Todistettavasti tulinen: heinäkuuta 2014\nTaluttelua & kuvailua!\nLähdettiin tänään iltapäivällä Janinan kanssa tallille kuvailemaan, koska olisi ollut aivan liian tukalan kuuma ratsastaa. Auton mittarikin näytti 28-30 astetta, huh! Jätetään höpöttelyt siis sikseen ja kuvat saavat puhua puolestaan.\nkyllä se on vaan muru <3\nmatkalla haukattiin hieman evästä, ettei pääse varmasti laihtumaan ;)\nSaatiin myös kerrankin onnistunut rakennekuva !\nja tottakai näitä epäonnistumiskuviakin löytyy joukosta... ;)\nKuvailureissun jälkeen viilennettiin tammuskan oloa vielä pienellä suihkulla.\nIlme letkutuksen jälkeen kertoo kaiken... "vihdoin se on ohi"\nEikä letkutuksen jälkeen voi pysyä puhtaana, vaan on loistokas aika mutakylvylle.\nKiva, vähän erilainen tallireissu takana. Ainut vaan, että mun ennen tallille lähtöä jesarilla sieltä täältä paikatut varvastohvelit sanoivat itsensä lopullisesti irti alkumatkasta kävellessä kun lähdettiin kuvailemaan. Eipä auttanut muu kuin kävellä varpasilleen ja varoa tuota nelijalkaista maantiejyrää vierellä, ettei viisi alimmaista ole meikäläisen. Sieppasin Janinan kengät jalkaan kun lähdettiin ajelemaan kotiinpäin ;)\nHuomenna olisi varmaankin tiedossa hiirenverran tuuppailua laitumella ja Fannin parturointia!\nLähettänyt Jenny klo sunnuntaina, heinäkuuta 27, 2014 Ei kommentteja:\nTunnisteet: aurinko, kesä, kuuma, kuvia, letkutus, maastakäsin, piehtarointi\nSain haasteen Uudenajan Kuningar -blogin kirjoittajalta ja kiitos haasteesta. Aiheena siis 11 faktaa. Aiemmin en ole haastepostauksia tehnyt, mutta eiköhän tämä jotenkin saada onnistumaan ;)\n1. Aloitin ratsastuksen suomenhevosella, jonka jälkeen siirryin vasta shettikseen ja siitä taas isompiin.\n2. Ennen Fannin tuloa, kävin hevosharrastuksen lisäksi koiramme Veetin kanssa kansainvälisissä koiranäyttelyissä.\n3. Unelmiini kuuluu omakotitalo maaseudun rauhassa, jossa on talli/vanha navetta pihassa ja hevostenpito mahdollisuus.\n4. Haluaisin Fannin lisäksi kivan estepollen, jonka kanssa voisi kehittyä pidemmälle sekä alpakan, oman koiran ja mikropossun.\n5. Vihaan talvea ylikaiken. Olen vilukissa, joten palelen heti kun on hiukankin kylmä. Viime syksynä kuljin jo legginssit farkkujen alla ja villasukat jaloissa.\n6. Olen hieman "ujo" tuntemattomien seurassa sekä ahdistun hirveästä ihmismäärästä. Esimerkiksi koulussa luokan edessä vaikkapa esitelmän lukeminen tuotti tuskaa ja livistin tilanteista aina kun oli mahdollista.\n7. Välillä ratsastaessani tulee tunne "ei tästä mitään tule" ja tekisi mieli luovuttaa koko hommassa, kun tuntuu etten edisty ikinä.\n8. Haluaisin valmentautua Fannin kanssa, mutta jokin pieni örrimörri pääni sisällä kuvittelee, että kukaan ei halua valmentaa lv-ratsukkoa ja saa minut tuntemaan itseni heiluvaksi perunasäkiksi hevoseni selässä :-D\n9. Fanni on minun ja 15-vuotiaan siskoni hevonen, jonka saimme apauttiarallaa kahdeksan vuoden vinkumisen jälkeen.\n10. Jos joskus toisen hevosen saan/ostan, ei enää ikinä projektia ;)\n11. Olen aina ollut enemmän este- kuin kouluratsastaja.\nMonta varmaankin. En osaa sanoa vain yhtä. Jonkun kansallisella tasolla kilpailevan estehevosen, liinakon suomenhevosen ja shirekin olisi kiva. Ne miellyttävät silmääni jokainen omalla tavallaan.\nKesällä laidunrehun antaminen, vesiastioiden pesu ja täyttö, hevosen liikutus ja hoito, kuumina päivinä liikutuksen jälkeen letkutus ja tarvittaessa heinien heitto laitumelle.\nTalvella sillontällön karsinoiden siivous, käytävän lakaisu, heinäsäkkien täyttö, vesiastioiden täyttö karsinoihin sekä tarhoihin, ilta- ja aamuruokien laitto, hevosen liikutus ja hoito ja tarvittaessa heinien heitto tarhoihin ja loimitus.\nKarsinoiden siivous, säännölliset ruoka-ajat, riittävän tilava talli sekä tarhat, mukava ilmapiiri, hevosen hyvä hoito (esim. vettä on aina saatavilla), siistit tilat ja loimitukset. Myös hyvät maastot ja kenttä parantaa tietysti paikkaa. Nämä ovat mielestäni hyvän täysihoitopaikan asiat, mutta eihän kaikkea tietysti voi vaatia välttämättä. :)\nNoin 100cm, Fannilla.\nPari hipposta ja kaapissa tallivaatteet, muuta ei löydy.\nTykkään kirjoittaa. Olen ylä- ja ala-asteella ollut kauhea tarinoiden kirjoittaja, kaiketi bloggaaminen sen pohjalta lähti. Tänne voi myös purkaa onnistumiset ja epäonnistumiset hevosten kanssa, sillä monikaan kaverini ei ole hevosihmisiä eivätkä jaksa / ole kiinnostuneita heppahöpinöistä ;)\nEn oikeastaan juurikaan katso telkkaria, vain sillontällön. Big Brotheria on tullut seurailtua.\nEn osaa sanoa kenenä, mutta joku kansallisella tasolla kilpailevan esteratsastajan elämää olisi mahtava kokeilla!\nJackrusselinterrieri Veeti sekä kaksi pupua. Toinen koiramme, chow chow Emma, lähti noin kuukausi sitten pilvenreunalle.\nKukin tyylillään. Olisihan se kiva ostella kaikkea vimosen päälle hienoa, mutta itselläni ei ainakaan varallisuudet riitä. Joskus voi törstätä johonkin hieman kalliimpaan. Itse pidän tärkeämpänä itse harrastusta, en niinkään sitä kenellä on hienot ja aivan uusinta huutoa olevat kalliit vermeet. Varusteurheilu on mielestäni ihan ok, kunhan ei mennä liiallisuuksiin ja aleta "ylpeilemään" varusteillaan. Kaikkihan tätä harrastaa hevosten takia :)\nOlen kotona nysväämässä, kavereiden kanssa ja joskus viikonloppusin juhlin. Päiviini kuuluu myös sillontällön ruuan laittaminen yms kotihommat sekä päivittäin koiran kanssa lenkkeily.\n1. Miten innostuit hevosista?\n3. Oletko ikinä ajatellut lopettavasi hevosharrastuksen? Miksi?\n5. Luetko mielummin blogeja, joissa on suht' vähän lukijoita vai suosittuja blogeja?\n6. Oletko koskaan loukannut itseäsi pahasti hevosten parissa? Jos olet, miten?\n7. Mikä on parhainta hevosharrastuksessa?\n8. Jos ei tämän hetkistä hevostasi lasketa, mikä on ollut sinulle tärkein hevonen elämässäsi?\n9. Missä haluaisit kehittyä hevosharrastuksessa?\n10. Millainen kilpailija olet? Jos kilpailet tai olet kilpaillut.\n11. Kuinka liikutat hevostasi laidunkaudella?\nOdys ja Niki\nPuskaratsut ja Palvelijatar\nJenny & Roki\nKäytttehän kommentoimassa kun olette tehneet haasteen niin kipaisen lueskelemassa ;)!\nLähettänyt Jenny klo torstaina, heinäkuuta 24, 2014 2 kommenttia:\nTunnisteet: 11, haastepostaus\nAivan mahtavat ilmat ollut, vaikka välillä tosin on ukkostanutkin. Kuumuuden vuoksi ei olla hirveen paljon käyty ratsastelemassa, sillä olisi ihan tukalaa itselle kuin myös hevosellekkin.\nAiemmassa postauksessa mainitsin, että mentäisi porukkamaastoilemaan. Se kuitenkin jouduttiin siirtämään menojen vuoksi, joten seuraavaa päivää ei olla vielä sovittu.\nOlen käynyt Fannin kanssa pari kertaa yksin maastoilemassa ilman satulaa. Lenkit on mennyt ihan mahtavasti ja rauhallisesti, jos ei oteta huomioon muutamia "en liiku tai peruutan ojaan" -testailuja. Hennan ja Nossenkin kanssa ollaan päästy maastoilemaan myös, kuten aina :)\nEilen oltiin Hennan kanssa tallilla ja mentiin laitumelle yrittämään koulukiemuroita. No Nossehan meni niiin nätisti, että oksat pois toisin kuin tämä itseni alla oleva tamma. Fanni halusi jatkuvasti ravata, se ei kuunnellut alussa lähes ollenkaan ja sähläsi vain. Minä sen sijaan koitin kiikkua ilman satulaa selässä shortsit jalassa loimivyön lukon hangatessa koipeeni.\nPikkuhiljaa sain sitä toimivammaksi, mutta kuitenkin sen verran, että itselle tuli ok fiilis lopettaa. Paarmojakin oli aivan helkutisti, joten hevosetkin olivat ratsastaa sen mukaisia. Loppukäynnit käytiinkin kävelemässä maastossa, jonka jälkeen saivat pollet suihkun.\nTänään Fannilla on vapaapäivä, sillä illalla en sitä kerkeä liikuttamaan ja päivällä on niin kuuma, että se olisi ihan tuskaa. Huomenna tulee eräs kaverimme Marjut ratsastamaan ja kokeilemaan Fannia. Me lähdetään mökkeilemään elokuun alussa, jolloin Marjut lupasi liikutella Fannia sen ajan ja haluaa nyt kokeilla sitä ennenkuin lähdetään. Huomisesta siis hyvinkin luultavasti kuvia :)\nAiniin, mitä te olette käyttäneet hevosillenne öttiäiskarkotteena ja mikä toimii parhaiten? :) Meillä on Dr. Repeliä, mutta se ei hirveen hyvin kyllä näytä tepsivän. Vinkkejä otetaan vastaan!\nLähettänyt Jenny klo perjantaina, heinäkuuta 18, 2014 8 kommenttia:\nTunnisteet: aurinko, höpöttelyä, ilman satulaa, kuvaton, kuvaton postaus, laiduntuuppailua, lämmin, maasto, ötökät\nKuvailua ja pulikoimista!\nSunnuntaina vietettiin Janinan rippijuhlia. Aikainen aamuherätys siinä kahdeksan maissa ja ei muutakuin laittautumaan ja mekko päälle, jonka jälkeen suunnistettiin kirkkoon katsomaan Janinan konfirmaatiota. Kauhean epämukavat istua ne kirkon penkit... varsinkin puolentoista tunnin ajan. Huh.\nKonfiksen jälkeen oli meillä kotona sitten kahvittelukekkerit ja olikin aika paljon porukkaa. Kivoja lahjojakin Janina sai :)\nKun juhlahulinat olivat ohi, suunnattiin Janinan, Millan, poikaystäväni Paten, kummityttöni, Hennan ja Jonin kanssa laitumelle ottamaan Janinasta rippikuvat Fannin kanssa. Eiköhän tietenkin unohdettu ruusu, joten kerättiin jonkinsortin sievä kukkakimppu luonnonkukista Janinalle. Saatiin tosi kivoja kuvia ja kuvailtiin sitten kaikkea muutakin kun oli kamera mukana ja kuvailufiilis jäi päälle. Esimerkiksi koitettiin saada hepoista juoksentelukuvia, mutta eihän Fanni mihinkään halunnut liikkua. Se vaan luimi ja hurjisteli meille. Nosse sen sijaan hiukan juoksenteli.\nJoni ja Nossen pesutuokio.\nNossella piisasi vauhtia ;)\nErittäin iloiset hevosenomistajat :-D\nJuoksukuvia hevosista? - ei onnistu.\nKuvailun jälkeen jätettiin hepat laitumelle ja mentiin Jonin ja niiden rantasaunalle/lammikolle uimaan tuohon laitumen viereen. Oli tosi kiva ja lämmin päivä, joten ei tehnyt ollenkaan pahaa istuskella siinä rantatuoleissa ja käydä pariin kertaan pulahtamassa. Näitä lisää!\nEilen oli Fannilla vapaapäivä ja hieman näyttäisi siltä, että myös tänään. Pärjääväthän nuo muutaman päivän liikutuksetta, mutta huomenna menen yksin luultavasti. Torstaina olisi tarkoitus lähteä kimppamaastoon talvitallin omistajamme ja hänen jomman kumman karvakamun, Vivan tai Hessun, kanssa sekä Hennan ja Nossen :)\nLähettänyt Jenny klo tiistaina, heinäkuuta 08, 2014 Ei kommentteja:\nTunnisteet: aurinko, fannilla vp, kuvailua, lämmin, rippijuhlat, rippikuvailu, uimassa\nEhkä siitä vielä joskus jotain tulee...\nEdellisessä postauksessa sanoin pitäväni Fannilla tänään vapaapäivän, mutta äkkäsin kuitenkin, että Janinalla on sunnuntaina rippijuhlat, joten sillä olisi ollut myös sunnuntaina vapaa. Päätin siis tänään lähteä liikuttamaan neidin ja otin Janinan mukaan kuvailemaan.\nEnsin tallille päästyämme, menin laittamaan hevosten ruuat valmiiksi ja Janina haki Fannin laitumelta, jonka jälkeen kaksikko sai sapuskansa.\nJanina harjasi Fannin ja itse varustin sen. Tarkoitus oli alunperinkin mennä ilman satulaa ja suitsilla, joissa on remonttiturpis ja kuolamina baucherit, joten nämä vermeet heitettiin karvakamulle niskaan. Janina punttasi minut selkään ja otti Nossen riimunnarun päähän kun itse aloin ratsastelemaan laitumella.\nKäynnissä Fanni toimi ihan kivasti hetkittäin, mutta ravissa sen sijaan meno oli toista. Sain pidätellä vähän väliä ja tehdä kauheaa työtä kun tuntui, että hevonen juoksee alta eikä kuuntele lainkaan. Tovin menin kuitenkin bauchereilla, kunnes totesin Janinalle, että mennään vaihtamaan suitset. Olisi mennyt minun hermoni noilla vermeillä eikä se elukankaan mielestä varmaan järin mukavaa olisi ollut... Noh, päivä kerrallaan totutellaan "kevyempään" kuolaimeen.\nnotkoselkä kirahvi vaiko hevonen?\nLaitettiin Fannille sitten suitsien vaihdossa "perussuitset" eli meksikolaiset kimblewickeillä ja meno muuttuikin paljon. Kuunteli paljon paremmin ja oli paljon paljon kevyempi kädelle. Saatiin me hetkittäin myös takapäätä alle kivasti, vaikkei tuo itseään kokoajan sillälailla kanna. Tehtiin paljon ympyröitä ja koko aika mentiin pääosin ravia ja käyntiä kun tuo tahtoo aina laukan jälkeen olla hirveä höslä. Koitetaan nyt ensin saada ravi toimimaan kunnolla, jonka jälkeen aletaan työstämään laukkaa. Laukkasin kuitenkin muutamat kerrat ympyrällä loppuvaiheessa mikä meni kyllä tosi kivasti ja rauhallisesti, mitä todellakin ihmettelin. Taisi neiti väsyä ;)\nkantapäät alas, selkä suorana ja katse ylös?\nJännä ajatella, että tässä vaiheessa vasta aletaan tekemään kunnolla töitä tuon elukan kanssa, mutta jotenkin aikaisemmin ei ole "inspiraatio" riittänyt eikä ole ollut kyllä oikein paikkaakaan missä mennä. Talvella ajattelin hankitreeniä, mutta talvi jäi niin lumettomaksi ettei päästy kunnolla tarpomaan. Tosin, ollaanhan me käyty sänkkäreillä, mutta niihinkin on aina ollut suhteellisen pitkä matka niin ei ole oikein matkojen takia mielenkiinto hirveästi riittänyt treenailemaan. Jos nyt tästä kesästä lähtien aloittaisi ihan kunnolla treenaamisen tuon kanssa, sillä pakkohan se on myöntää ja mitä sitä kaunistelemaan ettei ole mielenkiintoa eikä paikkoja hirveästi ollut.\nMutta sitten taas asiaan. Ratsastuksen jälkeen neiti oli aikalailla hikinen, joten päätettiin letkuttaa se loppuhoitojen yhteydessä. Itse roikuin kameran kanssa vieressä kun Janina letkutteli.\nPakkohan se oli kuitenkin arvata, että kun tuon laitumelle takaisin päästi, että se on ottamassa ihanaa kuivaa mutakylpyä... Jes!\nNo huomenna päästään sitten harjailemaan neitokaista oikein urakalla! Huomisesta siis tulossa varmaan lisää kuvia, kun tarkoitus olisi mennä ainakin alustavasti ottamaan Janinan rippikuvat tallille ja sitten kuvailemaan meidän ratsastukset. Siirretään myös hevosille laitumelle ihan uusi katos suojaamaan auringolta, mutta lisää puuhailusta huomenna! :)\nLähettänyt Jenny klo perjantaina, heinäkuuta 04, 2014 Ei kommentteja:\nTunnisteet: aurinko, baucher, ilman satulaa, kimblewick, kuvailua, laiduntuuppailua, letkutus, piehtarointi\nTänään lähdin tallille ajelemaan siinä puoli neljän maissa, sillä oltiin sovittu tuon meidän "talvitallin" omistajan kanssa jätskitreffit heille heppojen kera.\nTallille päästyäni kannoin molempien hevosten varusteet sekä sapuskat harjauspuomille valmiiksi sekä täytin vesiastian.\nLähdin hakemaan kaksikkoa laitumelta, mutta kumpikaan ei halunnut tulla askeltakaan vastaan, vaan sen sijaan tönöttivät laitumen perimmäisessä nurkassa katsellen korvat hörössä kun taapersin heinät suhisten laitumen läpi heitä hakemaan.\n" ja mehän ei vastaan tulla "\nHenna ei ollut vielä tullut tallille, joten varustin molemmat hevoset ja annoin niille sapuskat siinä samalla odotellessa.\nPäästiinkin suoraan Hennan tultua lähtemään köpöttelemään kun molemmat olivat valmiina. Mentiin lyhyempää kautta, hiekka- ja asvalttitietä pitkin tuonne hevosten talviasunnolle. Matka sujui ongelmitta, vaikka neidillä virtaa tahtoi hieman ollakkin, tosin käveltiin myös koko matka määränpäähän.\nPerille päästyämme, olivat tallinomistajat jo pihalla odottelemassa ja päätettiin ottaa hevosilta satulat sekä suitset pois ja heitettiin ne metsätarhaan jäätelöhetken ajaksi. Saivathan nuo hieman leipääkin ja Fanni - pieni ahmatti, olisi syönyt huoletta kyllä Nossenkin leivät jos ei olisi antanut eri paikkoihin leipäkasaa.\nHevosten pörrätessä tarhassa menimme me istumaan ulkorappusille ja saatiinkin ihanat jäätelöannokset mansikoilla, NAM! Juteltiin hevosjuttuja sekä muista kesän puuhista jäätelön syönnin lomassa varmaankin lähes puolisen tuntia.\nOn tuolla näköjään aikamoinen kesämasu ;)\nJäätelöiden ja höpöttelyjen jälkeen päätettiin Hennan ja heppojen kanssa jatkaa matkaa. Mentiin tarhaan varustamaan kaksikkoa. Kun olin Fannille saanut suitset päähän, tulin tarhasta ulos, käänsin selän ja olin menossa hakemaan satulaa niin päätti neiti F näyttää notkeutensa ja hilpasi alalangan ollessa auki ylälangan alta ja kiiruhti putkitarhaan hirveällä tohinalla. Onneksi siis talliin ja tarhaan päin, eikä tielle! Portteja oli auki kolme, joten suljin yhden ja kahdelle portille tuli tallinomistajamme. Neiti juoksi meikäläistä karkuun ihan urakalla tovin, kunnes sain sen kiinni onneksi.\nSain vihdoin tallinomistajamme pitäessä Fannia, satulan selkään ja pääsin hyppäämään kyytiin.\nLähdettiin takaisin päin pidempää kautta, jossa saatiin laukattua ja ravailtuakin paljon. Alkuun Fanni olisi mennyt taas vaan täysillä eikä olisi malttanut lainkaan kävellä. Loppumatkasta kuitenkin saatiin suht rauhallinen tempo ja olikin paljon kivempi mennä.\nEi kai tässä päivässä kummempia, oli tosi kiva ja erilaisempi reissu. Eiköhän me keksitä vielä kesän mittaan lisää tälläisiä!\nHuomenna Janina menee tallille, perjantaina Fannilla vapaa ja lauantaina mennään Janinan ja Hennan kanssa vähän tuuppailemaan! Vihdoinkin siis ratsastuskuvia tulossa! :)\nLähettänyt Jenny klo keskiviikkona, heinäkuuta 02, 2014 Ei kommentteja:\nTunnisteet: jäätelö, karkaus, maasto, mahtava reissu


Kuinka purjehtijaksi tullaan: My 2011\nMinulla ei ole minkäänlaista muistikuvaa siitä, lupasinko jotain vai en. Todennäköisesti siis en ja jos lupasin, en pitänyt.\nHuh, aika monessa... USAssa ja Espanjassa nyt ainakin, sitten Kiinassa, Japanissa, Ruotsissa, Italiassa, Ranskassa ja varmaan aika monessa muussakin paikassa. Osa oli omia reissuja, osa työmatkoja.\nJuoksulenkkareita en saanut aikaseksi ostaa, ehkäpä sitten ensi vuonna. Haluaisin tykätä juoksemisesta, mutta en oikeasti tykkää. Jospa tosi hyvät kengät motivoisivat.\nSe yksi helmikuun päivä, jona kävimme Venemessuilla ja teimme kaupat Båtista.\nKirjoitin muutamia juttuja printtimediaan. Koen, että tämä oli askel haluamaani suuntaan.\nHain erääseen kouluun, mutta en päässyt sinne.\nDid I ever! Sain jännetupentulehduksen JA tenniskyynärpään, jotka taisivat jäädä kroonisiksi vaivoiksi.\nTietynlaiset ihmiset pöyristyttävät aina joskus, mutta mitään isompaa incidenttiä ei sattunut. Minulla on hyvin pieni toleranssi sellaisille turhantärkeille keekoilijoille, joten sellaisille pyörittelen aina joskus silmiäni.\nAsuntolainaan, veneeseen, syömiseen, sisustamiseen ja kaikenlaiseen nautinnollisen elämän edesauttamiseen.\nValokuvien ottamisesta. Voi, jospa vain malttaisin innostua siitä teknisemmästäkin puolesta, jotta kuvien laatu vähän paranisi.\ni. onnellisempi vai onnettomampi: Tasaisesti yhtä onnellinen.\nii. laihempi vai lihavampi: Luultavasti olen aika samassa painossa tai kilon, pari hoikempi.\niii. Rikkaampi vai köyhempi: Ehkä pienen hiukkasen rikkaampi, mutta vastaavasti menotkin ovat kyllä kasvaneet, joten lopputulos on +-0.\nOlisin voinut ja halunnut liikkua enemmän ja tavata ystäviäni enemmän. Tämä on muuten täsmälleen sama vastaus kuin viime vuonnakin, huomaan, että tässä täytyy tsempata.\nOlisin voinut murehtia vähän vähemmän asioita, jotka eivät murehtimalla parane. Tämäkin vastaus päti sellaisenaan. Hmpfh, pitäisikö oikeasti tarttua itseään niskasta näissä self help -asioissa?\nJoulua vietin perheen kesken herkutellen ja juhannusta Sipoon saaristossa purjehtien ja, köh, juopotellen ehkä hieman liiallisesti.\nGood Wife pysyi telkkarisuosikkinani, jos DVD:ssä alituiseen pyörivää Gilmore Girlsia ei lasketa.\nEn ja luulen päässeeni yli yhdestä vanhasta vihauksen kohteesta. Ehkä alan kasvaa ihmisenä?\nHenning Mankellin Kiinalainen oli todella hyvä, koukuttava ja mahtava.\nOlen maailman huonoin musiikinkuuntelija, koska pidän hiljaisuudesta niin paljon. Toisaalta tajusin viimeinkin joululauluja etsiessäni, miten siisti juttu Spotify on (vain vuosikausia kaikkia muita myöhemmin :D).\nYhteisen loman mieheni kanssa ja Mulberryn pikkulaukun.\nVuokraamme kotiin tosi paljon leffoja, enkä muista niistä puoliakaan. Joku varmaan oli tosi hyvä, joku ei. Leffassa emme käyneet juuri lainkaan.\nTäytin 31 ja taisin olla töissä ilman mitään ihmeellisempiä seremonioita. Viime vuonna olin pitänyt tosi isot, skumpanhuuruiset bileet kotonamme, joten tämä oli vähän tällainen välivuosi.\nSe, etten olisi kieriskellyt niin mahtavan kolmenkympin kriisin kourissa.\nJokseenkin klassinen sporttivivahteella.\nMieheni, universumin paras keskustelija. Haluaisin kirjoittaa myös "tukija", mutten voi, koska mieleeni tulee sanasta tästä ikuisuuteen mieleen Johanna Tukiainen ja hänen pitkäaikaiset tukijansa. Ystävät, maailman ihanimmat sellaiset.\nÖh, himoitsinko ketään julkkista ylipäätään? I don't think so. Varaan kuitenkin oikeuden muuttaa mieltäni aiheesta, jos keksin jonkun.\nArabikevät oli aika uskomaton ja vaikuttava juttu, sitä seurasin mielenkiinnolla.\nPitkäaikaisinta ja vanhinta ystävääni, jonka kanssa olen nyt onneksi saanut viettää enemmän aikaa.\nOlin iloinen saadessani tavata ystäväpiiriin syntyneet uudet, pienet ihmiset. Ja ystäväni Nellin tytär oli aivan mainio.\nYllätin itseni ja kaikki muut ostamalla lankaa ja sekä virkkaamalla että kutomalla saman vuoden aikana. Toivottavasti kukaan ei saanut sairaskohtausta tai vastaavaa järkytyksestä. Molemmat projektini onnistuivat ihan kohtalaisesti ja suunnittelen jo uusia.\n1. Olen rohkeampi.\n2. Olen tyytyväisempi.\n3. Opettelen pitämään turhat kitinät omana tietonani.\n4. Teen jonkin ison muutoksen elämässäni.\n5. Ostan harkitummin ja tuhlaan vähemmän.\nViimevuotiset tavoitteet ovat edelleen voimassa. Helposti sanottu, ei niin helposti tehty.\nTämä postaus on ajastettu, joten jos olette jättäneet kommentteja tähän tai aikaisempiin teksteihin, älkää ihmetelkö. Palaan blogin ääreen loppuvuodesta ja julkaisen kommentteja kun vain suinkin ennätän.\nLähettänyt Norppa klo 10.36\nKersti 27. joulukuuta 2011 klo 10.49\nKiva postaus! Voisin kopsata tän idean vuoden yhteenvedosta myös omaan blogiini. :)\nJessika 27. joulukuuta 2011 klo 13.01\nVoi, vaikutat niin ihanalta ihmiseltä!=) Ja kuitenkin vaikka oonkin...öhöm... 13... vuotta nuorempi:D samaisun moniin asioihin! Seurailen sua myös fashiolistalla ja oonkin lovettanu monia sun vaatteita, ihana maku!\nVaikka syksyllä mietit blogisi talvi-aikaa, on se mielestäni tähän mennessä ainakin onnistunut hyvin, kiinnostavia ja kivoja tekstejä, hienoja valokuvia ja hyvää juttua!:) Itsekin pidän valokuvaamisesta ja kunahn tämä lukio loppuu nyt keväällä(toivottavasti) niin aijon mennä ihan kurssille syksyllä että opin kunnollla käyttämään järjestelmäkameraani!:)\nOikein kiaa loppu vuotta sinulle ja toivottavasti jatkat samaan malliin!:)\nMiss P 29. joulukuuta 2011 klo 22.19\nHeips, hyviä suunnitelmia ja kiva lukea sun menneestä vuodesta! Ensi vuodesta tulee varmasti vieläkin tätä vuottakin parempi!\nTickler 30. joulukuuta 2011 klo 18.43\nKiitos, että jaoit nämä kanssamme. Uhkarohkeasti kopsasin ideasi ja tein vastaavan postauksen, mutta ihan kaikkiin en jaksanut miettiä vastausta :).\nNorppa 30. joulukuuta 2011 klo 22.11\nKersti: joo, tee! Näitä on mun mielestä tosi kivaa lueskella muiltakin. :)\nJessika: Kiitos ihanista sanoistasi! :) Mä en itse piittaa samaistumisasioissa kovastikaan ikäeroista, teen töitä sellaisessa yhteisössä, jossa on upeita ihmisiä kaikista ikäryhmistä ja samankaltaisuus ei todella ole niistä numeroista kiinni. Kivaa, jos olet viihtynyt täällä. :) Kivaa loppuvuotta sinullekin ja hauskaa uutta sellaista.\nTickler: Huomasinkin, että teit koosteen sinäkin. Jee, tulen pian lukemaan, noi on niin kivoja! Hauskaa uutta vuotta sullekin!\nLaapa 2. tammikuuta 2012 klo 17.06\nOikein mukavaa alkanutta vuotta sinne! ja kiitos kivasta blogista.\nTuuli 6. tammikuuta 2012 klo 10.04\nOlen seuraillu sun blogia enemmän tai vähemmän kesästä lähtien ja nyt taitaa olla ensimmäinen kerta kun kommentoin.\nSulla on ihanan raikas ote! Ja merellisiä asioita itsekin harrastavana on ollut hauskaa ja kateutta herättävää lukea sun ihania purjehdusraportteja. :)\nVoi kunpa meilläkin - erään H-veneen co-omistajilla - olisi yhteinen kesäloma, niin päästäis todella vesille, eikä vaan ilta- ja viikonloppupyörähdyksiä (joihin ei myöskään ihan hujasti aikaa löytynyt viime kesänä...)\nTsemppiä tulevan vuoden haasteisiin! Ja ihanaa, kun jaksat kirjottaa. :)\nPs. Mä innostuin juoksemisesta todella, kun liityin semmoseen juoksukouluun! Vaikka edelleenkään en tykkää/osaa juosta yksin. ;)\nNorppa 6. tammikuuta 2012 klo 14.28\nTuuli: Kiitos tosi kivasta kommentista!\nVoi, täytyypä toivoa, että tekin saisitte yhteisen kesäloman. Meillä oli nyt ensimmäistä kertaa ja ymmärrän kyllä, miksi konsepti on niin suosittu. :D Oli ihan huippua lomailla samaan aikaan miehen kanssa!\nMulle juoksukoulu ei oikein käy, kun haluaisin nimenomaan juosta yksin, olen vähän sellainen yksilötyyppi, enkä innostu liikuntaporukoista. Tavoittena olisi pystyä yhdistämään oma sporttaus ja koiran ulkoilutus. Tsemppiä meille juoksukevääseen!\nNorppa 10. tammikuuta 2012 klo 16.02\nLaapa: Huomaan, että olin onnistunut hyppäämään sun kommentin ohi vastauksissni. Sorry! Kiitos itsellesi kivoista sanoistasi ja oikein hyvää uutta vuotta!


Shoppings | a little piece of heaven\nHeippa vain kaikille! Täällä Tampereella sää näyttää tänään todellakin harmaalta, mutta se onkin loistava syy olla sisällä aivan koko sunnuntai muuttohommien, läksyjen, blogin ja koiran kanssa leikkimisen parissa. Päätinkin sitten aloittaa siitä mukavimmasta hommasta eli blogista♥\nMulla on ollut pienimuotoista ongelmaa kuvien saamisen kanssa, sillä pitkät koulupäivät verottavat valoisasta ajasta aikamoisen siivun, mutta nyt sunnuntai aamupäivänä on kuvaamiselle loistava rako. Aamulla lähdin Antilta kotiin jo hyvissä ajoin, sillä Antilla on nyt sunnuntaina työpäivä. Kirppis oli siis valintani aamupäivän aktiviteetiksi! Oonkin tällä viikolla tehnyt aika paljon uusia ostoksia, joten eiköhän ole korkea aika esitellä ne täällä teillekin:)\nMeinasin päästää pienen ilonkiljaisun, kun bongasin nämä tänä aamuna. Aidot UGG:it, tosin hieman elämää nähneet, mutta pienellä entrauksella saan näistä oivat ja suuuper lämpimät talvipopot♥ Oonkin joskus uskaltanut haaveilla UGG:eista, mutta missään vaiheessa en ole edes harkinnut niiden ostamista. Yleensä tunnettujen merkkien kengät on kirppiksilläkin kalliita, mutta ette ikinä arvaa millä hintaa joku on näistä luopunut? kymmenellä eurolla, kuvitelkaa! Mua potkaisi tänään todenteolla onni. Nyt sitten vain odottelemaan talvipakkasia...\nNämä ostokset eivät olekaan ihan jokapäiväisiä! Vanhojen jatkoja silmällä pitäen olen katsellut juhlavampia vaatteita hieman tarkemmin viime viikkoina. Kun kävin maanantaina ostamassa edellisessä postauksessa esitellyn hatun, poikkesin samalla Vilan muuttomyyntiin. Kaikkea kivaa oli suuren alennuslapun kanssa, mutta tämä laukku kiinnitti huomioni enkä päässyt sen yli, vaan kaunotar oli pakko kiikuttaa kassan kautta kotiin. Alkuperäinen hinta oli 40€, mutta alennettuna sain sen 12€:lla. Se on kyllä joka sentin arvoinen, niin kaunis se on!\nSeuraavan kerran onni potkaisi perjantaina, kun kirppiskierroksella eteeni sattui laukkuun täydellisesti sopivat kengät. En muista, koska olen viimeksi ostanut näin matalat korot, mutta hyvähän se on vähän monipuolistaa kenkävarastoa. Näillä varmasti tanssiminen vanhojen jatkoilla onnistuisi vaivattomasti...\nOnni sen kuin jatkui, kun löysin tämän mekon täysin käyttämättömänä viidellä eurolla. Ja vielä sopivan kokoisena, en malta odottaa tilaisuuksia, kun pääsen tämän vetämään ylle. Ja miten hyvin se sopiikaan ostamiini asusteisiin. täydellistä! Väri ja yksityiskohdat ovat mitä parhaimmat:)\nMuutama arkinen ostos vielä loppuun. Valkoinen 3/4-hihainen paita pitsiyksityiskohdilla ja aivan tavallinen viininpunainen t-paita. Tarvitaanhan näitä taviksiakin kaiken erikoisen ja hienon keskelle.\nOikein rattoisaa sunnuntaita kaikille!\nTunnisteet: autumn , clothes , newin\n7 kommenttia on "Shoppings"\njossu 2. marraskuuta 2014 klo 23.06\nen kestä, noi uggit on niin ihanat ja pehmeän näköiset! ♥\nemmavilhelmiina 3. marraskuuta 2014 klo 8.11\nJep, ja sitä ne onkin♥ kiitos jossu!\nElsi 3. marraskuuta 2014 klo 20.57\nHyviä löytöjä oot tehny! Erityisesti tuo valkoinen mekko on aivan ihana :)\nemmavilhelmiina 3. marraskuuta 2014 klo 21.24\nKiitos paljon Elsi:)! Se on kyllä munkin mieleen, monikäyttöinen ja yksinkertaisesti nätti :)\nIina 13. marraskuuta 2014 klo 23.47\nKirppikset on ihan parhaita! Ja oot löytäny tosi kivoja juttuja sieltä:)\nemmavilhelmiina 14. marraskuuta 2014 klo 7.02\nKiitos Iina:)! Oon ihan samaa mieltä!


Pauletten tekijä kuollut - Kvaak.fi\nJulkaistu 12.6.2003 klo 11:56:29 kirjoittanut Timo Ronkainen\nRanskalainen sarjakuvapiirtäjä Georges Pichard kuoli viime perjantaina 83-vuotiaana. Parhaiten hänet tunnetaan Pauletten eroottissävytteisten seikkailujen piirtäjänä.\n1920 syntynyt Pichard teki sarjakuvadebyyttinsä 1956. Yhdessä käsikirjoittaja Wolinskin kanssa hän loi tunnetuimman sankarinsa Charlie Mensuel -lehteen 1970. Tätä uhkeaa Paulettea nähtiin suomeksikin pariin otteeseen, ensiksi albumina 1975 ja myöhemmin Tapiiri -lehdessä. Suomessa julkaistiin myös pätkä Pichardin Odysseus -versiosta Sarjakuvan Maailmat -antologiassa 1982.\nPichard toimi myös kuvittajana ja taiteilijana yli 40-vuotisen uransa aikana.\nLuettu: 4 698\nEdellinen artikkeliEdellinen Ufo tuli Kemiin\nSeuraava artikkeliSeuraava Tim ja Tom 4, Toarin herääminen


KeparDI | KeparDI\nKerhiksellä valot päällä ja haluaisit sinne, mutta skellarin ovet on lukossa?\nKerro miltä ovelta tulet, niin kerhohuoneella soi ovikello ja joku voi tulla avaamaan oven!\nKuka on tulossa? (vapaaehtoinen)\nMillä ovella odottelet? Näytä ovien tiedot↓\nJos tulit FabLabin ja Skillan ohi ja kierreportaat alas, olet hissikuilun ovella.\nJos olet katoksessa, jossa on loiva luiska, Rakennustalon puoleisella seinustalla, olet luiskan ovella.\nJos selkäsi takana on Kampusareena, olet Kampusareenan puoleisella ovella.\nKampusareenan puoleisella ovella\nOvikello soi kerhiksellä...!\nArkisto (kaudet 1999 – 2020)\nKepardi-cupin finaali: Kaljamaili\nKeparDI-cup lähenee loppuaan ja on viimeisen osakilpailun aika. Kauden 2021-2022 voittajaa leivotaan kansainvälisesti tunnetun ja standarDIsoidun kilpailuformaatin eli Kaljamailin merkeissä 26.4 klo 13.\nPerinteinen KeparDIn kaljamaili kirmataan jälleen etunurtsilla. Kaljamaili koostuu mailin juoksusta ja neljästä oluesta järjestyksessä: olut, varttimaili juosten, olut, varttimaili, olut, varttimaili, olut, varttimaili. Nopeimmille tarjolla huikeat palkinnot!\nSarjoja on miehille ja naisille, sekä alkoholiton simasarja. Pyydämme osallistujia tuomaan omat juomat (hiilihapollinen, 33cl annoksissa nautittava ja alkoholipitoisuus >3%). Juoman ei siis ole pakko olla olutta ja alkoholivaatimus ei koske simasarjaa. Tarvittavat juomat on myös mahdollista ostaa järjestäjältä.\nNopeimmalle jaossa täydet 1000 cup-pistettä tölkin sisällöstä riippumatta, seuraavat kilpailijat ansaitsevat pisteensä aikaeron mukaisesti. Kaljamaili löytyy myös vuoden 2022 wappukalenterista: suomensuurinwappu.fi\nMissä: Tuni Hervannan kampus, etunurmikko\nMilloin: 26.4 kello 13:00\nVapaaehtoinen ilmoittautuminen ja tulokset: https://webpages.tuni.fi/kepardi/tulospalvelu/2021-2022/Kaljamaili\nTraditional KeparDI’s Beer Mile is run again in Hervanta Campus front grass. Beer Mile consist of 4 beers and mile of running in following order: beer, quater mile, beer, quater mile, beer, quater mile, beer, quater mile. There will be awards for the quickest competitors.\nThere are own categories for men and women and also alcohol free sima category. Please bring your own drinks (sparkling, >3% of alcohol, in 33cl portions). So, the drinks do not have to be beer and the alcohol limit does not touch the sima category. It is also possible to purchase the drinks from the organizator.\n-Topias, KeparDI:n päävalmentaja\nKeparDI:n talviseikkailu vietettiin 23.03.2022 legendaarisen StandarDI:n ja tietovisan merkeissä. Sää oli keväisen aurinkoinen ja jäisellä tiestöllä isoimmilta raajarikoilta vältyttiin. Saunomisen jälkeen tietovisassa oli Kepardien aika laittaa kaikki tietämyksenä ja onnensa likoon. Kisakoneisto oli varautunut varsin suureen pulinaan, mutta odotusarvoon nähden paremmuusjärjestyksen löytäminen sujui yllättävän sulavasti.\nParhaiten lenkkeilijöistä tietämyksensä todisti Minna, joka koppasi mukaan täydet 1000 pistettä. Tänä päivänä jaettiin myöskin KeparDI:n historian ensimmäiset etänä hankitut cup-pisteet. Näin ollen menestystä MM-Kemissä niittänyt Eevert Toivonen sekä sairasvuoteelta toipuva maailman nopein hisu-kamera, eli kerhon puheenjohtaja Teemu Eerola saivat napattua kotisohviltaan pisteet pois kuleksimasta .\nKeparDI-cupin tilanne kiristyy kevään mittaan, kärjessä pyyhältää kestosuosikki ja tuore Diplomi-insinööri Aaro Ruohola 4891 pisteellä. Toisena aivan kirietäisyydellä kärkkyy kasvavaa hisu-kuntoa tarjoava Joona Huila 4604 pisteellä. Kolmantena on ensimmäistä KeparDI-kauttansa hurmoksessa kisaava Marjaana Nurmo 4475 pisteellä.\nHiihtomestikset 2022 // XC-Skiing Champs 2022\nKeparDI -cup jatkuu taas vuodenvaihteen jälkeen ja vuorossa on KeparDI:n hiihtomestaruuskilpailut, jotka ovat samalla myös avoimet Tampereen Yliopiston hiihtomestaruuskilpailut. Luminen talvi jatkuu vahvasti tarjoten erinomaiset hiihto-olosuhteet. Kilpailussa on pakkasrajana -15*C, jota järjestelytoimikunta eli allekirjoittanut tarkkailee jatkuvasti ja tarvittaessa puhaltelee lukemaa pakkasmittarista alemmas. Tutustukaa yliopiston koronaohjeistuksiin ennen paikanpäälle saapumista.\nAika ja paikka: 8.-9.2. Suolijärven urheilumajalla aka Hiihtostadionilla.\nIlmoittautuminen: Ilmoittautumiset tiistain kilpailuun ensisijaisesti KeparDI:n tulospalvelun kautta 7.2.2022 klo 23.59 mennessä: https://webpages.tuni.fi/kepardi/tulospalvelu/2021-2022/Hiihtomestaruus%20P\nJälki-ilmoittautuminen mahdollista paikan päällä kello 16.45 saakka. Osallistumismaksua ei ole. Keskiviikon lähtöajat määräytyvät tiistain tulosten perusteella, joten erillistä ilmoittautumista ei silloin tarvita. Halutessasi voit osallistua rennommin vain toisena päivänä, cup-pisteet tosin tulevat vain yhteisaikojen perusteella.\nLähtöajat ja numerot: Lähtölistat arvotaan. Kilpailussa käytetään numerolappuja. Numeroiden jako kello 16.50.\nTi 8.2. Perinteisen hiihtotyylin kilpailu väliaikalähdöllä, lähdöt klo 17:00 alkaen. Kilpailumatkana 1 kierros Suolijärven kuntoradalla pienellä lisälenkillä eli noin 5,0 km.\nKe 9.2. Vapaan hiihtotyylin kilpailu takaa-ajolla, lähdöt klo 17:00 alkaen. Kilpailumatkana 2 kierrosta Suolijärven kuntorataa eli noin 9,0 km.\nAlla reittikartta virallisesta kilpailuladusta. Tulkaa sankoin joukoin paikalle kisailemaan KeparDI-cupin pisteistä ja hiihtomestaruuksista. Hyvää meininkiä on tarjolla kaikille, sekä mainetta ja kunniaa niitä janoaville. Muistakaa tarkistaa välineiden kunto, jotta korventavilta välinerikoilta vältytään.\nTopias Helminen, tuore päävalmentaja\nHi! It is time for The 2022 KeparDI and Tampere University Cross-Country Skiing Championships. The championships take place at Suolijärvi. If the weather is below -15 *C then the race will not be held. The organizers are following the temperatures on a daily basis. First start on both days is at 17:00 and the number bibs are given at 16:50. Please read about the Covid-19 instructions from Tampere Universitys webpage before attending this event. On Tuesday 8.2 we have a 5,0 kilometer classic style race. On Wednesday 9.2 the racing continues as a 9,0 km pursuit race with free style.\nRegistration through KeparDI’s results service by 7.2 at 23:59 by pressing ”ilmoittaudu” and then adding your name and choosing series:https://webpages.tuni.fi/kepardi/tulospalvelu/2021-2022/Hiihtomestaruus%20P\nLate registration at Suolijärvi at 16.45. No need to register for wednesday’s pursuit race.\nTopias Helminen, Headcoach\nKelit viilenevät ja illat pimenevät, joten on aika laittaa akut (ja vaihtoakut) lataukseen ja ilmoittautua Rusko-Tuskaan! Rusko-Tuska juostaan tänäkin vuonna Ruskon legendaarisilla kalliolla ja luontopoluilla peruskarttaan luottaen.\nViime vuonna Rusko-Tuskassa oli ensimmäistä kertaa erillinen sarja aloittelijoille. Sarja oli suunnattu heille, jotka vasta tutustuvat suunnistamisen ihmeelliseen maailmaan. Tämän sarjan avulla pääsee helposti tutustumaan yösuunnistukseen peruskartalla ja osallistumaan itse tapahtumaan. KeparDI-cupin pisteitä tästä sarjasta ei saa ja niitä voi tuttuun tapaan jahdata miesten ja naisten sarjassa. Jos on halukkuutta osallistua aloittelijoiden sarjaan, niin ilmoittakaa siitä erikseen päävalmentajalle.\nKoronaviruspandemiasta johtuen emme ole saaneet varattua perinteistä Konetalon saunaa RuskoTuskaa varten. Tapahtumakeskuksena toimii tänä vuonna Majarannan sauna. Paikalle voi saapua klo 17.00 alkaen. Toivomme, että kaikki saapuisivat paikalle viimeistään 17:20, jotta pääsemme siirtymään lähtöön ajoissa. Lisätietoja saunasta osoitteessa https://majaranta.fi.\nKisassa käytetään GPS-seurantaa ja seurantalaitteita on jaossa 12 kappaletta. Jos kisaajia on tätä enemmän, jaetaan laitteet Kepardi-Cupin sarjataulukon perusteella.\nJos et itse kisaa, niin tule ainakin Majarannan saunalle seuraamaan kisaa. Tulossa on yksi syksyn huikeimmista urheilutapahtumista. Tätä ei kannata missata. Pyydämme myös kaikkia osallistujia tutustumaan TREY:n ja Tampereen yliopiston koronaohjeistuksiin. Alla tarkemmat kisainfot:\nRuskoTuska ke 10.11.2021 Majarannan saunalla\nIlmoittautuminen: ti 9.11. klo 12:00 mennessä (0€) KeparDIn tulospalveluun. Ei jälki-ilmoittautumisia (mutta pari varakarttaa löytyy).\nKilpailukeskus: Majarannan sauna (Salmenkalliontie 70, 33720 TAMPERE).Kilpailukeskus aukeaa kello 17:00. Mahdollisuus GPS-seurannan seuraamiseen porukalla kilpailun aikana. Tervetuloa siis saunomaan ja katselemaan, vaikka kilpaileminen ei maistuisikaan! Saunalle on myös yleensä tilattu kootusti pizzaa, katsotaan miten toimitaan tänä vuonna.\nKokoontuminen: Klo 17:20 kilpailukeskuksessa Majarannan saunan sisätiloissa, josta klo 17.40 siirtyminen yhteisesti alkuverryttelyn omaisesti lähtöön. Lähtöön matkaa noin 3,0 km. Vaihtovaatteet voi jättää saunalle. Jos löytyy kiinnostusta, selvitellään mahdollisuutta autokyydille lähtöön. TULKAA AJOISSA PAIKALLE!\nVarustekuljetus: Lähdöstä on mahdollisesti varustekuljetus Majarannan saunalle, selviää ennen lähtöä.\nVarustus: Mukaan kestävä ja toimiva suunnistuslamppu. Ilman varalamppua ei pääse starttaamaan (säännön noudattamista ei valvota). Suosittelen lämpimästi varaamaan mukaan myös geelejä ja muuta evästä, jos siltä tuntuu.\nLähtö: Kaikkien sarjojen yhteislähtö tapahtuu klo 18:00, lähtöön matkaa Majarannasta noin 3,0 km.\nD21: 7,7 km / 5 rastia\nH21: 12,2 km / 11 rastia\nKartta: Peruskartta 1:15 000, käyräväli 5m. OMA A3 KARTTAMUOVI!!\nRatamestari: Andrew Barnett\nMaasto: Hämäläistä talousmetsää erittäin vaihtelevin kulkukelpoisuuksin. Radalle on myös saatu paloja kauneimmasta Ruskosta.\nLeimaus: Rasteilla heijastimet varustettuna Keijon kuvalla. Leimaus tapahtuu käymällä heijastinputkilon välittömässä läheisyydessä.\nMaali: Majarannan saunan läheisyydessä. Maali sulkeutuu viimeistään klo 22.\nKeskeyttäneet: Tulkaa saunan/maalin kautta tai ilmoittakaa jollekin.\nPesu: Kisan jälkeen Majarannassa suihkut ja jälkilöylyt. Saunan yhteydessä myös mahdollisuus käydä uimassa.\nGPS-seuranta: Kisassa on käytössä GPS-seuranta. Lisätietoja ja linkki GPS-seurannasta lähempänä tapahtumaa.\nPalkinnot: Roimasti kunniaa ja KeparDI-cupin pisteitä!\nKeparDIn Mestikset 2021\nKeparDIn suunnistusmestaruuskilpailut käytiin tänä vuonna Kangasalan Haranlanharjulla. Kilpailunjärjestäjänä ja ratamestarina toimi Eevert Toivonen, joten iso kiitos ja suuret aplodit hänelle. Kilpailu käytiin kauniissa syksyisessä kelissä. Paikoin kilpailijoita helli auringonpaiste, mutta juuri ennen kisaa KeparDIn pennut saivat vettä niskaansa. Sehän ei kuitenkaan menoa hidastanut vaan oli hyvää harjoitusta tulevaa RuskoTuskaa varten. Alla näyte päivän radasta.\nKeparDIn vuoden 2021 mestaruussuunnistusten radat.\nNaisten kovatasoisessa kilvassa voiton vei jo toista vuotta peräkkäin Venla Taulavuori ennen vierailevaa tähteä Elsa Ankeloa. Onko tässä tuleva KeparDI? Sen aika näyttää. Miehissä kovinta vauhtia Haralanharjun kallioilla piti Aaro Aho ja toiseksi selvisi Teemu Eerola. Teemu pääsi vihdoin avaamaan kilpailukautensa eikä hopeaa voi pitää huonona tuloksena kauden ensimmäisestä kilpailusta. Kyseessä oli vielä kaiken lisäksi arvokilpailut.\nVuoden 2021 KeparDIn suunnistusmestarit.\nKilpailijoita pyydetään lataamaan gps-jälkensä gps-seurantaa varten täältä. Samasta linkistä voi myös tutkia muiden kilpailijoiden reittejä ja vertailla reitinvalintoja. KeparDI-Cupin tilanne kahden osakilpailun jälkeen näyttää tällä siltä, että fuksi-KeparDI Topias Helminen johtaa suvereenisti 1918 pisteellä eli melkein täysillä pisteillä. Toisena on veteraani-KeparDI Aaro Ruohola 1419 pisteellä. Naisissa paljon kokenut Minna Miettinen ja hieman vähemmän kokenut Venla Taulavuori ovat molemmat 1000 pisteellä tasoissa. Täydelliset tulokset ja Kepardi-Cupin pisteet löytyvät KeparDIn omasta tulospalvelusta.\nSeuraavana KeparDI-Cupissa on vuorossa Rusko Tuska 10.11.2021. Lamput siis lataukseen ja suunnittelemaan kilpailun aikaista muonitusta. Ymmärrämme, että ette malttaisi jo odottaa päästä nauttimaan Ruskon kauniista erämaasta. Välitämme teille Lempäälän oman pojan Niilo22 terveiset, jotta jaksatte vielä odottaa hetken. Jaksamista voi myös auttaa tutustumalla edellisten vuosien kilpailuratoihin GPS-seurannasta.\nKeparDIn vuoden 2021 Mestisten kilpailukutsu ja -ohjeet.\nSyksy on edennyt vauhdilla ja on tullut aika vuosittaisille KeparDIn suunnistusmestaruuskilpailuille. Mestikset toimivat samalla epävirallisina Tampereen yliopiston suunnistusmestaruuskilpailuina. Kilpailupäivä on tiistaina 12.10.2021 ja kilpailumaastona toimivat Haralanharjun upeat maisemat Kangasalla. Pistäkää myös kalentereihinne ylös Ruskotuskan alustava päivämäärä 10.11.\nMissä: Suunnistusmestaruuskilpailut käydään tänä vuonna Kangasalla Haralanharjun näkötornin tuntumassa. Autojen parkkeeraus ja kokoontuminen tapahtuu osoitteessa: Haralanharjuntie 142, 36120 Kangasala. Maasto on hyvää hämäläistä sekametsää, jossa näkyvyys on paikoitellen hyvä.\nMilloin: Kokoontuminen edellä mainitussa osoitteessa tiistaina 12.10.2021 kello 15.45 ja ensimmäiset lähdöt kello 16:00. Lähtölistat julkaistaan tapahtumaa edeltävänä päivänä. Lähdöt kilpailukeskuksesta. Lähtöväli 2 min.\nIlmoittautumismaksu: Suunnistusmestaruuskilpailut ovat KeparDIn jäsenille ilmaiset. Kerhon ulkopuolisille kisaajille karttamaksu on 7 euroa. Kerhon jäseneksi voi liittyä täyttämällä tämän lomakkeen. Kerhon jäsenmaksu kaudelle 2021/2022 on 5 euroa.\nIlmoittautuminen: Ilmoittautuminen KeparDIn tulospalvelun kautta viimeistään maanantaina 11.10.2021 kello 16.00. https://webpages.tuni.fi/kepardi/tulospalvelu/2021-2022/Mestaruussuunnistus. Jälki-ilmoittautuminen on myös mahdollista tapahtumapaikalla kello 15.45 asti. Pyydämme kuitenkin kaikkia tekemään ilmoittautumisen etukäteen, jotta osaamme varautua oikealla karttojen määrällä.\nKartta ja matkat: Kilpailukarttana toimii Janne Weckmanin tänä vuonna (5/2021) tekemä uusi kartta, koko A4. Kartan mittakaava on 1:10000 ja käyräväli 5 metriä. Miesten radan pituus on 5,6 km ja naisten radan pituus on 4,2 km. Ratapituudet voivat muuttua hieman ennen kilpailupäivää. Omat karttamuovit mukaan. Ratamestarina toimii Eevert Toivonen. Molemmissa sarjoissa on käytössä kartan kääntö. Miehillä kartan kääntö on n. 80% ja naisilla 75% kohdalla. Kartan käännön jälkeen juostaan kartan osoittamaa viitoitusta pitkin K-pisteelle, josta uusi rata alkaa. Viitoitusta ei ole merkattu maastoon. Alla oleva kuva havainnollistaa tilannetta. Loppulenkin viimeinen rasti on sama kuin kartankääntörasti. Viimeiseltä rastilta juostaan maaliin, joka sijaitsee kilpailukeskuksessa.\nLeimaus ja rastimääritteet: Leimaus tapahtuu rastilipulla käymällä. Pyydämme jokaista osallistujaa käyttämään tapahtumassa omaa GPS-kelloaan, jotta saadaan ”leimaukset” todennettua. GPS-seurannasta lisää alla. Rastimääritteet on painettu karttaan, irrallisia rastimääritteitä ei ole.\nGPS: Tapahtumassa on käytössä Heikki Virekunnaan GPS-seuranta livenä. Seurantaa varten tarvitset puhelimen, joka on yhteensopiva seurantasovelluksen kanssa. Lisätietoja ja sovelluksen lataaminen osoitteesta https://gps.virekunnas.fi/. Seurantaan osallistuminen livenä on vapaaehtoista. Oman kellonsa GPS-jäljen pystyy myös lataamaan seurantaan jälkikäteen edellä mainitulta sivulta. Jälkikäteen lataaminen on lähes pakollista leimausten tarkistamiseksi.\nTervetuloa kisaamaan mestaruuksista tiistaina 12.10.2021!\nMallikuva mestisten rataprofiilista.\nKauden 2021-2022 avaus\nKilpailijat valmiina Suolikon Singon lähtöön\nKeparDI:n kausi avattiin avajaispolkujuoksulla sekä -saunalla. Juoksun jälkeen kepardinpennut pääsivät osallistumaan taidetapahtumaan Suolijärven rannalla ja taiteilivat piristystä kerhiksen seinälle. Rannalta siirryttiin Pirkka 6:sen kattosaunalle saunomaan ja katsomaan timanttiliigaa.\nKausi jatkui 22.9.2021 Suolikon Singolla kiprakassa syyskelissä. Miesten sarjassa oli kyttäilyn tuntua, kun neljän miehen ryhmä pysyi yhdessä loppusuoralle asti. Kirikamppailussa voiton vei fuksikepardi Topias Helminen ajalla 16.02. 14 minuutin alitusta ei siis harmillisesti nähty vielä tänäkään vuonna. Naisissa voiton vei puheenjohtaja Minna Miettinen. Tulokset kokonaisuudessaan alla:\nTämän vuoden hiihtomestikset päästiin runsaslumisen talven ansiosta hiihtämään Suolijärven laduilla. Keli oli molempina iltoina kirkas ja pakkanen pyöri noin -13 asteen paikkeilla. Paikalla oli ilahduttavan paljon väkeä ja tuloksista löytyykin yhteensä 12 eri nimeä.\nTiistaina kisattiin vapaalla noin viiden kilometrin matkalla. Naisissa Laura oli vajaan minuutin nopeampi kuin Liisa ja miehissä Eevert osoitti nousukuntoa ollen puoli minuuttia nopeampi kuin seuraavat. Eevertin takana erot olivat kuitenkin pienet. Teemu ja Olli olivat viiden sekunnin sisällä toisistaan ja Joona 24 sekunnin päässä. Asetelmat olivat erittäin jännittävät keskiviikon takaa-ajoa varten.\nKeskiviikkoaamulla herätessä allekirjoittanuttakin melkein jopa jännitti, koska illalla oli tiedossa tiukkaakin tiukempaa takaa-ajoa. Tiistai-iltana oli kuitenkin saatu huonoja uutisia, kun Eevert ilmoitti jättävänsä keskiviikon kisan väliin viikonlopun katsastuskisoja silmällä pitäen. Eevertillä oli kuitenkin paikkaaja mestiksiä varten ja Sirra ilmoittautui mukaan kisaan. Naisten sarjaan saatiin siis yksi osallistuja lisää vaikkakin Sirra oli jo kokonaiskilpailun ulkopuolella tiistain kisan jäätyä väliin.\nKeskiviikon illassa oli ilmassa arvokisatunnelmaa ja kaikkia osallistujia jännitti silminnähden. Edessä oli Suolijärven hienot ladut ja yhdeksän kilometrin matka hiihdettävänä. Naisissa Laura sai tyylitellä rauhassa voittoon ja juhlia loppusuoralla ilman pelkoa takaa-ajajista, Liisan jäätyä reilun seitsemän minuutin päähän. Liisan kommentit maalissa: ”Kaverilta saadut sukset eivät tänään luistaneet”. Laura taas kommentoi heti maaliviivalla ”Tänään oli kivaa!”.\nMiehissä kisa oli alusta saakka kovaa, koska lähtövälit olivat pienet. Teemun ja Ollin välillä oli lähdössä vain viisi sekuntia ja Joona oli tästä kaksikosta vain 24 sekunnin päässä. Joona tavoitti kärkikaksikon heti ensimmäisen kierroksen vikan nousun lopussa, mutta juuri sillä hetkellä kärjessä päätettiin lisätä vauhtia ja Joona ei koskaan päässyt kunnolla letkoihin. Teemu päästi Ollin kärkeen ennen vikaa laskua ja Olli päätti heti lisätä vauhtia. Ero piti ja Olli oli maalissa noin 10 sekuntia ennen Teemua. Teemu kommentoikin heti tuoreeltaan ”Tolla jätkällä on kyllä hevosen jalat! Ei olisi pitänyt päästää sitä edelle tossa laskussa”. Kärjen takana käytiin myös kovaa kamppailua ja Viljami onnistui nousemaan Juha-Pekan edelle vahvan pertsansa ansiosta ja maalissa näiden kahden ero oli noin 40 sekuntia.\nKiitokset kaikille osallistujille ja toivottavasti nähdään taas ensi vuonna!\nMolempien sarjojen voittajat iloisina palkintojenjaon jälkeen.\nTulokset 1. päivä (vapaa 5,0 km) 2. päivä (perinteinen 9,0 km) Yhteisaika Cup-pisteet (V) Cup-pisteet (V+P)\n1. Laura Ala-Aho 16:28 31:37 48:05 1000 1000\n2. Liisa Nokelainen 17:25 38:11 55:36 942 844\n– Sirra Toivonen – 32:10 – – –\n1. Olli Ojanaho 13:28 24:57 38:25 957 1000\n2. Teemu Eerola 13:23 25:17 38:40 964 993\n3. Joona Huila 13:47 25:29 39:16 933 978\n4. Viljami Kirjavainen 14:55 27:04 41:59 845 907\n5. Juha-Pekka Jokela 14:37 28:07 42:44 868 888\n6. Joona Kitinoja 15:41 29:52 45:33 786 814\n7. Akseli Kauppi 20:35 38:09 58:44 406 471\n– Eevert Toivonen 12:55 – – 1000 –\n– Juha Lilja 17:21 – – 657 –\nPikkujoulusuunnistus ja syyskokous\nPikkujoulusuunnistus käytiin tänä vuonna hyväksi todettuun tapaan Hervannan kaduilla ja kujilla. Osallistujia oli ilahduttavasti määrissä eli 12 KeparDIa. Järjestelyistä vastasivat tällä kertaa Minna ja Santeri. Pikkujoulusuunnistuksessa kilvoiteltiin rogaining-tyyppisessä suunnistuksessa. Pisteitä jaettiin käytyjen rastien arvon (1, 3 tai 5 p), oman ajan veikkaamisen perusteella (max 10 p) ja maaliintulojärjestyksen perusteella (max. 24). Lisäksi yhden todellisen askeltaiteilijan oli mahdollista saada kymmenen lisäpistettä suunnitelmalla mahdollisimman jouluinen rata kierrettäväkseen.\nKun kilpailijat saapuvat maalin pisteiden ynnäämistä varten, kisa osoittautui mielenkiintoiseksi ja tasaiseksi. Ensimmäisenä maaliin saapui Camilla täysin aikataulun mukaan, eli täydet pisteet kahdesta osioista. Eevert ilahdutti tuomaristoa poro-aiheisella taideteoksella, kuitaten sillä bonuspisteet. Muillakin oli hyvää yritystä mm. joulukuusten ja tonttujen kanssa, mutta vain paras palkittiin.\nRastipisteitä keräsi ylivoimaistesti eniten Aaro, joka sai kasaan jopa 163 pistettä. Harmillisesti pisteiden himo oli sokaissut hänet ja hän jäi maksimiajasta (90 min). Tuomaristolla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin antaa tästä hyvästä sakkoa 50 pistettä. Neljänneksi eniten pisteitä keräsi Teemu, ja kun aikakin täsmäsi tarkalleen veikattuun aikaan, voitto sinetöityi hiuksenhienolla erolla naisten voittajaan Ulrikaan.\nPikkujoulusuunnistuksen jälkeen oli aika pitää KeparDIn syysyleiskokous. KeparDIn syysyleiskokous päättyi ajassa 20.48 ja uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Minna Miettinen. Minnan hallitukseen valittiin yhteensä 8 jäsentä. Hallituksen jäseniksi valittiin Eevert Toivonen, Teemu Eerola, Aaro Ruohola, Juha Lilja, Saana Lahdelma, Aaro Aho, Akseli Kauppi ja Viljami Kirjavainen. Hallitus järjestäytyy ensi vuoden alussa.\nToiminnantarkastajiksi valittiin Sanni Kymäläinen ja Antti Saikko ja heidän varalle valittiin Santeri Sainio ja Tomi Närvä.\nPisteet rasteista Aika-arvaus (max. 10p) Maaliintulojärestys (max. 24p) Jouluteema (10p) Sakko Yhteensä Cupin pisteet\nTeemu Eerola 137 10 16 163 1000\nUlrika Uotila 139 8 14 161 1000\nAkseli Kauppi 142 7 6 155 951\nEevert Toivonen 122 0 4 10 136 834\nVenla Taulavuori 117 3 10 130 807\nJuha Lilja 106 4 8 118 724\nAaro Ruohola 163 3 2 -50 118 724\nJiri-Pekka Rissanen 76 7 18 101 620\nJoona Malmi 79 7 12 98 601\nHeikki Virekunnas 76 0 20 96 589\nCamilla Fingerroos 13 10 24 47 292\nViljami Kirjavainen 23 1 22 46 282\nMinna Miettinen 886\nSanteri Sainio 886\nTämän vuoden Rusko-Tuska oli monella tapaa uniikki historiassaan. Koronaviruspandemian takia perinteistä Konetalon saunaa ei saatu varattua tapahtumaa varten, joten saunat ja vaatteidenvaihdot suoritettiin tänä vuonna Suolijärven ulkoilumajalla ja juttusaunalla. Lisäksi olosuhteet olivat suorastaan trooppiset, kun Rusko-Tuska päästiin kisaamaan lähes 10-asteen lämpötilassa. Syytämme tästä ilmastonmuutosta ja toivomme, että ensi vuonna saamme taas kotoisen lumisateen kilpailupäivälle. Rusko-Tuska saavutti myös lähihistoriansa osallistujaennätyksen. Lähtöviivalle oli saatu yhteensä huikeat 16 kepardinpentua, jotka kaikki halusivat haastaa itsensä ja Ruskon niin rakkaan ja kauniin talousmetsän.\nItse kilpailu voidaan tiivistää ensimmäiseen ja viimeiseen rastiin, jotka tarjosivat koko kilpailun mehukkaimmat käänteet. Miesten letka hajosi jo kättelyssä kahtia, kun rastivälin keskellä ollutta mäkeä lähdettiin kiertämään molemmilta puolilta. Isompi letka kiersi mäen vasemmalta puolelta, mutta letkassa ei ollut varmuutta siitä millä polulla ollaan. Letkan vetäjä Teemu varmisteli Jarkilta, että millä polulla ollaan ja Jarkki taas luuli olevansa väärällä polulla ja letka lähti polulta väärällä puolelle. Samaan aikaan mäen oikealta kiertänyt Sane tuli 1. rastille kuin telkkä pönttöön ja karkasi muilta. Alla kuva 1.rastin tilanteesta:\nSanen reitinvalinta 2. rastille oli myös hyvä ja rastinotot 3. ja 4. rastilta viiltäviä. Seurauksena 4. minuutin yksinäinen keula 4. rastilta lähdettäessä. Rusko-Tuskan veteraanit kuitenkin tietävät, että tuollainen ero ei vielä kovin iso ole tässä kilpailussa. Alla kuva 4. rastilta:\nKilpailun 5. rasti osoittautui yllättävän hankalaksi ja kärki ajoi Sanen kiinni samalla myös itse pummaten. Rasti löytyikin kerrostalon kokoisen kukkulan päältä ja pääjoukko matkasi nyt tiivisti yhdessä letkassa. Letka pysyi vähän aikaa yhtenäisenä, mutta Kirskaaniemen rasteilta nopeiten selvisi Teemu ja mies oli yksin pienessä karussa kuitenkin vain noin minuutin Barnettia edellä. Kärkimiehet ottivat eri valinnat 12. rastin pitkällä välillä ja ero tällä rastilla oli edelleen noin minuutin. Alla pitkän välin reitinvalintojen vertailu yhteislähdöllä:\nViimeinen rasti oli tällä kertaa kilpailun ratkaiseva rasti. Teemu pääsi rastinottoon minuutin ennen Barnettia, mutta veti rastista vasemman kautta isosti ohi suoraan Suolijärven rantaan. Teemun ihaillessa Suolijärven kauniita maisemia Barnett poimi rastin viiltävällä tarkuudella ja sai nautiskella maalissa voittajana. Viimeisen rastin etsijät tulivat Barnettin jälkeen maaliin järjestyksessä Jarkki, Teemu, Fryde ja Aaro. Viimeisen rastin kootut alla:\nNaisten kilpailu selvisi heti ykkösrastilla. Minna poimi 1. rastin vakuuttavasti, kun taas Liisalle ja Lauralle se taas tuotti hieman hankaluuksia. Loput rastit löytyivät tasaisen epätasaisesti. Maalissa Minna kruunattiin voittajaksi.\nRusko-Tuska 2020 Tulokset:\n1. Andrew Barnett 1.55.53, 1000\n2. Jiri-Pekka Rissanen 1.57.59, 982\n3. Teemu Eerola 1.59.19, 970\n4. Fryderyk Pryjma 1.59.44, 967\n5. Aaro Ruohola 2.00.02, 964\n6. Juha Lilja 2.05.36, 916\n7. Santeri Sainio 2.10.50, 871\n8. Joona Huila 2.13.50, 845\n9. Juho Korpi 2.26.48, 733\n10. Jeremias Joutsensaari 2:27:50, 724\n11. Vili Sipilä kesk, 1\n11. Matias Jokinen kesk, 1\n11. Akseli Kauppi kesk, 1\n1. Minna Miettinen 2.11.56, 1000\n2. Liisa Nokelainen 3.45.30, 291\n2. Laura Reuna 3.45.30, 291\nMarkus Räsänen 977\nEevert Toivonen 977\nPinja Mäkiselle EM-hopeaa tarkkuussuunnistuksen normaalikisassa Espoossa\nNurminen, Haapala ja Niemi parhaat suomalaiset maailmancup-avauksessa Boråsissa\nTarkkuussuunnistuksen EM-kilpailut alkoivat Espoon Luukissa\nMaailmancup käynnistyy helatorstaina Ruotsista – Viestiliiga jatkuu lauantaina Kangasalla\nSeuraa: Suunnistuksen maailmancup ja tarkkuussuunnistuksen EM\nEuropean TrailO Championships; PreO victories to Spain and Sweden\nFosser and Alexandersson wins World Cup Sprint in Borås


Lukijalta: Luottamus monitoimiareenan valmisteluun koki kolauksen - Etelä-Saimaa\nLukijalta: Luottamus monitoimiareenan...\nJulkaistu 27.9.2020 8:05\nKaupunkikehityslautakunnan lausuntoesitys puoltaa odotetusti monitoimiareenan sijoittamista keskustaan. Hämmästystä esityksessä herättää kuitenkin esityksessä oleva konkreettinen ehdotus kisapuiston tekojään yhteydessä olevan kaukalon kattaminen harjoitushalliksi.\nKaupunkikehityksen toimialajohtaja Pasi Leimi toteaa (Yle Lappeenranta 25.9), että tarkkoja kustannuslaskelmia ei ole vielä tehty. Puhutaanko satojen tuhansien vai miljoonien lisäkustannuksista? Onko taikurinhatusta otettu uusi katettu tekojää keksitty keskustavaihtoehdon pönkittämiseksi ja liikuntaseurojen kritiikin vaimentamiseksi koskien lasten liikuntaharrastuksen hankaloitumista? Onko muiden lajiryhmien kanssa keskusteltu uudesta ehdotuksesta?\nKaupunginvaltuusto antoi 24.9.2018 toimitilatoimikunnan tehtäväksi monitoimiareenan ja sisäliikuntahallin valmistelun ja tuoda se edelleen valtuustoon päätettäväksi. Työtä on siis tehty jo kaksi vuotta. Uusi loppusuoran investointiehdotus kävelee yllättäen toimitilatyöryhmän ja sen myötä koko kaupunginvaltuuston yli tuomalla lautakuntaan valmistelemattoman ehdotuksen lisähallin rakentamisesta kesken lausuntokierroksen. Pasi Leimi on yksi keskeinen viranhaltija toimitilatoimikunnassa, mutta toimikunnalle ei tuotu lainkaan esiin kyseistä vaihtoehtoa. Miksi?\nToimitilatoimikunta edellytti 31.8.2020 kokouksessaan, että lautakunnat antavat lopullisista halliselvityksistä lausuntonsa ennen kaupunginvaltuuston päätöstä. Viranhaltijat esittivät kyseisessä kokouksessa ehdotuksensa keskustahallista sijoituspaikkana. Kokouksessa korostettiin tämän olevan heidän esityksensä, ei toimitilatoimikunnan. Valtuutetuille molemmat vaihtoehdot päätettiin pitää tasaveroisena valmistelussa kaupunginvaltuuston päätökseen saakka. Samana iltana pidetyssä kaupunginvaltuuston halliasiaa koskevassa iltakoulussa toimitilatoimikunnan linjaukset huomioitiin muuttamalla esitysmateriaalit tältä osin.\nViranhaltijoilla saa olla vahvakin mielipide parhaasta vaihtoehdosta. Olen silti luottanut valmistelun tasapuolisuuteen tehtävänannon mukaisesti. Tämä luottamus koki areenan valmistelun kohdalla kolauksen.\nLappeenrannan kaupunginhallituksen 1. varapuheenjohtaja, toimitilatoimikunnan jäsen (kok.)


Saya Hibino | issues\ninke / 01.06.2010\nNettikauppojen epäselvät esittelykuvat – niitä en kyllä ymmärrä. Jos putiikki toivoo asiakkaiden tekevän ostopäätöksen pelkän suhruisen tulitikkuboksin kokoisen taidekuvan perusteella, saattavat kyllä joutua pettymään. Joskus on tuotetekstin mukaan myyty toppia, joka on tuotekuvaan puettu toppatakin alle, tukittu korkeavyötäröisten housujen sisään ja yläosakin on vielä varmuuden vuoksi peitetty tyylikkäällä, huolettomasti kääräistyllä jättihuivilla. Muita kuvan tuotteita – niitä, jotka siinä oikeastaan näkyvät – ei tietenkään olla vaivauduttu listaamaan, ne ehkä löytyvät kauppaa kaivamalla tai sitten ne ovat mallikappaleita, jotka eivät koskaan tuotantoon asti päätyneet. Ja toppi on mysteeri, se ehkä on mallin päällä tai sitten se unohtui kuvasta.\nNo, vähän nyt ehkä kärjistin.. Mutta tämähän se on bloggaamisen suola, passiivisaggressiivinen kitinä olemattomista asioista täältä näppiksen takaa.\nKaltaistani mielensäpahoittajaa piristikin huikeasti totokaelo.comin konstailematon tapa kertoa kuvin, mistä oikeastaan on kyse.\nKorvikset saavuttavat oikeat mittasuhteensa kun ne kuvataan mittanauhan vieressä, olkoonkin mittanauha sitten väärinpäin. Semiankeat ohuet rannekorut toimivat kuvassa paremmin parina kuin yksinään, mutta tällaisen kuvan perusteella ei tarvitse ainakaan arpoa kumman sieltä tilatessaan saa. Kuvat ovat paitsi käytännöllisiä, mielestäni myös melko hauskoja. Ja etuhan on myös putiikin puolella – eipähän tule turhia palautuksia, kun zoomatussa kuvassa jättirenkuloilta näyttäneet korvikset ovatkin matkalla mystisesti muuttuneet normisormusta pienemmiksi.\nTykkään, sekä salaisesti haaveilen EU-direktiivistä joka pakottaisi nettikauppojen mallit seisomaan sellaista poliisin tunnistusrivistön seinää vasten johon olisi maalattu viivoja parin sentin välein mallin pituuden havainnollistamiseksi. Ja jos haaveilla saa, niin miten olisivat samalla yltiörehelliset tekstit – ah. ”Claudia-mallin kengänkoko on yleensä 38, mutta näistä tappajakorkkareista koko 39 puristaa niin ettei veri edes kierrä.” ”Mallimme on 185 cm pitkä, ja tämän kokoa 34 olevan maksimekon pituutta on kuvaa varten lyhennetty viisi senttiä hakaneulojen ja teipin avulla.”\nNo, tiedä sitten mitä satakymmenprosenttisella rehellisyydellä saisi enää kaupaksi, mutta opettelisivat putiikit nyt edes vastaamaan tiedusteluviesteihin. Tuoreessa muistissa on muutamakin kyselykerta kun olen arponut esim. parin koon välillä tapauksissa, jossa liikkeet eivät ole ilmoittaneet kokojen tueksi mitään senttimittoja. Vaivaudun laittamaan liikkeeseen sähköpostin, osoitan kiinnostukseni, tarjoan kysymykseni tueksi vertailukohtia ja senttimetrejä – olen tosissani. Ilmeisesti tavarasta ei ole aina sitten ollut niin kovaa kiirettä päästä eroon, jos on varaa tuudittautua harhaluuloon että kai se sokkona jotain tilaa, maksaa kaupan päälle parikymppiä kuriirirahtia ja palauttaa omalla kustannuksellaan jos ei tuote miellytä.\nKorut kuvissa totokaelo.com:\nSaya Hibino Large Hoop Earrings, $ 222\nAlyssa Norton Silk Woven Gold Chain Bracelet, $ 96\nAlyssa NortonSaya Hibino


Mitä hyötyä isommasta kunnasta? – Vaasan Sosialidemokraattinen kunnallisjärjestö ry\nVaasanseudulla vastaus on selvä. Täällä elää yli 100.000 ihmistä tiiviissä vuorovaikutuksessa keskenään. Seutu on toiminnallinen kokonaisuus.\nAlueemme on kuin yksi kunta, vaikka se hallinnollisesti muodostuu useista kunnista. Ihmiset kulkevat töihin, kouluihin, kauppoihin, liikuntapaikoille, teatteriin, terveysasemalle, kirkkoon ja sukulaisiin rajoista piittaamatta.\nAlueemme vastaa hyvin perinteistä pohjoismaista kuntakäsitystä, jonka mukaan kunnan rajojen tulisi noudattaa kansalaisten arkielämää.\nKunnan tehtävänä on huolehtia asukkaiden hyvinvoinnista.\nLuonnollisessa työssäkäyntialueen kokoisessa kunnassa asukkaat saavat paljon hyötyjä. Päätökset palveluista ja taloudesta tehdään yhdessä pöydässä. Poistamalla päällekkäisyyksiä voidaan ohjata resursseja sinne, missä niitä todella tarvitaan. Voidaan tarjota tasa-arvoiset palvelut alueella. Isommassa yksikössä voidaan tasata satunnaisia\ntalouden vaihteluita. Tulojen ja menojen kehitystä voidaan ohjata tehokkaammin. Voidaan tehostaa maankäyttöä ja yhdyskuntarakenteen suunnittelua.\nAsukkaiden etu on myös se, että Vaasan kaupunkiseudun kilpailukyky valtakunnan muiden kaupunkikeskusten kanssa paranee. Riski menettää täällä jo olevia korkeakouluja ja muita oppilaitoksia, poliisihallintoa, sairaanhoitoa ja elinkeinoelämän palveluja pienenee. Näitä koskevat ratkaisut tehdään Helsingissä ja asiaan vaikuttavat\naina kaupunkiseudun koko ja kehitysnäkymät. Ne ovat myös ratkaisevia, kun päätetään uusien toimintojen sijoittamisesta. Isompi uusi Vaasa on vahvempi elinkeinopoliittinen toimija ja samalla vahvistuu asema kilpailussa ammattitaitoisesta työvoimasta.\nMiksi kuntaliitos tarvitaan nyt? Asiat ympärillämme ovat muuttuneet ja muuttuvat nopeasti. Talouden ja ikääntyvän väestön tuomat haasteet ovat jo kaikkien ihmisten tiedossa. Päättäjillä tilanne ja lähivuosien näkymät ovat olleet tiedossa pitkään. Missään kunnassa ei voida rehellisesti väittää, että meillä palvelut hoituvat jatkossakin ilman että\nmitään muutoksia tehdään. Valtion heikentyvä talous johtaa pieneneviin valtionapuihin kunnille. Kunnissa on viimeistään nyt ryhdyttävä itse aktiivisesti ja nopeasti toimiin. Kuntavaaleissa on valittava päättäjiä, jotka haluavat rakentaa uutta suurempaa Vaasaa yhdessä naapurien kanssa.


Vieskatalo Kuukauden tekijä: Suunnittelija Jukka Joki-Erkkilä\n32-vuotias rakennustekniikan insinööri Jukka Joki-Erkkilä on Vieskatalon arkkitehti- ja rakennesuunnittelija ja marraskuun kuukauden tekijä.\nKesätöistä kaikki alkoi ja sille tielle on jääty. Alkuaikoina tuotannossa suurelementtirakentajana työskennellyt mies viihtyi tehtävässään useamman vuoden. Pian kuitenkin rakennusalan jatko-opinnot alkoivat houkutella ja opiskelupaikka löytyikin Rovaniemen ammattikorkeakoulusta. Kolmen vuoden rutistuksen jälkeen miehellä oli kädessään rakennustekniikan insinöörin paperit.\nTöiden etsiminen olisi ollut edessä syksyllä 2010, kun entisestä työpaikasta soiteltiin ja kyseltiin kiinnostusta suunnittelijan tehtävään. Yhden päivän harkinnan jälkeen tie vei takaisin tuttuihin maisemiin Alavieskaan. Suunnittelijan työtehtävät ovat monipuolisia. Työnkuvaan kuuluu mm. asiakasprojektien arkkitehti-, rakenne- ja elementtisuunnittelu sekä uusien talomallien arkkitehtisuunnittelu. Lisäksi Joki-Erkkilän erityisvastuualueena on Vertex BD-suunnitteluohjelmiston ylläpito, tekninen tuki ja kehittäminen sekä käyttäjien kouluttaminen.\nJukka, miten uusi talomalli syntyy?\n”Uusien talomallien suunnittelu on haastavaa. Pitää onnistua luomaan mahdollisimman monelle asiakkaalle sopiva tuote, joka on elementtiteknisesti järkevä ja kustannustehokas. Parhaaksi koettu tapa on poimia suosituimmista malleista osia ja koota niistä erilaisia luonnoksia. Luonnoksia pyöritellään useamman henkilön kanssa ja hiotaan valmiiksi tuotteeksi. Sitkeys on myös palkittu. Siitä on hyvä esimerkki suosittu Seinäjoen asuntomessukohteemme Vieskatalo Valokki, joka on muunnos talokirjassamme olleesta mallista. Valokkia on myös jatkojalostettu ja syntyi Vieskatalo Hilla, isommallekkin perheelle sopiva neljän makuuhuoneen koti.”\n”Aina ei kannata yrittää keksiä taloa uudelleen, vaan kannattaa pyrkiä yhdistelemään parhaat palat hyväksi todetuista talomalleista”, Jukka vinkkaa.


Tuttuja tuplavoittajia Varsovassa – lentis.net\nTuttuja tuplavoittajia Varsovassa\nPääsarjan avauspäivä toi tutuille pareille paikkoja 16 joukkoon Varsovassa pelattavassa maailmankiertueen neljän tähden turnauksessa.\nEhkä poikkeuksellisin lohkovoittaja on Espanjan pari Liliana/Elsa. Tutut kolme kovinta brassiparia voittivat lohkonsa. Samoin Saksan Labourer/Sude ja Tshekin Hermannova/Slukova sekä Kandan Bansley/Wilkerson. Kärkikahdeksikon täydensi USA:n Hochevar/Claes.\nAvausottelunsa hävinneet jatkavat pelejään vasta toisena päivänä, jolloin etsitään vastustajia lohkokakkosia vastaan ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle. Jatkopaikastaan pelaa myös suomalaispari Lahti/Parkkinen, joka hävisi alkulohkon avausottelunsa viime kesänä EM-kisoissa pronssille sijoittuneelle saksalaisparille Sude/Laboureur lukemin 14-21 ,14-21.\nSuomalaisten jatkopaikka 24 joukkueen kaavioon ratkeaa heidän kohdatessa australialaisparin Artacho/Clancy.\n– Emme päässeet peliin kiinni saksalaisia vastaan oikein missään vaiheessa. Vastustaja sai meidän vastaanottoa rikki, jolloin oma hyökkäys vaikeutui. Huomenna on uusi päivä, Lahti-Liukkonen sanoi.\ntappiot U20 EM-biitsillä\nVenäjän Anapassa pelattavassa alle 20-vuotiaiden EM-turnauksessa ruotsalaispari Hanna Hellvig / Sofia Andersson oli 21-19, 21-16 vahvempi Vilhelmiina Prihtiä ja Aliisa Vuorista. Lohkon muut joukkueet ovat Itävalta ja Unkari, joita vastaan suomalaistytöt pelaavat toisena päivänä.\nVili Topio ja Valtter Pennanen 2-1 (17-21, 21-13, 15-13) -tappiolla liettualaisparille Marius Malinauskas / Patrikas Stankevicius. Alkulohkon pelit jatkuvat Italiaa ja Kosovoa vastaan.\n– Johdimme kolmatta erää vielä 10-8, mutta sitten parissa pallossa kävi vähän huono tuuri. Lisäksi teimme lopussa muutamia omia virheitä. Pojilla oli kuitenkin hieno asenne koko ajan, joukkueenjohtaja Eddy Quinones kiitteli.\nKirjoittaja adminJulkaistu 28 kesäkuun, 2018 28 kesäkuun, 2018 Kategoriat beach volley\nEdellinen Edellinen artikkeli: VCL: Hämeenlinna suoraan lohkovaiheeseen\nSeuraava Seuraava artikkeli: VNL: USA-Kiina, Brasilia-Turkki välierissä


Vartsalan vanha koulu - Kuohuviiniä ja kynttilöitä saaristossa\nby Laura / Irtiottoja lokakuu 1, 2015 0 comment\nKustavissa, Vartsalan saarella on yksi paikka ylitse muiden, paikka jossa on käytävä lähes joka kerta alueella ollessa – nimittäin Vartsalan vanha koulu. Saaren keskelle, vanhan kyläkoulun tiloihin on rakennettu aivan ihana ja viihtyisä pieni kahvila, jonka yhteydessä myydään myös paljon sisustus- ja lahjatarvikkeita. Myynnissä olevien tuotteiden kirjo on laaja, kesällä tarjolla on muunmuassa paljon pihakoristeita, talvella taas enemmän omassa pajassa valmistettuja kynttilöitä. Tavaraa on tarjolla pienessä tilassa paljon, on niin hirveästi kaikkea kivaa mitä haluaisi kotiin kantaa. Monesti sitä joutuu itseään hillitsemään hyllyjen välissä kävellessä ja käymään jatkuvaa väittelyä itsensä kanssa – tarvin..etkä tarvi..haluun..ei nyt..mutku!!\nVaikka Vartsala, kuten koko muukin saaristo hiljenee talveksi, on kahvila ja myymälä auki vuoden ympäri, toki talvella vain torstaista sunnuntaihin. Oma suosikkiaika täällä vierailulle on kuitenkin ehdottomasti kesällä. Tuolloin paikka houkutteleekin vierailemaan myös mainostamalla itseään kuohuviinibaarina. Täällä vierailusta onkin muutaman mökkikesän jälkeen tullut jo perinne kesäviikonloppuina. Monesti saarella mökkiviikonloppua viettäessä tulee lauantaina tunne, että koululle pitäisi kyllä päästä taas käymään. Etenkin jos sää on kaunis, on pihassa varsin ihana istua ja nauttia kiireettömästä kesäpäivästä kylmän tai kuuman juoman kanssa. Suojaisa piha pitää huolen siitä että saaristolle tuttu kova tuuli ei pahemmin pääse haittaamaan, mutta samalla aurinko kuitenkin pääsee paistamaan mukavasti.\nKuinka tänne sitten löytää? Tuskin vahingossa ainakaan. Vartsalasta lähtee pohjoisen linjan yhteysalukset Brändötä/Maarianhaminaa kohti, jolloin koulu on sopivasti matkan varrella Kustavin kautta tullessa. Muutoin esimerkiksi saariston rengastietä kulkiessa täytyy Kustavin keskustasta hypätä vielä viereiselle saarelle jotta koulun löytää – eli aivan sattumalta tänne siis tuskin kovin moni eksyy jos ei Ahvenanmaalle ole menossa.\nKoulun tiloissa on myös majoitusta tarjolla talon päädyssä olevassa 3h+k-asunnossa 30€/henkilö/yö hintaan. Sisätiloja en ole päässyt kurkistamaan, mutta sen verran mitä pihaa ja myymälän/kahvilan tiloja on tullut nähtyä, niin varsin viihtyisässä paikassa pääsee majoittumaan. Eli vaikka muuten ei ohi tulisi kuljettua niin aina tästä voi tehdä myös matkan kohteenkin. Etenkin kesällä saari on varsin viihtyisää seutua.


17. luukku - Piparkakkutaloa tekemässä - MUTSIS ON\n17. luukku – Piparkakkutaloa tekemässä\nMeidän tämän päivän jouluinen juttu on mukkilasta meille lähetetty piparkakkutalo. Lapsien mielestä se on aivan ihana ja on kyllä kivan nostalginen olo! Pienenä tehtiin aina mamman kanssa piparkakkutalot. Eli mamma teki, me syötiin taikinaa ja sitten kun mamma sai talot koottua niin päästiin koristelemaan jokaiselle oma talo. Tänä vuonna tahtoisinkin tehdä itse piparkakkutalon, jotta voitaisiin sitten lasten kanssa yhdessä koristella, tai ainakin syödä yhdessä. En ole tosiaan ikinä tehnyt, enkä tiedä yhtään, miten piparkakkutaloja tehdään. Googlestahan löytää vaikka ja mitä, mutta täältä on kuitenkin aina ollut luotettavampi kysyä! Olisiko teillä neuvoja ensimmäisen piparkakkutalon tekemiseen? Eniten jännittää/pelottaa se liimaaminen! Saa linkata, jos vaikka omasta blogista löytyisi hyvä ohje! 🙂\n18.12.2015 klo 19:15\nKuten jo muutama yllä kommentoi, niin ehdottomasti pikeerillä yhdistäminen! 1 valkuainen ja 5dl tomusokeria sekä pari tippaa sitruunanmehua sekoitetaan yhteen, kuplat koputellaan pois ja annetaan hetken suojattuna vetäytyä. Toi tahna on pelastus! Hyvänmakuista, nättiä ja armollista – ensimmäistä seinää voi vielä siirtää viimeisen seinän asettamisen jälkeen, jos ei ihan osunutkaan kohdilleen. Toki hetken aikaa talo tarvitsee esim maustepurkkeja tueksi tai vakaat kädet. Tahna jähmettyy kyllä minuutissa-parissa joten ei paha. Meillä on myös aina koristeltu ensin ja koottu vasta sitten!\nsuosittelen ensimmäiselle kerralle ostamaan valmiin talosetin, jossa on siis palaset valmiina ja ne ainakin passaa sit yhteen eikä tarvi alkaa kaavoja etsiin 😀 liimaa sokeri-vesi seoksella jonka ruskistat esim paistinpannulla. Jostakin löytyy varmaan tarkka ohje kuinka paljon mitäkin, itse vähän summissa tehnyt sen. Kasta kerralla pohjaan tuleva sivu ja toiseen sivuun tuleva sivu pannulla olevassa sokerissa. Sitä voi välillä käyttää levyllä jos alkaa jämähtää. Koristelu kannattaa tehdä pikeerillä, helppo tehdä ja paljon parempi käyttää kun valmis jäykkä sokerikuorrute 🙂 kinuskikissan sivuilla on hyvä pikeerin teko-ohje, ja voi olla ohjeita myös talon tekoon.\n17.12.2015 klo 20:22\nTein juuri itse viikko sitten piparkakkutalon, pieni palovamma ja söpö mökki jäi muistoksi.\nMuutamia vinkkejä olis, piparkakkutalo kannattaa tehdä kaupan valmiista taikinasta, ei omatekoisesta taikinasta koska se turpoo ja muuttaa muotoaan. Osat kannattaa koristella ennen kokoamista. Kokoaminen sulatetulla sokerilla (paistin pannu kuumenemaan ja siihen vain sokeria, kun sokeri alkaa hieman sulamaan, levyä huomattavasti pienemmälle ja sitten vain sulatella loppuun) on periaatteessa helppoa. Tarkkana pitää olla sillä sulatettu sokeri on todella kuumaa ja jäähtyy nopesti, joten kiinnityksessä saa pitää vauhtia Sulanutta sokeria ei voi kaataa viemäriin joten kannattaa foliosta muotoilla kippo lautasen päälle johon kuuman sokerin voi laittaa jäähtymään ja jäähtyneenä heittää roskikseen\n17.12.2015 klo 20:32\nKannattaa muuten käyttää liimaamiseen hedelmäsokeria! Maistuu hyvältä myös sulatettuna toisinkuin ruskeeksi muuttuva normisokeri! Ja suoraan pannulle dippaa palat jotka haluut liimata. Ja vielä yks vinkki, kun sokeri on sulanut niin käännä tehot ihan alas ja vaan jos alkaa kovettumaan niin laita taas lisää! 🙂\n17.12.2015 klo 21:12\nTein piparkakkutalon viime jouluna, nyt näyttää siltä että en jaksa 😀 väsäsin viimeksi muoteilla osat, mutta nyt ostaisin valmiit ja ehdottomasti sokerilla laittaisin talon kasaan koska viimeksi se ei pysynyt pystyssä millään muulla ja siinä sitten murtui mm päätyseinä kun tarpeeksi monesti kaatui nurin.\nTsemppiä projektiin! Minusta se oli liian hermoja raastavaa hommaa, tosin nyt se saattaisi onnistua helpommin kuin ekalla kerralla 🙂\n18.12.2015 klo 09:57\nLasten kanssa kun tekee piparkakkutaloa , turvallisinta ja helpointa on käyttää kasaamiseen ihan vaan paksua kuorrutetta! Eli tomusokeria ja sitruunan mehua (parempi kuin vesi) tai jos haluaa kestävämmän lopputuloksen niin kananmunan valkuaista ja tomisokeria. Kannattaa tehdä liimaksi todella paksua kuorrutetta jotta ei tarvitse odotella niin kauan kuivumista!\n18.12.2015 klo 10:30\nHelpoin ja turvallisin tapa piparkakkutalon kasaamiseen on käyttää ”liimana” seosta, joka on tehty kananmunanvalkuaisesta ja tomusokerista. Mulla pysyy Muumitalo tällä reseptillä kasassa, suosittelen! 🙂\nMä voin kattoa löytyykö täältä lahen tigeristä tota nompun lahjatoivetta! Ja jos löytyy niin voin kyllä ihan lähettää sen lahjana, ilman että siitä tarvii mitään teidän maksaa! 🙂\n18.12.2015 klo 10:37\nOhhoh, tuli kommentti jostain syystä väärään postaukseen! 😀


RunoTalon voimapuutarha: Voimakortti nro 22\nVoimakortti nro 22\nJos oikeasti pysähdyn ja katson tarkasti, niin voin huomata miten ihmeellisiä haalistuneet heinät ovat. Jos oikeasti haluan ihastua keltavihreän sävyisiin raitoihin, niin se on helposti toteutettavissa eikä maksa minulle mitään. Jos oikeasti hymyilen sydämestäni silmiin asti ja olen läsnä joka hetki omassa elämässäni, niin voin huomata miten pieniä ihania ihmeitä alkaa tapahtua kaikkialla ympärilläni.\nLähettänyt RunoTalon Sari & Kukat 15.11.12\nhanne virtauksesta 15. marraskuuta 2012 klo 22.48\nVaikka odotan lunta, nautin suunnattomastai tästä heinien harmonisesta värileikistä..\nRunotalon Sari 16. marraskuuta 2012 klo 19.00\nSamoin nautin värileikistä ja odotan lunta valoisuuden tuojaksi, mutta kovin kylmää ei saisi tulla :)\nAikatherine 16. marraskuuta 2012 klo 17.54\nRunotalon Sari tuli mieleeni, kun tein oman osuuteni saamaani haasteeseen. Joten heitän pallon sinulle ystäväni. Olen varma että voit tehdä kuvistasi ihan mitä tahansa. Haaste sinulle on pieniä sanoja sivullani\nRunotalon Sari 16. marraskuuta 2012 klo 19.03\nKiitos, lähden uteliaana katsomaan haastetta. Olen ollut haasteiden suhteen aika hitaasti lämpenevä, mutta jospa nyt saisin oikeasti lähdettyä mukaan <3 katsotaan miten käy <3\nMukava kuulla, että muistit minut :)\n▼ marraskuuta 2012 (37)\nVoimakortti nro 37\nVoimakortti nro 36\nVoimakortti nro 35\nVoimakortti nro 34\nVoimakortti nro 33\nVoimakortti nro 32\nVoimakortti nro 31\nVoimakortti nro 30\nVoimakortti nro 29\nVoimakortti nro 28\nVoimakortti nro 27\nVoimakortti nro 26\nMitä tahdon voimakorteillani?\nVoimakortti nro 25\nVoimakortti nro 24\nVoimakortti nro 23\nMielipidekyselyn palkinnot jaettu!\nVoimakortti nro 21 - Jokainen päivä on uusi alku\nVoimakortti nro 20\nVoimakortti nro 19\nNettipuodin siivousviikot tänään 24.00 asti\nVoimakortti nro 18\nVoimakortti nro 17\nVoimakortti nro 16\nPuodin poistuvia kuvina\nVoimakortti nro 15\nTestaa voimakortit & käyttöohjeita korteille\nVoimakortti nro 14\nVoimakortti nro 13\nVoimakortti nro 12\nVoimakortti nro 11\nVoimakortti nro 10\nUllan palaute voimakurssista\nVoimakortti nro 9\n6 runoilijan yhteiset voimarunot


Jaybird Reign testi • Valloittava Jaybird\nThomas Ytterberg 13.04.2017 - 10:55\nKokonaisaktiviteettia mittaava konsepti, johon voi asettaa päiväkohtaisia tavoitteita. Enemmän kuin pelkkä askelmittari.\nSovellus on vielä kehitysvaiheessa. Ongelmia synkkauksen kanssa.\nTuki: iPhone 4S, Android 4.3 ja uudempi\nRanneke: S/M (54-66 mm rannekehihna) ja L/XL (66-78 mm)\nVedenkestävyys: Täysin vedenkestävä. Kestää uimista.\nJaybird tunnetaan ennen kaikkea kuulokkeistaan. Aktiivisuusrannekkeet on valmistajalle uusi aluevaltaus. Laitteen konsepti on eittämättä testin kiinnostavin, ja tunnustan että treeninälkäni vain kasvoi tätä käyttäessä! Reign tarjoaa neuvoja tavoitteiden saavuttamiseksi seuraavan päivän varalle sen sijaan, että se jälkikäteen kyselisi, miten on päivän liikunnan ja unensaannin laita.\nTekniikka perustuu sykkeen ja HRV:n (Heart Rate Variability) jatkuvaan tarkkailuun. HRV kertoo, miltä käyttäjästä tuntuu, eli onko treeni vienyt viimeisetkin voimat ja saanut puuskuttamaan kunnolla. ”Go Zone” kertoo aamuisin kahdessa minuutissa, kuinka aktiivinen käyttäjä voi päivän aikana olla. Aktiivisuutta mitataan pistein, joten kokonaiskuva päivästä on helppo hahmottaa. Tietysti laite tarjoaa myös askelten määrän ja kulutettujen kalorien lukeman. Reign tulee käytössä varmemmaksi käyttäjänsä HRV:n ja liikkumistapojen tulkitsemisessa.\nMiten Reign sitten suoriutuu sisäliikunnan mittaamisesta? Kohtalaisesti. Se ei pysty erottelemaan tai jälkikäteen nimeämään liikunnan lajia, joten sisäpyöräilyni sai nimen ”general activity, 300 kcal”. Synkkausongelmat ja liikuntahistorian puuttuminen tämänhetkisestä sovellusversiosta tekevät käytöstä vaivalloista. Mutta testipäivinä (ja öinä) se rekisteröi liikkumiseni ja nukkumiseni suorastaan pelottavan tarkasti. Sovellus on vielä kehitysvaiheessa ja yhteys katkeili, joten kadotin muutaman päivän statistiikan kokonaan. Pohjoismaisen agentin Isoldan mukaan ongelman pitäisi korjaantua uuden päivityksen myötä.\nJaybird Reign tulee siistissä ja elegantissa paketissa, jossa on mukana vaihdettavat magneettikiinnitteiset hihnat ja urheiluranneke. Aktivisuusmittari on pieni, 3 x 1 cm, ja se voidaan vaihtaa erilaisiin rannehihnoihin magneettilukituksella. Saavutettu aktiivisuustavoite ilmoitetaan LED-valoilla. Laite on elegantti, mutta ei sisällä älyominaisuuksia. Tämä mittaa aktiviisuutta ja piste.\nUskon, että Reign-konsepti on askeleen edellä muita. Se mittaa väsymystä ja arvioi etukäteen sopivan aktiivisuustason päivälle eikä vain laske askelia. Innostustani rajoittaa vain se, että tuote tuntuu puolivalmiilta. Kannattaa pitää silmät auki ja seurata Jaybirdin kehitystä!


Renkaan kantavuus "vähennys" > 80 km/h | Overdrive.fi\nRenkaan kantavuus "vähennys" > 80 km/h\nKetju osiossa 'Renkaat ja vanteet', aloittaja Gerball, 16.2.2019.\nUrbaani legendaa vai totta että renkaan kantavuudesta saisi tinkiä jonkin % kuorma-autossa jossa nopeus rajoitettu.\nJoitain kertoja olen tuohon väittämään törmännyt, mistään vaan en löydä virallista tietoa.\nSuunnitelmissa kesäksi hankkia taakse vähän sirommat renkaat, mutta akselipainoa 2760kg > vaatii load indexin 120.\nMuistaakseni 10% sai tingittyä load indeksistä kun nopeus on rajoitettu 80 kmh. Katsastus konttorilla katsuri ihan kertoi minulle. Rengasliikkeillä on varmasti se normikirja mistä asia selviää.\nRengasliikkeessä oli kuultu sama huhu, muuta eivät osanneet sanoa.\nKatsastuskonttorilta kerrottiin että jos nopeus rajoitettu alle 80, silloin voi jotain vähennyksiä olla olemassa. Ei siis onnistu jos nopeus rajoitettu 89km/h niinkuin noissa on.\nGerball sanoi: ↑\nKannattaa mennä asiantuntevaan rengasliikkeeseen ja katsastuskonttoriin.\nSano että katsovat STRO rengasnormi kirjasta niin sieltä se löytyy. Itse kun kävin omaani katsastamassa ja renkaiden kantavuus oli liian pieni niin katsuri laski ettei edes tuo 10% lisäys renkaan kantavuuteen riitä niin meni renkaat vaihtoon.\nKuorma-auton maksimi nopeus on 80kmh ja sen pitäisi riittää on se rajoitin asennettu mihin vaan nopeuteen. Mulla kun on 2003 silverado niin se ei vielä edes tarvitse rajoitinta ja silti katsuri yritti laskea tuolla +10% kaavalla minun takarenkaiden kantavuutta.\nPerävaunuissa joissa C-rengas. 10%.\nKuorma-autoissa 4%. Koskee kaikkia kuorma-autoja kun suurin sallittu nopeus on 80kmh


Uraäidin Ruuhkavuodet: Voihan omenat (eli laiskan puutarhurin tilitys)\nLauantaisin on ihanaa, kun täyden työviikon jälkeen ehtii tehdä kaikkea hauskaa ja puuhailla kotihommia. Tosin vähän noloa: on pyhäinpäivä, kirpeä keli, jouluvaloja ripustellaan... ja meillä vietetään edelleen sadonkorjuuta!\nTänä vuonna poimimme omenat myöhemmin kuin koskaan. Viime vuonna kirjasin Facebookiin syyskuun viimeisenä viikonloppuna: "Omenat poimittu! Ehdittiin sentään ennen pakkasten tuloa."\nTänä vuonna, heh, heh. Yöpakkasia tuli ja meni, mutta osa omenoista killui yhä puussa. Lehdet lähtivät ja omenat jäivät. Luonto oli laiskurin puolella.\nAsumme haja-asutusalueella ja meillä on iso piha, jossa on kymmenkunta marjapensasta, kolme isoa omenapuuta, vaahteroita, ruusupensaita, nurmikkoa ja ryteikköä. Vanha piha oli yksi asia, johon talossa rakastuin. En tosin asuntokauppojen aikaan osannut aavistella sadonkorjuu-urakan laajuutta.\nOppimisen ja erehdyksen kautta opin ajoittamaan kesälomat marjapensaiden kyspymisaikaan. Parina ensimmäisena vuonna en tajunnut tehdä näin, vaan lomailin ennen sadonkorjuuta. Niinpä heinä-elokuun vaihteessa toimistolle rämpi aamuisin Uupunut Uraäiti, illat kun kuluivat ensin poimiessa ja sitten mehustaessa, hillostaessa ja muuten säilömishommissa.\nMonena vuonna olemme vieneet omput suoraan mehustamoon, mutta tänä vuonna mies halusi jättää sen välistä. Meillä on vanhassa talossamme iso kylmäkellari, jonne mehukanisterit helposti unohtuivat sillä seurauksella, että viime kesänä siivosin kellarin uumenista käyneitä mehuja ja peräti vuosikerran 2008 hilloja...\nMutta sujuuuhan homma näinkin! Jos ei ehdi pakastaa puutarhan tuottoa ajoissa, voi odottaa, että luontoäiti pakastaa herkut suoraan puuhun.\nRakastan oman puutarhan satoa. Perhe ei ole yhtä ihastunut, vaan omenoita täytyy salakuljettaa kastikkeisiin, raasteisiin, sämpylöihin ja keittoihin, jotta tarkkaamaton "asiakaskunta" kuluttaisi tuon oivallisen, ilmaisen, C-vitamiinipitoisen raaka-aineen huomaamattaan. Perinteisesti olen myös kiikuttanut pussillisen jos toisenkin naapuriin, ystäville ja työkavereille.\nTänä vuonna Hipu tuli onneksi mukaan säilöntätalkoisiin. Tyttö on jo näppärä leipomaan, parempi kuin minä koskaan. Olemme yhdessä hyödyntäneet äitini tekemää reseptikirjaa, josta löytyy mm. seuraava superhelppo omenapiirakka. Siihen löytyy ainekset kaapista milloin vain! Nopea marja-/hedelmäpiiras\n1 dl sokeria (itse ole viime aikoina laittanut puolet karppisokeria ja puolet tavallista)\n1dl juoksevaa margariinia (hieman vähempikin riittää)\n1 dl piimää (myös maustamaton jogurtti tai jopa rahka-maitoseos käy)\n1 dl (vehnä)jauhoja (itse käytän nykyään spelttijauhoja)\nPäälle: marjoja/omenalohkoja, sokeria, kanelia\nSekoita ensin muna, sokeri, juokseva margariini ja piimä ja toisessa kulhossa kuivat aineet keskenään. Voitele vuoka, yhdistä ainekset ja kaada vuokaan. Laita täytteet päälle.\nTerveellisempi mutta kuivempi versio olisi esim. The Good Morning -blogin proteiinipitoinen omppupiirakka, jossa käytetään rasvan sijaan banaania. Kokeilin sitä kesällä, mutta ehkä juuri mehevyyden ansiosta perhe on ihastunut tähän perinteiseen reseptiin.\nJa on kiva katsella, kun Hipu selailee isoäidin reseptivihkoa. Jos höristää korviaan voi melkein kuulla, kuinka hiljainen tieto siinä siirtyy sukupolvelta toiselle.\nElsa-Aalia - Havaintoja elämästä2. marraskuuta 2014 klo 1.24Voihan omenat! Meillä samoja pihajuttuja pyöritellään kuin teillä. Ja ihastuin juuri myös puutarhaan ja upeisiin marja- ja hedelmäpuihin. Mutta. Mutta. Niissä on hommaa. Ja muukin elämä vauhdikasta..VastaaPoistaUraäidin Ruuhkavuodet2. marraskuuta 2014 klo 8.39Kiva löytää kohtalotoveri :)VastaaPoistaKolme vuotta Turkissa2. marraskuuta 2014 klo 10.27Minäkin kävin viime viikolla haravoimassa suomen-kodin pihasta pudonneet omenat pois. Niitä oli ainakin viisi kottikärryllistä.....kaikki mätiä ja madonsyömiä. Vuokralaiset häipyivät kuukausi sitten ja minulle jäi lopputyöt. En kyllä rakasta haravointi sitten yhtäänVastaaPoistaVastauksetUraäidin Ruuhkavuodet2. marraskuuta 2014 klo 10.41Meillä on vielä haravoiminen vaiheessa... Toivottavasti ette joutuneet viemään mätiä omppuja kaatopaikalle - sehän voi käydä kalliiksi!PoistaVastaaPäähenkilö2. marraskuuta 2014 klo 20.56Voihan sadonkorjuu. Samat tunnelmat täälläkin. Tänä vuonna ennätettiin säilöä marjoja ja omenoita minimaalisen vähän, koska oli remonttikiireitä ja muuta hässäkkää. Onneksi sukulaiset ja tuttavat kävivät keräämässä suurimman osan sadosta talteen.Ja niin: lehdet on haravoitu kasoiksi, mutta kukas ehtisi kärrätä ne kompostiin? Antaako pakkaset vielä armoa meille?VastaaPoistaVastauksetUraäidin Ruuhkavuodet2. marraskuuta 2014 klo 21.30Huojentavaa, että meitä "hitaita" puutarhureita on enemmänkin :) Lehdistä en vielä ole jaksanut stressata. Pakkanen ja sateet ovat mukavasti kutistaneet lehtikasoja ja lintanneet ne maahan. Ja ensi viikolla appivanhemmat tulee kylään - sitten voi olla varma, että puutarhakin tulee kuntoon :DPoistaVastaaPäähenkilö4. marraskuuta 2014 klo 8.59Hehheh, täälläkin odotetaan kovasti isovanhempien vierailua tulevana viikonloppuna. :-)VastaaPoistaLisää kommenttiLataa lisää...


Sitä sun tätä: Kesä on täällä!\nIhanaa kesä on täällä! On lämmintä vaikka onkin ihan pilvistä! Ihanaa! Mutta missä kaikki kesävaatteet luuraa? Apua, paniikki iskee. Tytöt kyselee mitä laittaa päälle, ku kaikki pyykissä(niin voishan sitä pyykkiäkin pestä useammin, mut kivempi olla ulkona aurinkoisena päivänä). Tällä kertaa pääsi työnalle ihana Selian puutarhapiilo jersey. Tahdoin siitä itsellekin jotain ja kangasta oli tullut hankittua vain metrin pätkä. Siispä ensin leikoin itselle Ob:n 2/2013 Summer Basic kaavalla paidan.\nTestasin tämän kaavan jo aiemmin SavaWay haasteessa. Tämä versio on tehty siis ensin samalla kaavalla puolensentin saiumanvaroilla. Kangasta oli rajoitettu määrä ja halusin eteen sen tuollain vinoon, niin jouduin takakappaleen tekemään 5 kappaleesta! :D Mutta oikeesti tykkään ihan hirveesti tästä! Ainut että tästä tuli himppusen liian lyhyt, siispä seuraavaan helmaan hiukka pituutta lisää.\nRaitatrikoo muistaakseni Royal-tuotteelta tai Hannan Kankaasta.\nSitten sen Puutarhapiilon kimppuun!\nKoko 36 ilman saumanvaroja ja helmaan lisätty pituutta noin 5cm.\nLopuista sai tytöille vielä topit. Meinasin ensin kantata erivärisillä, mutta tuli tappelu kumpi saa punaisen niin laitoin kumpaankin punaista trikoota. Samasta punaisesta trikoosta hameet(osviittaa otettu jostain vanhasta ob:sta, mutta kerroksia vain kaksi kolmen sijasta eikä noi suikaleet oo ihan yhtä leveät kun ohjeessa. Ja ois voinut olla vieläkin kapeammat.) Topin kaavat 1/2013 Ob:sta Verushcka -toppi. Sivusaumoihin merkin Royal-tuotteelta "Handmade unique item"(olisin halunnu laittaa pelkät "handmade", mutta ne oli loppunu. Eihän noi nyt kovin uniikit oo ku kaks samanlaista heti vierekkäin).\nNuorempi tytöistä ei ollut oikein kuvaustuulella. Esikoinen taas heilu ihan mahottomasti, ku ois joka asennossa pitäny ottaa kuvia. Mut pysy ehkä just sen sekunnin yhessä asennossa, et ei kerennyt ottaa ees kuvaa. :D\nMutta Aurinkoista kesää kaikille ihanille lukijoille! Toivottavasti kerkeen postaamaan vielä piakkoin meidän tyttösten kevätjuhla vaatteista, jotka ovat kyllä jo valmiina kun maanantai iltana oli juhlat mutta kunnon kuvia en kerennyt ottaa ennen ku ne oli jo hmm hieman jätskissä! :D\nLähettänyt paaltsi klo 14.05\nKovan onnen huppari


Cool Blue vai BlueVision ultra? (H4)\nKummat ovat paremmat? Osram Cool Blue vai Philips BlueVision ultra. Molemmissa luvataan 4000 kelvinin valoa. En hae varsinaista sinisyyttä, vaa...\nkojelaudan naarmujen poisto?\nKojelautaan on siunaantunut pieniä naarmuja. Onko kokemusta, millä tai miten niitä saisi pois tai edes himmennettyä?...\nmites kauan tollasen longlife ajovalon pitäs kestää!! mulla on menny vajaa vuosi.per.lamppu. vaihtohan ei onnistu kotikonstein...\nErikoinen lika auton pinnoilla\nMeilläpäin on ulkona laitumilla lihakarjaa jotka taas vetävät kärpäsiä. Kärpäset ovat lisääntyneet niin paljon että niitä lentelee jo koko asutus alue...\nSuunnitelmissa olis ostaa xenonin 190 mersuun. h4 xenonien asennus ei tuottane ongelmia, mutta haluaisin myös sumuvaloihin xenonit joten miten asennu...\nHonda CR-V sisävaloihin ledit - ongelma?\nAuto on -07 CR-V, johon vaihdoin sisävaloksi Kärkkäiseltä ostetun led-putkipolttimon (31 mm, 2 lediä). Valo kyllä toimii, mutta vain satunnaisesti. T...\nTalven aikana meni yhestä käyttiksestä katto joku 20cm sisään ja nyt oli aikomus suoristaa katto. Oisko neuvoja operaatioon. Auto on VW polo...


Hikinörtin roolipeliblogi: 2014\nLuke Crane: How do you design and publish a book a year without killing yourself?\nLuke Crane tunnetaan muun muassa Burning Wheel ja Burning Empires -peleistään.\nNewyorkilainen pelisuunnittelija Luke Crane esitelmöi viime heinäkuussa Ropeconissa roolipeleistä ja kirjoitusmetodeistaan. Hauskaksi veikoksi osoittautunut Crane kuvasi työprosessiaan avoimesti ja antoi yksinkertaisia ja käytännönläheisiä vinkkejä. Samalla selvisi, voiko joka vuosi kirjoittaa ja julkaista uuden kirjan tulematta hulluksi.\nLuke Crane on tehnyt roolipelejä 12 vuotta. 17 kirjaa julkaisseen herran pääteos on vuonna 2002 ilmestynyt fantasiaroolipeli The Burning Wheel. Itselläni ei ole pelistä kokemusta, mutta peliporukkamme autenttisin nörtti Jupa kuvailee teosta seuraavasti:\n"Tekopyhä hipsterituotos, joka saattaa silti toimia."\nPelikirja koristaa Jupan kirjahyllyä, mutta yhtään peliä sillä ei ole vielä vedetty. The Burning Wheel Gold Edition näyttää enemmän joltain hienolta kovakantiselta romaanilta kuin perinteiseltä roolipeliläpyskältä. Pikaisen selailun perusteella kirjasta löytyy sen verran numeroita ja taulukoita, että eiköhän tämä ihan pelistä käy. Mitään varsinaista pelimaailmaa ei Cranen fantasiaroolipelistä löydy.\nJupa heittää pyydettäessä lisää akateemisen tiukkaa analyysia niin kirjasta kuin tekijästäkin:\n"Monimutkainen, paljon sääntöjä, enemmän melkein näyttelijöille ja dramaturgeille kuin keskinkertaisille juntti-roolipelaajille. Se on pitkälle ajateltu peli ja vaikka Luke Crane onkin omahyväinen, ei se tarkoita sitä, etteikö hän olisi nero."\nCranen pelien julkaisutahti jaksaa hämmästyttää. Tuoretta tuotantoa edustaa Torchbearer-luolakomppaus.\nIndie-roolipelien julkaiseminen ei ole mitään timanttikauppaa, joten leipätyönään Crane paiskoo hommia yhdeksästä viiteen Kickstarterin community managerina. Sen ohessa hän pelaa paljon D&D:tä. Lisäksi jostain pitää repiä aikaa omien pelien kirjoittamiselle. Miten tämä sitten onnistuu?\nCrane ottaa esimerkiksi Stephen Kingin On Writing -kirjan, jossa kauhun maestro neuvoo kirjoittamaan 1000 sanaa päivässä. Tämä pitäisi sitten pystyä kasvattamaan 2000 sanaan per päivä. Crane nauraa kirjoittavansa kaiken muun ohessa noin 306 sanaa päivässä.\nKaikki on siis mahdollista, kunhan työprosessi on muuten hallussa. Joten jos harkitset pelikirjan kirjoittamista, tässä vinkkejä suoraan Amerikan yhdysvalloista:\nLUKE CRANEN KOOTUT OHJEET KIRJOITTAJILLE\n(esitelmä löytyy kokonaisuudessaan täältä)\nNäitäkään ohjeita ei sovi sivuuttaa. Mieli kiittää kehostaan huolehtivaa.\nAjattele pitkällä tähtäimellä. Luo pieniä tavoitteita ja etappeja. Never say forever.\nCranen ensimmäisessä julkaisussa, Immolation-pelissä, on miehen itsensä mukaan "kauhea taitto" ja "kamalat säännöt". Tämä on kannustava esimerkki siitä, että jostain on aloitettava. Crane opetteli Immolationia tehdessään koko pelin tuotantoprosessin taittoa myöten. Ainoastaan kuvituksen hän jätti muille.\nPidä muistiinpanovälineet aina mukana! Muista testata ideaa mahdollisimman paljon, sillä vain niin sitä pääsee parhaiten jalostamaan.\nCrane siirtää tekstinsä Notepadista Adoben Indesign -taitto-ohjelmaan. Aikataulujen hallintaan ja mahdollisen työryhmän kanssa viestimiseen hän käyttää kalenteriohjelma Trelloa.\nKäytä järkeä. Pidä näistä kiinni.\nIlman deadlineja Crane kertoo hinkkaavansa pelejään loputtomiin. Toisaalta deadlinen missaaminen ei välttämättä ole maailmanloppu.\n"Kirjoittaessasi huomaat, kuinka kaikki muu on mielenkiintoisempaa kuin se mitä kirjoitat."\nRakasta nykyistä projektiasi, tee siitä sinun työsi. Siirrä uudet ideat sivuun odottamaan. Älä missään nimessä vaihda niihin kesken työn, sillä vaikka uusi idea tuntuisi paremmalta, voit kuitenkin palata siihen myöhemmin!\nÄlä vastaa puhelimeen.\nÄlä poistu talosta.\nPieniä ja yksinkertaisia palkintoja. Crane palkitsee itsensä käymällä aamiaisella tai pelaamalla hieman X-Comia.\nKaikki nämä tukevat projektia ja näiltä voit saada rakentavaa palautetta.\nHeinäkuun helteiden paahtamaan Otaniemen Dipoliin kerääntyi kiitettävä määrä yleisöä.\nPäätä paikka, jonne menet kirjoittamaan, tulet tottumaan siihen.\nKirjoita edes yksi sana, sekin voi auttaa tulevaisuudessa.\nPidä aivot kuumana! Aivot on lihas, jota täytyy venytellä ja jonka lämpöä täytyy pitää yllä. Jos aivot viilenevät, joutuu jutun aloittamaan alusta. Juuri tämän vuoksi pitää tehdä uhrauksia ja kirjoittaa ilman keskeytyksiä.\nKICKSTARTER & KUVITUS\nKirjoittaja ei tarvitse enää julkaisijaa, sillä yksi ihminen voi tehdä itse koko prosessin. Luovia projekteja voi mahdollistaa esimerkiksi joukkorahoituksella.\nVisuaalisuus on erittäin tärkeä juttu ja Crane neuvookin ostamaan tai tilaamaan yhden kuvan, josta tulee ns. "iconic piece of art". Tuosta kuvasta rakentuu näin erottamaton osa pelin brändiä.\nEtsi siis yksi taiteilija, josta pidät. Tämän työstä on myös oltava valmis maksamaan.\n"Esimerkiksi Jordan oli niin innoissaan pyytäessäni häntä kuvittamaan, että hän alihinnoitteli itsensä. Hän kysyi käykö 800 ja minä sanoin että sopiiko paremmin 1000?"\nTEEMA VS. MEKANIIKKA\n"Joskus eurooppalaisia pelejä pelatessa tuntuu kuin teema voisi olla mitä vain", Crane toteaa.\n"Roolipelit ovat parempia jos niissä on teema. Jopa Fatessa on teemana pulp-seikkailu."\nCrane vastaili mielellään myös yleisön kysymyksiin.\nCrane on ilmiselvästi moderni ja suvaitsevainen pelisuunnittelija, jonka julkaisemista peleistä löytyy niin fantasiaa kuin scifiäkin. Eikä heppu totisesti karsasta videopelejäkään. X-Comista intoileva Crane olisi halunnut tehdä Mass Effect -roolipelin ja yritti lähestyä BioWarea asian tiimoilta – turhaan. Tässäkin jutussa piilee opetus: ei kannata arastella.\nJa mitä tulee alussa esitettyyn kysymykseen, vastaus on tämä: ei siitä selviä. Sinun täytyy olla hullu kirjoittaaksesi, varsinkin jos pyrit samalla pitämään yllä päiväduunia ja parisuhdetta ja muuta elämää.\nSiksi kannattaakin kirjoittaa koko ajan vähän mutta säännöllisesti, Crane neuvoo.\n"Sinun ei tarvitse olla Stephen King, kunhan pidät yllä tasaista vauhtia!"\nLähettänyt HIKINÖRTTI klo 21.17 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Burning Empires, Burning Wheel, julkaiseminen, kirjallisuus, kirjat, kirjoittaminen, Luke Crane, pelikirjallisuus, pelisuunnittelu, roolipeli, Ropecon, Stephen King, vinkkejä kirjoittamiseen\nKyberpunkin merkkiteoksissaan tulevaisuutta ennustaneen ja sittemmin teknotrillereihin siirtyneen William Gibsonin uusin kirja The Peripheral julkaistiin lokakuussa. Kirjan tiimoilta aikakauslehti GQ:ssa ilmestyi Gibsonista tuoreen haastattelun siivittämä mielenkiintoinen henkilökuva, jonka voi lukea täältä.\nZach Baronin kirjoittama juttu valottaa kirjailijan historiaa lapsuudesta lähtien, aina vanhempien kuolemista nuoruuden Woodstock-reissuun. Onpa mukana tarinaa myös 1990-luvun Hollywoodista, aina Alien 3:n käsikirjoituksesta Johnny Mnemonicin tuotantohelvettiin.\nErityismaininnan ansaitsevat myös Carlos Serraon kolean futuristiset ja tyylikkäät valokuvat.\nMikäpä sen hienompi tapa juhlistaa Neuromancerin 30-vuotisjuhlaa, kuin lukea tuore haastattelu ja sen jälkeen The Peripheral, jossa liikutaan taas vaihteeksi synkässä tulevaisuudessa – tällä kertaa jopa kahdessa sellaisessa!\nLähettänyt HIKINÖRTTI klo 17.17 Ei kommentteja:\nTunnisteet: kirjallisuus, kirjat, kyberpunk, Neuromancer, science fiction, The Peripheral, William Gibson\nLähettänyt HIKINÖRTTI klo 14.52 Ei kommentteja:\nLuke Crane: How do you design and publish a book a...


Turussa vältytty suurilta mellakoilta - Uutiset - Aamuset\nTurussa vältytty suurilta mellakoilta\nRasismia vastustaneet vastamielenosoittajat näyttivät kylttejään Suomi Ensin -ryhmän suuntaan joukkopuukotuksen jälkeen Kauppatorilla. Kuva: Jori Liimatainen\n10.11.2017 14:14 Aamuset\nTurussa ei ole ollut suurempia mellakoita, kertoo Lounais-Suomen poliisin viestintäpäällikkö, ylikonstaapeli Teemu Äikäs. Konfliktitilanteita on ollut mielenilmausten yhteydessä, mutta yhteenotot ovat jääneet sanallisiksi. Usein mielenilmaukset ovat koskeneet maahanmuuttoa ja turvallisuustilanteen muutosta.\nÄikkään mukaan poliisi on varautunut ristiriitoihin ja pyrkinyt luvilla ja muulla ennakoinnillaan ohjaamaan eri ryhmittymien mielenilmaisuja niin, ettei yhteenottoja pääsisi syntymään. Julkisuudessa suurta huomiota sai Turun kauppatorilla Suomi ensin -tunnuksissa esiintynyt mielenilmaus kahtena peräkkäisenä viikonloppuna Turun puukotusiskujen jälkeen. Mielenilmaukset saivat osakseen äänekkään vastamielenosoituksen. Molemmat järjestettiin torilla, mutta poliisi onnistui pitämään ryhmittymien jäsenet erossa toisistaan.\nKansalaiset ovat perustaneet myös katupartioita, joista eniten huomiota on saanut Soldiers of Odin. Äikkään mukaan Turussa ei ole jatkuvaa katupartiointia ja toiminnassa on ollut pitkiäkin taukoja. Tilastotietoa katupartioinnista ei poliisilla ole, mutta katupartioiden ja muiden ryhmittymien välisistä yhteenotoista ei poliisille ole ilmoitettu Turussa.\nPoliisihallituksen poliisitarkastaja Timo Kilpeläisen mukaan vuosittain ääriliikkeisiin kuuluvien henkilöiden tekemiä rikoksia on valtakunnallisesti vuosittain noin sata. Ääriliikkeiden edustajat pyrkivät ottamaan yhteen toistensa kanssa. Joissakin tapauksissa rikokset kohdistuvat myös poliisiin tai sivullisiin, mutta ääriliikkeiden väkivalta on Suomessa ollut marginaalista.\nÄärioikeiston ja -vasemmiston aiheuttamista konflikteista ei ole tilastotietoa, koska poliisiasian tietojärjestelmään ei tallenneta esimerkiksi poliisilaki- tai rikosperusteisesti kiinniotetuista henkilöistä tietoja uskonnollisista, poliittisista tai muista vakaumuksellisista seikoista. Nykyinen lainsäädäntö ei mahdollista tietojen tallentamista.