vertigomag.net - Nettisivut musiikkia rakastaville\nAugust 20, 2019 By jessica 0 comments\nHelsinki, kaupunki joka ei nuku koskaan. Maamme pääkaupunkina tunnettu Helsinki on paitsi koti yli puolelle miljoonalle ihmiselle, se on myös täynnä eturivin artisteja, nousevia supertähtiä sekä vanhan liiton rokkareita. Mikäli olet erityisesti livemusiikin ystävä, sinun on PAKKO tulla joskus vierailemaan Helsingissä. Okei, ympäri Suomen on kesäisin myös huikeita festareita, mutta mikään ei vedä vertoja sille.\nMarch 1, 2019 By jessica 0 comments\nSuomalainen musiikki on kautta historiansa ollut kansainvälisesti menestyvää, eikä mikään ihme. Populaarikulttuurimme historia tuntee kymmeniä erilaisia bändejä jotka ovat lähteneet maailmanvalloitukselle ja palanneet sieltä voitollisena takaisin. Tällaisia bändejä ovat esimerkiksi HIM, Nightwish, Children Of Bodom sekä tietysti Apocalyptica. Kaikki edustavat musiikkityyliltään rock/metal -genreä. Rock-musiikki onkin ollut suomalaisten ylivoimaisesti paras osa-alue, vaikka Suomeksi laulettuja biisejä tuskin.


NO ONE MAN SHOW – Ole´s on enemmän kuin pelkkä Ole — HoReCa-tukku Kespro\nMiten tähän on tultu? Arjen kiireessä ei ole ihan helppoa pysähtyä ja kysyä itseltään, miksi on se, kuka on ja tekee sitä mitä tekee. Mutta jos on tilaisuus esittää itselleen se kysymys – miten minä päädyin tähän? – voi katsoa elämäänsä taaksepäin ja huomata tärkeitä merkkipaaluja.\nTuoksu. Maku. Ateria. Oikeastaan mikä tahansa. Elämässämme on ratkaisevia hetkiä, jotka me haluamme säilyttää. Mutta mistä johtuu, että yritämme joskus luoda nämä hetket uudelleen elämässämme, kerta toisensa jälkeen?\nSyön lounasta ihan tavallisena maanantaina. Lautasella on yksi parhaista hampurilaisista, jonka olen koskaan syönyt. Mietin, johtuuko se, että arvostan ateriaa sellaisena kuin se on, paljon enemmän kuin ennen, siitä että tiedän niin paljon enemmän yrityksestä pihvin takana. Ole´s – delicious food, on nimittäin valmistanut pääraaka-aineen, pihvin.\nAteriani pääroolia näyttelee pihvi. Mutta se ei ole pelkkä hampurilaispihvi, vaan niin paljon enemmän kuin erinomaista lihaa. Ja sen huomaa. Tämän tarinan pääosan esittäjä on sitä vastoin Ole Snellman. Ole on legenda Ole´sin takana ja hänelle kuuluu kiitos siitä, että eri puolilla Suomea on niin paljon ravintoloita ja paikallisia grillejä, jotka tarjoavat juuri sellaisia korkealuokkaisia, unohtumattomia aterioita asiakkailleen, josta itse olen juuri saanut nauttia. Mutta miten Olesta tuli Ole´s?\nRakkaus ruokaan oli läsnä jo Ole Snellmanin lapsuudenkodissa Piispankadulla Pietarsaaressa. Pohjanmaan lakeuksilla heräsi myös Olen oma intohimo ruokaan nimenomaan perheen ruokapöydän ympärillä. Samassa paikassa sijaitsi myös ensimmäinen makkaratehdas.\n– Lauantaisin isä tarjoili todellisia lihaherkkuja meille lapsille kodissamme Piispankadulla, jossa asuimme toisessa kerroksessa. Se oli todella hyvää, ja se elää minun mukanani vielä tänäkin päivänä, Ole Snellman kertoo.\nOli myöskin jotakin aivan erityistä saada syödä hyvää, tuoretta makkaraa suoraan padasta. Yhteinen ateria oli, ja on tänäkin päivänä, jotakin täysin maagista oikeissa olosuhteissa, ja kun sen saa jakaa rakkaimpiensa kanssa.\nOle Snellmanilla on pitkä kokemus elintarvikealasta. Jo 1976 Olesta tuli lihamestari ja hän ehti työskennellä pitkään lihanjalostusteollisuudessa tuotekehityksessä ja myynnissä. Liha-alalla vuosia kului yli 30, kunnes hän tarttui mahdollisuuteen perustaa oma yritys ja jatkaa työtä keskittyen kebabin tuotantoon ja raakapihvin kehittämiseen.\nPerheen keskeinen rooli yrityksessä\nTämän päivän kasvava suuren liikevaihdon yritys alkoi pienessä mittakaavassa.\n– Alussa vaimoni Gerd huolehti laskutuksesta ja hallinnosta, osa-aikaisena. Itse huolehdin myynnistä ja tuotannosta. Ja sitten minulla oli yksi työntekijä, Ole kertoo.\nLasten kasvaessa he saivat myös olla mukana yrityksessä. Aluksi lapset saivat osallistua kebablaatikoiden taittamiseen ja muihin pieniin käytännön töihin. Nykyään kolme pojista työskentelee yrityksessä täyspäiväisesti.\n– Me odotamme, että he jatkavat toimintaa, ja auttavat meidän asiakkaitamme onnistumaan edelleen liiketoiminnassaan, Ole sanoo.\nYrityksen aloittaessa Ole ei olisi uskonut, että he 20 vuotta myöhemmin olisivat tässä: uusi tuotantohalli ja vahvasti kasvava tuotemerkki sekä liikevaihto, joka vaikuttaa tuplaantuvan viiden vuoden välein.\n– Haluamme tehdä yhteistyötä yritysten kanssa, jotka haluavat tarjota parasta ruokaa, ei halvinta. Haluamme auttaa asiakkaitamme onnistumaan ja menestymään, Ole kertoo.\nEhkä siinä onkin se salaisuus. Että ei ole halvin, vaan paras. Suuren, kasvavan ja parhaat tuotteet tarjoavan yrityksen luomiseen tarvitaan paljon ihmisiä.\n– Tämä ei ole mikään one man show, Ole Snellman painottaa nöyränä.\nOlesta kuulee, että perhe on ollut, ja on edelleen, erittäin tärkeä osa Ole´sia. Huolta ei pidetä ainoastaan perheestä, vaan vuosien saatossa on työskennelty myös muiden perheyritysten kanssa, jotka ovat jakaneet samat arvot.\nRuokaseutu, jossa on tunnetta\nOle ja hänen perheensä elävät ja toimivat alueella, jolla on pitkät ruokatuotannon perinteet ja jossa arvostetaan laadukkaita raaka-aineita ja hyvää ruokaa. Siksi on äärimmäisen tärkeää pitää yllä elintarviketuotannon korkea taso.\n– Kaikki se mitä teemme juontaa juurensa Oles’in perheen historiaan, Ole’sin myyjänä toimiva Fredrik Snellman kertoo.\nRuoan parissa työskentely on täällä vahvaa ammattiylpeyttä. Se ammattiylpeys siirtyy eteenpäin sukupolvelta toiselle. Se vaikuttaa kaikkeen tekemiseen, alueella tuotettavien parhaiden raaka-aineiden valinnasta aina tukkukauppiaille ja yhteistyökumppaneille toimitettavien tuotteiden käsittelyyn ja tarkastukseen asti.\nYrityksessä on ollut vahvaa osaamista vuoden 2000 perustamisesta saakka. Myös vahva tahto ja intohimo löytää markkinoille parhaat tuotteet.\n– Valmistamme ja myymme tuotteet ilolla ja taidolla myös muille ruokaa rakastaville, jotta he voivat valmistaa ja jaella ne muille, Fredrik sanoo.\nEnsiluokkaiset raaka-aineet puhuvat selvää kieltään. Ole ́sin tuotteiden taso on erittäin korkea ja niitä toimitetaan kaikkialle maahan, jotta mahdollisimman moni saa mahdollisuuden luoda hyviä, unohtumattomia aterioita loppuasiakkailleen.\nMutta Ole´s on enemmän kuin Ole, enemmän kuin tasokkaat raaka-aineet, enemmän kuin korkean teknologian laitteet, enemmän kuin sertifikaatit ja taitavat työntekijät. Ole´s on ruokaa rakastavien ihmisen kohtaaminen. Ole´s on rakkautta ruokaan kahden leipäpalan välissä. Läheisyyden, lämmön ja osallisuuden tunne, jota yritys toivoo voivansa levittää. Nämä tunteet jäävät sydämeen, kun on saanut nauttia ateriasta, joka koostuu Ole´sin tuotteista. Siihen ateriaan palaa mielellään niin arjessa kuin juhlassa. Myös ihan tavallisena toukokuun maanantaina.


Vapaa taustakuvia - Makro kukkia, #23585. Vapaa taustakuvia\ntietokoneen taustakuvia - Makro kukkia, #23589\t tyopoydan taustan - Makro kukkia, #23593\t taustakuvia ilmaiseksi - Makro kukkia, #23597\t tapetti - Makro kukkia, #23599\nKaikki taustakuvat ovat vapaasti ladattavissa. Kuitenkin käyttää taustakuva 'vapaa taustakuvia - Makro kukkia, #23585' kaupallisiin tarkoituksiin on kielletty. Kaikki oikeudet kuviin kuuluvat niiden omistajille.\nPC Jotta asettaa "vapaa taustakuvia - Makro kukkia, #23585" taustakuvaksi työpöydälle, valitse kuvan koko edellä, sitten klikkaa "Lataa"-painiketta tallentaaksesi kuvan pöytätietokoneen. Klikkaa hiiren oikealla kuvan, että olet tallentanut ja valitse "Tallenna kuva nimellä" tai "Aseta taustakuvaksi".\nMac Jotta asettaa "vapaa taustakuvia - Makro kukkia, #23585" taustakuvaksi työpöydälle, valitse kuvan koko edellä, sitten klikkaa "Lataa"-painiketta tallentaaksesi kuvan pöytätietokoneen. Napsauta hiiren kakkospainikkeella työpöydällä ja valitse "Vaihda työpöydän taustakuva". Siirry kuva, että olet ladannut ja klikkaa sitä.\n(Ääniä yhteensä 967)\nKommentteja "vapaa taustakuvia - Makro kukkia, #23585":\ntaustakuvat - Makro kukkia, #23605\nMakro kukkia - Tyopoydan taustakuvat, #23608


Kaikki blogit puheenaiheesta Attendo — anteroeerola\nKaikki blogit puheenaiheesta Attendo\nKuka haluaa enää töihin vanhushoivaan?\n14.2.2019 14:43 Olli Kohonen\nTyö vanhushoivassa on monesti fyysisesti ja psyykkisesti raskasta. Esimerkiksi vaippojen vaihtaminen ja pesuilla käyttäminen vaatii kovaa ponnistelua. Samaan olisi vielä tarjottava virikkeitä esimerkiksi ulkoilujen tai bingohetkien muodossa. Asiakkaat ovat myös vääjäämättä matkalla kohti viimeistä auringonnousua. Muistisairauksista ei parannuta.\nNäkökulma: Poliisin tutkittava hoivayhtiöiden toimet\n10.2.2019 14:14 Martti Asikainen\nAttendo ja Esperi Care ovat pitäneet sinnikkäästi kiinni palstatilasta lehtien etusivuilla, eikä loppua tunnu häämöttävän.


Mitä piti tapahtua viikonloppuna - Tickle Your Fancy | Lily.fi\n2.2.2014 18:19 saratickle\tTickle Your Fancy\nTän postauksen tarkotuksena olis kuvastaa mun viikonloppua, jonka aikana piti tehdä paljon asioita, mutta tehtiinkin muuta.\nMeidän piti perjantaina lähteä pitkästä aikaa rellestämään oikeen täysillä, mutta sen sijaan vedettiin karkkiöverit ja päädyttiin puhumaan kiivasta keskustelua teknologiasta ja uskonnosta?\nMeidän piti mennä eilen katsomaan elokuviin Ei kiitos, mutta sen sijaan päädyttiin katsomaan leffa nimeltä Vangitut. Tai kuka katsoi kuka ei (silmät kiinni 30%). Leffa oli aivan sairaan hyvä ja sairaan karmiva samaan aikaan! Paras trilleri aikoihin, suosittelen!\nMeidän ei pitänyt eilen ottaa hesarin uutisgurua, se oli yhteinen päätös, sillä kilpailuhenkisiä kun ollaan, on tämän lehtivisan tuloksilla uutta maailmansotaa enteilevä vaikutus. Kotimatkalla ratikkapysäkin edestä maasta kuitenkin löytyi hesari, uutisguru sivu taivasta kohti. Olihan se tietovisa otettava ja meikäläinen hävisi #kukamuumuka\nMun ei pitänyt jämähtää Hennalle ja syödä täällä kaikkia vastaleivottuja porkkanasämpylöitä, mutta niin kuitenkin kävi\nPs. voiko silmien väri vaan yhtäkkiä muuttua? Musta tuntuu, että mulle on käynyt niin!?\nPps. teki mieli järjestää bileet sen kunniaksi, että ekaa kertaa ulos mentäessä mulla ei ollut kylmä!! Pidetään tää lämpötila!! Ja pidetään nää auringonlaskut!\nMiss T (Ei varmistettu)\t 2.2.2014 19:31\nOot tosi kaunis näissä!\nsaratickle\tTickle Your Fancy\t 2.2.2014 23:06\nJaninaa (Ei varmistettu)\t 2.2.2014 19:41\nNäytät tosi freesiltä! Ja makee auringonlasku. Kiva kuulla, että ei ne asiat muillakaan mee ihan aina suunnitelmien mukaan :D No mut parhaat jutut tapahtuu yleensä suunnittelematta!\nsaratickle\tTickle Your Fancy\t 2.2.2014 23:07\nAmen. Parhaat jutut tapahtuu AINA suunnittelematta :D Paljon kiitoksia sulle <3\nnoora (Ei varmistettu)\t 2.2.2014 19:44\nihan sairaan magee toi autosta otettu kuva!! <3\nNiin sairaan makee toi vaaleanpunainen taivas! Voisko aina olla tommonen?!\nHallahalla (Ei varmistettu)\t 2.2.2014 19:59\nKaunis tämä auringonlaskukuva!! Ja mun silmienväri on ainaki vaihtunu! Ok joskus 5-vuotiaana, mutta kuitenkin :D\nsaratickle\tTickle Your Fancy\t 2.2.2014 23:08\nOnks se mahollista! Mä oon ihan varma, ettei mulla oo aiemmin ollu näin vihreitä/kirkkaita silmiä!\nsoofia (Ei varmistettu)\t 2.2.2014 20:02\nSamaa meinasin sanoa, oot tosi kauniina näissä kuvissa! Ihanan luonnollinen look :)\nsaratickle\tTickle Your Fancy\t 2.2.2014 23:10\nÄä mitä ihmettä! Vitsi miten paljon kauniita sanoja ja kehuja ihmiset :') Kiitos kovasti!\nNeiti Punahilkka (Ei varmistettu)\thttp://neitipunahilkka.blogspot.fi/\t 2.2.2014 20:33\nVautsi oot vaan niin upea! :)\nJJ (Ei varmistettu)\t 2.2.2014 21:30\nSamaahan minäkin kuin muutkin. Olet. Aivan.Upea. Tykkään niin tosta sun rentoudesta ja luonnollisuudesta.\nsaratickle\tTickle Your Fancy\t 2.2.2014 23:11\nEi vitsiii tyypit, kiitos kiitos paljon :)\nmursu (Ei varmistettu)\t 2.2.2014 21:52\noot niin kaunis! ja ihana asu:) mistä toi paita on?\nVoi kiitti :) tää on mun ystävän paita itseasiassa, Bik Bokista\namarilla (Ei varmistettu)\t 2.2.2014 22:24\nHaha, NIIN samat fiilikset vangituista! :D tosin ite olin silmät kiinni varmaan puolet ajasta ja yritin suunnilleen kivuta poikaystävän syliin kun pelotti välillä niin paljon :D\nsaratickle\tTickle Your Fancy\t 2.2.2014 23:12\nhahah sama täällä! Lisäksi mä peitin aina Juusonki silmiä aina välillä ihan varoiks! :D\nVarma valinta (Ei varmistettu)\t 2.2.2014 23:07\nSushit näyttää sika hyviltä! Ihan ku jonku ammattilaisen tekemiltä ;)\nsaratickle\tTickle Your Fancy\t 2.2.2014 23:13\nhahah nyt tarkoitat varmastikkin ensimmäisenä valmistunutta makisettiä? Ammattilainenhan asialla olikin!\nmerenhelmi (Ei varmistettu)\t 2.2.2014 23:09\nVoi miten kaunis olet!:)\nsaratickle\tTickle Your Fancy\t 2.2.2014 23:14\nSinä olet Veera!! <3\nZammy (Ei varmistettu)\t 3.2.2014 00:09\nMitä yhteistä on teknologialla ja uskonnolla? Kumpikin niistä on tarkoitettu helpottamaan ihmisen elämää. Parhaimmillaan.\nemmainkeri (Ei varmistettu)\t 3.2.2014 01:29\nTäältäkin lähtee kehuja tulemaan!! Oot tositosi kaunis näissä kuvissa, mullekin tuli mieleen että freesi :) Mietin että voisko tolla rusketuksella keskellä talvea olla jotain tekemistä silmien värin korostumisella? Tai sit ei, hahaa. Haluun muuten lähettää halin sulle, oot ihana! Ja sitten muistat pitää etujeejeen skarppina eikösss\nsaratickle\tTickle Your Fancy\t 4.2.2014 12:21\nIhana kommentti!! <3 Sillä tosiaankin voi olla tekemistä, mutta silti musta tuntuu että jotain on tapahtunut! Kiitos hömppä :) Haleja sinnekin <3\nTuulia (Ei varmistettu)\t 3.2.2014 09:26\nNiinkun muutkin on jo sanonu, oot tosi kaunis ja fressi näissä kuvissa <3\nsaratickle\tTickle Your Fancy\t 4.2.2014 12:22\nLaura (Ei varmistettu)\t 3.2.2014 13:49\nSilmienväri muuttuu kolme kertaa elämän aikana ;)\nMitä! Uutta tietoa!!\ntopi (Ei varmistettu)\t 3.2.2014 15:03\nOot tosi kaunis näissä :) Ja tykkään sun tukasta, sulle käy hyvin tollanen lämmin blondi :)\nsaratickle\tTickle Your Fancy\t 4.2.2014 12:23\nKiitos!! Just ajattelin että pitäis alkaa käyttämään hopeashamppoota :D Jotenkin en oo tottunu näin lämpimään!\nhelmika (Ei varmistettu)\t 3.2.2014 17:35\nlaav laav laav!\npulla (Ei varmistettu)\t 4.2.2014 01:01\nAinakin itellä silmät näyttää aina hullun kirkkailta, Ja jotenkin voimakkaamman värisiltä, kun on kunnon bruna päällä! :) näytät ihanan freesiltä näissä kuvissa!\nToi on kyllä varmasti se syy! Kiitos! Tässähän ihan punastuu :)


Aviisi 13/2011 - Perkeleellisiä panotarinoita sarjakuvana\nAito oikea kummitus\nOnko nykyinen tieteellinen maailmanselitys ylivertainen?\nMainostajat ovat ottaneet polkupyörät kohteekseen\nHarva valmistuu tavoiteaikataulussa\nEnnakkoäänet annettu, vaalipäivät edessä\nAviisi testaa: Gradu valmiiksi kuukaudessa?\nLopullinen totuus: Usko yliluonnolliseen johtuu intuitiivisesta ajattelusta\nNokan kopautus: Yo-kuntapellet pelottavat?\nKulmahuone: Mitä jos vaikka äänestäisit?\nNäin on! Kirjoituksia Tamystä: Torilla tavataan – ja vallataan se\nSuomalaisen parapsykologian grand old man\nKorteilla yhteys henkioppaaseen\nIslannin outolintu Björk hyppii korville\nPerkeleellisiä panotarinoita sarjakuvana\nKlassikkoni: Kosmista kauhua\nMitä vittua? Kuinka saisin rikki Tamyn seremoniasauvan?\nKuluttajansuojaa poliittisilta vai rationaalisuutta sitoutumattomilta?\nYliopistoissamme asiat ovat vielä hyvin\nEdarivaalit opiskelijademokratian haudalla\nMaa kutsuu muukalaista netissä\nM.A. Jeskasen sarjakuva-albumi Perkele - Myytillisiä tarinoita ammentaa suomalaisesta kansanperinteestä\nRikasta suomalaista kansanperinnettä hyödynnetään populaarikulttuurissa aivan liian vähän, vaikka varsinkin kauhugenreen materiaalia riittäisi. Kansanperinne on täynnä kertomuksia kohtaamisista yliluonnollisten voimien kanssa.\nTästä pirujen asuttamasta perinteestä ammentaa sarjakuvataiteilija M. A. Jeskasen alkuvuodesta julkaistu 212-sivuinen sarjakuvateos Perkele - Myytillisiä tarinoita. Albumi sisältää kuusi sarjakuvanovellia, jotka sijoittuvat 1600-luvun Suomeen ja Ruotsiin.\nJeskanen maustaa vanhan kansan myyttien pohjalta rakentamansa tarinat ripauksella historiallista ajankuvausta ja keittää varsin maistuvan sopan.\nNimikkohahmo on tarinoissa läsnä tavalla tai toisella. Välillä perkele on varsin konkreettinen hahmo, toisinaan se taas väijyy taustalla antaen ihmisestä itsestään lähtevä pahuuden pulpahtaa pintaan.\nKaikki kirjan novellit eivät kuitenkaan ole suoranaista kauhukirjallisuutta, vaan mukana on myös humoristisempia ja koskettavampiakin kertomuksia. Pirut, henget ja vainajat kuuluivat oleellisena osana ajan ympäristöön. Niiden kanssa tultiin toimeen ja voitiin jopa ystävystyä.\nPiru on vanhoissa tarinoissa myös melkoinen häntäheikki, ja seksuaalisuus on kertomuksissa vahvasti mukana. Jeskanen kuvaa panopuuhat kansanomaisen mutkattomasti, ja liha läiskyy perkeleen toisinaan myhäillessä taustalla, toisinaan taas yhtyessä ilonpitoon.\nAlbumin tummanpuhuva kuvitus on pääsääntöisesti onnistunutta, vaikka se jääkin joskus hieman suttuiseksi ja luonnosmaiseksi. Toisaalta heikompia kohtia tasapainottamaan löytyy todella upeita ruutuja.\nPerkele on hieno kokonaisuus, ja kauhukirjallisuuden ystävän kannattaa ehdottomasti tutustua teokseen. Albumi on saanut jo jatkoakin, sillä Santala - Perkele: osa II ilmestyi lokakuussa.\nJeskanen, M.A.: Perkele - myytillisiä tarinoita, WSOY 2011


BMW 2-sarjan Cabrio : Kuljettajan avustinjärjestelmät\nBMW 2-sarja : Yleisesittely / Cabrio / 2014 / BMW 2-sarjan Cabrio : Kuljettajan avustinjärjestelmät\nBMW ConnectedDrive kuljettajan avustinjärjestelmät BMW 2-sarjan Cabriossa.\nDriving Assistant yhdistää kameraan perustuvat järjestelmät kaistalla pysymisen varoitusjärjestelmä sekä peräänajovaroitus, henkilötunnistus ja City-pysähdyksiinjarrutustoiminto. Kaistalla pysymisen varoitusjärjestelmä tunnistaa ajokaistamerkinnät ja varoittaa ohjauspyörää täristämällä, jos ajonopeudesta noin 70 km/h alkaen auto uhkaa ajautua pois kaistaltaan. Jos vilkut on kytketty päälle, siis kun kyseessä ei ole kaistamerkintöjen ylittämisvaara vahingossa, varoitusta ei tule.\nCity-pysähdyksiinjarrutustoiminnollinen peräänajovaroitin tunnistaa peräänajon vaaran ja City pysähdyksiinjarrutustoiminnollinen henkilötunnistus reagoi jalankulkijoihin. Jos edellä ajava ajoneuvo jarruttaa voimakkaasti, BMW:n aktivoitu peräänajovaroitin reagoi välittömästi. Ensimmäisessä varoitusvaiheessa syttyy varoitussymboli, joka toisessa varoitusvaiheessa alkaa vilkkua, ja sen jälkeen kuuluu akustinen varoitusääni. Jos kuljettaja ei reagoi varoituksiin, järjestelmä alkaa enintään nopeutta 60 km/h ajettaessa jarruttaa. Ajonopeuksissa noin 20- 25 km/h henkilötunnistus auttaa välttämään jalankulkijatörmäyksiä, ja ajonopeuteen jopa 60 km/h saakka se pystyy lieventämään onnettomuuden seurauksia. Jos järjestelmän on puututtava tilanteeseen, se valmistelee jarrut reagoimaan nopeammin, ja tarvittaessa se avustaa jarrutuksessa. Vireystila-avustin valvoo kuljettajan ajotyyliä ja tarkkailee väsymyksen merkkejä. Niitä havaitessaan järjestelmä näyttää suosituksen pitää tauko.\nNavigointijärjestelmä Professional ihastuttaa toteutuksellaan ja toiminnoillaan: Se on helppokäyttöinen, autoon täysin integroitu navigointijärjestelmä, jota käytetään iDrive-käyttöjärjestelmällä ja iDrive Touch -monitoimisäätimellä.\nJärjestelmä sisältää handsfree-varustuksen, USB-liitännän ja puheohjauksen, radion Professional jossa DVD-soitin; 20 GB muistitilaa audiotiedostoille. Kiinteä 8,8'' LCD-värinäyttö ja sen jakamistoiminto (päänäyttö ja avustinnäyttö) varmistavat hyvän luettavuuden ja näytön selkeyden. Järjestelmää käytetään intuitiivisella iDrive Touch -monitoimisäätimellä, jonka tunnistuspintaa koskettamalla kohde voidaan syöttää navigointijärjestelmään sormella kirjoittaen; pikavalintanäppäimet ja kahdeksan suosikkinäppäintä; käyttö myös puheohjauksella. Karttanäkymä kolmiulotteinen, satelliittikuvat kartan taustana sekä valitut nähtävyydet kuvina tekevät navigoinnista kiehtovan elämyksen. Start movie\niDrive Touch -monitoimisäädin, joka on osa navigointijärjestelmää Professional, mahdollistaa iDrive-järjestelmän vaivattoman ja vaistonvaraisen ohjaamiseen ja käyttämisen. Monitoimisäätimeen integroidulle Touchpad-kosketuslevylle kirjoittamalla esimerkiksi navigoinnin kohdeosoitteiden syöttö on nopeaa, ja syöttöä on kätevä seurata monitoiminäytöstä.\nBMW-jälleenmyyjien ja BMW Service -toimipisteiden kautta tehtävien karttapäivityksien lisenssimaksut ovat veloituksettomat ensimmäisten kolmen vuoden ajan. Karttapäivityksistä veloitetaan ainoastaan asennukseen liittyvät kustannukset.\nPysäköintiavustin helpottaa taskupysäköintiä ja pysäköimistä poikittain kadun/ tien suuntaan nähden. Järjestelmä etsii kadun varteen pysäköityjen autojen välistä pysäköintiin riittävää tilaa, jonka pituus on vähintään vain hiukan autoa pitempi, kun autolla ajetaan hitaasti eteenpäin (nopeudella alle 35 km/h) ja enintään 1,5 metrin sivuetäisyydellä pysäköidyistä autoista. Kun riittävän suuri tila löytyy, kuljettaja kytkee pysäköintitilan puoleiset vilkut päälle, jolloin pysäköintiavustin ottaa hoitaakseen auton ohjaamisen, ja kuljettaja valitsee vaihteen sekä käyttää kaasu- ja jarrupoljinta. Järjestelmä näyttää avustavia toimintaohjeita monitoiminäytössä ja antaa myös akustisia ohjeita.\nKun pysäköitäessä lähestytään hitaasti estettä, pysäköintiavustin aktivoi pysäköintietäisyyden automaattisen valvonnan (Auto PDC). Järjestelmän toimintojen laajennus avustaa kuljettajaa poikittain kadun suuntaan nähden sekä parkkipaikalla pysäköitäessä. Tällöin PDC varoittaa myös, jos tarvittava etäisyys esteisiin alittuu. Tuloksena: auton pysäköinti on helpompaa kuin koskaan aiemmin.\nPeruutuskameran ansiosta kuljettaja näkee auton takana olevan tilan valvontanäytöstä käännellessään ja pysäköidessään autoa. Peruutuskamera parantaa näkyvyyttä peruutettaessa pysäköintitilanteissa, kun ajonopeus on alle 15 km/h. Monitoiminäytössä näkyvät apulinjat ja värilliset estemerkinnät kertovat kuljettajalle, onko valittu pysäköintipaikka riittävän kokoinen autolle – ja tukevat näin kuljettajaa tämän pysäköidessä. Kun ohjauspyörä on käännetty ääriasentoon, näyttöön ilmestyvät punaiset kääntöympyrälinjat ja vihreät ajolinjat, jotka muuttuvat aina ohjausliikkeiden mukaan. Peruutuskamera kytkeytyy automaattisesti pois päältä kymmenen metrin kuluttua tai jos ajonopeus on yli 15 km/h. Vetokoukun yhteydessä peruutuskamerassa on kätevä zoomaustoiminto, joka helpottaa lähestymistä perävaunun kiinnittämistä varten.


Vanhan hevostallin pihapiiri kesänviettopaikkana | Meillä kotona\nMummolan kukkaloistoa ja salaperäisenä virtaava joki – vanhan hevostallin pihapiiristä tuli Tainan ja Antin hurmaava kesäparatiisi\nTaina Numminen ja Antti Hakala remontoivat savesta tehdystä hevostallista unelmiensa kesäpaikan. Vieressä virtaavan salaperäisen joen rannan he säilyttivät alkuperäisenä. Kesäpaikan puutarhassa perinteiset perennat ja köynnösruusut kukkivat yltäkylläisesti.\nHeidän ei pitänyt ostaa mökkiä. Oli kaunis kesäaamu vuonna 2010, ja kuusikymppiset Taina Numminen ja Antti Hakala päättivät lähteä vain sunnuntaiajelulle katsomaan tonttia, joka oli pistänyt silmään lehti-ilmoituksesta.\nKun pari pääsi perille, tontti oli jo myyty. Myyjä kuitenkin kertoi, että hänellä olisi toinenkin. Myyntipuhe meni kutakuinkin näin: ”Paikka on hirveää ryteikköä, laittakaa pitkät housut ja saappaat. Älkääkä järkyttykö rakennuksesta. Se on kamalassa kunnossa.”\nSavesta tehty noin 60 senttiä paksu ulkoseinä jätettiin osittain näkyviin.108 neliön hevostalli on niin tilava, että pari on pitänyt siellä kesäkahvilaa Avoimet puutarhat -päivänä. Pihapiirissä on myös riihen hirsistä tehty sauna. Kesähuvila sijaitsee Laajoen rannalla, Mynämäellä.\nKöynnösruusu kukoistaa valossa ja lämmössä yli satavuotiaan savitallin seinustalla.\nRyteikkö muuttui paratiisiksi suurin ponnistuksin, mutta työleiriä tontista ei tullut.\nSilloin he eivät vielä tienneet, että tontilla sijainnut talli oli yksi Suomen 12 savirakennuksesta, joka oli päässyt mukaan EU-rahoitteeseen projektiin. Se oli kirjattu erittäin huonokuntoiseksi.\nPari raivasi tiensä villiintyneen tontin läpi Laajoen rannalle kohti rauhoittavaa vedensolinaa. Joen reunamilta nousi ylväs rivi keltakurjenmiekkoja, ja jykevärunkoinen puujättiläinen ojensi vehreät oksansa veden ylle. Jotkut olivat käyttäneet suvantoa salaisena uimarantana.\n– Silloin katsoimme Antin kanssa toisiamme silmiin ja tiesimme sanomattakin, että tämä on se paikka, josta olimme molemmat salaa haaveilleet, Taina Numminen kertoo.\nKaupantekopäivästä lähtien pari otti hymyillen käyttöön uudet tittelit. Tainasta tuli Savikulman tallin emäntä ja Antista tallin renki. He olivat innoissaan: siitä tulisi ihana kesähuvila.\n– Näimme paikan mahdollisuudet mutta emme sitä, kuinka paljon työtä se vaatisi.\nMuutamana ensimmäisenä vuonna Taina jakoi perennoja kukinnan kustannuksella. Se kannatti, sillä nyt kukkapenkki on niin runsas, ettei rikkaruohoille ole juuri tilaa.\nSaunan edustalla kasvavan kesäpikkusydämen kukat ovat perhosten ja mehiläisten mieleen.\nSavesta tehty hevostalli sijaitsee Varsinais-Suomessa, Korvensuun kylätien varrella Mynämäessä. Ohi kulkevat paikkakuntalaiset saivat pian nähdä Tainan ja Antin painelevan käsissään milloin vasara, milloin lapio.\nSekin kylällä tiedettiin, milloin Antti leikkasi nurmikkoa. Maasto oli näet kovin kivinen. Leikkureita on mennyt rikki kolme tai neljä.\nAmmattilaiset remontoivat tallin ja piharakennuksen vaativat osat, ja pihatyöt pariskunta teki itse. Seuraavana kesänä he pääsivät nukkumaan vanhaan kanalaan tehtyyn makuuhuoneeseen. Ruokaa Taina laittoi tupakeittiössä, joka sijaitsi entisen navetan eteisessä.\n– Paikka vaati tuhansia tunteja työtä. Ei tätä laitettu isolla rahalla vaan paljain käsin. Tutuille sanoin, että meillä laitetaan kroppa likoon, ja se on rengin kroppa, Taina nauraa.\n– Se oli hauskaa, vaikka taisin välillä olla ”ylikunnossa”. Pari kertaa ystävämme tulivat auttamaan, ja pidimme isot talkoot. Niiden jälkeen oli kesäjuhlat, joissa vain rentouduttiin, Antti-renki sanoo.\nTainan ja Antin idyllinen pihapiiri on kuin entisajan mummolasta.\nPari kertaa pidimme ystävien kanssa isot talkoot ja niiden jälkeen kesäjuhlat.\nTaina halusi luoda mökille vanhan ajan tunnelmaa. Siinä tärkeä rooli on Tainan mummolasta tuodulla jalopähkämöllä.\nLue myös: Kuin mummolan puutarhassa – 15 kuvaa\nPihaan Tainalla oli harvinaisen selkeä suunnitelma. Siitä tulisi mahdollisimman helppohoitoinen, korkeintaan pari kukkivaa pensasta. Tuttavat ja ystävät alkoivat kuitenkin tuoda tullessaan jakotaimia, sipuleita ja siemeniä, eikä Taina voinut olla innostumatta niistä. Pian hän itsekin keräili kasveja ja pelasti muutaman ressukan yleisestä roskalaatikostakin.\nHevostallin kylkiäisenä pari sai muhkean ja matoisan kasan vanhaa hevosenlantaa. Sen Taina ja Antti lapioivat kuorma kerrallaan kottikärryihin ja siirsivät kukkapenkin pohjaksi.\nKoska naapurissa oli Korvensuun konepajamuseo ja omalla tontilla vanhoja rakennuksia, Taina halusi niihin sopivia perinteisiä perennoja. Pian puutarhassa kukki juhannus- ja valamonruusut, syreenit, päivänliljat, kesäpikkusydämet ja unikot. Kasvimaalla kokeiltiin kolmea eri lajiketta punajuurta, sipulia ja perunaa.\nJuuri kun Taina oli saanut kukkapenkin komeaan kasvuvauhtiin, hän sai kaivaa kaiken ylös. Muutama vuosi sitten tontille nimittäin nousi 1800-luvun riihen hirsistä tehty sauna. Sen takia pihaan täytyi tehdä väliaikainen tie ja kaivaa vesi- ja viemäriputket.\n– Siirsin kasvit ruukkuihin ja osan evakkoon perunamaalle. Se oli oikea siirtolapuutarha.\nKaivuri ajoi lumikärhön yli kahdesti, eikä tähtimäisesti kukkiva köynnös ollut sen jälkeen enää entisensä vaan kuihtui pois. Muut kasvit Taina sai pelastettua, ja viime kesänä kukkapenkki näytti jälleen hurmaavalta.\nToisinaan renki laittaa nostalgiset iskelmät soimaan ja pyytää emännän tanssiin ruusujen kukkiessa ympärillä.\nPari onnistui isosta urakasta huolimatta välttämään työleirin ahdistuksen. Tainalla ja Antilla on siihen yksinkertainen vinkki: kun ei tee aikataulua, ei tule stressiä.\n– Minulle puutarhanhoito on henkireikä, stressitöntä keskittymistä. Tykkään nyppiä ja kitkeä, ja ajatukset saavat tulla ja mennä. Joskus saatan vain kierrellä ja katsella, pysähtyä ja nauttia kaikesta ympärillä olevasta.\nTäällä rengilläkin on lupa nauttia elämästä. Jos hän avaa hevostallin pariovet ja antaa Olavi Virran laulujen soida puutarhassa. Sitten renki kumartaa emännälleen, ja pari tanssii tallissa köynnösruusujen kukkiessa ympärillä hehkuvan punaisina.\nTaina ja Antti pääsevät melomaan suoraan mökkirannasta. Joenranta jätettiin luonnontilaan, sillä se on kaunis sellaisenaan.\nSavitalli joen rannalla on yritysmyynnin parissa työskentelevän Taina Nummisen ja Antti Hakalan kesänviettopaikka.


Ystävänpäivä herkut tyttöjen kesken - Elonen Oy Leipomo\nYstävänpäivä on mitä parhain syy pyytää kaverit kylään ja herkutella yhdessä. Kavereiden kanssa on kiva kattaa pöytää nätisti, puhaltaa ilmapallot sekä leipoa helppoja herkkuja. Kuudesluokkalaiset sisarukset Ida ja Vilma pyysivät kahta ystäväänsä mukaan leipomaan ja koristelemaan ystävänpäiväkakkua sekä nauttimaan kanssaan mukavasta päivästä.\nTytöt olivat aiemmin käyneet valitsemassa matkaansa Elosen Hetkessä Hyvää-kakun, munkkipalloja sekä Lakka-valkosuklaa Makurullan, joita kaikkia vähän tuunattiin tyttöjen tahdon mukaisesti. Myös koristeet valittiin tarkoin ja tytöt halusivat itse päättää juhlien värimaailman. Jopa koristelussa käytetty kreemi tehtiin vaaleanpunaiseksi, juuri teeman mukaisesti.\nTytöt aloittivat kakkujen tuunauksen pehmeästä Makurullasta. Helppo voikreemi syntyy vatkaamalla yhtäläiset määrät tomusokeria ja voita sähkövatkaimella tai yleiskoneessa. Kuohkean ja vaalean kreemin salaisuus on vatkausaika, malta siis vatkata ainakin 5-7 minuuttia tai laita seos suoraan yleiskoneeseen, joka hoitaa työn puolestasi. Ida lisäsi vielä lopuksi joukkoon vaaleanpunaista elintarvikeväriä, jotta herkut sopisivat vielä paremmin heidän teemapäiväänsä.\nKreemin teon jälkeen Vilma leikkasi Makurullan siivuiksi ja pursotti kreemin tyllan avulla kääretorrusiivujen väliin. Tyllan muoto vaikuttaa siihen, millaista kreemista ulkonäöltään tulee. Jos et omista tyllia, voit leikata paksun pakastepussin reunan auki ja pursottaa hyvin myös näin. Tuunatusta kääretortusta tuli kaunis kuin koru.\nSeuraavaksi koristeluvuorossa oli Hetkessä Hyvää-täytekakku.\nKakun päälle tehtiin ensin kiiltävä suklaaganache, jonka valmistaminen onnistuu vaikeasta nimestä huolimatta aloittelijaltakin.\nPunnitse suklaa ensin kuumutta kestävään astiaan, mieluiten lasiseen tai teräksiseen. Parhaimman lopputuloksen ja sileimmän ganachen saat, kun käytät suklaanappeja tai rouhit suklaan oikein pieneksi ensin. Laita kuohukerma, voi sekä siirappi kattilaan ja kuumenna kiehumispisteeseen. Siirappi ja voi tekevät seoksesta erityisen kiiltävän. Kun seos on melkein kiehahtanut kuplille, nosta kattila levyltä ja kaada kermaseos suklaan päälle. Anna seistä noin puoli minuutti ja sekoita tämän jälkeen lastalla tasaiseksi. Aluksi saattaa näyttää, ettei seoksesta tule mitään, mutta jatka vain sinnikkäästi kääntelyä, kunnes seos on tasaista ja kauniin kiiltävää.\nSaimi sai kunnian kaataa suklaan kakun päälle ja hyvin sujuikin, vaikka kuulemma ensikertalainen oli kyseessä. Valmis kakku säästääkin leipomisen stressiltä ja on huoleton vähän nuoremmankin kaveriporukan käsissä. Aikaa ei myöskään mene kakun tekemiseen vaan päästään suoraan nuorten suosikkivaiheeseen, eli kakun koristeluun.\nKakku koristeltiin yhdessä aiemmin matkaan tarttuneilla nameilla. Lopulliseksi taideteokseksi muodoistui kuulemma ystävänpäivän hymynaama, jonka silmät olivat suklaasta, hymy syntyi vaahtokarkeista ja viinirypäle pääsi toimittamaan nenän virkaa.\nSuklaaganachea jäi sen verran yli, että Lotta sai idean kuorruttaa myös munkkipallot houkuttelevaksi suklaakeoksi, jonka kruunasi vaahtokarkkisydän.\nTytöiltä tuli myös netistä bongattu hauska idea värjätä hiilihapollinen vichy vaaleanpunaisella elintarvikevärillä – näin saa helposti luotua teeman mukaisen värimaailman myös juhlien juotaviin! Ystävänpäivän kaverijuhlaan voi myös yhdistää kakun koristelun lisäksi erilaista askartelua sekä elokuvan katsomista. Ystävänpäivän sattuessa tänä vuonna sunnuntaille, voi kavereiden kanssa järjestää yökyläilyn ja juhlia ystävyyttä vaikka koko viikonlopun.\nJa eikun herkkujen kimppuun!


Hyllykallion MiniManin alesta ostamani Jell-Ot olivat kaapissa viime isänpäivästä lähtien, ennenkuin pääsin toteuttamaan tämän. Hyytelö ei nyt ihan varsinaisesti lukeudu lempiruokiini... mutta kun se on niiin kaunista :) Sateenkaarihyytelön tekemiseen saa varata melko paljon aikaa, mutta muutoin ovat helppoja kuin mitkä. Jell-O-purkin sisältöön sekoitetaan 1 tl liivatejauhetta, tämä sekoitetaan kiehuvaan veteen (vähemmän mitä purkissa sanotaan, laitoin 3 dl) ja sitten se kaadetaan muotteihin. Valkoinen kerros on maidon ja turkkilaisen jogurtin seosta, johon laitoin hieman sokeria (ja tietenkin sitä liivatetta: 1 tl jauhetta/1 dl nestettä).\nKeksin heti lisää juttuja, joita haluan tehdä hyytelöllä. Nyt jääkaappi on kuitenkin pullollaan hyytelöä, jonka tuhoamiseen menee jonkin aikaa, joten niiden toteuttaminen venyy mahdollisesti valovuosien päähän...\nResepti ja inspiraatio: The Food Librarian & Momofukufor2\nLabels: dessert makeat reseptit


Rakentamisen sertifikaatti - rakenteiden kosteuden mittaaja - Taitotalo\nRakentamisen sertifikaatti - rakenteiden kosteuden mittaaja\nRakentamisen sertifikaatti - Rakenteiden kosteuden mittaaja 1.-4.6.2021\nRakentamisen sertifikaatti - Rakenteiden kosteuden mittaaja 1. päivä, ap\nRakentamisen sertifikaatti - Rakenteiden kosteuden mittaaja 1. päivä, ip\nRakentamisen sertifikaatti - Rakenteiden kosteuden mittaaja 2. päivä, ap\nRakentamisen sertifikaatti - Rakenteiden kosteuden mittaaja 2. päivä, ip\nRakentamisen sertifikaatti - Rakenteiden kosteuden mittaaja 3. päivä, ap\nRakentamisen sertifikaatti - Rakenteiden kosteuden mittaaja 3. päivä, ip\nRakentamisen sertifikaatti - Rakenteiden kosteuden mittaaja 4. päivä, ap\nRakentamisen sertifikaatti - Rakenteiden kosteuden mittaaja 4. päivä, ip\nNeljän päivän koulutus harjaannuttaa mittaamaan rakenteiden kosteutta nykyisten ohjeiden ja määräysten mukaisesti ja arvioimaan saatujen mittaustulosten avulla rakennuksen, rakenteiden ja materiaalien lämpö- ja kosteusteknisiä olosuhteita ja niiden merkitystä rakennuksen ja rakenteiden toimivuuden kannalta.\nKoulutus on osa Eurofins Expert Services Oy:n (aiemmin VTT), Finanssiala ry:n ja Taitotalon laatimaa kosteuden mittaajan pätevöitymiseen tähtäävää koulutusohjelmaa sekä osa Eurofins Expert Services Oy:n henkilösertifiointia.\nEurofins Expert Services Oy:n sertifikaattia hakevien lisäksi koulutus auttaa erinomaisesti rakentamisen, talotekniikan ja kiinteistöjohtamisen asiantuntijoita, tilaajia, työnjohtajia, valvojia, suunnittelijoita, urakoitsijoita, teknisiä isännöitsijöitä ja kiinteistöpäälliköitä perehtymään rakennusfysiikkaan, kosteudenhallintaan, rakennusterveyteen, sisäilmaongelmien hallintaan ja rakenteiden tiiviyden merkitykseen. Kosteuden mittaajan koulutus voidaan lukea hyväksi Taitotalon ylläpitopäällikön lisäkoulutuksessa (www.taitotalo.fi > toimitilakohdepäällikkö).\nEnnakkotehtävässä ja koulutuksessa perehdytään kosteusvaurioitumiseen ja vuotovahinkojen aiheuttamiin vaurioihin ja niiden kosteusmäärien mittaamiseen. Harjaannut etsimään vaurioiden ja vahinkojen syntymekanismeja ja pohtimaan korjausvaihtoehtoja.\nKosteuden mittaajien koulutusohjelman esittely\nMittaustulosten dokumentointi ja kosteuskartoituksen raportin laatiminen\nPätevyysjärjestelmä, pätevyyden hakeminen ja ylläpito\nNäyttötyöt ja näyttötyöohjeet\nMittausmenetelmät ja mittalaitteet\nBetonin kosteuden mittaaminen ja mittausepävarmuuksien tarkastelu\nMateriaalien käyttäytyminen kosteuden muuttuessa\nVuotovahinkojen ja niiden torjunnan merkitys\nKosteuskartoituksen suunnittelu ja toteutus, päätelmien tekeminen\nKosteusmittausdemonstraatiot eri rakenteista pienryhmissä\nSertifiointikoulutus on suunnattu henkilöille,\njotka toimivat rakennushankkeissa valvojina, työnjohtajina, kunto- ja kosteusvauriotutkijana\njoilla on rakennustekninen peruskoulutus\njotka voivat osoittaa vastaavaa rakennusteknistä osaamista ja rakenteiden ja rakennusmateriaalien tuntemusta ja hallitsevansa vastaavat perustiedot\njoilla on kolmen vuoden työkokemus rakennusalalta tai vastaavat tiedot ja taidot.\nKoulutus toteutetaan päiväkoulutuksena klo 9–17 alan parhaiden asiantuntijoiden voimin. Koulutus kestää yhteensä neljä päivää.\nTenttiin on ilmoittauduttava erikseen täältä.\nKoulutuksen hinta sisältää ennakkotehtävän, teoriapäivät ja mittausharjoitukset, paperiset esitysmateriaalien tiivistelmät, todistuksen sekä ohjelmaan merkityt tarjoilut.


Lyhyt historia Vietnamin kirjoittamisesta - jakso 4 - Vietnamin Pyhän maan opinnot\nTaidekoulu George Mason University\nÄärimerkkien suunnittelu ja niiden saumaton integrointi kirjaimiin ovat tärkeitä tekijöitä Vietnamilainen kirjoitus selkeä ja luettavissa. Merkkien on oltava yhdenmukaisia koko kirjasinjärjestelmässä, jotta teksti voi jatkua. Merkkien iskujen on toimittava hyvin peruskirjaimien kanssa, jotta lukijat voivat määritellä sanojen merkityksen. Ne eivät saa päästä peruskirjaimen tielle ja törmätä vierekkäisiin kirjaimiin. Kun otetaan huomioon tasapaino, harmonia, tila, sijainti, sijoittelu, kontrasti, koko ja paino, suunnittelijoiden on ylitettävä jokainen haaste luodakseen menestyvä kirjasin vietnamilaisille. Tämän luvun esimerkit toimivat ohjeena suunnittelijoille, jotta vältetään karikot luotaessa Vietnamilaiset kirjeet.\nÄärimerkkien sijainti voi vaihdella. Kuten tässä on esitetty, aksentit voidaan sijoittaa ympyränvarsin oikealle puolelle molemmille puolille (yleensä akuutti oikealla ja hauta vasemmalla) tai yläosassa. Oikealla olevat aksentit ovat ihanteellisia tekstin johdonmukaisuudelle ja luonnolliselle virtaukselle. Kummankin puolen korostukset ovat paremmin erotettavissa, mutta ne saattavat hidastaa juhlaprosessien etenemistä. Yläosassa olevat aksentit ovat tasapainoisempia, mutta voivat vaikuttaa johtavaan. Lukemisen helpottamiseksi ja mukavuuden vuoksi korostukset (mukaan lukien koukku yllä) suositellaan sijoittamaan johdonmukaisesti oikealle, mutta tyyppisuunnittelijoiden tulisi valita asennot, jotka parhaiten sopivat heidän suunnitteluunsa.\nÄärimerkit eivät saa törmätä vierekkäisiin kirjaimiin. Aksenttiosien on oltava tasapainossa niiden perus- ja vieressä olevien kirjaimien kanssa. Seuraavassa esimerkissä an akuutti (dấmeilleắc) kaatui kirjeeseen t ja hauta (dấsinä huyen) kaatui kirjeeseen đ Palatino (pohja). Tulokset ovat häivyttäviä ja häiritseviä; sen vuoksi on vältettävä aksenttiyhteentörmäystä, jota Noto Serif (ylin) on suorittanut.\nTörmäysten välttämiseksi korostuksella varustetut kirjaimet tarvitsevat joitain etäisyyssäätöjä. Tärkeintä ei ole vain tasapaino kirjainten, mutta myös diakriittisten merkkien välillä. Kirjainten ja diakriittisten merkintöjen on oltava harmoniassa kokonaisuutena. Seuraavassa esimerkissä hautavokaalit (edellä) on löysästi leikattu estämään niiden edeltävien isojen kirjainten koskettaminen ja työskentelemään yhdessä yksikönä sanan muodostamiseksi.\nJos sarven pituus kirjeessä U on liian leveä, se voi vaikuttaa etäisyyteen seuraavan kirjaimen kanssa. Erityisesti diagonaalisilla kirjaimilla, kirjainten välinen rako (Ư että T) voi olla yhtä suuri kuin sanat, jos kirjaimet tyhjennetään toisistaan. Toisaalta kiristyskerroin voi peittää osan U-sarven kriittisestä osasta. U-sarven pituuden lyhentäminen on suositeltavaa kahden kirjaimen päällekkäisyyden yli.\nIn Vietnamilaiset sanat, kirje ư ja kirje ơ menevät usein pariksi: uo. Tässä on muutama esimerkki: Trương (minun sukunimi), trường (koulu), kolmas (rakkaus), tng (soija), trước (ennen), sng (kaste), chương (luku), phương hướng (suunta), xương sường (kylkiluu), ja otettiin käyttöön (kuvitella). Tämän seurauksena sarvien suunnittelun ja sijoittamisen molemmille kirjaimille tulisi olla mahdollisimman yhdenmukaiset. Niiden muotojen tulisi olla samanlaisia. Niiden tulisi myös olla samankorkeita.\nIn vietnam, kritiikillä on tärkeä rooli äänimerkinnöissä - ilman niitä merkitys voi olla väärissä viestinnässä. Siksi diakriittisten merkintöjen koko ja paino on integroitava saumattomasti. Äänimerkkien on oltava yhtä selkeitä ja vahvoja kuin peruskirjaimet.\nKoska diakriittiset tekijät ovat kriittisiä vietnamilaisessa kielessä, niiden on oltava itse salaattavia ja johdonmukaisia kirjaimien kanssa. Aksentin koon, muodon ja painon on oltava tasapainossa peruskirjaimien kanssa. Pohjakuvien ja diakritikkojen välisen tilan on oltava verrannollinen ja johdonmukainen. Esimerkiksi, Arno, suunnitellut Robert Slimbach, on kalligrafisia piirteitä, jotka ovat sopusoinnussa kirjainiskujen ja aksenttien välillä. Äärimerkit suunniteltiin olemaan osa kirjaimia.\nAktivoidut pääkaupungit ovat haaste johtaville avaruuden rajoituksen vuoksi. Jotta isot kirjaimet ja kriittiset merkit toimisivat yhdessä, tyyppisuunnittelijoiden on muutettava aksentteja, kirjaimia tai molempia. Aksenttiosien koon ja painon on oltava tasapainossa peruskirjaimella. Kirjainten muotoilu on pelottava tehtävä; siksi aksenttien säätäminen on helpompi ratkaisu. Aksentteja ja niiden kulmaa voidaan pienentää kirjainten sovittamiseksi. Aksentti- ja isojen kirjaimien välinen tila voi myös olla lähempänä toisiaan, mutta niitä ei saa koskea. Aksenttien kiinnittäminen isoihin kirjaimiin vähentää luettavuutta.\nAksenttimerkki tai ei, pienet kirjaimet i on tarkoitus säilyttää sen piste ja diakriittiset merkit on sijoitettava sen yläpuolelle. Useimmissa digitaalisissa fontteissa (ellei kaikki) pienillä kirjaimilla i pudottaa pisteen, kun painollinen. Vaikka dotless i aksentti on teknisesti väärä, se ei vaikuta luettavuuteen niin kauan kuin diakriittinen merkki on havaittavissa. Lisäksi aksentti yhdistettynä pisteettömään i käyttäytyy kuin nivelkipu ja se ei häiritse johtamista. Koska kotoperäiset lukijat ovat tottuneet pisteettömään i, säilyttämällä piste korostetussa kirjeessä i on tarpeetonta.\nTämän oppaan tarkoituksena on kerätä ja esitellä kirjasimia täydellä tuella vietnamilaisille. Vaikka näytön kirjasintyypit ovat tärkeä rooli vietnamilaisessa typografiassa, niiden diakriitikkojen suunnittelu voi olla leikkisä ja kokeellinen. Painopiste on siis tekstin asettamisessa. Jokainen kirjasinlaji on valittu sekä kirjainten että niiden kriittisten merkintöjen joustavuuden, luettavuuden, luettavuuden ja monipuolisuuden perusteella.\nLäheistä analysointia varten olen luonut vakiomallin, joka korostaa kaikkia Vietnamin typografisia piirteitä. Toista painosta varten otin käyttöön viiden tähden luokittelujärjestelmän arvioida sanamuotojen muotoilu. Luokitus perustuu siihen, kuinka hyvin aksentit liittyvät niiden peruskirjaimiin. Ovatko ne osa typografista järjestelmää? Ovatko ne vahvoja, selkeitä ja havaittavissa? Parantavatko vai estävätkö ne luettavuutta?\nSuositukseni rajoittuvat käyttöoikeuteen kirjasimiin, mutta jatkan niiden lisäämistä hankkiessani niitä. Kiitän seuraavia tyyppisiä valimoita, jotka toimittivat minulle niiden kirjasintyypit käytettäväksi tällä sivustolla: Darden-studio, DJR, Huerta Tipográfica, Kilotyyppi, Juanjo López, Rosettaja TyyppiKoko.\n1: Tietoja kirjoittajasta: Donny Trương on suunnittelija, jolla on intohimo typografiaan ja verkkoon. Hän sai graafisen suunnittelun maisterin George Mason -yliopistossa. Hän on myös kirjoittanut Ammattimainen web-typografia.\n◊ Ban Tu Thu on asettanut lihavoidut sanat ja seepiakuvat - kuinhdiavietnamhoc.com\n◊ Lyhyt historia VIETNAME-KIRJALLISUUDESTA - Osa 1\n◊ Lyhyt historia VIETNAME-KIRJALLISUUDESTA - Osa 2\n◊ Lyhyt historia VIETNAME-KIRJALLISUUDESTA - Osa 3\n◊ Lyhyt historia VIETNAME-KIRJALLISUUDESTA - Osa 5\n(Visited 1,140 kertaa, 1 käynnit tänään)\nViesti katselua: 1,673\n← Miksi ihmiset palomiehiä TẾT-aikaan?\nLyhyt historia VIETNAME-KIRJALLISUUDESTA - Osa 5 →\nTämän päivän vierailut: 16\nViimeiset 7-päivien vierailut: 1,474\nYhteensä käynnit: 261,665


Tuntematon lukija: Roald Dahl: Rakkaani, kyyhkyläiseni\nLähettänyt Hande klo 21:45\nTunnisteet: Dahl Roald, Kirjavat kissat-lukuhaaste, novellikokoelma, Roald Dahl-lukuhaaste\nMarko Rossi / Lukucorneri 3. lokakuuta 2016 klo 23.28\nParhaillani olen lukemassa tätä ja hyvältä vaikuttaa :)\nAikoja sitten luin Dahlin kirjan Oswald enosta ja olin hieman ymmälläni, miten lasten kirjailija voi kirjoittaa jotain sellaista :D\nHande 4. lokakuuta 2016 klo 12.51\nMinulla kävi vähän samalla tavalla näiden novellien kanssa: toisaalta olin hämilläni, mutta toisaalta sitten en, kun kuitenkin Dahlin lastenkirjoistakin löytää hullunkurisuutta sekä mustaa huumoria. :D\nEthell Red 10. lokakuuta 2016 klo 18.39\nBlogissani on sinulle palkinto :-)\nHande 10. lokakuuta 2016 klo 20.22\nKiitoksia! :) Olen tehnyt tämän useammin muutaman kuukauden sisään, mutta totta kai vastaan kysymyksiisi jossain vaiheessa - on ollut melko kiireistä viime aikoina. :)\nKia/ Luetaanko tämä? 22. lokakuuta 2016 klo 20.23\nTämä vaikuttaa hauskalta. Dahlin huumorissa on jotain kerrassaan ihanan puistattavaa!\nHande 23. lokakuuta 2016 klo 14.57\nTämä oli kyllä hauska kirja luettavaksi, voin suositella. :)\nOlen samaa mieltä kanssasi - "ihanan puistattava" on täydellinen termi kuvaamaan Dahlin huumoria.


Kulttuurimatka Tallinnan oopperaan 17.-18.4.2010 - Herttoniemen Rotaryklubi\nKulttuurimatka Tallinnan oopperaan 17.-18.4.2010\nHerttoniemen Rotaryklubista lähti kohti Tallinnaa 21 hengen seurue lauantaina 17.4. klo 11 Katajanokan laivaterminaalista Viking XPRS-laivalla. Matka suuntautui Tallinnan Rahvusooper Estonian iltanäytökseen katsomaan Giuseppe Verdin mainehikasta Rigoletto-oopperaa.\nOopperassa käy niin kuin aina ennenkin: Mantovan herttuan palatsissa käydään nokkapokkaa, solvataan ja pilkataan, ensin hovinarri Rigolettoa ja sitten, kun keivi Monterone syttää herttuaa tyttärensä häpäisemisestä, Rigoletto ryhtyy pilkkaamaan Monteroneota. Kreivi tietenkin pidätetään, mutta hän ehtii langettaa Rigolettolle julman kirouksen.\nVäitetty Rigoletton rakastajatar osoittautuu hänen salaiseksi tyttärekseen, jonka hovi päättää piloillaan ryöstää. Samalla Rigoletto harkitsee Monteneron salamurhaa palkkamurhaajan avulla.\nRigoletton saama kirous näyttelee keskeistä osaa niin, että ensinnäkin Rigoletto tulee auttaneeksi hovia oman tyttärensä ryöstämisessä ja lopulta hänen palkkaamansa salamurhaaja tuleekin vahingossa murhanneeksi Gildan, Rigoletton tyttären.\nKerron tuon vain siksi, etä kaikki muistaisivat, kuinka jännittävä trilleri ooppera on. Mutta pääasiahan lienee musiikki. Gildaa esitti hienosti koloratuurisopraano Angelika Mikk ja Rigolettoa baritoni Aare Saal. Minä nautin upeista lauluista ja Arvo Volmerin johtaman Rahvusooper Estonian orkesterin soitosta.\nKlubilaiset kansoittivat melkein yhden rivin, josta erotamme kuvasta ainakin Saarisen ja Luumin. Katsomo oli viimeistä sijaa myöten täynnä, mikä osaltaan kertoo siitä, että oopperamatkat Tallinnaan ovat erittäin kysyttyjä ja että katsomossa oli suuri joukko suomalaisia meidän lisäksi\nOopperan jälkeen kävimme syömässä kukin tahoillaan ja yövyimme Viru-hotellissa.\nSunnuntaina suuntasimme takseilla KUMU:un eli Tallinnan taidemuseoon (Kunstimuuseum, perustettu 1919). Uudesta museorakennuksesta järjestettiin arkkitehtuurikilpailu 1994, ja sen voitti suomalainen arkkitehti Pekka Vapaavuori. Sisältä ja ulkoa rakennus muistuttaa minusta kotoista Kiasmaamme. Museossa tutustuimme paikallisen oppaan johdolla osaan pysyvistä näyttelyistä sekä nyt esillä olleeseen vaihtuvan näyttelyn neuvostoaikaisesta naisesta, josta oppaamme ei kuitenkaan suostunut sanomaan sanaakaan.\nKUMU valittiin toukokuussa 2008 vuoden eurooppalaiseksi museoksi. Yksi palkitsemisen syy oli European Museum of the Year Award -tuomariston mukaan museon rooli Viron kansallisen identiteetin rakentajana.\nKotimatkalle lähdimme Viking XPRS:llä klo 16.30 ja olimme Helsingissä 19 aikaan.\nMenomatkalla Tallinnaan lounaspöydässä\nKUMU:n edessä odottamassa sen avautumista sunnuntaina klo 11\nTässä salissa kuuluisuuksien pääveistoksia\nKiersimme parikymmentä salia, joissa oli esillä maalaustaidetta sekä veistoksia\nMatkamme keskeiset järjestäjät, Marja-Liisa Mattila ja presidentti Leena Turunen. Kiitokset heille!\nKlubin sotahistoriaretki Mikkeliin 20.11.2021\nKuvat: Erkki Ilus\nTeksti: Lauri Patomäki\n© 2022 Herttoniemen Rotaryklubi


Käytetyt Tripper-veneet - Nettivene\n0 kpl Tripper moottorivene mallista kohdetta myydään alla olevien ilmoitusten kautta _MKMDL_. Selaa kohteita ja löydä itsellesi Tripper moottorivene.\nNettivene.com › Tripper › Tripper Moottorivene\nSivustoltamme ei tällä hetkellä löytynyt yhtään Moottorivene Tripper ilmoitusta. Voit selata muita Moottorivene sivulta.\n0 kpl Tripper moottorivene mallista kohdetta myydään alla olevien ilmoitusten kautta . Selaa kohteita ja löydä itsellesi Tripper moottorivene.\nMoottoriveneTripperTarkenna hakua »\nMoottoriveneTripper Tarkenna hakua »


Kilpailija kuoli jälleen maailman vaarallisimmalla radalla - Urheilu - Satakunnan Kansa\nKilpailija kuoli jälleen maailman vaarallisimmalla radalla – Mansaaren mutkat ovat olleet kohtalokkaita jo 261 kuskille\nMansaaren ajojen tuorein uhri on walesilainen Mark Purslow.\nMansaarilla ajetaan poikkeuksellisella katuradalla. Kuva on vuodelta 2009. Kuva: Nigel Roddis / reuters\nMoottoripyöräilyn TT-sarja palaa Mansaaren erikoiselle ja vaaralliselle katuradalle kahden koronapandemiavuoden jälkeen.\nHarjoitusajoja ehdittiin ajaa viime sunnuntaista alkaen, kun keskiviikkoiltana tapahtui turhankin tuttu onnettomuus: walesilainen Mark Purslow kuoli onnettomuudessa katuradan erityisen nopealla osuudella, kertoo Autosport.\nPurslow oli kuollessaan 29-vuotias. Hän oli kokenut kilpailija, joka oli kilpaillut Mansaarella aikaisemminkin, vuonna 2017.\nPurslowsta tuli Mansaaren ajojen 261. uhri. Mansaarilla on kilpailtu moottoripyörillä vuodesta 1907 alkaen, ja siellä järjestettävät TT-ajot ovat maailman vanhin moottoripyörien kilpailu – ja samalla vaarallisin.\nRadan pituus on peräti 60,3 kilometriä ja se kiertää saaren teitä pitkin. Kaikkiaan radalla on 264 mutkaa, joista useissa näkyvyys on huono puiden, pensaiden ja muun muassa kiviaitojen takia. Lisäksi tienpinta on muhkurainen.\nRadalla ei ole ollenkaan turva-alueita ja esimerkiksi valotolpat ja sähköpylväät on peitetty heinäpaaleilla. Kuolemantapaukset eivät yleensä keskeytä kilpailuja. Keskiviikkona harjoitukset kuitenkin keskeytettiin Purslown kuolonkolarin takia.\nVuosina 1949–1975 kilpailu kuului moottoripyörien MM-sarjaan, mutta esimerkiksi legendaarinen Jarno Saarinen jätti Mansaarten osakilpailut väliin liian vaarallisina. Saarisen kohtaloksi koitui Monzan osakilpailu vuonna 1973.


Järjestimme pitkästä aikaa valokuvanäyttelyn jonka aiheena oli Beginning eli alku. Tämä merkitsee meille uusiutumista niin valokuvaajia kuin yrittäjinäkin. Meidän vuosi 2018 on ollut täynnä pysähdyksiä ja muutoksia. Valokuvaus, reissut ja näyttelyt ovat olleet tauolla mutta nyt tämä näyttelymme tiimoilta tuomme rakkaan valokuvataiteemme takaisin. Uudistimme myös valokuva nettisivumme jossa on laajasti esillä meidän molempien töitä. Näyttely oli kaksipäiväinen 8.-9.12.2018 mutta jatkuu vielä toistaiseksi Pajalla. Kiitos kävijöille ja tervetuloa ihastelemaan töitämme jatkossakin.\nTagged: valokuvaus, valokuvataide, valokuvanäyttely, designpaja, hernesniemiphotography, photography art


Encanto - TUNNE JA KERTOMUS MUSIIKISSA\nMIETELMIÄ J.S. BACHIN 4. SOOLOSELLOSARJASTA\nJA 5. SOOLOSELLOSARJAN PRELUDISTA\nLaura Kajander 16.11.2002\nSUBJEKTIIVISEN JA OBJEKTIIVISEMMAN NÄKEMYKSEN TARKOITUS\nTämän työn tarkoituksena on pohtia taiteilijan oikeutusta subjektiivisiin ja omiin emootioihin pohjautuvaan taiteelliseen musiikin tulkintaan, joka sitten kuitenkin on perusteltavissa ja analysoitavissa erilaisten tutkimusten pohjalta. Ennen kaikkea pidän taiteilijan ehdottomasti ensisijaisena tehtävänä tässä maailmanmenossa sellaisten asioiden käsittelyä, johon tiedemaailma ei älypainotteisena alueena mene. Tätä on siis inhimillisyyden ja maailmankaikkeuden esittely esimerkiksi tunne-elämän osalta. Se voi olla esimerkiksi sävelten järjestelemistä siten, että kuulijalle muodostuu joku, usein abstrakti ajatus jostain, tai voidaan viedä kuulijaa johonkin tunnetilaan. Helene Schjerfbeckin kirjeitä sisältävässä kirjassa ilmaistaan asia näin: Taiteilija on tunteen työläinen. Tämä lause kuvastaa mielestäni hyvin taiteen tarkoitusta ja olemusta. Taiteilija työskentelee oman alansa ja välitettävien tunteiden ymmärryksen kehittelijänä. Minun mielestäni taiteilijan ei pitäisi ensisijaisesti ilmaista omia tunteitaan, vaan pikemminkin omia ja yleisiä tunteita työstetyssä muodossa, jolloin tunnealueella voi tapahtua jonkinlaista kehitystä.\nMusiikkitaiteilijana koen J.S. Bachin musiikin hyvin verbaalisena, vaikka toisaalta musiikki toimii itsenäisenäkin. Tämä verbaalinen kokemus on minulle kuitenkin niin voimakas, että olen aiemmin tehnyt "käännöksiä" J. S. Bachin kappaleista suomeksi. Tässä työssä haluan tutkia näitä intuition luomia kertomuksia ja pohtia sitä, ovatko “kertomukset” objektiivisemminkin perusteltavissa. Tähän pohdintaan olen saanut runsaasti tukea Harri Wessmanin Sibelius-Akatemialle tekemästä lisensiaattitutkimuksesta aiheena ”Antiikin puhetaidon teoriasta musiikin retoriikkaan”sekä toisaalta Dolf Grunwaldin kirjasta ”Anna persoonallisuutesi puhua”. Mielestäni saan näistä kirjoista joitakin vastauksia moniin intuitioni luomiin kysymyksiin. Pohdin silti edelleen, voisiko eri tunnealueista luoda tarkkoja kaavioita, joille löytyisi vastaavuus musiikissa. Harri Wessmanin työ lähestyy kovastikin näitä vastauksia, mutta ilmeisesti tarkka tieteellinen analyysi on mahdotonta rytmien, sävelten, harmonioiden ja ajatuksien sekä tunteiden valtavan varioinnin ja äärettömien yhdistelymahdollisuuksien takia. Toisaalta juuri tässä kohdassa saamme taiteilijoille oikeutuksen kertoa kertomuksia omin sanoin ja omin värein. Musiikki antaa lisäksi mahdollisuuden kertoa hyvin monivivahteisista tunne- ja olotila-alueista.\nMUSIIKIN TUNNEALUEEN SELITYSYRITYKSIÄ ERI AIKOINA\nAjatukseni siitä, että musiikkitunne voisi olla selitettävissä ja analysoitavissa ei näytä olevan ollenkaan ainutlaatuinen. Eri aikoina on tähän alueeseen törmätty eri alojen puitteissa.\nAntiikin aikana keskeinen musiikkiestetiikan käsite oli eetosoppi. Musiikilla katsottiin olevan vaikutusta ihmismieleen. Musiikki ilmaisee sekä tunne-elämää, että karaktäärejä ja on siten myös yhteiskunnallisesti tärkeä ala. Musiikki saattoi jäljitellä luonnetyyppejä harmonioita, sävelkulkuja, sävellajeja ja rytmejä yhdistelemällä. Tuolloin musiikki oli myös hyvin läheisessä yhteydessä runouteen, jopa niin, että runous laskettiin kuuluvaksi musiikin elementteihin.\nNäyttää siltä, että jo Pythagoras (n. 560 – n. 500 eKr.) pohti sitä, kuinka musiikki on rationalisoiva taidelaji ja kuinka musiikissa matemaattisin perustein pyritään järjestämään muutoin maagisilta vaikuttavia seikkoja. Myös Pythagoras pohti eräiden väitteiden mukaan musiikin mahdollista lääkitsevääkin voimaa.\nDamon (n. 400 eKr.) puolestaan pohti musiikin vaikutuksia ihmiseen. Hänen mukaansa rytmit ja harmoniat vaikuttavat ihmiseen eri tavoin, jolloin ihmisten kasvattamiseksi olisi käytettävä hyvää tekeviä musiikkeja. Näin musiikkia voitiin myös käyttää hyvän yhteiskunnan rakennusaineena.\nMyös Platon (427 – 347 eKr.) piti musiikin merkitystä tärkeänä. Platonin huolena oli demokraattisen kaupunkivaltion rappeutuessa myös musiikillinen rappeutuminen, jolloin hyvät vanhat musiikkisuuntaukset saivat rinnalleen uusia, esimerkiksi aistillisuuteen johtavia sävellajeja. Hänen mukaansa sävellajeista doorinen sävellaji ilmentää miehuullista päättäväisyyttä. Tätä hän piti kaikkein tärkeimpänä sävellajeissa. Fryygisen sävellajin rauhoittava vaikutus oli myös hyväksi ihmiselle kun taas jooninen, lyydinen ja miksolyydinen sävellaji johtavat Platonin mukaan erilaisiin heikkouksiin, kuten aistillisuuteen ja himokkaaseen hurmioon. Platon analysoi myös rytmin miehuulliseksi osaksi ja melodian naiselliseksi, heikommaksi.\nAristoteles (384-322 eKr.) oli Platonin oppilas. Aristoteles piti musiikkia ennen kaikkea jäljittelynä. Eri sävellajeilla oli hänen mukaansa voimakkaasti erilainen vaikutus kuulijaansa. Aristoteles ei ehkä tuominnut sävellajeja yhtä jyrkästi kuin opettajansa ja hänelle myös ajatus henkilökohtaisesta taide-elämyksestä oli mahdollinen. Kuitenkin hänen mukaansa fryyginen sävellaji oli erityisen hyvä nuorison kasvatukselle. Aristoteleella oli myös ajatuksia musiikin terapeuttisista ja puhdistavista vaikutuksista.\nAristoteles myös esitti systemaattisesti, miten inhimilliset tunteet toimivat. Näitä ajatuksia hän käsitteli mm. retoriikan alueella.\nEetosoppia myöhempi hiukan samansuuntaisia ajatuksia sisältävä oppi oli 1600-1700-luvuilla vaikuttanut affektioppi. Ilmeisesti affektiopin juuretkin ovat juuri antiikin Kreikassa. Affektiopissa musiikin avulla pyritään hahmottamaan tekstin ajatussisältöä. Affektien tuli vaikuttaa kuulijaan. Myös affektioppi perustuu rationaaliseen musiikkikäsitykseen. Kuten antiikin Kreikan musiikissa runoudella oli tärkeä sija musiikin maailmassa, myös affektiopissa laulumusiikki on tärkeässä asemassa. Mattheson sanoi osuvasti: ”…aina ja jokaisessa melodiassa tulee olla päämääränä vallitsevan mielialan esittäminen siten, että soitinten äänet ikäänkuin synnyttävät puheenomaisen ja ymmärrettävän esityksen”. Johann Mattheson onkin kehittänyt inventioteorian, jossa voi nähdä yhtenevyyksiä esimerkiksi Aristoteleen tunneanalyyseihin.\nNeuvostoliittolainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä, Boris Asafjev (1884-1949) puolestaan loi intonaatioteorian. Hän pohti ihmisen tajunnan, yhteiskunnan ja musiikin välistä vuorovaikutusta. Hänen mielestään esimerkiksi musiikkia ei voi analysoida kuin kuuntelemalla. Musiikin muoto ei ole hänen mukaansa kaava tai muotti vaan prosessi. Musiikki on materiaalin järjestämistä ajassa. Nämä ajatukset ovat minulle mielenkiintoisia oikeastaan juuri siksi, että itse juuri pohdin muodon ja kaavan mahdollisuutta, vaikka musiikki samalla onkin prosessi myös. Jos musiikin katsotaan olevan jäljittelyä (esim. antiikin ajattelijoiden mukaan) ja jos jäljittelystä (siis musiikista) saisi aikaan jonkinlaisia kaavioita, pitäisi myös jäljitellyn asian sopia kaavioon. Niinpä, vaikka jos ahdistusta kuvaavasta musiikista saisi kaavion, voisi kaavion perusteella koettaa rakentaa vastakaavion, josta voisi tulla ahdistus- tai masennuslääke.\nNykyisin musiikin vaikutuksia ihmisen psyykeen tutkitaan esimerkiksi musiikkiterapiassa. On myös todettu erityisesti klassisen musiikin harrastamisen ja kuuntelun edistävän aivolohkojen välistä yhteistyötä, keskittymiskykyä, oppimista, rentoutumista, avaruudellista hahmotuskykyä, osin myös matemaattisia ja verbaalisia valmiuksia.\nMyös musiikkikasvatuksen alueella pohditaan musiikin vaikutuksia, joskaan ei ollenkaan tarpeeksi. Amatööripianisti ja psykologi Dolf Grunwaldin kirja ”Anna persoonallisuutesi puhua” käsittelee mm. ihmisen tunnealueita, joiden häiriötilat näkyvät hyvin pian musisoitaessa. Musiikki osuu niin monelle ihmisyyden alueelle, että persoonallisuuden kehittäminen sekä häiriöiden korjausmahdollisuudet ovat valtaisat. Ongelmat voivat näkyä asennoissa tai musiikin tuottamisen lukkoina jollain alueella taikka keskittymiskyvyssä tahi vaikkapa rytmisinä, melodisina tai nuotin luvun hahmotusvaikeuksina. Tässä on valtavasti tai-sanoja! Korjausehdotus vain\nKirjassa puhutaan myös siitä, mitä osittain haluan itsekin tällä kirjoitelmallani sanoa: ”Toistaiseksi muusikkokoulutuksessa pääpaino on laji- ja tekniikkavalmennuksessa. Henkinen valmennus, motivaation luominen ja yllä pitäminen sekä psyykkisten rasitustekijöiden huomioiminen ovat jääneet vähemmälle huomiolle. Ilmeisesti taustalla on ollut ajatus siitä, että ongelmat ratkeavat itsestään, kunhan valmennettavan lahjakkuus ja ahkeruus ovat riittävällä tasolla”. Dolf Grunwald puhuu siitä, kuinka taustalla vaikuttavan tunneongelman ratkaiseminen saattaa auttaa jonkun musiikillisen vaikeuden selvittämisessä. Minulle itselleni ajatus saattaa yhtä hyvin kulkea toiseen suuntaan: Jos ensisijainen päämäärä ei ole musiikillinen kehittyminen vaan persoonallisuuden kehittäminen, voidaan musiikkia käyttää ongelmanratkaisijana tai ratkaisuapuvälineenä puuttumatta suoraan ongelmaan. Grunwaldin esimerkki tytöstä, jolla oli vaikeuksia Fis-duurin soiton kanssa, ratkesi siten, että tyttö mietti, miltä se tuntuu. Tyttö sanoi sen olevan ”tumma-avoin-epämukava”. Sitten hän kertoi F-duurin olevan ”tumma-suljettu-mukava”. Soitettuaan lopulta Fis-duurin F-duurin tunnelmaa ajatellen, se onnistuikin. Taustalla saatettiin pohtia, mistä tämä Fis-duurin epämukavuus johtui. Tulokseksi saatiin onnistunut Fis-duuri. Tässä itse katsoisin vähintään yhtä tärkeäksi tulokseksi sen, että tyttö on joutunut pohtimaan ”tumma-avoin-epämukava” – ajatustensa syitä ja saanut näin odottamatta Fis-duuri-impulssin ansiosta ratkaistuksi jotain sisäisiä keskeneräisyyksiään (nämähän eivät ihmisen sisältä koskaan lopu). Avoin-epämukava –ajatusyhdistelmä ei ole ollenkaan suotuisa esiintyvälle taiteilijalle tai ihmisten kommunikoinnille ylipäänsä.\nTaidekasvatusta yleensä on esimerkiksi Päivi Huuhtanen pohtinut kirjassaan ”Taidekasvatuksen esteettis-käsitteelliset perusteet”. Tässäkin kirjassa ovat voimakkaasti esillä taiteen vaikutus ja taiteella vaikuttaminen. Tämä vaikutus juuri on väylä tunnealueelle ja antaa mielestäni jälleen perusteita taiteen perustehtävästä tunnealueen ja persoonallisuuden kehitysvälineenä.\nPohdittavaa myös olisi siinä, kuinka musiikin hyviä vaikutuksia voisi hyödyntää laajemminkin ihmiskunnan hyvinvoinnin edistämiseksi. Taitava musiikki- ja taidekasvatus voisi olla loistava väylä tällaiseen.\nPikkuesimerkkinä aiheesta kerron vielä METRO-lehden uutisesta, jossa todettiin, että kun eräälle lontoolaiselle bussipysäkille laitettiin soimaan klassista musiikkia, ilkitöiden tekijät vähenivät alueelta. Samalla voisi keskustella vastaavasti negatiivisesti vaikuttavista musiikkityypeistä.\nKERTOMUS, MUOTO JA TUNNE; RETORIIKAN KAUTTA KOHTI MUSIIKKIA\nRetoriikassa eli klassisessa kaunopuheisuuden teoriassa on useita monitasoisia kohtia, jotka ovat hyvin läheisessä suhteessa tulkintaani J.S.Bachin musiikista. Harri Wessman on käsitellyt aihetta lisensiaattityössään. Wessman mainitsee, että juuri barokin aikana retoriikan teoria ulotti vaikutuksensa myös musiikkiin. Niinpä tuntuu tarpeeksi perustellulta ”analysoida” Bachin musiikkia kertomuksen muotoisena.\nA) RETORIIKAN HISTORIALLISTA TAUSTAA\nV. 467 eKr. Syrakusan demokratian luomisen yhteydestä lähtöisin oleva retoriikka on ollut antiikin aikana yhteiskuntaan vaikuttanut ala. Puheoppia on kehitelty, opiskeltu ja käytetty kreikkalaisissa kaupunkivaltioissa myös siitä syystä, että kansalaisten ollessa tasa-arvoisia, piti heidän myös kyetä itse ajamaan asioitaan. Puheoppi tuli siis suureen tarpeeseen oikeuslaitoksen ja politiikan käytössä. On haluttu kehittää tekniikoita tehokkaan puheen luomiseksi, jotta omat näkemykset saisivat mahdollisimman tehokasta kannatusta. Tekniikoissa on huomioitu puheen valtavan monet alueet esimerkiksi kielioppi, sanojen valinta, lausekuviot, puheen kokonaisrakenne, tyyli jne. Ajatuskyky, ilmaisuhalu ja suosio ovat välttämättömiä, jotta puhuja pystyisi vakuuttamaan kuulijakuntansa, sanottiin. On myös toisaalta esimerkiksi analysoitu erilaisia tunnetiloja, kuinka ne vaikuttavat ihmiseen, mistä ne johtuvat ja toisaalta kuinka puheen avulla voidaan vaikuttaa kuulijan tunteisiin. Jo retoriikkatekniikoiden alkuaikoina pohdittiin puhetaidon ja totuuden suhteellisuutta. Sokrateen mielestä esimerkiksi totuus on suhteellinen asia, joka muuttuu tarkastelijan näkökulman mukaan ja johon näin ollen voi muka vapaasti vaikuttaa suostuttelemalla. Onneksi kaikki eivät olleet samaa mieltä tästä asiasta. Aristoteleen mielestä retoriikkaa saattoi käyttää totuudenetsinnässä.\nAristoteles (n. 384-322eKr.) kirjoitti kolmiosaisen teoksen retoriikasta. Hän kirjoitti ja kehitti järjestelmällistä argumentointitekniikkaa. Hänen mielestään ihmisen on saatava keinot puolustaa itseään sanallisesti aivan kuten fyysisen uhan edessä fyysisesti. Tekniikan hallitseminen ei anna oikeutusta käyttää taitoa väärin, kuten ei muitakaan taitoja saisi käyttää vääryyteen. Aristoteles jakoi todisteet luonnollisiin ja keinotekoisiin. Tämän kirjoitelman aihepiiriin kuuluu keinotekoisista eli itse luoduista todisteista varsinkin emotionaaliset todisteet, eli puhujan kyky vaikuttaa kuulijansa tunteisiin. Myös loogiset, päättelykykyyn vetoavat keinotekoiset todisteet voivat saada vastaavuuksia musiikissa musiikin loogisena etenemisenä.\nAristoteles puhui kolmen lajin retoriikasta: Poliittisesta, juridisesta ja osoittavasta. Nämä kaikki lajit sisältävät jonkinlaista yhteiskunnallista vaikuttamista. Hän on myös analysoinut inhimillisiä piirteitä yleensä ja toisaalta tai jotain tähän??? yhteiskuntaan vaikuttavina asioina.\nEnsimmäisen kirjan teema on looginen todistaminen, toisessa kirjassaan hän käsittelee tunteita hyvin perusteellisesti. Hänen mukaansa tunteet vaikuttavat siihen, minkälaisen kannan he (mihin viittaa ???) ottavat johonkin asiaan. Hän analysoi ihmistyyppejä, jotka ovat alttiita esimerkiksi suuttumukselle, mistä se johtuu ja kuinka sellaisiin ihmisiin voi vaikuttaa. Näin hän käy läpi useita eri tunnealueita, kuten rakkaus, viha, lempeys, ystävyys, häpeä, pelko, luottavaisuus, kateus jne. Kolmannessa kirjassaan Aristoteles käsittelee tyyliä.\nKreikkalaisten kaupunkivaltioiden kukistuttua retoriikka ei ollut yhtä tärkeässä asemassa kuin ennen, vaikka teorioita kehiteltiinkin edelleen. Roomalaisten omaksuessa retoriikan ajatuksia ja alettua opettaa sitä, se aluksi kiellettiin. Retoriikasta kirjoitettiin sitten vuosikymmen kiellon jälkeen oppikirja (86-82 eKr.).\nSeuraava hyvin huomattava retoriikan käyttäjä ja teoreetikko oli Cicero (106-43eKr.), joka kirjoitti lukuisia teoksia, joista osa käsitteli retoriikkaa. Cicero loi mm. pohjaa ajatusmallille, jossa reetorin tuli kyetä opettamaan, miellyttämään ja liikuttamaan.\nRooman keisarikauden alussa retoriikka menetti jälleen merkitystään, vaikka sitä edelleen opetettiin.\nAntiikin ajan laajimman retoriikkaa käsittelevän 12-osaisen kirjan kirjoitti v. 35jKr. Espanjassa syntynyt, Roomassakin vaikuttanut Marcus Fabius Quintilianus.\nMyöhäisantiikin aikana retoriikan teoriaa laajensi mm. Hermogenes, jonka tyylioppi erään teorian mukaan oli esiteltävissä seuraavasti: Hyvän puheen tuli olla selkeä, oikean kokoinen, kaunis, ei liian hidas, eikä nopea, rytminen sekä puheessa tuli olla moraalinen sisältö ja sen tuli olla totuudenmukainen. Mielestäni näitä ajatuksia voi pitää myös hyvän musiikin ominaisuuksina. Moraalisen sisällönkin voi ymmärtää musiikissa siten, että musiikillisia keinoja käytetään hyvään.\nV. 380 Rooman tunnustettua kristinuskon, myös kirkko käytti retoriikan metodeja lähetystyöhönsä ja omien ajatustensa välittämiseen tehokkaasti. V. 517 puolestaan Paavi Gregorius Suuren lähetyskäskyn perusteella sanaa oli julistettava kansanomaisesti retoriikan perinteitä noudattamatta. 742-814 elänyt munkki Alkuin herätti jälleen henkiin retoriikan metodeja. Tämän jälkeen retoriikan opetuksessa käytettiin mm. Ciceron ja Quintilianuksen kirjoituksia.\nRenessanssin aikana retoriikka jälleen vapautui yleisemmin ihmisten käyttöön. Humanistit olivat innoissaan antiikin keksinnöistä, myös retoriikasta. Kiitos kirjapainon keksimisen mm. Quintilianuksen kirjoitukset olivat ensimmäisten joukossa painettuina suuremman joukon luettavaksi. Humanistien ajatuksia tuolloin olivat myös tekojen ja tunteiden jäljittely esim. taiteissa.\nB) RETORIIKAN JA BAROKKIMUSIIKIN TARKOITUS\nRetoriikan tarkoitus on varmastikin ollut toisiin ihmisiin vaikuttaminen. Vaikuttaminen on ollut tärkeää esimerkiksi juridiikassa ja politiikassa. On ollut tärkeää hankkia ilmaisutaitoja esimerkiksi rikolliseksi epäillyn puolustamiseksi ja toisaalla poliittisten ajatusten levittämiseksi tehokkaasti muille.\nBarokkimusiikinkin nimenomainen tarkoitus oli movere ja delectare, liikuttaminen ja miellyttäminen. Retoriikan alueella ihmisen tunnepuoli on ollut hyvin vahvasti esillä. On analysoitu erilaisia tunnetiloja ja persoonallisuuksia ja sitä, miten eri puheilla voidaan johdattaa ihmisiä erilaisiin tunnetiloihin ja vaikuttaa tätä kautta ihmisten mielipiteisiin. Musiikin tekijät ovat esimerkiksi barokin aikana hyvinkin käyttäneet näitä retoriikan metodeja myös sävellyksissään. Puheen ja musiikin yhteyksiä pohdittiin tuolloin kovastikin.\nC) YLEISKATSAUS MUOTOIHIN RETORIIKASSA JA MUSIIKISSA\nRetoriikan ja musiikin teorioissa on mielestäni hyvin paljon yhtenevyyksiä. Näitä yhtenevyyksiä on mm. Johann Mattheson käsitellyt yksityiskohtaisesti ja Harri Wessman selostanut lisensiaattityössään.\nRetoriikan, kuten musiikinkin alueella on keksittävä argumentit, selitykset tai väitteet ja vastaväitteet. Näitä voidaan kutsua inventioiksi. Quintilianus etsi argumenttejä esimerkiksi ihmisen ammatista tai sukupuolesta, sillä maamies tai lakimies tekevät hyvin erilaisia tekoja kuten nainen ja mieskin. Quintilianuksella on 15 tällaista ”etsintäpaikkaa” henkilöä tai asiaa koskevilta alueilta. Myös muut ovat pohtineet etsintäpaikkoja hieman eri asioita painottaen.\nMuusikot ovat myös käyttäneet inventioteorioita säveltämisen yhteydessä: David Heinichen pohti hyvien sävelaiheiden löytymispaikkoja. Johann Mattheson puolestaan esitteli viisi keksintäpaikkaa, joista tässä mainittakoon hänen mielestään kaksi tärkeintä: Locus notationis, joka oli esimerkiksi nuottikuvan muuttelemista tai järjestelemistä jonkun periaatteen mukaan. Locus descriptionis puolestaan oli inhimillisten tunteiden musiikillista kuvailemista. Tämä osa on erityisesti musiikin kannalta hyvin tärkeä sekä Matthesonin että itseni mielestä. Mattheson toteaa esimerkiksi että ilon tunne perustuu elämänhenkiemme laajenemiseen, joten tätä affektia voidaan parhaiten ilmaista laajoilla ja laajennetuilla intervalleilla. Suru puolestaan on kehomme hienon hienojen osasten kokoonvetäytymistä, joten tähän tunnetilaan sopivat kapeat ja kapeimmat intervallit. Kuten Aristoteles puheen tarkoituksiin, Mattheson analysoi musiikin tarkoituksiin eri tunnetiloja, joista rakkaus on hänen mielestään musiikin tärkein affekti. Tätä on vaikea hahmottaa eli ymmärtää mielestäni. Lisää ensimmäiseen virkkeeseen jotakin. En voi olla toteamatta tässä yhteydessä, että ajautumiseni tunneanalyysityyliseen kirjoittamiseen Bachin musiikista tuntuu olevan hyvin sopusoinnussa historian kanssa. Kuljen siis barokkiajan säveltäjien tietä toiseen suuntaan; kun säveltäjällä oli affekti, jonka puitteissa hän sävelsi jotakin musiikin kohtaa, on minulla musiikki, joka kertoo säveltäjän affektista. Sanallisesti tätä siis minulle voi vastata runo- tai kertomusmuoto tyylistä riippuen.\nSekä puheen, että musiikin tekemiseen tarvitaan myös jäsentelyä asian ymmärrettäväksi tekemiseksi. Erityisesti barokkimusiikkiin oppi puheen jäsentelystä eli dispositio jätti jälkensä.\nKlassisessa retoriikassa oli erilaisia jäsentelyehdotuksia puheen suhteen. Useissa mainittiin johdanto, kerronta, argumentointi ja päätös. Joissakin on myös mainittu kerronta, todistelu ja kumoaminen tai vaikkapa lisäksi ehdotus, erittely, vahvistus, poikkeama, kumoaminen ym. Musikaalisessa ja kerronnallisessa mielessä voisin itse käsittää erilaisten mahdollisuuksien olemassaolon tilanteesta riippuen.\nMattheson puhui myös musiikin dispositiosta: Exordium on melodian esittely. Narratio on kuin selonteko ja kertomus, propositio esittelee musiikillisen puheen sisällön tai päämäärän, confutatio on vastaväitteiden kumoamista, confirmatio vahvistusta ja peroratio on loppu ja päätäntä. Myös Johann Nikolaus Forkel pohti dispositiota. Hänen mukaansa sävellyksistä yleensä löytyy johdanto, teema, sivuteemoja, vastakohtia, erittelyitä, kumoamisia ja vahvistuksia.\nSeuraavaksi käsittelen tyyliä: Tämäkin alue ilmenee itsestään selvästi sekä puhetaidossa että musiikissa. Klassisessa retoriikassa puhutaan yksinkertaisesta tyylistä, keskityylistä ja suuresta tyylistä. Pohdittiin esimerkiksi sitä, mitkä aiheet soveltuivat milläkin tyylillä esitettäviksi. Barokkimusiikissa nämä kolme tyyliä saavat lähes suorat vastineensa: ”Yksinkertaisessa” tyylissä (alla Romana) noudatetaan nuottien kirjoitusasua, ”suuressa” tyylissä (alla Lombarda) nuotteja koristellaan ja nuotteja lisäillään eri paikkoihin, ja ”keskityylin”(alla Napolitana) kirjoitusasuun perustuvaa esitystä väritetään tekstin pohjalta.\nHarri Wessmanin lisensiaatintyössä tyyli saa perusteellista huomiota. Hän esittelee useita tyyliin liittyviä yksityiskohtia retoriikassa ja myös Matthesonin esittämiä vastineita musiikin alueella. Tämä kaikki on mielestäni hyvin perusteltua, sillä vastaavuudet ovat ilmeisiä.\nKirjassa mainitaan runojalat (28 kpl), vaikka varsinaisesti ne kuuluvat runouteen, eivätkä retoriikkaan. Mielestäni runojalat ovat kuitenkin vahva piirre kielessä, kielen rytmisyydessä ja painotuksissa. Painot ja rytmit ovat myös musiikissa olennaisena rakennusmateriaalina. Mattheson analysoi erilaisten rytmikuvioiden luomaa tunnetta tai vaikutelmaa. Tässä yhteydessä haluan mainita erityisesti spondeen: pitkä-pitkä –yhdistelmän: Se kuvaa hänen mukaansa arvokkuutta ja vakavuutta ja se on helppotajuinen. Virret ovat usein spondeeta. Pyrrhichius puolestaan koostuu kahdesta lyhyestä sävelestä. Se on ehkä nuorten aseistettujen sotilaiden tanssityyli, nopea ja tulinen. Itse pohdin vakavuutta ja arvokkuutta J.S.Bachin neljännen soolosellosarjan preludin yhteydessä.\nRakenteen puolesta musiikissa ja puheessa voi olla yhtenevyyksiä monilla tasoilla: sanarytmien vastaavuus löytyisi runojaloista ja rytmeistä, lauseen pilkut ja pisteet löytävät vastaavuuksia musiikillisissä lauserajoissa tauon tai pitkän nuotin muodossa. Kappaleen päättyessä tulee pidempi hengähdystauko, kirjan luku voisi olla oratorion osa jne. Yhtenevyyksiä löytyy myös siten, että kielioppivirheet tekstissä häiritsevät, samoin kuin tökeröt ilmaukset ja mauttomuudet ja kyseiseen tyyliin sopimattomat lausahdukset tai vääränlainen toisto. Myös lauseiden ja sanojen rytmitykset ja yhdistely on tehtävä taidolla. Samoin musiikissa tyylille sopimattomat äänet (esimerkiksi virheellinen äänenkuljetus, kuin kielioppivirhe), väärän pituiset musiikilliset ajatukset tai sekava aiheiden esiin tuonti eivät ole eduksi sävellykselle. Joissakin kohdin mauttomuuden ja nerokkaan raja on hienon hieno, ja tyylillisesti oikean ratkaisun määrittelee ”hyvä maku”. Esimerkiksi toisto voi olla tylsää tai suggeroivaa.\nSUBJEKTIIVISESTI TOTUUDENMUKAINEN KÄÄNNÖSTYÖ\nAion esitellä tässä luvussa tämän kirjoitelman keskusteeman, ”alkuperäiskäännökseni” Bachin 4. soolosellosarjasta ja 5. sarjan preludista suomeen. Nämä käännökset ovat syntyneet joitakin vuosia sitten, jolloin ajauduin usein kertomuksiin Bachia soittaessani. En ole tätä työtä varten tehnyt mitään muutoksia käännöksiin, vaikka tällä hetkelllä sekä tarina, kirjallinen tyylini että ajatteluni muodostaisivat tarinat toisenlaiseksi. Osittainhan tämän kirjoitelman aiheena oli tutkia, onko näillä intuition luomilla kertomuksilla jotakin tekemistä jonkin tieteellisemmän ajatuksen kanssa.\nMielestäni J.S. Bachin sellosoolosarjat siis pääosin etenevät hyvin kertomuksenomaisesti. Käännöksessä Bachista suomeen ei missään tapauksessa ole olennaista itse tarinan sisältö vaan sen muoto, rakenne, kertomistyyli ja tunnetila, johon kertomus johdattaa. Käännösten tarina voisi periaatteessa vaihdella hyvinkin paljon, ja samasta musiikista painotuksia muunnellen olisi mahdollista luoda monenlaisia käännöksiä. Voisin kuvitella, että tällaiseenkin perustuvat musiikin suuret vaikutusmahdollisuudet. Jokainen voi omasta elämänkokemuksestaan ja elämäntilanteestaan saada materiaalia musiikin kokemiseen tai omien konfliktien järjestelyyn abstraktimmalla tasolla.\n4. soolosellosarjan olen suomentanut referoivaan tyyliin. En ole pohtinut kirjoitusmielessä joka sanaa erikseen, vaan olen ensin ”lukenut” musiikillisen alkutekstin ja sitten kertonut siitä vapaasti lyhennetyn version.\nKertomusten sisällön suhteen on olennaista pohtia esimerkiksi sitä, onko kyseessä yksi henkilö, joka käy läpi jotakin omaa ongelmaansa, kokemustaan tai ajatustaan vai onko kysymys useista henkilöistä, jotka keskustelevat, väittelevät tai vaikuttavat muuten vain tarinaan.\nJ.S. BACH: SOOLOSELLOSARJA N:O 4\nMaan oikeamielinen kuningas puhuu kansalaisilleen:\n“Hyvät kansalaiset, rouvat ja herrat, lapset ja aikuiset, maaseudun ja kaupunkien asukkaat;\nOlen tarkkaillut yhteisömme elämänmenoa ja kulkua päivästä toiseen. Moni asia sujuu mallikkaasti kiitos hyväntahtoisten ihmisten. Joitakin kommelluksia kuitenkin on ollut näkyvissä. Voisimme perustaa jonkinlaisia ryhmiä näiden asioiden kjorjaamiseksi.\nYllättävät sateet ovat sotkeneet joidenkin peltoja siinä määrin, että on kohtuutonta vaatia näitä ihmisiä itse selviytymään peltojensa siistimisestä. Muuten peltoja on hoidettu hienosti ja luonto pääsee rauhassa kasvattamaan hedelmiään…”\nTähän tapaan kuningas jatkoi käytännön asioiden puimista ja pohti sitä, kuka soveltuisi parhaiten mihinkin tehtävään ja minkälaisia voimavaroja muuten tarvittaisiin .\nSitten oli aika ottaa vakavampi asia esille. Kuningas puhui:\n“Arvon kansalaiset, minun on nyt vielä keskusteltava kanssanne eräästä hyvin järkyttävästä rikkomuksesta lähimmäisiä vastaan. Olen mitä syvimmin pahoillani kuultuani, kuinka jotkut ovat tahallaan tehneet tuhoa asioille, joita toiset ovat rakentaneet vuosikausia.”\nKuningas oli vallan järkyttynyt, mutta hiljensi sitten ääntään, koska rikolliset eivät olleet edes paikalla. Kuningas kertoi allapäin nuorisojoukosta, joka oli hajottanut pikkulasten hoitokoteja. Seiniä oli myös liattu, ja joka puolelle oli kirjoitettu törkysanoja ja uhkailuja. Kuningas ihmetteli näiden nuorten ympäristöä; eivätkö työnjakoasiat ja perheavustukset olleet johtaneet mihinkään hyvään, vaikka ihmisten hyvinvointia oli yritetty vuosikaudet parantaa. Kuinka oli mahdollista, että jotkut jäivät tässä sivuun. Kuningas jatkoi puhettaan, valitti epäoikeudenmukaisuudesta ja itsekeskeisyydestä ja välillä suorastaan yltyi paasaamaan kansalaisilleen siitä, kuinka he antoivat silmiensä sokeutua ja omantuntonsa paatua ympäristön hömpötysten keskellä. Eikö päivästä toiseen ollut harjoitettu hyvän viljelyä. Kuningas mietti taustoja, syitä sekä ratkaisuvaihtoehtoja eri kanteilta.\nLopulta suorastaan hurjaksi yltyneen puheensa päätteeksi kuningas rauhoittui ja lausui vielä:\n”Hyvät kansalaiset, rouvat ja herrat, rakkaat ystävät; suurin osa teistä on joka tapauksessa suoriutunut tehtävästään loistavasti ja saamme yleensä elää hienossa ja kauniissa maailmassa. Jatkakaamme toinen toistemme rakastamista ja kunnioittamista hyvässä hengessä”\nÄiti kertoo lapsestaan:\n”Minulle on syntynyt maailman ihanin ja kaunein ja viattomin vauva. Sillä on söpö suu, kultainen katse, heleä ääni, viisaat varpaat, nätti napa, pullea pussattava polvi, hellyyttävä hipiä, hienot sormet, (kaunis äiti), maailman ihanin koti, kaunis kehto. Sillä on ihana jokellus, hyvä ruokahalu…”\nÄiti kulkee lapsensa kanssa pitkin katuja, lapsi sylissään. Muutama askel ei malta olla maassa kiinni, vaan on otettava tanssiaskelia välillä – silkasta ilosta. Äiti näyttää maailman ihmeitä lapselleen, kertoo ja kuvailee. Äiti juttelee ohikulkevien tuttujen ja puolituttujen ja tuntemattomienkin kanssa, näyttää lastaan ja esittelee ihmisiä lapselleen jopa tämän nukkuessa.\nÄiti taitaa olla vähän hassu kun ei muusta osaa puhuakaan. Hän saa kyllä muutkin hyvälle tuulelle höpinöillään, vaikka vähän hassuja ovatkin.\nMutta illalla tulee väsymys. On aika surullista, että isä ei pääse nauttimaan lapsestaan. On aika yksinäistä viettää pitkiä öitä ja turvata yksin lapsen jokaista hetkeä. Täytyy ymmärtää näitä olosuhteita, joissa isä ei voi olla paikalla. Hän on varmasti joka tapauksessa oikeassa paikassa… mitähän hän nyt puuhaa. Kummallista, että elämässä täytyy olla tällaisiakin puolia.\nÄidin mieleen tulee myös huolia lapsen terveydestä ja oikeasta lämpötilasta. Mitään hätää ei kyllä nyt näytä olevan.\nEnnen nukahtamistaan äidin mieleen tulevat taas päivän ilot. Hän muistelee retkiään kaupungilla ja riemuitsee tulevan päivän uusista retkistä, entistä ihanammista. Unesta tulee onnellinen ja rentouttava.\nIlon, riemun ja onnellisuuden; kauneuden tanssi.\nhyvyyden ja haaveen,\nsadonkorjuun, viljavuuden tanssi,\nnaiivin nuoruuden ja rakkauden tanssi,\nnuoren varauksettoman riemun tanssi.\nRiehakkaan tanssin jälkeen väsyttää ja tulee raukea olo. Onnellisen tanssin jälkeen on haikeutta. Ilta laskeutuu tyynenä ja pehmeänä ja järvellä on usvaa. Maisemaan sulautuminen tapahtuu hiljaisuudessa ja yksin. Kauneus väräjää, väräjää, väräjää. Kauneus on niin kaunista, että se saattaa itkettää. Luonnon rauha täyttää kokonaan. Ihminen pienuudessaan voi kadota ympäristöönsä kokonaan. Sulautua. Luomakunta hengittää syvää hengitystään.\nBourrée I ja II\nOn kulunut joitakin vuosia. Tämän kertomuksen henkilöt eivät ole enää niin nuoria. Bourréet ovat tansseja, joissa vanhemmat ihmiset elävät rauhallisin mielin maailman menossa. Katselevat vähän objektiivisemmin asioita. Ihmiseen on kasvanut iän tuomaa arvokkuutta, mutta sen puitteissa tanssi käy välillä kovinkin vauhdikkaasti.\nHyvät naiset ja herrat. Tämäniltainen kertomuksemme päättyy tähän. On ollut ilo olla seurassanne. Nauttikaa kotimatkastanne ja jatkakaa jokapäiväisiä puuhianne kuten haluatte.\nKiitoksia, hyvää matkaa ja näkemiin.\n4. sarja kokonaisuudessaan kertoo siis yhden kylän elämänmenosta. Kylässä on monenlaisia enimmäkseen ihanan naiiveja ihmisiä ja kysymyksessä onkin oikeastaan varsin mutkatonta kerrontaa erilaisista arjen pikkujutuista. Retorinen tyyli on tässäkin kerrontataitoa, eri aspektien oikeanlaista järjestelemistä toivotun ilmapiirin luomiseksi. Oikeastaan mieleeni voisi tulla teatteriesitys kylän elämästä. Teoksen alussa, Preludissa, yleisö tai toisaalta tarinan kansalaiset toivotetaan tervetulleiksi yhteiseen hetkeen. Tämä on puheen avaus. Itselleni preludi on yhden ihmisen esitelmöintiä: Mielikuvituskylän mielikuvituskuningas puhuu jostakin suorastaan lähes surrealistisen mielikuvan aiheuttamasta ongelmasta. Tässä siis tunnelma syntyy kuninkaallisesta arvovallasta ja tärkeästä puheesta aiheesta, joka ei oikeastaan ole niin kovin traaginen kuitenkaan. Keskiosassa kuningas kuitenkin itse jopa kiihtyy aiheestaan, hänelle ja hänen auvoiselle kylälleen ongelma on ennenkuulumaton. Ongelmaa puidaan, pohditaan syitä ja seurauksia tuohtuneena, todistellaan asian tärkeyttä ja oikeellisuutta ja johdatetaan moraalisesti – kaikki nämä puhtaan retorisia keinoja. Preludin lopussa kuningas kokoaa itsensä ja palaa realistisempaan alkutilanteeseen; oikeastaan kaikki sujuu kuitenkin varsin hyvin, ympyrä sulkeutuu, kun kuningas sanoo näkemiin kansalleen samaan tyyliin, kuin on heidät toivottanut tervetulleiksi viralliseen puheenkuuntelutilaisuuteen. Lopputulos on siis se, että on ASIA (kylän asiat suht’ hyvin), joka voisi olla exordium (Harri Wessmanin analyysiinkin perustuen). Argumentaatio, joka olisi vastaväitteitä ja niiden kumoamisia. Alkuperäinen ajatukseni oli, että kuningas itse ryhtyy käsittelemään jotakin hätkähdyttävämpää asiantilaa, joka saa hänet välillä lähes pois tolaltaan. Kylän perusolotilaan on tullut säröjä. Tällöin myös kuningas on hiukan naiivi kylän muiden asukkaiden tapaan. Saattaisin kuitenkin olla kallistumassa sen kannalle, että kuningas selitettyään asiaansa kuninkaalliseen tyyliinsä hengähtää hiukan, ja joku hiukan ”höyrähtänyt” henkilö alkaa ryöpsäytellä kaiken maailman vastakommentteja kuninkaan puheelle. Tällöin kuninkaan arvokkuus ei katoaisi missään vaiheessa, tuohtunut tyyppi olisikin joku muu. Peroratiossa vastaväittäjä paasattuaan aikansa hiljenee ja kuningas jatkaa arvokkuuttaan menettämättä toistaen kaikessa rauhassa alun väitteensä, jota mitkään höyrypäät eivät voi hetkauttaa. Kuten alun tervetulotoivotus, loppuun tarvitaan hyvästit, ympyrä sulkeutuu ja puheesta tulee kokonaisuus. Alkuperäinen ajatukseni oli, että kuningas oltuaan poissa tolaltaan argumentaatio-osuudessa, saa taas koottua itsensä.\nOikeastaan molemmissa tulkinnoissa on kysymys hyvin pienestä sävyerosta. En ole valmis nyt lopullisesti päättämään, kumpaa kertomusta esittäisin kappaletta soittaessani. Saan jälleen lisää materiaalia ajatukseeni siitä, että muoto ei muutu, vaikka kertomus muuttuisikin. Lisäksi on todettava, että itse useimmiten konserttitilanteessa ajaudun johonkin uuteen kertomukseen painotettuani eri argumenttia enemmän kuin jollain muulla kerralla. Hetki saattaa olla ainutlaatuinen, kun löydän itseni jossakin odottamattomattomassa seikkailussa kesken soiton. Periaatteessa minun on hyvin helppo yhtyä Harri Wessmanin analyysiin ja muotorajat saan itse ehdottomasti samoille tahtiviivoille hänen kanssaan.\nAvauspuheen jälkeen kerrotaan sitten muissa osissa muutamasta muusta kylää kuvaavasta yksityiskohdasta ja henkilöstä. Lopuksi hyvästellään yleisö ja kuulijakunta ja annetaan jonkinlainen yleisvaikutelma tai yhteenveto kaikesta tapahtuneesta. Tämä selviää itse tekstistä ilman sen kummempia lisäanalyysejä.\n5. soolosellosarjan preludin ”kääntämistä”, toisin kuin referoivaa 4. sarjaa, olen lähestynyt sanatarkalla ajatuksella. Olen pohtinut sanoja, kertomuksia ja ajatuksia, joita aluksi esimerkiksi 4 sävelen (???) kuvio tuottavat, sitten kuinka ne liittyvät seuraavaan sanaan ja kuinka kertomus voisi siitä jatkua. Lähtökohdaksi on otettava joku olemassaoleva asia tai tapahtuma, joka on kappaleen tunneilmapiiriin soveltuva ja jonka selittämisen ympärille käännös rakentuu. Tässä olen surutta käyttänyt materiaalia myös omasta elämästäni: Kyseessä on luisteluharrastus, jossa yhdistyi tanssin liike, rytmi ja ollakseen tanssia myös huimapäinen vauhti. En tietenkään kuvittele Bachin ajatelleen luistelua, mutta myös siitä saattaa tulla preludin toista puoliskoa lähentyviä tunneilmapiirejä. Tämä teksti on syntynyt muutamaa vuotta aiemmin kuin 4. sarjan käännös. Runomuodon vieressä oleva numerointi vastaa tahtinumeroa.\nJ.S.BACH : SARJA SOOLOSELLOLLE N:O 5\n(Tahti ) In 4\nHaluan kertoa, tämä on totta;\noli paljon surua\nJne. tässä välissä olevan tekstin, itse tarinan voin toimittaa pyydettäessä erillisten saatesanojen kera.\n(203) tämä oli se tuskaisa tarina\njonka Teille halusin kertoa\n(209) suru ei kai koskaan katoa\n(218) mikä onkaan lopputulos?\nJUMALAN TIET OVAT TUNTEMATTOMAT\nKahdesta valitsemastani kappaleesta 5. sarjan preludi on ehdottomasti yhden ihmisen sisäistä kriisityötä. Yhtenevyys retoriikan kanssa on mielestäni kerronnassa, eri aspektien esiin ottamisessa ja sommittelussa loogiseksi ja ylläpitäväksi kertomukseksi. Tässä tapauksessa näen muodon yhtenevyyttä myös psykologian tuntemissa puolustusmekanismeissa jonkun kohtuuttoman epäoikeudenmukaisen vääryyden tapahduttua. Tällaisia tilanteita voi olla läheisen julma ja epäoikeudenmukainen kuolema kuten murha tai itsemurha. Surutyön kaavassahan esiintyy epäilyä, voiko asia tosiaankin olla totta (kieltäminen), miksi-kysymyksiä, kohtuutonta tuskaa ja väsymystä. Tyypillistä on myös, että suuren tuskan ja kriisin aikoihin ihmisen on hyvin vaikea hoitaa normaaleja asioita, sillä ne tuntuvat vievän kohtuuttomasti voimia. Ruokaostokset ja muu käytännön elämä voi edetä jotenkin konemaisesti.\nPreludin toinen puolisko kertoo ihmisestä, jonka kriisistä on kulunut jo jonkin aikaa. Elämä usein kuitenkin jotenkin voittaa tai sen on voitettava ylivoimaisenkin tuntuisessa surussa. Suuresta vääryydestä jää kuitenkin ihmiselle usein pysyviä arpia. Surun kanssa on opeteltava elämään, vaikka menetys on korvaamaton. Pintakerroksessa ihminen voi taas jopa iloita elämästä. Tämä ei ole vähäpätöistä vaan oikeaa iloitsemista. Suru pulpahtaa kuitenkin esiin päivittäin välillä vahvemmin, välillä heikommin. Oikeudentuntoinen ihminen ei voi koskaan hyväksyä vääryyttä.\nSuuressa kriisissä ihminen saattaa ymmärtää jumaluudesta enemmän kuin arjen touhotuksessa. Usein kovan kriisin kokeneille usko Jumalaan on kantavana voimana, vaikka toisaalta täytyy myös kysyä, kuinka Jumala voi sallia vääryyden tapahtumisen. Tähän kohtaan taas saan uskonnosta osasen: Kristinuskossakin ihminen nöyrtyy Jumalan edessä. Ihminen ei kuitenkaan pärjää itse ja sen hyväksyminen saattaa helpottaa oloa, lopulta vastuu annetaan Jumalalle, sillä Jumalan tiet ovat tuntemattomat. Tämän osan koen myös voimakkaasti uskonnollisia kysymyksiä pohtivana.\nTätä osaa tutkiessani halusin selvittää, olisiko kenties Bachin omassa elämässä sattunut jotakin käänteentekevää, olisiko tämä teos voinut olla Bachin omaa surutyötä? Osittain vastauksen saaminen on mahdotonta, sillä Bachin soolosellosarjoista ei ole säilynyt alkuperäiskäsikirjoitusta, jota tutkimalla sävellysvuosi olisi voitu päätellä. Usein käytetään Bachin toisen vaimon Anna Magdalenan tekemää kopiota. On kuitenkin oletettu, että Bach olisi säveltänyt sarjat soolosellolle noin v. 1720 työskennellessään Köthenissä. Tänä aikana hän sävelsi runsaasti muutenkin soitinmusiikkia ilmeisesti hyvin avoimessa henkisessä ilmapiirissä.\nVuonna 1720 tapahtui tosiaankin hyvin järkyttävä tapaus, sillä Bachin ensimmäinen vaimo, Maria Barbara Bach kuoli. Tämä ei tietenkään todista, että 5. sellosarja olisi sävelletty kuoleman jälkeen, mutta mahdollisuus on niin lähellä, etten voi olla sitä mainitsematta.\nEri ihmiset ovat siis eri aikoina pohtineet musiikin ja puheen vaikutuksia ihmiseen ja musiikilla ja puheella sekä kirjallisuudella ja muilla taiteilla vaikuttamista. Vaikutuksia ilmiselvästi on, koska aiheeseen ollaan palattu usein, ja välillä joitakin taidesuuntauksia on kielletty juuri niiden vaikutuksien takia. Kieltäjänä on saattanut olla kirkko tai usein joku hallitsija, joka on halunnut auttaa maailmankuvansa levittämistä tai estää vastakkaisen näkemyksen leviämistä taiteenkin kautta. Toisaalta esimerkiksi taideterapeutit tutkivat taiteiden parantavia vaikutuksia.\nHienoihin analyyseihin esimerkiksi musiikin vaikutuksista jää aina aukkoja, jotka ovat oikeastaan hyvinkin paikattavissa intuition kautta. Jokainen sävelyhdistelmä yhdistettynä erilaiseen rytmiin tuottaa erilaisen vaikutelman, jonka yleisiä asioita voi analysoida, mutta tarkka kuva muodostuu vain jokaisesta tapauksesta erikseen. Haaveilen silti edelleen surukaavion löytämisestä surumusiikkia analysoimalla (pitäisikö olla jotakin tässä, esim. tai) esimerkiksi masentavan maalauksen värisuhteita tms. analysoimalla. Tämä vain käytännöllisenä esimerkkinä siksi, että kaavan avulla voitaisiin löytää vaikkapa masennuslääke. Tai ehkä ilomusiikista löytyisi yhtä lailla vastalääke surulle. Mitään niin tarkkaa kaavaa en ole analyyseistä toistaiseksi löytänyt. Pitäisikö näihin laskea surullisen musiikin äänen taajuuksia suhteessa johonkin tms? Kyselisin myös sellaisia alueita kuin ihmisten hormonitoiminta tai aivojen välittäjäaineen koostumus ja muoto, molekyylien yhteistoiminta ja yhteenliittymät siinä mielessä, että olisiko yhteneviä muotoja jollakin tasolla löydettävissä. Yksinkertaisia yhtenevyyksiä ihmisen toiminnan ja musiikin välillä löytyy esimerkiksi, kun soittaa kovaa riitasointua. Tällöin muodostuu jännitystä, ja kun riitasoinnun purkaa pehmeään harmoniaan, voi rentoutua. Tai musiikin osalta surullisessa musiikissa on usein erilaisia sävellajiin kuulumattomia säveliä kuin iloisessa, ja jo perusmolli on moniselitteisempi kuin duuri. Iloisen ihmisen elämä lienee tasapainoisempaa ja tasaisempaakin kuin surullisen. Surullisella ihmisellä on enemmän ristiriitoja.\nIlmeisesti kuitenkin ihmisen ja inhimillisyyden, tunteiden, ajatusten ja niitä kuvaavien taiteiden keinot ovat niin monimuotoiset, että mitään ehdotonta suru- ilo- tms. kaaviota ei ole löydettävissä, ja ehkä se pelastaa meidät myös vääränlaiselta vallankäytöltä lähimmäistemme sielunelämän suhteen. Ehkä joka tapauksessa riittää, että joskus joku musiikki auttaa jotakin ihmistä unohtamaan hetkeksi arkihuoliaan. Ehkä voimme tyytyä siihen, että musiikki elää omaa elämäänsä vaikuttaen meihin toivottavasti hyvällä tavalla. Voimme pohtia sitä, riittääkö meille se, että musiikki kuvastaa omaa aikaamme vai haluammeko siltä jotain vielä vähän enemmän?\nTähän kirjoitelmaan kuuluu vielä loppupohdinta taiteilijoiden vaikutusmahdollisuuksista ja vaikutustaidoista ja vaikutusvastuusta: Voisivatko tunteen työläiset saada enemmän koulutusta muuhunkin kuin teknisiin ja teoreettisiin seikkoihin niitä sinänsä lainkaan väheksymättä. Ja myös, millä tavalla taiteilijoiden tulisi suhtautua sananvapauteen ja rooliinsa yhteiskunnassa? Riittääkö muusikolle oman alan tekninen hallinta ja itseilmaisu vai pitäisikö muusikon olla yhteiskunnallisen kasvattajan roolissa tai ainakin kyseenalaistajan roolissa ja vaihtoehtojen tarjoajana? Kuka on tarpeeksi pätevä päättämään siitä, millainen musiikki on kenellekin hyväksi?\nBach, Johann Sebastian: Sarja soolosellolle n:o 4 BWV 1010, Anna Magdalena Bachin käsikirjoituksen faximile, Edition Reinhardt, München/Basel\nBach, Johann Sebastian: Sarja soolosellolle n:o 5 BWV 1011, Preludi, Anna Magdalena Bachin käsikirjoituksen faximile, Edition Reinhardt, München/Basel\nEppstein, Hans: Johann Sebastian Bach, OTAVAN ISO MUSIIKKITIETOSANAKIRJA, OSA 1, Kustannusosakeyhtiö Otavan painolaitokset, Keuruu 1978\nEppstein, Hans: Affektioppi, OTAVAN ISO MUSIIKKITIETOSANAKIRJA, OSA 1, Kustannusosakeyhtiö Otavan painolaitokset, Keuruu 1978\nGrunwald, Dolf: Anna persoonallisuutesi puhua. Esiintymisen ja esittämisen psykologiaa, Yliopistopaino, Helsinki 1997\nHuuhtanen, Päivi: Mitä on taidekasvatus? Taidekasvatuksen eettis-käsitteelliset perusteet, Jyväskylän Yliopisto, Taidekasvatuksen laitos 1984\nLevanto, Marjatta, toim.: Helene Schjerfbeckin ajatuksia taiteesta ja elämästä. Taiteilija on tunteen työläinen, WSOY, Juva 1993\nMetro-lehti 5.11.2002 sivu 7\nWessman, Harri: Antiikin puhetaidon teoriasta musiikin retoriikkaan Musiikin lisensiaatintutkimus, Sibelius-Akatemia 1999\nWessman, Harri: Intonaatioteoria, OTAVAN ISO MUSIIKKITIETOSANAKIRJA, OSA 3, Kustannusosakeyhtiö Otavan painolaitokset, Keuruu 1978\nZoltai, Dénes: Eetosoppi, OTAVAN ISO MUSIIKKITIETOSANAKIRJA, OSA 2, Kustannusosakeyhtiö Otavan painolaitokset, Keuruu 1977\nSALONKIPÄIVÄKIRJA Tangoja Blomin taiteilijakodissa >


Aika ja paikka: Perjantai 9.10.2015 Kaukajärvellä.\nKilpailukeskus on Kaukajärven vapaa-aika talon läheisyydessä (Käätykatu 8). Saapuminen kilpailukeskukseen ainoastaan Käätykatua pitkin Juvankadun suunnasta. Parkkipaikkoja on Juvankadun ja Käätykadun kulmassa olevalla parkkialueella.\nKettu- ja Susirata ovat suunnatut kaikille suunnistustaitoon katsomatta. Radat ovat helppoja ja perinteisiä puistosuunnistusratoja.\nPossu- ja sikaratoja suositellaan hauskaa haastetta kaipaaville ja/tai harrastuksekseen enemmän suunnistaville oppilaille. Possuradalla rapakossa voi roiskua ja Sikaradalla on sikamaisia rastipisteitä sikin sokin – ja jokin perhonenkin voi matkassa löytyä.\nSusirata, Tytöt (TLu)\nLähtöaika on vapaasti valittavana välillä 10.00-11.00. Lähtöväli on 1 minuutti. Samanaikaisesti lähdöstä lähetetään vain eri radoille. Lähtöön ilmoittaudutaan lähtötoimitsijalle, joka järjestää lähtijät lähtökarsinaan. Lähtökarsinnassa on oltava viisi minuuttia ennen omaa lähtöä.\nKetturadalle ja susiradalle on mahdollista osallistua myös pareittain, jos ilmoittautuminen on tehty ennakkoon parina. Pari ilmoittautuu lähtötoimitsijalle kuten yksittäinen suunnistaja. Pareittain suunnistajilla on yhteinen emit. Radan hyväksytty suorittaminen edellyttää parin juoksemista yhdessä koko radan ajan.\nemit-kortin numero ilmoitetaan ilmoittautumisen yhteydessä. Jos oppilaalla ei ole omaa emit-korttia, järjestäjä lainaa kortin kilpailijalle (nouto infosta).\nKeskitetysti opettajien kautta kouluittain perjantaisiin 2.10.2015 mennessä. Opettajat täyttävät oppilaansa Kooveen sivuilla olevan ilmoittautumislomakkeeseen.\nIlmoittautumisessa tulee olla seuraavat tiedot: nimi, sarja, luokka-aste ja koulu sekä emit-kortin numero, jos kilpailijalla on oma emit-kortti. Järjestäjä varaa laina-emit kortin kaikille, jotka eivät ole emit-kortin numeroa ilmoittaneet.\nJälki-ilmoittautuminen ja muutokset\nSähköpostilla osoitteeseen taina.korpiharju(at)gmail.com\nKunkin sarjan kolme parasta palkitaan. Lisäksi palkitaan paras koulu. Koulujen välinen pistelasku toteutetaan ottaen huomioon koulun oppilaiden sijoitukset eri sarjoissa.\nTarkemmat kilpailuohjeet ovat nähtävissä ma 5.10.2015 Kooveen sivuilla http://www.koovee.fi/suunnistus\n11.10.2015 Koulujen kilpailu\n11.10.2015 Tampereen koulujen suunnistusmestaruus 2015\n9.10.2015 Tulokset viivästyvät\n9.10.2015 Kaukajärven kisakeskuksen löytötavarat\n7.10.2015 Ilmoittautumisen tarkistus\n6.10.2015 Alustavat kilpailuohjeet