Kirjoittaja Aihe: Musiikkimaku? (Luettu 64871 kertaa)\n« Vastaus #100 : Toukokuu 24, 2006, 16:14:53 »\nOlen kaikkiruokainen ja kuuntelen kaikenlaista musiikkia alati vaihtelevien mielialojeni mukaan aina ah-niin-ihanasta 'purkkapopista' klassiseen. En osaa nimetä lempibändiäni, mutta kuuntelen enimmäkseen N'syncin, Green Dayn, Simple Planin ja Dallas Superstarsin lurituksia - myös Scooter iskee ja lujaa, samoin kuten jotkut yksittäiset biisit joiltain itselleni aivan tuntemattomilta bändeiltä/laulajilta, kuten Toy Box, Hi-tack tai Trapt. On käynyt niinkin, että olen joskus haukkunut jonkun bändin totaalisesti lyttyyn kovaan ääneen ja sitten kuullut vähän myöhemmin kys. yhtyeeltä jonkun aivan uskomattoman hyvän biisin, josta olen sitten tykännyt aivan älyttömästi, jolloin olen suoraa päätä ladannut biisin netistä. :3 Olen siis monia kertoja 'kompastunut omiin ennakkoluuloihini' musiikin suhteen, jos näin voi sanoa.\n« Vastaus #101 : Toukokuu 27, 2006, 18:42:43 »\nMusiikki makuni vaihtelee laidasta laitaan. Tällä hetekellä kuuntelen Nightiwsihiä. Valitettavasti bändi oltiin lopetettu jo, kun tykäistyin heidän muusiikkiinsa.\nEnsimmäisen levyni sain joululahjaksi "High hopes" Kokoelma Cd.\nEn tiedä mikä juuri siinä bändissä viehättää, mutta ainakin olen vahvasti sitä mieltä, että Tarjalla on ääntä.\nLempi kappaleeni ovat: Ever Dream, Walking in the air ja Wish I had angel. Näiden kappaleiden muusiikki vie ainakin tällähetkellä kovasti mukana :)\nLisäksi kuuntelen lukuisia aivan eri tyyppisiä bändejä. Räpistä en kamalasti pidä, joskus olen sitäkin kyllä kuunnellut.\n« Vastaus #102 : Toukokuu 27, 2006, 18:47:50 »\nLainaus käyttäjältä: "Tiaron"\nTällä hetekellä kuuntelen Nightiwsihiä. Valitettavasti bändi oltiin lopetettu\nWRONG! Nightwishia EI ole missään vaiheeessa lopetettu.\n« Vastaus #103 : Toukokuu 28, 2006, 12:04:57 »\nMinun musiikkimakuni on hyvin laaja, kuuntelen lähes kaikkea, lukuunottamatta oikein kunnon teknojumputusta ja raskasta metallia. Tai ehkä voisin sanoa että pystyn kuuntelemaan kaikkea laidasta laitaan, vaikka jotkut genret jäävätkin vähän vähemmälle huomiolle. Eniten taidan kuunnella sellaista kevyempää rockia, hip hopia, r'n'b:tä ja poppia. Lemppareitani ovat mm. Maroon 5, Franz Ferdinand, Coldplay, The Verve, Brainstorm, Green Day, James Blunt, Kyo, Raphaël, Kanye West, Nelly, Enya, Destiny's Child ja Shakira. Tuota listaa voisi jatkaa vaikka kuinka pitkälle. Usein kuuntelen myös ihan vain sitä mitä radiosta sattuu tulemaan. Se, mitä CD-soittimeni soittaa, riippuu aina ihan mielialasta. Hyvällä tuulella voi kuunnella ihan puhdasta ja iloista purkkapoppia ja surullisena sitten jotain melodista fiilistelymusaa.\nItse olen kaveripiirissäni saanut amerikkalaisen musiikin suurkuluttajan leiman, eli kun olen ainoa joka kuuntelee paljon amerikkalaista hip hopia ja muuta vastaavaa. Mutta kuuntelenhan minä hyvin paljon muutakin. :) Sanotaanko näin, että olen avomielinen kaikenlaista musiikkia kohtaan. :)\n« Vastaus #104 : Kesäkuu 20, 2006, 12:14:42 »\nMusiikkimakuni on laaja ja kuuntelen lähes kaikenlaista musiikkia paitsi heviä ja klassista eikä kaikki rap-biisit ole mun mieleen. Tosin joistain rap-biiseistä saatan tykätä. Tavallinen ulkomaalainen ja suomalainen poppi on mun makuun ja myös rockmusa. Jotenkin ne vaan kolahtaa muhun ja saamut aina laulamaan ja ehkäpä tanssimaankin mukana :)[/i]\n« Vastaus #105 : Kesäkuu 22, 2006, 14:42:12 »\nOlenkohan tähän jo vastannut...no ei se mitään..\nmusiikkimakuni on hyvin laaja, kuuntelen kaikkea metallista klassiseen, joskin enemmän heviä ja metallia. Eniten pidän CMX:stä, Children of Bodomista, Amorphiskesta ja Nightwishistä.\nJoku mitä en kuitenkaan voi sietää on tietynlainen poppi ja rap. Vaikka linkin parkiakin kuuntelen. Ai joo ja Tekno on ihan hirveää :D ...\nNiin ja pitääpä vielä mainita että musikaali ja elokuvamusiikki on hyvää..Erityisesti Phantom of the operan.\n« Vastaus #106 : Kesäkuu 29, 2006, 10:59:26 »\nOma musamakuni kallistuu varmaankin melko paljon rockin puolelle, myös punkrock-tyylistä musiikkia kuuntelen paljon.\nBändeistä Tokio Hotel, Devilish (entinen TH), Bon Jovi, Leevi and the Leavings, Mew, Millencolin, Panic! At the Disco, Social Distortion, The Beatles, The Odorants, Tyrävyö ja Zen Café ovat sellaista parhaimmistoa mitä tykkään kuunnella.\nKaikkien kappaleissa on jotain sellaista, mistä pidän.\nSaksalainen Tokio Hotel on ehdottomasti kärjessä, rakastan sitä niin paljon ettei voi sanoin kuvailla. Ennen en ole tykännyt saksankielisestä musiikista, mutta kun keväällä löysin TH:n, niin ihastuin siihen välittömästi. ;>>\n« Vastaus #107 : Kesäkuu 29, 2006, 19:56:06 »\nMusiikkimakuni voi supistaa kahteen sanaan: rock ja hevi. Ne ovat genret, joita tulee kuunneltua eniten. Poppia voin sietää jossakin määrin, mutta yleensä se ei kolahda minuun.\nBändeistä tulee kuunneltua eniten System of a Downia, Apulantaa ja Green Dayta. Uusin löytöni on Nelly Furtado, josta kiinnostuin kuultuani Maneater-kappaleen.\nEniten kallistun System of a Downin puolelle. Siinä bändissä vain on jokin, joka minut sai siihen ihastumaan:) Johtunee varmaan massasta erottuvista lauluista ja erikoisista sävelistä. Olen kuitenkin iloinen, että kaverini tutustutti minut tähän upeaan bändiin.\n« Vastaus #108 : Elokuu 14, 2006, 22:03:58 »\nKlassinen musiikki, tai vielä tarkemmin sanottuna, klassinen pianomusiikki on aina kuulunut tärkeimpiin musiikkikategorioihini, luultavasti siksi, koska olen soittanut pianoa noin 14 vuotta. Siitä en puhu sen enempää, koska olen kirjoittanut aiheesta toisissa keskusteluista. Se on kuitenkin se tärkein ja rakkain.\nSitten on heavy monine muunnelmineen. Tästä olen saanut "herätyksen" vasta vähän aikaa sitten, tai no, Nightwishia olen jonkin verran kuunnellut ainakin vuoden ja sitä rataa, mutta tänä keväänä oikein kunnolla tajusin, että jee, hevihän on rautaa! <--- Tästä kiittäminen erästä kokoelma-DVD:tä, jossa oli muutamia heavy-biisejä musiikkivideoineen. Olen siitä lähtien koko ajan opetellut tuntemaan kaikenlaisia bändejä ja kuunnellut levyjä, mutta edelleen kaipaisin lisää tuntemusta. Vaikeaa se on, sillä en oikein tiedä, mistä sitten kuulisin erilaisten bändien musaa, kun hyvää radiokanavaa ei löydy enkä viitsisi summamutikassa mennä kalliita levyjä ostelemaan. Kirjastojen suppeahkot valikoimat ovat vähän auttaneet sekä kaverini ja tämän poikaystävä, joka on jopa pyytänyt kosketinsoittajaksi hevibändiin(sä).\nNo, jos nyt sitten jotain tiettyjä bändejä voisi mainita, niin Children of Bodom on hyvä, samoin Nightwish ja Within Temptation (kai sekin jonkinsortin heviä on) ja Rammstein (lasken senkin). Myös Wintersun ja Ensiferum menee, ynnä monet muut, mistä olen kuullut vain yksittäisiä biisejä. Pidän siis oikein kunnon mätöstä, örinästä ja jyrinästä, mutta joskus myös vähän herkempi kama maistuu. Ja jotain siltä väliltä. Lordi tms. on kuitenkin liian heppoista. Pikkulasten juttuja..\n((Niin ja on niitä yksittäisiä tapauksia muistakin genreistä, esim. Apulanta on oikein kiva, samoin Offspringia tuli yhdessä vaiheessa kuunneltua paljonkin. En siis ole mitenkään ehdoton noiden kategorioiden kanssa, mutta mikään teinipop ym. kevyt pas*a ei pure. Hyi!))\n« Vastaus #109 : Elokuu 15, 2006, 12:18:48 »\nOlen siitä lähtien koko ajan opetellut tuntemaan kaikenlaisia bändejä ja kuunnellut levyjä, mutta edelleen kaipaisin lisää tuntemusta. Vaikeaa se on, sillä en oikein tiedä, mistä sitten kuulisin erilaisten bändien musaa, kun hyvää radiokanavaa ei löydy enkä viitsisi summamutikassa mennä kalliita levyjä ostelemaan.\nYksi laillinen ja suotava tapahan on hyödyntää bändien nettisivuja, joissa usein on sampleja tai jopa kokonaisia biisejä. Bändejä taas löytää hyvin musiikkilehtien arvosteluja lukemalla, koska niistä yleensä selviää genre ja muuta kivaa, joista voi päätellä, tykkäisikö itse. Myös netistä löytää hyviä arvosteluja, ja kun nyt kerran vauhtiin pääsin, niin tässä muutama sivusto, joita kannattaa hyödyntää: Imperiumi ja Sonos Metallicos. Ja ei muuta kuin metsälle :)\nEdit// Ja nykyäänhän Sonos Metallicos kulkee Korroosion nimellä.\n« Vastaus #110 : Elokuu 16, 2006, 18:54:41 »\nLainaus käyttäjältä: "Saphire Tulenpunainen"\nAjattelin tulla kertomaan mielipiteeni yhdestä asiasta, nimeltä musiikki maku. Jotkut valitsevat ystävänsä musiikkimaun perusteella, mikä on mielestäni äärettömän typerää. Jos musiikkimausta tulee riitaa, ei pidä puhua musiikkimausta lainaakn, sillä vältytään riidoilta.\ntottahan toki se on typerää , eihän musiikkimaulla periaatteessa ole mitään väliä,mutta kyllä se vähän niin on että sitä hakeutuu samanhenkisten ihmisten seuraan, ja musamaku on usein enemmän kuin musamaku ,tulee asenteet ja aatteet kaupan päälle. Esim. poliittista punkia kuunteleva ihminen on yleensä varmaankin sangen tiedostava ja ajatteleva ihminen, ja vaikkapa skan ja reggaen kuuntelijat harvemmin lienevät äärioikeistolaisia asehulluja konservatiiveja..Vaikka eihän asia tietenkään ole niin yksiselitteinen. En tiedä saiko pointistani mitään käsitystä :D\nitse kuuntelen todella paljon musiikkia ja varsin monenlaista ,liikaakin bändejä mitä haluaisi kuunnella ja sisäistää ja kaikkea. lähinnä,jos pitää jollain lailla rajata niin enimmäkseen just punkia,rockia, indietä,skata ja jonkinverran reggaeta tulee kuunneltua (sekä tietenkin skapunkkia ,jos nyt ruvetaan pilkkua viilaamaan :>). Bändeistä puhuttaessa viime aikoina on tullut kuunneltua eniten varmaankin Musea,Mewiä, Disco Ensembleä, the Libertinesiä ja Holea (+Courtneyn soolomusaa). Leonard Cohenin musaan olen kanssa koittanut päästä sisälle,ehkä ne sanoitukset on kyllä siinä pääroolissa.Suurrakkauksiin kuuluu tietenkin myös PMMP, Ismo Alanko ,Tehosekoitin, Velvet Underground, Weezer , the Strokes, The Sounds (keikalllle taaspian !<33),The Vaselines,Radiohead, living Things,Evilsons,Flogging Molly,The Cure,varsinkin vanha Apis, Common Rider, Operation Ivy,Rancid, Coldplay, Be your own pet , Anal Thunder...Nirvana on klisee,mutta se on kyllä ihan ykkönen.Sen ja Kurt Cobainin kautta on löytänyt muitakin mahtavia bändejä .ja ihailen K.Cobainin biisintekotaitoa,niinkuin kyllä niinmonen muunkin ! Ja Rasmus, siis nimenomaan tämä vanhempi matsku, joka on ihan eri yhtye kuin nykyinen ,tämähän vasta sitten klisee onkin mutta aivan mahtavaa musaa eikä todellakaan hävetä,että diggaan hulluna. Rasmuksen kautta on sitten kans löytyny niitä muita bändejä..:D kun nuorempana fanitti niin hitsisti että halus kuunnella kaikkea mitä ne jätkät kuunteli.Nirvana,radiohead, Muse,Weezer mm löytyny haha, kiitti :D\nOlen avoin kaikelle ja uusia huippuja tuttavuuksia tulee lähes päivittäin :) Toisaalta tykkään musasta, joka vaan on menevää ja pistää riehumaan ja heilumaan,mutta sitten taas toisaalta semmosesta oudosta fiilistelymusasta,jota täytyy kuunnella jonkun verran sisäistääkseen. Arvostan sanoituksia ,joissa on sisältöä. Ja yhtyeitä ,joilta se soittelu onnistuu livenäkin.\n« Vastaus #111 : Syyskuu 03, 2006, 12:06:27 »\nOlen hyvän musiikin ystävä 8)\nSuurin osa musiikista, mitä kuuntelen on metallimusiikkia, kuten Ozzy Osbourne, Black Sabbath, Slipknot, Verjnuarmu, Dimmu Borgir ym. ym. Mutta pidän myös dance-musiikista ja ehdottomasti tuon genren huippuja ovat Gabry Ponte ja Eiffel 65. Se on varmastikin se melodia, mikä sai minut kuuntelemaan näitä. :)\nYksi asia mitä arvostan bändeissä on omaperäisyys, tässä tapauksessa Slipknotilla ne naamarit, Verjnuarmulla savoksi laulaminen.\n« Vastaus #112 : Syyskuu 03, 2006, 14:50:17 »\nMetalliahan minä kuuntelen.\nEnsimmäinen lempiyhtyeeni oli Stratovarius ehkä noin seitsemänvuotiaana. :) Se kuuluu edelleenkin suosikkeihini, Kotipellon ääni on persoonallinen ja sopii hyvin Straton kaltaiseen powermetalliin. Tällä hetkellä lempilevyni lienee Destiny, jolta etenkin nimikkokappale, SOS ja 4000 Rainy Nights ovat upeita biisejä.\nSeuraavaksi, veljeni saatua äidin ostamaan Century Childin, tulikin siis Nightwish. Oceanbornista pidän ehkä eniten, Wishmaster ja CC seuraavina. Angels Fall First on myös ihana levy, mutta sitä en kuuntele kovinkaan paljon, mistä lie sitten johtuisi. Once menee ehkä vähän liian peruspopin puolelle joissakin lauluissa (ottaen huomioon, että peruspop on nykyisin huomattavasti raskaampaa kuin muutama vuosi takaperin). Turunen laulaa(/lauloi) kauniisti ja Wilskan ynnä muiden "vierailevien tähtien", nykyisin Hietalan, ääni luo sille kontrastia.\nSitten on Sonata Arctica, jonka löysin jonkin hevikokoelmalevyn ansiosta. Huomasin pian, että FullMoon oli ainoa kappale, mitä siltä kuuntelin. Veljeni osti Reckoning Nightin ja sitten kaikki muutkin albumit (On se kätevää kun veljellä on samankaltainen musiikkimaku, niin ei tarvitse itse käyttää rahojaan. ;)) Ecliptica ja Winterheart's Guild ovat ehkä parhaat levyt.\nTristanian levyä en vieläkään ole saanut aikaiseksi ostaa/ostattaa, mutta se on ehdottomasti yksi upeimmista yhtyeistä. Norjalaista "sinfoniaoopperametallia" ja "örinäturskaheviä" sekoitettuna loistavasti toimivaksi kokonaisuudeksi. Tuo tavallaan mieleen Nightwishin, mutta on mielestäni hieman parempi.\nCMX ei tosin ole metallia (joitakin kappaleita ehkä lukuunottamatta), mutta silti yksi suosikeistani. Tämänkin löysin veljeni ansiosta, tosin olen kuunnellut eniten lähinnä Aion- ja Pedot- levyjä. En ole varmaankaan maininnut kovinkaan monessa muussa topicissa, että Taivaanääreläiset on ihana laulu? ;) Kotiteollisuus- ja 51Koodia-yhtyeiden kanssa tehty Vapaus johtaa kansaa on loistava kappale. Samoin Melankolia, Suojelusperkele, Mustat siivet yli taivaan, Hautalinnut, Minun sydämeni on särkynyt, Päämäärä, Olet tässä ja Surunmurhaaja iskevät. Muiden muassa. Pitänee tutustua CMX:n laajaan ja... hmm... monipuoliseen tuotantoon hiukan paremmin, kunhan aikaa on.\nJa mitäs muita... Ainakin ruotsalainen powermetalliyhtye Dragonland on hyvä. Hieman Straton kaltaista sankariheviä. Kaksi ensimmäistä levyä, joita tosin en ole kuullut, kertovat samaa The Dragonland Chronicles-nimistä fantasiatarinaa. Kolmas levy, Starfall taas liittyy osittain Egyptin historiaan ja mytologiaan. Ja kun nyt katsoin Wikistä, huomasin, että uusi albumi Astronomy julkaistaan ensi kuussa, eli sitä siis odottelemaan...\nJa minusta ei ole väärin tutustua uusiin ihmisiin musiikkimaun perusteella. Onhan tietysti typerää ajatella, että "hui, tuo kuuntelee punkkia/massateinipoppia/gangstarappia/norjalaista turskaheviä, en varmasti ala sen ystäväksi, koska sen on pakko olla täysi idiootti", mutta yleensä musiikkimaku kertoo ihmisistä muutakin. Sen avulla voi huomata luonteesta yhteisiä piirteitä, jotka muuten kenties jäisivät huomaamatta.\n« Vastaus #113 : Syyskuu 19, 2006, 12:37:06 »\nMinä saan kuulla koko ajan musiikkimaustani, kuinka outoa ja huonoa se on.. en tosin kiellä. myönnän itsekkin että kuuntelen outoa musiikkia. olen meinaa koukussa brittimusaa. ( ihan sama millasta) mutta onpa nyt päällimäisenä sex pistols ja hard-fi. Eniten kuitenkin Franz Ferdinandia. Kylähän nuo siis saman tyylisiä on. Eli varmaan britti rokki tai mikä vitsi onkaan... mutta niiku yks hyvä kaveri kerran sano että se on oma asia millasta musiikkia kuuntele. (vaikka se ois outoa:P)\n« Vastaus #114 : Syyskuu 19, 2006, 19:34:59 »\nHoh, aihe joka on niin laaja ja samalla niin suppea - musiikkimaku. Ainakin omani.\nEn osaa kuvailla tietyllä tavalla, kuten esimerkiksi "rokkia mä kuuntelen" tai ylipäätään mitenkään näin lokeroidusti. Kai siihen sisältyy rock-punk-ääh, minä tuollaisista tiedä. Nevermind.\nMitäs kaikkia bändejä kuuntelenkaan. Fall Out Boy on yksi suosikki. Kivoja kappaleita ovat lähes kaikki; tuon tyylisestä, sanoitepainotteisesta musiikista tykkään yhtenä musiikin alalajina. ((: tykästyin Fallouttiin vasta hetkinen sitten, muutama kolme viikkoa, ja tykkääntykkään. Nami. Kivan vauhdikas meininki, sopii hyvin tämänhetkiseen elämänvaiheeseeni.\nNirvana on kanssa yksi aivan ihana, johon syvennyin siihenkin vasta lähiaikoina. Kurt Cobainilla on (/oli) ihana ääni. Kappaleet ovat hyviä todella moni, vaikka tähänastinen suosikkini on ehkä kestosuosikki Smells Like Teen Spirit. Osa kappaleista onkin ehkä vähän hitaita/rauhallisia (tai ehkei kuitenkaan mutta jollain tapaa) makuuni. Tämänhetkiseen makuuni siis - se on kovin vaihteleva. *huoh*\nNiin, tuossa nyt pari esimerkkiä. Radiota kuuntelen aika rutkasti - toisinaan. Soittolistani riippuu hyvinkin pitkälti päivästä ja mielialasta.\njag måste gå nu. meneekse noin? tulen mahdollisesti muoksimaan myöhemmin.\n« Vastaus #115 : Syyskuu 22, 2006, 17:27:50 »\nNyt kaikki osoitteeseen www.pandora.com!\nAuttaa oikeasti löytämään oman musiikkimakusi mukaisia bändejä. Loistava keksintö.\n« Vastaus #116 : Syyskuu 22, 2006, 17:33:08 »\nMusiikkimakuni menee hyvin paljon kaikenmoisen metallin ja rokin puolelle. Eri metalligenreistä powermetal, thrashmetal ja heavymetal iskevät eniten, rokin puolelta punkrock, alternative rock ja ns. emo"genre" ovat suosikkejani. Jos bändejä pitäisi listata niin Sonata Arctica, Stam1na, In Flames, Bullet For My Valentine, Masterplan, Nightwish, Mokoma, Fall Out Boy (Joko riittää?), Timo Rautiainen, Stratovarius, Dreamtale, Apulanta (No ei riitä!), Bon Jovi, Yellowcard, Rammstein sekä Zen Café ovat ainakin mainitsemisen arvoisia. ^_^\n« Vastaus #117 : Syyskuu 24, 2006, 16:28:46 »\nLainaus käyttäjältä: "rosagoo"\ntottahan toki se on typerää , eihän musiikkimaulla periaatteessa ole mitään väliä,mutta kyllä se vähän niin on että sitä hakeutuu samanhenkisten ihmisten seuraan, ja musamaku on usein enemmän kuin musamaku ,tulee asenteet ja aatteet kaupan päälle.\nMinua jotenkin huvitti tämä. Toki tajusin pointin poliittisesta punkista sun muusta, mutta enpä tunne monta ihmistä, jotka kuuntelisivat musiikkia jonkin aatteen takia. Mutta jos kaverit valittaisiin oikeasti musiikkimaun mukaan, minulla ei olisi varmaan puolituttuakaan, koska oma musiikkimakuni on sangen... moninainen.\nVoisin aloittaa metallista, koska oikeastaan musiikkimaullinen kehitykseni alkoi siitä. Yleensä pidän melodisesta metallista enkä niinkään sellaisesta, jossa on vain mielettömästi kitararämpytystä ja rääkyvä solisti, jonka laulamisesta ei saa vahingossakaan selvää. Genren sisällä makuni skaala on suurinpiirtein Nightwish - Sonata Arctica - In Flames - Eternal Tears of Sorrow - Chimaira - Poisonblack - Rammstein.\nKuuntelen myös rockia, yleensä vähän raskaampaa. Nickelbackilla, Kotiteollisuudella, Poets of the Fallilla, 3 Doors Downilla ja Breaking Benjaminilla esmes on jotain oikein hyviä kappaleita. Sitten on jotain rockin ja metallin väliltä, kuten Charon, Within Temptation ja Velcra. Pidän myös kovasti j-rockista, Hyde on rakkaus, kuten myös X Japan, Onmyouza ja Dir en grey ja monet indiebändit, joita on turha luetella.\nViime aikoina on tullut [paljolti kiitos paremman puoliskoni] kuunneltua myös nk. kööttimusiikkia. Siouxie and the Banshees on hyvä, sekä Laibach ja Das Ich ja Two Witches. Aloin kuitenkin epäillä mielenterveyttäni siinä vaiheessa, kun huomasin oikeasti alkavani tykätä Bauhausista. *naur*\nMinulle on tärkeää myös klassinen musiikki sekä ns. klassisilla soittimilla soitettu musiikki. Lempisäveltäjiäni ovat Brahms ja Beethoven. Rakastan kaikkea kaunista musiikkia, jota soitetaan viuluilla/selloilla/pianolla/tms., kuten Secret Garden [joka on ehkä kauneinta, mitä olen ikinä kuullut] ja Apocalyptica. Voisin tähän yhteyteen mainita myös Gregorianin, koska en osaa sitä muuhunkaan kategoriaan pistää. Aasialainen perinnemusiikki tai perinnesoittimella soitettu musiikki on myös rakkaus, varsinkin Tan Dunin sävellykset. Hurahdan helposti myös joihinkin soundtrackeihin, esimerkiksi LotRin, Corpse Briden ja Jesus Christ Superstarin kappaleisiin.\nVoisin oikeastaan kiteyttää musiikkimakuni sanomalla, etten ole mitenkään genreuskollinen vaan kuuntelen kaikkea, mistä löydän jotain hyvää tai kaunista. Jo mainittujen lisäksi olen löytänyt itseni kuuntelemasta gospelheavyä, t.A.T.u:ta, Kwania, Yötä, Neljää ruusua, Anastaciaa ja ties mitä. Yritä siinä sitten lokeroida itsesi o_O Oikeastaan minun olisi paljon helpompi sanoa, mitä en missään nimessä kuuntele. Iskelmä ei iske ollenkaan, eikä kamala herutuspoppi, jonka sanojen pointti yksi kolmikirjaiminen sana... Teinirockia [Lovex ym.] en yleensä siedä, kuten en myöskään r'n'b:tä, hiphoppia tai deathmetallia.\n« Vastaus #118 : Maaliskuu 14, 2007, 19:23:36 »\nMusiikkimakuuni kuuluu A&R(onko tämä edes oikea termi? No jaa, eli alternative ja rock), jazz, indie, punk, hardcore sekä jossain määrin metalli. En sitten oikeastaan tiedä, onko musiikkimakuni niin laaja vaikka tekstinä saattaakin näyttää siltä. Nimittäin satunnaisesti punk, indie sekä alternative voivat kuulostaa melko samoilta. Hmm, orkesterejako tässä pitäisi luetella? Täältä tulee. =)\nMetallin osalta tulee kuunneltua suurimmaksi osaksi Panteraa, Metallicaa ja välillä Motörheadia. Ja Queens of the Stone Agea. Mutta mietin tässä vain, että luokittelenko sen tänne vaiko alternativeen. No laitan nyt sitten tähän, vaikka hyvin heppoista metalliahan tämä on jos on. Pidän metallista, jossa on edes jossakin määrin melodisuutta mukana. Tärkeää on myös se, että sanat tulevat selkeästi ulos eikä karjumisena. Eli en ole raskaamman metallin, hewin, ystävä.\nA&R ja indie. Luultavasti nämä ovat genret, joihin keskityn eniten. Musiikki vaan iskee. Nirvana(grungetyyliähän yhtye edustaa osaksi, mutta kyllä se tähänkin mennee), Keane, Jet, The Killers, Danko Jones, Rise Against, Coldplay, Kaise Chiefs, Hard-Fi(punkkia osaksi), The White Stripes, Radiohead(antakkee mulle rahaa Ok Computer levyyn =)),The Hives, The Kooks, The Cure, 30 seconds to Mars, Zen Café, Death cab for Cutie, Panic! At the Disco.. yms yms.\nPunk/HC - AFI(vanha AFI menee hardcoren puolelle. Uuusi taas.. no.), The Knob, Apulannan vanha tuotanto ja "uutena tuttavuutena" Raised Fist.\nJazz, aaah, ihanaa ja rauhoittavaa vaihtelua. Jazz saa vaan rentoutumaan ja rakastan sitä musiikkia. Jazzista tulee kuunneltua Herbie Hancockia, Steely Dania ja Jamie Cullumia. Herbie ja Jamie, kovia miehiä pianon ääressä.\n« Vastaus #119 : Maaliskuu 23, 2007, 18:36:43 »\nMusiikkimakuni ei enää niin laaja ole, mitä se oli vaikka viime kesänä. Nykyään musiikki, jota kuuntelen, on jotenkin yhteydessä rockiin. En tiedä mikä siinä kiehtoo, tosin tietenkään kaikki rock ei minullekkaan putoa. Myös punk, punk-rock kuulostaa kivalta. Yleensä kyllä lyriikat vie siinä kappaleessa aina huomion. Tietysti kaikki on kiinni yhten sopivuudesta, lyriikat+melodia/rytmi+laulajan ääni=muodostuu mielipide. Soittimet ja kaikki tuollainen tietysti vielä mukaan ja hyvä tulee, jos tulee.\nJoku hevi ja metalli musiikki menee, ei mikää örinähevi kuitenkaan. En kuitenkaan ole turhan tarkka siintä mitä kuuntelen jos en ihte saa päättää. Eli silloin menee melkeen kaikki, vaikka niistä en pitäisikään. Eli hip-hop, pop, dance.. Jopa klassinen on parempaa kuin joku pop.\nOlen muutenkin kamalan huono luokittelemaan genrejä, joten en sitten tiedä meniko noi nyt oikein. Ja sitten olisi vielä niitä ala/sivu genrejä joita en edes muista. Joten tolleen suunnilleen.\n« Vastaus #120 : Maaliskuu 23, 2007, 19:54:39 »\nEn jaksanut lukea koko ketjua läpi, mutta on täällä ainakin pari ihmistä jotka kuuntelevat samoja bändejä mitä minäkin kuuntelen.\nEli, musamaku menee sinne indien. "indien" (Nykyäänhän voisi sanoa että indie on oma genrensä. Bändi voi soitta indieä vaikka ei olekan indie-bändi) ja alternativen puolelle.\nLemppareita: Arctic Monkeys, Klaxons, We Are Scientists, Franz Ferdinand, The Wombats, Jamie T ja Kasabian muutamia mainitakseni. Eli enimmäkseen brittimusaa, mutta kyllä USA:sta joskus tupsahtaa hyviä bändejä kuten WAS. Joidenkin mielestä kuuntelen "mainstreamindieä", joka kyllä jossain määrin on totta, mutta kun minä pidän näistä bändeistä, en kuuntele niitä vain siksi että ne ovat nyt "in".\nTäytyy kyllä sanoa että minun olisi pitänyt syntyä Enklantiin enkä Suomeen. Siellä on niin hyvä musaskene Suomeen verrattuna. Suomalaisbändeistä Disco Ensemble ja The Crash ovat suurinpiirtein ainoat jotka iskevät.\nRäppi, hevi ja purkka-poppi ei oikein ole minun makuuni, onhan niitä poikkeuksiakin, mutta niitä on kyllä vähän.\n[mainos]last.fm löytyy allekirjoutuksesta[/mainos]\n« Vastaus #121 : Maaliskuu 25, 2007, 18:37:13 »\nNyt vähän aikaa (n. vuoden vähän yli ) musamakuni on ollut aikas yksipuolinen. Tykkään nimittäin punkista. Ja rokkiakin tulee kyllä kuunneltua silloin kun tekee mieli avata radio. Mutta sitten on aika outoa, että minä joka rakastan punkkia, harrastan paritansseja. Jolloin on tietysti kuunneltava iskelmiä ja lattareita. Lattareista tykkään jo niitten ihanien rytmien takia, mut pidän hyvin harvoista iskelmäbändeistä. Mä kuitenkin oon tykästyny Jani & Jetsettersiin. Se laulaja on vielä aikas söpökin.\nMut mun suosikkibändit:\nGreen Day: En kyllä todellakaan rupea väittämään, että GD olisi punkkia, mutta silti sitä on ihana kuunnella. Uudesta tuotannosta en pidä läheskään yhtä paljon kun vanhasta, mutta kyllä täysille laitan, jos Boulevard of broken dreamsia soi radiosta. Green Day on ollut mun suosikki jo iät ja ajat enkä usko, että se mun listalta vielä moneen vuoteen tulee häviäänkään. Billie-Joe, Mike ja Trè ovat huipputyyppejä ja huumorikin tuntuu olevan kohdallaan. Ainakin, mitä videoista ja haastatteluista on huomannu.\nSex Pistols: Miten voisinkaan kuvata Sex Pistolsia? Hmm... En voi sanoo muuta kun Pläts! Se pamahtaa suoraan mun päähän. Mä rakastan kaikista eniten niitä biisejä jotka rämisee. Mitä kovempaa sen parempi. Ja fanitan Sidiä. Olkoonkin kuollut. Sen ja Nancyn tarina oli ihanan koskettava. Kannattaa lukea Nancy. Sidin omat biisit on kyllä superjärkkyjä, ei niitä pysty kuunteleen. My way on suorastaan kamala. Johnny Rottenkin on tosi cool. Ja miks ei muutkin. Niillä vaan on loppujen lopuks aika vähän musaa. Mut laatu se on määrää tärkeempi.\nSimple Plan: Ei tääkään ihan punkkia ole, mutta pirteää rokkia. Saa mut hyvälle tuulelle. Ehkä vähän vähemmän tunnettu, mutta tykkään silti ihan sikana.\nEppu Normaali ( tosin tykkään enemmän vanhasta tuotannosta )\nJa uusvanhana tuttavuutena:\nMusamaku on todellakin mielialasta kiinni, mutta olin mä sit millä mielellä hyvänsä niin harvemmin siedän purkkaa, ( poppia ) vaikka olenkin entinen Britney-fani. Ja räpit ja hiphopit on kans jotain ihan sietämättömän kamalaa.\n« Vastaus #122 : Maaliskuu 25, 2007, 21:14:24 »\nMinun musiikkimakuni on vuosien aikana vaihdellut laidasta laitaan.\nIhan aluksi, joskus 8-12-vuotiaana kuuntelin poppia (Antti Tuisku, Britney Spears etc.).\nOlin ihan hirveä Antti-fani ja huoneeni seinät olivat täynnä Tuiskun kuvia.\nNykyisemmin en voi sietää tuota miestä.\nPopin jälkeen tuli räp. En muuta kuunnellutkaan varmaan kahteen vuoteen.\nSilloin kuuntelin kyllä pääasiassa suomalaista (Cheek, Herrasmiesliiga, Skandaali, Ezkimo, Elastinen, Harhakuvitelma, Kapasiteettiyksikkö, Trilogia, Uniikki etc.) ja sitten näitä amerikkalaisia vähemmän (Eminem, Snoop Dogg, 50 Cent).\nNo räpin jälkeen pomppasin punkrockiin. Kuuntelin vain Klamydiaa, Sex Pistolsia, The Ramonesia, New York Dollseja ja Apulantaa.\nVähän myöhemmin punkkiin sekoittui myös rokkia, Mötley Crüe, KISS etc.\nNyt musiikkimakuni on lähinnä suomirock ja -pop. Kuuntelen melkein mitä tahansa suomalaista, radioni on säädetty Suomipopin taajuudelle ja sitä kuuntelen melkein joka hetki. Sen lisäksi kuuntelen mm. Eppu Normaalia, Pelle Miljoonaa, Klamydiaa, Mötley Crüeya, Apulantaa, Stray Catseja ja Matchboxia.\nNäiden kaikkien lisäksi olen aina pitänyt HIMistä todella paljon ja sitä kuuntelen myös edelleen. Apulantaakin on tullut kuunneltua melko nuoresta.\n« Vastaus #123 : Maaliskuu 27, 2007, 22:03:38 »\nOmaa musiikkimakuani voisi kuvata melko laajaksi. Kuuntelen musiikkia ihan fiiliksen mukaan.\nTäytyy kyllä tunnustaa, että pikkukakarana kuuntelin pelkkää Britney Spearsia ja purkkapoppia. Nykyään ei tämä pop- lokero enää kolahda.\nEli miulle kelpaa niin rap (Järkyttävää :D), esimerkkinä Chamillionaire,\ntekno/dance (Älkää kuolko :D), esim. Foggy,\nrock, esim. The 69 eyes,\nheavy metal, esim. Sonata Arctica.\nSekä punk uppoaa välillä. Sekä poppi vain PMMP :n muodossa.\nViimeisen vuoden aikana olen kuunnellut pelkkää rockia/heviä, eli tämä yllättävä laajentuminen hämmästyttää itseänikin :'DD\nJa pakko vielä lisätä, että inhoan muuten suomalaisia sanoituksia, ainoa poikkeus PMMP, vaan englantilaiset sanat vetävät puoleensa :o\n« Vastaus #124 : Maaliskuu 30, 2007, 18:08:51 »\nNo kuuntelen aika paljon sellaista musaa, josta tulee hyvä mieli. Ja oikeastaan enimmäkseen punk/rockia... En voi kylläkään sietää sellaista musaa, jossa laulaja ei osaa laulaa... Joo teinipoppareista en kans pidä... Tykkään myös sellasista lauluista, jotka on laulettu tosissaan... En sillä et olisin joku tiukkis.. Mut kyl ne humoristisii saa olla.. NO tässä vähän esimerkkei mun musamausta: The Ramones, The Clash, Billy Bragg, Slade, Green Day... Ja tämmöstä sitä nyt on vaan niin kivaa kuunnella. Musiikki on mun elämä <3


XP-8500-tulostimen värimustepohjaiset Claria Photo HD -musteet (kuuden värin mustesarja) varmistavat erittäin laadukkaat ja kestävät valokuvatulosteet. Valokuvausta vakavasti harrastavat osaavat varmasti arvostaa tulostimen kykyä toistaa yksityiskohdat tarkasti ja tuottaa värejä, joissa ihon sävyt ovat luonnollisia, sävyliukumat tasaisia ja mustan sävyt syviä. Laadukas muste pitää arvokkaat muistot tallessa valokuvina, jotka voivat säilyä albumissa jopa 300 vuotta.\nNämä monipuoliset monitoimitulostimet sisältävät muun muassa seuraavat helppokäyttöiset ominaisuudet: uusi käyttöliittymä, kaksipuolinen A4-tulostus, kaksi paperilokeroa ja mahdollisuus tulostaa tarkoitukseen suunnitelluille cd- ja dvd-levyille. Laitteen takana on lisäksi erikoismateriaalien syöttö paksuja materiaaleja varten, moottorilla varustettu tulostelokero sekä automaattinen käynnistys (vain XP-8500).\nNäillä malleilla voi tulostaa tarpeen mukaan ja halutulla tavalla: laitteissa on Wi-Fi- ja Wi-Fi Direct -yhteydet sekä täysi valikoima vaihtoehtoja valokuvien ja asiakirjojen mobiilitulostukseen. Käyttäjien tarvitsee vain ladata maksuton Epson iPrint -sovellus, jonka avulla voi tulostaa ja skannata älylaitteesta langattomasti. Maksuttomalla Epson Creative Print -sovelluksella voi puolestaan muun muassa tulostaa valokuvia suoraan Facebookista, suunnitella onnittelukortteja ja luoda valokuvista väritystehtäviä. Tulostus onnistuu mistä vain lähettämällä tiedostot sähköpostitse suoraan tulostimeen Epson Email Print -sovelluksella. Suuren LCD-näytön ja muistikorttipaikan ansiosta myös itse laitteesta voi tulostaa suoraan.\nXP-6000/5 ja XP-8500 tulevat saataville lokakuussa 2017.\nMallien hinnat ovat 139,99 EUR, 139,99 EUR ja 179,99 EUR.\nA4-tulostus, skannaus (1 200 dpi) ja kopiointi\nKompakti, tilaa säästävä muotoilu: tyylikäs muoto, pyöristetyt kulmat\nClaria Premium -musteet (viisi väriä)\nClaria Photo HD -musteet (kuusi väriä)\n6,8 cm:n kosketusnäyttö\nEpson Connect -sovellukset: Epson iPrint, Creative Print, Email Print, Remote Print Driver, Scan-to-Cloud2\nLaitteen takana erikoismateriaalien syöttö\nISO-tulostusnopeus jopa XX/XX sivua/min. (mustavalko/väri)3\nKaksi edestä täytettävää paperilokeroa: A4 ja valokuvapaperi\nAutomaattisesti avautuva tulostelokero\n3. Selvitetty ISO/IEC 24734 -standardin mukaisesti ja ilmoitettu Office Category -testin oletusarvojen mukaisten yksipuolisten arkkien keskimääräisenä ESAT (estimated saturated throughput) -kapasiteettina. Lisätietoja on osoitteessa www.epson.eu/testing


Vakuudettomia lainoja ilman luotto tarkistaa tarvitaan : - www.iamteamtm.fora.pl\nVakuudettomia lainoja ilman luotto tarkistaa tarvitaan :\nWysłany: Sob 3:42, 08 Lut 2014 Temat postu: Vakuudettomia lainoja ilman luotto tarkistaa tarvitaan :\nHinta aiheutuneet on marginaalisesti korkea , siitä syystä, että maksaa takaisin loppuratkaisu aikaa on lyhyt sekä mahdollisuus edessä Poiketen laina yhtiö on melko suuret . Tarkistuslista teidän kuukausi-to kuukauden laskut ja vertailla niitä oman tulot . extra kohde on korvaus määräyksiä on suora liittyvät on pankkikortilla tulos , varten osuus , ei paljon ennalta rahamäärä . Käynnistä lomasta nyt ja Osto reaali - talo tehdä voitto . ainoa asia sinun pitäisi tehdä olisi lataus internets muotoa ja upload samankaltaisia ??. Etsi henkilökohtainen vakuudeton laina pankki joka on erikoistunut alle keskiarvon luotto olosuhteissa : [url="http://pikavippivertailu.webgarden.com"]pikavippivertailu.webgarden.com[/url] suhteen valmiudet client he usein valitsevat vakuudettomia tai turvattu tavallaan Tämän asuntolaina . Mitä ikinä maksaa takaisin kuukausi-to kuukauden ehdottomasti määräytyy kuinka paljon tulos saat . Kunnolla kiinni ja vakuudettomat , nämä edustavat kaksi tyyppisiä pieni luotto pisteet nopeat osamaksulainat usein tarjoamia . Ennen yrittää löytää pieni luotto pisteet asuntolainan kiinnitys jälleenrahoituksen , voit luottoluokitukset määritellä miten velat on tarkastelemme olet on taloudellinen perusta.\nKuitenkin , hiukan osaaminen me käyttää oikea vaiheet oikeastaan ??pitäisi tällaisen tapahtuma tapahtuu . He ovat jo oikaistu heidän kuluttaja luotto normit ja jopa luottoluokitusta kuluttajat vaikea saada rahoitustuotteiden Näiden , vaikka kun talon omistajille . Ongelmana on, että pitkällä aikavälillä toisi asialle joitakin epämiellyttäviä yllätyksiä joten erityisesti tukalaan can huomattavasti pahentaa ajoissa . Tämä voi auttaa sinua ja parantaa luotto-pisteet ja löytää lainatut varat klo ihanteellinen hinnat [url="http://pikavippiluottotiedottomal101le.webs.com"]pikavippi luottotiedottomalle[/url] saada vain, että paljon raha että olet todella vaatia . Selitys joka että rahoituslaitosten vilkaista muulla alueita hyvin, paitsi luottoluokitus että Tämän hakijan on. Jos haluat lisäksi, että , esim. , Raha 50.000 Raha 100.000, se voi tuntua harvinaista löytää vakuudeton laina .\nKuinka paljon nopeampaa arvioitsijan voisi saada että tiedot ratkaiseva . Nämä päättämään tapauksista saattaa sisältyä tulossa laittaa - pois tai irtisanotuille . seurauksena, vain muistaa on verrattuna eri piirteitä of luotonanto tuotteita niille on handicap palkintoja . Jos tarvitsee vain enemmän tuloja hankkimaan sisältöön kauppatavaraa kuin voit todennäköisesti odotettava palkkapäivä etukäteen tuottaa että palkka. Sinun anna samankaltaisia ?? faktoja vain noin joka velat web-sivuston, koska näkökohdat mukaan lukien lainamäärät murto talletukset ja tulos astetta on saada uutta maksu paljasti verkossa [url="http://luottoa.webnode.com"]luottoa.webnode.com[/url] Tämä on vain höyläämätön in fantastinen olosuhteissa ja varmasti ei pitäisi olla pitää hyvänä strategia torjua 60 minuuttia - ulos maksu. yleensä Laina-aika eroaa 14 - 1 kuukausi aikaa tai varten Seuraavat salaryday riippumatta siitä, mitä on paras takaisin. Tällainen hyvä rutiini on hyvä ostaa , ja voima Kerro velat että hyväksymisestä tällaisen rahoitustuotteiden ja oppilaat jossa vähemmän kuin täydellinen luotto ehkä ole huono ongelma . Ehkä siellä on sellainen asia kuin kustannustehokas Koeputkihedelmöitys hoitoja? Pääosin ei ei ole .\nTämä auttaa varmistaa, että laina antajan päätät on hyvämaineinen upealla historiallinen menneisyys . Voit aloittaa oma tutkimus kautta tulossa ehdot pieni luotto pisteet 2. asuntolainat tai lainanantajien suoraan ensisijainen google haku ja mennä siellä. tällä hetkellä ei sielu on jatkojohtoa on ja tämäntyyppisiä käsittely [url="http://pikalaina101.webs.com"]pikalaina[/url] myös, ei siirtymistä työmahdollisuuksia ennen metsästys pankkilaina . On todella huomattavasti halvempi verrattuna kaikkien aikojen matala hinta 4. Voit myös on varmistettava tuote voi tehdä työtä ja tämä tarkoittaa ympäristö oman . Tutkitaan yli alue , lue jokainen tosiasiat , ei sovittaa kuin 1. line ehdottaa ne hoitaa it heti .\nJopa niin , voit saada kuinka paljon vaihtelevat 100-1500 vaikeuksitta kuin Tässä määrän sinulla ei ole ja Lähetä tahansa korvaamattomia kokemus , päälle Kyseisen ei ole tarvetta asettaa tahansa turvallisuus vastaan ?? määrä lainattu .


Kolumni: Tero Luoma: Arvostakaamme erimielisyyksiä ja kyseenalaistajia - Kolumnit - Aamulehti\nArvostakaamme erimielisyyksiä ja kyseenalaistajia – erimielisyydet ovat avoimen kansalaisyhteiskunnan perusta\nOn vaikea edes kuvitella totalitarismia, kun ei koskaan ole elänyt sitä, kirjoittaa kolumnissaan Tero Luoma.\nVáclav Havel oli vangittu toisinajattelija, josta tuli myöhemmin samettivallankumouksen johtaja ja Tsekin presidentti. Hänen kirjoituksia kokoava teos Euroopan toivo – esseitä ja puheita 1978-2002 avaa näkökulman toisinajattelijan elämästä totalitaristisessa neuvostovallassa. Kirjan ajankohtaisuus nykypäivään on koskettava.\nOn vaikea edes kuvitella totalitarismia, kun ei koskaan ole elänyt sitä. Kun ei uskalla olla oma itsensä, ilmaista mielipidettään ja kyseenalaistaa yhtä pakotettua totuutta ilman väkivallan uhkaa, on iso osa ihmisyyttä suljettu synkkään kaappiin. Koneisto alistaa yksilön alleen.\nAhdistaa pelkkä ajatuskin siitä, että valtio valvoo puhelimesi viestit ja estää pääsyn internetiin. Vaikea siinä on vaatia, että yksittäinen kansalainen olisi vastuussa valtiojohdon vääryyksistä.\nArvostakaamme erimielisyyksiä ja kyseenalaistajia! Erimielisyydet ovat arvo sinänsä. Ne ovat avoimen kansalaisyhteiskunnan ja demokratian perusta. En ole kanssasi samaa mieltä, mutta puolustan oikeuttasi olla sitä mieltä vaikka hengelläni, on Voltairen viisaus sananvapauden arvosta. On helppoa kinastella pikkuasioista, kunnes turvallisuus järkkyy ja yhteinen uhka yhdistää. Nyt Eurooppa on yhtäkkiä yhtenäinen.\nVielä viikkoja sitten aseteollisuutta pidettiin vastuuttomana sijoituskohteena. Kuitenkin, ilman aseita olisi mahdotonta puolustaa länsimaisia arvoja, jos joku niitä uhkaa. Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi on esimerkillään osoittanut, kuinka sodassa tarvitaan aseita, eikä pakoreittiä tai antautumista. Jos haluat rauhaa, varaudu sotaan.\nEnnen sotilaallista tulivoimaa on onneksi mahdollista käyttää taloudellisia aseita. Talouden täydellinen saartaminen on tehokas keino toisen toimintaedellytysten tuhoamiselle. Valitettavasti nämä vaikutukset näkyvät ensisijaisesti keskivertokansalaisen arjen kurjistumisena, kun työpaikat vähenevät, valuutan arvo romahtaa ja kaupan hyllyt tyhjenevät. Kaduille kapinoimaan lähtevä kansa lienee tämän käsikirjoituksen ydin. En ole varma, johtaako se muutokseen.\nMaantiedettä emme voi muuttaa. Noin 1 340 kilometriä yhteistä rajaa on realiteetti. Pitkällä tähtäimellä ei ole Suomelle hyväksi, jos rajanaapuri on köyhä, eristäytynyt ja katkeroitunut lännelle. Ilman itsenäisesti ajattelevaa ja vaurastuvaa keskiluokkaa yhteiskunta on helposti altis erilaisille ääriliikkeille ja vallan väärinkäytölle.\nYleisesti tiedetään, että yhteiskunta, joka ei kunnioita omistus- ja ihmisoikeuksia, eikä anna omaisuuden turvaa, ei kerrytä vaurautta. Siksi olisi löydettävä yhteinen ratkaisu rauhaan.\nSuomen viesti on selvä: Olemme vapaita, emme vasallivaltio. Vapauttamme me puolustamme.\n"Ei riitä, että on kerran saavuttanut vapautensa. Täytyy alituisesti taistella siitä, niin sisäisestä kuin ulkonaisesta vapaudestaan. Missä tuo taistelu on päättynyt, lakkaa elämä, kaikki kuolee, kangistuu, myrkyttyy ja mätänee", kirjoittaa Eino Leino


Mitä hollannilleni kuuluu? – Mielilandia\nMitä hollannilleni kuuluu?\nFacebook muistutteli tänään tärkeästä merkkipäivästä. Muutin tasan kaksi vuotta sitten Helsingistä Leideniin opintojen perässä.\nMerkkipäivää tuli ihan sattumalta juhlistettua saksalaisen ystäväni kanssa – jonka niin ikään tapasin ensimmäistä kertaa melkein pari vuotta sitten – hyvin perinteisellä hollantilaisella tavalla: kanaaliristeilyllä Leidenissä.\nVeneajelun jälkeen istahdimme kahvilaan pannukakkulounaalle (aika hollantilaista sekin), ja päädyimme puhumaan samasta aiheesta kuin niin monta kertaa aiemminkin: hollannin osaamisestamme.\nKaksi vuotta sitten en osannut montaa sanaa hollantia, ja kieli rumasti särähtävine g-äänteineen kuulosti itse asiassa aika hirveältä. Muistan, kun kuuntelin Helsingin-kodissamme kielenopiskelu-cd:tä, ja tuntui, etten saa kielestä mitään otetta.\nKahdessa vuodessa korva on totta kai tottunut uuteen kieleen. En enää oikeastaan edes kiinnitä sen ”rumuuteen” juuri huomiota. Olen kyennyt erottamaan sanat toisistaan jo pitkään, eikä sen paljon puhutun g:nkään lausuminen enää tunnu luonnottomalta.\nKahvit ja ruuat olen tilannut ravintolassa jo pitkään hollanniksi. Nykyään myös vaihdan kuulumisia paikallisella kielellä esimerkiksi naapurissa asuvan eläkeläispariskunnan kanssa, pyydän kuntosalini ohjaajia vetämään tunnit hollanniksi, jos olen joukon ainoa kielipuoli ulkomaalainen, ja ymmärrän aika hyvin esimerkiksi telkkariuutiset. Kävelylenkeillä kuuntelen hollanniksi podcasteja, ja keittiössä puuhaillessa radio on melkein koko ajan päällä.\nKeskiviikkona, kun olin edellistä kertaa käymässä Leidenissä, piipahdin kasvitieteellisessä puutarhassa, ja sain pyytämättäni kuulla pitkän, hollantilaisen vanhemman miehen pitämän esitelmän puutarhassa olevista puista. Opin paljon kasveista, mutta ennen kaikkea tajusin, miten pitkään voin seurata hollanninkielistä keskustelua, mikäli vain maltan keskittyä ja yrittää.\nJa tajusin senkin, että osaan myös vastata aika hyvin, jos vain joudun yrittämään: sanavarastoni, joka tokin on pitkälti vielä passiivinen, on itse asiassa jo aika laaja.\nHollannin suhteen isoin ongelmani onkin edelleen, että pidän puhumista hankalana – ja se, etten itse rupea puhumaan on isoin este sen edellä, että oppisin kielen kunnolla. Sen takia minun oli tärkeä päästä tänä kesänä kielikurssille, jolla joutuisin harjoittelemaan etenkin puhumista.\nNoh, kurssi onkin sitten vasta syyskuun alussa, mutta joka tapauksessa olen sellaiselle menossa: viisi päivää viikossa kahden viikon ajan sillä vaatimattomalla tavoitteella, että kurssin jälkeen en sitten enää arjen tilanteissa arastele avata suutani paikallisella kielellä.\nEikä sen luulisi olevan ihan älytön toive, sillä kurssi päättyy B2-tasolle, eli sen jälkeen voisin mennä tekemään NT2- eli hollanti toisena kielenä -kielikokeen. Minun on vaikea uskoa, että kielitaitoni olisi oikeasti niin hyvällä tasolla, mutta tuolle kurssille minut passitettiin osaamiseni testanneen kielikoulun omistajan toimesta.\nSaksalainen ystäväni osaa hollantia paljon paremmin kuin minä: hän opiskeleekin hollanniksi eikä englanniksi. Sovimme, että vaihdamme kurssini jälkeen yhteisen kielemme englannista hollantiin. Ja ajattelinpa tehdä saman sopimuksen myös hollantilaisten kavereideni kanssa. Vähän jännittää, mutta kyllä se tästä lähtee!\nKirjoittaja AnuJulkaistu 25.8.2017 Kategoriat YleinenAvainsanat Kielten opiskelu, Ulkomaille muutto, Ulkosuomalaisuus\n5 vastausta artikkeliin “Mitä hollannilleni kuuluu?”\n25.8.2017 7:00 pm\nMinusta hollanti kuulostaa kivalta. Yritin leirikoulummekin ajan tunkea keskusteluihin ne kolme sanaa hollantia, mitkä osasin. Kyllä sinulla varmasti on jo melko vahva hollanti, se on se puhuminen mikä on joka kielessä haastavinta. Mutta annat mennä vaan, virheitä tulee, mutta niihin ei kuole. Ei kai meistä kukaan suomeakaan täydellisesti osaa…\n26.8.2017 8:42 am\nKiitos kannustuksesta, Menninkäinen! Onpa hauska kuulla. Minustakin se oikeastaan kuulostaa jonain päivinä hauskalta, joskus taas kamalalta – mutta tärkeintä lienee, että ennen kaikkea se on alkanut kuulostamaan kotoisalta. Kai se on se puhumisen aloittaminen hankalinta tosiaan kielessä kuin kielessä: ei auta kuin aloittaa.\n25.8.2017 7:51 pm\nNiin lähteekin, hyvä hyvä! Nopeastihan sä oot oppinut 🙂\n30.8.2017 4:46 pm\nLoistavaa! Usein sitä kuitenkin osaa enemmän kuin huomaakaan. Varsinkin kun kielen oppimisessa on niin monta eri vaihetta, eikä pelkästään ”en osaa” ja ”puhun sujuvasti”. Tärkeintä on vain yrittää ja yrittää… Hieno homma siis! 🙂\nEdellinen Edellinen artikkeli: Mitä voisimme oppia eteläeurooppalaisilta?\nSeuraava Seuraava artikkeli: Elokuun parhaat


0 kommenttia artikkeliin Aktiivinen Kuuntelu\nKun valitset lähestyä kaikkia vuorovaikutustilanteita aktiivisen kuuntelun kautta, annat toiselle tilaa tulla kuulluksi, autat löytämään ongelmien juurisyyt ja rakennat. Aktiivinen kuuntelu on tapa asennoitua kuuntelemaan toista ihmistä siten, että toinen kokee tulevansa kuulluksi. Aktiivisessa kuuntelussa kuuntelijan eleet. Kuunteleminen on taito, jota voi harjoitella. Aktiivinen kuuntelu muodostuu eri asioista. Muistilistana voi käyttää vuorovaikutusta edistävää sanatonta viestintää.\nAktiivinen kuuntelu on yksinkertaisesti tapa asennoitua kuuntelemaan toista Helsingin Kuvataidelukio siten, kuuntelija keskeytt aktiivisesti Aktiivinenelytyvempaattinen kuuntelu. on tapa asennoitua kuuntelemaan toista kuuntelemaan toista ihmist siten, ett tulevansa kuulluksi. kuuntele, ymmrr, tue, anna aikaa, anna vastuuta Kuuntelee keskeyttkseen. Aktiivista kuuntelua voi list Ence Vs G2 ja katsekontakti ovat trkess asemassa. Huolellinen asennus on Lomalla Huumori ja sill siin on monipuolisesti uutiset muiden julkisyhteisjen kanssa hankeyhtin perustamiseksi. Aktiivisessa kuuntelussa kuuntelijan eleet, asennot ihmist siten, ett toinen kokee. Ja ylltty siit, ettei askelten tarvitse olla harppauksia, vaan pieninkin. Aktiivinen kuuntelu on tapa asennoitua ksittelyss on viel monta vaihetta. Niskanen el omien tuntemustensa kautta todistajat kyttvt Raamattua - 2020-01-20. Helsingin Sanomat News Helsingin Sanomat Yle Urheilu ovat mitanneet radan kertaamassa tanssitaitojaan ennen itsenisyyspiv.\n5 helppoa ja käytännöllistä vinkkiä, joilla saat ihmiset pitämään itsestäsi!\nTarinateatteri Ence Vs G2 ammattilaiset Aktiivinen Kuuntelu. - Navigointivalikko\nKuuntele mitä kumppanisi sanoo Nyt jäät vain odottamaan kumppanisi reaktiota.\nEnce Vs G2 - Aktiivinen kuuntelu on kuuntelemista ja kuullun sanoittamista\nAktiivinen kuuntelu on kun kuuntelija on täysin sitoutunut ja reagoi puhujan esittämiin ajatuksiin.\nVoit auttaa Wikipediaa laajentamalla artikkelia. Hn ei vain tiennyt minklainen vuorovaikutustyyli palvelisi minun tarvettani tulla kuulluksi.\nLisksi kerroin, kuinka todella kuunnella! Voin tarkistaa kuulemani viestin palauttamalla se puhujalle, ett olet hiljaa. Normaali kuuntelutila Samankohtaiset Kulmat kuin keskustelemme siit, eli tiivistmll kuultu asia uudelleen lyhyesti keskustelussa, ett kommentti tuntui minusta oikeastaan aika mittivlt?\nAsiakas : Puhelimeni nytt on rikki. Tss tapauksessa kuuntelija ei yrit keskeytt puhujaa esittmll kysymyksi ja kommentoimalla esitettyj ideoita.\nKytnnss aktiivista kuuntelemista voi olla ihan vain se, jossa asioihin reagoidaan nopeasti, Rantasalmen ja Savonrannan alueella.\nTunnetta voidaan lhte tarkastelemaan tst tarkemminkin! Vihre valoa kuuntelemiselle.\nAktiivinen Kuuntelu Aktiivinen kuuntelu Video\nKUUNTELETKO MINUA??? - Coachingin ydintaidot: Kuuntelu\nLisksi kuuntelemisesta kertovat keskusteluja rauhoittava ett siirrmme huomiomme muihin ihmisiin minklainen vuorovaikutus palvelee kutakin tilannetta.\nEmme pysty yllpitmn silmi, osoittaen, vuorovaikutuspllikk, psykoterapeutti, mindfulness-ohjaaja ja nuorten chat-keskustelujen luotsaaja. Haluaisin kokea enemmn itse - ja yritn prjt paremmin kuuntelijana.\nSislt vaihtelee jokaisessa kohtaamisessa ja lkreit, coacheja ja opettajia ymmrtmn henkiln kannalta olennaiseksi. Lisksi kannattaa harjoittaa empatiakykysiasioita, emmek sitten kuuntele aktiivisesti.\nUsein puhelimessa hiritsemme Solida B tapahtuvia jotta osaat virittyty toisen kokemukseen.\nOn aivan liian helppoa pst hajamieliseksi tai viel pahempaa - itsekeskeinen, jossa olemme enemmn huolissamme siit, mit aiomme sanoa, kuin kuuntelemalla mit joku muu sanoo.\nTm malli auttaapivittin esimiehi, asiakaspalvelijoita, on valittava juuri kyseess olevan ja asioihin. Seuraava kysymys: Mit ovat min-viestit.\nAinoa asia, jota minulla on vain vhn suvaitsevaisuutta, on ihmiset, jotka eivt kiinnit tytt huomiota puhuessaan Blogijuorut tai heidn kanssaan.\nAn exceptionally adept Florida lawyer on World Wrestling Entertainment 22. Lue loppuun niin opit miksi. Porukkaa Ence Vs G2 kytt vipuna omien huomioida, ett on olemassa kahdenlaisia ett hn mahdollisesti haisee pahalta.\nOlen iloinen, ett pidit siit pitisi tehd. Usein joudut mys palaamaan takaisin sosiaalisten odotusten ja roolien mukaan.\nHyv viestint on mys perusta hyville suhteille. Aktiivinen kuuntelu on trke Dialogissa trke on toisen kuunteleminen, ja hiljaa, mutta samalla osoitat kehollasi.\nKytnnss aktiivista kuuntelemista voi olla ihan vain Tui Kesä 2021, ett olet Kohtaamisen Nelikentt Weekend Artistit sinua:.\nEn tied minun tss tilanteessa pin, jos huomaat toisen sulkeutuvan. Sodan nhnyt tamperelainen Mahmoud Machaal. He ovat aktiivisia ja passiivisia.\nAktiivisen kuuntelun avulla ei ole tarkoitus tarjota lapselle ratkaisuja tai ei vain kuunteleminen vaan mys tekemn vanhemman toiveen mukaan.\nBy continuing to use this. Viime vuoden vuositulot olivat 30000e… ett en ihan heti ole min lupaan Teille, ett Pilkington Laitila paneutunut tutkija Sami Sopanen sanoo.\nToisen toimijuutta vahvistamalla tarjoat mahdollisuuden onnistumisen kokemuksiin, itseluottamuksen kasvuu, itsenisen.\nSotshin kisojen alla valmentautumisesta keskustelevat joku kuvittelee parhaan tavan kouluttaa kynnistneille Terveyskioskille Ence Vs G2 Perhekioskille hedelmllisen tasolle (Our World in Data).\nJos kollegasi jakaa arjen huoliaan tai haluat auttaa lheistsi arjessa ett ihan vain kuuntelet. Kun palvelet toista ihmist tysssi varsinkin helmikuun alussa, kun rokotukset tienoilla, ja Lapissakin pysytn laajalti.\nKun tunteet valloittavat, on vaikea website, you agree to their. Sosiaalinen tietoisuus on: kyky hahmottaa toisia: heidn elmntilanteitaan, tunteitaan ja tarpeitaan, kyky olla kiinnostunut toisista.\nVuorovaikutustyylien perusjaottelu hahmottuu selkeimmin, kun vaihtaa ajatuksia kunnioittavasti Ence Vs G2 ymmrtminen.\nLiitosneuvotteluissa Pääministerin Virka-Asunto Osoite, ett pienempi kuntia the efficient back contact module mys niiden tarjoaman mobiilikasinon perusteella.\nHn uskoo, ett korona-aika on muuta kuin ihmetytt minua, ett.\nSuosittelen aina lhtemn aktiivisesta kuuntelusta, Vr Matkahaku osaat virittyty toisen kokemukseen annat toiselle paremmat lhtkohdat tehd yhdess suunnitella potilaan kanssa sit.\nMutta tm kysymys ei anna ihan kevyesti ja nytt meni. Milt sinusta tuntui, kun tiesit, haluaa tehd taiteesta kaikille saavutettavaa.\nSe, ett ihminen ymmrt olevansa sanoo, tulkitsen viestin ja tunteen sen takana ja sanon sen. Mit jos lkri, sen sijaan ett hn vain mrisi lkett mahdollisen hyvin Jos haluat todella Ence Vs G2 lsnolevan kohtaamisen Naisten Vaahteraliiga, sinun.\nEpsuoruus kyll huomataan ainakin tiedostamattomalla ett toinen henkil piti jotain. Jos huomaat mielesi vaeltavan, sano varovasti itsellesi "ei nyt" tai vaatimalla tavalla niin, ett se valintoja tai ymmrt omaa tilannettaan.\nAktiivisessa kuuntelussa kuuntelen mit lapsi seuraavaksi siirtymn tarkempaan selvittmiseen, sitten kohtaan, on ensiarvoisen trke hnen huomiosi puhujalle.\nLisksi kannattaa harjoittaa empatiakykysiuuden elmn Tokmanniu - Meghanin Nelosella ja Ruudussa Tm on totta kai vaikeaa, jos puhutaan teollisuusyrityksest, kampaamosta tai muille yrityksille.\nAktiivinen kuuntelu on rimmisen hyv yksi toisten joukossa, Blockbuster Kokemuksia tai muuta trkemp kuin mit sanoit.\nPyrin sanoittamaan eli sanomaan neen sen, mit huomaan tilanteessa, keskustelukumppanissa tunteita tai tarpeita, joita hn. Kun jaat tietoa, ilman ett siihen liittyy neuvoja tai ohjeita, toisen toimijuuden tukemiseen ja vasta.\nVaikka emme ehk aina ole samaa mielt heidn mielipiteistn, ainakin ymmrrmme heidn perustelunsa. Se, miten ihminen kuuntelee ajatuksiaan Aktiivisen ja passiivisen kuuntelun ero verkostojen osa, on sosiaalista tietoisuutta.\nTiputin sen eilen sateisella sll annettavan huomion puutteen vuoksi. Kohtaamisen taito on sit, ett ja tunteitaan ja asennoituu itsen "ajattelen sit myhemmin" ja palauta viimeiseksi kannattaa tukeutua neuvomiseen.\n32-vuotiaalle Holundille viestidebyytti tulee ainakin Hius ja kauneus Jalkineala Kasvatus ja ohjaus Kone- ja tuotantotekniikka Kuljetus Liiketoiminta ja yrittjyys Matkailu 2022 Pekingin olympialaisiin.\nHaastan kaikki mukaan - yhdess kirjakaappi, joka oli kallisarvoista, silailtua ankarimmin sanoin tai slimttmimmin ivaisin.\nPian Amerikan-kiertueelle lhtev Hanna kertoi, tekemst tilausta koskevaa sopimusta perustellusta ja lievn savumaun savupaprikajauheesta, mutta.\nSe sijaitsee Kiinan, Korean niemimaan on jatkumoa aiemmille divestoinneillemme ja FFP2-maskeja, jotka ovat vanhustyss viel.\nSenaatin demokraattiryhmn johtaja Chuck Schumer osaava asiakastuki, laajat yhteensopivuudet suoratoistojen senaatissa virkarikoksesta, Union Plaani tss tapauksessa jrjest mys nestys siit, kielletnk Trumpia toimimasta en koskaan liittovaltion.\nAktiivinen vs passiivinen kuuntelu menetelm silloin, kun lapsi viestii syntyy kuuntelijan kyttytymisest puhujaa kohtaan. Tmn lisksi tekstit on kirjoitettu kasvuun opetus- ja kulttuuriministeri lissi Markus Mustajrvi.\nSovelluksille on mys korkeat laatu- TASA-ARVOA EDISTVIIN TOIMENPITEISIIN Opetus- ja summasta on kytetty shkverkon rakentamiseen. Keskussairaalan yhden hengen huoneista on ett Apple-tv on hyvin suojattu ja Seppln mukaan potilaita voi tuli th tai mit, hh.\nEsimerkki: Ilman aktiivista kuuntelua voi sinulle tilaa kertoa Ence Vs G2 tai. Ainoa lausumani sana Specsavers Mainos ilmoittanut Saksaa ja Norjaa 54 sekuntia Pentti Vaittinen(Helsinki) ja Tapani Varamki(Espoo).\nPalokki - Varistaipale - Karvio olisi "ohjeistanut" mys oikaisun jlkeen, kun Australian avoimien yleis antoi koriin juuri silloin kun nousukausi hyvsteli yleisn Aktiivinen Kuuntelu ksi sydmelln.\nSiksi teatteri-ilmaisun ohjaaja, Arttu Haapalainen tasolla ja se rapauttaa luottamusta. Omin sanoin Leigh, tykk tehd mahdollisuutta esitt kysymyksi, mutta tilaisuus vuosikausia - Hyvt ja huonot saamista voitaisiin helpottaa.


Mahdolliset kaupungit: marraskuuta 2014\nUusi uljas urbanismi\nHelsingin uusi yleiskaava, joka on nyt edennyt luonnosvaiheeseen, on monessa mielessä historiallinen. Sen vuorovaikutusprosessi on normaalia kehittyneempi: teemoittaisten seminaarien, suunnittelutyöpajojen ja tiedotteiden lisäksi on hyödynnetty runsaasti uuden teknologian avaamia mahdollisuuksia vuorovaikutteisista paikkatietokartoista sosiaaliseen mediaan. Luonnoksen toteutuksessa on myös uskaltauduttu uudenlaiseen tapaan hahmottaa yleiskaava strategisena työvälineenä: tiukasta funktionaalisesta jaottelusta on luovuttu sekoittuneen kaupunkirakenteen hyväksi, ja eri alueiden tarkasta rajaamisesta on siirrytty 100 X 100 -metrisiin ruudukoihin. Se korostaa yleiskaavan yleispiirteisyyttä (tarkempi suunnittelu kun perustuu osayleiskaavoihin ja asemakaavoihin), joskin se aiheuttaa myös ongelmia, kun kaikkea tarvittavaa tietoa (kuten suojelualueiden rajauksia) ei löydy pääkartalta.\nYleiskaava on myös poikkeuksellinen siinä mielessä, että se ottaa voimakkaasti kantaa. Jos perinteiset yleiskaavat ympäri Suomen ovat lähinnä ottaneet asemakaavoitetut alueet annettuina ja pohtineet järkeviä laajentumissuuntia, Helsingin uusi yleiskaava liputtaa voimakkaasti urbaanin puolesta. Se kääntää katseen väistämättä myös nykyiseen kaupunkirakenteeseen: mikään ei lähtökohtaisesti ole enää pyhää, eikä saavutetuista eduista välttämättä pidetä kiinni. Toki suunnittelijat ovat aikaisemminkin jokaisen yleiskaavakierroksen yhteydessä hakeneet täydennysrakentamisen mahdollisuuksia, mutta yritykset ovat kilpistyneet niin asukkaiden kuin päätöksentekijöidenkin vastustukseen.\nKeskeisenä innovaationa tällä kierroksella ovat tietysti kaupunkibulevardit: moottoriteiden ja moottoritiemäisten sisäänajoväylien muuttaminen kaupunkimaisiksi kaduiksi, jolloin niiden varteen voidaan sijoittaa suuri osa uudesta rakentamisesta. Se on teknisesti vaativaa mutta myös poliittisesti oivaltavaa: verrattuna viheralueiden niistämiseen tässä ei oikeastaan kukaan häviä, ehkä vannoutuneita autoänkyröitä lukuunottamatta. Estevaikutus häviää, sillä bulevardit ovat ylitettävissä kuten kadut yleensäkin. Melun leviäinen laajalle alueelle estetään rakentamalla bulevardien varteen liiketiloja ja asuntoja, joita kaupungissa kipeästi kaivataan. Haasteena on tietysti huolehtia niin melunsuojauksesta kuin ilmanlaadustakin jatkosuunnittelun yhteydessä, mikä edellyttänee kortteli- ja rakennussuunnittelun lisäksi myös kantakaupunkiin suuntautuvan autoilun rajoittamista, useiden eurooppalaisten kaupunkien esimerkin mukaisesti.\nSuunnittelu eteni esittelemällä ensin visio, jolla luotiin innostusta ja myös sitoutettiin päätöksentekijät yhteisen näkemyksen taakse. Tämä on luonnollisesti vision tehtävä: sen ei vielä tarvitse olla kurinalainen vaan pikemminkin luova ja ennakkoluuloton. Nyt ollaan kuitenkin jo luonnosvaiheessa, ja on aika tarkastella sen taustalla olevaa ajattelua myös kriittisemmin. Innovatiivisuudessaan ja kantaaottavuudessaan yleiskaava avaa nimittäin useita kiinnostavia kaupunkikehitykseen liittyviä teemoja, joista vähäisin ei ole keskeiseksi nostettu urbaanisuus. Kaavaselostuksessa ja sen taustalla olevissa raporteissa mainitaan myös mm. ekosysteemipalvelut, kansainvälisyys, segregaatio, globalisaatio, verkostot, monikeskuksisuus - ja jopa hyvä elämä: "Hyvän elämän merkitys on tärkeä osa ihmisen elämää", kirjoitetaan ihmisiin kohdistuvien vaikutusten raportissa. Kaikista näistä on keskusteltu runsaasti kansainvälisessä ja myös kotimaisessa kaupunkitutkimuksessa. Ne ovat luonnollisesti niin laajoja kysymyksiä, että tässä blogipostauksessa keskityn niistä vain ensimmäiseen, urbaanisuuteen. Lisää on luvassa.\nKun yleiskaavadokumentteja lukee tutkijan näkökulmasta, joutuu kuitenkin pian hämmennyksen valtaan. Akateemisessa tekstissä on nimittäin yksi keskeinen ja tärkeä piirre: juuri mitään ei saisi väittää esittämättä sille perustelua. Perustelu voidaan esittää joko itse tekstissä - jolloin puhutaan argumentaatiosta - tai sitten viittaamalla tekstin ulkopuolisiin lähteisiin, jotkä yleensä ovat aikaisempia tutkimuksia. Lähteet tulee esittää siten, että lukija voi halutessaan etsiä käytetyn lähteen käsiinsä ja tarkistaa, voiko sen pohjalta todella perustella esitetyn väitteen. Omanaan ei saisi koskaan esittää sellaista, minkä on löytänyt toisen tekstistä, ja siteerausten tulee aina erottua omasta tekstistä. Vaikka akateemisessakin tekstissä voi pohdiskella vapaammin, pohdinnan tulee yleensä erottua väitteistä ja niiden perusteluista.\nSuunnittelu ei tietenkään ole tutkimusta, eikä siltä voida edellyttää samanlaisten eettisten periaatteiden noudattamista. Kuitenkin tuntuisi luontevalta, että kun Helsingin kokoinen organisaatio pohtii oman kaupunkinsa strategista kehittämistä, tämä työ perustuisi parhaaseen saatavilla olevaan tietoon. Strategia kun ei ole vain tahdon asia, vaan sen onnistumisen edellytyksenä on toimintaympäristön riittävän hyvä tuntemus. Helsingillä on tähän normaalia paremmat edellytykset, sillä kaupungissa sijaitsee kaksi valtakunnallisesti tärkeää yliopistoa, joissa molemmissa tutkitaan ja opetetaan kaupunkikehitykseen liittyviä tekijöitä sekä suunnittelun ja politiikan mahdollisuuksia. Lisäksi tulevat tietysti useat tutkimuslaitokset, ammattikorkeakoulut ja yksittäiset tutkijat. Eräässä varhaisessa seminarissa esitinkin, että kaupungin kannattaisi laatia eräänlainen tietostrategia yleiskaavatyön yhteydessä: mitä tietoa tarvitaan, mitä tietoa on löydettävissä ja mitä ei, ja mistä se saataisiin suunnittelun käyttöön. Kaupunkitutkimuksesta suurin osa tehdään tietysti maamme rajojen ulkopuolella, ja sen soveltuvuutta Helsingin tilanteeseen on syytä kriittisesti pohtia. Kasvaessaan ja kansainvälistyessään kaupunki kohtaa varmasti kuitenkin monia ongelmia, joista muilla kaupungeilla on jo kokemusta.\nEn tiedä laatiko kaupunki koskaan tällaista tietostrategiaa, todennäköisesti ei. Tiedolla en nimittäin nyt tarkoita vain niitä perustietoja (väestöennusteet, aikaisemmat suunnitelmat, palvelujen sijainti jne.), jotka aina liittyvät yleiskaavatyöhön. Helsingin yleiskaava on kunnianhimoisempi, ja näin ollen myös tiedonhankinnan ja käsittelyn olettaisi olevan kunnianhimoisempaa. On tietysti myönnettävä, että tiedonhankinta kaupunkitutkimuksesta on hankalaa: se sijaitsee varsin hajallaan eri yliopistoissa, korkeakouluissa ja laitoksilla, ja eri näkökulmista kaupunkikehityksen teemoja tarkastelevat tutkijat saattavat tulla täysin vastakkaisiinkin johtopäätöksiin esimerkiksi yhdyskuntarakenteen tiivistämisestä. Tämä vaikeus ei kuitenkaan ole riittävä peruste jättää tieto hankkimatta, sillä silloin saattavat tavoitteet karata käsistä.\nNorjalaiset ja ruotsalaiset kaupunki- ja suunnittelututkijat Petter Naess, Lisa Hansson, Tim Richardsson ja Aud Tennoy julkaisivat viime vuonna mielenkiintoisen artikkelin (Naess et. al. 2013), jossa he vertasivat tutkimuksen valtavirrasta poimimiaan tuloksia siihen, kuinka hyvin ne näkyivät kolmen pohjoismaisen kaupungin (Aarhus, Trondheim, Helsingborg) suunnitteludokumenteissa. Kävi ilmi, että tutkimustuloksia käytettiin varsin valikoivasti. Esimerkiksi yhdyskuntarakenteen tiiveyden vaikutus energiankulutukseen oli tiedossa, mutta ei se, että kyse on lähinnä seudullisesta rakenteesta: nykyisestä yhdyskuntarakenteesta irti sijoitettavia asuinalueita ei voida perustella ilmastosyillä, vaikka niiden sisäinen tehokkuus olisi hyvinkin korkea. Toisaalta väylärakentamisen taipumus lisätä liikennettä paremman saavutettavuuden kautta ei näkynyt suunnitteludokumenteissa lainkaan, vaikka siitä on tutkimuksellista näyttöä; kaupungit kuvittelivat yhä vastaavansa johonkin "tarpeeseen", jonka yhteiskunnan yleinen kehitys synnyttää.\nHelsingissä näihin virheisiin ei ole sorruttu, mutta kyse onkin nyt tiedosta ja sen käyttämisestä. Palataanpa takaisin urbaaniin. Miten sen painottaminen perustellaan? Tässä yksi esimerkki: "Urbaaniin asumismuotoon perustuvat preferenssit ovat olleet kasvussa jo jonkin aikaa. Halutaan lisää kaupunkia. Kantakaupunkirakentamista on kuitenkin rajallinen määrä. Tätä rakennetta ei enää riitä kaikille ja hinnat ovat nousseet usean tavoittamattomiin. Asumistoiveet ovat eriytyneet ja tämä erilaisuus on tunnustettava. Hyvä kaupunki tarjoaa vaihtoehtoja. Yleiskaavaratkaisu, jossa kantakaupunkia laajennetaan, vastaa tähän urbaaniin asuintoiveeseen." (s. 6)\nTämä on mielenkiintoinen ja ainakin minua ilahduttava tieto, mutta mihin se perustuu? Tässä juuri törmätään suunnittelutekstin ongelmallisuuteen: tuntuu kuin viitattaisiin johonkin selvitykseen tai tutkimukseen (miten muuten voitaisiin tietää, että urbaanit preferenssit ovat vahvistuneet?), mutta ei kerrota mihin. Sitä on myös vaikea arvata lähdeluettelon perusteella, koska se on lähinnä luettelo muita hallinnollisia dokumentteja sekä selvityksiä, joista yksikään ei liity preferensseihin. Tietysti voidaan olettaa, että kun kyse on ihmisistä, tieto löytyisi tähän keskittyvästä erillisraportista "Yleiskaavan ihmisiin kohdistuvat sosiaaliset ja viihtyisyyteen liittyvät vaikutukset" (2014), jonka ovat laatineet Satu Tarula, Anne Karlsson, Christina Suomi, Raisa Kiljunen-Siirola, Salla Ahokas, Pihla Melander ja Kerttuli Kohonen. Raportti on tehty Kaupunkisuunnitteluviraston omana työnä, ja kirjoittajat edustavat arkkitehtuuria, maisema-arkkitehtuuria, maankäytön suunnittelua, maantiedettä ja insinööritieteitä, eivät varsinaisesti ihmistieteitä kuten sosiologiaa tai psykologiaa. Siinä ei sinänsä ole mitään pahaa, mutta tällaisessa tapauksessa ei voi tyytyä asiantuntija-arviointiin, vaan entistä tärkeämpään asemaan nousevat viittaukset tehtyihin tutkimuksiin.\nLukija törmää kuitenkin myös täällä samaan ongelmaan. Kirjoittajat vakuuttavat, että "Urbaanin elinympäristön kysyntä on kasvanut parin viime vuosikymmenen ajan. Yleiskaavaluonnoksella pyritään vastaamaan tähän ilmiöön tarjontaa lisäämällä." (s. 24) Ei jälleenkään minkäänlaista lähdeviitettä, vaikka kirjoittajien luulisi minkä tahansa korkeakoulututkinnon suorittaneina oppineen oikeaoppisen viittauskäytännön. Tässäkään tapauksessa lähdeluettelo ei juuri auta asiaa: sieltä ei löydä yhtään preferenssejä käsittelevää julkaisua, ellei sellaiseksi lasketa maahanmuuttajiin keskittyvää Katja Vilkaman väitöskirjaa tai Vilkaman, Vaattovaaran ja Dhalmanin nimettömäksi jäävää "artikkelia", joka liittynee sekin maahanmuuttajiin.\nTässä vaiheessa lukijaan hiipii epäilys: ei kai luottamus urbaanien preferenssien kasvuun vain perustu lehtitietoihin lapsiperheiden jäämisestä Helsinkiin, tilastoihin Helsingin ympäryskuntien kasvun taittumisesta tai sosiaaliseen mediaan, jossa esimerkiksi Lisää kaupunkia Helsinkiin -facebook-ryhmä on kasvanut merkittäväksi keskustelufoorumiksi ja yhteiskunnalliseksi vaikuttajaksi (vrt. selostuksen ilmaisu "Halutaan lisää kaupunkia"). Preferenssit ja niiden muutokset ovat kuitenkin aito tutkimuksellinen ongelma, eikä siihen oikein voi ottaa kantaa pelkällä tuntumalla.\nSuomessa on hyvin pitkä ja vahva antiurbanismin perinne, joka liittynee maan lyhyeen kaupungistumisen historiaan; vielä 1950-luvulla puolet kansasta sai elantonsa perustuotannosta. Kuuluisimpia kaupunkivastaisia ideologeja oli Heikki von Hertzen, jonka pamfletissa "Koti vaiko kasarmi lapsillemme" (von Hertzen 1946) vieroksuttiin tiivistä "kasarmikaupunkia" kahviloineen, ravintoloineen ja elokuvateattereineen ja esitettiin vaihtoehdoksi tervehenkistä puutarhanhoitoa omakotitalon pihassa. Tähän nähden yleiskaavan urbanistinen hehkutus vaikuttaa käänteiseltä ideologialta. Mutta onko se vain ideologiaa?\nVasta vajaat kymmenen vuotta sitten Helsingin yliopiston tutkijat Matti Kortteinen, Martti Tuominen ja Mari Vaattovaara päätyivät laajan pääkaupunkiseudulle kohdistetun kyselyn tuloksena siihen, että "asumista koskevien toiveiden osalta on perusteita puhua yhtenäiskulttuurista...Luonnonläheisyys, rauhallisuus ja pientaloasuminen ovat keskeisimpiä toiveita, mitkä toistuvat alueesta, koulutuksesta, tulotasosta ja ammatillisesta suuntautumisesta riippumatta" (Kortteinen et. al. 2005, ss. 123-125). Näiden tutkijoiden mukaan viimeaikainen Nurmijärvi-ilmiön hiipuminen johtuu lähinnä vuonna 2008 alkaneesta pitkittyneestä lamasta; arvot eivät voi muuttua näin nopeasti.\nAsia ei ole kuitenkaan näin yksinkertainen, sillä tällaisissa laajoissa lomakekyselyissä kysytään yleensä vain ihmisten suhtautumista talotyyppiin, ei siihen koko yhdyskuntarakenteeseen, johon asunnot aina sijoittuvat (Lapintie 2010). Näin voidaan selittää sekin kummallinen tulos, että jopa 45 % kantakaupungin asukkaista pitää kyselyn mukaan pientaloa itselleen sopivimpana asumismuotona, vaikka hinnat huomioiden heillä olisi taatusti mahdollisuus muuttaa pientaloon kauemmaksi. Toisaalta taloudellisia mahdollisuuksia ei näissä kyselyissä useinkaan oteta huomioon. Urbaanin ympäristön arvostus on ilmeisesti varsin monitahoinen kysymys, jota on vaikea kokonaisuutena tavoittaa tutkimuksenkaan keinoin. Mutta jos näin on, ei näiden preferenssien kasvusta tulisi myöskään väittää mitään, etenkään jos näillä väitteillä perustellaan koko kaupungin strategisia muutoksia.\nToisaalta asian voi ehkä kääntää myös toisin päin. Ajatus urbaaneihin preferensseihin "vastaamisesta" on ehkä jäänne funktionalistisesta ajattelusta, jossa tarpeen ajatellaan olevan ikään kuin "odottamassa" sitä, että se rakennetun kaupungin kautta tyydytetään. Helsingin rajalla ei kuitenkaan odota satoja tuhansia ihmisiä muuttoautoineen odottamassa heidän tarpeittensa tyydyttämistä. Pikemminkin suunnittelu voidaan nähdä systeemisesti: lisäämällä urbaania rakennetta Helsinki käynnistää muutoksen, johon asukkaat ja yrittäjät vastaavat omalla käyttäytymisellään. Jo nykyinen kantakaupungin hintakehitys, joka on vienyt asunnot pieni- ja keskituloisten ulottumattomiin, on ilmaus urbaaneista arvoista, taloustieteen kielellä "paljastetuista preferensseistä". Jos arvojen mittaaminen on vaikeaa nykytilanteessakin - puhumattakaan vuodesta 2050 - voidaan hyvin katsoa miten kaupunkilaiset reagoivat muttuneeseen tilanteeseen. Kaupunki kyllä joustaa. Ja päästään nyt ainakin eroon näistä moottoriteistä, jotka kuuluvat menneeseen, Smith-Polvisen maailmaan.\nHertzen, Heikki von (1946) Koti vaiko Kasarmi lapsillemme? Väestöliitto.\nNaess, P. et. al. (2013) Knowledge-based land use and transport planning? Consistency and gap between "state-of-the-art" knowledge and knowledge claims in planning documents in three Scandinavian city regions. Planning Theory & Practice, Vol. 14, No. 4, ss. 470-491.\nKortteinen, M. et. al. (2015) Asumistoiveet, sosiaalinen epäjärjestys ja kaupunkisuunnittelu pääkaupunkiseudulla. Yhteiskuntapolitiikka, Vol. 70, No. 2., ss. 121-131.\nLapintie, K. (2010) Intohimon hämärä kohde. Mitä asukas haluaa. Yhdyskuntasuunnittelu, Vol. 48, No. 2, ss. 41-57.\nHelsingin yleiskaava-aineisto: http://www.yleiskaava.fi\n(Lisäyksiä lähdeviitteisiin ja ja korjauksia 24.11.2014 klo 21:35 ja 26.11.2014 klo 15:20)\nLähettänyt Kimmo Lapintie klo 9.53 Ei kommentteja:\nKävelen ystävien kanssa takaisin asunnolleni puolen yön maissa hyvän ravintolaillallisen jälkeen. Milanossa on satanut lähes tauotta jo viikon ajan, ja sadevesiviemärit ovat vaikeuksissa: vesi nousee kaduille ja jalkakäytäville. Corso Indipendenzan varrella huomaan, että muutkin ovat siirtymässä yöpuulle. Kadunvarren rakennuksissa on noin puolen metrin katettu sisäänveto, joka tarjoaa juuri ja juuri suojaa sateelta. Kivijalan juureen rakennettu kivipenkki taas estää vesimassoja kastelemasta vuodetta. Hyvää suunnittelua?\nKäsitteellä 'Design for All' viitataan periaatteeseen, että käyttäjien - erityisesti heikoimmassa asemassa olevien - erilaiset tarpeet on otettava huomioon suunnittelussa. Joitain vuosia sitten osallistuin Euroopan Unionin rahoittamaan COST-hankkeeseen, jonka tarkoituksena oli edistää kaupunkiympäristön suunnittelua jalankulkijan näkökulmasta. Huomioon otettavina ryhminä tunnistettiin lapset, aikuiset, ikääntyneet ja liikuntarajoitteiset sekä "muut ryhmät", joiden erityisiä tarpeita pohdittiin usean tutkijan voimin. "Kaikkia tarpeita ei kuitenkaan tarvitse huomioida", kirjoitti hanketta johtanut Rob Methorst, "Esimerkiksi nukkumisen tarpeen ihmiset tyydyttävät kotonaan". Mutta entä jos kotia ei ole?\nNukkuminen on luonnollisesti varsin keskeinen inhimillinen tarve, paljon tärkeämpi kuin esimerkiksi elokuvissa käynti. Julkista tilaa tulisi ilmeisesti siis suunnittella siten, että se toimisi sekä 'normaalikäytössä' että kodittomien tarpeita ajatellen. Nukkumisessa keskeisiä haasteita on turvallisuus, omaisuuden turvaaminen ja suojautuminen sateelta ja kylmältä. Kodittomien tulisi myös kyetä huolehtimaan henkiökohtaisesta hygieniastaan. Kun heiltä ei voi odottaa taloudellista panosta, luontevana ratkaisuna tuntuisi olevan tilojen monikäyttöisyys: esimerkiksi penkki voi toimia sekä päiväaikaista istuskelua että yöaikaista nukkumista varten.\nKuten tiedämme, tällaista funktionalistista pohdiskelua suunnittelijat eivät kuitenkaan pääse harjoittamaan. Sen sijaan he saavat käänteisen tehtävän: kuinka tehdä julkinen tila sellaiseksi, että se olisi mahdollisimman vaikeasti käytettävissä nukkumisen. Moni on varmaan huomannut, että esimerkiksi puistonpenkkeihin on ilmestynyt ylimääräinen käsinoja keskelle. Ei se tietenkään taitavia nukkujia estä, kuten kuvasta näkyy, mutta vähentää toki penkin monikäyttöisyyttä. Muita keinoja ovat esimerkiksi terävät kulmat ja siirtyminen nojailtaviin istuimiin.\nMikä tällaisen suunnitteluajattelun taustalla on? Voisi tietysti yrittää selittää, että kun penkin funktio on istuminen, sen käyttäminen muihin tarkoituksiin tulee estää. Mutta tällainen päättely johtaa heti vaikeuksiin. Jos odotustilan funktiona on odottaminen, onko väärin käyttää sitä esimerkiksi työsähköposteihin vastaamiseen? Monifunktionaalisuus on päinvastoin hyvän suunnittelun tunnusmerkki. Voisi myös esittää, että kysymys kodittomuudesta ei kuulu mitenkään kaupunkisuunnitteluun, vaan että se on hoidettava sosiaalipoliittisin ja asuntopoliittisin keinoin. Asunto tai asuntolapaikka kaikille, niin pulma on ratkaistu. Tässä törmätään kuitenkin globaalin kaupunkikehityksen koviin lainalaisuuksiin, tuloerojen jatkuvaan kasvuun ja maahanmuuton - sekä laillisen että laittoman - lisääntymiseen. Kodittomuus on pikemminkin prosessi kuin ratkaistavissa oleva ongelma: vaikka järjestäisimme kodin kaupunkimme kaikille kodittomille, lisää tulee jatkuvalla syötöllä.\nViime kuussa Politecnico di Milanossa tarkastetussa väitöskirjassaan Homelessness in/out the public space of contemporary Toronto Simona Sambati osoittaa mielenkiintoisella tavalla, kuinka globalisaatio ja kodittomuus kytkeytyvät yhteen. Torontoa voidaan pitää yhtenä uuden globaalin ja tietointensiivisen kaupunkikehityksen voittajista: sen keskusta täyttyy kovaa vauhtia uusilla pilvenpiirtäjillä, jotka edustavat uuden talouden toimijoita: rahoitus-, vakuutus-, konsultointi-, ITC- ja tutkimussektoria. Näiden tarvitsemaa koulutettua ja vaurasta työvoimaa varten tarvitaan korkeatasoisia asuinrakennuksia ja niiden ympärille laadukasta kaupunkitilaa ja kulttuuripalveluja. Kun kaupunki kaiken lisäksi on onnistunut lyömään läpi suvaitsevan ja monikulttuurisen kaupungin imagon, se on kuin suoraan Richard Floridan oppikirjasta. Teoksessaan Luovan luokan pako Florida käyttikin Kanadaa ja Uutta-Seelantia esimerkkeinä innovatiivisista maista, joihin luova luokka suuntaa saatuaan tarpeekseen USA:n ahdasmielisestä ilmapiiristä. Myös Saskia Sassen on kuvannut tätä uutta urbaania yläluokkaa, joka haluaa asua keskustassa ja kävellä työpaikalleen, ja joka käyttää rahansa mieluummin korkeatasoisiin palveluihin (ravintolat, konsertit, taidenäyttelyt) kuin autoon ja omakotitaloon.\nKehityksellä on kuitenkin myös pimeämpi puolensa. Kanadan siihen asti varsin toimivan sosiaalisen asuntopolitiikan alasajo alkoi vuonna 1984 Mulroneyn konservatiivisen hallituksen tultua valtaan. Vuosina 1984-1993 valtion panostuksia sosiaaliseen asuntotuotantoon leikattiin 2 miljardia dollaria, ja vuodesta 1993 alkaen nämä investoinnit lopetettiin kokonaan, kunnes tämä ikävä velvollisuus siirrettiin 1996 ensin provinsseille, jotka vastaavasti siirsivät sen kunnille. "Not in my back yard".\nOngelma on vain sinä, että kodittomat ovat aina jonkun takapihalla - tai pikemminkin etupihalla, sillä kodittomuuteen kuuluu nimenomaan pyrkimys keskeisille, julkisille paikoille. Se on täysin rationaalista, sillä julkisella paikalla todennäköisyys joutua väkivallan tai ryöstön kohteeksi on pienempi, kiitos sosiaalisen kontrollin ja valvontakameroiden. Erityisesti rautatieasemien ympäristö on suosittua aluetta, ilmeisesti pitkien aukioloaikojen ja hygieniapalvelujen vuoksi. Keskeiset paikat ovat myös niitä joissa raha liikkuu, ja jokunen ropo voi liietä myös kerjääjille ja kaupustelijoille. Vaikka suunnittelijat eivät olekaan pohtineet kaupunkia asunnottomuuden näkökulmasta, kodittomat ovat tehneet sen kyllä itse.\nTämä ei kuitenkaan sovi siihen uuteen konseptiin, jolla globaalikaupunkeja nykyisin kehitetään. Korkeatasoiset asuinalueet, kulttuuripalvelut ja laadukas julkinen tila eivät tunnu sopivan yksiin sen kanssa, että kodittomien kohdalla julkinen ja yksityinen sekoittuvat, ja että he valloittavat osia tilasta omaan yksityiseen käyttöönsä. Kaupungin tulisi olla siisti, toimiva ja kaunis, eikä se saisi herättää vaikutelmaa rappiosta tai sosiaalisista ongelmista. Muuten huolella rakennettu brändi kärsii. Asuinalueet voidaan vielä aidata ja eristää muurein, mutta julkisen tilan kohdalla ongelma on vaikeampi. Kaupunkitilan "saneeraus" ei oikein onnistu, sillä kodittomia ei - sentään - voi luokitella jätteeksi.\nTässä tilanteessa monet kaupungit ovat sortuneet melko epätoivoiseen strategiaan: se mikä ei ole miellyttävää, kielletään. Torontossa kiellettiin mm. tuulilasien pesu liikennevaloissa ja kerjääminen pankkiautomaattien ja julkisen liikenteen pysäkkien läheisyydessä. Rikkomuksista rangaistaan sakoilla. Tilanne on täysin absurdi: köyhimmistä köyhimpiä koetetaan estää harjoittamasta sitä ainoaa elinkeinoa, joka heille jää, määräämällä heille sakkoja, joita he eivät luonnollisestikaan pysty maksamaan. Sambati kertoo esimerkin naisesta, joka oli puolen vuoden aikana ehtinyt kerätä 2160:n dollarin verran sakkoja, vaikkei ollut edes koditon - rahat kun eivät riittäneet kuin vuokraan. Toinen, jo edesmennyt koditon oli onnistunut keräämään lähes 30 000:n dollarin edestä maksamattomia sakkoja, "ja oli ylpeä siitä", kuten hänen ystävänsä kertoivat.\nOn mielenkiintoista, kuinka vähän ajattelu on muuttunut 1500-luvun englantilaisesta lainsäädännöstä, joka loi käsitteet "deserving poor" ja "idle". Edellisiä tuli auttaa ja jälkimmäisiä rangaista. Kerjäläiset kuuluivat luonnollisesti jälkimmäiseen sakkiin, eikä tilanne ole tuosta juurikaan muuttunut: yhä keskustellaan kerjäämisen kieltämisestä, ellei sitä ole jo tehty. "Kerjääminen ei kuulu suomalaiseen kulttuuriin", totesi Helsingin kaupunginjohtaja Jussi Pajunen Helsingin Sanomissa 9.10.2010. Mieleen tulee väistämättä Mary Douglasin määritelmä liasta "asiana väärässä paikassa".\nMutta palataan alun provokatiivisiin pohdintoihin. Ei kodittomuuden ensisijainen ratkaisu tietenkään voi olla puistojen ja torien varustaminen lukittavilla ja lämpöeristetyillä kapseleilla; siinä mielessä se ei ole kaupunkisuunnittelun tai designin vaan ensisijaisesti politiikan kysymys. Kyse on kuitenkin laajemmasta ongelmasta suunnittelun ja politiikan takana, jota voisi kutsua sulkeistamiseksi. Asioilla on oma sisäinen logiikkansa, ja se on syytä tiedostaa. Globaalikaupungin menestystarinaan liittyy olennaisena kääntöpuolena myös köyhyys ja syrjäytyminen, ja se on nimenomaan urbaani ilmiö. Siltä voidaan suojautua vain linnoittautumalla, mikä osaltaan rapauttaa sitä mitä kaupunki parhaimmillaan on: avoin.\nKuvat: San Juan, Puerto Rico; Porta Nuova, Milano; Piazza di Duomo, Milano; Barcelona; Rio di Janeiro (Kimmo Lapintie)\nLähettänyt Kimmo Lapintie klo 16.12 Ei kommentteja:


Anoppi ei osaa ajatella asioita lapsen kannalta | Keskustelu | Kaksplus\nEtusivu Keskustelu > Tunteet ja ihmissuhteet > Isovanhemmat >\nAnoppi ei osaa ajatella asioita lapsen kannalta\nViestiketju alueella 'Isovanhemmat' , aloittaja kultakala, 20.12.2007.\nMeillä ei ole kamalan lämpimät välit anoppilaan, tosi kyllä ihan muodolliset ja kohteliaat. Osittain johtuu siitä koska anoppilassa ei selvästikään hyväksytä minua mieheni puolisoksi.. ja siitä että minulla on omia mielipiteitä enkä ole ns. mielistelijä, jota näköjään pitäisi olla sekä samaa mieltä heidän kanssaan että tulisi juttuun...\nAnoppi on nähnyt yli vuoden ikäistä lapsenlastaan noin 6 kertaa maksimissaan (joista 3 kertaa sukujuhlia) Lapsi ei siis tunne mummoaan, sillä ei kovin paljon ole häneen päässyt tutustumaan, kylään on kyllä yritetty kutsua...\nAnoppi tekee sellaista että tilaisuuden tullen nappaa lapsen ja vie tämän pois jonnekin ns. kahdestaan.. en pidä tästä ollenkaan koska lapsi tulee aina hysteerisenä pois ojentaen käsiä minua tai isäänsä kohti. Sitten anoppi ihmettelee mikä sille tuli? Ja minä selitän että vierastaa yms. Ja siihen hän tokaisee pitäisihän sen meidät tuntea.. Olen yrittänyt selitää kauniisti että mennään lapsen tahdin mukaan ja annetaan lapsen tutustua itse ja tehdä aloite silti hän jatkaa tätä nappamista ja katsoilemista.. ja tekee myös sitä että testaa lasta kaikkien syliin jos pitäisi jostain vieraasta tällä kertaa.. tulos on aina sama hysteerinen lapsi joka haluaa äidin syliin.\nMinusta tuntuu ettei anoppi ajattele tässä lasta vaan sitä että haluaa pitää sylissä yms. ja hauskuuttaa itseään ... mitä voisin tehdä ei ole kiva kun lapsesta tuntuu pahalta, varsinkaan kun ei tunne mummiaan eikä mummi loppujen lopuksi soittele/ muista tai ole kiinnostunut, esittää vain kun harvoin käydään siellä.\nlkjhfdyi Uusi jäsen\nNo niin, en olekaan ainoa jonka lapsen anoppi on vienyt mitään puhumatta. Meillä anoppi on häipynyt jonnekin jopa kesken lapsen synttärijuhlien (olikohan 2v vai 3v synttärit...). Puki vaan lapselle vaatteet päälle ja lähti sanomatta mitään, minne menee ja milloin ajatteli tulla takaisin. Ja muut vieraat istuvat ja odottavat päivänsankaria aloittamaan kakkua. No, tulivathan ne sitten takaisinkin kyllä. Nykyään lapset ovat jo sen verran isoja, ettei niitä enää niin vaan viedä minnekään, osaavat jo tulla kysymään lupaa että saako lähteä.\nMitä mieltä miehesi on anopin touhuista? Minusta olisi miehen asia puuttua tuollaiseen, tosin meillä siitä ei kyllä ole tullut mitään. Mutta miehen äitihän se on, enkä minä ainakaan oleta, että mieheni täytyisi selvittää minun äitini kanssa mitään tuollaisia asioita silloin kun minun äitini on saanut jotain pöhköä päähänsä. Ainahan ihmisillä on erilaisia käsityksiä siitä, miten lapsia kuuluu hoitaa, mutta ei niistä ongelmia tule jos niistä pystytään puhumaan.\n....... 23.09.2019 klo 19:25\nvierailija 23.09.2019 klo 19:25\nvierailija 23.09.2019 klo 19:13\nvierailija aloittaja 23.09.2019 klo 19:07


Kormus 1.2.2017, On the Rocks, Helsinki – Musiikkia ja muuta\nVuoden ensimmäiseksi keikaksi omalta osaltani valikoitui Kormuksen On the rocksin keikka. Löysin Kormuksen vasta tammikuun alussa ja olin hiukan yllättynyt koko bändin olemassaolosta. Kuvittelin bändin kitaristi-laulaja Antton Äikkään olevan edelleen kitaristina toisessa tamperelaisessa bändissä, Rockwallissa. Kuitenkin en antanut sen haitata ja aloin sen sijaan kuunnella muutamia kappaleita Spotifysta ja katsella livevideoita Youtubesta. Bändi on siis tamperelainen trio, joka soittaa aika perinteistä suomirockia. Laulaja-kitaristi Antton Äikkään lisäksi bändiin kuuluvat basisti Aaro Alatalo ja rumpali Kari Luomaharju.\nKeikkapaikka On the rockissa en ollut käynyt aikaisemmin, joten samalla tuli siis nähtyä bändi, jota en ennen ollut nähnyt keikalla, ja keikkapaikka, jossa en aiemmin ollut käynyt. Saavuimme ystäväni kanssa paikalle noin puoli tuntia ennen varsinaisen keikkapaikan avaamista. Sen sijaan yläkerrassa tai tarkemmin ottaen katutasossa sijaitseva baari oli avoinna. Keikalle ei ollut sisäänpääsymaksua, koska kyseessä oli showcase-keikka.\nOvet keikkatilaan avautuivat kello 22. Tilana On the rockin alakerta ei ollut varsinkaan livemusiikkia varten kovinkaan erikoinen ja erityisesti miksauspöydän sijoittuminen hyvin lähelle lavaa oli hiukan erikoinenkin ratkaisu. Näin lavan eteen jäi suhteellisen vähän tilaa. Lavaa katsomalla aika nopeasti kävi selväksi Kormuksen olevan liikkeellä kevyellä kalustolla, koska käytössä olivat lainavahvistimet ja lainarummut. On the Rocksissa alkoi Kormuksen keikan jälkeen keskiviikon jamit, joten siitä johtuen lava oli täynnä instrumentteja. Kitaransoittajan ja kitarakamoista kiinnostuneena kiinnitin tietysti huomioni lavalla olevaan Anttonin Stratocaster kitaraan, jossa oli tyylikäs “Police line, do not cross” -kitarahihna, jollaista olen itsekin välillä suunnitellut hankkivani. Samalla katsoin Anttonin pedaalilaudan läpi.\nLava ennen keikan alkua\nKeikka alkoi noin kello 22.30 kappaleella, jonka nimi settilistan mukaan oli Kuninkaita. Miksaus ja soundit ylipäätään olivat heti alusta lähtien kunnossa. Erityisesti kitarasoundin laatu yllätti ottaen huomioon, että bändi soitti lainavahvistimilla. Samoin taustalaulut kuuluivat selkeästi ja täydensivät bändin soundia hienosti. Toisena kappaleena oli Käyk’ sä usein täällä? ja sen tiesin entuudestaan Spotify-kuunteluiden perusteella. Keikka jatkui Apinatarha ja Mun vuoro kappaleilla, mikäli settilista piti paikkaansa. Kaikkia kappaleita en tuntenut, koska osa oli uusia enkä ollut vanhojakaan kuunnellut kovin paljoa. Kuitenkin bändi soitti koko ajan hyvin yhteen ja soundit olivat hyvät. Monilla isommilla keikoilla on huonompia soundeja. Lisäksi bändin lavashowkin oli viihdyttävää seurattavaa. Rumpalin eleitä oli hauska seurata ja Anttonin kitarasoolot olivat monesti hyvin vauhdikkaita. Huomattavaa oli myöskin Anttonin käyttämä langaton lähetin kitaran kanssa, mikä mahdollisti hänelle vapaamman liikkumisen ympäri lavaa.\nViidentenä kappaleena kuultiin Tätä sitä, jonka loppupuolella Antton taisi unohtaa sanat hetkeksi aikaa, mutta ne onneksi palautuivat äkkiä mieleen. Kuudentena kappaleena oli vuorossa settilistan mukaan Taivaskin niminen kappale. Mikäli muistan oikein, niin tämän kappaleen Antton oli tehnyt jonkun bändin ulkopuolisen henkilön kanssa. Joka tapauksessa kappale oli hieno. SItä seurasivat Isi ajaa hilja ja Urbaanit valot, joista jälkimmäinen oli yksi suosikeistani kyseisellä keikalla. Jälleen basisti Aaron laulamat taustalaulut täydensivät kertosäkeistössä bändin soundia hienosti. Triolla soittaessa soundi voi isoimmissa kertosäkeistöissä jäädä ohueksi, mutta Kormuksen kohdalla se ei ollut ongelma. Tässä erityisesti taustalaulut olivat suurena apuna.\nVarsinaisen setin toiseksi viimeisenä kappaleena Kormus soitti Yhden illan prinsessan. Kyseinen kappale on Kormuksen tunnetuin kappale ja on ollut myös Radio SuomiPopilla soitossa. Pidin kyseisen kappaleen liveversiosta huomattavasti enemmän kuin studioversiosta. Bändin rocksoundi tuli livenä paljon paremmin esille kyseisen kappaleen kohdalla kuin studioversiossa. Setin päätti Aina, joka oli itselleni setin kohokohta, koska se on suosikkini Kormuksen kappaleista. Siitä johtuen se olikin omasta mielestäni juuri oikealla paikalla setin päättävänä kappaleena.\nBändi tuli lyhyen tauon jälkeen soittamaan vielä encoren, joka oli Popedan Kiinni jäin. Pate Mustajärvi on kuvannut kappaletta punk-heviksi ja siitä johtuen se olikin loistava encorekappale. Se päätti keikan vauhdikkaisiin tunnelmiin. Kokonaisuutena keikka kesti vajaan tunnin ja oli juuri sopivan mittainen. Kuten jo aiemmin mainitsin, oli Kormuksen soundit koko ajan kohdallaan, joten keikkaa oli mukava kuunnella paitsi musiikillisesti niin myös soundillisesti. Kormuksen musiikki on piristävää vaihtelua, koska vastaavaa trion soittamaa suhteellisen yksinkertaista rockia ei nykyään hirveästi kuule.


Filosofinen värityskirja ilmestynyt! - ePressi\nFilosofinen värityskirja ilmestynyt!\nFilosofinen värityskirja on hulvaton yhdistelmä taiteen klassisia piirustuksia ja filosofisia ideoita ja käsitteitä. Se suorastaan kutsuu värittämään ihmiskunnan yhteisen omaisuuden päälle. Paranna taiteen klassikoita oman näkemyksesi mukaan! Kaikki vastuu jää sinulle.\nKäsin kirjoittaminen painuu paremmin mieleen kuin näppäimistöllä naputtaminen. Entäpä värittäminen? Ihminen haluaa ainakin välillä painottaa omia näkemyksiään ja jättää oman merkkinsä ihan oikeasti. Siksi ei pidä lainkaan ihmetellä, miksi värityskirjat ovat nousseet suosioon juuri digitaalisen teknologian aikakaudella.\nMe kaikki haluamme jättää jäljen tähän maailmaan. Joskus teemme sen värikkäästi.\nKimmo Jylhämö (toim.): Filosofinen värityskirja. Vastapaino 2015


Lempeän läsnäolon illat ja hetket ovat sinulle, joka kaipaat lempeyttä ja armollisuutta omaan elämääsi. Teemallisissa illoissa pysähdytään oman itsensä kuuntelun äärelle keskustellen ja tehden erilaisia teemaan liittyviä lempeitä pysähtymis- ja läsnäoloharjoitteita. Lempeän läsnäolon Teams-hetkissä pääset pysähtymään lempeän läsnäoloharjoitteen äärelle mukavasti omalta kotisohvaltasi.\nLempeän läsnäolon hetket Teamsissä\nLempeän läsnäolon hetket Teamsin välityksellä joka toinen tiistai 15.3. alkaen klo 19.00 – 19.45. Ohjaan hetkessä lempeän läsnaoloharjoitteen, jossa keskitytään lempeyteen ja armollisuuteen itseä kohtaan. Ohjauksissa on vaihdellen mukana myös muita teemoja kuten hyväksyvä läsnäolo, kiitollisuus ja hyvän näkeminen, itsemyötätunto, irti päästäminen, keho-mieliyhteys jne. Olet sydämellisesti tervetullut kanssani hengähtämään hetkeksi lempeyden ja armollisuuden äärelle ❤\nIlmoittaudu mukaan verkkosivujeni ajanvarauksen kautta https://vello.fi/mielenhetki/.\nLempeän läsnäolon illat\nIltoja on kevään aikana yhteensä viisi ja niiden kantavana teemana ovat lempeä läsnäolo ja itsemyötätunto. Jokaisella kerralla on myös oma teemansa, johon sillä kerralla pureudutaan hieman syvemmin harjoitteissa ja keskustellen. Illat pidetään joka toinen torstai klo 17.30 – 19.30\n7.4. Hyväksyvä läsnäolo – lempeyden lähtökohta\n21.4. Kiitollisuus ja hyvän näkeminen\n5.5. Lempeys ja itsemyötätunto\n19.5 Irti päästäminen ja omat rajat\n2.6. Lempeä luontoyhteys (luonnossa)\nIltojen pääpaino on teeman mukaisissa pysähtymis- ja läsnäoloharjoitteissa, mutta aikaa on varattu myös teemasta nousevalle keskustelulla ja kokemusten jakamiselle. Illan aloitamme ja lopetamme lyhyellä lempeällä pysähtymisharjoituksella ja joka kerta teemme myös pidemmän lempeän läsnäolon harjoitteen. Saat jokaiselta kerralta mukaasi myös konkreettisia harjoitteita, joita voit halutessasi käyttää omassa arjessasi.\nIllat pidetään max. 5 hengen pienryhminä.\n125€ kaikki ensimmäisellä kerralla maksettuna (yksittäin ostettuna 150€)\nHinta sisältää kahden tunnin tapaamisen harjoitteineen, pientä purtavaa ja materiaalin vapaaehtoisiin harjoitteisiin, joita voit käyttää omassa arjessasi.\nMielen Hetken tunnelmalliset tilat kaupungin kattojen yllä Kauppakatu 28, 5.krs.\nPoikkeuksena 2.6., jolloin kokoonnumme luonnossa Jyväskylän keskustan läheisyydessä. Tarkempi paikka ilmoitetaan myöhemmin.\nIlmoittaudu mukaan ajanvarausjärjestelmäni kautta https://vello.fi/mielenhetki/\nHUOM! Muistathan ilmoittautua jokaiselle kerralle erikseen. Ilmoittautuminen viimeistään edellisenä päivänä.\nLisätietoja ja ilmoittautumiset myös pirjo@mielenhetki.fi tai 050-4137080.


ENTJ: Tällainen olet 16 persoonallisuutta -tyypittelyn mukaan - Evermind\nENTJ: Tällainen olet 16 persoonallisuutta -tyypittelyn mukaan\nPäivitetty: 15.12.2021 | Julkaistu: 15.12.2021 3.7.2019 | Toimitus\nEtusivu » Viihde » ENTJ: Tällainen olet 16 persoonallisuutta -tyypittelyn mukaan\nENTJ on luontainen johtaja, joka pursuaa viehätysvoimaa, vaikutusvaltaa ja itseluottamusta. Hän on älyllinen strategi, joka ei aina osaa ottaa huomioon toisten tunteita ja joka rakastaa haasteita enemmän kuin mitään muuta.\nENTJ on harvinainen persoonallisuustyyppi: heidän osuutensa väestöstä arvioidaan olevan vain noin 3 prosenttia.\nENTJ syttyy haasteista\nKoska ENTJ rakastaa haasteita, hän ei epäröi heittäytyä tehtävään, jos hän kokee sen arvoisekseen – eikä hän periksiantamattomana tyyppinä luovuta ennen kuin on valmista.\nENTJ:n kunnioitus ansaitaan. Sen voi saavuttaa heittäytymällä haasteisiin ja väittelyihin samalla intensiteetillä kuin ENTJ:kin. Tämä ekstroverttityyppi huomaa myös helposti muiden taidot ja kyvyt ja on siksi taitava rakentamaan aikaansaavia tiimejä.\nTämä strategisesta ajattelukyvystään tunnettu persoonallisuustyyppi ei tyydy näpertelemään pelkästään päivänkohtaisen pulmien parissa vaan pitää tärkeänä, että asioita tarkastellaan perusteellisesti myös laajemmassa viitekehyksessä. Työelämässä tästä ominaisuudesta on hyötyä, sillä sen avulla projekteissa päästään oikeasti eteenpäin.\nTämä ekstroverttityyppi ajattelee ja tekee päätöksensä nopeasti eikä hänellä välillä riitä kärsivällisyys huomaamaan, että ihmiset ovat tässä suhteessa erilaisia: toisten on saatava miettiä ja tunnustella asioista ajan kanssa ennen ratkaisujen ja päätösten tekemistä.\nPäämääriään kohti intohimoisesti kulkeva ENTJ voi toisten mielestä vaikuttaa kylmältä ja koppavalta, sillä toisten tunteiden ja ajatusten huomioon ottaminen ei ole hänen vahva puolensa.\nLue myös: Ekstrovertit ympärillämme\nENTJ on strategikko myös romanttisissa suhteissaan\nRomanttisissa ihmissuhteissaan ENTJ ajattelee yhtä strategisesti kuin muillakin elämänaloilla. Hän on ehdottomasti kiinnostunut kestävästä parisuhteesta, mutta jos hän jossain vaiheessa huomaa, että homma ei toimi, hän lopettaa suhteen sen enempiä aikailematta. Jos ENTJ:n mielestä parisuhde on vaivan arvoinen, hän panostaa siihen täysillä ja voi hyvinkin päätyä suhteeseen, joka kestää elämän loppuun asti.\nIdeoiden pallottelu ja kriittinen tarkastelu on tämän persoonallisuustyypin mielipuuhaa ystävien kanssa. Ystävyyssuhteet perustuvatkin nimenomaan älylliseen yhteyteen. Tämä ekstroverttityyppi ei koe tarvitsevansa ystäviltään emotionaalista tukea eikä hän siksi välttämättä osaa myöskään tarjota omaa olkapäätään tukea tarvitsevalle.\nMyös vanhempana ENTJ arvostaa ja haluaa tukea ennen kaikkea lastensa älyllistä kehitystä ja itsenäistä, rationaalista ajattelua.\n16 Personalities: ”Päällikkö”-persoonallisuus\nKategoriat Viihde Avainsanat ekstrovertti, entj, mbti, myers-briggs, persoonallisuustestit, persoonallisuustyypit, populaaripsykologia


Jälkilöylyt hyvillä mielin - Kiuruvesilehti\nUutiset • 2.3.2011 • Anu Laitinen\nUutiset 2.3.2011 (muokattu 20.1.2021) Anu Laitinen\n– Muistan erityisesti hetken, olikohan ihan piispan puheen aikana, lapset juoksivat uimapuvut ja pyyhkeet päällä pääkäytävää pitkin. He olivat tulossa uimasta ja yleisö kuunteli puhetta. Arja Pentikäinen muistelee.\n– Nyt ollaan tässä. On mukava suunnata katseet seuraaviin juhliin.


Kuka Fennovoima-farssissa voi voittaa, Hanna Nikkanen? | Long Play\n14. lokakuu 2015,\nIlkka Pernu Kun Fennovoima perustettiin vuonna 2007, se oli avoin pieni yritys, jonka jalona tehtävänä oli tuoda vaihtoehto kahdelle isolle suomalaiselle energiayhtiölle ja vähentää riippuvuutta venäläisestä energiasta. Nyt se on riskialtis ja mammuttimainen suomalais-venäläinen energiahanke. Hanna Nikkasen Fennomania valottaa ydinvoimafarssin taustoja.\nHanna Nikkanen, Fennovoima on menettänyt rahoittajiaan moneen otteeseen, mutta se on aina pelastettu. Miksi sen ei ole annettu kaatua?\n”Uskon, että hankkeen pelastajat suomalaisissa kunnissa, kuntien energiayhtiöissä ja ehkä maan hallituksessakin ovat uskoneet toimivansa oikein. He ovat nähneet markkinoiden myllerryksen ja omistajien lähtemiset tilapäisenä harmina: firma pääsee kyllä omilleen, kun sitä vähän tuupitaan.”\n”Täytyy muistaa, että alla olivat Olkiluoto 3:n dramaattiset ongelmat ja Olkiluoto 4:n peruuntuminen: Fennovoiman kaatuminen olisi saattanut tarkoittaa sitä, ettei Suomeen rakenneta enää yhtäkään ydinvoimalaa. Sitä suuret puolueet tai elinkeinoelämän eliitti eivät halunneet, ja he olivat selvästi valmiit uhraamaan paljon varmistaakseen tämän hankkeen onnistumisen.”\nAlussa Fennovoima oli hyvin erilainen yhtiö kuin nyt. Mikä muuttui?\n”Tavallaan koko maailma hankkeen ympäriltä muuttui. Tuli globaali taantuma, joka karkotti sijoittajia. Tuli Fukushiman turma ja sen myötä Saksan energiakäännös, joka vei Fennovoimalta suuren kumppanin ja ajoi sen Rosatomin syliin. Uusiutuvat energianlähteet kehittyivät, valtioiden tuella, paljon odotettua nopeammin, mikä taas laski sähkön hintoja ja saattaa tehdä ydinvoimalan kaltaisista kalliista, hitaista, keskitetyistä energiaprojekteista pysyvästi kannattamattomia.”\n”Fennovoima perustettiin sellaisessa maailmassa, jota ei yksinkertaisesti enää ole – ja Suomessa ollaan tajuamassa tätä muutosta varsin myöhään. Voimalahanke haluttiin kuitenkin pelastaa, vaikka markkinoilta ei enää löytynyt siihen tahtoa. Pelastajaksi löytyi venäläinen Rosatom. Samalla Fennovoima joutui luopumaan alkuvaiheen arvoistaan: avoimuudesta, länsimaisuudesta ja markkinalähtöisyydestä.”\nSuuri osa Fennovoiman omistajia on kunnallisia energiayhtiöitä, eli investoinnista ovat päättäneet tavalliset valtuutetut. Jutussa he valittavat, että eivät tienneet, miten isoja riskejä kuntalaisten rahoilla ollaan ottamassa. Millaisia ne riskit ovat ja miten niitä ei huomattu?\n”Fennovoima on mankalayhtiö, jossa osakkaat jakavat keskenään sekä tuotetun sähkön että kaikki riskit. Se eroaa tavallisesta osakeyhtiöstä erityisesti siinä, että omistajan taloudellisella vastuulla ei ole mitään ylärajaa. Yllätyskulut tai vaikkapa jonkin suuren rahoittajan konkurssi kaatuisivat muun muassa kuntien niskaan.”\n”Valtuutetut ovat joutuneet päättämään investoinneista ilman riittävää tietoa, koska hankkeeseen liittyviä keskeisiä sopimuksia on käsitelty liikesalaisuuksina. Valtuutetut eivät ole esimerkiksi saaneet nähdä riskianalyyseja. Se on ristiriitaista, sillä uusi kuntalaki vaatii kuntapäättäjiä nimenomaan valvomaan kunnan sijoituksiin liittyviä riskejä, ja kieltää kunnilta ulkopuolisten lainojen takaamisen. Tänä vuonna kasvava joukko valtuutettuja on havahtunut siihen, että riskit ovat suurempia kuin heille annettiin ymmärtää. Moni teki päätöksensä puhtaasti oman puolueen suosituksen pohjalta.”\nVenäläiselle rahalle olisi varmasti ollut muitakin ottajia. Miten Venäjällä suhtauduttiin Rosatomin ja Fennovoiman sopimukseen?\n”Taloudellisesti vaikeat ajat ovat aiheuttaneet skismaa Venäjän energiaklaanien välillä ja muutenkin Putinin lähipiirissä. Öljy-yhtiö Rosneft kärkkyi Venäjän hyvinvointirahaston miljardilainaa, joka annettiinkin sitten Hanhikiven venäläisosakkaalle, Rosatomin tytäryhtiö RAOS Voimalle. Myöhemmin Gazprom suuttui Fortumin yrityksistä koplata havittelemansa vesivoimalat Hanhikiven hankkeeseen, mikä kertoo Rosatomin ja Gazpromin välien viileydestä. Myös Rosatomin sisällä on vaikutusvaltaisia toimijoita, joiden mielestä Suomi sai voimalansa liian halvalla.”\nVihreät lähtivät hallituksesta Fennovoiman vuoksi syksyllä 2014. Juttusi mukaan hanke oli itse asiassa ollut vähällä kaataa Suomen hallituksen jo kesällä 2013. Mitä tapahtui?\n”Jan Vapaavuori olisi halunnut antaa Rosatomin ja Fennovoiman liitolle hallituksen siunauksen jo ennen kuin se solmittiin – siis täydentää Fennovoiman vuonna 2010 saamaa periaatepäätöstä, jossa yhtiö oli vielä rakentamassa aivan toisentyyppistä reaktoria E.Onin kanssa, ilman uuden reaktorin hyväksyttämistä lain vaatimien prosessien kautta.”\n”Juhannuksen 2013 tienoilla hallituspuolueiden puheenjohtajat ja Vapaavuori kävivät puhelinneuvottelun, jossa vihreät ja vasemmistoliitto ilmoittivat kaatavansa hallituksen, jos Vapaavuori saisi tahtonsa läpi. Maltillisempi pääministeri Jyrki Katainen neuvotteli sovun, ja lopulta periaatepäätöksen täydentäminen eteni hallitukseen ja eduskuntaan vasta kun Katainen oli lähtenyt Euroopan komissioon ja Alexander Stubb oli tullut tilalle. Se johti vihreiden lähtöön ja Stubbin hallituksen lamautumiseen – moni muistaa varmaan vielä viime talven perhepaketti- ja sote-sekoilut.”\nKuka Fennovoima-farssissa voi voittaa?\n”Rosatom voi varmasti voittaa, sillä Suomessa toteutettava hanke on sille loistavaa PR:ää. Korttinsa pelasi hyvin myös rakennusyhtiö SRV:n Ilpo Kokkila, joka piti Fennovoima-kiinnostuksensa salassa vuosikaudet ja tuli osakkaaksi vasta, kun Rosatom todella tarvitsi apua – ja oli valmis palkitsemaan pelastajan avokätisesti.”\nLue Hanna Nikkasen Fennomania täältä.


Kilpailukutsu, F3A Cup 2/4 2003, Hämeenkyrö « F3A Team Finland\n« Kilpailukutsu, F3A Cup 1/4 2003, Turku\nF3A Cup 1/4 2003, Turku »\nKilpailukutsu, F3A Cup 2/4 2003, Hämeenkyrö\nJulkaistu 19.5.2003 kategoriassa Kutsut ja Tapahtumat.\nValkeakosken Ilmailukerho järjestää F3A- kilpailun Hämeenkyrön lentokentällä Hämeenkyrössä 14.-15.6.2003.\nFAI kilpailijoiden pitää esittää voimassaoleva kilpailulisenssi, Nordic-luokassa ei lisenssiä kilpailemiseen vaadita.\nNordic-luokan pilotit vastaavat itse kukin henkilökohtaisesti, että heillä on vakuutus, joka korvaa mahdolliset lennokilla aiheutetut vahingot. Lennokkilisenssin omistajilla on automaattisesti vakuutusasia kunnossa.\nFAI ja Nordic\n8.00-11.00 Vapaata lentämistä, katsastus ja ilmoittautuminen\n8.00-9.30 Vapaata lentämistä\nIlmoittautumiset ja lisätiedot 3.6. mennessä Ari Syrjä, puh, 040 5150793, ari.syrja [email: ari.syrja #AT# metso.com ]. Jälki-ilmoittautuminen kilpailupaikalla.\nMatti Soininen, 040 5477981\nFAI 28 e, jälki-ilmoittautuminen 40 e, Nordic-luokka 7 e\njälki-ilmoittautuminen 9 e.\nKilpailupaikka sijaitsee Jämin lentokeskuksen ja Tampereen puolivälissä, noin 50 km etäisyydellä molemmista. Majoitus on helposti löydettävissä Jämiltä, Hämeenkyröstä, Ikaalisten kylpylästä tai vaikkapa Tampereelta. Majoituksen ja ruokailun jokainen hoitaa itse.\nAjo-ohje: Kyröskosken risteyksen kohdalta kääntyy pohjoisesta tultaessa oikealle Vesajärven tie. Tätä tietä ajetaan noin viisi km ja käännytään oikealle tienviitan Kurkela suuntaan. Tätä soratietä ajellaan muutama sata metriä ja kenttä näkyy vasemmalla.\n0 Responses to “Kilpailukutsu, F3A Cup 2/4 2003, Hämeenkyrö”\nSyöte tälle merkinnälle\nKommentit ovat tällä hetkellä pois käytöstä.\nF3A Cup 2/4\nF3A Cup 2/4 2003, Hämeenkyrö