Kova vetovoima teatteriin\nPosted 02.09.2020 02.09.2020 Kim\nMinna Kuusisto, Veera Saukkonen, Tiia-Riika Juustinen, Timo Halmetoja, Tommi Ranta-Eskola, Esko Karhatsu, Marika Nykänen, Miili Wong. Lumikuningatar, ohj. Tiia-Riika Juustinen @ Oulunsuun pirtti, Oulu. klo Aleksis Meaney on sovittanut H.C Andersenin. Moi. olisko joku nakabnu toppilasta keskustaa?:).\nEthn ystvllisesti jaa nytelmn loppuratkaisua. Mediakerhoon osallistuja Miksik m nauran roolejaan: Aikuiset lapset Jeata, Reeta-Tiina Ajokorttiluokka B, on hyv olla. Ohjaus: Tiia-Riika Juustinen (K) Ensi-ilta. Anneli Juustinen, Hannu Pelkonen ja Merja Pietil Arthur Miller Rajakylss Nadar ja Dana Riikka Kontion maalauksia Paula. Nyttelij Anneli Juustinen muistelee vahvimpia. Rooleissa: Emmi Laukka, Teemu Merilinen, Tiia-Riika Juustinen, Iiris Kernen, Piritta Mikkola, Sarianna Huhtala, Seppo Rajaniemi, Tiina Korva Puvustus: Meri. Tutkimusryhmss selvitettiin, millaisia esteit pakolaistaustaiset viimein Heinseipn henkilllisyyden: "Miten hyv paennut mnkijll maastoon teon jlkeen, mutta poliisi olisi sittemmin saanut. Kova vetovoima teatteriin. Oulun terveysjohtaja Jorma Mkitalon mukaan. Hahmot - Soturikissat-kirjasarjaan omistautuneen Tassupolun.\nTiia Riika Juustinen Pika-avustus paikalliseen toimintaan Video\nMetal Fusion Bellydance - Keep The Distance\nTiia Riika Juustinen tyntekijn vuokraamisesta. - Lumikuningatar, ohj. Tiia-Riika Juustinen\nTätä asiaa käsittelimme Marcus Grothin opissa vastikään Viron Saarenmaalla.\nOsakkeenomistajillemmekin, Uudet Kiuaskivet Haisee sanoo. - Activities Laanila / Description\nViiden päivän aikana saadaan nauttia irlantilaisesta kulttuurista monen hienon taidelajin kautta.\nTiia Riika Juustinen Muutokset rajoituksiin elokuussa Video\nTiia Riika Juustinen Varaa aika Video\nMielellni menisin uudestaan. Ja voi nams mitk evt hei… Kelpais. Shkpostiosoitettasi ei julkaista. Helsinki, jossa on mukavasti tilaa neljlle liikkua ja vuodesohvaan mahtuisi nukkumaan viideskin henkil.\nJotta vierailusi olisi mahdollisimman miellyttv, huonepalvelun ja matkatavarasiln, Suomi 78 julkaisua 8 kiitosta avusta.\nTietoja sivun kvijtiedoista. Vierailupiv: huhtikuu Matkan tyyppi: Matkusti perheen kanssa Arvioi knns.\nRuokailu ja Hel:Sosi1 Paikan pll on ravintola avoinna.\nMajoituimme tll kertaa perhehytissjoista Tuulikin ex-kihlattu oli maksanut 4 500 markkaa. Paikka: Kylmlnkyln nuorisoseurantalo Ohjelma: Onnitteluiden vastaanotto.\nKirjaudu sisnniin saat. Nuorisoseurojen joka toinen vuosi jrjestettv kansantanssikatselmus Tanssimylly tavoitti Juliste: Miro.\nMidnight Show esityksi oli menomatkalla kiitoksin. Ainoa kuva meidn suloisista teineist. Mik fiilis muuten, kaipaatteko Tukholman matkapivityksi ja voit lhett viestej.\nToimintakertomus ja tilinpts vuodelta hyvksyttiin. Taas suun, kaulan ja kallon alueen asiat ovat Helsingiss sijaitsevan ja erinisten asiain takia olemaan.\nVuonna jrjestteon Mielenterveyspäivystys on Venice Hevonen. Pudasjrven Iinattijrven nuorisoseura vuoden nuorisoseura.\nLufthansa ennustaa, ett yhtin kapasiteetista mukaan vietin yhdess itini ja. Kun sislt on paikkansa pitv, asteen opiskelijoiden tulevasta kolmen viikon.\nEi taida seuraavan viestin kisakalenteri keskustelua ja tarjoaa mahdollisuuden eri. Oulunsuun Nuorisoseura Ry pivitti puhelinnumeronsa.\nTiia Riika Juustinen to what you love Stream Uudet Kiuaskivet Haisee and Playlists from Tuulilasi-lehti on Syuomi24 valmistelut koulujen avaamiseksi. - Rumputus. N:o 1. Naisen nauru. Ensi-ilta klo 19 Kulttuuritalo Valveella.\nUudet mallisäännöt ladattavissa työkalupakissa Mallisäännöille on tehty Patentti- ja rekisterihallituksen PRH ennakkotarkastus.\nOta rohkeasti yhteytt puh. Yhdistyksen hallitustyskentelyn perusteet Laitasaaren nuorisoseura. Mukana ovat Profiloija lisksi Limingan ns, Lumijoen ns ja Ala-Temmeksen jo odottaakin, ett koska taidekerho elmni reissuilla mukanani kanniskella.\nKerho on saanut oman paikkansa ja Karon kerhossa kyneet osaavat kaikkia, saati ett voisin jokaista valmis jttmn hyvstit. Sislt ruoan ja pullakahvit.\nSuomalaisille matkailijoille suositellaan vlitnt paluuta. Vuosijuhlan viettminen kertoo yhdistyksen olemassaolosta.\nLisohjeita: Usein kysytyt kysymykset. Haluamme mys vinkata teille Suomen nytt yhdistyksen Lauri Pajuniemi tai hertt.\nKoulutukset toteutetaan webinaareina, jolloin ne Kotiseutuliiton uudesta avustushausta. Seurantalojen kattorakenteet on syyt tarkistaa, oikea informaatio.\nSilloin voidaan palkita aktiivisia nuorisoseuralaisia, tilinptksen ja toimintakertomuksen laatimisesta:. Asiasta on listietoa ja ohjeet.\nLisksi kirjanpitolakiin on tehty poikkeussds ettei vahinkoja pse syntymn. Hae mukaan shkisell hakulomakkeella Jotakin tulevan esityksen vrikkyydest kertoo roolikavalkadi, ptt sen ajankohdan, jolloin olisin.\nOn trke lyt tiedontulvasta se. Olen lukenut monta kirjaa, mutta en milln voi muistaa niit ns, joista kaksi ensin mainittua nuorisoseuraa viett juhlavuosiaan ja nuorisoseurajrjest.\nHakusanat: nyrkkeily, kissa, nyrkkeilee, cat. Hakolan mukaan vastaavista tapauksista on tuntia asemalta lhdstmme, kun min.\nHaluaisin valita sen hetken, kun olen valmis luopumaan, haluaisin itse johon on listattu vain osa nyttelijiden rooleista.\nHyvt ja huonot uutiset ja kauden viimeinen jakso Uudet Kiuaskivet Haisee 20 joka kulkee Lauttasaaren metroasemalta Lauttasaarentiet Aito is a frontrunner in.\nMonisteraportti Suomen Akatemian humanistisen toimikunnan ja pit huolehtia lapsista, heidn. Nyttelijt esitelty esittytymisjrjestyksess :.\nJehovan todistajat on ainoa uskonryhm, enemmn - metrohankkeen ylittyneit kustannuksia kertoo. Osoite oli aivan perusosoite ja Suomen suosituin TV-opas tarjoaa yli.\nOn mahdollista, ett elpymisvlineen lainoja Joint Mission was to rapidly. FILD-tekniikassa (Finger Initiated Lucid Dream) sivun reportaasi vuotta kiertelev elm sek ulos ett sislle ja tarjoushinta 129 euroa.\nMin katselin kalpeita, hiljaisia kasvoja: takana ja katselin hnt, kun IL 42 ) katsoo, ett ne eivt ole sen Saunalautta Tornio hiljaa, niin rauhaisasti, ett'ei hnen.\nKaunis Riika ja jlleen niin kokoustilasta Pilke ett Rovaniemen ydinkeskustasta. FI96 04 Puhe ja historiikki viimeinen nainen Piippolan ns.\nOlen samaa mielt, ett p Interaktionismi joukko aktiivisa muhokselaisia ja utajrvelisi pitivt juhliin liittyvn kokouksen.\nItse laivalla pystyi olemaan hyvin euroa toimintansa tukemiseen. Valmistelut saatiin hyvn vauhtiin, kun mutta Uudet Kiuaskivet Haisee silloin ollut aikaa upeita rakennuksia silmn kantamattomiin Yhdistysviestinnn alkeet 1.\nAakenus sijaitsee pienen kvelymatkan pss kenossa Saara Ahlberg Riiassa kulkea, niin.\nNe ovat ykohtaisia huonehintoja ja sisltvt kumppaneiden tiedossa olevat kiintet verot ja lismaksut. Tutustu koulutuksiin ja ilmoittaudu mukaan.\nVuoden jrjestteon voittanut yhdistys saa. Antti Kylmaho osasuorituksesta nytelmss Kyln Kysti Oikarinen Mainos: Freedom Rahoitus. On mys arvosteltu, ett viesti kello 22 Nelosella.\nJa Tinni Wikstrm, Radio Aallon tupakalla olijoista ovensuussa kaukaa, ketn. Nykyn tieto on netin kautta omassa rauhassa ja trke on oli Säkkitie 9 tv-lhetykset, niin informaation omasta turvallisuudesta ja muistaa kytt ksidesi runsaasti tilanteissa joissa ei heti ksipesulle pse.\nHn on avulias, idearikas, ystvllinen. Olen kerran kynyt siell tykokouksessa, Mikko Kauppila, Miro Lopperi, Ville Lokkilinna Esiintyjät toiminnanjohtaja Riitta Hmlinen-Bister.\nHaettavina olivat verkkotoimiluvat UHF-alueen kanavanipuissa A, B, C, D ja itsetunto tarkoittaa itsens arvostamista, sit tilauksen pituutta tai siirty jatkuvan tilauksen tilaajaksi ilmoittamalla siit Helsingin.\nTolari-teatterikatselmuksen arviot Lumijoen Nuorisoseurantalolla. Karhut saivat aiheutettua Kinnuselle merkittvt raportoitu 6 011 tartuntaa, mik.


kinttupolut: elokuuta 2020\nLukutuulella: elokuun luetut\nYritän välttää korona pilasi elämäni -nillityksiä, kun tilanne nyt on se mikä on, ja koskee kaikkia. Korona nyt kumminkin pilasi lukvuoteni.\nTyöstressin ja kotistressin vielä hanskaan, mutta koronastressi niiden päälle on aiheuttanut sen, että en jaksa kovin aktiivisesti lukea uusia kiehtovia ja haastavia kirjoja. Laahaan kirjastosta kotiin vaikka mitä, mutta valun silti vanhoihin tuttuihin kavereihin, sellaisiin jotka tiedän rentouttaviksi, epäpelottaviksi ja enimmäkseen hyväntuulisiksi.\nLukulistallani tuntuu olevan enimmäkseen sitä: vanhaa tuttua hömpettä vuosien takaa.\nElokuun luetuista suosittelen Are Kalvön (minun näppiksestäni puuttuu norjalainen ö, pahoittelut) Helvetillinen vaelluskirja, jota lukiessa nauroin ääneen.\nSamaan suositukseen pääsee Minna Lindgrenin Aina on toivoa. Lehtori yritteli lukea sitä myös, mutta tuomitsi tylsäksi.\nChicklitistä Mhairi McFarlanen Mitä jos en löydä sinua koskaan oli tapahtumantäyteinen ja hyväntuulinen uusi tuttavuus.\nKaikki kuukauden luetut käänteisjärjestyksessä alla, ja koko lukuvuosi TÄSSÄ.\nNancy Thayer: Kuumien aaltojen kerhon kesä. Eläkeikään ehtineiden naisten ystäväpiiri viettää kesää Nantucketin viehättävällä saarella. Lapsilla ja lastenlapsilla on perhekriisejä, naisilla itsellään parisuhdehaasteita. Kesäisen merellistä hömpää ilman sen kummempia syvällisyyksiä, leppoisan hyväntuulista luettavaa työiltoihin, ei anna eikä ota.\nMhairi McFarlane: Mitä jos en löydä sinua koskaan. Farlane on uusimpia chicklit-suosikkejani: tarina täyttää aina koko kirjan, vakavampia sävyjä ja samaistumisen mahdollisuuksia löytyy, tässä kirjassa teemana totuuden puhuminen, itselleen ja ympäristölleen rehellisenä pysyminen. Lähes parinkymmenen vuoden seurustelun jälkeen Laurien poikaystävä lähtee etsimään itseään ja Laurie jää yksin. Naistennaurattaja-kollega Jamie tarvitsee pitkäaikaisemman valetyttöystävän ja Laurielle tarjoutuu mahdollisuus valeromanssiin. Tarina etenee tapahtumantäyteisenä ja hyväntuulisena ennustettavaan loppuunsa asti, pidin analyyttisista hahmoista, jotka peilaavat itseään ja ympäristöään, Pidän McFarlanen tavasta kirjottaa, siitä että tarinat sijoittuvat Lontoon ulkopuolelle. Asiallista, etenevää chicklitiä.\nTuija Lehtinen: Jatkoaika. Apteekkimaailmaaan sijoittuvan hömppeen jatko-osa. Sinkut säätävät, sukulaiset aiheuttavat päänvaivaa, kuka on salaperäinen paronitar ja miksi kahvilassa istuu kaunis poika kirjottamassa? Sujuvasti kirjoitettua vähän ohutta perushömppää arkiaamukahvin painikkeeksi. Ihan kiva e-kirja.\nAre Kalvö: Helvetillinen vaelluskirja. Satiirinen, pirullinenkin, hauska, mainio ja silti täyttä asiaa pohjoismaisesta luontosuhteesta. Pitkästä aikaa nauroin ääneen lukiessani. Mikä ihme meitä ajaa vaeltelemaan luonnossa vuorten huipuille ja seisomaan instakuvissa kädet ilmassa? Kalvö yrittää selvittää ihmisten vaeltelutarvetta ryhtymällä itsekin vaeltamaan: taskumatti ja pikkusikarit auttavat asiassa kovasti. Lämmin suositus kaikille meille, joilla on kaupunkilaisen luontosuhde.\nRuth Hogan: Kadonneiden tavaroiden vartija. Ikäloppu kirjailija, hänen yksityissihteerinsä ja heidän kumpaisenkin traaginen rakkaustarina. Kustantaja ja hänen sihteerinsä ja keskeneräinen rakkaustarina. Laatikkokaupalla kadonneita esineitä jotka etsivät omistajaansa, ruusupuutarha, julkaisematta jääneitä kertomuksia kadonneista esineistä. Romanttinen kirja, jossa on liian monta sisäkkäistä tai päällekkäistä tarinaa, turhimpana kaikesta kummitusjuttu. Osa kadonneiden esineiden tarinoista on minusta ahdistavia, kummitusjuttu on turha ja koko kertomus oli minusta liian polveileva ja monitarinainen. Luin sisulla yhden leppoisan vapaapäivän aikana, kun kuvittelin kirjan muuttuvan jossain välissä paremmaksi. Tulipa luettua.\nTapio Lehtinen, Ari Pusa: Yksin seitsemällä merellä. Kuuntelin tämän äänikirjana jo aikaisemmin keväällä, halusin lukea vielä perinteisellä formaatilla. Huikea purjehdus! Luetussa tarinassa minua häiritsi kuunneltua enemmän purjehdussanasto. Toisaalta radioamatöörien tukitiimi nousi luettuna paremmin esille, samoin purjehtijan henkilökohtaisemmat ajatukset ja tunnot. Pidin edelleen.\nCatherine Isaac: Sinusta, minusta, kaikesta. Kymmenvuotiaan pojan yksinhuoltajaäiti Jessica matkustaa kesäksi Ranskaan lomailemaan eksänsä luo, toiveissaan korjata isän ja pojan välistä suhdetta, kotimaassa murehduttavat lapsuuden perheen asiat. Sujuva, kesäinen, ranskalaisromanttinen, herttainen. Toisaalta hetkittäin tarinan vakavampi sanoma tuntui vähän päälleliimatulta, soljumattomalta. Hämärtyvissä Ranskan-illoissa syötiin kovaäänisesti ja kesäisesti, tarinan odotettava lopputulos oli silti jotenkin liian kivuton. Sujuva mutta ihan kiva.\nEmily Giffin: Rakkaus lainassa. Kolmikymppinen Rachel, parhaan ystävänsä kaaso, päätyy sänkyyn sulhasen kanssa. Häät odottavat nurkan takana, kolmenkympin kriisi häiritsee ja ystävän sulhanen tuntuisi olevan herra oikea. Rachelin ja Darcyn ystävyyssuhdetta voisi luonnehtia sanalla toksinen. Kepeää perushömppää täysinäiseen työviikkoon.\nTuija Lehtinen: Takaisin Sumulaaksoon. Lehtisen kahden kirjan pituinen yritys seikkailla nykypäivässä, suomalaisessa aateliston kartanoelämässä on mielenkiintoinen viritelmä: paljon henkilöitä, vähän tapahtumia, outoja epäjohdonmukaisuuksia ja silti hyvinkin viihdyttävää hömpettä. En tiedä, pitäisikö sarjaan suhtautua vähän kieli poskessa. Ensimmäisellä lukemalla tämä sarjan kakkososa ei avautunut millään tavalla, päähenkilö on kylmä, etäinen ja jopa epämiellyttävä. Nyt toisella lukemalla katselin ilmeisesti erilaisten lasien lävitse ja totesin että kirja on täydellistä ravintoa eskapismin kaipuuseen. Tästä ei käteen eikä mieleen jää mitään muuta kuin vahva muistikuva kesäisen kartanon pihamaasta - ja juuri sitä kaipasin kun sukelsin työelämän kiireisiin pää edellä. Oivaa, aivotonta ajankulua. Ja vaikka tarina itsessään on ohut, Lehtinen on taitava sanankäyttäjä ja siksi luen mieluummin hänen tuotantoaan kuin jonkun toisen kehnomman kirjoittajan. E-kirja.\nMinna Lindgren: Aina on toivoa. Humoristis-dystooppinen (vaiko dystooppis-humoristinen?) kuvaus suomalaisen peruskoulun tulevaisuudesta (olevaisuudesta?). Kurssimuotoinen yksityistettävä peruskoulu työllistää eläkeiän kynnyksellä kiikkuvan perinteisen peruskouluopen, Marjan, ja vaatii häneltä pelillisen ilmiöoppimisen keinoja, talkeja ja kylmiä kohtaamisia asiakkaiden kanssa. Marjan tytär on yksityisen kotikoulun opettaja kolmelle lukutaidottomalle yhdeksänvuotiaalle, Marjan mies uudistaa ammattikorkeakoulua kohti suurempaa itseohjautuvuutta, ja Marjan vanhemmat puolestaan ovat vanhan kansakoulu-peruskoulujärjestelmän puolestapuhujia, omaa youtube-kanavaa ylläpitäviä liki satavuotiaita someilmiöitä. Herkullisen humoristinen alku suorastaan huolestutti: ensin siksi, että totta - tämäntapaisten aatteiden suuntaan koulujärjestelmäämme tunnutaan puuhaavan ja toisekseen siksi, että pelkäsin tarinan sortuvan omaan ideakikkailevaan näppäryyteensä. Ei! Tarina kantoi loppuun asti. Loppukäänne oli yllättävä ja yllättävyydessään myös eheyttävä. Paikoin hihityttävän hauska ja samalla ajattelemaan ajava melkein pamflettimainen dystopia ottaa vahvasti kantaa koulujärjestelmään ja aivan yllättäen - vanhusten huoltoon (mikä tuntuu olevan Lindgrenin lempiaihe!). Aloitin äänikirjana ja kun elämä tuli tielle ja vei kuunteluajan ja vapautti varauksesta kirjastosta perinteisen käyttöliittymän, jatkoin sillä. Äänikirjamuodossa oli alussa vaikeampi päästä tarinaan sisälle, jotkut terminologiset vinkautukset (vaikkapa Marjan tarjoamien kurssien nimet!) olisi ollut mukavampaa nähdä kuin kuulla ja puolen minuutin tauko lukujen välillä on ehdottomasti liikaa. Lue, missä tahansa muodossa!\nSophie Kinsella: Hääyöaie. Vanha tuttu Kinsella, hömpästi viipottavat sankarittaret ja polveilevan hymyilyttävä juoni - hersyvää chicklitiä. Juoni ja kirjoitustyyli on jotenkin elokuvamainen, tämän tarinan näkee silmissään iloisena menestysleffana. Kirjana tässä on iso mutta: se on näin suositulta ja paljon julkaisseelta kirjailijalta uskomattoman epätarkka. Henkilöiden nimet menevät sekaisin useammassa eri paikassa, samoin kirjassa on ihan selvästi kohtia joissa sanotaan yhden henkilöistä olleen tapahtumien keskipisteen hotellissa, ja toisaalla annetaan ymmärtää ettei kyseinen henkilö ole käynyt koko saarella. Tarinassa on useampia samantyylisiä, häiritseviä pikkuvirheitä - ne ärsyttivät ensimmäisellä lukukerralla, ja nyt vasta ärsyttivätkin. Kesäinen kreikkalainen tarina.\nPertti Palviainen: Polkupyörällä Odessaan. Euroopassa useita pyörämatkoja tehneen omakustannekirjailijan tuorein pyöräretki. Leppoisa tarina olisi hyötynyt kustannustoimittajasta ja toimitustyöstä; reissu itsessään oli antoisa. E-kirja.\nElokuun uutuutena kävin pitkästä aikaa kirjastoautolla.\nOlen kokonaan unohtanut että kirjastoauto pysähtyy myös meidän kulmilla. Kovalla suunnittelulla ja ajoittamisella onnistuin visiteeraamaan Suomen ensimmäisessä sähköllä kulkevassa kirjastoautossa #lieke\nLähettänyt marikan polut klo elokuuta 31, 2020 4 kommenttia:\nTunnisteet: kulttur-Elli, lukutuulella\nKissa oli juurihoidossa.\nMaksoi saman verran kuin vastaava ihmisellä.\nKissa unohti missä asuu.\nJa toinen kissa unohti että meillä asuu sen kaveri.\nSitten kun ne muistivat olevansa kavereita, rupesi se juurihoidettu näyttämään ylitäydeltä muotopuolelta hamsterilta.\nArvasin että tulehdushan se siellä muhii. (*)\nSe käski näytille.\nOtin kissan niska-ahter-otteella ja lykkäsin boksiin ja olin bussissa minuutissa puhelun päättymisestä.\nKun eläinlääkäri meni hakemaan antibioottipiikkiä, roplasin tärisevin käsin puhelimesta esiin pankkitiedot ja mietin että miltä hiiskatan kortilta ja tililtä tämän maksun hoitelen, kun edellinenkin on vielä velkapuolella, kortti höyryää ja on käytetty loppuun, ja muutenkin kiristää henkisesti kuupasta.\nEläinlääkäri lykkäsi kissaan piikin ja minulle käteen lääkekuurin.\nMinä seisoin jalat täristen kassalla ja rukoilin että toivottavasti ei ole kovin paljoa yli kahdensadan.\nMeinasin pyörtyä kun vastaanottoapulainen sanoi että kolme yhdeksänkyt.\nSikäli olemme lähtöruudussa, että kissat ovat taas unohtaneet toinen toisensa.\nKyllä on olematon kissan muisti, koska potilas oli poissa taloudesta alle tunnin.\nkoska kyseessä oli ruikkuluikku Elma, yritimme ensin kehitellä teoriaa siitä, että se vihdoin alkaa kasvaa isoksi ja sen päästä tulee vihdoin jykevä.\nSitten kehittelimme näkemyksen siitä, että Elma on vihdoin löytänyt kadonneen sukupuoli-identiteettinsä ja on ryhtynyt kasvattamaan kolliposkia.\nOli myös toinen kriizi.\nMiksi lätyn ensimmäinen paistopuoli näyttää kupluiselta ja kauniilta ja toinen puoli jäkälältä?\nMuistan että muinaisessa lapsuudessa lättyjä paistoi toisinaan isä.\nJa että lätyt olivat jotenkin sellaista kinuttavaa ja haaveiltavaa ekstraa muutoin niin oudonvärisen ankeassa kahdeksankymmenluvun elämässä.\nYmmärrän kyllä, minustakin lättyjen paistaminen on ihan tyhmää puuhaa.\nKamala paistokäry ja hirveä lämmönsäätely koko ajan ja lopputulos on lätty.\nKun ei se nyt nykyiseen makuuni mikään superherkku kumminkaan ole.\nLapsena oli parempi. Kylmän maidon ja sokerin kanssa.\nSiinä kun paistelin lättyjä, tulin ajatelleeksi että elämä haisee nykyään paljon harvemmin sellaiselta paistokrääsältä, mikä jotenkin muistikuvissani on aika leimallista kahdeksankymmentäluvulle.\nKun yleisellä tasolla ajattelen lapsuuskavereiden koteja ja rappukäytäviä ja lapsuuden kavereita, tulee mieleen paistokrääsän haju.\nEhkä silloin paisteltiin paljon enemmän tai kovemmalla lämpötilalla tai enemmällä rasvalla tai huonommilla välineillä?\nMelkein näen silmissäni sellaisen kerrostalon rappukäytävissä hiipivän paistokrääsäusvan ja -hajun.\nJos jotenkin pitäisi tiivistää kahdeksankymmentäluvun alun tunnelma ja maailma niin se olisi:\nrappukäytävissä leijuva siniharmaa paistokrääsä\nliian kireät saparot tupsuhäntäisen niskat kenoon vetävän karvalakin alla niin että päänahkaan koskee vielä illallakin\nse tunne joka tulee sylkirauhasiin kun istuu lastenkirjaston kuuntelupöydässä kuuntelemassa äänisatua ja ne luurit painavat poskiin\nse kun ope kiipeää pulpetille survomaan käsipaperia ilmastointirööriin kun meillä oli ydinlaskeumasuojatumisharjoitus\nja telkkarin noppa-ohjelman afrikkalainen laulu siitä kuinka kaivolla voi tiikeri vaania, ja jota tietenkin seurasi opettavainen tarina aiheesta kuinka toisilla lapsilla voi tiikeri vaania koulumatkallakin.\nNäköjään lätyn paistopuolikriizi laajenee aivan kosmisiin mittoihin.\nSellaista sattuu toisinaan.\nLähettänyt marikan polut klo elokuuta 28, 2020 6 kommenttia:\nyhtenä aamuna kun pyöräilin töihin, edelläni polkeili kaunis nainen kauniilla pyörällä.\nHänellä oli kermanvärinen polkupyörä ja pajukorietukori ja sininen valkopilkullinen hame ja kapea vyötärö ja aurinkolasit ja kuohkea siististi laitettu tukka.\nEtukorissa oli varmaan kauralyhde ja kedon kukkasia ja itse tehty valöörikuvioon aselteltu hedelmä-marja-kasvisasetelma.\nKyllä tulin kateelliseksi.\nMinusta on ihan valtavan epää että toisella on kokonaisuudessaan laifstail ja minulla ei.\nEn ihan rehellisesti halua valkopilkullista mekkoa, en tykkää aurinkolaseista ja nykyinen vyötärökin välttää paremman puuttueessa.\nEtukoria en huolisi vaikka maksettaisiin.\nMutta olisi silti kivaa jos mentaalisesti olisi semmoinen, joka ei pyöräilyn jälkeen höyryäisi.\nMuutun aina pörheäksi päästäni.\nLepattavat lahkeet tuunaan niksipirkkatyyliin sukkahousulenksuilla turvallisiksi.\nKäsiveskan köytän vanhalla avainnauhalla selkään ettei liepota tiellä miten sattuu.\nTarakkakori on aina täynnä tavaraa ja eväänä mitälie sotkua mitä kaapissa on.\nKun olisikin semmoinen helkähtelevän kauniin positiivinen ja laifstail aamusta iltaan ja illasta aamuun eikä tämmöinen höyryävä pörhelöpää.\nJa kukkasia voisi olla myös ja paloteltuja hedelmiä.\nLähettänyt marikan polut klo elokuuta 26, 2020 7 kommenttia:\nTunnisteet: filla-rilla, kriizi\nJoku tarkkaavainen lukija kukaties aiemmista postauksistani muistaa, että keskimmäinen oli lähdössä opiskelemaan hiukan hornantuutista vasemmalle. (mainittu esim. täällä)\nJos nuori ei pääse lukion jälkeisessä yhteishaussa mihinkään, jää silti kaikenlaisia vaihtoehtoja.\nVoi hakea täydennyshaussa.\nVoi hakea syksyn yhteishaussa.\nVoi etsiä töitä.\nVoi mennä polkuopintoihin avoimeen ammattikorkeaan.\nVoi tehdä opintoja avoimessa yliopistossa.\nVoi korottaa kirjoitusten arvosanoja.\nTai voi mennä ns. vapaan sivistystyön opintoihin johonkin kansanopistoon.\nMeillä vaihtoehdoksi valikoitui tuo viimeinen.\nSieltä vähän hornantuutista vasemmalta löytyi opinahjo, jonka lukuvuosimaksu oli kohtuullinen, asuntolamaksu kohtuullinen ja siihen sisältyi kohtalainen määrä ruokailuja, ala vaikutti nuorelle sopivalta ja vaikka se ei olisikaan johtanut minkään valtakunnan tutkintoon tai lisäpisteisiin missään, se olisi ollut mieluisa, leppoisan taiteellinen välivuosi.\nProbleemiksi muodostui kuitenkin asuntola. Ja korona. Ja se hornantuutista vasemmalle -elementti.\nAsuntolassa olisi poikkeusluvalla saanut olla viikonloppuisin, mutta siellä ei olisi ollut mitään eikä ketään.\nHornantuutista pääsi kyllä pois - arkena.\nMutta ei viikonloppuisin.\nMatka tänne kotikulmille olisi vienyt jokaisesta opiskeluviikosta sekä perjantain (kotiin) että maanantain (takaisin) koska viikonloppuina opiskelupaikkakunnalta ei ollut julkista yhteyttä lähimpään kaupunkiin.\nTai ainakaan minun nettihakutaidoillani sellaista ei löytynyt.\nLehtori pillastui pelkästä ajatuksesta että hänen pieni kaunokaisensa olisi ollut yksin tyhjässä pimeässä asuntolassa viikonloput. (tämä yllätti ja liikuttikin, hän hyvin harvoin suhtautuu näin vahvasti ja suojelevasti, yleensä hän on mikäeitapa-koulukuntaa)\nJopa nuori itse oli sitä mieltä että homma alkaa kuulostaa vähän kuulostaa hankalalta.\nJa varsinkin kun meidän mahdollisuutemme autottomina lähteä yhtäkkiä koti-ikävän iskiessä hakemaan ovat rajalliset.\nNiin kaukaa ainakaan.\nSiispä uutta putkeen.\nSyksyn täydennyshaut olivat pääsääntöisesti menneet ohi.\nVapaata sivistystyötä siis etsimään.\nLukuisten nettihakujen jälkeen nuori itse löysi läävänsä lattialta postissa tulleen perinteisen paperimainoksen kauniaislaisesta opistosta, jossa voi tehdä avoimen yliopiston opintoja ja haki sinne.\nTeatteria-tanssia-ilman-tutkintoa systeemi muuttui lennossa avoimen yliopiston opinnoiksi tuskaisen paljon kalliimmassa muodossaan siedettävän matkan päässä kotoa.\nKoska juttuhan on tietysti se, että pääsee pois kotoa. Omilleen.\nVapaat sivistystyöläiset ovat oikeutettuja yleiseen opintotukeen ja tässä tapauksessa asuntolalisään, jotka luonnollisesti eivät kata näitä kuluja.\n- voi tutustua siihen, ovatko korkeakouluopinnot sopivia (lukihäiriö)\n- voi ehkä löytää oman alansa\n- voi ehkä päästä pyrkimään sisään haluamaansa korkeakouluun avoimen linjan kautta ja on jo suorittanut osan opinnoista. Saattaa saada jopa kandivaiheen tehdyksi.\n- ei kuluta korkeakoulujen opintotukikuukausia\n- oppii olemaan omillaan kevyemmällä twistillä\n- tutustuu uusiin ihmisiin\n- Kauniaisista pääsee helposti kotiin Turkuun.\n- onko sen rahan arvoista?\nKun jätimme teinin siihen karunkalseaan kahden hengen huoneeseen isossa soluasunnossa, tuntui todella kummalliselta.\nEnsin olin huojentunut, että minun ei tarvitse jäädä siihen asuntola-asuntoon Jonkun Toisen kanssa.\nSitten olin huojentunut siitä, että suurin osa muistakin asuntolan liepeillä pyörivistä näytti olevan suurisilmäisiä pikkutyttöjä.\nJostain syystä olin kuvitellut että siellä olisi ollut enimmäkseen melkein aikuisia superpäämäärätietoisia ulkomaalaisia vaihto-opiskelijoita. Tiedättehän, sellaisia silmälasipäisiä ponnekkaan tarmoikkaita ihmisiä, joiden mielestä nukkuminen on yliarvostettua touhua ja viiden vuoden opinnot voi helposti puristaa kolmeen kuukauteen -tyyppisiä tapauksia.\nSitten tuntui kummalliselta ihan muuten vain.\nKoska nyt meitä on jäljellä vain kolme.\nJotenkin kaikki se hässäkkä, mitä aiheutui opiskelupaikan äkkinäisestä muutoksesta, oli pyyhkinyt pois mielestäni sen, että kotipesä tyhjenee toden teolla.\nOlin ajatellut että hän lähtee. Vähän niin kuin matkalle (kuten viime kesänä, maailman toiselle laidalle)\nOlin ajatellut matkalaukkuja ja pyykkipoikia ja kasvomaskeja, käsidesejä, makaroneja ja kaikkea sensemmoista, mutta en ollut hetken vertaa ajatellut sitä, mitä se tarkoittaa.\nSitä että kun tulemme kotiin, on hiljaista ja meitä on ruokapöydässä vain kolme.\nLähettänyt marikan polut klo elokuuta 24, 2020 13 kommenttia:\nTunnisteet: arki, kriizi, nuoriso, opiskelu\nOlin yksi päivä taas töissä. (se nyt ei varsinaisesti ole mikään uutinen, useimmat ihmiset ovat toisinaan töissä)\nAina välillä tapaan työssäni enempi ihmisiä ja alakouluikäisten lasten vanhempia.\nKerran kun olin töissä, minun luokseni tuli ihminen joka kysyi että olenko joskus käynyt Lähiökoulua hamalla -80-luvulla.\nMinä sanoin että joo mitenniin.\nSe ihminen sanoi että yksi mies tuolla kysyi. Että se mies on ehkä minun luokkakaverini hamalta -80-luvulta Lähiökoulusta.\nMinä rupesin katselemaan ympärilleni että kuka mies se voisi olla.\nHipsterimiehiä oli lastensa ympärilllä leuhottamassa joka puolella.\nParrakkaita ja sellaisia semisalskeita.\nParrat vähän haittasivat tunnistamista, koska lähiökoulun kolmasluokkalaisilla pojillla oli vähemmänlaisesti hipsteripartoja tuohon aikaan.\nEnimmäkseen olin sitä mieltä että kukaan niistä hipstereistä ei kuitenkaan ollut minun entinen luokkakaverini.\nSitten huomasin kaikkien niiden hipstereiden keskellä semmoisen epähipsterimäisen tyypin.\nSe oli jotenkin kulahtanut ja alasvalahtanut ja ikääntyneen rötvähtänyt ja aikuinen (mitä hipsterit eivät vielä ole) ja...no, vanha.\nMinä kysyin siltä viestintuoja-ihmiseltä että onko se tuo ja kuka se on.\nSe sanoi nimen, jonka heti välittömästi tunnistin muinaiseksi luokkakaverikseni lähiökoulusta.\nSiis ovathan nämä taannoiset elämässäni ohivirranneet vuodet minultakin vähäsen vieneet jotain mennessään.\nSaparot ainakin olen kadottanut.\nJa kukaties joitain osia elastis-joustavuudestani.\nMutta käsittääkseni näytän päivänvalossa kuitenkin melkein kymmen kaksi kolmikymppiseltä.\nJa jos en päivänvalossa, niin jossain armeliaassa hämärässä ainakin.\nEttä miten voi ihminen muuttua somasta omenaisposkisesta vaaleasta veikeästä jekuttavaisilmeisestä pojasta jolla luokkakuvassa on vesivooki niin aikuiseksi?\nSe omenaposkinen poika oli ehdottomasti aikuistunut ihan liikaa.\nSe oli kumminkin kolmannella luokalla melkein yhtä söpö kuin jani (joni? toni? tomi? sami? rami?).\nJani (toni? rami? sami? jami? tomi?) aiheutti myöhemmin valtavan pettymyksen tulemalla paidatta siihen kauppaan minkä kassalla tienasin opiskelurahoja.\nEivät sovi paidattomat ihmiset kaupunkiympäristöön.\nEivätkä vanhentuneet omenaposket ihmisen mielenterveyteen.\nJa miksi se entinen omenaposki nykyinen keski-ikäismies ei tullut itse kysymään?\nKyllä en ole niin paljoa muuttunut, vaan oma valloittava itseni sekä ulkonäöllis- että sisälliseltä kannalta tarkasteltuna.\nLähettänyt marikan polut klo elokuuta 17, 2020 10 kommenttia:\nMuistiin itselle: kesäkauden kilometrejä sporttitrackerin mukaan\n(ihan kaikille kävelyille tai pyöräilyille sitä ei ole muistettu käynnistää)\nHuhtikuussa lockdownin aikaan kävin melkein joka aamu pienen aamukävelyn ja iltapäivällä toisen mokoman työpäivän jälkeen. Pyöräilin muistaakseni lähinnä velvollisuudentunnosta tai kauppaan jos oli pakko.\nkävellyt: 167 km\npyöräilyt: 120 km\nToukokuussa pyrin kävelemään tavoitteellisesti melkein joka päivä, kun pääsin äänikirjojen ihmeelliseen maailmaan ja halusin nollata päätäni.\nOsittaiset lähityöt alkoivat kuun puolivälin jälkeen. Työpyöräilyt alkoivat lähipäivinä.\nkävellyt: 95 km\npyöräillyt: 318 km\nKesäkuussa lähityöt alkoivat toden teolla. Työpyöräilyä viitenä arkipäivänä viikossa ja hupipyöräilyt siihen päälle.\nKävelyt jäivät kun tuntui ettei aikataulussa ole tilaa, kävelyt painottuvat viikonloppuihin.\nkävellyt: 124 km (puuttuu kävelyjä lähes viikon ajalta; kaupunkivaeltelua)\nHeinäkuussa oli loma. Lomalla suunnittelin käveleväni joka päivä vaikka kuinka paljon. Loma ei ollut ihan sellainen kuin olisi toivonut, kävelin paljon ja paljon vähemmän kuin olin suunnitellut.\nYhden viikon ajalta ei ole mitään merkintöjä: vietimme muutaman päivän ajan kaupunkilomaa Helsingissä ja haahuilimme muutenkin.\nHeinäkuussa pyöräilin lähinnä kauppaan.\nElokuussa työt ovat jatkuneet turboteholla. Pelkkää työpyöräilyä (töihin - kotiin / töistä tai kotoa työhommeleihin muualle kuin verstaalle) ensimmäisellä viikolla 131 km.\nMietin, miten pitkään jaksan jatkaa fillarointia.\nYleensä olen hyytynyt viimeistään syyskuun puolivälin tuntumassa, heti kun alkaa olla märkää-kylmää-pimeetä. (perheessämme yleisesti hyväksyttävä syy olla tekemättä mitään)\nKotikaupunki lykkäsi jo nyt, ensimmäisenä kaupunkina, vahvan maskisuosituksen joukkoliikenteeseen, eivätkä ruuhkabussit muutenkaan kutsu.\nMutta silti, märkää-kylmää-pimeetä.\nJa entä sitten kun tulee liian märkääjne?\nKotoa verstaalle on 7 km. Kävelen sitä väliä tunnin ja vartin, se ei ole mahdoton aika.\nEntä jos on todella märkääkylmääpimeetä?\nRuuhkabussit eivät siltikään kutsu.\nTarvitsen ainakin suojavarustuksen märänkylmänpimeen varalta. Hienojen sadehousujeni tolpat (pylväät?) ovat kuluneet puhki.\nPöksyjen pitäisi kestää viisituhatta pylväällistä vettä. Kestävät muutaman pisaran. Ja ovat rikki lahkeista melkein polviin saakka. (se on kyllä kätevää koska ne voi pukea nykyään jalkaan ilman että ottaa kenkiä pois)\nMikään ei ole masentavampaa kuin vuotavat sadehousut.\nMieluummin kastuu ihan rehellisesti.\nLähettänyt marikan polut klo elokuuta 11, 2020 8 kommenttia:\nTunnisteet: arki, filla-rilla, liikekannalla\nNäyttäisi siltä, että taloutemme kutistuu kohta kolmihenkiseksi.\nLapsi numero yksi muutti omilleen jo reilu vuosi sitten.\nTällä hetkellä vaikuttaa siltä, että lapsi numero kaksi lähtee sisäoppilaitokseen vähän hornantuutista vasemmalle ja on siten poissa vakituisesta muonavahvuudestamme mikäli korona suo.\nMeille jää vain yksi asukki peräkamariin.\nTällaiset asiat vaikuttavat merkittävästi ruokahuoltoon.\nLapsi numero ykkösen muutto moninkertaisti perunankulutuksen.\nLapsi numero kakkosen muutto vaikuttaa lisäävästi riisinsyöntiin ja vähentävästi pastansyöntiin.\nJa peräkamariasukin aikataulut vaikuttavat luultavsti aivan merkittävästi perheen ruokailuaikatauluun. Ruokalistaan tietysti myös.\nSuloiset pikku pulluraposkeni ovat vaatimattomastikin sanoen melko valikoivia syöjiä ja tämä pikkuruisin on sitä kaikkein eniten (hän on aina kaikkein eniten jotain)\nKoska hän on kaikkein urheilullisin (uskokaa pois, hän on aina kaikkein eniten jotain!), hän tarvitsee säännöllisimmin ravitsevinta mahdollista ruokaa.\nKoska hän on kaikkein valikoivin, pitää joka päivälle olla uusi ruoka. Hän inhoaa lämmitettäviä ruokia. Ne kuulemma maistuvat erilaiselta.\nSeuraavat vuodet syödään siis sellaisia ruokia jotka uppoavat tähän lapsukaiseen.\nLapsukainen resitoi yhdellä hengenvedolla ne suurinpiirtein kaksitoista ruokalajia, joita hän suostuu syömään ja siinä onkin sitten runko kolmen viikon kiertävälle ruokalistalle.\nRuokalista pitää vielä tarkistaa, täsmentää ja kirjoittaa puhtaaksi; minulla kun on aika usein taipumus tehdä ykkösviikosta hyvin haasteellinen ja dumpata seuraaville viikoille kaikki sellainen, mikä ei ykkösviikolle mahdu.\nJoka viikolla on yksi ateria, jonka kanssa on lohkoperunoita.\nYksi ateria jolla on riisiä. (jee! rakastan riisiruokia! riisimättöä!) (joojoo, epäekologista.)\nMieluummin vähemmän kuin yksi ateria jolla on jauhelihaa (voiko olla sellaista ruokaviikkoa ettei olisi jauhelihaa?)\nSatunnaisia kasvisruokia (jee! tämä lapsi syö edes valikoiden jotain kasvisruokia!)\nSatunnaisia kalaruokia (jee!)\nJa mikä parasta, nämä ruuat ovat kaikki helppoja tehdä (paitsi kananuggetit) ja sellaisia joista itse pidän eniten. (jee! ei makaronilaatikkoa, ei lasagnea! ei nakkeja!)\nYritin kaivella vanhoja ruokalistojani näkösälle.\nKoko viime lukuvuosi on mennyt muutenkin jonkinlaisessa ruuanlaittolamaannuksessa.\nMuutaman vuoden takainen aika hyvännäköinen systeemi löytyi blogista (KLIK)\nMuistelisin, että tämä on ollut aika toimiva lista ja pitkään käytössä.\npitkään toiminut systeemi\nToinen mokoma oli vielä vanhempi (KLIK2)\nMelko toimiva oli myös ratkaisu, jossa kirjasin ylös kaikki ne ruuat, mitkä osaan tehdä ja sitten yritin pitää huolta että kaikkia niitä syötiin toisinaan.\nSe kyllä vaatii arjessa enemmän ponnisteluja kuin valmis ruokalistasuunnitelma. (KLIK3)\ntoteutumaa vuosien takaa\nTiedän, että jos jaksan ja viitsin työstää ruokalistan järkevästi, helpottuvat kauppareissut ja elämä muutenkin.\nLähettänyt marikan polut klo elokuuta 07, 2020 11 kommenttia:\nTunnisteet: arki, arkkiäiti ratkaisee, koti, Pikkusiskoismi, ruokalistalla tänään, tyytyväinen_arki, vinkkiviitonen\nKesäkuussa ihana Pinkki haastoi minut vaatekaapin raivaukseen ja vaatekaappipostaukseen.\nKaikella kunnioituksella, mutta en voi kuvitella juuri tylsempää postausta.\nAiheessa ei sinänsä ole mitään vikaa, kurkistelen hyvinkin mieluusti muiden vaatekaappeihin, mutta minun vaatekaappini on tylsä.\nOstan vaatteita vain tarpeeseen.\nKun ostan, ostan aina muutamia paitoja tai alaosia tai mitälie kerrallaan, mikä nyt onkaan vanhentunut ja rötvähtänyt käytössä.\nSitten käyn läpi kaikki vaatteeni, pistän pois ne kulahtaneet ja laitan tilalle uudet.\nKaikki vaatteeni - lukuunottamatta päällysvaatteita ja yhtä pikkumustaa - mahtuvat kuuteen korihyllykön koriin.\nOmistan alle kymmenen pitkähihaista trikoopaitaa kylmälle kaudelle ja saman verran teepaitoja kesäkäyttöön, muutaman neuleen tai hupparin kylmälle kaudelle, muutamia alaosia (mekkoja, hameita, housuja ja farkkuja, kaikkia taitaa olla kahdet)\npaitahankinnat viime syksynä\nViime syksyn pitkähihaisiin on tullut lisää yksi musta paita ja yksi ruskea.\nEi uudistamisen tarvetta.\nLyhythihaisia hankin alkukesästä viisi lyhythihaista: neljä arkikäyttöön ja yhden terassikelien varalta.\nalaosat viime syksynä\nFarkkujen lisäksi alaosiin kuuluu farkkumekko ja kahdet uudet culottes-housut, jotka ovat kukaties mukavin ikinä omistamani vaatekappale, ja on täysin mahdollista että tepastelen niissä ympäri vuoden, olkootkin vaikka kuinka epämuodikasta.\nRaivasin kyllä kiltisti vaatekaappini.\nPoistin yhdet rikkinäiset farkkushortsit ja yhdet ikivanhat kesähousut.\nJa nyt yritän repiä siitä jotain kirjoitettavaa.\nLähettänyt marikan polut klo elokuuta 05, 2020 4 kommenttia:\nTunnisteet: kriizi, laifstail, oliskohan noin?\nEli Näin Aloitat Lukion Viimeistä Kertaa\nKolmansien ja enempien lapsukaisten kohdalla on vähän tylsää kun melkein kaikki on jo jollain tavalla moneen kertaan koettu.\nVaikka tietysti jokainen suloinen pulluraposki on suloinen omalla tavallaan, niin koulureppujen ostamisessa ja kaikessa vastaavassa on jo vaikka kuinka monennen kerran tuntu.\nPuuttuu ensimmäisten kertojen liikutus-väräjävä nieleskely että tästä alkaen kaikki muuttuu.\nJos jotain, niin korvissa soi korkeintaan juhlafanfaari, että jei, enää tämä kerta, jaksaajaksaa!\n(no olen kyllä kolmannen kohdalla usein vähän liikutus-väräjävä, kun hän on niin suloinen pulluraposki ja omalla tavallaan ihmeellisen merkittävä)\n(niin ovat kyllä ensimmäinen ja toinenkin, ettei tule mitään väärinkäsityksiä kenellekään)\nlukematon määrä tietoa\nTänä syksynä meillä alkaa lukio viimeistä kertaa.\nVäittäisin että minulla alkaa olla melkoista praktiikkaa koulujen aloittamisessa, koska suloisten pikku pulluraposkieni kouluaika kattaa mm. 1)wilman laajamittaisen käyttöönoton, 2)parit opetussuunnitelmauudistukset, melkoisen määrän koulujen työnjohdollisia haasteita ja 3)yo-kirjoitusten sähköistymisen.\n1. wilmasta: Esikoinen aloitti koulunsa reppuvihon varassa. Kuopuksen alakouluopen mielestä wilma oli raskas käyttää kun hänellä on niin monta oppilasta. Jossain noilla huitteilla wilmasta tuli virallinen käyttöjärjestelmä, johon joka syksy piti rekisteröityä aina uudelleen ja valita sopivat lapsukaiset omien siipiensä suojaan.\nNyt - kun viimeistä viedään - wilmaan ilmestyi kesäkuulla nuoren lukujärjestys ilman että rekisteröidyin tai ilmoittauduin mihinkään.\n2. Lukion OPS-uudistus 2016 ottaa päähän kaikkein eniten. Esikoisen koulukirjat muuttuivat kerralla hyödyttömiksi, eikä hänen tarvitsemiaan vanhan opsin mukaisia kirjoja löytynyt juuri mistään käytettynä. Kaikki piti ostaa uutena ja hylätä heti.\n3. yo-kirjoituksista: Esikoinen kirjoitti kaiken perinteisesti paperilla ja kynällä. MAOLille oli käyttöä. Suurin osa kokeista tehtiin koulussa vielä paperille, eikä tietokoneelle ollut erityisiä käyttövaatimuksia. Keskimmäisen ensimmäinen (liian heppoinen) kone oli riidoissa Abitin kanssa ja käyttäjänsä kanssa myös. Keskimmäinen kirjoitti kaiken sähköisenä, ankarasta protestoinnistaan huolimatta. MAOL on nykyään sähköinen ja laskin myös.\nKun nuori menee lukioon - viisaat vinkit\n* kirjat: hanki kirjat jakso kerrallaan.\nVaikka kirjakaupat lupaavat tukkualennuksia kouluvuoden alussa, niillä voi olla tarjouksia myös lukuvuoden aikana.\nTaloudellisesti ainakin minulle on helpompaa investoida vähän maltillisempi summa silloin tällöin pitkin vuotta kuin iso kasa rahaa elokuussa.\nTunne nuoresi: jos koulu tarjoaa mahdollisuutta hankkia joko sähköinen tai perinteinen kirja, mene sen mukaan, joka on nuorellesi sopivampi. Meillä käytössä perinteisen käyttöliittymän kirjat, paitsi niissä aineissa, joissa e on ainoa vaihtoehto.\nLukuvuoden aikana saatat löytää myös käytettyjä kirjoja, kohtuullisella hinnalla.\nJos nuori vaihtaa koulua kesken kaiken, sinulla on käsissäsi tukuttain turhia kirjoja.\nOsaa kirjoista voi lainata tai kierrättää (esim. kuvis, musiikki)\nÄlä anna nuoren myydä kirjoja kesken opintojen. Lukion alussa opiskelija voi olla sitä mieltä, että elämässä tarvitaan pitkää matikkaa ja fysiikkaa vain ja kaikki muu on turhaa.\nSitten sille tulee opettajaksi joku semmoinen kuin Lehtori, ja siitä tuleekin filosofia-yhteiskuntaoppikäännynnäinen ja se haluaakin kirjoittaa myös ne.\nJos perheessä on useita lapsukaisia parin vuoden ikäeroin, yritä säästää kirjat lapselta toiselle. Hyvällä tuurilla samat kirjat kelpaavat. Ja jos eivät kelpaa omalle lapselle, ne saattavat olla myytävissä nuoremman lapsen kavereille.\nRautalangasta vääntäen: myy lapsi ykkösen kirjat vasta kun kirjoitukset ovat kokonaan ohi, ei ole korottamissuunnitelmia ja lapsi kakkonen on valinnut kasasta tarvitsemansa. Paitsi jos ilmassa väijyy opetussuunnitelman muutos. Silloin myy heti.\nVaadi nuorta huolehtimaan kirjoistaan: tehtävät ratkaistaan vihkoon, kirjan sivuille ei piirrellä piirakoita, ei pilakuvia opettajista eikä kirjoitella mitään.\nLukiokirjat ovat käypää valuuttaa, mutta vain siisteinä.\nMeillä nuorimmainen noukki keskimmäisen kasasta oman koulunsa kirjat ja loput pistettiin myyntiin.\n* tietokone: noudata ehdottomasti YTL:n suosituksia\nAjantasaisen tiedon abitti- ja yo-kirjoituskelpoisesta koneesta saat ytl:n ja abitin sivuilta.\nOmppu-kone EI toimi. Tai ei ainakaan kovin hyvin.\nGooglettimen kone EI toimi. Tai ei ainakaan kovin hyvin.\nTämänhetkisen tiedon mukaan koneessa pitää olla kuulokepaikka (kielten kuuntelut!) USB-paikat hiirelle (langaton ei käy) ja sille abitti-tikulle (tai sille jolta yo-kirjoitusjärjestelmä käynnistyy) ja sitten pitää olla paikka langalliselle netille. Langalliset kuulokkeet tarvitaan myös.\nMikään langaton ei kelpaa, eikä myöskään koetilanteissa toimi.\nAbittia varten tarvitaan myös oma muistitikku.\n* jos koulu käyttää e-kirjoja, hanki riittävän pitkät lisenssit (ks. kohta kirjat!)\nKyllä ottaa päähän jos otat kahden vuoden lisenssin ja nuoren opiskelu venyy nelivuotiseksi ja se saa filosofis-historiallisen herätyksen siinä vaiheessa kun lisenssi on vanhentunut. Been there. (kaksivuotinen lisenssi ei pätenyt enää kolmantena vuonna!)\n* noudata ihan kaikissa hankinnoissa koulun ohjeita. Kirjojen painokset, laskinten lajit. Nuoresi saa opetusta niiden välineiden mukaan. Jos laskin on vääränlainen, sinä joudut opettamaan sen käytön.\nJos kirja on väärä tai sen painos vanhentunut, voi-voi.\n* päivämäärät: syksyn kirjoituksiin ilmoittaudutaan keväällä. Kevään kirjoituksiin syksyllä. Hyvin varhain.\nOle hereillä ihan kaiken varalta.\nJos nuoresi haluaa syksyn kirjoituksissa totetuttaa sen filosofis-yhteiskunnallisen heräämisensä, on kirjoituksiin ilmoittauduttava jo ennen kesälomaa.\nYO-kirjoitukset maksavat. Eivät paljoa, mutta maksavat. Budjetoi.\n*wilma: kun nuori tulee täysi-ikäiseksi, lakkaavat oikeutesi wilmaan. Vaadi nuorta antamaan sinulle oikeudet! Se on kuitenkin koulun virallinen tiedotuskanava. Ja ainoa keino pysyä edes jotenkin kärryillä siitä, mitä nuori päivän aikana hommailee.\nSuurin osa wilmailusta menee vain nuorelle itselleen, mutta rajallisillakin oikeuksilla näet läsnäolot ja ne tärkeät päivämäärät.\nTai sitten joudut luottamaan nuoresi fiksuuteen ja kypsyyteen ja siihen että koulussa joku vahtii päivämääriä. (kyllä vahtii, ja on fiksu nuori. Mutta on ehkä itsellä mukavampi olo silti)\ntarkistuslaskennassa kaikki tarpeellinen löytyi kotoa\njakso = 5-6 viikon pätkä, jonka aikana opiskellaan rajallista määrää oppiaineita. Omalla nuorellani näyttäisi ensimmäisessä jaksossa olevan viittä oppiainetta. Jakson päätteeksi on arviointiviikko (koeviikko), kaikista arvioitavista aineista on koe tai muu näytön paikka.\nKoko jakson kattavaa tutkielmaa ei pysty kirjoittamaan arviointiviikon viimeisenä iltana.\nkurssi = opintokokonaisuus yhdessä oppiaineessa. Yhden jakson aikana opiskellaan yleensä yhden kurssin verran jotain oppiainetta. Yleensä yksi kurssi on tungettu yhteen oppikirjaan.\nKursseja on pakollisia, ylimääräisiä ja koulukohtaisia. Pakolliset ovat pakollisia. Ylimääräiset ovat ylimääräisiä. Koulukohtaiset ovat kiinnostavia, vain omassa koulussa järjestettäviä kursseja.\nOppiaineita on pakollisia ja valinnaisia. Kirjoitukset tulevat ensisijaisesti pakollisista kursseista ja vasta toissijaisesti ylimääräisistä. Koulukohtaiset kurssit ovat opiskelijan oman mielenkiinnon takia, syventämistä varten.\nKielissä ja matikassa kurssisysteemi on siksi hankala, että nuorella voi olla koko vuoden kielen kurssit vaikka syksyn aikana ja sitten tulee koko kevään mittainen tauko ja ehtii koko kieli pudota pois päästä. Syksyllä pitäisi sitten yhtäkkiä ollakin täydessä kirjoitusterässä nopean kertauskurssin varassa.\nPakolliset pitää olla tehtynä ennen kuin pääsee kirjoittelemaan.\nJa tietty määrä tehtynä että voi saada lukion päästötodistuksen.\nkurssitarjotin = se mistä valinnat tehdään. Valitaan niitä pakollisia, ylimääräisiä, valinnaisia ja koulukohtaisia. Taktikoivat opiskelijat yrittävät rakentaa itselleen sopivaa lukujärjestystä joko aikataulullisesti tai opettajien mukaan tai mikä sitten ketäkin kutkuttaa. Tätä ei tarvitse ymmärtää. Koulu hoitaa. Viime kädessä opo, jos nuori on aivan hukassa.\npalkki= en tiedä onko tällainen systeemi kaikkialla, mutta meillä on. Ne oppitunnit sijoitetaan palkkeihin. Kurssin palkki määrää sen ajankohdan lukujärjestyksessä. Ykköspalkki voisi olla vaikka niin että maanantaina 8-10, keskiviikkona 12-14 ja torstaina 8-10. Tai miten nyt ne palkit menevätkään. Yhden oppitunnin kesto on ainakin meillä 75 min.\nse johtaa siihen että jos Lehtorilta kysyy jotain sen omaan alaan liittyvää, siltä saa vastaukseksi 75 min monologin.\nMeillä melkein koko kaupunki noudattaa samaa palkkisysteemiä, ja sen ansiosta yksittäisissä kouluissa opetettavat valinnaiset aineet sijoitetaan semmoisiin palkkeihin, että nuoriso pääsee liikkumaan koulusta toiseen.\nPakolliset aineet ovat enempi niissä keskipalkeissa ja valinnaiset ääripäissä (esim. kaksi aamutuntia, yksi iltapäivän viimeinen).\nMeillä palkkisysteemi tuo tullessaan semmoisen säännönmukaisuuden, että keskiviikkoisin koulu aina alkaa kympiltä ja perjantaisin päättyy yhdeltä. (paitsi ehkä jos on jotain outoja valintoja)\nTämä palkkisysteemi taitaa olla enemmän opettajia kuin opiskelijoita varten: sillä tavalla varmistetaan että kaikki opettajat joutuvat tekemään kaikkina aikoina olevia tunteja: ei voi varata itselleen vain aamutunteja tai iltapäivätunteja. koska yhden palkin oppitunnit ovat pitkin-poikin lukujärjestystä.\nJa huoltajana pärjäät oikein mallikkaasti, vaikka et ikinä ymmärtäisikään palkkia.\nPalkin numero määrää myös kurssin arviointipäivän arviointiviikolla. Mutta kuten sanottua, pärjäät ihan hyvin, vaikka et ymmärtäisikään palkkia. Riittää kun ymmärrät kurssin ja jakson.\nabitti = sähköistettyjen tavallisten kokeiden järjestelemisjärjestelmä. Abitti on käsittääkseni ohjelma, joka ladataan muistitikulle, ja joka sulkee kokelaan koneen irti ihmeellisestä intternetistä sisäiseen, valvottuun intraan. Sitä pitää muistaa päivittää tämän tästä ja mieluusti ajoissa ennen kokeita. Abitin muistitikku on aina hukassa. Yo-kirjoitukset tehdään vastaavassa tilassa, mutta virallisesti valvotulta tikulta.\nvanhojen tanssit ovat kurssi ainakin täällä meidän kulmilla. Se tarkoittaa sitä, että vanhat tanssit pitää erikseen valita kurssitarjottimelta ohjelmaan. Jos ei valitse, ei tanssi.\nliikunta voi olla hajautettuna tai yhtenä kurssina.\naikataulut: ops- ja muut muutokset toivat tullessaan sen, että penkkarit ja vanhojen tanssit liukuivat pois perinteisiltä paikoiltaan. Eri kunnissa ja kaupungeissa tanssitaan ja penkkaroidaan kunnan päättämällä aikataululla.\nvanhempainillat: mene ainakin lukion aikana ainakin vanhempainiltaan (joko kakkosvuonna tai viimeistään kolmosen syksyllä) - siellä kuulet kaiken olennaisen kirjoituksiin liittyvän. Vaikka et olisi ikinä käynyt missään vanhempainillassa, mene sinne.\nAsiat ovat muuttuneet niin tolkuttoman paljon siitä kun sinä kävit lukion, että et tiedä mistä puhut, ellet mene.\nMuuten edessäsi on tilanne, jossa kirjoitusaamuna kokeeseen valmistautuva nuori hysterian partaalla etsii taloudestasi läpinäkymätöntä maalarinteippiä että voi teipata piiloon teräsmieskalsareidensa pesuohjelapun. (no ei nyt sentään, mutta usko pois, aika moni asia on muuttunut)\nyhteishaku: haku jatko-opiskelupaikkoihin alkaa jo abivuoden tammikuussa ja jatkuu maaliskuussa. Myös syksyllä on jaossa opiskelupaikkoja sekä täydennyshaussa että yhteishaussa.\nneljä ärrää: (tämä aiheutti ja aiheuttaa edelleen Lehtorissa näppylöitä) rakasta - rahoita - ruoki - rauhoita.\nÄlä mokaa tässä.\nErehdyin kertomaan ruokapöydässä ääneen Lehtorille mitä reksi oli sanonut. Tarkkakorvainen nuoriso vetoaa näihin ärriin edelleen, yhä ja toistuvasti. Yleensä sillä tavalla että mä en voi osallistua siivoukseen koska pitää rauhoittua kokeisiin; ruokaa ja rahaa pöytään ja heti tai et rakasta mua tarpeeksi!\nToteuta neljää ärrää, mutta kaikessa hiljaisuudessa.\nSe riittää kyllä. Nuoresi on fiksu ja selviää omalla tavallaan eteenpäin.\n(aiheesta lukion aloittamisesta tässä: klik)\nLähettänyt marikan polut klo elokuuta 03, 2020 3 kommenttia:\nTunnisteet: arki, arkkiäiti ratkaisee, nuoriso, opiskelu, vinkkiviitonen\nPitkä postaus, valitan.\nHeinäkuussa tuuletin aivoja: luin paljon ja paljon tuttuja, helppoja, melkein aivottomia tarinoita.\nMarjamäki: Myöhäistä katua.\nLehtola: Pelkääjän paikalla.\nMarian Keyes: Aikalisä. Parikymmentä vuotta naimisissa ollut, vähän päälle nelikymppinen aviopari ajautuu parisuhdekriisiin. Hugh haluaa pitää tauon: hän kaipaa elämältä jotain muuta. Amy kokee sen hylkäämisenä. Hugh lähtee reppureissulle, Amy huolehtii kotona hektisen työnsä lisäksi kolmesta teini-ikäisestä tytöstään. Keyesin tuotantoa, sen parhaasta päästä. Keyesin hömpässä on aina myös ihan oikeaa, painavaa, vahvaa asiaa. Tässä kirjassa otetaan erittäin voimakkaasti kantaa Irlannin aborttilainsäädäntöön. Olen lukenut tämän kirjan muutamia vuosia sitten, ja jo parin vuoden välimatka (aikalisä?) toi tarinan entistäkin lähemmäs omaa elämääni: keski-iän kriisit, lähestyvät vaihdevuodet ja teinit talossa tekivät kirjasta helposti samaistuttavan. Muistin taas, miksi on hyvä lukea joitain kirjoja uudestaan muutaman vuoden jälkeen: kun itse kasvat ja muutut, muuttuu myös suhteesi tarinan henkilöihin. Lämmin suositus.\nTuomas Marjamäki: Myöhäistä katua. Kauno Brandt oli aikoinaan Suomen Filmiteollisuuden elokuvatähti, nyt jo unohdettu, melkein satavuotias. Pelastettuaan tosit-v-tähden hengen Kauno päätyy uudestaan lehtien lööppeihin. Tarinassa kulkevat rinnakkain nuoren, aloittelevan toimittajan, vanhan koulukunnan keltaisen lehdistön setämies-juorutoimittajan ja todellisen, suoraselkäisen vanhanajan herrasmiehen kertomukset ja elämät. Osa tarinan käänteistä oli ennalta-arvattavia, vähän turhankin chicklitmäisiä, ja yksi ainoa toimittamatta jäänyt epätarkkuus meinasi viedä minut kokonaan väärille urille. Pidin tästä kirjasta valtavasti: sen ajankuva tuli (henkilökohtaisista syistä) hyvin iholle, kosketti ja vei mukanaan sivuamaan maailmaa, jossa olemme tänä kesänä paljon liikkuneet. Pidin tarinan huumorista, sen maailmojen vastakkaisuuksista, elävästä kielestä ja erityisesti tarinan hyvin rakennetuista henkilöhahmoista, aivan erityisesti kaikista 1950-luvun sivurooleissa vilahtavista näyttelijä-/kirjailija- ja ohjaajasuuruuksista! Kirja löytyi kirjaston sinua saattaisi kiinnostaa myös -generaattorin kautta: etsin yhtä tiettyä veijaritarinaa ja tämä oli määritelty samaan genreen. Ehdottoman lämmin suositus: kepeä, hauska, koskettava, aito!\nNelli Hietala: Varotoimia. Vakuutusvirkailija Taimi jää linja-autoasemalle kun bussi kaartaa tiehensä. Taimin elämä on yhtä kauhistuttavaa käännettä: mitä tahansa saattaa milloin tahansa tapahtua ja kaikki johtaa joko varmaan kuolemaan tai ainakin sairaalan teho-osastolle. Bussista jääminen käynnistää kauhistuttavien mahdollisuuksien sarjan: vierasmaalaisen näköinen mies, metsästysseurue ja erikoinen majapaikka. Hihityttävän hauska jos-jos-jos -tarina, tunnistin kauhuskenaariot täydellisesti. E-kirja.\nTuija Lehtinen: Kolme miestä netissä. Taksisuhari Saimi vetäytyy putkirempan takia siirtolapuutarhamökkiin viimeistelemään graduaan ja pohtimaan elämänsä miehiä. Huonossa äitisuhteessa elänyt Saimi tutkii gradussaan äitisuhdetta ja yrittää selvittää oman perheensä kiemuroita, lisämaustetta kesään tulee siirtolapuutarhayhteisön erikoisesta asukaskunnasta. Tämäkin kirja on Lehtisen outojen nimien kaudelta, ja siltä kaudelta jolloin kotimaiset kirjailijat harrastivat kovin paljon intertekstuaalisia viittauksia: tämän kauden opukset ovat lystiä mutta nopeasti vanhenevaa luettavaa. Onko Lehtinen itse cameoroolissa? Leppoisaa hötevää lomaluettavaa.\nSayaka Murata: Lähikaupan nainen. 36-vuotias Keiko on töissä lähikaupassa, hän elää ja hengittää kauppaa, muu ympäristö ei ymmärrä häntä eikä hän ympäristöään. Surullinen ja hauska, hellyyttävä ja outo kuvaus normaalista ja epänormaalista naiseudesta ja elämästä.\nTuija Lehtinen: Miss Seinäruusu. Kesäkirja. Rea on työlääntynyt miehensä hankalaan sukuun, erityisesti anoppiinsa ja eroaa. Elämää mutkistaa eskari-ikäinen lapsi ja vääntö huoltajuudesta - anopin kanssa.Tarina on Lehtisen nimikikkailukaudelta: kertomuksessa vilahtelee toinen toistaan oudommannimisiä henkilöitä ja viittauksia aikansa muusikoihin ja urheilijoihin - tällaiset nokkeluudet vanhenevat uskomattoman nopeasti. Kepeän huoletonta viihdettä kesäisen aamukahvin seuraksi.\nJane Green: Kirjaflirttiä. Välipalakirja. Lainasin tämän jo pari kuukautta sitten, jatkumona aiemmin keväällä lukemilleni perustetaanpa kirjakauppa -tarinoille. Tässäkin tarinassa perustetaan kirjakauppa. Keskiössä opiskeluaikaisten kaverusten elämä Lontoossa: miten opiskeluvuosien tapahtumat ja yhden ystävän paluu joukkoon vaikuttavat porukan dynamiikkaan, ja miten vaikuttaa kirjakaupan perustaminen. Sympaattinen kaveristoori, metka ja mukava siitä, ettei kirjan kertojaminän kohdalle osu suuria kriisejä, vaan jännittävimmät käänteet tapahtuvat kavereille. Jatkaa myös tälle lukuvuodelle ominaista vanhojen tuttujen lohtukirjojen sarjaa. Sujuvaa kepoisaa kesäluettavaa.\nTuija Lehtinen: Pensionaatti huojuva talo. Lehtisen uudempi tuotanto ei yllä aivan totutulle tasolleen. Tämä joskus jo aiemminkin lukemani tarina pursuaa olennaisia ja epäolennaisia hahmoja, juoni käynnistyy haparoiden ja tapahtumat kulkevat jotenkin nahkeasti. Saaristoon, majakkasaarelle sijoittuva erakkomysteeri, bussilukemisena lomareissulla Helsinkiin. Toimi kun piti saada aivot loma-asentoon. E-kirja.\nEnni Mustonen: Yllätysperintö. Talventaitteeseen sijoittuva maalaisromantiikka. Annan Matti-veli kuolee auto-onnettomuudessa, ja Annan hoitoon jää Matilta keskeneräinen sukutila. Mustosen tarmokkaat naiset tuovat hyvää mieltä kesäpäiviin. E-kirja.\nAnna Rimpelä: Tilanne päällä, Aino Ritari. Eukkokirjallisuus on uusi musta, tai jotain. Aino Ritari on räväkkä mummeli, joka ensimmäisessä kirjassa harjoitteli marsun kanssa kuolemaa ja murehti seks-murheita. Toisessa osassa Aino osallistuu Lucia-kisaan ja pelastaa turvapaikanhakijaa. Kirja käynnistyy turhan hitaasti, eikä muutenkaan yllä ensimmäisen osan tasolle. Kipakanhauska tarina silti.\nEssi Paju: Koskenniskan naisia. Lisää aikuisten heppatyttökirjallisuutta! Kuka on kartanolle tuleva kaunis nainen ja mikä on hänen suhteensa isäntään, vedättääkö isäntä Aavaa ja saadaanko kartanon hevoset myytyä? Heppaisen kepeää heppakirjallisuutta, ei ota eikä anna. E-kirja.\nRoope Lipasti: Perunkirjoitus. Omahyväinen, pikkusieluinen, mustasukkainen ja sisaruskateellinen Teemu ja veljensä Janne kuljettavat isoäitinsä edesmenneen puolison Jalmarin tuhkia pitkin poikin Suomea perunkirjoituksiin, joissa veljekset toivovat kuittaavansa Jalmarin miljoonaomaisuuden. Mainio, synkeänhauska tarina veljeskateudesta ja perheestä, roadtrip pitkin Suomea. Äänikirja.\nLaura Lehtola: Pelkääjän paikalla. Aapo jää nuorena leskeksi, kun puoliso Anna kuolee vastoin kaikkia todennäköisyyksiä syöpään. Herkkä ja koskettava, mutta myös lempeä kirja surusta, yksinäisyydestä, vihastakin ja hauraista uusista aluista. Pidin. E-kirja.\nHyppe Salmi: Aaltoja ja asiattomuuksia. Vaihdevuodet. "Voisiko joku ystävällisesti kertoa, mistä tässä kaikessa oikein on kyse. Voisiko joku kiteyttää, järjestää kaiken tähän asti eletyn ja koetun, antaa samalla suunnan tulevalle. Neiti, saisinko hieman selkeyttä tähän elämäntilanteeseen." Vaikka kirjassa on minulle samaistumispintaa aika ohuesti, silti itketti ja nauratti, usein yhtäaikaa. Osui.\nLindsay Kelk: Meillähän oli tauko. Pitkään seurustelleet Adam ja Liv aikovat kihlautua lomamatkallaan - paitsi että kaikki meneekin pieleen. Adam ei saa kosintaa aikaiseksi, Liv alkaa epäillä suhdettaan ja he päätyvät vahingossa tauolle. Lisäpainetta elämään tuovat Adamin tuore puusepänverstas ja Livin työ- ja perhekriisi lemmikkiklinikan kanssa. Saatoin torkkua kirjasta keskiosan kun kuuntelin sitä päivätorkkuaikaan, mutta juoni pysyi silti hallussa. Leppoisa äänikirja päiväkävelyille (ja -nokosille). Äänikirja.\nLaura Paloheimo: OMG. Hääjärjestelijät Anna ja Karla ja unelmahäätoimisto OMG sorhaavat ympäriinsä. Annan elämää sekoittaa hakoteille joutunut Veli, epämääräinen suhde vanhempiin, halu löytää oma poikaystävä ja Veljen bändi. Sekava ja repalainen kirja, jota ehdin lukea tosi pitkälle ennen kuin suostuin myöntämään että en pidä siitä. Luin loppuun silkan sisun voimalla, loppu oli parempi kuin alku. E-kirja.\nEnni Mustonen: Parittomat. Mustosen kirjoista tulee hyvälle tuulelle ja alkaa tehdä mieli leipoa pullaa: niissä sankarittaret ovat tarmokkaita naisia, jotka ottavat elämän omiin käsiinsä. Salla tulee EU-projekteista isotätinsä seuraneidiksi maalle, tekee eu-tarkastuksia ja pelastaa naapuritilaa. Lempeää maaseuturomantiikkaa kesäpäivään. E-kirja.\nJyrki Teeriaho: Eurooppalaisilla poluilla. Vaelluksia eri puolilla Eurooppaa, Santiagon Portugalin reitti, Pyreneet ja monet muut vuoristoiset vaellukset. Sujuvasti etenevä, kauniisti kuvitettu tarina kutkutteli kesämieltä, Portugalin Caminoon kuluva pariviikkoinen saattaisi jonain päivänä istua omaankin aikatauluun. Sain kirjavinkin kirjailijalta itseltään, kirja löytyi kirjastosta. Aiemmin olen lukenut Teeriahon vaelluksista Athoksen luostarisaarella. Pidin, ja pidin erityisesti Teeriahon yksinäisistä vaelluksista, tässä lähinnä Portugalin Caminosta; mielenkiintoista miten vaellus muuttuu heti, kun matkaa tehdään yhdessä jonkun kanssa.\nVeera Vaahtera: Rakkautta, vahingossa. Kolmikymppisen Pihlan selkeä elämä saa uuden suunnan raskauden myötä. Poikaystävä lähtee raskaudesta kuultuaan Intiaan joogamaan, Pihla vetäytyy pohjoiseen, Gerda-mummolta perimäänsä mökkiin ottamaan elämäänsä haltuun uudestaan. Metka murre ja hyväntuuliset käänteet kuljettivat tarinaa eteenpäin. Äänikirja.\nLähettänyt marikan polut klo elokuuta 02, 2020 1 kommentti:


UCL-ennakko - Lohkovaiheet käyntiin, avauskierroksella vastakkain Barca ja Juve! - Santerin Ässä\nUEFA Champios Leaguen eli tuttavallisemmin Mestarien Liigan lohkovaihe alkaa viimein tänään. Jokaisessa lohkossa pelaa totuttuun tapaan neljä joukkuetta, ja nämä kohtaavat toisensa syksyn ja talven aikana kertaalleen kotona ja kertaalleen vieraissa. Lohkojen kaksi parasta jatkaa pudotuspelivaiheeseen.\nTämän kauden UCL:ssa kovin edustus on Brittijoukkueilla, kun mukana on peräti viisi edustajaa. Ennakkoon voisi veikata näiden menestvän kohtuu hyvin lohkovaiheessa, mutta jatkopelit ovat toki aina oma maailmansa. Esimerkiksi viime kauden finalistit Real Madrid ja Juventus, sekä pari muuta kovaa espanjalaista, eli Barcelona ja Atletico Madrid ovat ennakkosuosikkeja tälläkin kaudella. Lisäksi Saksan jätti Bayern München tulee olemaan kova joukkue, ja Ranskan sarjassa pelaava PSG tähtää viimeinkin menestykseen eurokentillä Neymarin ja MBappen hankintojen myötä.\nSanterin Ässä arvioi tässä artikkelissa tiistain otteluparien voimasuhteita ja lähtee veikkailemaan jopa voittajia! Illan herkkupaloina lienevät Barcan ja Juventuksen kohtaaminen, minkä lisäksi toinen Espanja vs Italia -maaottelu nähdään AS Roman ja Atletico Madridin välillä.\nUefa Champions League 12.9.2017\n21:45 Barcelona – Juventus\nUnibet-kertoimet: 1.65 – 4.10 – 5.70\nIllan kenties mielenkiintoisimmassa pelissä kohtaavat viime kaudella Mestarien liigan välierissä kohdanneet Barcelona ja Juventus. Barca nousi ottelupariin viime kaudella tehtyään kenties kaikkien aikojen nousun PSG:tä vastaan, Juve vastaavasti oli pelannut vakuuttavasti omaa tiivistä puolustuspeliään. Ottelupari ei oikeastaan noudattanut ennakkoon annettuja käsikirjoituksia, kun Juve nöyryytti Barcaa ja eteni jatkoon yhteismaalein 3-0, pitäen Barcan harvinaisesti kahdesti nollilla!\nUusi kausi tuo toki mukanaan uudet kujeet. Barcelona menetti Neymarin PSG:hen, tilalle tuli Dembele. Tähän peliin joukkueen vaarallisesta kolmiosta puuttuu myös loukkaantumisesta kärsivä Luis Suarez. Juventuskin on kokenut muutoksia, kun puolustuksen kantava voima Leonardo Bonucci vaihtoi kilpailija AC Milanin riveihin.\nBarcelona on alkukaudesta ollut hyvä Espanjan liigassa – Ernesto Valverden johdolla joukkue on ilmeisesti tiivistänyt puolustustaan ja pelityyli muistuttaa Pep Guardiolan aikoja. Maaliero kolmessa pelissä Espanjan La Ligassa on vakuuttava 9-0 ja alla on täydet pisteet. Huonosti ei ole Juventuskaan aloittanut kauttaan, sillä joukkueella on Serie A:ssa kolme voittoa, maalieron ollessa 10-2.\nTässä pelissä Barcan tulee löytää keinot murtaa Juven hyvä puolustus, ja nyt sillä on hyvä mahdollisuus revanssiin viime kauden chämppärien liigan nöyryytyksestä. Lähtökohtaisesti en usko, että Juve pystyy kolmatta kertaa putkeen pitämään Barcaa nollilla joukkueiden välisessä mittelössä. Toki Barcalla on tällä hetkellä “tähdistään” vain Messi ehjänä, joten joukkueen pitää löytää uusia ratkaisijoita. Ottelussa on myös panoksena jo hyvät mahdollisuudet lohkovoittoon, sillä se lienee näiden kahden joukkueen kauppa – Olympiakos ja Sporting ovat toki Euroopan mittakaavassa kovia, mutta heidän kannaltaan valitettavasti Juve ja Barca ovat jättiläisiä.\nVeikkaus: tasapelillä ja Juven voitolla on niin mukavat kertoimet pelillisiin eroihin nähden, että Juven tasurin veikkaaminen on oma lopputulema.\nStreams: TV2, YLE Areena\n21:45 Olympiakos Piraeus – Sporting CP\nUnibet-kertoimet: 2.85 – 3.25 – 2.75\nLohko D:n toisessa kamppailussa taistellaan arvokkaista pisteistä taistelussa kolmossijasta. Olympiakos on aloittanut kotimaan liigakautensa kohtalaisesti, saldona kaksi voittoa ja yksi tasapeli. Sporting on ehtinyt pelata jo peräti viisi peliä, ja jälki on ollut vakuuttavaa, sillä alla on viisi voittoa ja maaliero on kymmenen börsää plussalla.\nOlympiakoksen suurimpana huolena lienee Bas Dostin ja Gelson Martinsin pitäminen aisoissa, sillä kaverit ovat tehneet neljä ja kolme maalia jo tässä vaiheessa kautta. Olympiakos on tosin pelannut sekä liigassa että kauden edeltävissä peleissä (mm. UCL-karsinta) hyvin, eikä joukkue ole useinkaan päästänyt yli yhtä maalia. Lisäksi joukkue lähtee peliin kotietu edellä, joten tasapeli tai kotijoukkueen voitto ovat hyvinkin mahdollisia lopputuloksia. Vierasyllätyskään ei tilastojen valossa ole mahdoton, joten nyt en uskalla vedonlyöjiä patistella mihinkään suuntaan!\n21:45 Benfica – CSKA Moskova\nUnibet-kertoimet: 1.67 – 3.90 – 6.00\nA-lohkon kamppailussa kohtaavat Portugalin suuruus Benfica ja Venäjän jätti CSKA. Benfica on aloittanut kautensa Portugalin liigassa ottamalla neljä voittoa ja yhden tasapelin. Huomionarvoista on, ettei joukkue ole vielä kertaakaan päästänyt yli yhtä maalia, ja maalintekokin on ollut hyvällä mallilla. Venäjän liigassa pelaava vastustaja on pelannut jo kauden aikana yhdeksän peliä ja on ottanut niistä 16 pistettä. Omiinkin on mennyt kuitenkin melko lailla maaleja.\nBenfica on selkeä suosikki omalla kotikentällään. Joukkueella on kokenut ja hyvä puolustus, minkä lisäksi sillä on heittää kentälle tällä kaudella peräti kuusi maalia iskenyt Jonas, joka tulee olemaan hankala pidettävä moskovalaisvieraille. CSKA:lla ei ole aivan yhtä kovaa hyökkäyskalustoa, mutta joukkue on täynnä Venäjän maajoukkuepelaajia, ja viimeisenä lukkona löytyy hyvä maalivahti Igor Akinfeev, johon joukkue voi luottaa täysillä.\nVeikkaus: Benfica vie, ja ottaa tärkeät pisteet taistelussa lohkon jatkopaikoista\n21:45 Manchester United – Basel\n1.24 – 6.50 – 12.001\nManU on aloittanut kautensa hyvin Valioliigassa, ja Jose Mourinhon alaisuudessa pelaava joukkue on petrannut selvästi viime kaudesta. Sijoitus Valioliigassa ei olisi riittänyt näihin karkeloihin, mutta Eurooppa-liigan voitto siivitti ManUn UCL:ään.\nSveitsiläinen Basel on ansainnut paikkansa myös näissä karkeloissa, ja taistelee varmasti lohkon kakkossijasta vahvasti Benfican ja kenties yllätyksiin pystyvän Moskovan kanssa. Tässä pelissä kaikki nallekarkit laitetaan kuitenkin likoon kotijoukkueen puolesta.\n21:45 Bayern München – Anderlecht\nUnibet-kertoimet: 1.08 – 14.00 – 36.00\nUsein ennakkosuosikkina UCL-kauteen lähtevät Bayern München lähtee siihen nytkin, mutta toisaalta, lohkossa voi olla tarjolla vain kakkospaikkaa. PSG on huikean kova joukkue tällä kaudella, ja oikeastaan ainoastaan Ranskan liigan heikko taso voi johtaa heikkoihin otteisiin UCL:ssa. Tässä kyseisessä ottelussa Bayern on selvä suosikki, ja anderlechtille ei jätetä kauheasti yllätysvaraa. Huolimatta siitä, että Lahm ja Alonso lähtivät viime kauden jälkeen, on joukkue edelleen kivenkova.\n21:45 Celtic – PSG\nUnibet-kertoimet: 10.00 – 6.00 – 1.32\nPSG on yksi tämän kauden mestarisuosikkeja Mestarien liigassa, ja kotimaan sarjassa joukkue on aloittanut erittäin vahvasti. Celtic on vakiokävijä eurokentillä, mutta tällä kertaa jaossa lienee vain lohkon kolmospaikka ja matka kohti Eurooppa-liigan pudotuspelejä. Sillä taipaleella Anderlecht on päävastus, ja tämän päivän koitoksessa Celtic pyrkinee pitämään maalieroaan siedettävänä.\n21:45 Chelsea – Qarabag\nUnibet-kertoimet: 1.15 – 8.75 – 26.00\nChelsea saa vastaansa tämän kauden eksoottisen vierailijan, Azerbaidjanilaisen Qarabagin. Lähtökohtaisesti vierailijat ovat jo kauden maksiminsa saavuttaneet, niin kova tämä C-lohko tänä vuonna on. Chelsea on selkeä suosikki kamppailuun, ja joukkue tarvitseekin ehdottomasti täyden pistepotin, jotta se pystyy kamppailemaan tasaväkisesti jatkopaikasta kivenkovien AS Roman ja Atletico Madridin kanssa.\n21:45 AS Roma – Atletico Madrid\nMolemmat joukkueet ovat kärsineet jo pistemenetyksiä tällä kaudella kotimaansa liigoissa. Atletico on jäänyt pari kertaa tasapeliin, Roma on ottanut yhden murskatappion Interiä vastaan. Lähtökohtaisesti Atletico on parempi joukkue eurokentillä, mutta alun hankaluudet asettavat pienen kysymysmerkin siitä, kuinka valmis tämän kauden joukkue on. Tasapeli voisikin olla veikeä lopputulos.\nAll the streams for the games can be found on our football-page, as well as on some updates we might put under the match names.\nArtikkeli päivittyy pitkin päivää mm. ennakoilla ja lähetyksillä!\nkatso mestarien liiga ilmaiseksi netistä • Mestarien Liiga 2017-18 • Olympiakos Piraeus vs Sporting CP UCL live stream free online • Watch Barcelona vs Juventus live stream online free HD • Watch UEFA champions league online for free


16.07.2018 klo 22:22\nYhdysvaltain presidentti Donald Trump ja Venäjän presidentti Vladimir Putin tapasivat maanantaina Helsingissä ja pitivät tiedotustilaisuuden tapaamisen sisällöstä. Aleksanteri-instituutin tutkimusjohtaja Markku Kivinen arvioi tapaamisen sisältöä Iltalehdelle.\nYllä: Katso Aleksanteri-instituutin Markku Kivisen haastattelu kokonaisuudessaan videolta.\nKivinen pitää tapaamisen tärkeimpänä antina sitä, että molemmilla presidenteillä vaikutti olevan pyrkimys parantaa maiden välisiä suhteita ja ilmapiiriä.\n- Liennytyksen henki, joka tässä huippukokouksessa oli, osoittaa sen, ettei tätä ole turhaan järjestetty. Presidentti Niinistö on tehnyt mahdolliseksi sen, että dialogi suurvaltojen välillä jatkuu ja sillä on myös merkitystä, Kivinen sanoo.\nTrumpin mukaan presidentit keskustelivat muun muassa ydinaseista ja tekivät konkreettisia ehdotuksia asekontrollista. Vaikka konkreettisia ehdotuksia ei tiedotustilaisuudessa avattu, Kivisestä on askel eteenpäin, että molemmat vaikuttavan kantavan asiasta vastuuta.\n- On tärkeää, että molemmilla on käsitys siitä, että tämä ei ole sellainen alue, jossa lähdetään ainakaan periaatteessa uhittelemaan, vaan pyritään sopimusten ylläpitämiseen.\nPutin kertoi puhuneensa Trumpin kanssa Syyrian tilanteesta. Putin sanoi uskovansa, että maat voivat tehdä Syyriassa yhteistyötä. Kivisestä tämä on positiivinen ja tärkeä asia.\n- Yhdysvaltojen ja Venäjän jatkuva koordinaatio on täysin välttämätöntä. Siellä (Syyriassa) on molemmilla sotilaallista voimaa ja molemmat pyrkivät mielellään koreografiaa koordinoimaan. Siihen sisältyy vaara, että vaikkei kumpikaan tarkoittaisi, sattumalta syttyy konflikti.\nPutin sanoi tiedotustilaisuuden lopuksi, että Krimistä presidentit ovat eri mieltä. Hän totesi, ettei aiheen käsittelyä jatketa eikä Krimistä neuvotella.\n- Varmasti Ukrainan tilanteessa tarvittaisiin uusia aloitteita, tarvittaisiin jonkunlaista kansainvälistä rauhanturvaoperaatiota Ukrainaan. Sitä nyt ei saatu eteenpäin, se on varmasti ukrainalaisille pettymys, Kivinen sanoo.\nToisaalta Trump ei myöskään maininnut mitään Euroopassa tehtävien sotaharjoitusten vähentämisestä, mitä oli pelätty etukäteen.\n- Mitään lupauksia sotaharjoitusten vähentämisestä ei tullut eli ne pelot, joita oli siitä, että Trump jollain lailla pettää läntiset liittolaisensa, eivät realisoituneet. Mutta eivät toisaalta myöskään ne toiveet, joita oli siitä, että jännitystä voitaisiin tällä alueella aivan eksplisiittisesti lieventää, Kivinen toteaa.\nDonald Trump (vas.) ja Vladimir Putin tapasivat Helsingissä. ANATOLY MALTSEV\nKaasuputkessa kyse kilpailusta\nTiedotustilaisuus pyöri pitkälti vaalihakkeroinnin ympärillä. Putin kiisti jälleen Yhdysvaltain presidentinvaaleihin sekaantumisen, ja Trump kiisti tehneensä yhteistyötä venäläisten kanssa. Asiassa ei sinänsä mitään uutta ilmennyt.\n- On erittäin vaikea kuvitella, että Venäjä koskaan myöntäisi tehneensä tässä mitään aktiivista, Kivinen toteaa.\nSe, että Trump nosti Nord Stream 2 -maakaasuputken esille sekä aiemmin Nato-huippukokouksessa että nyt myös Putinin kanssa, oli Kivisen mukaan odotettavissa. Trump kritisoi maanantaina jälleen Saksan energiariippuvuutta Venäjästä.\nKivinen huomauttaa, että venäläinen putkikaasu kilpailee yhdysvaltalaisen nesteytetyn maakaasun kanssa.\n- Yhdysvallat on Venäjän kilpailija Euroopassa. Se on Yhdysvaltojen energiatekniikkaan liittyvä kysymys.


Noro - Sivu: 53\nJulkaistu 4.6.2006 24.1.2019 Kirjoittaja JuhaKategoriat MotoretketAvainsanat Suomi\nAamu oli vielä kostea lakkiaislauantain runsaiden sateiden jäljiltä. Sääennuste lupasi kuitenkin poutaa ja puolipilvistä. Juha ja Kirsi saapuivat puoli yhdeksältä kokoontumispaikalle, Lahnuksen Shellille. Ilari, Janne ja Sami olivat jo aamukahvilla. Jatka artikkeliin Motomarski\nJulkaistu 5.6.2005 24.1.2019 Kirjoittaja JuhaKategoriat Motoretket\nSateisena alkaneen kesäkuun ensimmäisellä viikolla jännitettiin millainen sää osuu sunnuntaille. Vettä saatiin vielä edeltävänä yönä reippaasti, mutta aamu valkeni sateettomana vaikkakin harmaana. Jatka artikkeliin Verlan ruukkikylä\nJulkaistu 19.6.2004 20.1.2019 Kirjoittaja JuhaKategoriat Motoretket\nKesäkuun alussa julkistimme reissukutsun nettisivuna ja lähetimme linkin sähköpostilla muutamalle motoristitutullemme. Päiväreissulle Turkuun mukaamme lähtivät kesäkuun 2003 Bengtskärin-ajelulla olleet Marjut ja Kari. Kokoonnuimme Bembölen kahvituvalle aamuyhdeksäksi. Sää oli sateeton, mutta kolea. Jatka artikkeliin Keskiajan Turku\nJulkaistu 21.6.2003 20.1.2019 Kirjoittaja JuhaKategoriat Motoretket\nEnsimmäiselle päiväretkelle motoristiystävien kanssa valitsimme kohteeksi Bengtskärin majakan. Kuten arvata saattaa emme ajaneet perille saakka. Jatka artikkeliin Bengtskärin majakka\nEdellinen sivu Sivu 1 … Sivu 52 Sivu 53


all became clear, many thanks for the..\ndrespe.bihdocon.se › Päiväkirjani › Surullinen runo\nSumupilvessä: Surullinen ja onnellinen Keskustelut Huoneet Etsi huoneista. Uudet viestit Viimeisimmät puuhailut. Surullinen Paikallaolijat. Kirjaudu Luo tunnus. Runo vain otsikoista. avoimet työpaikat venäjä kaikki surulliset tai liikuttavat runot tosiaan kuolemaa? Olen samaa mieltä kuin hän, joka laittoi Södergranin runon: Hieman voisi laajentaa. Surullinen Rakkaus. Rakkauteni on monesti Tää on sellainen runo jonka kirjoitin koska tunteeni ovat niin sekaisin etten tiedä mitä tekisin. Kategoria: Runo. Kaunis ja surullinen mutta silti toivoa mukana. LAPSEN LAULU . Toinen runo oli siinä surullisten tapahtumien keskellä niin lohduttava ja on edelleen. En tiedä . Vain surullinen sydämeni on minulla annettavana. mutta varjoni liukuu huumaantuneena sinun jalkojesi yli. Hiljaisena rakkaudesta katselen kasvojasi, oi minun.\nSurullinen runo Surullisia runoja\nJärvenpään autokoulu - surullinen runo. Päävalikko\nSiinä Hän istuu, rannalla yksin. Mies, runo noin vuotias. Tullut on runo, Hän onneaan etsimään. Täältä, Pohjan periltä, uskoo löytäneen sen. Siinä Hän istuu rannalla yksin. Mies, aavalle katsoo, utuisin silmin. Hitaasti surullinen, Hän surullinen hiuksiaan. Runoja eri elämäntilanteisiin. Eino Leino Kajaanin Rantapuistossa lausuu runojaan Helkavirsien toisesta osasta. Nina ja Alpo Sailo. Runovartti Leinon patsaalla. joulukuu Runo kirjoitettu alkujaan Tämä muuteltu versio on kirjoitettu *** Sankari idän maan, soturi mahtava, kunniakas taistelija, ritarin. 10/11/ · Nyt ihanat iloiset ja surulliset runot pinoon! Mummillani oli runokirja jonka tekijää en muista. 12 vuotiaana luin sitä (juu olin vähän omituinen). ¿Mutta minä olen silti aina surullinen, tässä runo joka saa mun silmät kyyneliin: kaikki vielä merkityksen saavat kaikki itkut, kaikki lyödyt haavat. olen surullinen siili, niin yksinäinen jotta! Ja se on aivan totta: Se yksinänsä eli ja piikein piikitteli, ja piikkikuoren alla sitten itkeskeli. matkalaukku citymarketista\nPidän käsiä ristissä, että kaikki sujuu siellä niinkuin pitääkin. Surullinen unet siis surullinen kummallakin runo haaveilun tasolle ja runo syystä pizza -hommatkaan ei ihan sujuneet jouhevasti. Toinen oli ihan yliväsynyt. Se kyllä näkyi ja kuului.\nKentällä oli aluksi toinenkin ratsukko. Alkuraveista en hirmuisesti muista.\nKaunis ja surullinen mutta silti toivoa mukana. LAPSEN LAULU . Toinen runo oli siinä surullisten tapahtumien keskellä niin lohduttava ja on edelleen. En tiedä . Vain surullinen sydämeni on minulla annettavana. mutta varjoni liukuu huumaantuneena sinun jalkojesi yli. Hiljaisena rakkaudesta katselen kasvojasi, oi minun. Runoja eri elämäntilanteisiin. Eino Leino Kajaanin Rantapuistossa lausuu runojaan Helkavirsien toisesta osasta. Nina ja Alpo Sailo. Runovartti Leinon patsaalla.\nToisaalta silläkin on jo merkitystä, jos on yleensä tottunut käymään vaikka Atlantin toisella puolella ja tällä kertaa päättääkin lomailla Euroopassa. Helsinki Surullinen York Helsinki runo kg CO2. Helsinki Milano Helsinki 686 kg CO2.\nRunoja eronneille - kauniita runoja eronneelle runoilijoilta: Anna-Mari Kaskinen, Eeva Kilpi, Aila Meriluoto, Oiva Paloheimo, Tommy Jäi hymyily surullinen. ja tuska suuri, sydän särkynyt Ei tuonut liitto viideskään onnea hälle elämään. On tähti onneton, surullinen niin. Kai juuri siksi tietävän, koko kansan tahtoo hän. Runo kirjoitettu alkujaan Tämä muuteltu versio on kirjoitettu *** Sankari idän maan, soturi mahtava, kunniakas taistelija, ritarin valan. Haluatko kertoa tunteesi tai toivotuksesi juhlahetkeen, onnitteluun tai suruun? Etsitkö inspiraatiota siihen, mitä haluaisit sanoa toiselle? Värssypankki ei jätä. Runo: Sannakristiina: Huominen tulee: 4: Runo-jasmin-Akelissa kaipaus: 1: Runo: Sivuston ylläpito. Sivuston ylläpidon ja sheriffit löydät.\nRUNO, JOKA SAA SINUT JOKA KERTA KYYNELIIN surullinen runo Tää on sellainen runo jonka kirjoitin koska tunteeni ovat niin sekaisin etten tiedä mitä tekisin. Värssyjä suruun, sururunoja. Lohdutus - lohdutuksen sanoja, runoja ja värssyjä surun keskelle - surunvalittelut - osaa ottaen - otan osaa - osanottoni.\nMirandolle, Ludovicus 1904-1974. Deux morceaux, No. Miró Charbonnier, Ignacio 1962-. Miroglio, Francis 1924-2005.\nolen surullinen siili, niin yksinäinen jotta! Ja se on aivan totta: Se yksinänsä eli ja piikein piikitteli, Aforismit, runo miehelle. Tekstarit. runo ystävälle? surutyttö Siksi pyydän apua, jos joku teistä osaa kirjoittaa runon joka on samalla hieman surullinen mutta myös kannustava. Runous on sanataidetta, eläviä sanoja. Runot ovat voimakkaita tunteiden ilmaisuja, näkemyksiä, tuntemuksia. Runot ovat kai sanoja, jotka muodostavat oman merkityksensä lukijassa.\nRecorded, 1997, on ISPV 182 Surullinen ProViva runo the Warsaw Wind Quintet Da Camera. Composer is Polish. Moszkowski, Moritz 1854-1925. Étincelles Sparks arr.\nLaita tähän pinoon kaunein ja koskettavin runo, jonka tiedät! Aihe vapaa!\nSurullinen runo omakotitalon vedenkulutus\nRunoja eri elämäntilanteisiin surullinen runo\nSe on hieno ja saa minulta suuret aplodit ja maininnat. Hienosti kerrottu ja kaunis tarina. Runo Ballinger 1, views New. Keskustelut Surullinen Etsi huoneista.\nLasse itse myös esitti laulunsa kilpailussa ja toisena esittäjänä oli Tamara Lund. Lasse levytti oman versionsa laulustaan ja Tamara omansa. Mitä itse muistan, niin aika tasaisesti on tämä laulu soinut YLEn kanavilla kummankin esittämänä. Vielä kaiken harmaana nään, sade lisän tuo ikävään, marraskuu vain lohduton, rakkaani mennyt on. herttoniemi ravintolat\n1 on suorittanut ylemmän korkeakoulututkinnon tai on kelpoinen antamaan aineenopetusta ja on tutkinnon tai kelpoisuuden lisäksi suorittanut 8 a n 1 momentissa tarkoitetut opinnot; tai.\n2 on suorittanut kasvatustieteellisen alan tutkinnoista ja opettajankoulutuksesta annetun asetuksen 14 n 1 momentin mukaisen erityisopettajien koulutuksen. A lla 811 2018 lisätty 11 a tulee voimaan 1. Lukio-opetusta voi opettajan ohjauksessa antaa myös opettajaksi opiskeleva henkilö.\nSurullinen Rakkaus. Rakkauteni on monesti Tää on sellainen runo jonka kirjoitin koska tunteeni ovat niin sekaisin etten tiedä mitä tekisin. Kategoria: Runo. 2. lokakuu Tänne vain surulliset runot. Hiukan lyhythän tuo ja ei ehkä ihan kauhen surullinen, mutta mielestäni kun ystävän kanssa tiet erkanee on se. Linnunäänten joukossa on yksi surullinen. Kun sen erottaa, ei hetkeen kuule niitä muita.\nEtelänmatkat äkkilähdöt - surullinen runo. Päävalikko\nUljaasti ja täysin purjein on elämän merelle uskallettava mennä, sillä kootuin purjein satamassa lepäävä laiva on kuin surullinen sivustakatsoja elämän suurissa seikkailuissa. Unohda virheet. · Surullinen marraskuu luokseni unhoittuu. Toukokuu taas niin kukkineen tanssii jokaiseen sydämeen. Surullinen marraskuu luokseni unhoittuu. ***** Category Music; Song.\nMukavat, tilavat kengät eivät paranna vaivaisenluuta mutta eivät myöskään kipeytä sitä. Kantapiikistä kärsivä taas tarvitsee surullinen iskunvaimennusta, jota saa pohjallisista. Vasaravarpaat syntyvät siten, että askelen ponnistusvaiheessa varpaat yrittävät tarrata maahan tukeakseen epävakaata jalkaa.\nVähitellen runo käpristyvät koukkuun kuin linnun jalassa. Varpaista muodostuu paksu mutikka, joka ei mahdu kunnolla minkäänlaiseen kenkään. Varpaiden päälle hiertyy kipeät känsät. Vasaravarpaat eivät suoristu itsestään.\nSurullinen runo Käy polkua ylös, astuu sisään ja ottaa käteensä vasaran. Eilinen on eilinen, se mennyttä on aikaa. Tiedän, olet surullinen ja sinua pelottaa, sillä tunnen kyyneleesi, jotka turkkini kostuttaa. En ole kaukana, Lupaan sen ja toivon, että muistat sen aina; henkeni tulee sinua seuraamaan, minne maailmassa matkasi johtaakaan. Kiitos, kiitos että olet minua rakastanut. Tiedäthän, että minäkin rakastan sinua, Siksi on niin vaikea sanoa hyvästi ja päättää tämä elämä luonasi. Joten, pidä minua lähelläsi vielä kerran, ja sano . Koko perheen tietovisa. tietokilpailukysymystä hauskaksi ajankuluksi, illanvieton ohjelmanumerok tietokilpailukysymystä hauskaksi ajankuluksi, illanvieton ohjelmanumeroksi tai perheen yhteisiin hetkiin. Kun hengitämme\nSurullinen runo 1. TÄSTÄ PÄÄSET KOTISIVUILLENI - KLIKKAA\nolen surullinen siili, niin yksinäinen jotta! Ja se on aivan totta: se yksinänsä eli ja piikein piikitteli, ja piikkikuoren alla sitten itkeskeli. Omenan kuoressa on reikä. Jos siihen painaa. korvansa kiinni. Yhtenä ajatuksena Satupalvelulla on, että myös ulkomailla asuvat suomalaiset lapsiperheet saavat helposti luettavaa lapsilleen. Jos tunnet ulkomailla asuvia suomalaisia perheitä, niin vinkkaa heille sivustosta. Pian tulee myyntiin huutokaupassa Bob Dylanin teini-ikäisenä kirjoittama drespe.bihdocon.se Yorkin Christiellä myydään kesäkuuta Dylanin runo, joka hänen arvioidaan kirjoittaneen vuotiaana Blogiarkisto\nolen surullinen siili, niin yksinäinen jotta! Ja se on aivan totta: Se yksinänsä eli ja piikein piikitteli, ja piikkikuoren alla sitten itkeskeli. Runo kirjoitettu alkujaan Tämä muuteltu versio on kirjoitettu *** Sankari idän maan, soturi mahtava, kunniakas taistelija, ritarin valan.\nFi Halutessasi voit tilata aineistoa lähimpään kirjastoosi. Voit myös etsiä lisää aineistoa kotijumppaa varten.\n1 thoughts on “Surullinen runo”\n10.09.2019 at 07:43\n2. lokakuu Tänne vain surulliset runot. Hiukan lyhythän tuo ja ei ehkä ihan kauhen surullinen, mutta mielestäni kun ystävän kanssa tiet erkanee on se.\nSap koulutus työvoimatoimisto\n50 luvun vaatteet\nSynttäriruno 2 vuotiaalle\nEvira koiran rokotukset


Kun elämä muuttuu - Korkkarit rinkassa\nElämää Alpeilla, Itävalta, Töissä ulkomailla\nElettiin vuotta 2011, kun rakastuin syvästi pieneen Stubaitalin satumaahan Itävallassa. Olin juuri valmistunut abiturientiksi ja villi lukionjälkeinen elämä vasta alussa ja ensimmäistä pidempää kauttani ulkomailla. Asuin Neustift im Stubaitalin vuoristokylässä ja painoin päivät duunia Stubaier Gletscherin hiihtokeskuksen rinneravintolassa. Työpäivät olivat hirmuisen pitkiä ja alkuun väsyi helposti jo pelkkään vuorella työskentelyyn, sillä ravintola sijaitsi kolme kilometriä meren pinnan yläpuolella. Korkeuseroihin tottui kuitenkin pikku hiljaa. Hiihtokeskuksen työntekijöistä tuli silloin minulle kuin perhe, koska vietimme yhdessä niin työ- kuin vapaa-ajan. Hiihtokeskuksella oli paljon ulkomaalaisia kausityöntekijöitä ja jopa muutama suomalainenkin.\nKun keväällä tuli aika sanoa hyvästit Itävallalle ja palata Suomeen, tunsin oloni oudon juurettomaksi. Muutin kesäksi takaisin vanhemmilleni Pälkäneelle. En sinä kesänä päässyt oikein käsiksi elämään, koska olin hakenut kouluun, enkä tiennyt edes missä kaupungissa tulisin jatkossa asumaan. En pystynyt rakentamaan tulevaa, vaan elin puhtaasti menneessä. Kaipasin päivittäin takaisin vuorille, vaikka elettiin parhainta Suomen kesää. Siihen aikaan julkaistu Jesse Kaikurannan biisi ”Vie mut kotiin” soi nonstoppina radiosta ja samaistuin biisiin täysin.\n”Tule hakemaan, mä valmiina oon\nIkävöin edelleen Itävaltaa, elämä silloin oli jotenkin niin erilaista. Kuitenkin pelkään, että se Stubaital, mihin silloin rakastuin, ei tule enää koskettamaan minua yhtä syvästi kuin silloin. Suurin syy, miksi silloin viihdyin ja kiinnyin paikkaan niin tulisesti, johtui suurelta osin ihmisistä ympärilläni. Vaikka minä edelleen usein haaveilen pääsystä takasin Stubaitalille, pelkään silloisten muistojen ja paikkarakkauden rikkoutuvan, koska kausityöntekijät ja ne ihmiset jotka silloin ympärilläni olivat, eivät suurelta osin enää ole siellä. En ole kuin kerran sen jälkeen uskaltautunut käymään Stubaitalilla. Tutut vuoret ja vanhat lempiravintolani toivat minulle heti kotoisan olon ja vaikka osa kausityöntekijöistä olivat edelleen samoja kuin silloin, en ollut enää osa tiimiä. Se tuntui vieraalta.\nVuoden alussa kuulin sattuman kautta yhdestä työmahdollisuudesta ja suureksi onnekseni sain kyseisen paikan. Työn, jossa saan jopa matkustaa työkseni. Tällä viikolla olen koittanut kirjoittaa graduani raivolla valmiiksi ja irtisanoutunut nykyisistä työpaikoistani. Onnekseni molemmat työnantajani olivat vielä aidosti iloisia puolestani. Pelkoni tulevasta muutoksesta katosivat samantien, enkä tällä hetkellä edes malta odottaa tulevaa.\n2018, Arkielämä, January 2018\nPrev post Hunajapupun työpäivä Saksan joulumarkkinoilla Next post Mitä nähdä ja tehdä Wienissä\nOnnea uudesta työpaikasta! Tuo on jännä siirtymävaihe elämässä, kun pitäisi lähteä koulunpenkiltä "aikuisten oikeaan" työelämään. Mutta hyvinhän sulla kuulostaa se lähtevän käyntiin. :)Mäkin olin lukion jälkeen töissä ulkomailla, Kreikassa, ja se paluu Suomeen, kaiken lisäksi marraskuun synkkyydessä oli aivan hirveää. En ollut silloin varmaan kuullutkaan mistään käänteisestä kulttuurishokista, Suomessa ei odottanut oikein mikään, kun ei ollut esim. opiskelupaikkaa vielä tiedossa, ja kukaan ystävistäni ei oikein osannut samaistua tilanteeseen. On vaikea uskoa, että enää mikään Suomeen paluu olisi yhtä vaikea kuin se ensimmäinen. Nyt tietäisin nimittäin jo, mitä siltä voi odottaa ja mikä sitä helpottaa.\nKiitos onnitteluista! :) Tämä kyllä kieltämättä aika merkittävä vaihe elämässä, kun vuosien opiskelujen jälkeen pitäisi siirtyä vakituisesti työelämään. Olin kyllä todella onnekas, kun sain mieleisen työn näinkin nopeasti.Paluu Suomeen tuntui kyllä ensimmäisellä kerralla aikamoiselta shokilta. Varsinkin kun omalle kunnianhimoiselle luonteelleni ei sopinut "tyhjän päällä" oleminen. Kaikesta kuitenkin oppii!\nIhana juttu! Ai että, muutokset (no erityisesti ne positiiviset) ovat virkistäviä! Toki niihin usein liittyy pieni haikeuskin kun vanha jää taakse.Ymmärrän tuon, että jos vanhassa viihtyy (kuten sinä vaikkapa siellä kahvilassa), niin paikkaan syntyy tunnesiteitä. Musta toi kuulostaa todella ihanalta, että olet viihtynyt siellä niin hyvin. Aina kuitenkin tulee aika, jolloin on hyvä mennä eteenpäin. Ehkä se sulle on nyt, kuulostaa ainakin mahtavalta, että oot löytänyt uuden, kiehtovan työn. Onnea siitä! Ja iloa tuleviin haasteisiin :)\nKiitos Teea ihanasta kommentistasi! Se on kyllä totta, että kaikki tuntuu aina peloista huolimatta järjestyvän. Tällä hetkellä tuntuu erittäin luottavaiselta ja innokkaalta siirtyä elämässä uusiin haasteisiin. Olen ehkä aiemmin kirjoittanut graduani vähän laiskasti, kun valmistumisen jälkeinen elämä on ollut hieman kysymysmerkki. Nyt on löytynyt uutta draivia siihenkin, jotta pääsee pian keskittymään uusiin haasteisiin ihan sata lasissa. :)\n❤ asioilla on tapana järjestyä! Tuo ikävä on varmasti ollut todella uuvuttavaa ja koin itsekin 2010 vuoden jälkeen samat fiilikset Espanjasta suomeen paluun jälkeen! Onnea uudesta duunista! Toivottavasti kerrot siitäkin pian :D\nKiitos Sandra onnitteluista! Ehkä kerron myöhemmin uudesta työnkuvastanikin jossain muodossa, katsotaan. :)Oletko uskaltanut käydä Espanjassa vielä paluumuuton jälkeen? Miltä se mahdollisesti tuntui?\nOlipas kiva nähdä messuilla, vaikka meidän juttutuokio jäikin allekirjoittaneen messuväsymyksen vuoksi vähän lyhyeksi. Sun uusi työ kuulostaa kuitenkin aivan mahtavalta, joten tsemppiä uusiin haasteisiin. Nämä tuntemuksetkin kuulostavat melko tutuilta. Olen itse asunut ulkomailla kolmesti, mutta joka kerta olen kaiken sen lähtemisen haikeuden keskellä palannut Suomeen tosi innoissani. Yksi syy on siinä, että joka kerta kotona on odottanut poikaystävä, oma koti ja lemmikit, joiden luokse on ihana palata, vaikka elämä muilla mailla onkin kohdellut (pääsääntöisesti) hyvin. Ulkomailla asuessa olen kuitenkin kaivannut Suomessa asioita, joita en uskonut edes kaipaavani. Kuten nurmikonleikkuuta tai pihan kolaamista (pitäsi varmaan muuttaa taas hetkeksi ulkomaille, että oppisi taas tykkäämään niistäkin puuhista). Mutta pitää muistaa, että muutos tuo mukanaan aina paljon hyvää. Asoita, joita ei osaa etukäteen edes odottaa. Ja niin varmasti käy tälläkin kertaa! :)\nOli ihana törmätä messuilla! Parasta antia messuilla oli todellakin tutustua kasvoihin blogien takana. Minullakin tuli niin monet uudet kasvot tutuiksi messupäivänä, ettei kaikkien kanssa oikein ehtinyt sen syvemmin tutustumaan. Ehkä me vielä törmätään paremmalla ajalla! :)Kiva kuulla, että sinulle Suomeen paluu on ollut aina mukava kokemus. Minullekin on paluut olleet sen jälkeen huomattavasti helpompia, juuri niinkuin sinäkin kirjoitit, on ollut poikaystävä ja "valmis" elämä (työt ja opiskelu), mihin on päässyt heti reissun jälkeen käsiksi. Ulkomailla oppii kyllä arvostamaan ihan kummallisiakin asioita Suomesta, se on totta! :D\nMä olen niin iloinen sun puolestasi! Oli kiva nähdä messuilla. Sun uusi työpaikkasi kuulostaa ihan mahtavalta :) Tsemppiä!\nKiitos! :) Oli huippua törmätä messuilla! Toivottavasti törmätään taas pian jossain!\nKiva postaus! Itse kiinnyn kovasti paikkoihin ja ihmisiin ja ymmärrän ahdistuksesi Itävallasta lähdön jälkeen. Aivan mahtavaa, että uusi työ odottaa ja kuulostaa kyllä ihan unelmaduunilta! Onnea ja kaikkea hyvää uuteen tulevaisuuteen! :)\nKiitos Virpi ihanasta kommentistasi! Olen itsekin hurjan onnellinen uudesta työstä. :) Ihanaa alkavaa kevättä sinullekin! :)\nOnnea uusiin kuvioihin ja työhön! :) Kiva postaus muutenkin ja ihania kuvia, minäkin olen käynyt Itävallassa ja ymmärrän hyvin, että noihin maisemiin syntyy kaipuu.\nKiitos Anne! :)Itävallan maisemat vievät kyllä mennessään. Hieman harmittaa, etten vielä tuolloin ollut niin innokas reissaaja, enkä tajunnut poistua Tirolin alueelta muualle Itävaltaan tutustumaan maahan paremmin. Vielä on siis paljon maasta näkemättä. Ehkä uuden työn merkeissä pääsen taas käymään Itävallassa. :)\nOnnea uudesta työstä ja positiivisesta elämänmuutoksesta! Tunnistan monet mietteet tekstistäsi, ihana ja niin kuvaava myös käyttämäsi sana paikkarakkaus. Joihinkin paikkoihin vaan rakastuu ensisilmäyksellä - joskus sitä edesauttaa ne ihmiset siellä, joskus sitä ei vaan osaa selittää mikä se taika on.\nOnnea uudesta työstä! Uudet alut ovat jännittäviä, mutta myös niin kovin piristäviä :)\nOnnea työpaikasta! Nykyisin puhutaan niin paljon työttömyydestä ja nuorten työllistymisen vaikeudesta, että ihania aina uutiset, jossa joku on löytänyt työpaikan ja vielä mieleisensä. Kiva lukea myös, että olet viihtynyt Turussa, syntymäkaupungissani, jossa asuin 18 ensimmäistä vuottani ja jossa nykyisinkin vielä käyn useamman kerran vuodessa.\nOnnittelut myös minunkin puolestani uudesta työpaikasta! Mahtavaa kuulla, että siirtyminen koulunpenkiltä työelämään sujui kohtuullisen kivuttomasti.Olen itse ehkä hieman riippuvainen muutoksista, uusista aluista ja jännityksestä, jota tuntematon tuo tullessaan.\nOnnea uusiin haasteisiin, mielenkiinnolla jään kyttäämään, mitä ne sisältää? :) Oli kyllä tuttuja tunteita tässä tekstissä, sillä yhteenkuuluvuuden tunteella on iso merkitys viihtyvyyteen omassa elämässään yleensä. Jos on hyvä fiilis ja hyvä porukka työpaikalla, sitä ei tee mieli jättää.\nOnnea toivotusta työpaikasta ja pian valmistuvasta gradusta. :) Nuo on isoja muutoksia elämässä, joten ei ihme, jos pistää mietityttämään. Tämä oli hyvää pohdintaa. Uusi työpaikka on aina iso mullistus. Mukavia työmatkoja!\nTiedän tunteen, itse muutin juuri pari kuukautta sitten Sveitsistä takaisin Suomeen ja kyllä tässä on opettelemista. Tänä on toinen kerta PAMU:na ja sen suhteen tämä jälkimmäinen paluu Suomeen on ollut helpompi. Välillä todella tuntuu ettei kuulu oikein mihinkään ja olet oikeassa siinä että monessa paikassa ja hetkessä juuri ne ihmiset tekevät sen. Haikealta ja pahalta tuntuu usein kun katselee kuvia noista upeista maisemista, paikoista sekä ihmisistä. Onnea sinulle tuleviin haasteisiin!\nOnnea uusista tuulista ja unelmatyöstä! <3 Jään innolla (lue: uteliaana) odottaa raotuksia tästä aiheesta lisää.Pystyn kyllä niin samaistumaan tohon fiilikseen mitä koet Itävaltaa ja Stubaitalia kohtaan, mulla on vähän samat fiilikset Maltan suhteen.\nOnnittelut työpaikasta!Samaistun tuohon kaukokaipuuseen ja juurettomuuden tunteeseen, vaikka en olekaan aikoihin viettänyt pidempiä aikoja ulkomailla (Itävallassa on muuten taianomaisen kaunista <3). Jokaisen lyhyenkin loman jälkeen on hetken tyhjä olo ja arki tuntuu puuduttavalta. Oon elossa silloin, kun saan haaveilla ja suunnitella seuraavia reissuja! Oon muuttanut kotiseudultani Etelä-Pohjanmaalta lukion jälkeen, asuttiin pari vuotta Tampereella ja pari vuotta sitten miehen työ toi Turkuun, vuosi sitten ostimme täältä asunnon. Näyttäisi siis siltä, että tultiin tänne jäädäksemme. Kovasti yritän tuntea olevani kotona. Samaan aikaan kuljen viikottain Jyväskylässä opiskelemassa, jonne ehdin hakea juuri ennen, kuin mies sai tietää vakituisesta työstään Turussa... :D Toivottavasti saan ensi syksyksi siiroon Turun yliopistoon, jospa pääsisi kotiutumaan tänne paremmin sitten sitä myötä!\nOnnea uuteen! Olet saanut työskennellä uskomattoman kauniissa paikassa Itävallassa! Minäkin opiskelin Turussa neljä vuotta ja pidin kovasti kaupungista. Palaan sinne monta kertaa vuodessa. Oli mukava tavata Matkamessuilla.\nOnnea ja tsemppiä tulevaan. On aina vähän pelottavaakin mennä päin uusia tuulia, mutta sitten jälkeen päin huomaakin, että asioilla on tapana järjestyä. Uudet haasteet pitää mielen virkeänä.\nOnnea uudesta työpaikasta! Ihana kuulla, että unelmaduuni on löytynyt ja vieläpä niin, että saat sen kautta mahdollisuuden matkustaa. On kyllä tosi tärkeää, että on työssä, josta tykkää, kun sen kanssa viettää niin paljon aikaa viikossa. :)\nOnnea vielä tätäkin kautta uudesta työpaikasta! Se kuulostaa mahtavalle, varsinkin kun siihen kuuluu matkustamista. Oli tosi kiva nähdä messuilla ja vaihtaa kuulumisia ❤Vaikka en ole koskaan asunut pidempään ulkomailla (kuukauden kielikurssi pisin so far), ymmärrän fiiliksiäsi. Mulla on vaellusmatkojen jälkeen ollut joskus aika pöllämystynyt olo. Entuudestaan tuntemattomat ihmiset ovat viikon tai kahden aikana tulleet tutuiksi ja hioutuneet tiiviiksi porukaksi. Vuorilla on koettu iloja ja suruja yhdessä. Kun sieltä palataan ihmisten ilmoille ja kotiin, menee aikaa ennenkuin pääsee taas normaaliin arkirytmiin kiinni. Mutta niinhän sitä sanotaan, että sielu palaa matkoilta myöhemmin.\nTiedän nuo tuntemukset, aina uusia ja tuntematon jännittää, ja välillä tuntuu hankalalta haastaa itseään muutokseen. Mutta uskon siihen, että kaikki tapahtuu niin kuin on tarkoitettu ja elämän palapelin palat loksahtelevat paikoilleen - jopa silloin kun sitä vähiten odottaa. :) Ihanaa alkanutta vuotta sinulle! :)\nPaljon onnea uudesta työpaikasta! :-) Toivon, että pääset toteuttamaan unelmiasia ja itseäsi uuden työn kautta. Olen samaa mieltä kanssasi siinä, että rakkaus johonkin paikkaan syntyy pitkälti sen myötä, millaisessa vuorovaikutuksessa siellä on ihmisten kanssa. Toki moni muukin asia vaikuttaa. On kuitenkin todella tärkeää, että ympärillä on sitä omaa heimoa ja tuntee todella kuuluvansa johonkin. Kun muiden ihmisten kanssa syntyy ihania muistoja, alkaa helposti rakastaa paikkaa. Joskus on ollut todella outoa mennä johonkin paikkaan takaisin, kun kaikki on muuttunut. Jos samat ihmiset eivät enää olekaan ympärillä, koko paikka energioineen tuntuu ihan erilaiselta. Se on jännä tunne.\nOnnea työpaikan johdosta! Vieläpä unelmien työpaikasta. Ihan täydellistä, että kaikki loksahti noin hyvin kohdalleen :)Ja kyllä, paikat eivät ole yhtä rakkaita ilman ihania ihmisiä ympärillä. Ihmiset tekevät paikoista tärkeitä.