkussa. Harjan avulla on helppo tehdä hiusnaamioita kotona. Harjaat haluamasi hoidon hiuksiin ja annat vaikuttaa rauhassa. Harjan avulla hoitoaine levittyy tasaisesti ja syvemmälle hiuksen rakenteeseen. Erinomainen kesän jälkeiseen hiusten pelastamiseen!”\n– Mikko Vainio, kouluttaja ja kampaamo Hiusloiston kampaaja\nNäin saat lättänöistä hiuksista tuuheat – testasimme parhaat tuotteet https://www.gloria.fi/artikkeli/kauneus/nain-saat-lattanoista-hiuksista-tuuheat-testasimme-parhaat-tuotteet\nKauneusalan huippuammattilainen paljastaa omat ihonhoitovinkkinsä: ”Baari-illan jälkeen syön kananmunia ja selleriä”https://www.gloria.fi/artikkeli/kauneus/kauneusalan-huippuammattilainen-paljastaa-omat-ihonhoitovinkkinsa-baari-illan\nLuulitko, että hiustenkuivaaminen olisi haitallista tukallesi? Asiantuntijan mukaan näin ei kuitenkaan ole. 1.9.2018 12:32 Lue lisää ›\nLiian kuumassa saunassa hoitoaineen teho saattaa heiketä. 24.8.2018 16:01 Lue lisää ›\nKuinka usein hiukset pitäisi oikeasti leikata? Kampaaja vastaa\nNyt se on selvitetty: näin usein saksia kannattaisi näyttää kuontalolleen. 28.8.2018 19:37 Lue lisää ›\n7 hiusmokaa, joilla vanhennat itseäsi vahingossa 3.10.2016 7:01


Keskustaedustajat tuohtuivat Sitran Jyrki Kataisen avohakkuupuheista – ”Politikoiva Sitra joutaa harvennukseen ja resurssien arviointiin” - Suomenmaa.fi\nKeskustan kansanedustajien mielestä avohakkuissa on järkeä, Sitran Jyrki Kataisen mielestä ei. (Kuva: Jaakko Martikainen)\nKeskustaedustajat tuohtuivat Sitran Jyrki Kataisen avohakkuupuheista – ”Politikoiva Sitra joutaa harvennukseen ja resurssien arviointiin”\nSuomenmaa\t 10.11.2020 13:39 , muokattu 10.11.2020 19:06\nSitran yliasiamiehen Jyrki Kataisen avohakkuiden vastaiset puheet tuohduttavat maa- ja metsätalousvaliokunnan keskustalaisia edustajia.\nKeskustaedustajat Anne Kalmari, Mikko Kärnä, Juha Pylväs ja Mikko Savola katsovat kannanotossaan, että Sitra ei tehtävänsä mukaisesti puolusta luonnonvarojen kestävää käyttöä, vaan päinvastoin vastustaa maa- ja metsätaloutta.\n– Johtaja Mari Pantsar on osoittautunut tuotantoeläinvihamieliseksi ja yliasiamies Jyrki Kataisen rooliksi näyttää muodostuvan metsätalouden alasajo, keskustanelikko arvioi.\nKeskustaedustajat katsovat, että Sitran rahat tulisivat paremmin käyttöön, mikäli ne osoitettaisiin Luonnonvarakeskukselle koulutukseen, tutkimukseen ja tuotekehitykseen luonnonvarojen kestävän käytön edistämiseksi.\nKataisen avohakkuukannasta kertoo Maaseudun Tulevaisuus. Lehden siteerauksen mukaan Katainen on todennut, että ”metsäkanalintujen metsästäjän maalaisjärjellä arvioituna avohakkuissa ei ole järkeä”.\nKatainen suositteli lehdessä siirtymistä metsätaloudessa jatkuvaan kasvatukseen ja korkean lisäarvon puutuotteiden tuottamiseen luonnon monimuotoisuuden turvaamiseksi.\nMaa- ja metsätalousvaliokunnan keskustalaiset katsovat, että luonnon monimuotoisuutta ei paranna siirtyminen vain yhdentyyppisiin metsiin.\n– Keskusta haluaa metsiin ”sekakäyttöä”. Haluamme tehdä Suomesta esimerkkimaan metsien taloudellisen hyödyntämisen, virkistyskäytön, luontoarvojen ja ilmastonmuutoksen torjunnan onnistuneesta yhdistämisestä.\nKeskustaedustajien mielestä metsien eri käyttömuodot eivät ole ristiriitaisia, vaan ne ovat yhteen sovitettavissa kasvavan biotalouden kanssa. Jatkuva kasvatus ei missään tapauksessa sovellu kaikille metsätyypeille, edustajat toteavat.\n– Jatkuvan kasvatuksen metsät ovat kyllä monen silmiin kauniimpia kuin hetkelliset avohakkuuaukeat. Kuitenkin aiempia avohakkuumetsiä ovat myös ne komeat mäntykankaat, sekametsät, etelän lehdot, kauniit taimikot ja ensiharvennetut metsät mitä näemme valtateiden varsilla, ei pelkät puolukkaa kasvavat aukot.\nValiokunnan jäsenten mielestä avohakkuissa on usein järkeä.\n– Tällä menetelmällä on saatu aikaiseksi kaikki ne komeat hiiltä sitovat tukkipuiksi muuttuneet metsät, joita Suomessa kasvaa. Hyvä taimiaines hakkuun jälkeen lisää kasvua yli 20 prosenttia. Samoin jatkuvassa kasvatuksessa on metsien hakkuutapana myös järkeä, siellä minne ne soveltuvat, keskustaedustajat katsovat.\nKatainen sanoi tiistaina HS:lle, ettei kadu lausuntoaan MT:lle. Hän kertoo vastanneensa lehdelle ”vähän rennolla otteella”, koska oli tullut juuri metsästysreissulta Lapista.\nKataisen mukaan Sitralla ei ole kantaa metsien hakkuiden menetelmiin eikä kuutiomääriin. Sen sijaan luonnon monimuotoisuuden vahvistaminen on Kataisen mukaan Sitran joulukuussa julkaistavan strategian yksi uusi painopiste.\nKataisen mukaan luontokato on ilmastonmuutokseen verrattavissa oleva ”valtava ongelma”, mutta sitä paikallisempi.\n– Jokaisella eliöllä on oma tarkoituksensa, ja aika moni uhkaa kuolla sukupuuttoon. Sillä on suuria vaikutuksia hyvinvointiin, Katainen sanoo.\nSitran viestintäjohtaja Veera Heinonen huomauttaa Suomenmaalle lähettämässä vastineessa, että tulevaisuustalo Sitran lakisääteisenä tehtävänä on edistää Suomen tasapainoista ja vakaata kehitystä, muun muassa talouden määrällistä ja laadullista kasvua, jotta suomalaiset voisivat entistä paremmin.\n– Näemme, että jatkossa tärkeässä osassa ovat luonnon monimuotoisuuden vahvistamista tukevien ratkaisujen kehittäminen ja hyödyntäminen. Edistämme luonnon monimuotoisuutta läpileikkaavasti Sitran kaikissa teemoissa, niin datatalouden keinoin kuin demokratian ja osallisuuden kehittämisenkin voimin. Ilman luontoa ei ole tulevaisuuden menestystä, Heinonen kirjoittaa.\nHaluamme tuoda esille Sitran näkökulman, jota ei luonnon monimuotoisuutta sivunneessa Suomenmaan uutisessa (10.11.)...\navohakkuut jyrki katainen metsätalous sitra


Cosplay with Sonoko: DOKIDOKI - Animeavautumista ja lyhyesti peruukeista\nDOKIDOKI - Animeavautumista ja lyhyesti peruukeista\nKevään tulevien tapahtumien välissä on paljon hengähdystaukoa tehdä jos mitä (cossia) ja kuluttaa aikaa jos mihinkin turhaan.. Itsellä noin töiden lomassa tullut harjoitettua eskapismia ja rankalla kädellä.\nKuvassa ihkupihku Christopher Weatherfield kakkospelistä. Iiks.\nAikaisemmin deittipelien jalo maailma on ollut aika vähällä kokemuksella random flash pelejä lukuunottamatta. Kun kaveri neuvoi miten DS emulaattorin kanssa värkitään olen uponnut pelaamaan sellaisia pelejä kuin Tokimeki Memorial Girl's Side ja Tokimeki Memorial Girl's Side: 2nd Kiss. Kyllä ne ovat juuri sitä miltä kuulostavat.\nPerus periaatteena on että päähenkilö aloittaa fiktiivisessä yksityskoulussa ja elää normaalia lukiolaisen elämää osa-aika töineen, koulun klubeineen ja saa mahdollisuuden hengata poikien kanssa tavoitteena saada joku näistä kilmaltelevista bishooneneista tunnustamaan rakkautensa valmistumispäivänä. Tämän vuoksi sitten tehdään ystävänpäiväsuklaita, pukeudutaan pojan mielimiin vaatteisiin, mennään treffeille jos minne ja ollaan tälle hirrrveän mukavia. (Okei nyt loppuu nämä Putous läpät tähän!)\nIhana Takane on ihana.\nAikaisempi aikomus miksi ylipäätänsä DS emulaattorin koneelle hankin oli päästä pelaamaan Love Plus - peliä, mutta itse peli on vielä vähällä peluulla koska Love Plussassa on enemmän ominaisuuksia mihin tarvitsisi muunmuassa DS:ssän mikkiä, mikä ei koneen kautta oikein toimi koska emulaattorit ovat puutteellisia. Muunmuassa kun peli kuvittelee että olen sammuttanut virran tallentamatta, pelin alussa ruutuun ilmestyy joku tytöistä moittimaan huonosta käytöksestä ja käskee sitten pyytämään anteeksi. Jos ei anteeksi saa pyydettyä (mikä ei mikin vuoksi onnistu) suhde likkaan kärsii. Tuntuu pahalta. Lempityttö on kuitenkin löytynyt ja varmaan koetan jatkaa tämänkin peluuta kunhan vain maltan muulta.\nAnimen suhteen nyt on tullut lämmiteltyä vanhaa rakkautta, nimittäin Salapoliisi Conanin katsomista.. Jätin joskus.. olisiko 5 tai 6 vuotta sitten sarjan kesken johonkin reilun sadannen jakson kohdalle. En ole VALTAISA rikostarinoiden intoilija mutta Salapoliisi Conanista olen aina ollut vähän heikkona.. Oikeasti mielenkiintoiset murhatapaukset on jännittäviä ja jaksaa mietityttää mistä Gosho Aoyama oikein repii kaikki mysteerit kun mangallakin on vielä tuli alla.. Leffoja tullut 15. kappaletta. Ne olen joka ikisen vuosien saatossa katsonut ihan innoissani. Paras elokuva on varmaankin edelleen kuudes elokuva: The Phantom of Baker Street.\nNykyään jaksoja on tullut yli kuusisataa.. mutta mikäpä kiire tässä valmiissa maailmassa! Jos katsoisin jakson päivävauhtia pääsisin vähän yli puolenvälin sarjaa vuodessa......! Ahahah... En usko että onnistuu kiriä ihan heti, mutta haitanneeko tuo mitään.. Julkaisutahdissa katsominen ei niin paljoa houkuta että möisin sieluani sarjalle ihan heti. Mukavaa kuitenkin palata ja huomata että vieläkin jaksaa viehättää.\nTullut myös korkattua höttöä animen MYÖS puolelta nimittäin Idolm@ster ja Uta no Prince-sama. Jälkimmäinen on ollut katsottavana noin viimeistä jaksoa vaille varmaan kohta kuukauden, oikeastaan siitä syystä että tiedän tasan tarkkaan pelkällä veikkauksella mitä tulee tapahtumaan. Jostakin helkkarin syystä olen silti nauttinut prinssi-idoli-desuilusta rikollisen paljon. Idolm@ster menettelee, ihan mukavaa aivot narikkaan animea.. Idoliteemana ehkä eniten innostaa kuin se että hahmot olisivat mitenkään erityisen jänniä tai syvällisiä. Uutta animekautta odotan kuitenkin ihan kiinnostuksella, kiinnostavia sarjoja olisi AKB0048 ja Sakamichi no Apollon.\nNäillä mitä tällä hetkellä olen jauhanut niin ei ole oikeastaan mitään tekemistä cosplayn kanssa varsinaisesti, mutta kokeilen oikeastaan ensikertaa varsinaista vapaata avautumista animen ja pelien suhteen. Ei mitään syväluotaavaa, mutta bloggaan koska voin. En ajatellut paljastaa cossaavani ensi kesänä Kogoro Mouria vaikka viikset on molemmilla yhtä tuuheat. Tosin Idolm@sterissa on ihanan älyttömiä lava-asuja.\nNäin loppuun vielä heitän pari pientä kuvanrääpälettä parista uudesta peruukista jotka löysivät vasta kotiovelle. Liittyy vahvasti tulevaan vuoteen.\nPinkki paita ei järin buustaa miehisyyttä mutta leikkaus on kiva !\nKyllä se on oikeasti näin härskin pinkki. (Ei ole mitään tekemistä Utenan kanssa.) Hahmon arvanneelle papukaijamerkki.\nTarkkasilmäiset huomaa että blogin nimi on vaihtunut samaksi mitä osoite.\nLähettänyt Sonoko klo 0.11\nTunnisteet: Anime, Cosplay, DS, Nintendo, Peruukit\nTee niitä pukuja äläkä vaa kamerahuoraa :D\n28. helmikuuta 2012 klo 2.22\n28. helmikuuta 2012 klo 16.29\n8) Tuosta räväkän pinkistä peruukista tulee mieleen MLP :n Pinkie Pie...\n28. helmikuuta 2012 klo 16.57\nDefia: Haha hyvä arvaus, mutta ei ! :D\n28. helmikuuta 2012 klo 18.49


Pikkukaverit : syyskuuta 2013\n"Meidän pitää tehdä jotain noille sun käsilles"\nSisun tiistain pentuagilitytreeni aloitettiin siten, että kouluttaja käski lätkimään putket kentälle ja kysymykseen "ai mihin?" vastaus oli "ihan sama, mihin haluutte" ja antoi rimat kouraan ohjeena "pistäkää jonnekin". Sen jälkeen saatiin vuorotellen numeroita käteen ja ripoteltiin ne miten tykättiin ja rata olikin valmis :) Eikä voi kunnianhimottomuudesta treeniryhmää syyttää, aikalailla laitettiin haastetta treeniin!\nSisu oli aivan superhyvä! Loistavasti luki niiston (2), pelasti maailman surkeimman vastaanottovalssin (5), ei kuollut persjättööni (7-8) ja luki hyvin samaan kohtaan myös vaihtoehtoisen takaaleikkauksen (7-8), tuli hienosti vastaanottovalssiin (11-12), mutta irtosi vähän heikonlaisesti hypylle (13) ja tuli täpäkästi vetoon (13-14) ja irtosi niin hyvin putkeen (15), että ehdin poimia sen kirsusta mukaan viimoiselle hypylle (16).\nEnsimmäisen setin (1-16) vedin hyvin ottaen huomioon, että liitoparini on vielä kovin kokematon ja hieman jouduin paikoin varmistelemaan mikä aiheutti hitusen kiirettä jatkotilanteisiin, mutta kokonaisuutena saatiin huikeaa liitoa aikaiseksi. Toisella kierroksella (1-16) en ollut kummoinen. Ajattelin liikaa, harpoin, loikin koiran linjoille, hutkin käsilläni kuin hullu, nivelet olivat kylmän jumittamat ja aivot surkastuneet. Hieman myös väsymys näkyi pikkukoirassa ja hankalat paikat olivat toisella kierroksella hankalampia kuin ensimmäisellä, erityisesti minun edelle irtoaminen. Omatoimitreeneissä pitää nyt vähän poistua mukavuusalueelta ja vahvistaa eteen irtoamista piilopalkalle sekä tehdä jonkin verran takaaohjausta itsevarmuuden kasvattamiseksi. Niin ja miun käsien amputointi pitää myös suorittaa.\nRape jätti viikkotreenit välistä, koska tassuissa oli kutkaa. Itseasiassa Hape jäi nyt kokonaan pienryhmästään treenitauolle, koska en ottanut sille talveksi treenipaikkaa. Käydään keskenämme humputtelemassa, jos käydään. Riippuu allergioista. Tänään Rapsu kävi eläinlääkärillä kutkiaan tutkituttamassa ja hiivahan se siellä hillui. Koska se ei paikallishoidolla ole poistunut, sai Rapsu troppia jos jonkinlaista, niin ulkoisesti kuin sisäisestikin käytettäväksi. Ongelmiahan on takatassuissa, hännänalusessa ja oikeassa korvassa, eli vähän joka paikassa.\nAamuisin leijuu pelloilla vielä sumuausvaautua, metsässä on hiljaista ja jokapaikassa rauhallisen lempeää ulkoilla.\nTäällä myö juostaan! Tai syyään heinää.\nLauantai-illan ratoksi Sisu lähti velipojan kanssa aksaamaan. Tehtiin helppoa treeniä, jossa lapsoset saivat paahtaa täysillä kirsun edessä nököttäviä esteitä. Ekaan settiin (1-4) treenattiin erilaisia ohjauksia putkien väliin (3-4): valssi, persjättö ja perusohjaus. Valssi sujui kuin tanssi ja persjättö pelitti, mutta perusohjauksessa onnistuin kerran hirttämään kelpin käteen. Ollessani parempi ja hirttämättä, toimi Sisu hyvin. Toiseen settiin (4-9) kerrattiin linjaamista (7). Siinä sain huomata, että Sisun työskentelyetäisyys poikkeaa hitusen Rapsusta eli lähtee irtoamaan, jos pusken liikaa, mutta toisaalta se myös kääntyy yhtä uskollisesti kuin Rapsu, kun käännän, joten aivan mahdottoman hieno siitä tulee, kunhan saan ohjaussäädöt kohdilleen. Lopuksi vedettiin koko rata (1-9) ja oli lystiä!\nKolmanteen settiin otettiin vielä vauhtitreeniä pujotteluun. Avoin kuja ja täysiä palkalle. Hetsattuja lähetyksiä ja oma-aloitteisia aloituksen hakemisia viidestä sekä seitsemästä metristä.\nKeskiviikkoiltana lähdettiin Topin & Viirun ja Zorron & Elenan kanssa metsään hiipparoimaan ja hitusen treenaamaan tokoa ja esineitä. Tosin olisi pitänyt ajatella omien elukoiden treenaaminen loppuun asti: jos ollaan oltu koko päivä maalla kyläilemässä ilman yhtiäkään päikkäreitä, niin onko meistä kukaan treenikunnossa? No ei. Mutta koska en ajatellut loppuun asti, jos ollenkaan, niin treenattiin.\nRapelon kanssa vahvistin ruutua samalla tavalla kuin viime treenissä. Tai siis tarkoitus oli, mutta ei se ihan niin mennyt. Huonosti hahmotti Rapsun väsynyt aivosolu ajatusta, ei kuulu toko metsäaukealle ei, mutta saatiin kuitenkin muutama oikein hyvä toisto, useampi semmoinen läpisormienhyvä ja sitten jokunen kehno. Lähinnä etureunaa tarjosi noissa heikommissa. Toisella kierroksella tehty esineosuus sisälsi helpon esineen, joka vietiin metsään Rapsun nähden, jotta saataisiin takuuvarma onnistuminen ja hyvä fiilis. Vauhdilla esineelle ja rivakasti takaisin, aivan loistosuoritus!\nNuuskun kanssa koetin edetä tunnarissa Heidin ohjeiden mukaan ja ihan hirmu hyvin työskenteli heviletti yhdellä kapulalla. Kirsu kävi ja kauniisti palautti, mutta kun koetin siirtyä useampaan palikkaan, jotta se pääsisi onnistumaan tilanteessa, jossa on epäonnistumisen mahdollisuus, niin... Jep. Katosi rauha ja nenä, kohelsi kaikki kapulat kitaan ja oli hirveän tyytyväinen itseensä. Siis koira. Kai se on myönnettävä, että koko liike on leijaillut punakuonon sieraimista pihalle ja jos tämän meinaa kuntoon saada, niin pitää palata olohuoneeseen. Saapi nähdä onko motivaatiota aloittaa ihan alusta asiaa, joka on jo osattu superhienosti. Esinetreenissäkin alku meni pöpelikköön, kun tein sen liian vaikeasti. Nuusku ei nähnyt esineen vientiä, joten se lähti hakemaan ukkoa. Uusi aloitus ja tehtävän mieleenpalautus, niin jopas alkoi löytymään vieras kännykkä.\nSisun toko-osuus olisi sisältänyt myös ruutua, mutta koska se ekan toiston jälkeen alkoi räkyttämään, siirtyi se takaisin autoon pohtimaan miten sitä ohjaajaa kohtaan käyttäydytään. Hyvin oli kelpie asiaa pohtinut, koska esinettä etsimään tuli oikein mallikelpoisesti käyttäytyvä teini. Sisulle vietiin narulelu metsään Sisun nähden ja lähetin sen etsimään. Aivan nappisuoritus, veti täysillä suoraan, liinat kiinni lelun kohdilla, kirsu käyntiin ja esineen löydyttyä rivakka palautus. Tyytyväinen taisi olla otus itseensäkin, kun leikki sen jälkeen lelulla mahtavalla raivolla.\nTorstain tolleritokossa Rapsun kanssa aloitettiin seuraamisilla. Tehtiin tosi hauskaa treeniä, Rape oli ihan satasella mukana. Semmoisia ihan pieniä pätkiä innostavalla palkkauksella ja nopeina toistosarjoina. Sopi Rapsulle tälläinen harjoitus loistavasti. Suorien lisäksi otin käännöksiä, joihin sain kotiläksyksi kääntyillä ilman koiraa ja huomasin sen kyllä itsekin, ei olleet ihan 90° kurveja miulla.\nToisella kierroksella harjoiteltiin liikkeestä seisomista. Siinä ollaan jumittu käsiapuun, jota en ole saanut vähennettyä. Nyt tuli hyviä vinkkejä siihen ja Rapsuttimen nohevuuden tuntien pitää tehdä sitä nyt tehokuurina, että edetään eikä se ehdi unohtaa oppimaansa taukojen aikana.\nLinjaa ja kiitoa ja kiitolinjaa\nRapelo alkoi potemaan tassujaan, joten jätettiin treenit väliin, jottei vauhdikkaassa menossa anturoiden väliin tunkeva hiekka alkaisi ärsyttämään niitä enempää. Punaturkit jäivät siis kauneusunille ja Sisu lähti penturyhmäänsä liitelemään. Teemana oli linjaus (3, 5), jotta höpönassukka kääntyisi hypyltä oikeaan suuntaan. Perusohjauksella linjattiin, ei mithään valssiloita tahi muita saanut tuikkia sekaan. Luulin, että treeni olisi ollut minulle haastavampi ja mietin jo valmiiksi mitä lohtusuklaata kotimatkalla ostan, mutta hyvin sujuvasti meni meillä kelpin kanssa yhteen. Linjaustahan mie rakastan ja Rapelon kanssa viljelen aina, mutta Sisun kanssa haasteeksi ajattelin sen, että menen medikoiran linjoilla, mutta aikas kivasti mie olin oikeassa paikassa oikeaan aikaan. Eihän tuossa rimat matalalla tarvinnut juuri erilaisia linjoja edes miettiä. Sisu oli aivan Supersisu, mitä lie pähkinöitä varastellut päivän aikana.\nLähdöt olivat eilen vaikeita. Sisun selkä oli kenttien väliseen aitaan päin, kovin lähellä aitaa, ja viereisellä kentällä kävi kova vilske. Liika jännää oli ja treenin lopussa antaumuksella koetin vahvistaa lähtöjä, jolloin niissä ei tietenkään ollut enää mitään jännää. Loppusuoralle irtoaminen oli meille haastavinta, kun minun kädet, ne villit ja itsenäiset ulokkeet, lähtivät vähän sfääreihin. Ärsyttävintä on se, että mie tiedostan niiden villiintyvän tuommoisissa paikoissa ja tiedän myös mihin se johtaa, mutta silti ne mokomat murtautuvat käskyjeni alta vapauteen ja alkavat riehumaan. Minä en enää tiedä mitä niiden kanssa tekisin, voisiko ne sheipata paikoilleen? Tai teipata?\nTehtiin myös ensimmäistä kertaa A-estettä. Aluksi alastulopaikalle kiepauttaen ja sen jälkeen kerran kokonaisena. Kosketusalusta oli käytössä. Samat puolierot kuin puomillakin tulivat esille. Ollessani koiran vasemmalla puolella, sen perä pysyy asennossa paremmin kuin ollessani oikealla puolella. Mutta eiköhän tuostakin vielä kelpo este tule, kunhan annetaan sen hieman muhia kaalissa ja palataan siihen joskus uudemman kerran.\nPiirinmestikset ja pentutreenit\nSe on hauskaa aina palata vuoden välein kisakentille, joten lauantaina pyrähdettiin Rapsun kanssa agilityn piirinmestaruuskisoissa. Agilityradan profiilin nähtyäni meinasin jo riuhtoa koetoimitsijan liivin takaisin päälleni ja tyytyä ainoastaan koirien kanssa lenkkeilyyn, mutta sain lopulta laahattua itseni rataantutustumiseen, kun vaihdoin "liian vaikea, ei osata, epälooginen, epäreilu, ei kiva, nukuttaa, väsyttää, nälkä, mitä minä täällä edes teen"-asenteen hieman eteenpäinvievempään "tehdään parhaamme, pidetään hauskaa, ohjaa Rapsun arvoisesti, koska se antaa kaikkensa, se haluaa tuonne, joten ala haluta itsekin"-asenteeseen. Hirvittävän ylpeä olen henkisestä valmennuksestani, koska rataantutustumisessa keskityin 110% asiaan ja sen jälkeen olin aivan vakuuttunut siitä, että Rapsu osaa kaiken tarvittavan, miun pitää vain luottaa siihen ja luotsata rohkeasti. Mikä fiilis oli radalla! Se kulki sairaan hyvin, minä olin minuksi aivan törkeän hyvä ja tehtiin superhieno rata! Viitonen napsahti tulokseksi, koska Rapsu tipahti puomin ylösmenolta. En aikomuksestani huolimatta auttanut linjaamalla, joten Rapsu tuli kovaa ja vinosta, siltä luiskahti takajalka eikä se saanut enää tasapainoaan korjattua vaikka urheasti yritti, olisittepa nähneet sen ilmeen, kun se etutassuillaa koetti itseään pungata sinne missä se tiesti, että sen pitäisi olla. Otettiin puomille tulo uudestaan ja vedettiin täpöllä loppuun asti. Tuntui niin hyvältä, että ei se nyt vielä tainnut kisaeläkkeelle jäädä, pitää vielä lokakuun kisat kipitellä, kun oli niin lystiä.\nToinen rata, hypäri, oli Rapsulta edelleen loistavaa menoa, mutta ohjaaja olikin sitten aivan poikki. Ei riittänyt enää keskittyminen eikä tsemppi, jotenkin lataus oli kateissa ja tiesin jo rataantutustumisessa, että tämän tulen räpeltämään ja sen tein. Heti alussa ohjasin eri tavalla kuin olin suunnitellut ja sain Rapsun kaarrattamaan, itseni hutiloimaan ja humpsista vaan hyllyttämään. Tosin rohkenen epäillä, että olisin osannut ohjata kyseistä kohtaa edes hyvässä vireessä, oli se vaan hankala. Jatkettiin kuitenkin loppuun, yritin olla hyvä, mutta löysä olin. Rapsutin ei antanut sen kuitenkaan haitata vaan paineli innolla ja tuli mm. saksalaiseen ihan mahdottoman hyvin. Hauska elukka!\nSunnuntaina lähdettiin koko revohkalla Pärnälle lenkkeilemään ja samalla reissulla Sisu pääsi sisarustensa kanssa aksaamaan. Tehtiin alla olevaa treeniä teemoilla niisto (2) tai päällejuoksu (2), liikkuva valssi (6-7), persjättö (9-10), irtoaminen (10-12) ja putkiin irtoaminen (keltsut 1-3). Lisäksi otettiin hieman päähän juoksuja keinulla.\nSisu oli superhyvä, pieni täysillä tykittävä ipana. Niisto oli hieno, päällejuoksuissa miun rytmitys liian varmisteleva (tiedostan sen, mutta en saa tehtyä sille mitään, pitää jättää hautumaan ja hankkia itselle liikkumisrohkeutta), irtoamiset aivan mahtavan hienoja ja muutenkin pikkuhöpö kulki upeasti. Oikein hyvä fiilis, kertakaikkiaan.\nKuvittelin lähteneeni perjantai-illan ratoksi tokoilemaan Utraan, mutta tänään olikin torstai. Ihan vaan tiedoksi muillekin, jotka aloittivat jo mielessään viikonlopun vieton, ähäkutti eipäs alkanutkaan! Joka tapauksessa, seuraksi saatiin Heidin klaani.\nNuusku aloitti tunnarilla, jota se on nyt räpeltänyt jonkin aikaa. Aiemmin se teki sitä hyvin, mutta viime aikoina sillä ei ole ollut ajatustakaan siitä mitä se on tekemässä. Ei ollut tänäänkään. Arpoi kapuloita ja toi mitä toi, saattoi tulla tuurilla oma tai sitten ei. Ei käyttänyt nenää eikä aivoja, lähinnä vaan hampaita kapuloita jäytäessään. Heidin vinkistä siirsin oman kapulan nurmikolle, jolloin Nuusku ei nähnyt sitä ja jopas alkoi toimimaan. Kirsu avautui, meno rauhoittui, jäytäminen loppui ja Nuusku oli jälleen kartalla. Pitää ottaa sille nyt jonkin verran toistoja noin, että se ei näe kapuloita vaan sen on pakko haistella, niin jospa häsellys katoaisi lopullisesti ja kehiin palaisi vanha kunnon tarkkakirsu.\nRapsun kanssa aloitettiin ruudun naksuttelulla. Hyviä toistoja aivan hirveässä häiriössä. Frisbeen heittelijöiden ja kiroilevien teinien lisäksi paikalle tulivat mopopojat päristelemään ja ajelemaan kiekkoa, mutta Rapsuhan ei katsonutkaan sinne päin vaan keskittyi hommiin. Rape tarjosi ensin aika innokkaasti ruutunauhaa, törpön läppäisyä ja maahanmenoa, mutta alkoi lopulta hoksata ruudun tarjoamisen. Loppuun otettiin vielä vauhtiruutu suorapalkalle. Tehtiin myös hitusen kapulan nostoa ja Rapsutin teki hyviä nostoja ollessäni kyykyssä, mutta alkoi räpeltämään seisoessani. Enempi helppoja toistoja ja varmuuden hakemista ohjelmaan. Tähänkin otettiin loppuun vauhtinouto ja on sillä kyllä hyvä vauhti :)\nSisun kanssa aloitettiin ensin leikkimisellä, jotta "pöh pöh" saatiin katoamaan. Sisulle kentällä oli aivan liikaa häiriötä ja hämäryyttä, teinillä on mörkövaihe siinä mallissa, että kaikki epäilyttää. Leikin kautta Sisu kuitenkin unohti pöhinät ja siirtyi treenimoodiin. Alkuun muutama perusasento ja seuraamisen alkeita. Vielä se tarvitsee ulkokautta palkkausta, koska muutoin alkaa perä kääntyä, mutta muutoin seuraaminen on mallikasta, innokasta ja tiivistä. Tosin oman asennon kanssa saan olla supertarkka, Sisu väistää pienintäkin vasemmalla taittumistani. Ruutua tehtiin taputtamalla, siten kuten tokon alkeiskurssilla aloiteltiin, ja Sisu muisti kuviot, hienosti teki! Oikein mainioita toistoja ja loppuun vielä vauhtiruutu lelulle.\nKotimatkalle saatiinkin sitten kunnolla jännitystä, tai minä sain, koirathan eivät mitään tajunneet siitä, että moottoritielle siirryttyämme ei autossa ollutkaan enää mitään tehoja, hälytysvalot paloivat koetaulussa, vauhti hyytyi hyytymistään ja koko ajan piti laittaa pienempää vaihdetta silmään. Mietin jo hätäkolmion sijaintia ja kelvollista kävelyreittiä kotiin, mutta onneksi kosla jaksoi lipua hiljalleen pihaan asti. Saa nähdä meinaako volkkari vielä johonkin inahtaa, joka tapauksessa ikävä tuli luotettavaa Micraa. Ehkä se oli hitusen pieni, mutta ei siinä tarvinnut koskaan ahdistua siitä, että pääseekö perille.\nEnsi pääsiäsiäisenä minun on syötävä ahkerammin isoja Kinder-munia, jotta saadaan nelijalkaisille toinen lammas. Suuri suosikkilelu on kuvan noin 10 cm korkuinen villaolio. Sisu ja Rapsu ovat siihen ihan höpönä, varastelevat sitä toisiltaan ja leuhkivat sillä toisilleen. Sitä mussutetaan ja kohdellaan hellästi, säästellen amputoidaan ja se on hyvin rakas. Jos jollain lojuu nurkissa tuollainen lammas, sille olisi hyvä koti tarjolla.\nTiistaina koko revohka lähti mukaan hallille. Lämmittely- ja jäähdyttelylenkeillä saatiin hepulit uusista puruista, erityisesti Suklaapatukka oli riemuissaan siitä miten hirmuisen mukavasti pöllysivät purut sivuslaideissa! Kierreltiin tasaisia polkuja, jotta Nuuskutin, joka on välillä ollut väsyneenoloinen, ei rasittuisi liikaa. Tosin veikkaan väsymisen olevan jonkinasteista valeraskautta eikä vammaisuutta, mutta mistäpä sen tietää varmaksi.\nRapsu treenasi alla olevan vähän-sinnepäin-ratapiirroksen koukeroita. Ira toivoi ohjaukseen mm. leijeröintiä (4-6) ja poispäinkäännöstä (12) mukavuusalueelta poistoina. Kohtaa 9-11 hinkattiin oikein urakalla, kun ei mennyt miulla ja Rapsulla ihan toteutukset yksiin, olin aika löysä (hirmuinen nälkä oli) ja Rapsu ihan hassu. Onnistuin ötökän pariin otteeseen (vähän lukuja kaunistelen...) aallekin laittamaan mikä oli sinänsä ihan kivaa, koska sain huomata, että se teki toistuvasti hienoja juoksareita vaikka etäisyyttä oli eteen ja sivulle ihan reippaasti.\nRapsun jäähdyttely- ja Sisun lämmittelylenkin jälkeen Nuuskun kanssa treenattiin ulkokentällä kapulan nostoja ja palautuksia sivulle. Hieman Nupalla kapula suussa vipattaa sivulle siirryttäessä, pitäisi varmaan damilla vahvistaa syvempää otetta, mutta erinomaisia toistoja se teki ottaen huomioon treenitiheyden olemattomuuden ja Nuuskun aiemman taipumuksen unohtaa kapulan olemassaolo perusasentoon siirryttäessä. Nyt kapula pysyi suussa ja luovutti käteen. Olihan se ihan ylitohkeissaan koko ajan, mutta minä tykkään semmoisesta enemmän kuin ajatuksesta alkaa hifistelemään sille sivistyneempää virettä, koska Nuusku ei kuitenkaan ole niin sfääreissä, että ääntelisi, joten näillä mennään.\nSisun treenejä oli vetämässä Heidi ja teemana oli persjätöt. Alla sinnepäin piirros. Kauhia kiirus persjättölöissä (2-3, 7-8, 10-11, 13-14) tuli ja aina ne yhtä paljon ahdistavat, mutta saatiin hyviä onnistumisia. Toimivat tosi hyvin, kun katseeni oli siellä missä piti ja yllättävän usein se oli :) Olisi pitänyt koittaa muistaa ohjata lopuksi vielä ilman käsiä, niin olisin keskittynyt vielä paremmin katseen siirtämiseen. Käsiä, kun saan käyttää, niin muille ohjaaville avuilleni käy samoin kuin muille aisteilleni silloin kun silmäni ovat auki eli en juuri käytä niitä.\nLoppulenkille lähdettiin vielä Aikun seurassa ja olipa pimeää. Pitää käydä ostamassa pystykorvallekin heijastinliivi ja muistaa ottaa kaikille ne käyttöön, koska ei paljoa otsalamppu auta pilkkopimeässä metsässä, jos elukoilla ei ole heijastimet päällä. No eihän ne mihinkään livistä ja pysyvät näköetäisyydellä (jos näkisi jotain), mutta kyllä minä silti tykkään pimeässä suurinpiirtein tietää missä ne huitelee.\nValokuviin ikuistettu kesä 2013\nSirkku haastoi tiivistämään kesän seitsemään yhdellä sanalla kuvailtuun valokuvaan, joten olkaa hyvä:\nJa minä haastan sinut!\nKaunis aurinkoinen perjantaipäivä (ja hieno liikkuva minkkitarha) houkutti yhdistämään lohenhakureissuun ruskaretken. Tosin ruska oli vielä kateissa, mutta retki hyvä. Mitä nyt Nuusku meinasi tipauttaa itsensä kalliolta järveen, kun ei ihan koordinaatio riittänyt viettävässä rinteessä, Rapsu astui maa-ampiaispesään ja Sisu sanoi "pöh pöh, tuolla on mörkö", johon Heidi sanoi "höpö höpö, mennään reippaasti vaan, ei täällä oo muita kuin me" ja kohta kuuluikin takaa rytinää ja ryskettä, töminää ja katkenneita oksia, kun joku hirvikarhu paineli menemään.\nPerjantai-illalla lähdettiin Topin ja Viirun kanssa mejäilemään. Laiskimuksena tein laumalleni yhden jäljen, jonka ruskuainen pääsi korkkaamaan ja punaturkit saivat nuuskutella second hand jälkeä. Tein kolme suoraa, joista jokaisella oli makaus ja makaukset köllöttelivät myös kulmissa. Kaikki makuut oli namitettu ja pikkukoiralla oli loppupalkkana herkkuja, vanhuksilla sorkka ja nameja.\nSisu jäljesti superhyvin, oli keskittynyt, jarrutettavan ripeä ja tarkka. Tutki makuut ja teki mahtavat kulmat. Pikkukoira on kesän aikana syttynyt jäljelle, sillä on suuri into tehdä hommia ja se on itsenäinen. Ei kysele ohjeita vaan luottaa, menee ja tekee. Erinomainen jälkielukka. Sorkkaa Sisu tutki jäljen jälkeen erikseen ja rakasti sitä kovin, olisi syödä halunnut. Seuraavaksi pitää tehdä taas yön yli uinunut jälki ja jos se menee samalla sykkeellä, niin eikun kokeeseen hakemaan täydet pisteet.\nRapsu pääsi Sisun kuluttamalle jäljelle. Minä niin tykkään sen hurjasta jäljestyksestä, siinä on menoa ja meininkiä, paloa ja poltetta, aivan hirveää huumaa ja roihua suoraan sydämestä. Raakaa ja aitoa. Toki kriittisempi voisi todeta, että "ei oo sitte oppinut makuille kunnolla pysähtymään", mutta blaablaa sanoo Heidi. Aivan parasta.\nNuusku on myös loistava. Tosin sille ei sovi käytetty jälki, koska veren lisäksi se haluaa haistella muiden tekemiset. Mutta hienoa työtä, tarkat makuut ja ripeää menoa. Ensimmäisen kulman Nuusku muokkasi katkokulmaksi, mutta toinen kulma oli hyvä. Jäljestyksen jälkeen käytiin vielä hieman tepastelemassa porukalla.\nLauantaina hurautettiin viikonloppuretkelle Jyväskylään. Majoittauduttiin perinteiseen tapaa Albassa, josta pääsee kivasti ulkoilemaan, koiramaksuakaan ei mene erikseen joka elukasta ja muutenkin ilmapiiri on koiraystävällinen. Seikkaltiin läpi Nuuskun rakkaat paikat Harjulta Haukanniemeen, hengailtiin, ulkoiltiin ja syötiin käsittämättömä paljon. Pikkukoiralla on vielä opettelemista reissukoiran roolissaan; hirveä kiire oli koko ajan ja paljolle piti pöhistä. Välillä se kuitenkin sai koottua itsensä ja käyttäytyi oikein mallikkaasti, ja onneksi Nuusku ja Rapsu tasoittivat tilannetta jatkuvalla erinomaisella käytöksellään. Ehkä Jyväskylä vielä toipuu.\nTunnisteet: mejä, muu, retket\nKiri ennen eläkettä\nRapsuttimen kanssa käytiin eilen aamulla reenimässä kädetöntä ohjausta ja kontakteja. Aloitettiin puomilla ja Raipe teki oikein hienoja toistoja, toivottavasti muistaa saman ensi viikon kisoissa. Kyllä, nämä lähtevät kisaamaan vuoden tauon jälkeen, kun tuli tuo kisalisenssi tälle vuodelle hankittua. Kai sitä on käytettävä. Kädetön ohjaus on aina vain yhtä hupaisaa! Rapsu rullasi kuin unelma, pyörittelin sitä hyppysikermässä käyttäen linjauksia, takaakiertoja, vastaanottovalsseja, twistejä, ihan mitä vaan ja kaikki ilman käpäliä. Onhan minulle sanottu lukuisia kertoja, että ohjaisin paremmin, jos laittaisin ne villiintyneet kädet pois ja pakottaisin itseni keskittymään kroppaani ja kehittämään sen hallintaa, ja sen jälkeen lisäämään siihen hallitut käpälät, mutta en mie ole sitten loppupeleissä jaksanut vahvistaa kropan kuunteluani alkuhuumaa pidemmälle ja kädetkin ovat jääneet kesyttämättä. Tein lisäksi kädetöntä ja kädellistä erottelua pyörittelemällä elukkaa ensin tiukoilla kurveilla putkiansan edessä ilman käsiä ja siitä sitten hetken päästä laitoinkin käsiliikkeellä putkeen. Toimi hyvin. Ei Rabies miun ansaesteitä kädettömällä ohjauksella edes tajunnut, mutta irtosi niihin kuin tykin suusta ottaessani ansoille hallitun käsiohjauksen mukaan.\nIllalla Hampuusilla oli ohjelmassa tolleritoko. Vähän Rapelo oli väsähtänyt ja se ilmeni lisääntyneenä kirsun käyttönä tilanteissa, joissa paremmassa vireessä oleva Rapsis olisi kyennyt hajut ohittamaan. Nyt aiempien koirakoiden herkkujen hajujäljet ruudussa olivat pienelle sinikirsulle liikaa eikä suoritukset olleet kovin järisyttäviä. Joka tapauksessa tehtiin ensin ruutua, jossa en muistanut ollenkaan miten ollaan Rapsun kanssa lähdetty ruutua rakentamaan. Nuuskulle se tehtiin lelulla, Sisulle taputtamalla, mutta Rapsulle? En pystynyt muistamaan. Taputus ei toiminut, se lähti vaan nuuskimaan. Kosketusalusta oli parempi, mutta ei se siihenkään kyennyt keskittymään kuin lyhyeltä matkalta. Kauempana autisti unohti jo mitä oli tekemässä ja siirtyi omiin maailmoihinsa pohtimaan treenikassini sisällä köllivää apinakarhua (Rapsun suosikkilelu) tai vaihtoehtoisesti maassa olevia makkaran hajuja. Kotona muistinkin miten olin edellisellä kerralla ajatellut ruudun rakentaa: tarjonnan kautta. Eli ennen seuraavia treenejä pitää ryhdistäytyä ja naksutella sille ruudun alkeet, sen olen ajatellut sopivan villikirsulle parhaiten. Tai sitten vahvistaa kosketusalustaa toimimaan pidemmältä matkalta. Mutta jos kuitenkin naksutan vaan. Varmat on suunnitelmat :P\nToisena liikkeenä otettiin kapulan nostoa. Sitä olen ahkerasti kotona ja lähikentällä Rapsulle vahvistanut, joskaan suuri työ ei eilen välittynyt kentällä. Toistojen myötä Rape rupesi kuitenkin petraamaan ja alkoi toimia suurinpiirtein sillä tasolla millä ollaan, jolloin päästiin saamaan ohjeita jatkossa etenemiseen. Edelleen pitää vahvistaa käteen asti nostoa minun seisoessani (sätin itseäni, kun olen Rapsun luontaisen täydellisen palautuksen puolitietoisesti täysin pilannut), perusasentoa ja kapula suussa istuskelua. Nythän pikkuotus lähtee heti juoksentelemaan kapulan kanssa, jos annan sille kapulan perusasennossa suuhun. Olisiko vepen vientiin lähdössä? Ken tietää, ei varmaan edes Rapsu ;)\nLopussa tehtiin vielä ryhmäliikkeenä luoksepäästävyys ja paikkamakuu. Luoksepäästävyydessä namitin Rapsua, koska sehän on aikamoinen morjenstaja, mutta yllätyksekseni se ennemminkin ajatteli väistämistä. Vaatii treeniä. Paikkamakuuta tein ihan vain vieressä olemalla, koska Rapsu oli ahdistunut reunimmaisena haukkuvasta koirasta. Rapsun paikkamakuu on vielä aivan vaiheessa yksin ja ryhmässä, joten katsoin parhaaksi vaan palkkailla siitä, että korvat eivät mene luimuun pötkötellessä.\nRaipe oli ainoa treenieläin eilen, kämppikset pääsivät ainoastaan metsäretkille Pärnälle ja Jamiskalle.\nLeirin jälkeen on vain lekoteltu ja käyty maastossa rentoutumassa. Agilitystäkin lomailtiin eilen. Tänään kuitenkin heräiltiin henkiin, kun lauman seniori ja juniori kävivät jäljestämässä ja keskimmäinen jätti jälkensä väliin. Sen verran kovaa sarjatulta vetivät rajavartion poijjaat jo metsälenkin aikana, että Rapsutin viipotti metsässä vähemmän rennon näköisenä. Katsoin parhaaksi laittaa sen leikkimään tarhaminkkiä muiden mennessä jälkimetsään, että ei reppana liitä jäljestykseen huonoa fiilistä.\nSisun jälki oli avoimen luokan jäljen muotoinen, mutta lisäherkuilla höystetty. Jäljellä oli kolme suoraa, joilla oli makaukset ja kaksi makauksellista kulmaa. Kaikki makuut oli namitettu. Pieni kelpustiini jäljesti hirmuisen hienosti. Jäljestys oli tarkkaa työtä, makaukset merkattiin huolella (se mitään nameja syönyt, mutta nuuski ja tutki makuut, joihin olin hölvännyt verta oikein urakalla) ja edettiin hyvää vauhtia. Pitihän sitä jarruttaa, mutta ei sentään takakenossa. Haastetta toi kaksi sienestäjää, joista tampiompi hortoili siksakkia jäljen päällä. Sisu bongasi sen tampiomman jo kaukaa, pöhöhti kerran, mutta kiellettyäni typeryydestä ja kehoitettuani parempiin hommiin jatkui jäljestys hienosti. Hieman se viimeisellä suoralla tarkisteli sienestäjän seikkailuja, mutta ei siltikään poikennut edes liinan mitan vertaa jäljeltä.\nNuuskun jälki sisälsi kolme suoraa, joista jokaisella oli makaus ja kaksi makauksetonta kulmaa. Nuuskutin jäljestää tasan niin hyvin miten hyvä ohjaaja sillä on perässään. Jos Nuuskuun pitää hyvän tuntuman, se on tarkka pieni epeli, joka etenee kuin juna, mutta jos sille antaa löysää, alkaa se tarkistella ja puksutella vähän sinne päin. Makaukset otti hyvin ja kulmat Nuuskulle epätyypilliseen tapaan erinomaisesti. Oli kyllä lystiä olla Nupan perässä, sillä on vaan niin hyvä jälkidraivi!\nIllan ratoksi Sisu sai vielä treffikutsun Rorylta ja Hipalta, joten lähdettiin bordercollieiden seurassa pelloille ja metsiin viilettämään. Pennut saivat jotain leikin tynkääkin aikaiseksi, mutta pääasiassa ne hilluivat ja tutkivat maailmaa yhdessä.\nRapsu ja Sisu hilluivat perjantaista sunnuntaihin superhauskalla agilityleirillä Villa Taivaannastassa. Majoitusta hyvässä seurassa, agilitya kahdella aurinkoisella nurmikentällä ja reippailua metsäteillä. Jänesniemen Elinan ja Ojansivun Katjan agilitykoulutusten lisäksi ohjelmaan sisältyi mm. Sisun sisarusten tapaamista (Arvo, Hekla ja Korppu), muiden tuttujen kivojen koirien kanssa ulkoilua sekä Lukkarisen Heinin vetämät fysiikkatreenit ohjaajille.\nPerjantai alkoi Katjan vetämillä pikkuruisten Kauheiden lohikäärmeiden pentutreeneillä. Sisu opetteli innokkaana ensin niistoa (2) ja sen jälkeen niistosokkaria (2), joka yhdistettiin alla olevaan harjoitukseen (1-5), jossa loppujen lopuksi mutkaputki (5) ulkokautta ohjauttuna oli pienelle eläimelle kaikista vaikeinta. Vastaavaa ongelmaa ei ole omalla hallilla esiintynyt, mutta pitää ottaa silti treenin alle, koska ei se näköjään itsestäänselvyyskään ole.\nRapsu osallistui kisamaiseen treeniin, jossa oli oikein vinha ja vauhdikas rata (jota en jaksa piirtää). Juoksukalsarit veivät tollerilta pois parhaan terän ja aiheuttivat hieman häröilyä alkuun, jonka seurauksena rapsu tavoistaan poiketen otti kiellon ekalta hypyltä (ohitti). Lisäksi Raipe otti kiellon A-esteeltä (ei tainnut tajuta koko estettä vastavaloon), mutta muuten meno oli oikein kivaa eikä teknisesti ollut liian vaikea ollenkaan.\nLauantaiaamu avattiin Katjan vetämillä lohikäärmepentutreeneillä auringon herätellessä nurmikenttää ja höyrytellessä kosteutta kauniisti ilmaan. Sisulla oli ohjelmassa alla olevat kuviot, joihin kokeiltiin erilaisia ohjauksia.\nEnsin huitaistiin vaaleat pallerot siten, että menin putken yläpuolelle kutsumaan, viipotin persjättöön (2-3), takaakierto (3) ja valssi (3-4). Sen jälkeen lähtö edelleen putken yläpuolelta ja poispäinkääntö (3). Loppuun vielä ohjaus niin, että lähdin melkein yhtä matkaa Sisun kanssa ja irroitin putkeen (2), vihreän hypyn leijeröinti, takaakierto (3) ja valssi (4). Toisella kierroksella kirmattiin tummat pallerot (1-4), joissa teemana oli vastakääntö (2). Tekniikat menee Sisun kanssa helposti, se lukee minua hyvin ja tekee hommia tunnollisesti. Eteen irtoaminen on kuitenkin hieman päässyt heikkenemään, joten sitä pitää muistaa ottaa joka treenien yhteyteen.\nAamupäivällä Rapsu osallistui Katjan treeniin. En tiedä oliko Rapsu väsynyt vai muuten vaan omalla juoksuplaneetallaan, mutta välillä se lueskeli ohjauksiani melko villisti ja tulkinnat olivat hieman erikoisia. Toki ohjauksessakin olisi saattanut olla petrattavaa ;) Nopeasti Rapelo väsyi, mutta teki tosi hyvin ekan setin, jossa kinkkisin kohta meille oli alla oleva ote (8-12). Yleensä meille aivan kakunpala koko kohta, mutta nyt toistuvasti onnistuin kääntämään Rapsun kymppihypyltä väärään suuntaan. Hassu ilmiö, se luki ohjaukseni (ihan tavallista käännöstä yritin...) viskiksi, joten pysyin sitten kaukana koko kymppihypystä, linjasin vaan ysille ja annoin Rapsun vaan lukea kaukana olevaa liikettäni, niin alkoi sujumaan.\nToisessa setissä näkyi Rapsun otteissa väsymystä ja se väsymys näkyin mm. siten että irtoaminen oli hyvin hankalaa. Esimerkiksi alla oleva kohta, jossa Rapen olisi pitänyt leiskauttaa pituus (16) oli hyvin hyvin vaikea. Takana oli vain tyhjää, joten ei ollut suurta imua siihen suuntaan ja aika pitkälle sain saatella, jotta se lähti pituudelle eikä ottanut kieltoa. Rapsun tahmeus sekoitti omaa ohjausta aika lailla, mutta parhaamme yritettiin ja otettiin loppuun iloista irtoamista ja yllätyksellisesti lennähtävää vinkupalloa.\nIltapäivällä Sisu aksasi Elinan treenissä pieniä otteita kinkkisestä ratatreenistä. Ekassa setissä tehtiin alla olevia vaaleita palleroita (1-6), jossa Elina hyvin pian kielsi minulta käsien ja äänen käytön ja laittoi ohjaamaan pelkillä jaloilla, rintamasuunnalla ja katseella. Paljon paremminhan se pikkukoira kulkikin, kun ulokkeeni eivät vispanneet miten sattuu ja ohjasin itsekin keskittyneemmin, kun en voinut huiskia menemään ja huudella vaan piti ihan miettiä miten liikun. Kotiläksyksi Sisun kanssa tuli ennakoiva valssi (2), välistäveto (2-3), pakkovalssi (3) ja päällejuoksu (5). Aika kivasti kaikki mitä tehtiin ;) Erityisesti päällejuoksuun Elina neuvoi verkkojen käyttöä, jotta voin pitää koko ajan oman vauhdin maksimissa eikä minun tarvitse rytmittää ja varmistella vaan koira oppii tulemaan sen ilman avustavaa rytmitystä. Muutenkin saisin kuulemma ohjata Sisua rohkeammin, samalla tavalla kuin Rapsua enkä varmistella, joten pitää ryhdistäytyä. Myös hypyn tarjontaa pitäisi vahvistaa pidemmältä matkalta, miehän olen tehnyt sitä läheltä, mutta en kaukaa enkä eri kulmista, jotenkin unohtunut puolitiehen koko homma.\nToisessa setissä tehtiin nuo tummat pallerot (1-3), jossa harjoiteltiin poispäinkäännös (2). Tosin tapa, jolla se tehtiin muistutti ennemminkin miun sylkkäriä, koska sen mie teen vastakkaisella kädellä. Hienosti Sisu siihen lähti, miulla oli pieniä ongelmia ranneliikkeeni kanssa. Elina kehoitti myös vahvistamaan takaaohjausta ja käyttämään sitä rohkeasti pennun kanssa, jotta aloitteleva koira saa enemmän itsevarmuutta. Voin jo nyt todeta, että seuraavassa Elinan treenissä saan saman ohjeen, koska en vain tykkää ohjata takaa vaikka tiedän kyllä, että sekin pitäisi osata.\nJa ilman käsiä hypylle. ©HeidiUtriainen\nSunnuntaina jätettiin Sisun kanssa aamuiset Kauheen pentutreenit väliin, jotta pääsin tekemään Rapsunkin kanssa päivän aikana jotain. Koska Rapsuli oli tehnyt aamupäivällä olevan Katjan treenin jo aiemmin kesäkaudella, siirsin Rape aamupäivän treenistä iltapäivän Elinan treeniin ja Sisun aamupäivän Katjan treeniin. Pentutreenin ja aamupäivän treenin väliin ei olisi jäänyt Sisulle lepohetkeä, joten karsin pentutreenit pois ohjelmasta.\nEnsin harjoiteltiin Sisun kanssa päällejuoksu (neliöt 1-2) rytmityksen kanssa ja toistojen myötä alkoi kelpikin tulemaan hypyn yli. Sen jälkeen otettiin valssiharjoitus (tummat pallerot 1-3), joissa Sisu haki erinomaisesti ekan hypyn vaikka se oli vaikeassa kulmassa ja putkien välissä pyöriminen meni rutiinilla. Lisäksi tehtiin niistopätkä (vaaleat pallerot 1-3), josta alla Kristan ottama kuvasarja. Sisu vastasi upeasti ohjaukseen ja paljasti laskeutumispaikallaan myös, jos niisto jäi puolitiehen. Ruskeamurmeli menee siis juuri kuten ohjataan.\nHetsattu lähtö, jotta pentunen jaksaa vielä viikonlopun viimeisen rutistuksen. ©KristaLehto\nHyvin kääntyy. ©KristaLehto\nIltapäivällä Rapsu nautiskeli Elinan treenistä. Mentiin minirimoilla, kun miusta Rapsun juoksut näkyi löysyytenä ja ajattelin, että matalemmilla rimoilla se jaksaisi vaivautua liikkumaan kovemmin, jolloin päästäisiin lähemmäs normaalia vauhtia. Tosin Elina totesi aika nopeaan, että ei se vauhti ole kyllä juoksujen takia kateissa vaan ihan ohjauksesta se johtuu... Se pitikin osittain paikkansa, koska tehtyäni kuten etevämpi sanoi, Rapsu liiti kuin viritetty orava.\nHeti alkuunsa Elina poisti miulta kädet ja äänen, aivan kuin lauantaina Sisun kanssa. Piti siis ohjata ilman käsiä ja ääntä, ainoastaan omaa liikettä, jalkoja, rintakehää ja katsetta käyttäen. Alla muutama (1-6, 13-18) käsien kanssa hankala, mutta ilman käsiä ja ääntä onnistunut radanpätkä muistissa ja aikas hienosti Rapsu kääntyi (2, 14-15, 17) ja ohjautui saksalaisen (4) ilman käpäliäni. Erityisesti 14-15 kohdassa käsien kanssa laitoin Rapsun aina putkeen vaikka omasta mielestäni en kädelläni huiskinut vaan hienosti laitoin takaakiertoon (15), mutta Rape luki ohjauksen heti poispäinkäännöksi putkeen, jos käsi yhtään irtosi vartalosta. Kädet pois, ääni pois ja jopa aikoi kulkemaan sinne minne piti.\nKädettömyyteni taisi olla aika koomisen näköistä, koska kaimani kysyikin, että paljonko pitää maksaa, että ohjaan toisen piirinmestaruusradoista ilman käsiä. Ja minähän ohjaan, jos joku tuopi miulle palkaksi itseleivottuja korvapuusteja :) Pullasta tehdään mitä vaan. Alla Heidin ottamia kuvia.\nJa tässä saksalaisessa (ja treenissä ylipäätään) Heidi ei saanut käyttää käsiään eikä ääntään ollenkaan vaan ohjaus piti hoitaa ainoastaan jaloilla, rintakehällä ja katseella. Rapsulla on tosi katu-uskottava palkka. ©HeidiUtriainen\nTollerin väreihin sopivat juoksupökät. ©HeidiUtriainen\nJos nivoo yhteen viikonlopun opit, niin miun pitää muistaa, että miun kädet ovat enempi haitaksi kuin hyödyksi radalla, ihan sama mitä koiraa ohjaan, niin ulokkeeni torpedoivat koko homman. Ne ovat liian villit, hallitsemattomat eikä niitä saa käyttää ennen kuin ne on kesytetty. Lisäksi viikonlopun reissulle olisi pitänyt ottaa mukaan enempi limpparia ja koiriakin olisi voinut olla yksi enempi, että ei olisi tullut kaksikolle niin väsy. Nyt saavatkin olla molemmat liito-oliot lomalla useamman päivän ja kodinvartijana olleen Nuuskuttimen kanssa vaan tehdä humputellaan. Ainakin Nuuskun tunnari palautetaan kuntoon.\nLisää aivan mahtavia Heidin kuvia löytyy täältä ja Kristan kuvia täältä.


Lempäälän kouluissa riidat ratkotaan SOPU-mallilla. Tervetuloa Riidoista ratkaisuihin -vanhempainiltaan 9.11. - Lempäälän kunta\nLempäälän kouluissa riidat ratkotaan SOPU-mallilla. Tervetuloa Riidoista ratkaisuihin -vanhempainiltaan 9.11.\nLempäälän kunnassa on otettu käyttöön oma SOPU-malli koulun konflikti -ja riitatilanteiden ratkaisemiseen. Sovitteluun perustuvassa SOPU-mallissa oppilaat kohdataan ja heitä kuunnellaan. Toimintamallissa olennaista on, että rangaistuksen sijaan oppilaat osallistuvat tilanteen selvittämiseen. Oppilaat kertovat oppineensa sovittelun kautta erityisesti vuorovaikutus- ja empatiataitoja.\n- Oppilaiden välisiin ristiriitatilanteisiin käytetään vertais- ja aikuissovittelua sekä kiusaamisselvittelyä. Yleensä sovitteluprosessin käynnistää joku koulun aikuisista, mutta myös oppilaat voivat tehdä aloitteen sovittelun käynnistämiseksi jättämällä sovittelutilauksen koululla olevaan postilaatikkoon. Pienet erimielisyydet sovitellaan oppilaiden kesken vertaissovittelussa, jota vetävät sovittelukoulutuksen saaneet oppilaat. Jos vertaissovittelu ei riitä, voidaan käyttää aikuissovittelua, jolloin mukaan keskusteluun otetaan sovittelukoulutuksen saaneita opettajia, kertoo toimintamallista Lempäälän kunnan SOPU-tiimin puheenjohtaja ja Sääksjärven koulun opettaja Teija Pirinen.\n- Suurin osa ristiriitatilanteista saadaan käsiteltyä sovittelulla. Joskus on tilanteita, joissa oppilaat eivät pysty kohtaamaan toisiaan ja silloin käytetään kiusaamisselvittelyä. Sääntörikkomukset puolestaan käsitellään erikseen kasvatuskeskusteluiden kautta. Meillä on kuitenkin todella hyviä kokemuksia sovittelutyöstä jo nyt. Nämä sovittelu- ja keskustelutaidot ovat äärimmäisen tärkeitä taitoja lapsille ja nuorille myös tulevaisuutta varten. Meille kaikille on tällaisesta harjoittelusta hyötyä koko elämän ajaksi, Teija Pirinen jatkaa.\nLempäälän kunnassa on haluttu SOPU-mallilla luoda toisten ihmisten huomioimiseen ja kohtaamiseen perustuvaa toimintamallia. Kuka tahansa voi joutua riitatilanteeseen ja siksi onkin tärkeää, että avun pyytämistä ei tarvitse pelätä. SOPU-mallilla halutaan luoda luottamusta ja rohkaista asioiden selvittämiseen.\n- Me haluamme Lempäälässä kasvattaa vastuullisia ja empaattisia nuoria, jotka luottavat omaan kykyynsä vaikuttaa asioihin ja ratkaista kohtaamiaan ongelmia yhdessä muiden kanssa. Kaikki lähtee luottamuksesta, kiteyttää sivistysjohtaja Nina Lehtinen.\nRiidoista ratkaisuihin -vanhempainilta kaikille Lempäälän peruskoulujen oppilaiden vanhemmille ja kaikille asiasta kiinnostuneille\nPaikka: Virta-kampus, Valkeakoskentie 19\nIlmoittautuminen sähköpostitse osoitteeseen: saaksvanhemmat@gmail.com\nilmoittautumisaikaa 5.11.2017 saakka.\nTilaisuuden järjestävät yhteistyössä Pirkan opisto, Lempäälän kunta, Lempäälän SOPU-tiimi ja VERSO-ohjelma sekä Sääksjärven koulun vanhempainyhdistys.\nTeija Pirinen, SOPU-tiimin puheenjohtaja ja Sääksjärven koulun opettaja, puh. 0407372986, teija.pirinen@lempaala.fi\nNina Lehtinen, sivistysjohtaja, puh. 0503839789, nina.lehtinen@lempaala.fi\nKatso ja tulosta tapahtuman ohjelma (pdf)\nKatso ja tulosta tapahtuman ilmoitus (pdf)


Onnea on...: Vaaville väriterapiaa\nKun edelleen hommat on kesken (kuten edellisestä postauksesta ilmenee...) ja vielä pitäisi vappuaatoksi saada päiväkodin naamiaisiin taiottua asu, täytyy päivityksissä tyytyä johonkin jonkin aikaa sitten valmistuneeseen...\nTämän peiton neuloin viimevuoden puolella, se tuli lahjaksi ystäväni vielä silloin vatsassa asustavalle vaaville. Vaavin sukupuolesta ei ollut tietoa, ja halusin käyttää omatekemiä yllätys-pätkä-keriä pois nurkista pyörimästä. Joten tällaiseen väriyhdistelmään päädyin:\nEli, kaikki muut värit paitsi turkoosi on sellaisista jämälankakeristä, joihin olen arvalla heittänyt noin 1-1½ m pitkiä pätkiä summamutikassa arvottuja lankoja. Solmittavaa ja pääteltävää mainitsemattoman paljon.\nOhjetta tähän peittoon ei ollut, mutta kuten kuvasta näkyy, neulottu neliöpaloista. Palat aloitettu neulomaan keskeltä, ensin ainaoikeaa 6s ja 12 kerrosta. Sitten poimittu joka reunalta silmukat, kulmissa lisätty kulmasilmukan molemmin puolin joka toinen kerros 1s. Neulottu kunnes joka reunalla oli 24 silmukkaa, sen jälkeen pari kerrosta ainaoikeaa (lisätty edelleen silmukoita nurkissa) ja sitten päätelty. Neulottu kaikkiaan 16 palaa, jotka sitten silmukoitu yhteen... pläääh! Siinä vasta oli homma! Mutta väittäisin, että silmukointi ei enää ole tämän jälkeen ongelma!\nSilmukoinnin jälkeen otettu kolme pyöröpuikkoa käyttöön, poimittu joka reunasta silmukat ja neulottu riittävästi reunusta pyörönä. Lopuksi ainaoikeaa reunaan 8 krs ja silmukat päätelty i-cord -päättelyllä punaisella langalla. Langat on noin nallen vahvuista.\nKaikkiaan lankaa meni 340g ja kokoa tälle tuli 88 x 88 cm.\nVaunupeittona on ollut ihan hirveästi käytössä talvella. Ja vaavista tuli muuten poika, eikä tainnut olla liikaa punaista poikavauvallekaan!\nTästä tuli kyllä kiva. Olispa omallakin vaavilla ollu tällainen!\nNäiden värikkäiden kuvien myötä kaikille oikein riemukasta vappua!\nLähettänyt -P- klo 0.36\nTunnisteet: Jämälanka, Lahja, Lapselle, Neule, Peitto\n28. huhtikuuta 2014 klo 7.37\nIhanat värit! Mulle kans.\n28. huhtikuuta 2014 klo 10.26\nTosi hyvännäkönen peitto!\n30. huhtikuuta 2014 klo 2.04\n2. toukokuuta 2014 klo 10.10\nAivan upea peitto, kaunis väriharmonia :)\n26. toukokuuta 2014 klo 23.08


Thimble termoskannu, 1 l merkiltä Eva Solo - NordicNest.fi\nTuotemerkit/Eva Solo/Thimble termoskannu, 1 l\nThimble termoskannu, 1 l\n€ 37€ 60Hinta sis. Alv\nKommentitEsilämmitä kannu keitetyllä vedellä ennen sen täyttämistä välttääksesi suuret lämpötilaerot, jotka saattavat vahingoittaa lasitusta.\nVältä kannun ylitäyttämistä, sillä se saattaa aiheuttaa ylipainetta.\nHoito-ohjeetEi kestä konepesua. Huuhtele lasitus pelkällä vedellä tai kaada kannuun kupillinen haaleaa vettä, johon on sekoitettu karkeaa suolaa, ja ravistele. Huuhtele kannu vielä vedellä. Vältä pulloharjan ja muiden kovien esineiden käyttämistä.\nMateriaaliMateriaalit: Muovi, lasi, ruostumaton teräs


Journalismin haasteet 2019 - Voima\nJournalismin haasteet 2019\nAlfred Kordelinin säätiö myönsi Voima-lehdelle hanketukea Journalismin haasteet 2019 -seminaarin järjestämiseen ja sitä tukevan artikkelisarjan julkaisemiseen. Tälle alasivulle on koottu osa hankkeen kautta tuotetuista lehtiartikkelleista, verkossa esillä olevista videohaastatteluista sekä 7.12. järjestetyssä seminaarissa tehdyistä äänitteistä. Voima-lehti kiittää säätiötä hankkeen mahdollistaneesta tuesta.\nKun Voima perustettiin vuonna 1999, maailman mediakuvaa värittivät kansainvälisiä vapaakauppasopimuksia vastustaneet mielenosoitukset. Samaan aikaan kuluttajabarometreissä uutena edelläkävijöiden ryhmänä alkoivat korostua ...\nAjan puute ja mediaympäristön muutos uhkaavat toimituksellisen työn laatua ja ammattietiikkaa ...\nKenian Kakuman pakolaisleirillä toimii pakolaistoimittajien pyörittämä Kakuma News Reflector eli KANERE. Lehti raportoi leirin tapahtumista ja toimii pakolaisten oikeuksien äänitorvena ...\nThe Electronic Intifada on tarjonnut vuodesta 2001 alustan Palestiinaa käsitteleville uutisille ja analyyseille. Aktivistien vapaaehtoisprojektina alkanut verkkojulkaisu on vuosien saatossa ...\nKlassekampen-lehti nojaa printattuun laatujournalismiin ja uskolliseen lukijakuntaansa. Marxilais-leninistisen maolaisliikkeen perustama nykyisin Pohjoismaiden laajalevikkisin vasemmistolainen päivälehti alkoi julkaista artikkeleitaan verkossa vasta ...\nRuotsalaisen vasemmistolehdistön lippulaiva ETC on toiminut yli 40 vuotta. Lehti henkilöityy Johan Ehrenbergiin, joka ei ole jäänyt pelkän lehtityön varaan ...\nNovaja Gazeta on Venäjällä kolmesti viikossa ilmestyvä yhteiskuntakriittinen lehti. Se sinnittelee elossa siitäkin huolimatta, että lehdistön kritiikki on maassa vaimennettu ...\nDIPLO on alusta alkaen kohdistanut huomionsa kolmannen maailman tapahtumiin ja tukenut globaalisaatiokriittistä kansalaisliikehdintää ...


Arvostelut koulusta Instituto de Idiomas Ibiza, kaupungissa Ibiza, maassa Espanja\nArvosteluiden määrä yhteensä: 20\nPerustuu 20 arvosteluun koulun Instituto de Idiomas Ibiza entisiltä oppilailta\n> Takaisin koulun Instituto de Idiomas Ibiza profiiliin, kaupungissa Ibiza\n1. Sam (43 vuotta) - Yhdistynyt Kuningaskunta\n101. Course: Intensive Course [Spanish] - 2 viikkoa\n2. Ine (58 vuotta) - Alankomaat\n102. Course: 30 plus Course [Spaans] - 1 viikko\nOpettajani Anna oli erinomainen. Ja loput henkilökunnasta olivat todella avuliaita ja ystävällisiä.\nMene plaza del parquelle. Kiva ilmapiiri!\nJärjestettyjä retkiä ei ollut ollenkaan. Kaupungin "recorridoa" lukuunottamatta. Luulin, että olisi ollut.\n3. Kerstin (57 vuotta) - Saksa\n103. Course: 50 plus course [Spanish] - 1 viikko\nIlmainen pysäköinti on vaikeaa. Siellä on parkkipaikka: es pratet aivan koulun nurkan takana. Kouluntunteina maksoin noin 8.50 euroa. Toiset opiskelijat tulivat bussilla ja sanoivat, että se oli todella helppoa.\n4. Tineke (60 vuotta) - Alankomaat\n104. Course: Spanish Intensive Course - 2 viikkoa\nResidence Extremadura parvekkeella, iso sänky\n5. Giulio (41 vuotta) -\n105. Course: Spanish Intensive Course [Spagnolo] - 1 viikko\n6. Juliane (37 vuotta) -\n106. Course: Spanish Intensive Course - 2 viikkoa\n7. Regina (58 vuotta) -\n107. Course: One-to-one 10 - 1 viikko\n8. Alberto (17 vuotta) - Italia\n108. Course: Spanish Intensive Course - 1 viikko\n9. Rianne (39 vuotta) - Saksa\n109. Course: Spanish Intensive Course - 2 viikkoa\nEri tasot, joiden välillä pystyit valitsemaan, olivat rajoitetut. Kaksi vuotta sitten lopetin tasolla B.2 (eri koulussa) ja nyt jouduin aloittamaan uudelleen tasolta B.1.\n10. Rita (64 vuotta) -\n110. Course: Spanish Intensive Course - 1 viikko\n11. Ronald (58 vuotta) - Luxemburg\n111. Course: Spanish Intensive Course - 1 viikko\nerittäin hyvät opettajat\n12. Laurent (40 vuotta) -\n112. Course: Spanish Intensive Course - 1 viikko\nHyvä opetus. Saatavilla oleva ja vakavasti otettava henkilökunta\n13. Ashley (30 vuotta) - Yhdistynyt Kuningaskunta\n113. Course: Spanish Intensive Course, 25 - 1 viikko\nMiten kaikki toiset opiskelijat olivat ihania ja opettajat todella hyviä.\nMielestäni kartta majoitukselta koululle on välttämätön!! Minä ja toinen tyttö eksyimme ja vietimme 40 minuuttia kävellen ympäriinsä. Taksikuskikaan ei tiennyt, että meidän piti mennä ensin koululle, vaan vei meidät suojaan majoitukselle ja jouduin selittämmään rajoitetulla espanjan kielelläni, että meidän pitäisi päästä ensin koululle. En myöskään tiennyt, että majoituksessani oli wifi. Huoneistossa ei ollut julisteita selittämässä tätä enkä löytänyt koodia, jota syöttää puhelimeen, joten olin ilman wifiä koko vierailuni ajan.\n14. Monika (58 vuotta) -\n114. Course: Spanish Intensive Course - 2 viikkoa\nJaettu huoneisto (ilman parveketta)\n15. Friedhelm (49 vuotta) -\n115. Course: Spanish Intensive Course + 10 - 2 viikkoa\n16. Gerlando (42 vuotta) -\n116. Course: Spanish Intensive Course + 10 - 1 viikko\n17. Gerda - Alankomaat\n117. Course: Spanish Intensive Course - 1 viikko\n18. Julia (34 vuotta) -\n118. Course: Spanish Intensive Course +5 - 2 viikkoa\n14. Hei. 2011\n19. Eveline (57 vuotta) - Alankomaat\n119. Course: Spanish Intensive Course +5 - 1 viikko\nHenkilökunnan into ja korrekti käytös. Pienet ryhmät.\nIbizalla on paljon muutakin tarjottavaa kuin klubikulttuuri, ravintolat ja baarit. Se on kaunis saari ja loistava vaeltamisen kannalta; bussiyhteydet toimivat ja moottoripyörän voi aina vuokrata jos siltä tuntuu.\n20. Sixtine (18 vuotta) -\n120. Course: Spanish Intensive Course - 2 viikkoa\nTakaisin koulun Instituto de Idiomas Ibiza profiiliin, kaupungissa Ibiza


Nonnula: Clarins syksy 2017.\nMainitsin jo aiemmin tänä syksynä, että meikkibrändien kausikokoelmat ovat aina sellaisia, joita odotan todella paljon. Tänään tutustutaan Clarinsin syyskokoelman meikkeihin! Clarins onkin jo toista kertaa viikon sisään blogissani esillä. Sunnuntaina tutustuttiin Clarinsin SOS -naamioihin ja tänään tosiaan näihin uutuuksiin värikosmetiikan puolelta.\nEnsimmäisessä kuvassa ovat esillä kauden Joli Rouge uutuushuulipunat, joita on kolme ihanan täyteläistä sävyä. Nämä kaikki kolme jäävät syksyn jälkeen pysyvään valikoimaan ja sävyt ovat vasemmalta oikealle katsottuna 754 deep red, 755 litchi ja 756 guava. Palaan näihin huulipuniin vielä uudelleen omassa postauksessaan, mutta koska tässä postauksessa nähdään tuonnempana Clarinsin syyskokoelman tuotteilla nähtävä meikki, nappasin huulipunat tähän pikaesittelyyn mukaan :) Näistä siis lisää myöhemmin.\nEhdottomasti yksi kokoelman upeimmista tuotteista on tämä, Blush Prodige 09 golden pink -poskipuna! Pitää rehellisesti myöntää, että enpä ole näin kaunista poskipunaa ihan hetkeen pidellyt käsissäni saati meikannut tällaisella. Punassa on todella kaunis kultaan shiftaava ruusunpunainen sävy, jota voisi kutsua ruusukullaksi. Sävy, joka on todella in tällä hetkellä.\nPoskipunassa on runsaasti pigmenttiä, joten varoituksen sana: överien vaara on olemassa. Kannattaa aloittaa siis kevyemmällä kädellä ja asteittain lisätä rusua poskille, jottei lopputulos ole liiallinen. Sävy on kehitetty niin, että se soveltuu kaikille ihonsävyille hyvin ja antaa kasvoille hehkua, heleyttä sekä korostaa kasvojen muotoa. Tämä upeus on valitettavasti limited edition eli on vain syyskauden valikoimassa mukana.\nBlush Prodige -poskipuna ovh. 43,60 € / 7,6 g.\nClarinsin luomiväripaletit ovat aina todella huikeita ja tämän syksyn uutuuspaletti, Forest jää pysyvästi valikoimaan. Paletti sisältää neljä upeaa sävyä, joista kaksi on kauniin vihreää, yksi vaalean roosan sävy sekä yksi tummanharmaan sävy. Vihreissä sävyissä on kaunis satiinisen helmiäinen koostumus. Etenkin vaaleanvihreä sävy taittaa eri valaistuksissa upeasti kullanhohtoon. Tummempi vihreä on melko lähellä harmaata, joten sitä voi blendata helposti paletin tummanharmaan sävyn kanssa. Kaikki paletin sävyt ovat sekoitettavissa keskenään ja niitä voi halutessaan käyttää joko kuivana suoraan paletista tai intensiivisempää lopputulosta haluaville, kostealla siveltimellä laitettuna.\nPaletin kaikki sävyt ovat todella pigmenttisiä ja ne tosiaan sulautuvat hyvin yhteen toistensa kanssa. Olen meikannut vuosien aikana paljon ja käyttänyt useampia Clarinsin paletteja. Clarinsin luomiväripaleteissa olevilla sävyillä on aina ilo meikata, sillä värit ovat todella runsaat. Kuten poskipunankin, myös tämän luomivärinelikon kanssa suosittelen kevyempää kättä. Ja etenkin jos on pitkään käyttänyt jonkun toisen brändin luomiväriä, jossa ei ole ihan näin vahva pigmentti. Vähemmän on todellakin enemmän näiden kanssa. Kohta nähtävässä meikissäni -uskokaa tai älkää- käytin sävyjä hyvin maltillisesti, sillä tunnen näiden luomivärien intensiivisyyden. Silti meikistäni tuli melko vahva ja tumma :D Eli maltilla kannattaa edetä, jos tarkoituksena ei ole saada vahvaa meikkiä aikaan. Clarinsin paletit sopivatkin mielestäni erinomaisesti kaikkein parhaiten ilta/juhlameikkien tekoon, sillä niiden syvyys sekä pysyvyys on täysin omaa luokkaansa. Pohjustajan kanssa ne pysyvät paikoillaan kuin liimattuna eivätkä pakkaannu luomivakoon. Luomivärin pigmentit ovat mineraalipigmenttejä ja ne sisältävät karnaubavahaa, jonka ansiosta luomivärissä on erinomainen pysyvyys.\nClarinsin luomiväripalettien intensiivisyys sekä pysyvyys on sitä luokkaa, että häivyttäminen on joskus vähän työläämpää. Siksi luomiväriä kannattaa ehdottomasti laittaa ensin alkuun ainakin kevyemmällä kädellä, jotta häivyttäminen ja blendaaminen ei olisi niin haastavaa.\n4-Colour Eye Shadow Palette -luomiväripaletti 6,9 g, suositushinta 52,25 euroa.\nClarinsin syyskokoelma on nimeltään Graphik ja nimi juontuu kokoelman uutuustuotteesta eli tästä kuvassa näkyvastä Graphik Ink Liner -rajaustussista. Rajaustussissa on terävä kärki, jonka ansiosta rajaus on äärimmäisen helppo tehdä lähelle ripsirajaa terävästi ja siististi. Sävyjä on valittavana yksi, 01 intense black, joka on valoa taittava intensiivinen musta. Sävy näyttää kaikissa valo-olosuhteissa yhtä intensiiviseltä ja mustalta.\nOlen todella kausittainen rajaustussin käyttäjä. Joskus nuorempana en koskaan tehnyt meikkiä ilman ylärajausta, mutta sitten tuli aika kun en edes omistanut yhtään rajaustussia. Nyt olen palannut jälleen nuoruuteni aikoihin ja etenkin tämän tussin myötä ylärajauksesta on tullut jälleen tärkeä osa meikkausrutiinejani. Katse on syvempi ja silmämeikki selkeästi "ehjempi" kun silmät ovat rajattu sharpisti ripsien juuresta. En edelleenkään harrasta siipirajausta, sillä se ei vain sovi pyöreän silmäni muotoon, mutta korostan ripsirajaa juuri sopivasti tämän avulla. Olen täysin rakastunut tähän kynään! Mielettömän hyvä ja miellyttävä käyttää.\nGraphik Ink Liner 1 ml, suositushinta 31,50 euroa.\nKurkataanko sitten miltä meikkini näytti?\nKuten moni pitkäaikaisempi lukijani tietää, vihreät sävyt ovat minun kipukohtiani silmämeikissä. Olen monesti kokeillut vihreitä sävyjä, mutta ne ovat sitkeäsi siltikin vain mukavuusalueeni ulkopuolella. Jotenkin miellän, että vihreä sävy ei istu kirkkaansinisten silmieni kanssa yhteen kovinkaan luontevasti. Tämän paletin sävyt olivat kuitenkin toista maata. Ne ovat murrettuja ja harmaaseen taittavia, metsäisiä sävyjä, jotka ovat minulle helpommin lähestyttäviä.\nVaikka olen kokenut meikkaaja, sävyjen intensiivisyys yllätti minut -jälleen kerran. Vaikka olenkin monesti meikannut Clarinsin paleteilla, en vain näköjään koskaan muista kuinka voimakkaita sävyt onkaan. Tästä meikistä ei alunperin pitänyt tulla ihan näin vahva, mutta tulipa sitten kuitenkin. Tosin se ei sisänsä haitannut, sillä tämä meikki oli tehty iltamenoja varten, joten mitään överiä ei tässä sen puolesta ollut. Silmämeikistäni tuli mielestäni aika kiva, vaikkakin vähän aiottua vahvempi. Vihreiden sävyjen kullansävyinen hohde on aivan jumalainen ja itse ihastuin siihen todella isosti. Nämä vihreän sävyt sopivat kaikkein parhaiten ruskeiden silmien kanssa, jos minulta kysytään. Ja tältähän se about näyttäisi: (jos minulla olisikin ruskeat silmät)\nPhotarin käsittelytaidot ovat vähän ruosteessa tältä osin, mutta saatte varmaan kaikesta huolimatta kiinni ideasta :) Ero on mielestäni huomattava, jos vertaa paletin sävyjä sinisten tai ruskeiden silmien kanssa. Meikki muuttuu täysin erinnäköiseksi, vai mitä.\nMuu osa meikistä on tehty myös näillä tässä postauksessa olevilla tuotteilla. Huulissani on sävy 756 guava, joka on aivan ihana korallinen puna. Poskillani on ruusukullan hohtoista golden pink -poskipunaa.\nItse tykästyin todella isosti Clarinsin syyskokoelmaan. Mielettömän hyvä ja ehjä kokonaisuus. Suosittelen ehdottomasti kokoelman meikkejä mikäli hakusessa on esim. hyvä poskipuna tai vaikkapa rajaustussi.\nKokoelman huulipuniin palaan vielä omassa postauksessaan, jossa esittelen kaikki kolme sävyä paremmin.\nMitä ajatuksia tämä syyskokoelma teissä herätti?\nTuotteet saatu maahantuojalta, mielipiteet omia.\nTunnisteet: clarins, huulipunat, Jonna suosittelee, luomivärit, meikkaaminen, poskipunat, pr, rajausvärit, silmämeikki\nJonna H. 27. syyskuuta 2017 klo 12.52\nUpea look, toi luomiväripaletti on ihan mun heiniä. <3\nNonnulan Jonna 9. lokakuuta 2017 klo 11.17\nSalka 27. syyskuuta 2017 klo 21.49\nKokoelma on ihana, huulipunat ovat heikko kohtani joten odotan innolla niiden omaa postausta :)! Mullakin on vaikeuksia vihreän kanssa, jotenkin koen sen tosi hankalaksi. Sinisenkin saan toimimaan paremmin :D\nNonnulan Jonna 9. lokakuuta 2017 klo 11.18\nHuulipunatyttö toisen tunnistaa :D <3\nSinisen mäkin saan toimimaan paremmin, vihreän kanssa taistelen aina :D


Jokisipilä - Könönen: Suomi Hitlerin Saksan vaikutuspiirissä 1933 - 1944 - Sivu 4 - Agricolan uutis- ja keskustelufoorumit\nJospa yrittäisin taas viritellä keskustelua itse aiheesta.\nLuin pitkään J ja K:n kirjaa eilen.En sentään hurmaantunut "nylanderin" tasolle, mutta vakuutuin kirjan arvosta tutkimustiedon yhdistäjänä ja osittain uudenkin esittäjänä.\nKolmikymmenluvun saksalaissuuntaus on esitetty perusteellisemmin kuin missään yksissä kansissa aiemmin. Erityisesti sotilaskontaktien laajuus tuli vakuuttavasti esille.Myös uusia tietoja on esittää.\nToinen uuttakin tuonut kokonaisuus oli Göringin roolin merkittävyys Suomessa ja Pohjolassa. Onhan hänen mielenkiintonsa tiedetty, mutta esimerkiksi minä en ole uskonut hänen Mannerheim-kontaktiensa olleen näin laajoja.\nMannerheimin luonteenpiirteet ja toimintatavat ovat myös paljon tutumman tuntuisia, kuin esimerkiksi Juhani Suomen esittämät. Taisi olla niin, että voimissaan ollut Mannerheim oli kuin kotonaan 30-luvun monivaiheisissa kuvioissa, mutta sodan lopun ja rauhanteon ongelmat olivat vanhalle ja sairaalle miehelle ylivoimaisia.\nAikaeroa ei kuitenkaan ole kuin kymmenisen vuotta.\nKäsitykseni on, että Marski ei koskaan toipunut täysin entiselleen kevään -43 sairastumisesta.\nVieläkin olen sitä mieltä, että Marski ei ollut hovimies, vaan ratsuväen upseeri ja vieläpä erityisen kyvykäs.\nSuur-Suomi ajattelua ja siinä syntyneitä kirjallisia töitä on esimerkiksi Ohto Manninen kuvannut ansiokkaasti aiemmin, mutta tässähän tiedemiestenkin osuus tulee taas kerrattua.\nJoihinkin vähäisiin virheisiin olen aiemmin viitannut. Otettakoon tässä esiin eräs pikku virhe. Eversti Ausfeld ei suinkaan komentanut JR ( =jalkaväkirykmentti) 27:ää itärintamalla, mutta kapteeni Ausfeld kyllä toimi JP ( jääkäripataljoona) 27:n viimeisenä komentajana. Everstiksi Suomen armeijassa hänet ylensi Mannerheim. Hän toimi 1. Jääkäriprikaatin komentajana.\nPäivän ( 4.10.) Hesarissa on kirjan arvostelu.\nIlmeisesti olet jo välirauhan ajassa, kun kerrot Suur-Suomea tukevista tiedemiestöistä. Mutta onko kirjassa talvisodan rauhasta uutta, koska joidenkin käsitysten mukaan silloin tehtiin jo kauttakulkusopimusta aiemmin merkittävä ratkaisu saksalaissuuntaan? Tarkoitan mm. Tannerin toteamusta hallituksessa voivotteluun, että olisi helpompi suostua rauhaan, jos olisi tietoa revanssista. Johon Tanner olisi todennut, että sellainen on tarkoitus, mutta siitä ei puhuta.\nTarkan arvio siis luettavissa tästä:\nnylander kirjoitti: 1930-luku Suomessa oli yleissävyltään melkoisen oikeistolainen.\nMinusta tämä kaipaa kyllä tarkempaa määrittelyä ennen kuin väitteen voi esittää.\nEi se ole mitenkään erheellinen määrittely, eikä edes kaipaa mitään kummempia perusteita, koska kyseessä on aika lailla vakiintunut tulkinta.\nNimenomaan mainitun vuosikymmenen alussa politiikan painopiste heilahti niin vahvasti oikealle, että tässä maassa säädettiin lakeja äärivasemmiston toiminnan kieltämiseksi ja valtavirtaisen vasemmiston toimintaa vastaan kohdistettiin ulkoparlamentaarista terroria. Maassa vallitsi muulle Euroopalle ominainen voimakas oikeistoradikaali virtaus, joka kanavoitui mittasuhteiltaan verraten suurena kansanliikkeenä. Keskiryhmien jakautumisen seurauksena kärsi myös niiden vakauttava vaikutus politiikkaan.\nOikeiston hegemonia näkyi siinäkin, että viime kädessä oikeistoradikaali reaktio joutui perinteisen konservatiivisen oikeiston kukistamaksi. Samalla meille kuitenkin syntyi hyvin pluraali ja moninainen äärioikeistojärjestöjen kenttä, joiden toiminta heijastui etenkin kaupungeissa myös kulttuurielämään.\nKokonaan toinen asia on tietysti se, että kaikki tämä herätti myös vastareaktion. Sosialidemokraatit voittivat komeasti vuosien 1933 ja 1936 eduskuntavaalit, ja vaikkapa AKS:n toiminnassa kulminoitunut oikeistolainen kansallismielisyys sai haastajakseen uuden vapaamielisen kulttuuririntaman. Vuosikymmen totta kai päättyi iloisesti punamultahallitukseen.\nMutta sellaistahan politiikka nyt tietysti on. Onhan tätä nykyä 1960-luvun loppua ja 1970-lukua yleensä luonnehdittu hyvin vasemmistolaiseksi aikakaudeksi, mitä se tietysti parlamentaaristen voimasuhteidenkin seurauksena alkuajoiltaan olikin. Sen lisäksi kansandemokraattien ja kommunistien sisäisillä nahisteluilla oli yhtä suuri politiikan kenttää määräävä vaikutus kuin oikeiston skismoilla 1930-luvulla, ja samaan aikaan etenkin kulttuurielämässä vasemmiston vaikutusvalta näkyi varsin voimakkaana. Tämäkin sai vastapainonsa; Kauko Kare otti tiukasti kantaa sivistyksen ja hyvien tapojen rapautumiseen, Itsenäisyyden Puolesta ry lobbasi Kokoomuksen edustajia Pirkkalan monisteesta ja Georg C. Ehrnrooth perusti Perustuslaillisen Kansanpuolueen pistääkseen kampoihin vasemmistohegemonialle ja itänaapurille.\nMutta yleismäärittelyssä toki on kysymys siitä, kuka kulloinkin on parhaiten niinsanotusti niskan päällä, ja sitähän tuossa nylander kaiketikin ajoi takaa. Kaipa tuo nyt on aika selvä asia muutenkin.\nJukka Tarkka kirjoitti: Kulttuuriväen saksalaissuuntaus perustui vuosisatoja vaikuttaneeseen akateemiseen yhteyteen, romantiikan ajan kaunotaiteisiin ja tiede- ja työelämän henkilösuhteisiin. Hitlerin hirmuhallinto ei katkaissut tätä jatkumoa. Saksa oli edelleen Saksa, vaikka näyttikin vähän kummalliselta.\nOdotan mielenkiinnolla koskahan tässä maassa kärkkäimmät apologeetat alkavat selitellä, kuinka suomettuneisuuden aikana ilmennyt kulttuuriväen suuntautuneisuus Neuvostoliittoon perustui kansallisromantiikan ajoista ja A. J. Sjögrenin ajoista asti vaikuttaneeseen akateemiseen yhteyteen sekä suomalaisten taiteilijoiden perinteisiin Mir Iskusstva -kontakteihin. Venäjä oli edelleen Venäjä, vaikka näyttikin ihan vain vähän kummalliselta. Ei täällä mitään kommunisteja oltu!\nItä-Saksan ihastelu tietysti pohjasi vastaavasti perinteiseen Preussi-yhteyteemme.\nMM kirjoitti: Mutta onko kirjassa talvisodan rauhasta uutta, koska joidenkin käsitysten mukaan silloin tehtiin jo kauttakulkusopimusta aiemmin merkittävä ratkaisu saksalaissuuntaan? Tarkoitan mm. Tannerin toteamusta hallituksessa voivotteluun, että olisi helpompi suostua rauhaan, jos olisi tietoa revanssista. Johon Tanner olisi todennut, että sellainen on tarkoitus, mutta siitä ei puhuta.\nPikaetsinnällä en varsinaista uutta löydä. Jokisipilä tuntuu kyllä suhtautuvan hieman epäillen Ylikankaan näkemykseen siitä, että rauha tehtiin alunperin välirauhaksi ja revanssiin luottaen.\nEn muista, että ministerit olisivat muistelmissaan tai edes hallituksen pöytäkirjoissa vedonneet Göringin lupauksiin.Ehkä ne ovat silti olleet tiedossa?\nKirjassa tehdään selväksi Talvisodan olleen molemminpuolinen ulkopolitiikan haaksirikko. Ja Talvisota nimenomaan ajoi Suomen Saksan leiriin. Jokisipilä spekuloi sillä, että ilman Talvisotaa Suomelle olisi ollut vaikea liittyä Saksan sotaan NL:a vastaan. Tietysti niinkin olisi voinut käydä. Jokisipilä vieroksuu kontrafaktuaalista spekulointia, mutta käyttää sitä kyllä joskus itsekin.\nLisäksi Jokisipilä arvioi Saksalla olleen käsitys, ettei NL ole valtaamassa koko maata. Eli olisi ollut MR sopimuksen salaisen pöytkirjan täydentävä suullinen sopimus maiden välillä. Se ei tosin sovi 2.12. 39 Pravdassa julkaistuun uutiseen Kuusisen hallituksesta.\nAinakin Göring näkyy olleen huolissaan mahdollisesta puna-armeijan ilmestymisestä Tornionjoelle ja Ahvenanmaalle,\nJussi Jalonen kirjoitti: Onhan tätä nykyä 1960-luvun loppua ja 1970-lukua yleensä luonnehdittu hyvin vasemmistolaiseksi aikakaudeksi, mitä se tietysti parlamentaaristen voimasuhteidenkin seurauksena alkuajoiltaan olikin. Sen lisäksi kansandemokraattien ja kommunistien sisäisillä nahisteluilla oli yhtä suuri politiikan kenttää määräävä vaikutus kuin oikeiston skismoilla 1930-luvulla, ja samaan aikaan etenkin kulttuurielämässä vasemmiston vaikutusvalta näkyi varsin voimakkaana. Tämäkin sai vastapainonsa; Kauko Kare otti tiukasti kantaa sivistyksen ja hyvien tapojen rapautumiseen, Itsenäisyyden Puolesta ry lobbasi Kokoomuksen edustajia Pirkkalan monisteesta ja Georg C. Ehrnrooth perusti Perustuslaillisen Kansanpuolueen pistääkseen kampoihin vasemmistohegemonialle ja itänaapurille.\nEiköhän se ollut melko merkityksetöntä touhua? Laajemmin ottaen vastareaktio oli Veikko Vennamon SMP ja miksei Kristillinen liittokin.\nVasemmistoradikalismi saattoi jyllätä esim. teatterissa, siis julkisuudessa, mutta mikähän mahtoi olla SKDL:n jäsenen mahdollisuus päästä vaikka opettajaksi? Tai edes demarin Pohjanmaalle.\nIlmo Kekkonen kirjoitti: Lisäksi Jokisipilä arvioi Saksalla olleen käsitys, ettei NL ole valtaamassa koko maata. Eli olisi ollut MR sopimuksen salaisen pöytkirjan täydentävä suullinen sopimus maiden välillä. Se ei tosin sovi 2.12. 39 Pravdassa julkaistuun uutiseen Kuusisen hallituksesta.\nSopii toki, sillä oman käsityksensä mukaan NL ei vallannut Suomea vaaan antoi apua Suomen kansanvaltaiselle hallitukselle.\nIlmo Kekkonen kirjoitti: Vieläkin olen sitä mieltä, että Marski ei ollut hovimies, vaan ratsuväen upseeri ja vieläpä erityisen kyvykäs.\n"Ratsuväen upseeri" ei oikein kerro nykyihmiselle mitään. Hannu Raittilan romaanissa Marsalkka Mannerheimia kuvataan tiedustelumieheksi, perusteena Aasian-ratsastus ja ratsuväen rooli nopeana joukko-osastona.\nMeinander taitaa käyttää ilmaisua poliittinen kenraali, siis M. ajatteli sotilaallisia asioita aina poliittiselta kannalta.\nElämänkokemuksensa perusteella M. oli kosmopoliittinen aristokraatti.\nKlaus Lindgren kirjoitti: jsn ja Nylander, joko te taas aloititte? Lopettakaa heti tai kinastelkaa edes palstalla "Kesustelua keskustelusta ja pelisäännöistä". Kiitos.\nTätä kinasteluahan voi pitää tämän keskustelun eräänlaisena "bonusmateriaalina". Harvemmin tällä forumilla käyvät henkilötkin huomaavat, että historiakeskustelu ei suinkaan ole pelkkää paperinmakuista asia-argumentointia, vaan mukaan mahtuu nimittelyä, piikittelyä, syytöksiä ja muuta jännää. Tulee hieman mieleen eräät takavuosina käydyt kinastelut eräistä Suomen historian dramaattisista vaiheista. Niiden eräänlaisessa uusintamisessa "Nylanderilla" voisi olla Heikki Ylikankaan rooli, kun taas "jsn" voisi olla joku ensin mainitun kriitikoista.\nMannerheim kävi kaksivuotisen ratsuväen kadettikoulun ja palveli sen jälkeen ratsuväessä nuorempana upseerina kuutisen vuotta. Oltuaan välillä hovitallihallinnossa hän palveli Upseerien Ratsastuskoulun mallieskadroonan päällikkönä vuoden. Japanin sodassa hän toimi ratsurykmentin komentajan apulaisena.\nVuodet 1909-14 Mannerheim palveli ratsuväkijoukko-osastojen komentajana ja sitten ratsuväkiyhtymien komentajana sodassa kolme vuotta. Tästä tulee palvelusta ratsuväessä lähes 20 vuotta.Lisäksi kaksivuotinen Aasian ratsastus.\nHovissa M. ei palvellut poislukien rutiinimaiset vartiovuorot ja muutamat seremoniat. Hovitallihallinnossa hän toimi, mutta se oli tukipalvelua, ei varsinaista hovimiehen työtä. Silloinkin hän oli ratsuväen upseeriluettelossa ja sai ylennyksen ratsumestariksi.\nTietysti M. hallitsi hovimiehen käytöstavat ja Suomen vuosinaan hän toimi tehtävissä, joihin läheisesti liittyi politiikka.Hänen viimeisin sotilasarvonsa oli kuitenkin ratsuväen kenraali. Marsalkka oli arvonimi.\nTämän puhtaammin ei kukaan voi olla ratsuväen upseeri.\nAlbert Ravila kirjoitti: Tulee hieman mieleen eräät takavuosina käydyt kinastelut eräistä Suomen historian dramaattisista vaiheista. Niiden eräänlaisessa uusintamisessa "Nylanderilla" voisi olla Heikki Ylikankaan rooli, kun taas "jsn" voisi olla joku ensin mainitun kriitikoista\nHyvä vertaus! Ja kaikkihan me jo tiedämmekin, mikä osapuoli oli "oikeassa", osapuilleen 100 - 0 (sanoo: sata vastaan nolla).\nEikö näitä kinasteluja täysin aiheen ulkopuolelta todellakaan voisi käydä osoitetulla paikalla?\n"Nylanderhan" on käyttänyt hyvin asiallisia puheenvuoroja tässä keskustelussa häiriköistä huolimatta.\nJos tämä toive kirvoittaa kommentteja, niin sinne toiseen topiciin, please!\nJussi Jalonen kirjoitti: Ei se ole mitenkään erheellinen määrittely, eikä edes kaipaa mitään kummempia perusteita, koska kyseessä on aika lailla vakiintunut tulkinta.\nMinun mielestäni jo pelkästään sosiaalidemokraattien ja maalaisliiton vahvistuva asema tekee kyseenalaisiksi väittämät "oikeistolaisesta 30-luvusta". Laajamittaista oikeistoradikalismia, joka oli protestiliike, kesti vain muutaman vuoden ja se oli pääasiassa ohi lapuanliikkeen hajottamisen myötä. Se keräsi kovin kirjavaa joukkoa, joka hajaantui nopeasti. Jos nykypäivän hallituspäättäjät tietyllä tapaa ovatkin olleet "perussuomalaisten vankeja", niin jälkimmäisillä ei kai silti millään muotoa voi väittää olevan tällä hetkellä hegemonia-asemaa. Konkreettisena osoituksena tamperelaisvapaustaistelijan toiminta eduskunnan lehterillä jälkiseurauksineen.\nKommunistilait tietysti ovat toki painava puolesta-argumentti, mutta niiden säätämiseen vaikutti myös turvallisuuspoliittisia eikä yksin puoluepoliittisia syitä.\nMinusta 1930-luvulla vaikutti vielä monia vanhan sääty-yhteiskunnan mentaalisia rakenteita. Niitä voi toki kutsua oikeistolaisiksi tai traditionalistisiksi, mutta niissä oli hyvin vähän ideologista sisältöä. Toisaalta teollistuminen oli jo monin paikoin varsin nopeaa. Pitäisin 30-lukua enemmänkin poliittisen ja ideologisen hajaannuksen tai murroksen aikana.\nEn myöskään pitäisi 1970-lukua yksiselitteisesti vasemmistolaisena vuosikymmenenä, sillä tuolloinhan porvarilliset puolueet ja liikehdintä voimistuivat, mm. kokoomuksen nuorisojärjestöt, saati sitten vasemmistolaisuuteen torjuvasti suhtautuvat uusherätysliikkeet. "1960-luvustakin" tekee 60-luvun yleensä vain vuosikymmenen pari viimeistä vuotta. Jos Neuvostoliittoa ei olisi ollut, äärivasemmistolaisuus olisi Suomessa ollut paljon heikommissa kantimissa. Taloudellista ja yhteiskunnallista suunnittelua harjoittivat tuolloin monet ei-vasemmistolaisemmatkin läntiset maat. Eikä vasemmiston mahti riittänyt edes kaatamaan EEC-vapaakauppasopimustakaan.\nIlmo Kekkonen kirjoitti: "Nylanderhan" on käyttänyt hyvin asiallisia puheenvuoroja tässä keskustelussa häiriköistä huolimatta.\nTänään on 10.07.20 09:59


Asiantuntijat: Tästä syystä Robinista tuli iso ilmiö | YleX | yle.fi\nAsiantuntijat: Tästä syystä Robinista tuli iso ilmiö\nJulkaistu 24.04.2015 - 17:01 . Päivitetty 24.04.2015 - 17:01\nYleX Etusivussa vierailivat Ilmiön kaava -kirjan kirjoittajat Lauri Hilliaho ja Johanna Puolitaival, jotka kertoivat, miksi Robinista tuli iso ilmiö.\nRobinista tuli hetkessä iso ilmiö. // Kuva: Teemu Saarinen / YleX\nJohanna Puolitaival kertoo, että Robinista tekee ilmiön hänen\nainutlaatuisuutensa. Siinä vaiheessa, kun Robin tuli pinnalle, ei ollut mitään\nvastaavaa artistia Suomessa.\n- Robinille oli ehtinyt tulla tilausta ennen kuin hän tuli\nmusiikkimarkkinoille, koska Justin Bieberin suosio oli ehtinyt kasvaa Jenkeissä\nniin suureksi, että se heijastui Suomeenkin. Oli tarve teinitähdelle. Ilmiö\nolisi jäänyt lyhyeksi, ellei Robin olisi niin mielettömän vakuuttava persoona.\nHän on onnistunut luomaan sellaisen suhteen faneihin, että he seuraavat häntä\nkeikalta toiselle, Puolitaival kertoo YleX:lle.\nIlmiön kaava -kirjan kirjoittajat Lauri Hilliaho ja Johanna\nPuolitaival ovat listanneet kohta kohdalta, miten ilmiöt syntyvät.\n- Teinitytöt haluavat päiväunien kohteen, josta he voivat\nhaaveilla. Robinilla on paljon romanttisia biisejä ja hänestä on tehty tarpeeksi\nlähestyttävä. Se on tarinan ydin.\n- Sillä tarkoitetaan niitä faneja, jotka lähtevät mukaan\nsilloin jo, kun ilmiö ei ole vielä iso. Robin on siitä ainutlaatuinen, että jo hänen\nensimmäistä videotaan katsottiin lyhyessä ajassa yli miljoona kertaa. Innostujien\njoukko oli siis hirveän suuri.\n- Vahvistaja on auktoriteetti. Se voi olla julkkis tai media.\nRobin istui alle viikko ensimmäisen videon julkaisun jälkeen talk show -sohvilla\nkertomassa elämästään. Robin-ilmiö on jatkunut ja hänen levyillään on hirveästi\nvierailijoita. Robin on suunnannut musiikkiaan kohti räppiä ja pyytänyt\nlevyilleen muun muassa Nikke Ankaran ja Elastisen.\n- Uudistuminen on kauhean tärkeää. Uutuusarvo ei säily kauhean\npitkään. Robinin tapauksessa uudistamista on tehty koko ajan. Robin on\nkuunnellut kohderyhmäänsä ja onnistunut uudistumaan läpi äänenmurroksen. Tällä\nhetkellä näyttää siltä, että se voisi olla mahdollista, että Robinia\nkuunnellaan vielä 50 vuoden päästäkin.


Asuntotilanne ja joululahjuksista | Amatööri\nAsuntotilanne ja joululahjuksista\nMinä ja Terhi emme muuta tämän vuoden aikana, luultavasti, koskapa minun pitäisi lopettaa nykyinen vuokrasopimus tämän kuukauden aikana emmekä vielä ole ehtineet katsoa asuntoa (jota joku muu ei olisi napannut).\nTästä seuraa sellainen, että en halua tai tarvi juurikaan joululahjoja. Jos aiot minulle jotain hyödyllistä hankkia (eli tämä koskee lähinnä perhettä), niin jätä hankkimatta tai anna sen odottaa muuttoon asti – muuton jälkeen saatamme jotain keittiövempeleitä tai huonekaluja kaivata, tai ehkä silitysrautaa, mutta pitää nyt ensin nähdä että mitä kaikkea löytyy valmiiksi tai saamme ilmaiseksi. Nurkissa lojuvat pakkaukset eivät muutossa auta, joten ei kiitos sellaisille.\nJos nyt välttämättä haluat jotain silti ostaa, mihin en missään nimessä kannusta, niin tässä muutama harkittava asia.\nEi karkkia tai suklaakonvehteja, kiitos. Pähkinät, mantelit, (kuivatut) marjat ja siemenet ajavat saman asian, samoin kuin 70+-prosenttinen suklaa. Jos sokeri (tai siirappi tms.) löytyy tuotteen ensimmäisenä valmistusaineena, niin ei kiitos. Tästä saa myös ilmoittaa isovanhemmille, jos tuntuu siltä. Saatu sokerimössö syödään hyvin hitaasti, viedään roolipeli-iltoihin tai syötetään sitä haluaville ystäville.\nEi t-paitoja tai sukkia. Molempia löytyy tarvittavaa suuremmat pinot. (Varsinkin sukkia.) Jos jotain muuta vaatetta haluatte antaa, niin kysykää ensin, antakaa jotain muuta käyttövaatetta, tai antakaa jotain tyylikkäämpää, mitä en itse hankkisi. Ehkä pidän sitä. Muuten se löytänee uuden omistajan joko ystävältä tai kierrätyskeskuksesta.\nJos hankitte jotain söpöä tai rihkamaa, niin saatan hymähtää ja sitten se luultavasti lähtee. Jotain oikeasti kaunista, niin harkitsen. Jotain itse tehtyä, niin saatan jopa säästää sen, tai ainakin annan jollekin joka sitä arvostaa. (Pätee myös kortteihin.)\nJos löytyy lahjatoiveita, niin sanokaa. Jos kelpaa, niin jätetään lahjat ostamatta.\nParas toivo tällä hetkellä lienee KS-vuokraisännät. Realian luona asioitaessa vastaanottajan asenne oli töykeä. Tutun mukaan heitä saa tökkiä jatkuvasti mitään palvelua saadakseen ja lisäksi tuttu muutti sitä kautta hometaloon. Jos tiedätte muita hyviä vaihtoehtoja tai yksityisiä, jotka olisivat (noin) kaksiota vuokralle antamassa kävelymatkan päässä Mattilanniemestä, niin vihjatkaa ihmeessä.\nMuutto sittenkin »


Pandat vai ihmiset? - Keskisuomalainen\nKolumnit 07.08.2016 03:00\nPandat vai ihmiset?\nNyt sohaisen ampiaispesää, ei kun pandapesää. Pesän aiheet kun ovat niin kovasti kuumaa kamaa kotikaupungissani, nalleperheen naapurissa.\nJotkut ovat kyllästyneet pitäjän nykymenoon niin, että vääntävät Ähtärin Ahteriksi ja nalleperheen lopun takalistoa merkitseväksi ruumiinosaksi. Saa käyttää mielikuvitusta.\nJoidenkin mielestä on ookoo maksaa Kiinan kansantasavallalle 800 000 euroa vuodessa pandojen vuokrana. Minä voisin lähettää Kiinaan joka kuukausi 50 euroa, että pitäisivät sikäläiset eläimet Aasiassa, minne ne kuuluvatkin.\nMonien mielestä pandat lisäävät seutukunnan vetovoimaa ja tuovat Ahteriin ihan hirveästi turisteja. Kansainvälisien sijoittajien toivotaan löytävän vihdoinkin tämän ihanan pikkukaupungin ja törsäävän ylimääräiset taalansa tai puntansa veronmaksajien omistamaan eläintarhaan. Löytyykö niin pölhöjä liikemiehiä maailmasta?\nJos kunnalla on kovasti ylimääräistä rahaa, voitaisiin pandojen viiden miljoonan pömpelirahoilla rakentaa lapsille uusia kouluja. Nykyiset kun ovat kovin huonossa kunnossa. Nyt niitä taas remontoidaan, ties kuinka monennen kerran. Olisiko ollut sittenkin reilumpaa rakentaa kokonaan uutta kuin lyödä kirvestä lahoon puuhun?\nKun vein lapsiani satujumppaan Otsonkoululle 1990-luvulla, vesirännien syksytorvien ympärillä oli kauniita jääveistoksia. Eli vesi ei mennyt alkuunkaan sinne minne piti, vaan valui rakennuksen seinille.\nKoulua on remontoitu sen seitsemän kertaa, mutta aina jokin osa uuden ja vanhan yhdistelmästä ratkeaa ja vuotaa.\nNyt remontissa on myös lukio, jonne yläkoulun väki on muuttanut. Yhteiskoulu kun on ollut jo pari vuotta täysin käyttökiellossa.\nPaikallisen lehden mukaan koulujen remontit ovat sujuneet hyvin. Miten niin? Lapset eivät pääse luokkiinsa, vaan heitä sijoitetaan esikoululaisille tarkoitettuun Reppulaan, joka korjattiin sadannen kerran viime vuonna. Myös liikuntasalissa opiskellaan muutamat ensimmäiset kouluviikot. Otsonkoulun remontin on määrä valmistua elokuun lopussa.\nYläkoululaiset ripotellaan lukion tiloihin, Pirkanlinnaan ja ammattikoululle, joissa he saavat takoa kieliä päähänsä syyslomaan asti.\nLukion remontti on sentään jo valmis. Mutta mitä tehdään märäntyneelle yhteiskoululle?\nKunnan perustehtävänä on järjestää veronmaksajille peruspalvelut. Kun meillä oli vielä aluesairaala, päättäjien mielestä käytimme hyvää palvelua liian herkästi – ja se maksoi ihan liian paljon kunnalle. Nyt ei ole enää tätä erikoissairaanhoitoa riesana, mutta silti rahaa menee sairaiden ihmisten hoitamiseen kuin roskaa.\nMutta eikös sen pidä ollakin niin? Mieluummin rahat ihmisten palvelujen ylläpitämiseen kuin kiinalaisten elukoiden paijaamiseen.\nKuntalaisten sietokyky on jo nyt tapissaan, koska moni hoitaja on joutunut ottamaan kakkosasunnon Seinäjoelta. Kolmivuorotyötä on paha tehdä 80 kilometrin etäisyydeltä.\nNe, jotka eivät halua osallistua pandojen maksamiseen, ovat jo lähteneet pitäjästä.\nMutta on meillä sentään paljon hyvääkin. Kuten kauniit maisemat ja mukavat ihmiset, etenkin syntyperäiset eivätkä jostakin Keski-Suomen kolkista muuttaneet.\nJunat Anne Berner vie jouluun mennessä, mutta jäähän meille veronmaksajille vielä ikioma hotelli-ravintola.


7.1.2019 Hanne Muurinen Alueuutisia 0\nKeski-Suomen Pelastuslaitos kertoo tiedotteessaan hälytysmäärien kasvaneen vuonna 2018 edellisvuoteen verrattuna.\nPelastustoiminnan- ja ensihoidon tehtävät lisääntyivät selvästi vuodesta 2017. Palokunta kutsuttiin paikalle 814 kertaa useammin vuonna 2018 kuin vuonna 2017. Ambulanssia tarvittiin vuonna 2018 1430 kertaa useammin, kuin vuonna 2017.\nSammutus-, pelastus-, vahingontorjunta- ja tarkastustehtäviin Keski-Suomen Pelastuslaitos hälytettiin 5686 kertaa viime vuonna. Vuoden 2017 vastaavien tehtävien määrä oli 4872, selviää tiedotteesta. Tulipaloihin kohdistuvia tehtäviä 805 kpl (vuonna 2017 588 kpl). Tulipaloissa kuoli neljä henkilöä ja 31 loukkaantui.\nVuonna 2018 rakennuspaloja oli 6 kpl ja rakennuspalovaaroja 10 kpl enemmän, kuin vuonna 2017. Näistä kirjattiin noin 13 miljoonan euron vahingot, tiedotteessa kerrotaan. Rakennuspaloista kolme tapahtui Jyväskylässä, kun Rasinrinteellä paloi pienkerrostalo, Palokassa kauppakeskus ja Korpilahdella kiviveistämö.\nHelteinen ja kuiva kesä oli otollinen maastopaloille, joita Keski-Suomen Pelastuslaitos kirjasi 243 kpl. Kesä 2017 oli seuraajaansa huonompi, joka näkyi myös tilastossa: Vuonna 2017 maastopaloja kirjattiin 103 kpl, tiedotteesta selviää. Maastopalojen lukumäärään nähden maastoa paloi kohtuullinen määrä, “vain” noin 60 hehtaaria.\nTiedotteen mukaan Pelastuslaitos kirjasi vahingontorjuntatehtäviä 493 kpl ja tarkastustehtäviä 1656 kpl.\nViime vuosien haastavat keliolosuhteet ja lisääntyneet liikennemäärät näkyivät tieliikenneonnettomuuskehityksessä negatiivisesti. Keski-Suomen Pelastuslaitos hälytettiin onnettomuustehtävälle toissa vuonna 893 kertaa, kun viime vuonna näitä tehtäviä kirjattiin 955 kappaletta, selviää tiedotteesta. Siinä, missä onnettomuuksien määrä on kasvanut, tiedotteessa mainitaan tieliikenneonnettomuuksien pelastushenkilöstön työturvallisuuden heikentyneen. Tämän arvioidaan johtuvan ihmisten lisääntyneestä välinpitämättömyydestä.\nAmbulanssien suorittamat ensihoitotehtävät lisääntyivät valtakunnallisen trendin mukaisesti myös Keski-Suomen Pelastuslaitoksella. Ensihoitopalveluiden ambulanssit lähtivät matkaan\n29867 kertaa vuoden 2018 aikana (vuonna 2017 28437 kpl). Näistä A- ja B-kiireellisyysluokan tehtäviä oli yhteensä 10272 kpl.\nTiedotteessa mainitaan, että ensihoitopalveluihin kuuluvia ensivastetehtäviä oli 994 tehtävää vuonna 2018. Ensivasteella tarkoitetaan hätätilapotilaan luokse lähetettävää lähintä mahdollista pelastustoimen yksikköä, joka kykenee aloittamaan välittömät henkeä pelastavat toimenpiteet, arvioimaan potilaan tilaa ja antamaan raportin tilanteesta ensihoitoyksikölle.\nLähde: Keski-Suomen Pelastuslaitos\nTäytetyt lihapullat ja pasta\nModerni mies Tv-sarja