Mojave desert & Joshua Tree\nLauantaipäivä, jolloin lähdettiin Palm Springsistä ajamaan kohti Las Vegasia oli aavikkopölyisen kuuma, ja siitä oli tulossa yksi koko matkan parhaista. En tosin osaa sanoa, jäikö mikään päivä varsinaisesti toisia heikommaksi, mutta jostain syystä loppua kohti kaikki tuntui vain paranevan. Vietettiin pitkä aamu La Serena Villasilla, heräsin jo ennen kuutta käsittelemään edellisiä kuvia, tilattiin aamiainen, istuttiin takapihalla ja vielä altaallakin. Ihan kaksin, kukaan muu ei vielä ollut herännyt. Otettiin viime postauksen kuvat, paketoitiin laukut ja istuttiin tulikuumaan autoon. Juuri tuo, täsmälleen se hetki, kun takana on jotain hykerryttävän ihanaa ja edessä kihelmöivän jännittävää, on näissä matkoissa parasta. Tällä hetkellä tuntuu, etten enää koskaan halua tehdä minkään muunlaista matkaa.\nMeidän piti olla Vegasissa jo viideltä, sillä oltiin menossa katsomaan Nascar -kisaa kaupungin liepeille. Lähdettiin vasta yhdeltätoista Palm Springsistä, joten mietittiin hetki ehditäänkö Joshua Treen kansallispuiston kautta. Lomalla kellonajat saa kuitenkin ihmeellisen venyviä käsitteitä, eikä koskaan tunnu olevan kiire. Edes minulla, jonka kellonajat kotona on kiveen hakattuja ja betoniin valettuja.\nPäivän koko reitti:\nJoshua Treen lenkki lähikuvassa:\nJoshua Tree oli yksi ruusuisista aavikkounelmistani ennen reissua. Vielä samana aamuna eräs Los Angelesissa asuva vanha ystäväni laittoi vinkkiviestejä kehottaen käymään siellä. Päätieltä puistoon koukkaa tie, joka tekee siellä pidemmän tai lyhyemmän lenkin ja lopulta palaa päätielle. Sille lenkille ajetaan läpi portin, jossa maksetaan autokunnasta drive-in sisäänpääsymaksu. Samanlainen systeemi on esimerkiksi Grand Canyonilla.\nJoshua Treen kansallispuisto on käytännössä vain yhdenlainen aavikkomaisema, mutta aika erikoinen sellainen. Pääjuttu on itse Joosuanpuu, tuo kitukasvuisen näköinen kaktuksenomainen puu, jota tavataan lähestulkoon vain tällä alueella. Ei yksin kansallispuistoon rajoittuen, vaan alueella ylipäätään, mutta kansallispuistossa niitä on eniten. Puun lisäksi kansallispuiston hienointa (ja ainoaa) nähtävää on tietenkin kuiva ja karu aavikko- ja vuoristomaisema sekä erikoisen näköiset, ylöspäin kasvavilta vaikuttavat sileät kiviröykkiöt.\nEn päässyt alkuunkaan ymmärrykseen näistä Kalifornian kivistä. Vuorten päällä kivikasat näyttivät tosiaan aivan kauhakuormaajan tekemiltä sorakasoilta, kun nämä suuret ja sileät pystyyn ladotut kallion murkulat Joshua Treessä näyttivät Kiviset ja Soraset -leffan huonoilta muovilavasteilta. Ristiriita oli omituinen: kallionpalat näyttivät juuri siltä, kuin niitä olisi tosiaan tuotu tien varteen Universal -studioilta vähän turisteja fuulaamaan. Ja koska juuri jotain sellaista Amerikalta voisi odottaa, yhtäkkiä se onkin outoa, että kummalliset kivikasat on tosia.\nSinänsä Joshua Treen kansallispuisto oli ihan kiva nähdä, mutta koska oltiin jo ajeltu niin paljon ja nähty kaikenmoisia kivikasoja, ei se jättänyt kuitenkaan ihan valtavaa jälkeä. Ajettiinkin alueen läpi pysähtyen pikaisesti vain muutaman kerran tutkimaan kiviä ja puita, ja jatkettiin matkaa. Alueella voisi kuitenkin myös patikoida ja leiriytyä.\nJoshua Treestä tultiin ulos päätielle Twentynine Palmsin kohdalla, jossa laitoin navigaattorin päälle uudelleen kohti Las Vegasia. Jälleen otettiin moottoritiet vaihtoehdoista pois, ja lähdettiin matkaan. Navigaattori näytti paria sataa kilometriä ja mietittiin, tarvitseekohan tankata. Tankattiin varmuuden vuoksi – muistissa oli ennen viime road tripiä pänttäämäni ohje, että alle puolikkaan tankin ei kannata lähteä päivän reissuun ja alle neljäsosatankin ei tilannetta saa päästää ikinä.\nMeillä ei ollut mukana mitään isompaa karttaa ja harvemmin zoomasin naviakaan mitenkään lähinäkymää kauemmas. Lähdettiin siis vain ajelemaan. Joshua Tree ja Twentynine Palms oli olleet pikkuruisia kyliä, mutta jo kohta talot loppuivat kokonaan. Sitä ennen ne muuttuivat asuntovaunuhökkeleiksi, tie kapeni ja huononi, ja hökkelien pihalla alkoi näkyä Trumpin kannatyskylttejä. Tiet muuttuivat myös sellaisiksi loputtomiksi luotisuoriksi, joita Yhdysvaltain asumattomilla alueilla paljon näkyy. Tarkoitus on edetä, ei pysähtyä.\nJa kappas, huomasimme olevamme Mojaven autiomaassa. Ei nimittäin ollut tarkoitus eikä aikomus, mutta sanotaan näin, että onneksi tankattiin. Nimittäin kun oltiin paineltu aika reipasta vauhtia toista tuntia, ja matka-aika näytti vielä muutamaa tuntia, alkoi ratista kuulua vähän epäilyksiä mun navigaatiotaidoille. Vasta Vegasissa selvitin asiaa, ja Here kännykässäni oli tosiaan sitten näyttänyt kilometrejä, vaikka se tarkoitti samaa määrää maileja!\nMojave oli mahtavan hieno. Luin jostakin, että melkein koko eteläinen Kalifornia on sananmukaisesti Mojaven aavikkoa, mutta tämä osa on se erämaa -niminen. Näkymät kuivassa kuumuudessa oli ihan mielettömiä. Sinisyys taivaanrannassa jäi päällimmäisenä mieleen – miten vuoret oli vaaleansinisiä kaikki. Ja miten kuuma ja kuiva maa oli. Ei oltu edes keskikesällä liikenteessä, mutta mittari oli noin neljässäkymmenessä koko ajan, etenkin pohjalla. Mojave ei nimittäin ole kokonaan alankoa – Kalifornia ylipäätään on kovin vuoristoista ja mäkistä, ja täälläkin korkeus merenpinnasta vaihtelee. Tosin varsinaisesti vuorten päällä Mojave ei ole, ja kaikkialla on tasaista.\nAmboyn kohdalla tie etelästä pohjoiseen kulkee myös ihan lyhyen matkaa vanhaa Route 66:ta, josta viimein, VIIMEIN metsästin nuo tiehen maalatut merkit. Koko viime reissu yritettiin etsiä koko tietä, ja löydettiin vain pätkiä sieltä täältä, merkeistä ei puhettakaan. Heh no ei ne nyt niin tärkeitä ollut, mutta oli tosi hauskaa törmätä niihin. Jälleen yksi tämän reissun iloisista sattumista.\nAlueen ainoan huoltoaseman kohdalla merkit on selkeämmät ja molemmin puolin tietä, mutta siinä oli sellainen teinilauma tiellä poikittain rekkojen tööttäillessä, että annettiin jo olla ja jatkettiin pikaisen vesiostoksen jälkeen matkaa. Noin kilometrin päässä, juuri siinä kohtaa, mistä piti jo kääntyä tieltä pois, oli vielä tämä yksi! Jee!\nIhan vähäsen Mojavessa hirvitti se, miten mitään ei ollut missään. Ei kuitenkaan liikaa, sillä jokunen auto tiellä oli koko ajan. Jos vaikka rengas olisi puhjennut (tai se tankki tyhjentynyt…), auto olisi tullut vastaan ainakin parissa minuutissa. Enemmän mua aina pelottaa se, että auto yksinkertaisesti sulaa. Kuumuus on välillä niin hirvittävä, ja ilmastointilaitteet aivan pakolliset, että pelkään tosissani auton hajoavan siihen. Hirveintä oli viime kerralla San Franciscon sisääntuloväylien ruuhkissa, joissa seistiin 45 asteen kuumuudessa suunnilleen 75-kaistaisilla teillä monta tuntia. Ajattelin silloin, että jos auto oikeasti hajoaa tai ihan vaan vaikka juomavesi loppuu, täältä ei pääse mihinkään. Mojavessa tuli jälleen ratista neuvoja, että auto ei voi sulaa.\nViimeiset viitisenkymmentä kilometriä Vegasiin vei moottoritie, ja jälleen kerran Vegas näytti kaukaa kangastukselta. Tällä kertaa ehkä vielä enemmän kuin viimeksi, kun oltiin juuri nähty oikeita kangastuksia monta sataa kilometriä. Oikeasti, en yhtään ihmettele, että lähtisin erämaassa ihan ennen sekoamistakin säntäämään jonkin kiiltelevän luo, vaikka sitä ei olisi olemassakaan. Ilma jotenkin käyttäytyy siellä niin. Ihan omituisesti.\nVegas näyttää kangastukselta tietenkin jo siksi, että se on niin älytön. Okei, se on moottoritien varrella, mutta muuten maisema ympärillä on juurikin samanlaista kuin kaikissa edellisissä kuvissa. Ja yhtäkkiä Las Vegas. Las Vegas?! Epätodellisuutta lisää se, että kun navigaattorissa lukee vielä 20 kilometriä perille, kaupunki on jo ihan tässä. Keskusta näyttää jopa jo jäävän taakse, kun vielä pitää ohittaa viisitoista liittymää, neljätoista, kolmetoista… Jälleen kerran luotisuoran, tasaisen tien harhoja, joita on todella vaikea uskoa.\nViimein, Las Vegas Boulevard, The Strip, kaninkolo, sirkus ja hulluus. Siitä lisää seuraavaksi. Ja täällä olikin jo vähän.\n4 responses to “Mojave desert & Joshua Tree”\nUpeita maisemia ja ihania fiiliksiä välittyy näistä postauksista! 🙂 Jenkit on mulla vielä näkemättä ja matkakuume nousee kyllä hurjasti näitä sun postauksia lukiessa. Ihan vielä ei taaperon kanssa viitsi lähteä noin pitkälle lennolle, mutta toivottavasti lähitulevaisuudessa kuitenkin.\nRoadtrip on kyllä mainio reissumuoto, myös lapsiperheelle. Suunnitellaan reissua Islantiin ja siellä roadtrip on varmasti paras tapa tutkia saarta. Joitakin vuosia sitten ajeltiin Itävallan Alpeilla reilu viikko, ja voin suositella lämpimästi tollasta Alppi-roadtrippiä, jos huikeet vuoristomaisemat kiinnostaa <3.\nKiitos, kiva kuulla 🙂 Yhdysvallat on kyllä niin upea! Ehdottomasti suosittelen 🙂 ah, Islanti on myös ollut pitkään haavelistalla 🙂 Itävaltakin kuulostaa upealta!\nUpeita nämä sinun matkakertomukset! Kiitos, näitä on ihana lukea. Monet kerrat on tullut käytyä Jenkeissä mutta nämä kulmat vielä koluamatta.\nVau kiva kuulla! Kiitos paljon 🙂


Re: Sastamalan hevoset 7\nPäivämäärä: 12.7.09 18:29:52\nEdellisissä topiikeissa ainakin vihjataan ettei hevoset ole siellä olleet ja taisi lehdessäkin olla että hevoset siirretty oston jälkeen eläinkotiin....."\nTuollainen kuva minullekin jäi, mutta siinä ne on heti TK:n valvovan silmän alla...\nPäivämäärä: 12.7.09 18:35:27\nAsiasta kukkaruukkuun mutta tuliko TK: sta ja eläinkoti Kirpusta ohjelma joskus vuosia vuosia sitten telkkarista? Aika hihhuli eläinsuojeluvalvoja siinä ohjelmassa esiintyi, piti eläinkotia pikkutyttönsä kanssa. Ainakin siinä ohjelmassa näytetty talli ei ollut mikään uutuuttaankiiltävä ja sielläkin oli kakkosnelosta ja lautaa tallirakenteissa.\nLähettäjä: sama nainen\nPäivämäärä: 12.7.09 18:43:44\nJuu, sama nainen kyseessä, tosin nyttemmin on 13 tonnin vuosiansioillaan kunnostanut talonsa, tallinsa, rakentanut uima-altaan pihalleen, laittanut pihan koreeksi yms ;).. ja juu, ei sielläkään aikoinaan kaikki niin priimaa ollut lukulampuista puhumattakaan, mut mitä enempi saa omaa tilustaan kohennettua, sitä enempi voi vaatia muilta. Aikoinaan TK:nkin pihatto oli vanhassa kivinavetassa ja epäilen lamppujen tehoja, tuskin olisi pystynyt siellä lukemaan...mut ny o hyvä vaatia muilta.\nPäivämäärä: 12.7.09 18:48:03\njos on yleltä tullut, vois löytyä elävästä arkistosta, mikäli dj muistat nimeä..?\nLähettäjä: saas nähä\nPäivämäärä: 12.7.09 19:41:27\nJoku rohkee oli laittanut Facebookin "pelastetaan kirpun eläinkoti" ryhmän seinälle viestiä ja vaatinut selvitystä tästä sastamalan jutusta kun oli lukenut HU:n jutun, ja että alkaa usko mennä ESKO:on.. tosin kauanko saa siellä olla, oli laitettu tänään puol kasin aikaan?\nPäivämäärä: 12.7.09 19:45:38\nEi liity nyt edelläolleeseen juttuun, mutta osui silmiin eläväarkistossa.\nOliko tämä tässä viestiketjussa jossain aikaisemmin esille tulleesta jutusta? Joku muistaakseni kyseli onko asianosaisella tekemistä tämänkin kanssa.\nPäivämäärä: 12.7.09 19:56:28\nJohan oli hyvä bisnesidea rahastaa "eläinrääkkäyksen" varjolla. Miltä mahtaa oma markkinsa näyttää, mahtaako olla muurahaisen paskatki siivottuna. Kun vielä käy sen poliisikoulun on jo sen sortin kyttä, että ei tässä uskalla enää selvinpäin autollakaan ajaa, kun siitäkin joutuu linnaan. Psykoo touhua. Avatkaa ihmiset silmänne. Varokaa ettei koiranne vilauttele hampaitaan, on pian käytöshäiriön takia lopetettava ja laittakaa hevosillenne maastopuvut laitumelle, ettei niitä vain käydä hakemassa tietämättänne kun olette lähi-Siwassa käymässä. Kylläpä tämmönen tapaus hämmästyttää ja kummastuttaa pientä ihmistä.\nEntä ne jotka oikeasti ovat eläinten asialla, heidänki uskottavuutensa kärsi mokoman saraseenin takia. No, eipä tarvi kenenkään odottaa minulta lahjoituksia enää milloinkaa, kun ei voi tietää kenen pyllyyn rahansa laittaa!\nPäivämäärä: 12.7.09 20:09:57\nväkisinkin miettii, joutuiko kadonnut koirani tuon epäpätevän kiihkomielen käsiin.\nkoira oli jäänyt aikaisemmin hevosen jalkoihin ja oli toipilas tuolloin kadotessaan.(pelästyi naapurin koiraa ja karkasi hoitajalta)\nen yhtään ihmettelisi vaikka teekoo olisi hetimiten lopettanut.\neihän tuo laittanut siitä edes kadonnut-ilmoitusta. vasta joku apuri vastasi äkäiseen sähköpostiini ja julkaisi ilmoituksen.\nno ei tietenkään koiraa ikinä löytynyt. miten voikin vihata koko puljua ihmisineen näin.\nkakspiippunen vastassa jos nokkansa tähän mäkeen joskus tuuppaa.\nPäivämäärä: 12.7.09 20:11:13\nniih ja ilmotus tosiaan julkaistiin vasta yli kk katoamisen jälkeen\nPäivämäärä: 12.7.09 20:17:17\nJärkky oli tuo ehhe:n linkittämä tapauskin, siinä kuitenkin ilmeisesti se ero, että mukana oli oikeuden päätöksiä. Tässä kunnaneläinkääri tehnyt huostaanottopäätöksen täysin omin lupinensa?\nPäivämäärä: 12.7.09 20:38:26\nJoo eivät ainakaan alkuun olleet kirpulla, mutta lähellä eurassa silti, eri tallilla.. Tuo Ben taitaa nyt olla siirretty ihan sinne eläinkotiin asti.\nPäivämäärä: 12.7.09 20:55:15\nSamanlaista mielivaltaista toimintaa ja virnomaisilta sekä medialta VALHEELLISIA vastauksia ja medialta mm tuo hätäteurastus uutisointi.Eläinlääkärit puhuivat pussiin yms. Ei olisi ollut ihme vaikka tuttu naama olisikin vilahtanut jutussa =)\nPäivämäärä: 12.7.09 21:27:54\nToi lammasuutinen oli melko karseata luettavaa. Ihmettelen vaan miten kenelläkään voi olla oikeus tulla ilmoittamatta yksityisalueella ja lahdata ihmisen elinkeinon?? Todella pelottavaa. Kyllä nyt vähintään pitäisi hyvissä ajoin ilmoittaa tuollaisista aikeista.\nPäivämäärä: 12.7.09 22:16:00\nVideo se vasta seurattavaa on. =(\n"Eläintauteihin erikoistunut valmiusjoukko tekee iskun"... Voi hyvää päivää!\nonkos tällä tk:lla osuutta siihen kiskon(?) jupakkaan joka muutama vuosi sitten oli mediassa?sielä lopetettiin lampaita ja lehmiä puuttuvien korvamerkkien takia?taloudelliset tappiot oli 80000e luokkaa omistjalle ja elukat lahdattiin heidän omalla pihalla ja muistan kun tuli kuvaa tilanteesta jossa nostettiin lehmää jaloista kuorma-auton lavalle ja se sätki vielä vaikka oli "lopetettu" "\nNo nyt se viesti sitten löytyikin kun jaksoin selailla, tosin olikin vain kysymys.\nEi kannattaisi lukea kaikkea tätä kerralla, nousee verenpaine niin ettei meinaa penkillä pysyä.\nEttä voi olla jutulla melkoisia piirteitä.....\nTietääkö joku onko näiden juttujen taustalla viranomaistahoilla jotain yhteyttä?\nTässä muuten vielä linkki tuon lammasjupakan tiimoilta yhdelle sivulle, jossa käsitellään vähän näihin juttuihinkin liittyvää asiaa:\nPäivämäärä: 13.7.09 00:30:25\nPäivämäärä: 13.7.09 00:43:49\nNyt oli Facebookin seinälle erään hallituksen jäsenen vastaus tuohon aiemmin maiitsemaani juttuun näin:\n"Voin kertoa hevoset nähneenä että eivät kovin hyvässä kunnossa olleet. Vai onko hevosella yleensä esim.riimu kasvanut/mädäntynyt turpaan kiinni. Tai jos hevonen ei pysty astumaan kavioilleen."\nmuihin lopetettuihin ei osannut/halunnut vastata...näihin siis tulevat näköjään jatkossa vetoamaan?\nPäivämäärä: 13.7.09 00:44:01\nPirjo-Riitta Korpinen, läänineläinlääkäri, sattu olemaan se läänin ellä, jonka kotoota ypäjältä löyty niitä koiria (brasseja) vino pino kamalissa olosuhteissa.... jos kukaan muistaa. oli siis tossa ailuksen jutussa mukana.\nolkoonkin, että ei se ailus noin puhdas pulmunen ole mitä dokkari antaa ymmärtää... elikot eli kaikkea muuta ku hyvissä olosuhteissa. historia ongelmista on pitkä. se miten lopetus suoritettiin, niin siitä voi sitten keskustella erikseen. teuraaksi noita elikoita ei kuitenkaan voinut laittaa kun korvamerkkejä ei ollu. ja ailukselle oli annettu monta kertaa ohjeita, neuvoja ja määräyksiä laittaa homma sellaseen kuntoon, että voi elikoitten pitoa jatkaa. ei laittanu ailus ei.\nPäivämäärä: 13.7.09 00:51:43\n"Nyt oli Facebookin seinälle erään hallituksen jäsenen vastaus tuohon aiemmin maiitsemaani juttuun näin:\n"Voin kertoa hevoset nähneenä että eivät kovin hyvässä kunnossa olleet. Vai onko hevosella yleensä esim.riimu kasvanut/mädäntynyt turpaan kiinni. Tai jos hevonen ei pysty astumaan kavioilleen.""\nHah! Eikö mm. tämä riimupää lahdattu saman tien, että miten ihmeessä joku "hallituksen jäsen" sen oli nähnyt? Vai oliko paikalla mukana suuressa huijauksessa? Vai peitteleekö muuten vaan Kosken jälkiä. Ja eikös tämä ventojalka myös hävitetty samalla, eihän ne kai sieltä tilalta elävänä enää poistuneet?\nPäivämäärä: 13.7.09 00:56:14\n"eivät kovin hyvässä kunnossa olleet"\nMitäköhän tarkoittaa kovin? Harjaamaton hevonen? Rastaharja? ::)\nMahtaako olla tämä edes hevosihminen joka väittää nähneensä?\n"Vai onko hevosella yleensä esim.riimu kasvanut/mädäntynyt turpaan kiinni."\nOikein mädäntynyt? Turpaan? Eikö se ollutkaan solki hevosen POSKEEN kasvanut kiinni? Eli, joko ei ole hevosihminen kun ei tiedä missä on turpa ja missä poski, joten mikä on silloin arvioimaan hevosen kuntoa? Tai jos on, niin tässä on taas mielenkiintoinen ristiriita... HAISOO!\nPäivämäärä: 13.7.09 01:15:27\nEi kai noiden kahden ensiksi lopetetun suhteen ollutkaan epäselvyyttä vaan niiden lopettaminen oli vielä ihan perusteltua. Mutta entä nämä ESKON toimesta LOPETETUT Frozen Bones ja Lancelot Boy??? Moisala kun taisi sanoa tuosta jälkimmäisestä, että oli oikeinkin hienossa kunnossa???\nPäivämäärä: 13.7.09 01:16:01\nVoi kauhiaa, katoin sen. Tällaistako on eläintensuojelu Suomessa nykyään? Ja poliisi ja elläinlääkärit kuorossa, kun ei ollut korvamerkkiä, ei stana vihaks pistää, lahtaus.\nPäivämäärä: 13.7.09 01:20:18\nSastamalan hevosjuttu oli kai suunniteltu toimimaan julkisuuden hyväksi. Mitä siitä, jos 5/6 tapetaan, yksi, Ben pelastettiin. Voi jmlta.\nPäivämäärä: 13.7.09 01:21:03\nMä olen lukenut kaikki jutut tästä mitä irtoaa. Ja olen kauhuissani!!!! Miten tuollainen "Täti" (TK) voi ammattinimikkeellä toimia näin......? Te jotka tunnette tapauksen tehkää please jotain! kiitos!!!\nPäivämäärä: 13.7.09 01:21:10\njos olisivat olleet hyvinhoidettuja ja tilat asialliset, niin eihän noita lampaita ois lahdattu korvamerkittömyyden takia. eikä muutenkaan. jos oikein muistan ni dokkari tekijä ois ollu ailuksen tuttuja,,\nPäivämäärä: 13.7.09 01:27:01\nNo joo, kyse oli kai nyt siitä että eläinsuojelun tai lakipykälien nimiin toimiminen ei oikeuta tuollaiseen toimintaan. Ei kummassakaan tapauksessa, hieman on karanneet nyt mopot lapasesta näissä.\nJos yövalo-kohu on saman tahon päähänpistoja, lähinnä nyt tiedustelin oliko tuollakin älyttömyydellä jotain samalle suunnalle tekoa. En enää ihmettelisi mitään, jos vaikka olisikin. Sitä paitsi, eläimen lopettamiseen -jopa hätätilanteessakin- ON omat LAKINSA!\nPäivämäärä: 13.7.09 01:36:07\nHyvältä näyttivät lampaat, ja lehmät... jopa nimeltä tunnettiin. Sitten lahdataan pihalle, ei jumalavita, sairasta touhua, eläinsuojelijoitako? Itkin, kun katsoin, ja sama homma Sastamalassa. Eikö tuollaiselle saada loppua?\nPäivämäärä: 13.7.09 01:38:43\nOnko eläinsuojelua eläinten tappaminen!!\nPäivämäärä: 13.7.09 01:40:45\nAmpuisivat vaan radalla. Oikeesti, järkyttävää lahtaamista..\nPäivämäärä: 13.7.09 01:43:44\nMihin me ollaan menossa......? Ammutaan kaikki.....! Eläinsuojelua????????????\nPäivämäärä: 13.7.09 02:05:51\neihän tässä puolusteltu lopetustapaa, joka meni pieleen no doubt! vaan sitä syytä -miksi- päätettiin lopettaa. ne perusteet oli kunnossa. vuosia jatkuneet laiminlyännit. oisko pitäny antaa äijän jatkaa samaa rataa?\nkyllä monessa navettasakin elukat on nimeltä tunnettu vaikka ne on nälkään ja paskaan kuolleetkin. romantiikkaa saa kameralle aina kun sitä haluaa. syyllinenkin.\nsama on junnila. äijä mokas pahasti, se on selvä!! mutta eskon rahastus ja elukoitten lopettaminen oli pelkkää hölmöläisten teatteria pääsymaksujen toivossa.\nPäivämäärä: 13.7.09 02:09:34\nTuskinpa vaan ihan niinkään. Tämän puljun juonet tuntien "sairain" vietiin Hyvinkäälle, että saatais todisteita, mutta Ben-poikahan kirmaili laitumelle, niinkuin ne muutkin olis tehneet, elleivät nämä &¤##&% agentit olisi tapattaneet niitä.\nPäivämäärä: 13.7.09 02:20:15\nPiste ei nyt näköjään ymmärrä koko keskustelua?\nKukaan ei ole täällä puolustanut eläinsuojelijoita tai moittinut puuttumisesta selviin ongelmiin, mutta joku järki pitäisi virkavallan järjettömyyteenkin pystyä puuttumaan.\nPäivämäärä: 13.7.09 02:23:45\nNimenomaan. Mutta korruptoitunutta porukkaa, ja suojelijoita löytyy, ja paljon. Hankalaa.\nPäivämäärä: 13.7.09 02:26:35\nPäivämäärä: 13.7.09 02:40:36\nsen verran, että onko sinulla ihan omia eläimiä?\nPäivämäärä: 13.7.09 02:45:43\nOnko omia eläimiä, joista ihan oikeesti välität?\nPäivämäärä: 13.7.09 04:24:39\non. ja siksi hoidan ne niin hyvin ettei tarvii viranomaisten alkaa arpoa, jotta tarttisko ne pistää päiviltä, etteivät kärsis meikäläisen hoivissa.\nkun se pelkkä rakkaus elukoihin ei riitä, niitä tarttee hoitaaki. ei ne pelkästä rakkaudesta elä.\nettekö huomannu miten jo sanoin, että ailuksen elukoitten lopetustapa meni keturalleen, mutta ei se silti poista sitä alkuperästä ajatusta, että ne pitää lopettaa. molemmat mokas. niin ailus että viranomaisetkin. ailus hoiti elukkasa huonosti ja viranomaiset ei osannukaan lopettaa asiallisesti sellasta laumaa.\nja sama kävi junnilalla. junnila ei osannu hoitaa hevosia kunnolla, mutta eskolaiset lopetti elukoita aivan turhaan ja ilman kunnollista syytä peräti!\nmolemmissa tapauksissa se totuus lienee jossain siellä molempien osapuolten kertomien "totuuksien" välimaastossa.\nPäivämäärä: 13.7.09 04:32:35\nAilus oli ihan ok ja lampaat ja lehmät kunnossa. Junnilallakaan mitään muuta, kuin otti vaan huostaansa vähän kärsineitä, ja syötti, juotti jne, Pahin vika: katossa oli reikä.\nPäivämäärä: 13.7.09 04:36:19\nOnko omiakin eläimiä?\nPäivämäärä: 13.7.09 05:35:29\npiteleppä sinä kaikki omat, vieraat ja varastetut elikot hengissä siellä omalla tontilla ja toivo, ettei inkvisitio löydä perille. sillä se ratkee. eläkä jaa tyhmyyttä liian julkisesti... ei sitä kehtoo aikuinen ihminen ilman myötähäpeää kattoo.\nPäivämäärä: 13.7.09 07:15:52\nEn ole katsonut dokumenttia, mutta senkö takia eläimet lopetettiin kun ei ollut korvamerkkejä..?! Kipuahan niiden merkkien laittaminenkin aiheuttaa...\nLähettäjä: ei omalla nyt\nPäivämäärä: 13.7.09 07:37:30\nOlen seuraillut näitä ketjuja ja kysyisin paria asiaa teiltä sennulaisilta.\nOnko suurin ongelma tässä jupakassa se, että eläinsuojeluyhdistys kerää lahjoitusvaroja toimintansa ylläpitämiseen?\nEntä onko suurin ongelma se, että muutama ex- tai tuleva ravuri on lopetettu?\nVai onko se, että TK on toiminnassa "nokkanaisena"?\nJos kyse ensimmäisestä, olen antanut itseni ymmärtää, että kaikki suomessa toimivat eläinsuojeluyhdistykset keräävät lahjoitusvaroja tai järjestävät tapahtumia kerätäkseen varoja toimintansa ylläpitämiseen.\nJos taas kyse toisesta näkisin, että suomi on pullollaan näitä vastaavanlaisia tapauksia joita saa "pelastaa" jos kiinnostusta riittää. 5 hevosen lopetus ei tee suurta lovea kokonaismäärään ja näistä tuskin olisi muutenkaan juoksijoita tullut.\nJos taas kyse kolmannesta niin sanoisin, että on turhaa yhden ihmisen harteille heittää näin paljon jaskaa kun täällä nyt on tehty. Tosiasiahan kuitenkin on, että viranomaiset tekevät päätökset ja eläinsuojeluyhdistykset toimivat sen mukaan. Kukaan näistä yhdistyksistä ei pysty tekemään itsenäisesti mm. lopetus- tai myyntipäätöksiä. Ja taas toisaalta, jokainen joka haluaa "pelastaa" esim. löytökoiran tulee huomaamaan, että jokainen eläinsuojeluyhdistys veloittaa hoitokuluja ko. eläimestä eli yhtään eläintä ei mistään eläinsuojeluyhdistyksestä saa ilmaiseksi.\nHU:n ja näiden perusteella olen pohtinut, että on yksi ihminen, joka ei saanut haluamaansa ja nyt siitä harmistuneena ylläpitää tätä keskustelua. Mutta hänen kuten kaikkien muidenkin tulisi ymmärtää, ettei yhtäkään eläintä hoideta "ilmaiseksi" kuten täältä olen saanut lukea. Kaikki maksaa ja jos ei ole ulkopuolista rahoitusta niin kaikki menee omasta pussista. Se taas tarkoittaa sitä, että jos ei ole palkkatyössä loppuu rahat aikanaan ja miten silloin käy näille pelastetuille eläimille?\nHyvät ihmiset, mikään asia ei ole mustavalkoinen kuten täällä nyt esitetään vaan asioilla on monta puolta ja kaikki pitää ottaa huomioon näissä tapauksissa. Ja mitä useampi puoli asiassa on se tahtoo mutkistua.\nPäivämäärä: 13.7.09 08:39:39\nSe joka sinne facebookin vastasi asiasta kysyneelle on ollu siellä mukana:D\nei tiiä hevosista yhtikä mitään. Ja olihan se myös jossain lehdissä siitä kun kirpulle rahaa kerättiin..\nPäivämäärä: 13.7.09 08:46:31\nOnkos 'ei omalla nyt' TKn läheinenkin ystävä?\n"Onko suurin ongelma tässä jupakassa se, että eläinsuojeluyhdistys kerää lahjoitusvaroja toimintansa ylläpitämiseen?"\nEI vaan se ettei lahjoitusvaroja käytetä ilmeisesti asianmukaisesti, se että toiminta on asiatonta, tehotonta, epäloogista, noudattaako edes lakia(???), tarkoituksena ei ulkopuolelta katsoen näyttäisi olevan eläinten suojelu vaan jonkun/joidenkin egon ja taloudellisen hyödyn nostaminen.\n"Entä onko suurin ongelma se, että muutama ex- tai tuleva ravuri on lopetettu?" (huomioikaa kysymyksen sävy 'muutama ex-ravuri', ei siis 'hevonen')\nON, ne ovat eläimiä joita eläinsuojelulain tulisi suojella, näiden 'eläinsuojelu' toimenpiteiden täytäntöönpanoa tulisi jotenkin valvoa ja olla vakiokaava miten asiat menee eikä näin että siepataan eläimet, aiheutetaan ilmeisesti terveen varsan kuolema, lopetetaan ilmeisesti syyttäsuotta eläimiä ja pyritään vielä ottamaan asiasta kunniaa. Ei vaikuta asiaan mitä lajia eläimillä harrastetaan tai mikä on niiden mahdollinen rahallinen arvo.\n"Vai onko se, että TK on toiminnassa "nokkanaisena"?"\nEipä kyseinen henkilö oikein sopivalta toimeen vaikuta, näiden toimiensa perusteella arvosteltuna. On myös ERITTÄIN arveluttavaa että 'ostaa' ponin 55e:llä myymättä sitä eteenpäin. Eli saa henkkoht hyötyä asemallaan jota näyttää käyttävän mielivaltaisesti. Esim jossain aiemmin mainittu että kissaa ei annettu halukkaalle ottajalle Kirpulta vaan lopetettiin, koirien katoamisilmoituksia ei julkaista ym. Onko tarkoitus vain murhata mahdollisimman monta eläintä??!\nKÄSITYKSENI PERUSTUVAT LEHTIJUTTUIHIN YM, en tunne henkilöä tai asiaa sen tarkemmin tai henkkoht. Oudolta vaan vaikuttaa, ja johonkin ei-paikallistasolle pitäisi saada asiasta tutkintapyyntö ja kaikki päivänvaloon niin asiat selviäisi.\nPäivämäärä: 13.7.09 09:03:52\nJa se juoksijuusko on arvo?\n"No, ei siitä sun sandrohittiläisestä olis kuitenkaan ratsua tullu, lahtiin vaan."\nEi hyväkuntoisia hevosia saa lopettaa ihan vaan huvikseen.\nPäivämäärä: 13.7.09 10:24:32\n"Ei hyväkuntoisia hevosia saa lopettaa ihan vaan huvikseen."\nTarkoitatko yleensä vai eläinsuojelurikoksen seurannanisena?\nOlenko rikollinen jos omistan terveen tai "pikkuvikaisen" hevosen ja teurastan tai lopetutan sen muuten mielummin kuin myyn eteenpäin esim. siitä pelosta että se joutuisi tämän Junnilan tai vastaavan kaltaisten ihmisten käsiin? Ja jos olen niin mikä on se rikos johon olen siinä tapauksessa syyllistynyt?\nPäivämäärä: 13.7.09 10:28:00\nei omalla nyt: siis piti tarkentaa, että ei TOISEN hyväkuntoisia hevosia saa huvikseen lopettaa. Sori epäselvyys...\nPäivämäärä: 13.7.09 11:18:45\nei omalla nyt:\nMinun puolestani ihmiset saavat laittaa rahansa mihin tahtovat, se ei minua kiinnosta.\nMyöskään hevosten lopettaminen sinänsä ei ole ongelma vaan se, että MILLÄ TAVALLA se homma on hoidettu. Siinä yritettiin selvästi rahastaa. Vaikka Junnilan toimissakin oli sanomista, niin ei se silti anna toiselle osapuolelle oikeutta mielivaltaiseen toimintaan.\nTK on mulle täysin tuntematon suuruus, joten se ei mielipiteeseeni vaikuta millään tavalla.\nJa minun mielipiteeni on se, että molemmat ovat mokanneet. Jos Junnila olisi aikanaan korjauttanut katon, kutsunut heti ell:n hoitamaan niitä kehnokuntoisia hevosia, kun ne hänen tilalleen tulivat ja muutenkin järjestänyt hevosten hoidon ja ulkoilun asiallisemmin lomansa ajaksi, niin olisi vahvemmalla. Suurin kummastelun aihe minulle on sen kantavan tamman mystisesti kadonnut varsa. Viranomaistoiminnan pitäisi olla avointa, mutta eläinsuojelijoille se taitaa olla täysin vieras käsite toisin kuin ihan oikeille viranomaisille.\nPäivämäärä: 13.7.09 12:27:34\nReikä oli katossa jo viime kesänä.Jossain tuolla oli kirjoitettu, kun joku oli hakenut hevosen sieltä.Päättelen siis näin ettei siellä viimekesänä pidetty yhtään hevosta ulkona ,sillä tietääkseni sinne ei ole tarkastusta tehty aijemmin? Tuntuu vaan niin sopivalta kohteelta päästä julkisuuteen.Miksi Eskon toimesta moista julkisuutta? Olisivat hoitaneet kaikessa hiljaisuudessa työnsä ,kun niin moni asia meni mönkään. Etsitään kotia, ei voida antaa,täytyy lopettaa, omistajat hakekaa pois(maksakaa).Minkä ihme parantumisen osa hevosista teki??? Kyllä tämä KOHU on ihan itse tuotu julkisuuteen. Kaikki tietävät sen jos hevoset olisivat olleet KUUKAUSIA jopa VUOSIA ilman ruokaa ne olisivat HÄTÄTEURASTETTU siihen paikkaan!!! Myöhästä rypistää kun paskat on housussa.\nPäivämäärä: 13.7.09 12:46:29\nTämä T.K.han on kuin Hitler, Kohteena vaan lämminveriset ravihevoset.\nKuulin tapauksen tässä reilu vuosi sitten kun kyseinen henkilö rellesti yhdessä paikassa.\nKaikki lv.t lahdattiin ampumalla, suokit ja ponin vei kotiinsa ja pv taisi mennä jollekkin tutulle.\nP.S. yksi suokeista oli todella paljon huonommassa kunnossa kuin lv.t.\nPäivämäärä: 13.7.09 13:00:48\nNiin, minä tunsin vuosia sitten Junnilan porukan -voin todeta että silloin ei ainakaan hevoset nälissään olleet ja hoidettiin/ruokittiin asianmukaisesti. Tosin silloin ne asuivat siinä naapurissa jonka omistaa nykyään yksi Junnilan pojista. Talli ja laitumet ihan sellaisia normaaleja mitä maaseutupaikoissa on. Aina on Timo tunnettu hevosjobbarina.\nTää naapurissa oleva rähjätila mistä hevoset nyt löytyi oli silloin eri henkilön omistuksessa.\nHenk. kohtainen mielipiteeni on että tässä kohtaa erään eläinsuojeluvalvojan reagointi meni yli ja pahemman kerran.\nEn puolustele Timoa, mutta ikänsä se on hevosten kanssa pelannut, mutta puitteet hommalle olivat nyt karmivat!\nPäivämäärä: 13.7.09 13:32:24\nKaikkihan sai alkunsa siitä kun kyseiseen eläinkotiin palkattiin (Rauman kaupungin maksamalla tuella) 3 työtekijää. Yht´äkkiä huomattiin, että tarvittaisiin myös hoidokkeja; eihän voi oikein järkevästi perustella, että tarvitaan 3 työntekijää esim. 1 löytökissan hoitoa varten. Siispä Sastamalan hevoset löytyivät sopivasti ja otettiin takavarikkoon ko. eläinkotiin.\nHarmi vain, kun lain mukaan omistajalle olisi pitänyt ensin antaa huomautus "puutteista", eli riimu vaihtaa, yhden kaviot vuolla ja kenties korjata reikä katossa (joka ei ollut tallin kohdalla) ja määräaika näiden toteuttamiseen. Näin ei toimittu, vaan hevoset otettiin täysin lainvastaisesti välittömästi huostaan, vaikka suurin osa oli eläinlääkärinkin mukaan "erinomaisessa kunnossa".\nViimeisillään olevaa (hyväkuntoista) tammaa ei tietysti olisi saanut kuljettaa ollenkaan. Syyllistyttiinkö siis eläinsuojelrikokseen?\nPäivämäärä: 13.7.09 13:44:02\nOnkohan työntekijät valittu ihan esim työkkärin kautta vai TK tuttuja....???\nLähettäjä: Ei ongelmaa?\nPäivämäärä: 13.7.09 14:06:53\n"ei omalla nyt"\nLuuletko todella, ettei koko Suomesta löydy kuin 1 omilla aivoillaan ajatteleva ihminen! Älä aliarvioi toisia ihmisiä!\nEi lahjoitusvarojen kerääminen ole ongelma - vaan se ettei selvitetä, mihin lahjoitusvarat menevät/ovat menneet.\n"Entä onko suurin ongelma se, että muutama ex- tai tuleva ravuri on lopetettu?"\nSiis miksi erinomaisessa kunnossa olevia eläimiä otetaan pakolla huostaan ja lopetetaan? Mitä väliä sillä on tuleeko niistä juoksijoita vai ei - onhan eläimelläkin joku itseisarvo ja siitostammalla myös siitosarvo.\n"Vai onko se, että TK on toiminnassa "nokkanaisena"?\nJos vähänkin on seurannut mediaa, on huomannut, että ko. henkilöllä on suuria vaikeuksia pysyä totuudessa. Esim. Sastamalan hevoset olivat nälkiintyneitä jne. Ja miksi hevosia ei annettu ilmaista hoitoa tarjonneelle REHELLISELLE eläinsuojeluvalvojalle?\nPohdi rauhassa; sinullahan ei ole mitään muuta kuin aikaa! Jospa vaikka oma lapsesi tultaisiin perusteetta ottamaan huostaan!\nPäivämäärä: 13.7.09 14:10:59\nei herran pieksut mitä juttua täällä on. en jaksanut lukea kuin tätä viimeisintä ketjua vähän matkaa. älkää ihmiset oikeasti puhuko, jos ette ole hevosia nähneet ettekä tilanteesta tiedä, kuin kuulopuheita. en ole itse seurannut mitä media on asiasta puhunut, vain omin silmin nähnyt.\nnäistä neljästä huostaanotetusta yksikään ei ollut ko. miehen omissa nimissä, joten osasta hevosista omistajat itse tekivät lopetuspäätökset, koska eivät hevostaan halunneet takaisin. kaikki hevoset olivat yltä päältä matosia, ruoka meni osalla läpi vielä monen viikon ruokinnan jälkeen, kaviot oli olleet niin pitkään hoitamatta ettei kävelystä meinannut tulla mitään, oli jännevikaa sun muuta.\ntuo elossa olevakaan ei jaloistaan ole kummoisessa kunnossa eikä juurikaan käyttöä enää kestä, mutta on käsiteltävyydeltään todella hyvä, verrattuna esim. erääseen toiseen samassa porukassa olevaan hevoseen, jota oli käsitelty niin vähän että olisi väärissä käsissä ollut todella vaarallinen. aikuinen hevonen jonka jalkoja ei oltu koskaan nosteltu, hyökki päälle hampaat irvessä ja olisi tarvinut todella osaavan käsittelijän, minkä toteutumista ei ikinä voi missään huutokaupoissa varmistaa. yksikään näistä hevosista ei siis ollut terve, eikä siis kyse ole mistään pr-tempusta eikä myöskään takkuisesta tukasta vaan ihan oikeista isoista laiminlyönneistä. pyydän siis, loepttakaa toistenne provosointi kun ei kellään ole mitään faktatietoa asioista.\nPäivämäärä: 13.7.09 14:28:49\nAi nytkö se peruste on hevosten luonne?\npitikö mennä ottamaan huostaan sellaisia eläimiä, jolle ei itse pärjää(toivottavasti tk on saanutkin paljon kaviosta ja hampaasta)\nomistajat eivät suostuneet maksamaan 500 e tyhjästä\nkannattaisi sinunkin ostaa hu niin näkisit ihan kuvastakin, ettei kaviot olleet hoitamatta ja ettei hevoet olleet matoisia tai ulkoloisten vaivaamia.\n"ruoka meni osalla läpi" tarkoittaako tuo sitä että paskasta löytyi kauraa ?\nHyvin monelta hevoselta tulee aina jonkun verran läpi kauraa.\nLihavuuskunto kertoo saako se siitä määrästä tarpeeksi ravinteita.\nPäivämäärä: 13.7.09 14:32:32\nMitä vikaa siinä teurastetussa tammassa oli?\n(teurastaja ei löytänyt matoja, ja kuvasta näkyy hyväkuntoinen hevonen)\nEntä vuotiaassa viimeisimpänä lopetetussa orivarsassa?\n(Ollut Junnilassa max. 3kk, syyllistyivätkö edelliset omistajat laiminlyönteihin jos oli niin huonossa kunnossa? mitä kuva ei kyllä puolla)\nPäivämäärä: 13.7.09 14:33:11\nKirpussa oli ainakin muutama vuosi sitten,näitä pikku rikollisia suorittamassa yhdyskunta palvelua.\nPäivämäärä: 13.7.09 14:37:31\nNyt sit teillä on ollut ihan väärä ell siellä, kun ei ole osannut noin arvioida tapausta..sanoi osan olleen hyvässä kunnossa.. Aikuinen hevonen jonka jalkoja ei ikinä nosteltu, sanoit, siis ei ikinä vuoltu kavioita? vai voiko kaviot vuolla nostamatta niitä??\n"kaikki hevoset olivat yltä päältä matosia," Siis se teurastuksen yhteydessä tehnyt tarkastaja oli teihin verrattuna amätööri, vaikka avasi hevosen ei loisia löytänyt, mutta te siellä omin silmin näitte ne, jopa sisäloiset?\nMiten on ollut mahdollista että nuo hevoset olisi saanut omistajat hakea pois 500 euron maksua vastaan jos ne noin huonossa kunnossa olivat?? Nehän olisi pitänyt heti hätäteurastaa...?\nPäivämäärä: 13.7.09 14:41:33\nMonen viikon ruokinnan jälkeen..? Eikös ne hevoset olleet parisen viikkoa siellä eläinkodissa hoidettavana...\nPäivämäärä: 13.7.09 14:44:55\nKuvailtujen hevosten on täytynyt olla KARANTEENI tallissa,ulkoloiset kun tuppaavat tarttumaan???!!!\nPäivämäärä: 13.7.09 14:55:21\nMissä ne sitten olivat, kun ei kolmeen viikkoon hoidettu? Saivatko ruokaa, laitumelle eivät kai päässeet? Mikä juttu tämä oikein on?\nPäivämäärä: 13.7.09 15:00:00\nKylläpäs hiljeni "eiomallanyt".\nNää "faktatietäjät", pilkku ja em. eiomallanyt kyllä puhuvat ympäripyöreitä, mutta eivät vastaa todellisiin kysymyksiin.\nMIKSI eläimet olisi luovutettu takaisin Junnilalle 500e:n hintaan, mutta kun tämä ei niitä ottanut niin kappas, niistä tulikin teuraskuntoisia?\nMISSÄ on tamman varsa? Ihmisten pitää selvittää tämä asia, koska jompikumpi valehtelee, Junnila tai TK, melkeinpä uskon että jälkimmäinen..\nPäivämäärä: 13.7.09 15:14:10\nEi ole mikään ihme, että vieraalle talliin törmääjälle ori on "hieman hankala" käsitellä. Tuo riimupäähän oli tullut vasta pari viikkoa aiemmin ja "villihevosia" kesyttäneenä tiedän, että pari viikkoa on lyhyehkö aika.\nHyvä, että nyt alkaa näkyä "eläinsuojelu"-terrorin karmea todellisuus. Näillä on niin helppo rahastaa ja viedä yleistä mielipidettä vailla mitään kritiikkiä haluamaansa suuntaan.\nPäivämäärä: 13.7.09 15:17:27\nTuli mieleen, että pakkohan se riimupää oli ampua, koska ei ilmeisesti antanut ainakaan vieraan koskea päähänsä. Mitä ilmeisimmin sitä ei saatu asiallisesti kyytiin ja mahdollisesti riimu repi pään haavoille yrityksissä. Saattoi vaikuttaa käsittely sen verran vaaralliselta, että kuula kalloon tuli ihan siitä syystä?\nPäivämäärä: 13.7.09 15:17:34\nEihän se ole yhtään niin kivaa pelastaa hankalaa oria kuin lutuisaa vanhaa ruunaa?\nPäivämäärä: 13.7.09 15:24:25\nEihän ne nyt niin kauhean vaarallisia villihevosia ole voineet olla kun nämä hevosista mitään tietämätön porukka on ne euraankin saaneet kuskattua.\nOlisi sitten ampuneet sen riimupään ja jalkavikasen sinne pihalle, miksi niitä piti rääkätä lisää ja lähteä kuljettamaan euraan asti?\nPäivämäärä: 13.7.09 15:26:49\nPäivämäärä: 13.7.09 15:49:55\nViime perjantain HU:ssa oli tilanneselvitys sen hetken tilanteesta. Aika näyttänee miten tässä keississä loppujen lopuksi käy: kuka puhuu totta, kuka valehtelee jne.\nPäivämäärä: 13.7.09 16:04:57\nNiinhän siinä käy, että juttu etenee oikeuteen, missä TK itkeä tirauttaa, ettei ole koskaan nähnyt niin kaameaa eläinrääkkäystä ja tuomarit uskovat, tottakai! Eihän viranomainen voi valehdella, eihän?\nKukaan ei siellä oikeudessa ihmettele, että miksi riimua ei vaihdettu, kavioita vuoltu ja annettu katon korjauskehotus, eipä tietenkään. Näytetään pari kuvaa haavoista (jotka ovat ehkä tulleet kuljetuksen aikana?) ja voi voi, eihän haavaista hevosta voi jättää kärsimään.\nVälillä oikein ihmetyttää, että jos oikeudessa ei todellakaan tiedetä eläimistä, niiden hoidosta ja käyttäytymisestä mitään, niin eikö tuomarilla ole velvollisuus ottaa selvää asiasta! Ja mielellään puolueettomalta eläinlääkäriltä tai vaikka useammaltakin - ennen kuin ketään tuomitaan rikoksesta!\nPäivämäärä: 13.7.09 16:16:15\nJoskus oikeasti ihmetyttää, mistä niitä puolueellisia viranomaisia riittää ja sikiää? Ihmislääkärit vannovat hippokrateen valan, suojella elämää. Minkä eohippuksen valan eläinlääkärit vannovat? Luulisi elämää ja eläinten oikeuksia puolustavan.\nPäivämäärä: 13.7.09 16:18:10\nMielestäni näihin eläimiin liittyviin oikeuden käynteihin tarvittaisiin aina sellainen tuomari jolla itsellään kokemusta sellaisista eläimistä jota käsittely koskee.\nNäin saataisiin ainakin totuuden mukaisia oikeudenkäyntejä.\nTai jos ei itsellä niin sitten tarpeeksi monta puolueetonta eläinlääkäriä ja asiantuntijaa vähän valaisemaan tuomaria.\nLähettäjä: Voi voi myös\nPäivämäärä: 13.7.09 17:04:03\nPuhuit voi voi asiaa!!\nJa Natsi,niin tarvittaisiin,mutta mistä sellaisen löytää..\nKunnaneläinlääkärin mielipide/asiantuntemus ja siihen lisätään poliisin tuoma sävyte niin paha mennä tuomaan saliin enemmän luottamusta herättäviä todistajia.\nVielä törmätään siihen että läänineläinlääkäri alkaa puhumaan kulujen säästöstä.Olisi kiva tietää onko Junnilalle jo soitettu ko instanssista ja tehty mielenkiintoisia ehdotuksia miten niitä kuluja saadaan karsittua...\nEi taida oikeuteen tulla saliin kuin syyttäjä,tuomari,Junnila ja hänen as ajaja,poliisi,eläinlääkäri...Junnilan todistajia ei kuitenkaan montaa oteta koska tutkinta on jo hyvässä lykyssä lopetettu ja asia jo syyteharkinnassa..\nPäivämäärä: 13.7.09 17:10:39\nJunnila, läheiset tai taustajoukot! Tulostakaa nämä viestiketjut asianajajalle, jotta mitään ei jää nainitsematta ja todella tärkeitä havaintoja tulee mukaan käsittelyyn! Täällä todella monta hyvää oivallusta tullut esiin, joita ei yksin hoksaisi ajatella!\nJa Pilkulle tiedoksi,mistä ihmeestä voitte miestä näkemättä tietää, minkälainen Junnila on käsittelytaidoiltaan? Jos tämä hyökkäävä ori onkin tullut juuri hänelle sen vuoksi, että jos siitä joku vielä käsiteltävän saa niin Junnila? (Tätähän en voi itsekään mistään tietää, mutta ei ole voineet viranomaisetkaan)\nPäivämäärä: 13.7.09 17:12:06\nYhtään elukkaa ei ole ampumalla lopetettu.\nTästä juuri huomaa "Moonin" ja muiden juoruakkojen puheet.\nMitään ei tiedetä, joten koitetaan omasta päästä keksiä jotain..\nPäivämäärä: 13.7.09 17:20:00\nxxx: Kertoisitte sitten edes samaa tarinaa kaikki, voisi vähän vähentää spekulointia!\nPäivämäärä: 13.7.09 17:20:21\nMistä tiedät? Olitko kenties paikalla? Hätäteurastettiin kuitenkin, oli varmaan hankala paikka. Ori hyppi tamman selkään, muutenkin vähän vauhkoontunut, ja sekasortoa ympärillä. Tamma vielä siinä hätäkässä kenties loi sen varsansa?\nPäivämäärä: 13.7.09 17:22:10\nxxx: tarkistapa kuule tietosi itse. Vai puhuuko poliisi ja ell. paskaa?\nLähettäjä: Ikävä tapaus\nPäivämäärä: 13.7.09 17:36:11\nTäällä pari epätoivoista teloituksien kannattajaa yrittää puolustella tätä käsittämätöntä mokaa!\nVarokaa vaan, ettei pihaltanne katoa terveitä hevosia, koiria, kissoja, lampaita tms., joiden väitetään olevan "yltä päältä matoisia, nälkiintyneitä" jne. Ja miten sitten todistat nämä väitteet vääriksi, jolleivät valokuvat, todistajien ja eläinlääkärien lausunnot ym. riitä! Miettikääpä sitä.\nPäivämäärä: 13.7.09 17:39:10\nHuomio näköjään alkaa kääntyä pois näistä Junnilan teoista, luulisi että näitä tämän Junnilan tekoja ihmisten tekisi mieli miettiä eniten, sen teot ja heittellejättöhän on ollut koko sotkun aiheuttajat!\nVaikka en ole tässä hommassa ollut silminnäkijänä, en edelleenkään jaksa uskoa hevoset ovat olleet hyvässä kunnossa ja ne on vain mielivaltaisesti käyty hakemassa pois jotta Kirppu saa "potilaita" voidakseen perustella tarvitsevansa tietyn määrän työntekijöitä.\nSamoin TK:n demonisointi on mennyt tällä palstalla ihan älyttömyyksiin asti,ei mitenkään kenelläkään ihmisellä (eläinsuojeluvalvojalla joka ei edes ole viranomainen!!) voi olla niin paljon valtaa viranomaisten yli että saa muka virassaan olevan eläinlääkärin aivopestyä huostaanottamaan/lopetuttamaan terveitä hevosia..\nEnkä todellakaan usko että TK huostaanottaa hevosia vain siksi että saisi itselleen taloudellista hyötyä, haloo!\nJa yhdistyksillä joilla on rahankeruulupa, on kirjanpito joka on julkista tietoa. Sieltä vain sitä tietoa kysymään ja laittaa sitten tänne ht-nettiinkin sen tiedon.\nSiellä tilalla on hevosten pito ollut tasan tarkkaan sen verran huonoa että VARMASTI eläinrääkkäystä on havaittu jos näin massiiviseen operaatioon on poliisit ja eläinlääkärit saatu mukaan.\nSuomessa on niin hankala saada elukoita pois eläinrääkkäys tapausten paljastuttua että en todellakaan usko että tässä tapauskessa hevosten asiat on olleet kunnossa ja ne olisi vain TK:n hyödyksi mielivaltaisesti viety pois, samaa lakia tässäkin tapauksessa on noudatettu!\nJunnilan toimia tässä kannattaisi todellakin enemmän ruotia!!\nLähettäjä: Aivan totta\nPäivämäärä: 13.7.09 17:40:40\nJa nykypäivää, eikä sitä monikaan uskoisi todeksi. Jos "eläinsuojelu" nykyään on tuollaista, kukaan ei ole turvassa. Pihavalojakaan kaikilla ole.\nPäivämäärä: 13.7.09 17:51:28\n"just joo: Junnilan teot ja heitteillejättö..."\nOnkoha tässä ny mitää muuta tekoja ollut kuin vuokranavetan katon korjaamatta jättäminen ja ei kai Junnila sentään Viroon ollut muuttanut ja hevosillahan oli hoitajat?\nLähettäjä: Tuskinpa muuta\nPäivämäärä: 13.7.09 17:58:50\nkuin reikä katossa = kuolema eläimille, joita toisessa päässä tallia pidetään. Sairasta, etten Aku Ankan tavalla sanoisi: etten nyt nauraisi. Ei naarata, surettaa.\nPäivämäärä: 13.7.09 17:59:03\nMissä on puolueeton rikostutkinta tämän 'eläinsuojelujengin' toiminnasta, saadusta taloudellisesta hyödystä esim asiattomien rahankeruiden, yhteiskunnan tukien, 'huutokaupassa' ostettujen ponien ym muodossa... ei terveystarkastajakaan voi mennä kauppaan takavarikoimaan safkaa omaan käyttöönsä, eikä poliisi juoda takavarikoimaansa viinaa. Miten voi olla asiallista 'ostaa' itse takavarikoimansa poni 55 egellä???! Homma haiskahtaa sen verran että joku tutkintapyyntö olisi paikallaan.\nSe on helppo vetäytyä eläinsuojelu-sanan turvaan toimimaan mielivaltaisesti, ei uskalleta vastustaa kun joutuu pelkäämään itsekin saman stalinin vainoa muistuttavan homman uhriksi, jossa 'nimetön ilmiantaja' voi kutsua ns viranomaisen hakemaan hevoset pihasta, vaatimaan niistä lunnaita ja valikoimaan mitkä haluaa itse pitää... samalla tulee tuhottua maine ja talous uhriksi joutuneelta.\nOnhan se näilläkin palstoilla nähty että mikä vain voi olla rikos: juoma-automaatin käyttö, ämpäristä juottaminen, kaviokuumeesta kärsineen 'nälkiinnyttäminen' kun ei ole vapaalla heinällä, liian hämärä talli, lämminveristen hevosten omistaminenkin ilmeisesti.\nEläinsuojelutyö on niin arvokasta että sitä toivoisi hoidettavan yhtenäisen säännöstön mukaan, priorisoiden oikeita epäkohtia, koulutettujen viranomaisten toimesta eikä harrastelijoiden oman edun ja maineen tavoitteluna.\nPäivämäärä: 13.7.09 18:00:38\nEdelleen, ei varmasti voi olla pelkkä katossa oleva reikä hevosten huostaanoton ja lopettamisen syy.\nPäätöksen lopettamisesta sekä huostaanotosta tekee aina viranomainen (poliisi, eläinlääkäri), ei todellakaan eläinsuojeluvalvoja jolla ei ole mitään viraanomaisen valtuuksia.\nPäivämäärä: 13.7.09 18:05:54\nJos TK on hevosen ostanut huutokaupasta 55eurolla itselleen, mikä tässä on väärin?\nen muista tapausta tarkalleen miten meni, mutta tämä taisi olla poni joka oli huostaanotettu eläinrääkkäyksen paljastuttua (oliko omistaja se yläjärven kennelilin pitäjä jolta oli kymmeniä koiria ja muutama hevonen nälkäkuoleman partaalla?), joku joka muistaa paremmin voi oikaista.\nMiksi ihmeessä TK teki jotain väärin huutaessaan yleisessä huutokaupassa ponin itselleen?? Huutokaupassahan on lähtöhinta ja näköjään kukaan muu ei ollut kiinnostunut vaivaisesta ja rääkätystä konista..\nPäivämäärä: 13.7.09 18:12:35\nja keräysvaroilla sitäkin kai elätetään, vieläkin. Eihän siinä mitään väärää, kukin tavallaan.\nPäivämäärä: 13.7.09 18:13:14\n... "sen teot ja heittellejättöhän on ollut koko sotkun aiheuttajat!" Eli jos lähtee lyhyelle ulkomaanmatkalle ja hommaa eläimille hoitajat matkan ajaksi, syyllistyy heitteillejättöön.\n"Siellä tilalla on hevosten pito ollut tasan tarkkaan sen verran huonoa että VARMASTI eläinrääkkäystä on havaittu jos näin massiiviseen operaatioon on poliisit ja eläinlääkärit saatu mukaan." Tiedätkö mikä nykyään on eläinrääkkäystä: heiluva aitatolppa, lukuvalojen puute, hevosen kurassa piehtarointi ("märkä ja kurainen turkki aiheuttaa hevoselle kipua ja kärsimystä") jne. Ja poliisit joutuvat aina pyydettäessä lähtemään (valitettavasti) mukaan ja aina löytyy joku eläinlääkäri, jolle ei riitä jostain syystä "tavallisia" asiakkaita.\nItse en usko enää yhteenkään "eläinrääkkäysuutiseen" tai "eläinrääkkäystuomioon", niin paljon nämä viranomaiset ovat valehdelleet!\nPäivämäärä: 13.7.09 18:14:00\njust joo : No oliko siellä muitakin kuin TK ja poliisi siellä Smirren huutokaupassa?\nLähettäjä: vähän huonostihan\nPäivämäärä: 13.7.09 18:19:52\nsiittä ilmoiteltiin. Halvalla lähti.\nPäivämäärä: 13.7.09 18:21:08\n"Jos TK on hevosen ostanut huutokaupasta 55eurolla itselleen, mikä tässä on väärin?\nEn muista tapausta tarkalleen miten meni, mutta tämä taisi olla poni joka oli huostaanotettu eläinrääkkäyksen paljastuttua (oliko omistaja se yläjärven kennelilin pitäjä jolta oli kymmeniä koiria ja muutama hevonen nälkäkuoleman partaalla?), joku joka muistaa paremmin voi oikaista."\nOlivatko siis nämä ihan yhtä "nälkiintyneitä" kuin Sastamalan hevoset, varmaan muistat hyvin.\n"Miksi ihmeessä TK teki jotain väärin huutaessaan yleisessä huutokaupassa ponin itselleen?? Huutokaupassahan on lähtöhinta ja näköjään kukaan muu ei ollut kiinnostunut vaivaisesta ja rääkätystä konista.."\nKukahan uskaltaisi huutaa ponin itselleen kun saisi kaupan päälle takuuvarmat eläinsuojelutarkastukset. Eikä tarkastuksissa sinänsä ole mitään pahaa, päinvastoin. Mutta jos ne tekee henkilö, joka on jo tullessaan päättänyt löytää vakavia "vikoja" ja "laiminlyöntejä", se muuttaa asian täysin. Toki huutokauppaväki tiesi tämän, paikallisia kun olivat. Eivät kai ihmiset olisi muuten niin tyhmiä, etteivät huolisi hyvännäköistä (kuva oli jossain linkissä) vähintään 2000€:n arvoista ponia käytännössä ilmaiseksi, eiväthän?\nPäivämäärä: 13.7.09 18:23:51\nMä en ole puolustelemassa Junnilan tekoja.En myöskään ymmärrä miten voi ell,poliisi ja koulutettu eläinsuojelu tyyppi HUKATA varsan,saada kaikki hevoset Beniä ja sitä tammaa lukuunottamatta teuraskuntoiseksi heti kun ne päätyy asiantuntevaan hoitoon :D ja kuinka ne hevoset sitten lopetettiin?Nukuttamalla vai?Eihän niihin voitu koskea,tai ainakaan sen yhden päähän...sidottiinko jaloista johonkin?ammuttiinko liikkuvaan maaliin?Miten ne lopetettiin sitten siellä Mouhijärvellä?\nJos aihetta niin homma ok,lopetetaan ettei kärsi enempää vaan kun tässä jutussa on nyt niin monta ihmeellistä ja kummalista asian haaraa....\nKaikki vaan paikallaolleista syytteeseen,Junnila omistaan,ellääkäri ehkäpä hätäisestä lopetuspäätöksestä,poliisi päin v...tua annetusta virka-avusta ja mitähän ihmettä siellä teki se T.K...sekin kotirauhan häirinnästä ja parista eläinsuojelu rikoksesta.\nEhkäpä jos jossain asian osaava juristi hommasta saisivat tuomion kaikki syylliset ja niitä on nyt tässätapauksessa muitakin kuin se herra Junnila...\nPäivämäärä: 13.7.09 18:31:14\nen kyllä ymmärrä, miten voi juttu kääntyä näin ympäri, että huostaanottajat on ihan k*päitä ja Junnila on pyhimys, joka on hoitanut hyvin hevosensa ja jolta hepat on vaan käyty varastamassa. huhhuh! ihanko oikeasti ne hepat ois pitänyt jättää sinne pskoihinsa seisomaan ilman säännöllistä ruokintaa ja hoitoa? miten luulette että eläinsuojelu voi toimia, kun jos mitään ei eläinten hyväksi tehdä, on se huono mutta vielä huonompi jos asioihin puututaan? tämä juttu tuntuu aika monimutkaiselta, kun asioista on ollut päättämässä monta eri tahoa (poliisi, ell yms.) ja kaikkia hiillostettu tahoillaan...\nen tiedä ihmisten välisistä jutuuissa tässä asiassa hölkäsen pöläystä eikä kiinnostakaan, eli en tiedä miksi joku ei tehnyt sitä ja tätä ja kuka on päättänyt mistäkin joten en osaa niihin kysymyksiin sanoa mitään. enkä ole lukenut hu:ta tai muutakaan, olen vaan joku joka on nähnyt hevoset livenä. mitään kuvaajia tallissa en sen sijaan ole kyllä nähnyt... ?\nruuan läpitulemisella tarkoitin sitä, että heinät tuli pskana läpi samantien eikä osa hevosista alkanut lihomaan. kaviot oli niin pitkät, ettei 2kk:ssa ehdi moisiksi venyä. toistan vielä, että kukaan hevosista ei ollut terve eikä ketään ole lopetettu huvikseen. jännä sinänsä, että tälläkin palstalla kun joku myy pikkuvikaista, varsinkin lämppäriä, ihmetellään että miksei voi pistää pois vaan laitetaan kiertoon...\ntamma oli oletettavasti luonut varsansa sastamalan tallissa, koska oli varsakiimassa huostaanottohetkellä ja ei siis ole missään vaiheessa eurassa varsonut. ja kun joku kyseli karanteeneista, niin kesä kun on, tallin omat hevoset olivat laitumella eli erillään...\nen kirjoita tänne enää, koska ei ole varmastikaan minun asiani näitä juttuja kommentoida. satuin vaan lukaisemaan ja järkytyin, mitä ihme luuloja ihmisillä on ja sitä, että hevosihmiset (tai kuka tahansa ihminen) voi olla sitä mieltä, että tk on toiminut jotenkin todella väärin pelastaessaan nämä hevoset sieltä paikasta. todella surullista. toivottavasti tk itse pystyy jättämään nämä jutut omaan arvoonsa, minua ainakin alkoi oikein todella nyppimään.\nkuten sanottu, asiat on monimutkaisia, mutta pääpointti on se, että hevoset oikeasti olivat huonoissa oloissa eikä niitä olisi voitu sinne paikkaan jättää. osa hevosista olisi saatu suht ok kuntoon, mutta omistajat itse halusivat lopettaa eivätkä halunneet pitää niitä itse. huoh. olisipa hienoa kun tämä riittäisi ihmisille, mutta ei. :(\nPäivämäärä: 13.7.09 18:33:29\nJa minne meni ne Smirren heppakaverit??? Lv.t lahdattiin ja suokit hävisi vähin äänin...\nKas kas hippos ei valehtele...yksi suokeista siirtynyt ensin Katri Koski nimiselle henkilölle ja sitten muutaman kuukauden päästä vaihtanut taas omistajaa..\nPäivämäärä: 13.7.09 18:38:40\nOlivatko siis nämä ihan yhtä "nälkiintyneitä" kuin Sastamalan hevoset, varmaan muistat hyvin."\n- En ole omin silmin tämän Smirre ponin ja muiden sen paikan hevosten huostaanotto hetken kuntoa nähnyt mutta jos ne on eläinsuojelullisista syistä huostaanotettu, uskon kyllä tasan tarkkaan viranomaisten antamia tietoja sekä heidän päätöstään huostaanoton tarpeellisuudesta enemmän kuin näitä nettikirjoitteluja.\nMutta Sastamalan hevosista:\nKuinka moni täällä on täällä oikeasti nähnyt hevoset itse huostaanoton jälkeen vai kuinka moni perustaa tämän mustamaalauksensa valokuviin joita on lehtijutuissa nähnyt?\nEn itse ole nähnyt näitä hevosia omin silmin mutta epäilen erittäin vahvasti että TK:lla olisi sellaiset voimat että saa kerrasta toiseen, eri eläinsuojelurääkkäys- jutusta toiseen viranomaiset, siis poliisit ja eläinlääkärit, kaikki psyykattua huostaanottamaan täysin terveitä ja hyvinvoivia hevosia hyviltöä ja vastuuntuntoisesti eläimiään hoitavilta omistajiltaa...\nPäivämäärä: 13.7.09 18:39:00\nei et jumankauta ed. kirjoittaja Pilkku voi olla noin....\nEn sano enempää, mutta toivottavasti nämäkin selvitetään. Eläinlääkäriltä odottais kyllä asiantuntemusta.\nPäivämäärä: 13.7.09 18:42:13\n"en kyllä ymmärrä, miten voi juttu kääntyä näin ympäri, että huostaanottajat on ihan k*päitä ja Junnila on pyhimys, joka on hoitanut hyvin hevosensa ja jolta hepat on vaan käyty varastamassa. huhhuh!"\nPäivämäärä: 13.7.09 18:44:22\nVähän huonostihan menee, jos ei riitä maksavia asiakkaita,\nPäivämäärä: 13.7.09 18:56:35\nPilkulle: täällä ei kukaan ole todellakaan väittänyt Junnilaa pyhimykseksi (vaikka taitaa kyllä olla jutun rehellisin osapuoli).\n"Kuten sanottu, asiat on monimutkaisia, mutta pääpointti on se, että hevoset oikeasti olivat huonoissa oloissa eikä niitä olisi voitu sinne paikkaan jättää. osa hevosista olisi saatu suht ok kuntoon, mutta omistajat itse halusivat lopettaa eivätkä halunneet pitää niitä itse. huoh. olisipa hienoa kun tämä riittäisi ihmisille, mutta ei. :("\nMiksi ei hevosia olisi voitu sinne jättää? Katossa (muualla) olleen reiän vuoksi? Toki tamman omistaja mieluiten lopetutti (terveen) tamman itse, kun nämä nylkyrit pyysivät 500€:n hoitomaksua 9 vrk:n "hoidosta" ja lisäksi olisivat ottaneet teurasrahat. Ja tamma oli muka varsakiimassa jo "huostaanotettaessa", vaikka todistajat ja todisteet kertovat toista.\n"En itse ole nähnyt näitä hevosia omin silmin mutta epäilen erittäin vahvasti että TK:lla olisi sellaiset voimat että saa kerrasta toiseen, eri eläinsuojelurääkkäys- jutusta toiseen viranomaiset, siis poliisit ja eläinlääkärit, kaikki psyykattua huostaanottamaan täysin terveitä ja hyvinvoivia hevosia hyviltöä ja vastuuntuntoisesti eläimiään hoitavilta omistajiltaa...\nTottakai poliisit uskovat kun viranomainen väittää, että joku eläin on rääkätty! Itsekin olisin joskus uskonut, mutta en enää! Ja näitä "ei niin suosittuja" eläinlääkäreitä kyllä riittää, jotka saavat lopetusrahat itselleen. Eli molemmat osapuolet hyötyvät: toinen saa kalliit hoitomaksut ja toinen lopetusrahat.\nPäivämäärä: 13.7.09 19:01:09\nmitä ne jotkut ja ne ketkut tekee!! Omaksi hyödykseen.\nPäivämäärä: 13.7.09 19:02:34\n"Kuten sanottu, asiat on monimutkaisia, mutta pääpointti on se, että hevoset oikeasti olivat huonoissa oloissa eikä niitä olisi voitu sinne paikkaan jättää.\nMiten ne eläimet olisi voitu antaa sinne takaisin 500euroa/kpl vastaan??\nJos sulla on kiistatonta faktaa perusteluineen jolla pystyt kumoamaan ja antamaan selventävän vastauksen (edes osaan) täällä ja HU:ssa esitettyihin kysymyksiin, sekaviin ja ristiriitaisiin lausuntoihin kannattaa ehdottomasti osallistua keskusteluun, koska sen takia täällä tätä keskustelua käydään, kun ei ole vastauksia, vain kasa avoimia kysymyksiä ja ristiriitaisuuksia lausunnoissa. Muussa tapauksessa toi heitto oli aika lapsellinen *mä en leiki teiän kaa enää...* tyyppinen.


Vastuullisuus Antellin hankinnoissa – Antell\nAntellin ravintolat ja kahvilat tarjoavat itte tehtyä ruokaa joka arkipäivä ympäri Suomen. Meille ei ole yhdentekevää se, mistä raaka-aineista valmistamme ruokamme – haluamme tuottaa asiakkaillemme herkullista laatua joka päivä.\nAntellin hankintastrategia määrittelee, miten ja minkälaisia tuotteita ja raaka-aineita ravintoloihimme ostetaan. Hankintastrategian avulla voimme varmistua hankintaketjujemme eettisyydestä ja vastuullisuudesta. Käyttämiemme tuotteiden jäljitettävyys ja eettisyys on meille tärkeää. Vastuullisessa ostotoiminnassamme suosimme kotimaisia raaka-aineita, suomalaista työtä ja luotettavia kumppaneita.\nVarmistetut ja luotettavat toimittajat\nAntellilla ei ole maahantuontia tai omaa keskusvarastoa, vaan logistiikka on keskitetty muutamalle huolellisesti valitulle yhteistyökumppanille. Vaadimme toimittajiltamme tuotteiden korkean laadun lisäksi vastuullista hankintaketjua ja tuotantotapaa.\nOstamme kaikki tuontituotteet pääkumppanimme Kespron sekä muiden sopimuskumppaneidemme kautta. Kespron omistava Kesko on valittu maailman vastuullisimmaksi kaupaksi ja sen toiminta on sertifioitua. Jakelukanavien keskittäminen pienentää myös logistiikan hiilijalanjälkeä.\nArvostamme ja haluamme käyttää myös ravintoloiden lähialueella valmistettuja tai kasvatettuja tuotteita ja raaka-aineita. Antellin raaka-aineiden suoratoimittajat ovat suomalaisia yrityksiä, joiden tuotantotilat sijaitsevat Suomessa, joten vaikkapa auditointi on tarvittaessa mahdollista koska tahansa. Alueellisia yhteistyökumppaneitamme ovat esim. vihannes- ja lihatoimittajat tai pienleipomot.\nPuhdasta, reilua, rehellistä suomalaista ruokaa\nSuosimme keittiöissämme suomalaisia raaka-aineita, jotka on valmistettu, pakattu ja käsitelty Suomessa. Kaikissa Antellin ravintoloissa käytetään 100% suomalaisia vaihtoehtoja mm. seuraavien tuotteiden osalta\nNaudan- ja sianliha\nBroileri ja kalkkuna (myös jalosteet)\nKananmunat, maito, piimä, voi\nTuore peruna ja porkkana\nPuurohiutaleet (kaura, ruis, ohra) ja vehnäjauhot\nEmme hyväksy geenimuunneltuja ainesosia tai atsovärejä. Olemme sitoutuneet käyttämään keittiöissämme vastuullisesti pyydettyä kalaa ja noudatamme WWF:n suosituksia. Ruokalistasuunnittelussamme huomioidaan sesonkiajattelu ja satokaudet sekä hävikin minimointi.\nPainotuksena Antellin hankinnoissa on kotimaisuus – arvostamme suomalaisia toimittajia ja suomalaista työtä. Olemme ainoa alalla valtakunnallisesti toimiva kotimainen henkilöstöravintolaketju ja haluamme pitää omilla valinnoillamme suomalaisen alkutuotannon ja elintarviketuotannon elinvoimaisena.\nPitkäikäisenä perheyrityksenä Antell on ehtinyt luoda hyvän kontaktiverkoston sekä kumppanuuteen perustuvan yhteistyön alalla toimivien yritysten kanssa. Yhteistyökumppanimme tuntevat meidän toimintatapamme ja periaatteemme. Tätä arvostaa myös tavarantoimittajien kanssa työskentelevä Antellin ostojohtaja Meivi Pietarinen: ”Yhteistyökumppanimme tukevat niin Antellin vastuullisuustyötä kuin brändimme ja ravintoloidemme toimintaperiaatteita. On ilo tehdä töitä yhteyshenkilöiden kanssa, jotka tuntevat henkilöstöravintolamaailmaa ja kunnioittavat linjauksiamme esimerkiksi raaka-aineiden alkuperämaan suhteen.”


Tehokkaampi moniajo tulossa Galaxy S III:lle päivityksenä – MobiiliBlogi\nTehokkaampi moniajo tulossa Galaxy S III:lle päivityksenä\n28.10.2012 Kirjoittanut admin\nSamsungin mobiililaitteisiin erikoistunut verkkojulkaisu, SamMobile, kertoo korealaisvalmistajan työstävän Galaxy S III -mallilleen ohjelmistopäivitystä, joka tuo laitteeseen uudemman Android 4.1.2 -käyttöjärjestelmäversion. Sivuston mukaan päivityksen jakelu käynnistyisi joulukuussa.\nTuleva päivitys parantaa puhelimen vakautta sekä sisältää itse Android 4.1.2 -version tarjoamat korjaukset. Käyttäjälle näkyvimpänä uudistuksena se tuo mukanaan yhden Galaxy Note II:n erityispiirteistä, joka moni-ikkunanäkymä. Se tekee moniajosta entistäkin tehokkaampaa, sillä käyttäjä voi ominaisuuden ansiosta ajaa ruudulla samanaikaisesti kahta sovellusikkunaa.\nToukokuussa maailmalle Lontoossa esitelty Galaxy S III on myynyt jo yli 20 miljoonaa kappaletta. Puhelin perustuu 4,8 tuuman HD-kosketusnäyttöön ja se omaa muun muassa kahdeksan megapikselin kameran, 16 gigatavua sisäistä tallennustilaa ja 1,4 gigahertsin neliydinsuorittimen.\nAlla video ominaisuuden toiminnasta Galaxy Note II:lla:\nLähteet: SamMobile & Phone Arena\nSamsung lupailee seuraavien merkittävien Android-versioiden saapuvan Galaxy Tabiin\nEnn tiedä onko toi ruudun jako hyvä 4,8 tuuman näytölle…\nEhkä aika turha.\nJees! S3 vielä hyvin pintansa 🙂\nKyllä Samsung ainakin hieman erottuu tuolla Android leirissäkin kilpailijoistaan, mitenköhän siellä WP puolella menee?\nWp:llä voi jo kuulemma vaihtaa aloitusnäkymän tiilien kokoa. 🙂\nEi hitto…..menee vaan turhan monimutkaiseksi homma. Siltä ainakin näyttää,tuossakun jotain vähän klikkaan niin jo ollaan jossain ihan muualla kuin pitäisi.\nSamanlaista monimutkaisuutta ja sekoilua se tulee olemaan WP8 aloitusnäkymän tiilien kokoa muuttaessa.


portfolio — HANNA RYTI\nKuva. Pihla Liukkonen. Kuvassa Aapo Oranen ja Riina Uimonen\nKuva: Pihla Liukkonen. Kuvassa Ismo Sievinen ja Riina Uimonen\nKuva Pihla Liukkonen. Etualalla Tuuli Anikari ja Veli Huopalainen.\nLindgren-Mørk-Eidem-Pajunen: VELJENI, LEIJONAMIELI\nOhjaus. Mikkelin teatteri.\nVeljeni Leijonamieli on klassikkosatu pelon voittamisesta. Sen näyttämölle ohjaaminen oli jotakin ihan muuta, mitä olen koskaan ennen ohjannut. Norjalainen sovitus keskittyy suoraviivaiseen dialogiin ja infoon vailla subtekstiä. Tunteet ovat suuria ja lauseet sen mukaisia. Henkilöitä on paljon, joukkokohtauksia monia ja uusia paikkoja ja tilannemuutoksia jatkuvasti. Oli todella kiinnostavaa astua tähän uuteen maailmaan ja sitäkin iloisempaa, että lopputulos on niin hieno.\nLähdimme suunnittelijoiden kanssa liikkeelle hyvin yksinkertaisesta ajatuksesta; nuotiosta, joka heittää varjoja ympärilleen ja varjoista, joista ei aina osaa sanoa, ovatko ne jotakin elävää. Tästä lähtökohdasta aloimme luoda sadun ja nuotiopiirin maailmaa, sitä magiaa, mikä nuotiotarinoissa on.\nTyylilaji löytyi yllättävän helposti, joskin loppusuorallakin vielä haettiin tarkkaa rajaa suuren tunteen ja vaivaanuttavan melodraaman välillä. Koska koreografia ei ollut käytettävissä, kuului ohjaajantyöhön tavallista enemmän rytmin, kuvan ja asetelmien ohjaamista ja välillä suoranaista koreografian tekemistäkin. Se on toki tuttua, olen tehnyt paljon sanattomia esityksiä, joissa nimenomaan pelataan edellämainituilla. Toisenlaiseksi tämän työn teki se, että joukkojen liikuttelun lomassa, keskellä valtavaa toimintaa oli pysähdyksiä tekstin äärelle. Oli siis kohtauksia, jossa samanaikaisesti koreografioin joukkoa, ohjasin iskuja ja keskittyin kahden näyttelijän herkkäviritteiseen dialogiin. Toisinaan olisin tarvinnut kolmet silmät, että olisin pystynyt seuraamaan jokaisen näyttelijän tekemistä niissä kohtauksissa, joissa kaikki näyttelijät olivat lavalla. Onneksi kännykässä on videotoiminto.\nTyöryhmä oli hieno ja osaava. Näyttelijät löysivät nopeasti hahmonsa ja tarjosivat paljon. Valo, ääni ja video loivat fantasiamaailmaa yhdessä todella oivaltavan lavastuksen kanssa. Pukusuunnittelu oli kekseliästä ja toi fantasiaan näyttävän nykyulottuvuuden lainoilla peleistä ja animesta. Harvoin olen ollut tekemässä produktiota, jossa myös rekvisiitalla on niin valtavan suuri osa teoksessa kuin tässä. Katla, Fjalar ja moni muu keskeinen näyttämöllinen hahmo syntyivät osaavissa käsissä.\nOpin tästä matkasta valtavasti ja olen ylpeä lopputuloksesta.\nRooleissa: Riina Uimonen, Aapo Oranen, Risto Kopperi, Vintte Viitanen, Tuomas Turkka, Joonas Kääriäinen, Ismo Sievinen, Tuuli Anikari, Mona Lindfors, Elina Kotro, Veli Huopalainen.\nPukusuunnitelu: Tarja Kopperi\nValo- ja videosuunnittelu: Jonathan Miller\nÄänisuunnittelu ja musiikki: Jukka Repo\nTarpeistosuunnittelu: Mari Heinonen\nJärjestäjä, kampaukset, naamiointi: Marjo-Riikka Romo\nKoreografiat: Hanna Ryti ja työryhmä\nTaistelut: Vintte Viitanen ja työryhmä\nHanna Ryti ja työryhmä: PALLO VAI PALIKKA?\nOhjaus ja dramaturgia. Tanssiteatteri Hurjaruuth.\nPallo vai palikka lähti halusta tehdä jotakin rehellisesti muotolähtöistä. Ajattelen muodon olevan vahvasti sisältöä, joten toki muodosta lähteminen tarkoittaa myös sisältölähtöisyyttä, mutta tällä kertaa olimme hyvin konkreettisia. Puhuimme ensimmäisessä tapaamisessamme geometrisistä muodoista, palloista ja palikoista. Ensimmäisissä tapaamisissa heittelimme kaikenlaisia ideoita, joita muodot herättivät - voisiko yleisö istua tietynmallisessa teltassa? Voisiko pallo piiloutua kuutioon? Voisiko cyr-rengasta käyttää? Vähitellen ajatukset veivät abstraktin taiteen äärelle. Siihen, miten abstrakti taide käyttää muotoja ja niiden vastakohtia ja luo niistä kuvia. Taustatyöksi luin abstraktin taiteen historiaa ja muotojen rinnalle alkoi nousta taidefilosofia. Suurin osa varsinkin abstraktin taiteen pioneereistä loi oppijärjestelmiä, joiden mukaan kuului maalata. Valtaosalle taiteen tekeminen oli myös kurinalaista henkisyyden harjoittamista. Oli huikeaa lukea todella suuresta paneutumisesta ja uskosta omaan tekemiseen. On vaikeaa kuvitella että nykyisellä ironian aikakaudella joku voisi suhtautua näin täysin vakavamielisesti itseensä ja taiteeseensa, joka koostuu erilaisista dogmeista. Näin syntyivät esityksen hahmot: vakavamielinen täydelliseen hallintaan pyrkivä taiteilija (taiteilijat) ja hänen vastavoimansa, kaaos/sattuma/inspiraatio, eli se osa taidetta ja elämää, joka ei ole hallittavissa.\nKun saimme esitystilan tietoomme, alkoi näyttämökuva hahmottua ja luovuimme teltta-ideasta. Sen tilalle tuli ajatus kehyksestä, se olisi paitsi konkreettinen myös metaforinen tausta teokselle. Esitystä luotiin osin harjoitusolosuhteista ja aikataulusta johtuen ja toisaalta muotolähtöisyyden tähden pala palalta, käsityönä. Liikemateriaalia luotiin koko ajan työryhmässä suhteessa toiminnalliseen lavastukseen ja sen mahdollisuuksiin, jotta muoto ja muodot - esityksen lähtökohta - olisi koko ajan mukana tekemisessä. Tällainen tekeminen suurella työryhmällä kävisi varmasti hyvin raskaaksi, mutta neljän suunnittelijan ja kahden esiintyjän työryhmässä se oli mahdollista. Suunnittelijat olivat alussa paljon mukana harjoituksissa ja liikekielestä puhuttiin koko työryhmän kesken. Kokoavissa harjoituksissa ennen varsinaista harjoituskautta valo-videosuunnittelija ja lavastaja tekivät jo omia hommiaan toisaalla, kun esiitynjät ja äänisuunnittelija sekä ohjaaja-dramaturgi vielä viimeistelivät liike/koreografia-musiikkidramaturgia-kokonaisuutta. Kun kaikki oli valmista, lavastus, videot, valot, äänet ja liike laitettiin yhteen ja harjoiteltiin kokonaisuudeksi viikossa. Aikataulu oli hyvin tiukka, mutta se riitti kokonaisuuden valmiiksi saamiseen.\nOlen erittäin tyytyväinen lopputulokseen, joka on dramaturgisesti tarkasti ajateltu ja liikkeellisesti hallittu, mutta ajatuksen tasolla iloisesti vähän vinksallaan. Muotolähtöisyys näkyy esityksessä ja tekee koherenssia ja jonkinlaista kertomuksenomaisuutta, joka juonettomuudessa menetetään.\nLavastus: Silja Kauppinen\nValo/videosuunnittelu: Ina Niemelä\nLavalla: Jacintha Damström, Simeoni Juoperi.\nHanna Ryti: AINA ON JOKU SYY\nTeksti ja ohjaus. Teatteri Takomo.\nAina on joku syy syventyi masennukseen monista näkökulmista. Mitä se on? Miltä se tuntuu? Mitkä ovat sen syyt? Miten yhteiskunta ja ympäröivät ihmiset masentuneeseen suhtautuvat? Mitä masentunut toivoisi? Helsingin Sanomien kritiikki kuvaili esitystä osuvasti kaleidoskoopiksi. Esitys lähti syntymään sen kysymyksen ympärille, miten jakaa jotakin, jota on vaikea sanallistaa. Kysymys tuotti fyysistä ja visuaalista kokemuksellista materiaalia tekstin rinnalle. Pyrimme kuvaamaan masennuskokemusta mahdollisimman kouriintuntuvasti ja onnistuimme siinä hyvin. Näyttelijä-tanssija -kokoonpano oli paras mahdollinen ja suunnittelijoiden yhteistyö saumatonta. Tätä esitystä oli ilo tehdä ja esittää, vaikka aihe on vetänyt välillä syviinkin vesiin. Esitys möi loppuun toisen esityksen jälkeen, myös lisäesitykset möivät loppuun alle vuorokaudessa. Katsojapalaute oli ylistävää:\n"Paras esitys, jonka olen koskaan nähnyt."\n"Koskettava, tarkkanäköinen ja hauska."\n"Tämä kertoi minun tarinani. Olisin halunnut jäädä Takomolle itkemään, tuntui niin lohdulliselta ja terapeuttiselta nähdä tämä esitys."\nLavastus, puvustus ja projisoinnit: Tomi Flyckt\nRooleissa: Annika Aapalahti, Niina Hosiasluoma, Kaisa Niemi, Tuija Minkkinen, Kalle Pulkkinen ja Ville Leppilahti\nHanna Ryti ja työryhmä: TYRMÄ\nOhjaus ja dramaturgia. Teatterikorkeakoulu. Vierailu Riihimäen teatterissa.\nTyrmä-esitys käsitteli häpeää, arvottomuuden tunnetta, normeja ja valtarakenteita, jotka ovat läsnä kaikkialla yhteiskunnassa, mutta erityisesti vankilan muurien sisäpuolella. Myös katseen ja ennakkoluulojen kohteena oleminen nousivat esityksessä tärkeiksi teemoiksi; esitys rinnasti vankilamaailman roolit teatteri-instituutioiden hierarkioihin. Vankilaa käsiteltiin instituutiona, yhteiskunnan kuvana, filosofisena rakenteena ja ihmisen sisäisenä rakenteena.\nEsitys oli onnistunut nykyteatteriesitys. Se oli henkilökohtainen ja koskettava, mutta myös etäännyttävä ja hauska. Katsojat kuvasivat esitystä mm. näin: "Menkää katsomaan tämä! Intensiivinen, ihon alle iskevä ja hervoton juttu. Yleisö ei pääse helpolla, mutta ajankulu katoaa. Upeaa duunia työryhmä!", "ISO kiitos! Tykkäsin! Nauroin! Itkin! Oivalsin! Suosittelen!", "Vaikuttava esitys, paikoin suurestikin riipaiseva, onneksi kohtelee katsojaa myös lempeästi. Paljon jää katsojan myssyyn mietittävää."\nTeksti ja ohjaus. Höyhentämö.\nNykyteatteri-nykysirkusesitys pohti naiseutta ja syntyi kysymyksille; minkälaisia tarinoita pidämme uskottavina? Minkälaiset tarinat ohitamme yhdentekevinä, epätosina? Minkälaista itsesensuuria yhteiskuntamme kanonisoidut tarinat tuottavat? Miksi ihmistä kuvattaessa aina kerrotaan urossimpanssista, siitä kuinka ihminen on agressiivinen laumaeläin kuten simpanssikin. Miksi ei kerrota bonoboiden matriarkaalisesta kulttuurista? Miksi hirveät synnytyskokemukset voi jakaa vain nimettömänä netissä ja miksi pimppi on oletusarvoisesti pornografiaa, mutta pippeli komediaa.\nEtsimme vastapainoksi tarinoita, joita haluamme kuulla. Tarinoita, jotka pitää vapauttaa ja tarinoita, jotka pitää synnyttää.\nEsitys käytti keinoinaan ilma-akrobatiaa matalassa tilassa, nykytanssia, teatteria ja videota. Keinot syntyivät orgaanisesti tematiikan kautta. Pohdin työryhmän kanssa, miten herättää kysymyksiä visuaalisesti ja miten käyttää ilma-akrobatian kliseitä hyväksi ja toisaalta etsiä uudenlaisia käyttötarkoituksia ilma-akrobatiavälineille. Haasteena oli etsiä sirkusilmaisuun tottuneille teatterillisia ilmaisun välineitä. Onnistuin hyvin. Esitys oli riemukas ja aiheensa näköinen harkittu kokonaisuus. Tuotanto: Versus Circus ja Reunaryhmä Höyhentämön näyttämöllä.\nTyöryhmä: Veera Koskivaara, Mia Lindholm, Mia Silvennoinen, Aino Ojanen\nHanna Ryti ja työryhmä: VIERESSÄ\nOhjaus ja dramaturgia. Valtimonteatteri.\nVieressä toteutettiin Valtimonteatterin ja Reunaryhmän yhteistyönä. Se oli nykyteatteriesitys, joka pohti, mitä yksinäisyys on, miten yksinäiseksi tullaan ja mitä merkityksiä yhteiskunta yksinäisyydelle antaa. Se pohti, voiko yksinäisyyden lukea kehosta tai näkyykö se arjen liikkeissä? Minkälainen on yksinäisyyden ele, duetto tai dialogi? Esitys oli yksinäisyyden fyysinen laboratorio. Se pyrki tekemään yksinäisyyden kokemuksen näkyväksi ja kysyi, voisiko yksinäisyyteen suhtautua toisin. Onko mahdollista ajatella, että yksinäisyys on elämään kuuluva tilanne, josta on mahdollista siirtyä tai ainakin piipahtaa toisissa tilanteissa?\nNäyttämöllä nähtiin huikeat Minna Kivelä ja Johanna Peltonen ja arjen esineistä rakennetuilla soittimilla musisoiva Amanda Kauranne.\nTyylilajillisesti esitys liikkui komiikan ja tragiikan rajalla, hyvän ja huonon risteyksessä. Esitys taisteli yksiulotteista, siloiteltua ja asetelmallista ihmiskuvaa vastaan. Se oli samanaikaisesti kipeä, hulvaton ja tärähtänyt. Se pyrki näyttämään hämmennyksen, jota työryhmä koki yksinäisyyden äärellä.\nEsteettisesti esitys oli laatikkoihin nojaava, laatikkoihin mahtuva, pieni, mutta harkittu esitys.\nKoreografia: Nina Mamia, valot: Eero Erkamo\nJohanna Peltonen ja Hanna Ryti: PIM PAM PALLOMAAKAILUSEIK\nOhjaus. Reunaryhmä. Hurraa! -festivaali.\nPim Pam Pallomaakailuseik oli 3-6-vuotiaille suunnattu nykyteatteriesitys. Se oli kielen rakenteilla ja lapsen maailman mittakaavoilla leikittelevä esitys, joka yhdisteli nonsensepuhetta, sanatonta komiikkaa ja nukketeatteria.\nEsityksen kehystarina kertoo kahdesta avaruusoliosta Pimistä ja Pamista, jotka tekevät tutkimusretken maapallolle ja palaavat sitten takaisin. Itse esitys koostui kuitenkin enemmänkin tapahtumista, yksittäisistä fragmenteista. Avaruusoliot tutustuivat ihmislapsille arkisiin, mutta olioille täysin vieraisiin asioihin kuten pukemiseen ja nukkumaan menoon. Avaruusoliot edustivat lasta. Nukkehahmona nähtiin jättimäinen lehtiönmuotoinen ihminen, joka edusti aikuista ja pyrki kontrolloimaan avaruusolioita.\nEsitys sai alkunsa halusta käsitellä kulttuurimme suhdetta virheisiin. Kuinka virheisiin suhtaudutaan ja mitä kulttuuri, jossa pyritään hallitsemaan kaikkea, tarkoittaa laajemmin yhteiskunnassa. Koulu- ja koulutusmaailmasta pyritään esimerkiksi kehittämään suora putki, jossa edetään määrätietoisesti pienestä lapsesta asti. Minkälaista ihmiskuvaa virheettömyyteen pyrkivä yhteiskunta synnyttää? Teema tarkentui aikuisen tarpeeseen hallita lasta. Tiettyyn ilottomuuteen. Erityisesti omaan tarpeeseeni hallita kaikkea lapsen maailmassa. Saako laulaa, kun puetaan? Saako ruokapöydässä vitsailla vaan pitääkö vaan keskittyä hiljaa syömiseen? Saako nukkumaan mennessä hyräillä, entä leikkiä? Esitys korostaa oikeutta ennakkoluulottomuuteen, hassutteluun ja virheiden tekemiseen. Jokaisella pitää olla oikeus tarkastella maailmaa uutena ja ihmeellisenä. Intoa ja vilpittömyyttä ei pidä lannistaa.\nEsityksen ilmitason lisäksi temaa käsiteltiin esityksessä kielellisesti. Kieli on monikerroksinen vallan rakenne, joka osoittaa, kuka hallitsee. Sanat viittaavat itseään suurempiin ja laajempiin kokonaisuuksiin, jopa kokonaisiin maailmanselityksiin. Aikuinen hallitsee lasta käyttämänsä kielen avulla ja vihkii näin lapsen omaan maailmankuvaansa kielen kautta. Esityksessä tavujen sekoittaminen, anagrammit, nonsensepuhe ja absurdi ilmaisu rikkoivat vallan rakenteita.\nMyös esityksen estettinen maailma korosti virheitä. Avaruusolioilla oli saumat ulospäin ja päällä vaate, josta ei oikein tiedä, mikä se on. Lisäksi lavastuselementin kirjaimet viittasivat kielen rakenteiden rikkomiseen ja fragmentaarisuuteen.\nPim pam pallomaakailuseik valittiin vuoden 2013 ITU –esitykseksi ja se sai ensi-iltansa Hurraa! –festivaaleilla. Helsingin Sanomien kriitikkö Maria Säkö kehui esitystä mm. näin: ”Harvoin näkee esitystä, johon on rakennettu sisään näin taitavasti yhteistyö hyvin nuoren lapsiyleisön kanssa”.\nKoreografinen apu: Hanna Korhonen, Visualisti: Sanna Pietilä.\nPirjo Toikka: LEIPÄTEHTAAN NAISET\nElannon näyttämön 90-vuotisjuhlateos.\nLeipätehtaan naiset oli kantaesitys, dramaturgi Pirjo Toikan tilausteos maineikkaalle Elannon näyttämölle. Näytelmä on fiktiivinen ja komediallinen mutta realistinen kertomus 1950-luvun lopun Elannosta, leipä- tehtaasta ja sen työyhteisöstä. Näytelmä valottaa leipätehtaan työntekijöiden arkea, työoloja ja ihmissuhteita.\nSuurin panokseni ohjaajana oli tuoda näkyviin (arkirealismin rinnalla) toinen taso, halujen ja unelmien taso, joka nostaa esiin työyhteisön piintyneet sosiaaliset roolit, kyräilyn ja hyväksikäytön ja samalla korostaa esityksen komediallisuutta. Bandoek Apostolakisin tehdasäänistä ja Neuvostoliittolaisella theremin-soittimella säveltämä intohimoinen musiikki loi rytmin koreografioille, jotka irrottivat tehdaslaisten sisäisen maailman ulkoisesta ja rytmittivät arkista aherrusta. Elokuvallisen, tiheärytmisen tekstin näyttämöllistäminen pienelle Paasitornin näyttämölle vaati paljon, mutta onnistui hienosti karsimalla ulosmenoja ja sisääntuloja. Esityksestä muotoutui erittäin suosittu ja se pyörii vuoden täysille saleille.\nPirjo Toikka: JOHTAJAN KAAPPI\nJohtajan kaappi oli tilaustyö Elannon näyttämöltä. Se oli jatko-osa suuren suosion saanelle "Leipätehtaan naiset" -näytelmälle. Myös tämän tekstin kirjoitti Pirjo Toikka. Ohjaustyön ytimessä oli etsiä balanssi realismin, 60-luvun kuvaamisen ja teatterin keinojen ja leikittelyn kanssa. Kun varsinaista skenografia ei ollut, oli ohjaajantyöni myös paljon sitä, että mietin, miten arkinen ja metaforinen voisivat tulla yhteen visuaalisesti. Esitys oli onnistunut perusdraama ihmissuhteista ja 60-luvun lopun sukupolvien kohtaamisesta.\nDramaturgia ja ohjaus. ReunaRyhmä, Malmitalo.\n30+ sisarta oli visuaalisesti todella onnistunut, suurelta osin Eero Erkamon ja Malmitalon suunnittelijoiden kanssa tehdyn hedelmällisen yhteistyön takia. Myös Sanna Pietilän puvustus oli tärkeässä osassa. Esitys oli minulle tekohetkellä myös sisällöllisesti erittäin tärkeä, ja koin (ja koen yhä), että se oli sitä myös laajemmin, yhteiskunnan kuvana.\n30+ sisarta pohjasi Anton Tšehovin näytelmään Kolme sisarta. Halusin tehdä esityksen (nyky)ihmisen tavasta elää huomisessa, ”sit ku”. Näytelmä Kolme sisarta kertoo tästä oivallisesti. Ensimmäinen sysäys esityksen tyylilajiin oli se ristiriita, että Tšehov tarkoitti näytelmänsä komediaksi ja minua se itkettää. Lähdin etsimään näytelmän komiikkaa ja esityksen keskiöön nousi itsensä vakavasti ottava ihminen. Tšehov näki kärsivän ihmisen koomisuuden. Ihminen on kuin klovni, joka on hauskimmillaan yliyrittäessään ja epäonnistuessaan.\nTeimme esityksen oman ryhmäni ReunaRyhmän kanssa. Kolme sisarta toimi ponnahduslautana teokselle. Esitys rönsyili Tšehovin raamien ulkopuolelle. Se pohti päämäärien, unelmien ja todellisuuden suhdetta. Mitä ihminen todella haluaa ja mitä hän on oppinut haluamaan? Voiko todellisia ja opittuja tarpeita erottaa toisistaan? Miksi ihminen ei elä tässä ja nyt vaan koko ajan ”sitten kun”?\nEsitys vahvisti omaa näkemystäni siitä, minkälaista näyttämötaidetta haluan tehdä ja mikä minusta on näyttämöllä kiinnostavaa. Esityksessä yhdistyivät mykkäfilmien estetiikka, slapstik-tyylinen huumori, klovneria ja sirkus. Näyttelijäntyö esityksessä oli enemmänkin fyysistä kuin tekstivetoista, vaikka esityksessä oli tekstiäkin. Koin myös onnistuneeni sanottavani näyttämöllistämisessä.\nAgapetus: AATAMIN PUVUSSA JA VÄHÄN EEVANKIN\nSovitus Jorma Kairimon dramatisoinnista ja ohjaus. Etera-teatteri.\nAatamin puvussa ja vähän Eevankin oli tilausteos, jonka ainoa vaade oli, että esityksen pitää olla hauska. Päädyin tutkimaan sitä, mikä on hauskaa. Mikä on hauskan rytmi ja onko hauskuus välttämättä sidottu yksilön virtuositeettiin vai onko mahdollista olla ryhmähauska?\nEsitys toteutettiin cross-gender roolituksella niin, että seitsenhenkinen näyttelijäkaarti oli lähes koko ajan lavalla. Kertojan repliikit jaettiin kaikkien kesken ja esitystä rytmitettiin sanailun ja joukkojen liikkumisen avulla. Komiikan rytmitys siirtyi väistämättä fyysiikkaan, kun joukkojen oli liikuttava lavalla väistääkseen sitä/niitä henkilöitä jotka olivat kohtauksen keskiössä. Esityksen fyysisyyttä lisäsi se, että lavasteita oli vähän, asiat tehtiin näkyviksi kehollisesti. Esitys oli karaktäärihahmojen juhlaa, myös kertojilla oli omat hahmonsa.\nEsityksen tyylilajiksi valikoitui jonkinlainen puskateatteri, jolla oli metataso. Esitys nauratti nimenomaan kesäteatterin traditionaalisilla keinoilla, mutta nauroi samanaikaisesti myös näille keinoille. Illuusioita ei pyritty luomaan. Suuren avun tyylilajin luomisessa antoi Kairimon hauska dramatisointi, jossa kertoja(t) ovat osa tarinaa.\nEsitys oli onnistunut ja tyylilaji juuri oikea. Se nauratti, mutta teki silti näkyväksi hauskan traditioita, eikä allekirjoittanut niitä kyselemättä.\nSOTA - ABSURDI TRAGEDIA\nDramaturgia ja ohjaus. ReunaRyhmä. Kulttuuritalon Alppisali.\nSota – absurdi tragedia oli ReunaRyhmän ensimmäinen teos. Olin pitkään halunnut tehdä esityksen, joka yhdistäisi teatteria ja sirkusta, eikä olisi tekstivetoinen. Esitys oli minulle merkittävä erityisesti siksi, että se oli ensimmäinen vakava kurotus kohti sellaista näyttämötaidetta, jota haluan tehdä. En ollut ennen tehnyt sanatonta esitystä ja halusin käyttää aikaa kerrontakeinojen ja tyylin etsimiseen. Vakava tarkoittaa myös, että uskalsin tehdä isojakin muutoksia esitysdramaturgiaan vielä loppusuorallakin ja se kannatti. Lopputulos oli hieno kokonaisuus, onnistunut kuvaus aiheestaan.\nNäyttämökieli oli metaforista ja käytimme hyväksemme esineitä. Dramaturgia oli assosiatiivista, asiat muuttuivat toisiksi. Vaikka esitys oli fragmentaarinen, siinä oli seurattavissa oleva juoni kahdesta sotivasta pikkuvaltion johtajasta. Mielestäni onnistuin hyvin siinä, että aihe läpäisi koko esityksen. Tyylilaji oli karnevalistinen - infantiili ja kammottava kulkivat käsi kädessä. Onnistuimme myös hienosti yhdistämään teatterin, sirkuselementit ja musiikin saumattomasti kokonaistaideteokseksi.\nTarinan lähtökohtana oli pienten vasallivaltioiden sota, joka laajenee suuremmaksi poliittiseksi selkkaukseksi. Kaikki lähtee omenaa koskevasta riidasta. Lopulta kukaan ei edes muista, mistä sota käynnistyi, vaikka keinot käyvät yhä hirveimmiksi. Juoni kuvattiin esityksessä, mutta sitä ei selitetty eikä alleviivattu. Yleisö oli tehnyt monenlaisia tulkintoja, mutta kaikki olivat kuitenkin oivaltaneet olennaisimmat asiat. Palaute oli suurelta osin ylistävää. Ja se oli mielestäni oikeutettua. Kaiken kaikkiaan Sota – absurdi tragedia oli kuitenkin oivaltavinta ja mielenkiintoisinta näyttämötaidetta, mitä oli pitkään aikaan nähty.\nLavalla Sofia Kosken ja Johanna Peltosen lisäksi Mikko Kaukolampi, Linda Sten, Mia Silvennoinen ja Mia Lindholm. Koreografinen apu: Nina Mamia. Valot: Eero Erkamo. Musiikki: Georgios Bandoek Apostolakis.\nEsa Leskinen & Sami Keski-Vähälä: PÄÄLLYSTAKKI\nPäällystakki on hieno ja kokonainen teksti, joka kantaa jo itsessään varsin pitkälle. Ohjaustyön haasteena oli kuitenkin hyvin pieni tila, jonne on vain kaksi sisääntuloa versus tekstin loputon henkilögalleria, tilanteiden ja tilojen vaihdokset äärimmäisen nopeassa tahdissa. Ratkaisin asian yhdessä valosuunnittelija Eero Erkamon kanssa niin, että monet roolihahmot syntyivät lavalla ja tilat samalla hetkellä yhdellä rekvisiitalla ja projisoinneilla. Lopputulos oli riemukas ja toimiva.\nKaro Lauronen, Antti Laukkarinen, Anna Ranta. Kuva: Antti Rahtu\nKäsikirjoitus ja ohjaus. ReunaRyhmä.\nYks kaks kaupungissa on humoristinen moderni eläinsatu koko perheelle. Nöpö Karhun, Fiilis Kanan ja Rontti Rotan tiet risteävät iltahämärässä lähiössä. Tästä alkaa seikkailu kaupunkiympäristössä, jonne Nöpö on eksynyt ja Fiilis paennut. Rontti on kotiympäristössään, mutta Nöpö ja Fiilis vetävät myös Rontin mukaan vieraisiin paikkoihin ja tilanteisiin. Kolme erilaista eläintä ystävystyvät ja toteavat, että yhteistyössä on voimaa.\nEsitys luotiin hahmojen kautta. Eläimien erilainen rytmi, persoona ja fyysinen olemus loivat hykerryttävän komediallisia tilanteita. Nauru ei ollut ilkeää vaan hyväksyvää ja sympaattista. Erilaisuuden komediallisuus on kirjoitettu myös tekstiin. Tietysti Karhu luottaa jokamiehen oikeuteen ja jengeissä kasvanut rotta vahvemman lakiin ja totta kai Kana haluaa vain puhtaista raaka-aineista tehtyä elävää ravintoa. Ja siltikin nämä kolme voivat tehdä yhteistyötä.\nPuvustus: Sanna Pietilä.\nSovitus ja Ohjaus. Elannon näyttämö.\nNiskavuoren Heta on mielestäni näytelmä paitsi langenneesta naisesta myös yhteisöstä, jonka arkeen kuuluu vahingonilo, juoruilu ja alempiarvoisten ilkkuminen. Tässä yhteisössä on joko kuuluttava kermaan tai taisteltava tiensä sinne. Nostin esityksen keskiöön yhteisön ja yhteisön luomat normit suhteessa Hetaan.\nHalusin korostaa Hetan tarinaa, sitä, että Heta on kerran elämässään antautunut, rakastunut ja saanut heti korvilleen. Kaikki ovat viettelijän puolella. Ketään ei kiinnosta suru, jonka Heta joutuu kantamaan. Tietysti Heta voisi valita yhteisöstä irtisanoutumisen. Hetalla olisi mahdollisuus löytää rakkaus uudestaan, mutta hän päättää kovettaa itsensä. Heta on kohtuuton, mutta niin on yhteisökin.\nKoska esityksen keskiössä oli Hetan ja yhteisön suhde, luotiin yhteisöstä liikkuva ihmismassa. Tämä oli myös käytännönratkaisu. Paasitornin Juho Rissanen –salin näyttämö on pieni, eikä sieltä ole ulostuloa kuin edestä. Oli siis myös keksittävä ratkaisu, millä luoda tiloja ja vaihtaa tunnelmia, vaikka lava on kooltaan n.4x8 metriä ja ihmisiä lavalla viisitoista. Esimerkiksi alun hääkohtaus - jossa Heta on yksin toisessa huoneessa - tehtiin niin, että ihmismassa toimi seinänä selin yleisöön. Kun joku tuli Hetan kanssa samaan huoneeseen, hän joko kääntyi ihmismuurista kasvokkain yleisöön päin tai pusertui ihmismuurin läpi kuin liian pienestä ovesta. Henkilöhahmoja myös määritettiin sitä kautta, miten he Hetan luo tulivat. Yhteisö-ihmismassa myös äänteli, teki rytmiä ja välillä kääntyi katsomaan, mitä tapahtuu – siis eli – koko ajan suhteessa Hetaan. Ratkaisu oli tehokas ja toimiva.\nLisäksi Hetan ja yhteisön suhdetta kuvattiin esinein. Niskavuoren Hetassa sekä tilat että esineet, paikkojen koot ja niiden omistussuhteet implikoivat valtaa. Halusin tuoda tämän esiin. Samat esineet toistuivat esityksessä esimerkiksi niin, että alussa Heta vie häävierailta lautaset käsistä kesken syömisen. Myöhemmin samat lautaset (joissa oli lehmän ja kuusen kuvia) esiintyivät Akustin ostamana metsänä ja punaisten varastamana karjana. Mitä enemmän Hetalle ja Akustille karttui omistusta sitä enemmän lautasia oli tuvassa esillä.\nEsitys on minulle tärkeä erityisesti näiden esitysdramaturgisten oivallusten takia. Esitys oli mielestäni tarkalleen sisältönsä muotoinen.\nVeera Tyhtilä: TEUVO - Leevi and the Leavings -musikaali.\nOhjaus. Vaasan ylioppilasteatteri Ramppi.\nTeuvo - Leevi and the Leavings -musikaali kertoo minulle ihmisistä, jotka ovat joutuneet rooleihin, joita eivät olisi halunneet. Kun yhden osan on kerran saanut, on vaikeaa tarttua toiseen. Roolit kun ovat usein sellaisia, että ne alkavat toteuttaa itseään. Sitten ei voikaan muuta kuin haikailla mennyttä, toivoa tulevaa tai vaihtaa maisemaa.\nTeuvo musikaali on täynnä Gösta Sundqvist -tyylistä huumoria. Naurun alla kytee surumielinen huokaus. Absurdi ja arkinen kävelevät käsikynkkää. Teuvo ei ollut perinteinen kesäteatteriesitys, sillä se soutaa välillä hyvinkin syvissä vesissä. Näytelmän teksti on haastava myös siinä mielessä, että dialogi on tyyliteltyä. Toteutimme esityksen tyylitellyn ja realistisen, hervottoman ja traagisen, karrikatyyrin ja paljauden välimaastossa. Onnistuimme hienosti. Yleisö itki ja nauroi. Lavalla oli yksitoista näyttelijää ja nelihenkinen bändi.\nDramaturgia ja ohjaus. (Tekstit: Kaarlo Kankaanpää)\nTuotantoItä-Savon kansanmusiikkiyhdistys, Teatteri Pensas.\nYövaellus oli esitys, jossa runoista, musiikista ja liikkeestä luotiin kokonaisuus punkaharjulle. Yleisö vaelsi esiintyjän johdattamana erilaisten luonnon näyttämöiden ääreen, joita harju tarjosi paljon. Esitys kuvasi ihmiselon polkua, välillä laveaa, välillä kivistä, välillä toisen polun kanssa risteävää. Esitys pyrki näkemään arkipäiväisyyksien yli elämän ja luonnon kauneuden. Yövaellus oli herkkä ja hiljainen esitys ja sai myös yleisönsä hiljentymään.\nSovitus ja ohjaus. Teatteri Pensas.\nKiertue-esitystä esitettiin ympäri Suomen, vieraili myös Norjassa. Kihlaus on komedia vääristä motiiveista. Herraskainen Eeva ja Kraatari Aapeli menevät naimisiin, koska on hienoa olla nainut. Eeva on yrittänyt kaikkensa saadakseen toisen herroista aviopuolisokseen ja Aapeli taas on jo luopunut toivosta päästä naimisiin, nyt molemmat näkevät mahdollisuuden hyötyä toinen toisestaan. Vaan Eevallepa ei kelpaakaan kraatarin vaatimaton mökki, eivätkä Aapelin toverit hyväksy herraskaista Eevaa.\nEsityksen tyylillisinä innoittajina olivat mykkäelokuvat ja 1950-luvun suomifilmit, jotka nykyajasta katsottuna ovat samanaikaisesti surumielisiä ja koomisia. Herrat tehtiin näkyväksi lavalle, mykkä parivaljakko seurasi kraatarin edesottamuksia kaiken aikaa ja muistutti Eevaa kartanostaan. Roolitus tehtiin cross-gender periaatteella ja se loi esitykseen myös metatason - kysymyksen sukupuolirooleista Aleksis kiven aikana ja tänä päivänä\nOhjaus. Käsikirjoitus yhdessä Anni Tanin kanssa.\nTyöryhmä: Anni Tani, Emilia Sinisalo, Tero Koponen\nEsitys syntyi tarpeesta käsitellä itsenäistymistä ja identiteetin rakentumista. Ydinkysymykseksi muotoutui, kuinka oudoksi ajaudutaan ja kuka saa päättää, kuka on outo. Outo suunnattiin nuorille ja käsikirjoituksen valmistumista edelsi esityksen teemoja käsittelevä työpajajakso lukioryhmien kanssa. Esitys on saanut erittäin kehuvaa palautetta:\n”Oli todella harvinaisen laadukasta ja vaikuttavaa teatteria. Esityksestä jäi mieleen paljon aineksia psykologian tuntikäsittelyyn.” ”Esitys kosketti kaikkia - nuoret keskittyivät, peilasivat ja prosessoivat omaa elämäänsä ja minuuttaan. Esitys vei minutkin mukanaan niin että ajan taju hävisi. Todella hieno juttu!” ”Esitys kuvasi hyvin kehitystä ja erilaisia elämän virstanpylväitä. Esitys oli todella kekseliäs ja hauska.”\nMusiikkia ja runoa yhdistäneen illan ohjaus. Koiton laulu.\nEsitys oli Koiton Laulun toivekonsertti, jossa yleisö sai toivoa erilaisia ”ep-levyjä”, joihin sisältyi sekä runoja että kappaleita. Näyttelijöinä ja lausujina olivat Jaana Pesonen ja Jukka Keinonen. Yhtyeessä soittivat Pentti Lahti, Juha Mäntylä, Sami Kontola ja Harri Virtamo. Ohjaustyö liittyi enimmäkseen kuoroon, siihen, miten yksi ep muodostuu. Ohjasin kuoron toimimaan tietyllä tavalla runojen ja kappaleiden välissä. Välillä kaikki kuorolaiset katsoivat vasemmalle, välillä kuoro pidätti hengitystään ja välillä se mumisi kummallisuuksia. Ep:t muodostuivat näin kokonaisteoksiksi, joissa oli tietty tunnelma ja musiikki ja runot ja niiden esittäjät liittyivät kiinteästi toisiinsa.\nDramatisointi ja ohjaus vienankarjalaisen sadun pohjalta. Teatteri Pensas.\nKiitetty esitys, joka kiersi Suomea, Vienan Karjalaa ja Latviaa kahtena kesänä eri miehityksellä. Esitys sai alkunsa Juminkeko -säätiön ehdotuksesta viedä Teatteri Pensaan Vienan Karjalan kiertueelle vienankarjalainen satu. ”Valkoinen koira” –starinasta syntyi Petollinen renki- näytelmä. Keskeisenä teemana tarinassa on ahneus ja sen seuraukset.\nJo dramatisoinnin yhteydessä kielen rytmi alkoi viedä ja esityksen tyylilajiksi valikoitui kuin itsestään piirretyistä lainattu ilmaisu, jonka keskiössä oli fyysinen, karikatyyrinen näyttelijäntyö. Koska esitys tehtiin toreille ja puistoihin ja myös ulkomaille näyttelijäntyö oli suurta ja rytmikästä, yksi kokeilun alla olleista seikoista oli yksinkertaistaminen. Yhdellä eleellä ilmaiseminen. Petollinen renki onnistui pitkälti juuri tyylilajinsa ansioista olemaan oikeasti koko perheen näytelmä. Sitä seurasivat vieri vieressä sylilapset, teini-ikäiset, aikuiset ja vanhukset. Esitys kiersi ympäri Suomea sekä Vienan Karjalassa ja Liettuassa kesinä 2006-2007.\nHeikki Vilja, Kari Jagt. Kuva: Sini Peura.\nKäsikirjoitus ja ohjaus. Teatteri Pensas.\nEsityksen alkusysäyksenä olivat lähes päivittäiset YT-neuvottelu-uutiset. Talouden hallitsema maailma alkoi näyttää yhä absurdimmalta. Luin Juha Siltalan ”työelämän huonontumisen lyhyt historia” ja Juhani Seppäsen ”hullu työtä tekee” – kirjat ja pohdin aihetta. Kirjojen ja internetissä toteutetun kyselyn pohjalta kirjoitin näytelmän, joka vei yhä absurdimpiin maisemiin. Ronski huumori ui tekstiin ja näytelmästä tuli komedia. Aihetta oli pakko käsitellä naurun kautta. Teksti kertoo konsernin johtajista ja työntekijöistä ja heidän ratkaisuistaan tiukassa tilanteessa. Näytelmässä kalat puhuvat, kaksintaistelu käydään ostoskärryillä ja nainen synnyttää huomautuksen konsernilta\nOte Skenet.fi -arvostelusta:\nHanna Rytin käsikirjoittama ja ohjaama esitys leikittelee ironisesti vakavalla aiheella. Jotain kabareen sävyjäkin esityksessä on, sillä tapahtumia komppaa kuoro. Tyylilaji tehdään selväksi alusta pitäen, pomot pelaavat shakkia työntekijöillään sikareja purren. Toisiaan syövät työntekijänappulat kuvaavat hyvin työelämän absurdiutta. Parhaimmillaan esitys on nimenomaan poliittisen satiirin ja mustan huumorin leimaamissa kohtauksissa. Herkkupaloja tulee tutunoloisten, karikatyyriksi vedettyjen hahmojen kautta. Mainioista kohtauksista mainittakoon kalastuskohtaus: Juhani rentoutuu lempiharrastuksena parissa nykien yhä lisää ja lisää kalaa, vaikka pakastin on jo täynnä. Yhtäkkiä kalat puhkeavat puhumaan ja anovat armoa.\nKymmenosainen julkisuuta ruotinut huumoriohjelma. Radio Suomelle kirjoitettu kesäsarja, jossa kuvitellut henkilöt kirjoittivat Ella-Kaarinalle ongelmistaan, jotka Ella-Kaarina sitten ratkaisi.\nKESÄMIES TOP 30\nKolmekymmentäosainen lööppiparodia. Radio Suomelle kirjoitettu kesäsarja, jossa minäkertoja rankkaa parhaat kesämiehet.\nTUNNUSTUS - HENKILÖKOHTAISTA SOSIAALIPORNOA JA PALJASTUKSIA\nKäsikirjoitus devising-prosessin pohjalta, ohjaus. Stadia.\nTunnustus tutki sitä, voiko jokin asia olla liian henkilökohtainen esitettäväksi näyttämöllä. Esitysteksti kirjoitettiin työryhmän muistojen pohjalta. Esitettäväksi valittiin kaikkein kipeimmät ja kaikkein hävettävimmät muistot. Jokainen esitti oman muiston pohjalta kirjoitetussa kohtauksessa itseään. Kohtaukset kuitenkin toteutettiin teatterillisesti tyylitellen ja kokonaisuus koostettiin niin, että eri tarinat limittyivät kokonaisuudeksi, joiden kehikkona oli nykyhetki, jossa katsojat katsovat esitystä.\nEsitys oli koskettava, hauska ja todella onnistunut, eikä kukaan yleisöstä (ainakaan kyselylomakkeen perusteella) kokenut sitä vaivaannuttavaksi.\nJohtopäätöksenä kysymykseen: mikään aihe ei sinänsä ole liian henkilökohtainen. Kaikki on kiinni siitä, miten aihettaan käsittelee.\nLeo Torvalds, Charlie Nevander, Tuomas Turkka, Juhani Haukka, Laura Arala, Sirpa Riuttala, Irene Kajo, Henna Haverinen, Emilia Ikäheimo, Nora Nyyssönen, Neea Myöhänen, Ulla Raitio\nTAISTELUNI ELI PERSEENNUOLIJAN LEIRIPÄIVÄKIRJA\nKäsikirjoitus ja ohjaus. Stadia, Helsingin Kellariteatteri.\nKunniamaininta ylioppilasteatterifestivaaleilla 2002.\nPerseennuolijan päiväkirja oli sekä ohjaajantyön opinnäytetyöni että Helsingin kellariteatterin vuoden 2001 uusien jäsenten ensimmäinen produktio. Esityksen rakentaminen lähti henkilökohtaisesta aiheesta, miellyttämisen pakkomielteestä, jota työstin aluksi itsekseni. Kirjoitin pohdintojeni pohjalta synopsiksen jonka sisään tuotimme dialogin yhdessä ryhmän kanssa. Prosessi oli onnistunut sekä taiteellisena että koulutuksellisena työnä ja tärkeä virstanpylväs tielläni ohjaajaksi. Ote ohjaavan opettajan Tiina Pirhosen arviosta:\n”Hannalla oli selkeä, voimakas oma lähtökohta, johon hän luotti alusta asti. Dialogi, jota hän kirjoitti, sekä käytti improharjoituksissa on näyteltävää ja oivaltavaa tekstiä. Hanna oli myös valmis tekemään suuria muutoksia tekstiin, hukkaamatta silti pääajatustaan. Hän tyylittelee rohkeasti ja ohjaa innostaen. Lopputuloksena on raikas ja omaleimainen näytelmä perseennuolijoista.”\nEsityksestä sanottua Ylioppilasteatterifestivaaleilla 2002:\nElina Latva kiitti näytelmää varsin hersyväksi ympäröivän maailman traagisia lainalaisuuksia ruotivaksi freak-showksi. Ajatellun ja sanotun välinen ristiriita tuotti tässä näytelmässä hulvatonta komiikkaa. Juha Turkka koki esityksen herkullisena tragikomediana, eräänlaisena "kunnon ihmisen" läpileikkauksena.\nToiset katsojat nauroivat vedet silmissä tragiikasta nousevalle komiikalle ja näyttelijöiden huimille teknisille suorituksille, kun taas toiset tulivat vahvasti ja vakavoituen puhutelluiksi itse karmivasta teemasta. Pohdinnan perusteella kysyttiin, onko edes mahdollista saada tämän parempaa palautetta tragikomediasta.\nJuha Turkka kertoi kuunnellensa yleisön reaktioita. Hänen mukaansa katsomosta ei missään vaiheessa kuulunut "räkänaurua", vaan välillä hysteerisestikin naurava yleisö hiljeni tyystin, kun näyttämöllä mentiin selkeästi traagisiin tapahtumiin; väkivaltaan ja alistamiseen.\nYksittäisiä näyttelijäsuorituksia kehuttiin. Vaikka joukossa oli myös ensikertalaisia, yhtään heikkoa tai edes keskinkertaista lenkkiä näyttelijäkaartissa ei ollut.\nTimo Vuento, Paula Laurila\nNykytanssia, livemusiikkia ja teatteria Käsikirjoitus ja ohjaus. Stadia, Helsingin Kellariteatteri.\nSiskonpeti kertoi syrjäytyneiden sisaruksien tarinan. Se kysyi, onko läheisriippuvan todellisuus väärempi kuin ulkopuolinen todellisuus. Ja pohti oikean ja väärän, vallan ja alistumisen, syrjäytymisen ja ns. oikealla tavalla elämisen dikotomioita.\nEsitys keräsi runsaasti kehuja. Sen omintakeista kerrontaa, muotokieltä ja musiikkia kehuttiin. Esitys onnistui sanottavansa näyttämöllistämisessä ja kerrontatapojen (silloin vielä aika harvinaisessa) rinnakkaisuudessa – dialogi, musiikki ja koreografia olivat tasavahvoja kertojia. Koreografina esityksessä oli Nina Mamia.\nOhjaus ja käsikirjoitus. Helsingin Kellariteatteri.\nKasvukipuja oli esikoisohjaukseni Kellariteatteriin. Se kertoi aikuiseksi kasvamisesta, äidin helmasta rimpuilemisesta ja siitä, kuinka kovia odotuksia maailma nuorelle aikuisille asettaa. Oman äänen etsiminen ja oman tien löytäminen olivat keskeisiä teemoja.