Kunnollisvaalit 2012: Mika Kujanpää, Hanko, PS\nHankolainen Mika Kujanpää (PS) nousi uutisotsikoihin kirjoitettuaan blogissaan kouluampumisista joita ihmiset hänen mukaansa käyttävät "keppihevosena" oman pahan olonsa purkamiseen. Esimerkkinä nettikeskustelijoista jotka "haluavat tuoda esille omaa itseään ja omaa ahdistustaan" Kujanpää esittelee kuvitteellisen Pirkon, joka on "oman napansa ympärillä kadottanut luontaisen empatia kykynsä, ja sitämyöden kyvyn tunteiden ilmaisuun". Kirjoittaessaan empatiakyvyn puutteesta Kujanpää tulee osoittaneeksi huomattavaa empatiakyvyn puutetta.\nKujanpään ulostulo itsenäisyyspäivänä 2011, otsikolla Itsenäisyyttä ration malliin:\nMielestäni Suomen Itsenäisyys liittyy Sotaan tavalla tai toisella, enemmän kun sukupuolikieroutuneiden afrikkalaistaustaisten oikeus tanssia ITSENÄISYYSPÄIVÄN LINNANJUHLISSA\nHupsista, tulipa se vertaus sieltä, mut OIKEESTI?\nKuvastaako Suomen itsenäisyyttä ja sen arvostusta enemmän kuva jostain vitun suolta, jossa “Pystykorva” lyöty turpeeseen pystyyn ja kypärä killumaan, vai sukupuolikieroutuneiden kiihkeät tanssikuvat Tasavallan Presidentin Itsenäisyyspäivän vastaanotolta?\nLisättäköön vielä muistutukseksi, että sukupuolikieroutuneet ja afrikkalaiset puolestani tanssikoon, miten ja missä lystäävät, mutta eivät mielestäni sovi Suomen itsenäisyyden ikoneiksi!\n(Itsenäisyyttä ration malliin, 6.12.2011)\nNoin viikkoa aiemmin Kujanpään aiheena oli "Vihapuhe vihastuttaa":\nJussi Halla-Ahon opus "kirjoituksia uppoavasta lännestä" ei avannut omia silmiäni, mutta kuitenkin laajensi näkemyksiäni suuntaan, ja tälläkertaa suunta oli Länsi-Eurooppa, ja heidän sudenkuoppansa epäonnistuneessa maahanmuutto politiikassaan, mutta nämähän ovat julkisia salaisuuksia, joista ei ole hyvaksyttävää julkisesti keskustella, koska sehän voi pikkaisen viattoman Mohamedin leimata, vaikka miksikin, omassa "lakritsi miehen leikkipuistossaan". (Vihapuhe vihastuttaa, 28.11.2011)\nLähettänyt Kunto A. Vaalimaa klo 01:01


Seuraavaa Fast & Furious -elokuvaa joudutaan odottamaan hetki – mutta sarjan kaksi suosikkihahmoa nähdään sitä ennen spinoffissa! | Muropaketti.com\nSeuraavaa Fast & Furious -elokuvaa joudutaan odottamaan hetki – mutta sarjan kaksi suosikkihahmoa nähdään sitä ennen spinoffissa!\n06.10.2017 13:20 | Muropaketin toimitus\nHuippusuositulle Fast & Furious -kaahailusarjalle ei näy loppua. Yhdeksättä elokuvaa joudutaan odottamaan kuitenkin hieman luvattua pidempään. Nyt tiedämme miksi!\nUniversal Pictures julkisti eilen siirtävänsä Fast & Furious 9:n julkaisupäivää vuoteen 2020. Pärinäsarjan ystävien ei kuitenkaan tarvitse aivan niin pitkään odottaa paluuta suosikkihahmojensa pariin. Juuri julkaistun tiedon mukaan yhdeksännen F&F:n julkaisun siirto johtuu nimittäin sarjan spinoffina kehitetyn elokuvan julkaisun kiilaamisesta äitisarjansa edelle.\nFast & Furious -spinoffissa nähdään Dwayne Johnson ja Jason Statham, joiden kaverikemia kahdeksannessa F&F:ssa oli suorastaan käsinkosketeltavaa. Vielä nimeämätön elokuva on saanut julkaisupäiväkseen 26. heinäkuuta 2019.\nKaikki elokuvasarjan näyttelijät eivät kuitenkaan ole olleet tyytyväisiä siihen, ettei heitä nähdäkään mukana seuraavassa elokuvassa. Esimerkiksi Romania esittävä Tyrese Gibson on suorastaan syyttänyt Johnsonia pärinäperheen rikkomisesta:\nFast & Furious 9:n julkaisupäivä on näillä näkymin 10. huhtikuuta, 2020.\nKuva elokuvasta Fast & Furious 8.


Autosalpa Oy:sta tavara-autoja - Konepörssi.com\nAutosalpa Oy:sta tavara-autoja\nAutokauppaa Kymenlaakson seudulla vuodesta 1957 saakka tehnyt Autosalpa Oy on viime vuosina laajentanut reviiriään niin Päijät-Hämeeseen, Itä- ja Keski-Uudellemaalle kuin Pirkanmaallekin. Samalla myös hyötyajoneuvomarkkinoista on otettu aiempaa vahvempi ote.\nAutosalpa Oy kuuluu kiistatta suomalaisen autokaupan perinteikkäimpiin toimijoihin reilun puolen vuosisadan mittaisen historiansa turvin. Vuonna 1957 perustettu Autosalpa Oy tunnetaan autoalalla paljolti Volvo-edustuksestaan, joskin markkinoiden mukaan taipuvassa perheyrityksessä on jo vuosien ajan toimittu monimerkki-periaatteella.\n”Renault-edustus alkoi meillä jo 1980-luvun alkupuolella ja 2000-luvulla valikoimaa on kasvatettu muun muassa Hyundailla, Dacialla, Fiatilla ja Alfa Romeolla”, summaa myyntijohtaja Sami Piira Kouvolan toimipisteessä. Vuonna 2012 Autosalpa Oy:stä myytiin 2 000 uutta ja 4 600 käytettyä autoa, mikä yhdessä huolto- ja muiden jälkimarkkinapalveluiden kanssa synnytti 130 miljoonan euron liikevaihdon.\nHenkilöautojen ohella Autosalpa Oy on myös merkittävä toimija tavara-autojen saralla ja tätä asemaa yrityksessä halutaan edelleen vahvistaa. Tavara-autoasiakkaiden palveleminen vaatii monesti omanlaistaan osaamista, mikä Autosalvan kohdalla on keskitetty Kouvolan eritoten toimipisteeseen.\n”Vuonna 2011 tehtyjen toimitilojen uudistamisen yhteydessä keskitimme tavara-autotoiminnat Kouvolan toimipisteeseen. Tavara-autovalikoimaamme kuuluu Renault-, Dacia– ja Fiat-mallistot, jotka tarjoavat käyttäjille laajan valikoiman eri hintaluokkiin asettuvia vaihtoehtoja”, kertoo tavara-autovastaava Marko Kansikas.\nTavara-autoasiakkaita myös huolloissa ja korjauksissa palveleva Kouvola valikoitui tavara-autokeskukseksi osin sopivien tilojen, mutta myös keskeisen sijainnin ansiosta.\n”Esimerkiksi Kotka, Porvoo ja Lahti ovat kaikki alle tunnin ajomatkan sisällä”, valottaa Kansikas Kouvolan sijaintia automyynnin kannalta.\nPiiran mukaan kaikissa Autosalvan toimipisteissä on myös nimetty tavara-automyyjä, jonka osaaminen on paikallisten asiakkaiden käytössä. Kouvolan toimipisteen ja siellä työskentelevien ammattilaisten osaamista hyödynnetään eritoten hinnoittelussa sekä vaihtoautomyynnissä.\n”Tavara-autojen vaihtoautotoimintojen keskittäminen yhteen toimipisteeseen antaa asiakkaille tavanomaista kattavamman tarjonnan vaihtokalustoa”, summaa Kansikas, jonka kokemuksen perusteella asiakkaat ovat kiitelleet yhden toimipisteen tarjoamaa laajaa vaihtoautovalikoimaa.\nTavara-automyyjä Marko Kansikkaan mukaan Autosalvan tavara-autoasiakkaat ovat monesti pienyrittäjiä, jotka osallistuvat aktiivisesti yrityksensä arkeen.\n”Myymämme autot ovat työvälineitä, joita hankitaan tarpeeseen”, summaa Kansikas, jonka mukaan asiakkaat vaativat siten autoiltaan ja niiden ympärillä tarjottavilta palveluilta toimintavarmuutta ja luotettavuutta.\n”Omalta osaltaan olemme voineet nostaa asiakastyytyväisyyttä Suomessa ainutlaatuisen Autosalpa Klubi –kanta-asiakasjärjestelmän kautta. Klubilaiseksi pääsee hankkimalla meiltä edustamaamme merkkiä olevan uuden tai käytetyn auton, joka lisäksi huolletaan meillä vähintään kerran vuodessa”, kertoo Piira klubista, jonka jäsenet saavat rahanarvoisia etuja kuten huollon sijaisauton veloituksetta käyttöön huollon ajaksi.\n”Klubin lisäksi olemme tehneet määrätietoista toimintaa autoiluun liittyvän palvelutarjonnan kasvattamiseksi. Asiakkaat arvostavat helppoutta ja vaivattomuutta, joten haluamme tarjota heille kaikki autoiluun liittyvät palvelut saman katon alta. Automyynnin ohella valikoimaamme kuuluu esimerkiksi rengasmyyntiä ja huolloissa toimimme merkkihuollon lisäksi myös monimerkkiperiaatteella. Olemme lanseeranneet kaikissa toimipisteissämme edullisen Huolto 6+ palvelun, joka on tarkoitettu yli 6-vuotiailla autoilla ajaville merkkiin katsomatta”, kerrotaan Kouvolassa.


Turun Tehohuolto | Mtv Uutiset Tänään\nEtusivu » Ts Uutiset » Turun Tehohuolto\nInternetissä Gosford Park Gosford is a New South Wales suburb located in the heart of the Central Coast Region, about 76 kilometres (47 mi) north of the Sydney CBD.The suburb is situated at the northern extremity of Brisbane Water, an extensive northern branch of the Hawkesbury River estuary and Broken Bay. The suburb is the administrative\n1 hemmo lukander\n2 turun keskitetty kiinteistöhuolto\n3 hemmo lukander\n4 turun tehoauto\nPedanet Siilinjärvi Pedanet kuopio fi Kuopio . Peda.net > Kuopio. Kuopion kaupungin liikuntapaikat, ohjatun liikunnan palvelut ja kaikki muutkin liikuntamahdollisuudet on nyt koottu uusille, entistä ehommille nettisivuille Pedanet Kuopio Fi. We have found the following websites that are related to Pedanet Kuopio Fi Anemiassa veren hemoglobiiniarvo (ks. ) on normaalia alhaisempi. B 12-vitamiinin tai foolihapon puutos. B\nHenkilökuva: Hussein al-Taee tietää miten terrorismi. – Hussein al-Taee syntyi keskelle sotaa, ja pyhitti elämänsä sodan päättämiseksi. Vantaalaisen rauhanvälittäjän vaatimaton tavoite on […]\nChan Trump vihjailee luultavasti nimittävänsä naisen korkeimman oikeuden uudeksi tuomariksi – ainakin yksi republikaanisenaattori. Riitta Koskinen Ulla-Riitan leikkimökki sai uuden ilmeen pintaremontissa, […]\nGranlund Consulting Granlund specializes in MEP design, construction and real estate consultancy, property management software and renovation building services. We have wide-ranging […]\npyhäjärven sanomat näköislehti myytävät asunnot pyhäjärvi Sinilevähavaintojen määrä on lievässä kasvussa Pirkanmalla, kertoo ELY-keskus tiedotteessaan. Maakunnassa havaittiin viikolla. Satanismi Suomessa Hautarauhan rikkomisesta […]


Road trip Baltiassa on helposti kesän kohokohta! – Baltic Industries\nkesäkuu 27, 2017 Blend\nVia Baltica eli Eurooppatie E67 on tuttu kaikille, jotka ovat matkustaneet autolla tai bussilla Virosta Latviaan. Tie jatkuu kuitenkin vielä Latviasta Liettuaan ja sieltä Puolaan, tarjoten helpoimman ja edullisimman reitin Suomesta maantietä pitkin Keski-Eurooppaan. Puolasta matkaa voi helposti jatkaa esimerkiksi Prahaan tai Berliiniin. Tallinnan, Riian ja Kaunaksen kautta kulkevan reitin varrelle mahtuu paljon nähtävää ja koettavaa, vaikka tieolosuhteet koettelevat hetkittäin autoilijan kärsivällisyyttä. Paras aika reissulla on tietenkin kesä tai alkusyksy.\nVia Balticalle on helpointa suunnata Tallinnan satamasta. Helsingin ja Tallinnan välillä kulkee päivittäin useita laivavuoroja ja erityisesti etukäteen varaamalla auton saa mukaan melko edullisesti. Matkaan saa mukavan ja rentouttavan alun, kun jää hetkeksi nauttimaan Tallinnan herkuista ja kulttuurista ja suuntaa vasta seuraavana aamuna kohti Latviaa.\nUskalla poiketa reitiltä – koet enemmän\nE67 ei itsessään ole mikään nähtävyys, sillä suurimman osan ajasta kyseessä on varsin tavallinen metsien ja pikkukaupunkien läpi mutkitteleva maantie. Parhaimmillaan Tallinnasta Varsovaan voi ajaa vuorokaudessa, sillä matkaa kertyy vain noin 970 kilometriä. Kokemuksen tästä matkasta tekee kuitenkin se, missä kaikkialla voi ja kannattaa pysähtyä. Tämän takia matkaan kannattaa varata kunnolla aikaa, sillä tie vie sinut paikkoihin joihin ei ehkä muuten tulisi lähdettyä vaikka ehkä kannattaisi. Tällä matkalla kannattaa todellakin poiketa reitiltä, sillä parhaat nähtävyydet löytyvät hieman reitin sivusta, houkuttelevilta pikkuteiltä.\nMoni hurauttaa Tallinnasta suoraan Latvian puolelle, mutta jo Viron puolella on mukavia ja mielenkiintoisia pysähdyspaikkoja. Esimerkiksi Pärnu ja vanha junamuseo ovat hauskoja kohteita koko perheelle. Pärnusta 30 kilometriä etelään alkaa ensimmäinen kunnollinen metsätaival ja Luitemaan luonnonsuojelualue. Alueella on runsaasti merkittyjä ulkoilureittejä.\nLatviassa vain noin 40 kilometriä Riian ulkopuolelta löytyy upeiden rantojen Jurmala, joka todella vastaa mitä tahansa Etelä-Euroopan rantakohdetta sekä maisemiltaan että varustukseltaan. Mikäli ei halua suunnata autolla Riikaan, voi yöpyä kätevästi joko Jurmalassa tai esimerkiksi Saulkrastin pikkukaupungissa, joka sijaitsee Riian pohjoispuolella.\nLiettuan puolella alkumatka kannattaa tehdä Via Baltican ulkopuolella ja vierailla Siauliain ristikukkulalla. Kukkulan päälle on pystytetty kymmeniä tuhansia ristejä ja kukkula on yksi Liettuan hienoimmista nähtävyyksistä. Liettuassa pääkohde on useimmiten 360 000 asukkaan Kaunas, joka on todella viehättävä historiallinen kaupunki. Kaunasissa on keskieurooppalainen tunnelma ja runsaasti ruoka- ja kulttuurielämyksiä tarjolla.\nMatkan jatkuessa Puolaan voi valita joko suoran reitin Varsovaan tai lähteä tutkimaan läntistä Puolaa, esimerkiksi Gdanskin kaunista satamakaupunkia tai Sopotin hiekkarantoja, joista suomalaiset ovat viime vuosina innostuneet ja syystäkin.\nErityisesti kesäaikaan kannattaa majoitus varata etukäteen. Reitin varrella on varsin monipuolinen valikoima majoitusvaihtoehtoja jokaiselle budjetille. Autolla matkaillessa kannattaa etsiä yöksi valvottu parkkipaikka, joita löytyy useita ainakin suurimmista kaupungeista. Matkan varrelle osuu myös muutama tavallista mielenkiintoisempi majoitusvaihtoehto, kuten esimerkiksi Latvian Saulkrastissa sijaitseva Birinin palatsilinna, josta saa huoneen varsin edulliseen hintaan.\nAutolla Baltiaan suunnatessa vakuutuksen pitää tietenkin olla voimassa ja vahinkoilmoitusnumerot tallennettuna puhelimeen. Lisäksi Virossa, Latviassa ja Liettuassa vaaditaan, että autossa ensiapulaukku, heijastinliivit ja palosammutin. Poliisit myös tarkastavat nämä varusteet aina pysäyttäessään. Auton rekisterikilvessä tulee joko olla FIN-eurotunnus tai siihen pitää liimata FIN-tarra. Pääsääntöisesti Via Baltica alkaa vuosien korjaustöiden jälkeen olla melko hyvässä kunnossa, mutta kannattaa silti pitää silmällä mahdollisia kuoppia. Erityisesti kesäisin kannattaa myös varautua tietöihin. Virossa ja Latviassa ei ole tiemaksuja, mutta Liettuassa maksuja peritään joillain teillä paketti-, kuorma- ja linja-autoilta. Henkilöautot saavat Liettuassakin ajaa kaikilla teillä maksutta.\nSchengen-maiden välillä ei ole rajatarkastuksia paitsi erikoistilanteissa, mutta matkustusasiakirja täytyy tietenkin olla mukana. Matkustusasiakirjaksi käy joko passi tai henkilökortti. Ajokortti ei kelpaa dokumentiksi.


veteraanin iltahuuto, toinen tekstitys - Kuoro ja laulu - Suomi24\nSuomi24 / Viihde ja kulttuuri / Musiikki / Kuoro ja laulu / veteraanin iltahuuto, toinen tekstitys veteraanin iltahuuto, toinen tekstitys\t16 Vastausta 28 777 Lukukertaa Tilaa palstan RSS-syöte\tAloita uusi keskustelu\tAgerius\n7.12.2006 08:12\t+20\tOlen kuullut joskus hengellisen laulun jonka sävel oli Kalervo Hämäläisen Vetaraanin iltahuuto. Onko kenellä tietoa tekstistä; mistä tämän hengellisen laulun tekstin löytäisin. En muista sen sanoja. VASTAA\nKake J8.12.2006 10:17 +20\tAvaa\nEhkä hengellinen, mutta ei onneksi kristillinen vaan hengeltään enemmän suomenuskoinen eli pakanallinen.\nVETERAANIN ILTAHUUTO Rannalle himmeän lahden aurinko laskenut on. Kutsu jo soi iltahuudon, taakka jo laskettu on. Taattoa muista sa silloin, askel jo uupunut on, lapset ja lastemme lapset, teidän nyt vuoronne on. Hoivatkaa, kohta poissa on veljet, muistakaa, heille kallis ol' maa. Kertokaa lasten lapsille lauluin, himmetä ei muistot koskaan saa! Hymni soi holvissa hiljaa, tummana kaipuuta soi. Aika on korjannut viljaa, sarka jo kynnetty on. Ammoin me marssimme kahden, tulta löi taivas ja maa. Rannoilta Äänisen lahden, kelle nyt kertoa saa. Laineissa Laatokan mahti, kahlita kenkään ei voi. Veljet sen rantoja vahti, konsa on koittava koi. Ylväänä Karjalan heimo tuskansa kantanut on. Maaäiti suojaansa sulkee, vartija poissa jo on. T:Kake VASTAA\nKake J8.12.2006 10:27 0\tAvaa\ntässä on se jatko, joka on ikävä kyllä kristillisyyden pilaama: VETERAANIN KIITOSLAULU Kaitsija maan sekä taivaan, turvamme kilpemme on. Armonsa suuri on aivan, suuri ja mittaamaton. Aurinko kuu sekä tähdet, kummut ja kukkiva maa, kaikki on huomassa hällä, eksyä kenkän ei saa. Laulakaa, taasen kunniaa Herran katsokaa, kuinka kaunis on maa. Kiittäkää, Herra hoivaten kantaa silloinkin, kun kellot kumahtaa. Katseella kosketa Herra. silloin kun vaikeaa on. Armosi aamuin ja illoin meille on korvaamaton. Kuljemme polkua hiljaa, alhoissa varjoisan maan. Ylhäällä Luojamme luona, kasvosi nähdä mä saan. Laulakaa, taasen kunniaa Herran, katsokaa, kuinka kaunis on maa. Kiittäkää, Herra hoivaten kantaa silloinkin, kun kellot kumahtaa. T:Kake J VASTAA\narska10.10.2008 22:48 0\tAvaa\nIlmaisu "kristillisyyden pilaama" ,eikö se ole rasismia????????? Piilorasismiako???? VASTAA\nuskontoko_pilaa4.12.2013 19:39 0\tAvaa\nehkä muista uskonnoista katsottuna kristinusko pilaa jotain :)\nSen sijaan kristinuskon näkökulmasta kristinuskon perusteesit:\n-- ovat hienoja asioi oivaltaa! VASTAA\neeva h27.4.2010 12:50 -18\tAvaa\nNämä sanat ovat tosiaan uskonnolla pilattu moi! eeva VASTAA\nLotan tytär13.2.2011 18:26 +24\tAvaa\nKyllä se usko oli, joka kantoi sodassa ja kotirintamilla. Väittäisin, että niissä oloissa uskoa alkaisi löytymään myös tämän ajan meiltä uuspakanoilta! Mukana en ollut, vaan äitini oli ja isäni jäi Karjalan kannakselle. Usko niissä oloissa kuvastaa suurta kunnioitusta ja rakkautta elämää kohtaan, lähimmäisiä kohtaan ja isänmaata kohtaan. Ilman sitä siitä ei olisi selvitty. Kunnia sille, jolle kunnia kuuluu! Kyllä se kunnia kuuluu uskolle eli viimekädessä Jumalalle, uskoo siihen tai on uskomatta. Totuus ei pala tulessakaan. VASTAA\nKovy2.8.2008 20:41 +8\tAvaa\nKiitos sanotuksista..on hieno kappale! VASTAA\n"kuorolainen"25.3.2009 19:37 +4\tAvaa\nveteraanien ilta huuto\nsanat ja säv Kalervo Hämäläinen\nlevyttänut mm veteraanikuoro Isku VASTAA\nEeva vain27.4.2010 12:46 0\tAvaa\nKuulin tämän laulun erään trubatuurin esittämänä ja se ei ollut minkäälainen, mutta sitten löysin sen YouTubista Espoon veteraani kuoron esittämnä ja suosittelen sitä kaikille. Uusille sanoille en anna niin kopin montaa pistettä. VASTAA\nkiitos veteraanit2.2.2008 19:42 0\tAvaa\nmoi! Veteraanin iltahuudon laulun sanat tuossa jo kake näytti laittaneenkin mutta ne parhaimmat kaksi viimeistä säkeistöä on tietääkseni lauluyhtye viestiveljien tekemät. VASTAA\n"Kiitollisuudella17.10.2011 11:32 +6\tAvaa\nIsäni oli veteraani ja meillä on tapana veteraanien tuoda viimeinen tervehdys lähteneen muistolle jonka jälkeen välittömästi kuoro laulaa hengellisen version tästä laulusta.. Mikä kuulostaa mahtavalta. VASTAA\nsotaveteraanin lapsi29.4.2012 13:05 +10\tAvaa\nKun isäni joka oli sodassa 5 vuotta haudattiin n 17v sitten sotaveteraaniveljet lauloivat iltahuudon arkun ympärillä seisten . Ei ollut varmaan yhtään kuivaa silmää saattoväessä. Sen jälkeen ko laulu on itkettänyt jokaikinenn vuosi ja aina kun kuulen. Varsinkin kohdassa ; kertokaa lapsen lapsille lauluin tulee itku... on se niin koskettava laulu. Olen ikäni kunnioittanut sotaveteraaneja kaikkia jotka turvasivat itsenäisyytemme.\nSotaveteraanin iltahuuto on koskettavin laulu ikinä. Siitä suuret kiitokset. VASTAA\nkilakunnan-tuomari17.4.2012 16:54 +9\tAvaa\nKoti , uskonto (kristinusko) ja isänmaa.Koti on perheenjäsenillä yhteinen arvoperusta.Tai jos niitä ei ole ,on se jota kodiksi nimitämme vain nukkuma ja tankkauspaikka.Kristinusko,kirkkon rippikoulujen kautta suomalaiset oppivat aikoinaan lukemaan.Isänmaassamme on ollut lainkäytön perustunut 10 käskyä se on Kristinuskon yksi kulmakivistä . Ihminen on viimekädessävastuussa Isä-Jumalalle.\nJos ei omaa muita kuin mammonanpalvonta arvot hän\nkäyttäytyy niinkuin Lauri Viita kirjoitaa aforismissaan :"Minä olen vatsa ja muu on muonaa"\nMIETI, PILAAKO VAI ANTAAKO KRISTINUSKO YHTEISKUNNALLE PERUSTAN ?\nOnhan meillä liikennesäännötkin ,ettei autoilijat mielivaltaisesti ajelisi kummalla puolella kulloinkin huvitaa. puolella tietä huvittaa.Säännöt,käskyt ja lait ovat suoja mielivaltaa vastaan.\nIsänmaa,arvot ja lait suoja jota isämme puolustivat,tehkäämme samoin.\nTEIT ´ ISÄIMME ASTUMAAN. VASTAA\nMJA223.1.2013 21:29 0\tAvaa\nKuka on kirjoittanut nuo kaksi viimeistä säkeistöä.\nmikä alkaa. Kaitsija maan sekä taivaan.\nKatseella kosketa Herraa. VASTAA\nPete4728.1.2013 10:52 0\tAvaa\nSotaveteraanin Perinnelaulukirjan mukaan sekä Veteraanin iltahuudon että Kiitoslaulun (missä on säkeistöt "Kaitsija maan sekä taivaan, ..." ja "Katseellas kosketa Herra silloin, ...") on säveltänyt ja sanoittanut Kalevi Hämäläinen.\nVeteraanin iltahuuton on erinomainen ja koskettava laulu ja myös laulajalle monasti, tilaisuudesta riippuen, vaikea esittää. VASTAA\nPoista 50-luvun lapsi22.5.2013 12:12 +5\tAvaa\nYli 30-vuotisen sotilaskouluttaja-aikani ja erittäin monien veteraanikeskustelujen ja veteraani-isäni kertomusten perusteella usko Jumalaan oli erittäin tärkeää rintamaolosuhteissa. Monesti tarvittiin taivaan isää, jonka haltuun uskouduttiin, kun kersanttiin, luutnanttiin, majuriin ja marsalkkaan ei aina niin vahvasti luottanut... tai luotti, mutta halusi jonkun antavan näille johtajille uutta voimaa ja viisautta, ja esittää toiveen "ja varjele noita Suomen herroja, etteivät toista kertaa löisi päätään Karjalan mäntyyn".\nKyllä kappale saa veteraanien siunaustilaisuuksissa aina silmät kosteaksi uudelleen ja uudelleen. Meillä lauletaan nuo kolme ensimmäistä säkeistöä kertosäkeillä. VASTAA\nSuomi24 / Viihde ja kulttuuri / Musiikki / Kuoro ja laulu / veteraanin iltahuuto, toinen tekstitys Asiantuntijat\n(1) Miten harjoittaa ääntä? Suomi24 tiedottaa


Näihin automerkkeihin suomalainen yritysjohtaja luottaa – ”Ei sattumaa vaan aktiivista halua” | Kauppalehti\n19.9.2019 19:00 päivitetty 19.9.2019 19:00\nHitti. Skodan G-tec-kaasuhybridi on yrityspuolella herättänyt runsaasti kiinnostusta.Kuva: JUHA SALONEN\nAuton hinta, taloudellisuus ja ajomukavuus statusarvoa tärkeämpiä kriteereitä.\nSkoda on Suomen suosituin yritysauto. Kuluvan vuoden tammi-elokuun välisenä aikana yritykset rekisteröivät käyttöönsä yhteensä yli 4 000 Skodaa.\nMerkki lukeutui myös niihin harvoihin, jotka laskevassa yritysautomarkkinassa kykenivät pitämään ja jopa hivenen kasvattamaan markkinaosuuttaan.\nVolkswagen joutui tällä kertaa tyytymään kakkossijaan. Viime vuoden tammi-elokuussa yritysten tai yhdistysten nimiin kirjattiin 4 099 Volkswagen-merkkistä autoa, tänä vuonna vastaavaan aikaan lukema oli 3 926.\nKolmanneksi sijoittui Toyota 3 211 rekisteröinnillä. Japanilaismerkki sysäsi Volvon neljännelle tilalle, viidentenä jatkaa Mercedes-Benz.\n”Suomalaisten yrityspäättäjien näkökulmasta Volkswagen ja Skoda ovat kiinnostavimmat merkit. Niihin ei siis päädytä sattumalta, vaan niitä aktiivisesti halutaan. Noin 50 prosenttia yrityspäättäjistä sanoo Skodan kiinnostavan, noin 70 prosenttia rekisteröi yrityksen nimiin sellaisen”, ALD Automotiven kehityspäällikkö Päivi Lindqvist sanoo.\nYritysautojen osuus uusien henkilöautojen ensirekisteröinneistä kuluvan vuoden tammi- elokuussa Suomessa oli 18 prosenttia eli 14 615 kappaletta.\nTiedot perustuvat asiantuntijayritys ValueClinicin helmi- ja maaliskuussa tekemään kyselytutkimukseen.\nSkodan ohella yritysrekisteröintejään kasvattivat Toyota ja kahdeksannella sijalla löytyvä Opel. Toyotan kohdalla nousua selittää osin Corollan paluu myyntilattioille.\nOpel on puolestaan panostanut voimakkaasti yritysautomarkkinaan LänsiAuton ryhdyttyä merkin maahantuojaksi. Aseena käytetään hintaan nähden keskimääräistä runsaskätisempää varustelua.\n”Mallilanseeraukset purevat myös yritysmarkkinassa, uusien mallien tulo lisää merkkien houkuttavuutta”, kehityspäällikkö Lindqvist arvioi.\nMonet autoa hankkivat joutuvat kuitenkin tinkimään unelmistaan. Näin käy myös yritysautomarkkinassa.\nSuomalaisista yrityspäättäjistä reilut 40 prosenttia haluaisi Mercedes-Benzin tai BMW:n, mutta lopulta vain kolmanneksen kohdalla unelma toteutuu.\nHaaveiden ja todellisuuden välistä eroa kuvastavat parhaiten Audi ja Toyota. Audi kiinnostaa lähes joka toista yrityspäättäjää, mutta loppujen lopuksi se päätyy vain joka kolmannen työsuhdekäyttöön.\nJatkuu kuvan alla\nUnelmaa. Audista unelmoi moni, harvempi sen lopulta yritykseensä rekisteröi. Kuva: Juha Salonen\nToyotan taas nimeää kiinnostavaksi joka kolmas vastaaja, mutta merkin rekisteröi lopulta melkein joka toinen vastaaja.\nMyös Volvon kohdalla tilanne on saman kaltainen. Volvosta kiinnostuneita on vähemmän kuin merkin lopullisesti käyttöönsä ottaneita.\nTesla puolestaan kiinnostaa 13 prosenttia yrityspäättäjistä, mutta sellaisen on hankkinut hyvin harva.\nKyselytutkimus osoittaa, että tärkeimpiä tekijöitä ovat kokonaiskäyttökustannukset, hankintahinta, turvallisuus ja automaattivaihteisto.\n”Automaattivaihteistoa suosii jo 90 prosenttia yrityspäättäjistä. Tämä on seikka, joka mukailee yleistä mielipiteenmuutosta. Työsuhdeautoissa automaattivaihteisto on ollut jo pitkään valtavirtaa, mutta nyt ne näyttävät jyräävän myös yksityisellä puolella”, Lindqvist toteaa.\nVähäpäästöisyys on yritysautovalinnan viidenneksi tärkein kriteeri, mutta sen merkittävyys on edellisestä tutkimuksesta pudonnut 45 prosentista 41 prosenttiin. Tämä liittynee lähinnä päästöjen mittaamistavan muuttumiseen, eikä niinkään suoranaisesti ympäristötiedostavuuden vähentymiseen.\nAuton statusarvo ei sen sijaan ole suomalaisyrityksille tärkeää. Brändimielikuvaa miettii yritysautovalinnassaan vain 15 prosenttia päättäjistä.\nKyselyssä kysyttiin suomalaisten yrityspäättäjien näkemyksiä eri automerkeistä. Vastaajia oli 602. Heistä 520 yritysten hankintapäättäjiä, 41 työsuhdeautoilijoita ja 41 autottomien organisaatioiden päättäjiä. Vastaukset koskivat vuotta 2018.


Marraskuuta elellään, joka onkin onneksi ollut epätavallisen lämmin myöskin täällä ”pohjoisessa” ;) Ennen joululomia on edessä enää kaksi vaivaista tenttiä: fysiologian lopputentti sekä biostatistiikka. Jälkimmäisen tosin voi suorittaa vapaavalintaisena ajankohtana lääkisopiskelunsa aikana, mutta itse päätin tarttua härkää sarvista jo nyt, useimpien kurssilaistemme tapaan. Kurssi on myös merkitty 2:sen lukujärjestykseen, joten harkkojen ym ajankohtaa ei tarvitse erikseen selvittää eivätkä ne mene päällekkäin muiden luentojen/harkkojen kanssa.\nSain fysiologian välitentistä niin hyvät pisteet, että käytännössä minun ei tarvitsisi lukea lopputenttiin enää ollenkaan (läpimenoa varten minun tarvitsee saada siitä vain 3,5/50 pistettä :D), mutta moraalini ei anna periksi heittäytyä laiskottelemaan, vaan olen lukenut lopputenttiinkin ihan kunnolla ja samalla tavalla kuin kaikkiin muihinkin tentteihin. Fysiologia on mielestäni myös erittäin mielenkiintoista, koska se liittyy niin läheisesti käytännön elämään. Viime aikoina kurssilla on puhuttu mm. elimistön lämmönsäätelymekanismeista, ihon reaktioista lämpötilan vaihteluihin, vuorokausirytmistä ja vireystilan säätelystä, jne. Luennoilta ja materiaaleista voi oppia ihan oikeasti hyödyllisiä käytännön asioita :D Lähestyvän talven kunniaksi voin mainita esimerkkinä, että ulkoilmassa lämmönhukkaa tapahtuu erityisen paljon pään, kaulan ja niskan alueelta, joten ne tulisi suojata huolella; samoin kädet ja jalat, jotka ovat erityisen alttiita paleltumiselle, ja voivat pahimmillaan paleltumisen seurauksena jopa nekrotisoitua. Myös esim. liikunnasta, ravinnosta ja niiden terveysvaikutuksista on kurssilla ollut puhetta, ja olenpa itsekin taas innostunut lenkkeilemään, koska sen terveysvaikutukset varsinkin aiemmin liikkumattomilla ihmisillä (kuten itselläni) ovat niin valtavat, ja tulevatkin tosiaan nopeasti esiin :D\nMielestäni on sääli, ettei Galenos ole enää pääsykoekirjana. Siinä kuitenkin käsiteltiin ihmisen fysiologia pääpiirteissään, ja pääpiirteittäin myöskin lähes kaikki meillä nyt käsiteltävänä olevat asiat; fysiologian kurssilla niitä oikeastaan vain syvennetään ja laajennetaan. Galenoksen opettelusta on siis ollut paljon hyötyä, eikä ainoastaan LYF kurssia vaan useita muitakin kurssejamme ajatellen. Samalla opiskelija on siis saanut esimakua tulevan opiskelupaikkansa annista. Vaikka tokihan ihmisen anatomiaa ja fysologiaa jossain määrin käsitellään onneksi myös lukion biologiassa – sikäli kuin itse muistan…? :D Saatan olla väärässä – omasta lukion käynnistäni on jo aikaa! ;)


Aronian marjat ovat ihan superfoodia, siis erittäin terveellisiä.\nViestiä: 765, Käynnit: 19,0K\nTänään aloitin aronioiden poiminnan. Marjoja on vaikka lampaat söis, oksat taipuvat maahan, Niistä riittäisi kyllä muillekin, mutta eivät taids kovinkaan kysyttyjä olla. No kunhan ilmat viilenevät nii rastaat ilmestyvät ja se on päivä pari kun pensaat on tyhjennetty.\nViestiä: 835, Käynnit: 7,2K\nOn järkyttävän runsas sato, minun pensaassa on huomattavasti maltillisemmin. Alasleikattukin on ainakin kerran koko pensas. Ja pienemmät pensaat kasvatin siemenestä, nekin jo kertaalleen alasleikattu kun varjostivat liikaa. Minun puskat onkin vain silmänruokaa etenkin syksyllä, linnut syö marjat.\nMuokattu 3 vuotta sitten: tönönvahti\nVoihan hitsin hitsi, kun en ottanut kuvaa äiteen ainoasta jäljellä olevasta aroniasta eilen. Kyllä yhden puskat marjat riittää loistavasti yhdelle huushollille. Makas pitkin pituuttaan tantereella marjojen painosta. Kaiken huipuks, marjat jää linnuille sun muille elukoille.\nsohvakukka - 2.9.2019\nBobbie - 2.9.2019\nMielenkiintoista ja jännää!\nMistä niitä marjoja nyt tähän hätään pääsis maistelemaan? pitääkö lähtä ajelemaan illan hämyssä kylille ja pensaisiin räkättien kanssa piiloutua? Varmasti uskovat selitykseni mahdollisesti talonväen yllättäessä "tihutöissä", että aronian marjoja vain tulin nauttimaan tässä.. (teidän ikkunan alle).\nReippaasti vaan kysymään lupaa maistaa, kukaan ei varmaan kiellä kun vain maistaa pyydät\nToivottavasti sentään useimmat muutkin edellisen puh.vuoroni huumoriksi ymmärtävät, siitä ei kyllä voi olla varma, joten tarkennan että ihan leikilläni vain äskettäin pelleilin. En aio kenenkään pensaisiin yöllä työntyä, en todellakaan\nJulkisissa paikoissa, kaupungilla ainakin täällä, notkuu oksat mustana marjoja.\nTuskin kukaan pahastuu jos niitä vähän maistaa sieltä. Kahtoo vähän ettei ihan kavun varressa mihin räkivät kulkijat.\nYhden pehkon aina voi ostaa. Koristepuuksi minäkin aikoinaan ostin oman ja monta vuotta tyhmyyttäni annoin rastaiden herkutella niillä.\nKukkii keväällä ja ruskaväri loistava silloin kun muutkin puut ja pensaat rusottaa.\nMarjoja puskasta syömällä ei oikein pääse tietämään miltä mehu maistuu. Ei meilläkään niitä puusta syödä kuin joskus ohikulkiessa.\nOmena on verraton kaveri ja silläpä omenoitakin mehustan tai jos kehtaan pakastan. Kiisseli vie kielen mennessään. 😋\nReippaasti vaan kysymään lupaa maistaa, kukaan ei varmaan kiellä kun vain maistaa pyydät.


O Hapen kemiallinen merkki\nObesiteetti Lihavuus, ylipaino\nObliteraatio Umpeutuminen, umpeen meneminen\nObstetrinen kolestaasi Raskauskolestaasi, useimmiten raskauden loppukolmanneksen aikana ilmaantuva sappistaasi, jonka oireena on ihon voimakas kutina ja jossa veren sappihappopitoisuus voimakkaasti nousee. Tila korjaantuu useimmiten itsest��n synnytyksen j�lkeen. T�t� tautia kutsuttiin aikaisemmin hepatogestoosiksi.\nObstipatio (lat) Ummetus\nObstructio (lat) Tukkeuma\nOddin sfinkeri Sulkijalihas joka ymp�r�i sappi- ja haimateiden pohjukaissuoleen viev� aukko.\nOdont- (Pre, Lat) Hampaaseen, hampaisiin liittyv�\n-odynia (Suff, Lat) Kipu, esim pleurodynia, keuhkopussiin liittyv� kipu\nOdynofagia Kipu nielless�, kivulias nieleminen\nOesophagitis (Lat) Ruokatorvitulehdus\nOesophagus (Lat) Ruokatorvi\nRuokatorven r�ntgentutkimusl�yd�s akalaisiassa\nOesophagusr�ntgen Ruokatorven barium-kontrastiaineella tehty r�ntgentutkimus (englanniksi "Barium swallow"). Tutkimuksen t�rkein aihe on nyky��n nielemisvaikeus, dysfagia. Muut ruokatorveen liittyv�t oireet selvi�v�t paremmin endoskooppisella tutkimuksella. Bariumin k�ytt� on vasta-aiheinen jos ep�ill��n ruokatorven puhkeama, silloin k�ytet��n vesiliukoinen kontrasti-aine. Tutkimus voidaan tehd� ilman erityisi� valmisteluja, mutta koska samalla usein my�skin kuvataan mahalaukku ja pohjukaissuoli, on eduksi, jos potilas tulee tutkimukseen sy�m�tt�.\nOgilvie�n oireyhtym� Paksusuolen valetukkeutuminen, miss� potilaalla on suolen obstruktion oireita ilman ett� mit��n orgaanista kulkuestett� voidaan osoittaa. T�t� syndroomaa on ensimm�iseksi kuvannut H Ogilvie vuonna 1949, ja h�n otaksui ett� oireiston syy on suolen toimintaa s��telev�n autonoomisen hermoston h�iri�.\nOhutsuolensiirto Ohutsuolensiirtoja on kokeiltu maailmassda 60-luvusta l�htien, mutta vasta 80-luvun puolesta v�list� l�htien tulokset ovat olleet onnistuneita. Ohutsuolensiirron aiheet ovat lyhytsuolioireyhtym� (jolloin ohutsuoli taudin tai tapaturman takia tehdyn leikkauksen j�lkeen on liian lyhyt ja potilas pysyv�sti on riippuvainen suonen sis�isest� ravinnosta), ohutsuolen vaikea tauti (esim autoimmuuni suolitauti), Hirschprungin tauti (jossa suolen hermotus puuttuu eik� suoli sen takia toimi) sek� er��t harvinaiset kasvaimet. Maailmalla on tehty yli 1700 siirtoa (vuonna 2010), ja suurin osa on onnistunut hyvin. Suomessa tehtiin vuoden 2010 alussa ensimm�inen ohutsuolensiirto 15-vuotiaalle nuorukaiselle jolla oli vaikea Hirschprungin tauti.\nOikea fleksuura Koolonin eli paksusuolen oikea maksan alla sijaitseva mutka, flexura hepatica\nOkkluusio Tukkeutuminen, sulkeutuminen\nOkkultti Piilev�, esim ulosteen okkulti veri\nOktreotridi Somatostatiini-hormoonia muistuttava l��ke, jota k�ytet��n mm karsinoidi-kasvainten hoitoon. L��ke v�hent�� kasvaimen hormoonituotantoa ja v�hent�� t�ll� tavalla oleellisesti kasvaimen aiheuttamia oireita noin 70%:lla potilaista. Oktreotidi myyd��n Suomella kauppanimell� Sandostatin.\nOleum (Lat) �ljy\nOligo- (pre) Harvalukuinen, v�h�inen OMED (Abbr) Organisation Mondiale d�Endoscopie Digestive (World Organization of Digestive Endoscopy, eli Maailman endoskopiaj�rjest�)\nOmega Kreikan kielen kirjain, joka vastaa kirjain o.\nOmepratsoli-testi Testiannosta omepratsolia (80 mg) annetaan rintakipuja potevalle potilaalle. Jos rintakipu t�ll� paranee, puhuu se sen puolesta, ett� rintakipu on refluksitaudin aiheuttama.\nOMGE (Abbr) Organisation Mondiale de Gastro-Ent�rologie (World Organization of Gastroenterology, eli Maailman Gastroenterologiaj�rjest�)\nOnkogeeni Kasvainta aiheuttava geeni, sy�p�geeni\nOnkos (Gre) Tuumori, kasvain, turvotus\nOperatio (Lat) Leikkaus\nOpistorchis felineus Aasiassa esiintyv� mato (imumato), joka saattaa aiheuttaa ihmiselle infektion, jolloin mato el�� ihmisen sappiteiss�. Diagnoosia saadaan etsim�ll� madon munia ulosteesta ja sappinesteest�. Taudin hoitoon k�ytet��n pratsikvanteli-nimist� l��kett�.\nOpistorchis viverrini Aasiassa esiintyv� mato (imumato), joka saattaa aiheuttaa ihmiselle infektion, jolloin mato el�� ihmisen sappiteiss�. Diagnoosia saadaan etsim�ll� madon munia ulosteesta ja sappinesteest�. Taudin hoitoon k�ytet��n pratsikvanteli-nimist� l��kett�.\nOppenheimer, Gordon D Amerikkalainen l��k�ri ja tutkija, joka yhdess� Burrill B. Crohnin ja Leon Ginzburgin kanssa vuonna 1931 kuvasi "terminaalista ileiitti�"-nimist� uutta tautia, jota sittemmin on tunnettu Crohnin tautina.\nOpus (Lat) Ty�, esim kirjallinen ty�\nOrexis (Lat) Ruokahalu\nOraalinen Suuhun liittyv�, esim peroraalinen, suun kautta.\nOral Rehydration Solution (ORS) Maailman Terveysj�rjest�n (WHO) nesteytysjuoma, jota k�ytet��n ripulin hoitoon, ripulin aiheuttaman nestehukan korjaamiseksi. Liuos sis�lt�� glukoosia ja suoloja. Juomaa valmistetaan sekoittamalla litraan puhdasta vett� 3.5 g natriumkloridia (eli ruokasuolaa), 1.5 g kaliumkloridia, 2.5 g natriumbikarbonaattia ja 20 g glukoosia tai hunajaa. Kotioloissa hyvin samanlainen juoma voidaan valmistaa sekoittamalla kahvikupillinen appelsiinimehua tai muuta hedelm�mehua kolmeen kahvikupilliseen puhdasta vetta ja lis��m�ll� 1 teelusikallinen ruokasuolaa.\nOrgaaninen tauti Elimellinen tauti, tauti jota voidaan osoittaa kuvantamiselle tai muilla menetelmill�. Vastakohta on toiminnallinen tauti. �rtyv�n suolen oireyhtym� on tyypillinen toiminnallinen tauti, kun sen sijaan krooninen haavainen paksusuolitulehdus on tyypillinen orgaaninen tauti.\nOrganelli (Lat Organellum) Soluelin\nOrganicus (Lat) Elimellinen\nOrganon (Lat) Elin\nOrganum (Lat) Elin\nOrganum digestionis (Lat) Ruoansulatuselin\nOrientaalinen kolangiohepatiitti Maksan ja sappiteiden tulehdus, jonka syyn� on Clonorsis sinensis- nimisen parasiitin aiheuttama infektio. T�h�n tulehdukseen liittyy kohonnut riski sappitiesy�v�n syntyyn.\nOrificium (Lat) Suu, aukko\nORS-liuos Oral Rehydration Solution, Maailman Terveysj�rjest�n (WHO) nesteytysjuoma, jota k�ytet��n ripulin hoitoon, ripulin aiheuttaman nestehukan korjaamiseksi. Liuos sis�lt�� glukoosia ja suoloja. Juomaa valmistetaan sekoittamalla litraan puhdasta vett� 3.5 g natriumkloridia (eli ruokasuolaa), 1.5 g kaliumkloridia, 2.5 g natriumbikarbonaattia ja 20 g glukoosia tai hunajaa.\nOrtho- (Lat, Pre) Suora, oikea\nOrtoreksia nervosa Sy�mish�iri�, jossa potilaalla on vahva pakonomainen tarve sy�d� vain terveellist� ruokaa. H�irii� saattaa rajoittaa potilaan el�m�� ja ruokavaliosta saattaa muodostua varsin yksipuoliseksi. T�t� sy�mish�iri�t� on kuvannut tri Steven Bratman, USA, vuonna 1997.\nOryza sativa Riisi, maailman toiseksi t�rkein viljalaji vehn�n j�lkeen.\nOs coccyx H�nt�luu. Vrt esim termi coccygodynia = h�nt�luun kiputila\nOsteo- (Pre) Luu-\nOsteoporoosi Luuston haurastuminen, "kalkkikato", eli luustotauti, jossa luun tiheys on alentunut ja rakenne h�iriintynyt, jonka seurauksena luunmurtumien riski on lis��ntynyt. Postmenopausaalinen osteoporoosi on primaarisen osteoporoosin tavallisin muoto. Sekundaarinen osteoporoosi saattaa olla seuraus pitk��n kest�neest� kortisonihoidosta tai kalkin puutteellisesta imeytymisest� esim keliakiaa sairastavalla. Tiukka maidoton ruokavalio esim laktoosi-intoleranssin takia saattaa my�t�vaikuttaa osteoporoosin syntyyn.\nOTC "Over the counter", tiskin yli, termi k�ytet��n l��kkeist�, joita myyd��n apteekissa ilman l��k�rin m��r�yst�, k�sikauppal��kkeet.\nOutpatient (Eng) Avohoitopotilas, poliklinikkapotilas\nOvalis (Lat) Soikea\nOxyuriasis Kihomatotauti, katso kihomatoOxyuris vermicularis Kihomato, katso kihomato


fDesign-ohjelma on suunnattu naisille, jotka toimivat yrittäjänä tai joiden työtehtäviin kuuluu markkinoinnin osaaminen, kehittäminen ja johtaminen. Tärkeintä on, että haluat kehittää ja syventää markkinoinnin ja palvelumuotoilun osaamistasi joko nykyisessä työssäsi tai mahdollisesti tulevissa työtehtävissäsi.\nfDesign-ohjelma alkaa torstaina 23.1.2020 ja päättyy toukokuussa 2020. Ohjelman voit suorittaa työn ohessa. Monipuolinen ohjelma sisältää 10 lähikoulutuspäivää, kaksi päivää kuukaudessa.\nKokonaisuuteen kuuluu lisäksi eri teemoihin liittyviä käytännön kehittämistehtäviä, Polar Bear Pitching -tapahtumaan osallistuminen ja verkostoitumisseminaari.\nYhteistyökumppanimme Aava & Bangin sekä Marketing People -verkoston järjestämät markkinoinnin teemapäivät, webinaarit ja verkkomateriaalit ovat myös käytettävissäsi.\nOhjelman aikana sinulla on mahdollisuus saada kolme yksilökohtaista sparraustapaamista markkinointitoimenpiteittesi suunnitteluun.\nfDesign-opintoihin liittyvä Service Design Camp -osuus toteutetaan yhdessä bulgarialaisen kumppanimme, Fabrica 360°:n kanssa Oulussa. Fabrica 360°:n toimitusjohtaja Eleonora Carnasa vetää Campin yhdessä Oulun yliopiston markkinoinnin professori Satu Nätin kanssa pääosin englanniksi.\nOpintojen laajuus on 10 opintopistettä. Ohjelman aloitusjakso on 23.1.–24.1.2020.\nOhjelman sisältö on luotu yhteistyössä Aava & Bangin Marketing People -verkoston sekä kansainvälisen kumppanimme Fabrica 360°:n kanssa. Ohjelman kouluttajina toimii lisäksi muita markkinoinnin arvostettuja ja kokeneita asiantuntijoita.\nfDesign-ohjelman hinta on 200 euroa (alv 0 euroa).\nHakuaika on päättynyt, kiitos kaikille hakijoille.\nHaku ohjelmaan käynnistyy maanantaina 4.11.2019 ja päättyy keskiviikkona 11.12.2019. Ohjelmaan valitaan 20 opiskelijaa. Mikäli haluat lisätietoja vastaamme fPlaza-tiimissä mielellämme mahdollisiin kysymyksiisi.


Kokeileva keittiöni: Rommia, rommia, rommia. Ja hummeria.\nEdellisessä postauksessani kerroin, että olen kehittänyt mieliteon valmistaa hummeria. Koska itse olen örkkirajoittunut, päätin hyödyntää hummerinvalmistuksessa ystävääni. Meille tarjoutui vähän yllättäen mahdollisuus pitää ihan aikuisten kesken illanistujaiset ja kun mainitaan sana illanistujaiset, mä alan välittömästi suunnitella ruokia. Hummeria siis. Tai no, saman tien sitten kolmen ruokalajin setti, mitä sitä kursailemaan... Työnjaoksi sovittiin kaverille hummerin suolistaminen ja samppanjan avaaminen, mulle muu. Tosin meille kävin niin hassusti, ettei Alkossa myyty samppanjaa. Tai olisi kai myyty, mutta kun ystäväni oli mennyt ostoksille ja sanonut ruoan olevan hummeria, oli myyjä sanonut, että me ei haluta samppanjaa vaan me halutaan tällaista valkkaria.\nTerkut vaan Sutelan Alkoon, olit harvinaisen oikeassa! No mutta asiaan.\nTästä lähdetiin. Olin etsinyt valmiiksi youtubesta opastusta hummerin kuorimiseen ja siis vau, sehän meni ku Strömsössä! Hummerimme tosin oli yksikätinen yksilö, mutta niiiin hienosti siitä saatiin lihat irti. Tai saatiin ja saatiin, mä en pystynyt edes kunnolla katsomaan koko operaatiota.\nMä olin päättänyt liekittää tuon ja tehdä sille rommi-chili-voikastikkeen. Olin ensin keitellyt tummaa rommia ja chiliä, osan siitä otin talteen voikastiketta varten, osan keittelin jälkiruoalle ruskean sokerin kanssa siirapiksi. Voikastike oli... voikastike. Lopputulos oli kyllä oikein hyvä, mutta valmistus oli mallia "Oho, tänne vähän lorahti valkoviinietikkaa, no laitetaan lisää rommia, onkohan täällä tarpeeksi keltuaisia, voi ruma sana, tää ei sakene, eikusakenee...", eli ei siitä sen enempää. Rommia, valkoviinietikkaa, suolaa, ruskeaa sokeria, chiliä. Siinä mausteet. Rommi ja chili maistui mietoina, mutta oli kyllä hyvä kastike. Osa hummerista silputtiin, osa liekitettiin. Nopea paistaminen ja liekitys tummalla rommilla.\nMutta mutta... mähän olin saanut päähäni tehdä surf'n turf-alkuruokaa. Joten hummeri sai kaverikseen pienen tartarpihvin hepan ulkofileestä. Lisukkeeksi salottisipulia, Myrttisen suolakurkkua, punajuurta ja paahdetulla valkosipulilla maustettua smetanaa. Pari isoa kapristakin ja tietysti mustapippuri ja suolankukka. Punajuuria ei raakana kaupassa ollut, joten oikaisin ja ostin säilykepunajuuria, jotka viipaloin ohuiksi ja marinoin hetken balsamicossa, ruokosokerissa ja mustapippurissa.\nSurf'n turf, olkaa hyvä:\nKoska luvassa oli samppanjaa, olin tehnyt mangosorbettia, jonka ajattelin toimivan hyvin samppanjalorauksen kanssa välisorbettina. Paitsi ettei meillä ollutkaan samppanjaa. No, ei se mitään. Vaalea rommi ajaa saman asian. Sorbetti oli yksinkertaisesti puolijäistä mangoa soseutettuna, yksi valkuainen vaahdotettuna ja ruskeaa sokeria. Ja takas pakkaseen jäätymään. En tehnyt tästä erityisen makeaa ja sellaisena toimi hyvin.\nPääruokana oli ankkaa ja paistettua polentaa. Tein polentan jopa pussin ohjeen mukaan, paitsi maustoin vielä muskottipähkinällä ja reilulla määrällä parmesania. Laitoin polentan tekeytymään jääkaappiin ja paistoin siitä palaset annokseen. Paistaminen ei mennyt Strömsösti, en tiedä mikä menee pieleen mutta en vaan osaa. Ei tule rapeaa pintaa ei. Paistoin tän ankanrasvassa, samoin kuin salottisipulit. Ankka sitten. No, miedolla lämmöllä aloin paistaa nahkapuoli alaspäin, sitten kun rasva oli sulanut, käänsin. Maustaminen suolalla ja pippurilla. Olen joskus tehnyt uunissa valmiiksi, mutta pannullakin saa kyllä ankan paistettua sopivan raa'aksi. Nyt kyllä täytyy sanoa, että kun joskus olen irroittanut nahkan ensin, silpunnut sen ja paistanut nahkan erikseen rapeaksi, niin se vaan toimii paremmin. Mutta hyvä kypsyys, hyvä ankka.\nKastikkeina oli kermainen kahvikastike. Eli vettä, pikakahvijauhetta, ripaus suolaa, mustapippuria ja ruskeaa sokeria. Reilusti kermaa ja koska rommi oli päivän teema, loraus tummaa rommia. Suurustus vaalealla maizenalla. Hyvää. Toisena kastikkeena puolukkakastike. Keitin puolukat ja survoin niistä siivilän läpi sen mitä irti lähti. Suolaa, pippuria, ruskeaa sokeria ja hieman rosmariinia. Tämän suurustin ruskealla maizenalla. Ja muuten hei, kerrottakoon tässä vaiheessa, että maizenathan on sellaisia idioottivarmoja suurustajia, eikös? Ei voi mennä pieleen? Paitsi että voi. Juu, onnistuin saamaan kahvikastikkeen ensin paakkuiseksi. Superkokki asialla. No, mutta kyllä se siitä tokeni.\nJuomana oli tällainen herkku Tallinnasta. Olin tätä nautiskellut Dominicissa just ankan kanssa, joten tiesin sen toimivan.\nViimeisenä muttei vähäisimpänä jälkkäri. Kaverini ehdotti kookospannacottaa, mutta mulle siitä juolahti mieleen creme brulee. Ihan koska rakastan sitä rapsakkaa sokerikuorta. Kookoscremebrulee it is, mutta hei... ei unohdeta rommia. Ajatuksena oli se mangosorbetti, chili-rommisiirappia ja kookoscreme brulee, mutta kun aloin miettiä kookosmaidon makua niin hei, sehän suorastaan huusi lorausta tummaa rommia. Ja saikin sen. Ja voi itku kun olikin hyvää. Noin suurin piirtein tässä oli pieni pahvitötsä kookoskermaa, n. 3 dl kuohukermaa, ruskeaa sokeria ja vaniljiasokeria. Ja sitä rommia. Nämä kuumensin kattilassa niin, että sokeri liukeni. Lisäksi viisi keltuaista, joiden rakenteen olin vatkannut rikki. Kermaseos vatkataan sekaan ja kaadetaan annosvuokiin. Vuoat syvälle uunipellille, pellille reilusti vettä ja koko komeus uuniin hieman reilu sataan asteeseen reilu tunniksi. Jäähdytys jääkaapissa, juuri ennen tarjoilua päälle ruskeaa sokeria ja pikku pikku liekinheittimellä sokerin sulattaminen. Tämän kai voi tehdä myös oikein kuumassa uunissa grillivastuksen alla hyvin nopeasti, ettei annos kuitenkaan kuumene. Lisukkeeksi mangosorbettia ja chilirommisiirappia.\nJa mikähän tän aterian kruunasi? No se jälkkäriviini. Niin kertakaikkisen täydellistä. Että lisää terkkuja sinne Alkoon, ootte ihania! Tämänkin putelin toi kaverini tullessansa, kuulemma kun myyjälle kerrottiin jälkkärin sisältävän kookosta, hän ei ollut tarjonnut vaihtoehtoja.\nJa siis oikeesti, tää oli niin hykerryttävän hyvä yhdistelmä. Sellainen hihityttävän hyvä. Niin loistava, että olisin jo suin päin rakastunut itseeni, ellen olisi minä. No, ehkä mä rakastuin vähän siihen Alkon myyjään. Ihanalle aterialle täydellinen päätös.\nLähettänyt minni klo 12.48.00\nTunnisteet: alkuruoka, Ankka, Creme Brulee, Heppa, Hummeri, kookos, Rommi, siirappi, surf'n turf, voikastike\nNinni 20. marraskuuta 2016 klo 13.14\nMinäkin olen ehkä pari kertaa vähän rakastunut Alkon myyjään... Ihan uskomattomia yhdistelmiä osaavat suositella, jopa silloin kun haluaa jotain erikoisempaa yhdistelmää kokeilla.\nminni 20. marraskuuta 2016 klo 19.04\nNo kyllä. Ja kun itse en viineistä oikein ymmärrä, niin on ihanaa kun on ammattitaitoiset ihmiset etsimässä mulle ne hykerryttävät makuyhdistelmän.\nHelinä 20. marraskuuta 2016 klo 21.02\nOn kyllä huikea setti sulla taas! :) Jälkkäri täytyy lokeroida tuonne to do-listalle!\nminni 20. marraskuuta 2016 klo 22.01\nKiitos, noita oli tosi hauska tehdä. Ja näin jälkikäteen, niin kyllä se jälkkäri tuossa varmaan oli se The Juttu. Kookos, rommi, mango, chili. Ei vaan voi mennä pieleen!\nDinner4u2 Mirka & Pauliina 20. marraskuuta 2016 klo 21.17\nIhania ruokia, teillä on ollut upee illallinen! Alkon myyjälle isot pointsit. Hienoa, että suositukset olivat noin täydellisiä. Minua jäi eniten kiinnostamaan Creme Brulee, kuulosti ihan todella herkulle!\nminni 20. marraskuuta 2016 klo 22.02\nNo oli kyllä hyvää. :-) Itse vasta alan päästä jyvälle viinien ja ruoan pyhästä liitosta, joten oon iloinen ammattitaitoisesta avusta. Ja tosiaan, tuota creme bruleeta kannattaa kokeilla!\nSuusta suuhun Alisa 20. marraskuuta 2016 klo 22.15\nTuo surf n turf on aivan upea! Yks annos mullekin, kiitod :)\nminni 21. marraskuuta 2016 klo 7.11\nNo ei raaka heppa huonoa voi olla. Eikä näköjään hummerikaan.\nMinna Vuo-Cho 21. marraskuuta 2016 klo 20.57\nNo kyllä tuon rommimäärän jälkeen jo jälkkäriviinikin hihityttää... tai eikun, rommit taisivat olla keitettyjä - ehkä se sittenkin hihitytti muuten vaan ;-)\nHerkullisen kuuloinen ateria\nminni 21. marraskuuta 2016 klo 21.57\n:-D Rommit oli keitettyjä kyllä, että niistä ei hihitystä irronnut kuin herkullisuuden vuoksi. Eikä niistä tullut edes pää kipeäksi!\nJuulia / Vaimomatskuu 24. marraskuuta 2016 klo 11.59\nAijjai, hummeria ja chablista, kateus!!! Kaikki muukin kyllä kuulostaa todella herkulliselta :)\nminni 24. marraskuuta 2016 klo 18.37\nNo nyt oli kyllä tässä alkuruoka ja jälkkäri toimivimmat kokonaisuudet. Pääruoka meni varman päälle.\nNanna 24. marraskuuta 2016 klo 14.49\nChablis'n kanssa menee alas mikä vaan.\nNää herkut kyllä ilimankin!\nminni 24. marraskuuta 2016 klo 18.38\nSekä minä että ystäväni ollaan kierretty valkkarit melko kaukaa. Ihan itsekin pohdittiin, että joskus kakarana kun on lämmintä Libistä latkinut niin ihmekö tuo. Mutta tän jälkeen täytyy kyllä ehdottomasti antaa uusi mahdollisuus!\nMinna 24. marraskuuta 2016 klo 16.50\nIhania ruokia! Ihania juomia! Nam!\nJa yhdessä vielä parempia!\nRiikka 25. marraskuuta 2016 klo 21.47\nPitäisikin taas itsekin väsätä välisorbetit, tosin en tiedä milloin tässä vauva-arjen keskellä saisi aikaiseksi edes illallisten järkkäämisen. 😂\nminni 26. marraskuuta 2016 klo 7.54\nNoh, mun pikkuvauva-arki muinoin meni pääsääntöisesti kylmiä ruokia syödessä kun vauva oli koko ajan kantoliinassa vaipanvaihtoja lukuunottmatta. Ei uskaltanut kuumia eväitä syödä kun pelkäs että tippuu sen päähän. Iltapesun yhteydessä sai sitten sen niskapoimuista tarkistaa, että mitä tulikaan syötyä... Että siihen nähden jo kunnon päivällisen ajatteleminen on saavutus. :-D\nMari 26. marraskuuta 2016 klo 13.52\nHummeri-illalliset on parhaita. Tosin itse tykkään, että hummeri saa olla kuoressaan. Se on niin kaunis.\nminni 26. marraskuuta 2016 klo 14.08\nOnhan se toisaalta. Mutta tällaiselle örkkirajoittuneelle hyyyvin hankala syötävä siten. Kyllähän se toki muulle pöytäseurueelle hupia tarjoaa, kun yksi yrittää syödä hummeria koskematta kuoreen. :-D\nKirsi / Tekila's Bakery 26. marraskuuta 2016 klo 18.31\nOlen kanssa Alkon myyjän kanssa löytänyt aivan superhyvän viinin mitä vieläkin tunnollisesti aina käyn pullon hakemassa :)\nminni 27. marraskuuta 2016 klo 9.44\nMulla sellainen vakioherkku on sininen prosecco. Ei, en muista sen nimeä, mutta tää on kauheen kätevä kun voi miehenkin pyytää tuomaan sinistä proseccoa. Aina onnistuu. :-D Ystäväni maistatti tätä mulle ensimmäisen kerran. Ensimmäisiä lämpimiä kevätiltoja, mentiin ystävälle yökylään rankan työviikon jälkeen. Ei päästy pihaa pidemmälle kun ystäväni kysyi, haluanko lasillisen kuohuvaa. Kyllä kiitos. Siinä istuttiin, lämpimässä ilta-auringossa ja nautittiin lasilliset sinistä proseccoa. Olin myyty.\nAila 27. marraskuuta 2016 klo 11.08\nHerkut on eväät ja juomat! Nälkä tuli!\nminni 27. marraskuuta 2016 klo 17.52\nNo oli kyllä. Ja kivaa oli tekeminen!


Työhuoneista vielä – Liisa Laakso\nPosted on 30.6.2011 5.7.2011 by lilaakso\nTyöhuonepäätökset saatiin aikaiseksi juuri ennen Juhannusta. Uuteen käytäntöön siirryttiin noin 7 kk:n siirtymäajalla, mutta silti asia tuli osalle tutkijoista yllätyksenä. Tästä aiheutui valitettavan paljon pahaa mieltä.\nTeimme kaksi virhettä:\n1) Ajoitus juuri ennen lomia oli huono. Kielteisen päätöksen saaneiden on vaikea hoitaa omaa työtila-asiaansa ja kaikkien on ikävä lähteä lomalle pahalla mielellä.\n2) Oppiainevastaavat, joiden olisi pitänyt voida välittää oikeaa tietoa joukoilleen, olivat ilmeisen tietämättömiä sekä päätösten valmisteluprosessista että niiden perusteista.\nJos jälkimmäinen virhe olisi vältetty, eli tiedotus olisi ollut kunnossa, olisimme hillinneet myös ensimmäisen tarkoittamattomia seurauksiaI\nItse päätökset kuitenkin noudattavat linjauksia, joista avoimesti kerrottiin jo vuoden vaihteessa.\nTuon vielä esille muutamia faktoja, jotka olisi ollut hyvä saattaa oppiainevastaavien ja heidän kauttaan tutkijoiden tietoon jo aikaa sitten.\nKoko tiedekunnan tasolla kyse on niukkuuden jakamisesta tasapuolisesti. Vanhoissa oppiainelaitoksissa on käytetty tilaa ällistyttävän vaihtelevasti – toiset on sijoitettu hyvin ahtaasti, toiset väljästi. Sosiologialla on ollut käytössään n. 24 m²/henkilötyövuosi (työsuhteisista laskettuna) ja viestinnällä 17 m²/htv. Osassa oppiaineita apurahatutkijoille tai jatko-opiskelijoille on voitu antaa yhden hengen huoneita; osassa heille ei ole ollut mitään tilaa tarjolla. Huoneita on ollut myös sellaisten tutkijoiden käytössä, jotka ovat työsuhteessa tiedekunnan ulkopuolelle tai ovat tehneet päätoimenaan yksityistä konsulttitoimintaa. Samaan aikaan meille tulee uusia työsuhteisia tutkijoita esim. TEMin rahoituksella heinäkuun alusta ja SA:n rahoituksella syyskuun alusta.\nYliopiston taloudellinen tilanne on tiukka. HY:n hallituksen linjauksen mukaisesti keskushallinto pyrkii säästämään tilakustannuksissa. Vuokratiloista (mm. Vuorikadulla) ollaan luopumassa ja osaa rakennuksista (mm. Vironkadulla) ollaan myymässä. Meidän tutkijoitamme on sijoitettu juuri näihin tiloihin. Neuvottelemme parhaillaan uusista tiloista (mm. Pesulassa), mutta toistaiseksi sovitut korvaavat tilat eivät vastaa neliöiltään luovutettavia.\nOlemme tehostaneet tilankäyttöä: atk-luokkia on muutettu työhuoneiksi, suuria työhuoneita on kalustettu uudelleen useamman henkilön työtiloiksi, työtiloja ei tarjota enää tiedekunnan ulkopuolisille toimijoille. Toimenpiteet eivät kohdistu vain apurahatutkijoiden käytössä olleisiin tiloihin. Tarkoitus on pitää tiedekunnan talous kunnossa, jotta vielä hankalammilta leikkauksilta vältyttäisiin.\nValitettavasti kokonaiskuva on keskustelussa hämärtynyt. Esimerkiksi sosiologiassa ja antropologiassa on ollut sellainen käsitys, että työtilaa riittää kaikille tarvitsijoille. Tieto Vironkadun ja Vuorikadun kohtalosta ei ilmeisesti ole saavuttanut edes näissä tiloissa olevia tutkijoita.\nViime vuoden kulutuksen perusteella (vuokra-, puhelin-, kopiointi-, atk- ym. kulut) laitokset maksavat yhden työpisteen käytöstä noin 4 000 €/vuosi. Suoraa vuokrakulua siitä on noin 2 640 €.\nOlisi hyvä, jos täydentävän rahoituksen tutkimusprojektit pystyisivät tukemaan myös hankkeen yhteydessä toimivia apurahatutkijoita maksamalla heidän kulujaan. Apurahatutkijoiden työtilakorvauksien lisääminen ulkopuolisen rahoituksen yleiskustannuksiin on kuitenkin vaikeaa: useat rahoittajat eivät suurempaa yleiskustannusveloitusta enää hyväksy.\nHakijoiden yhdenvertaisen käsittelyn suurin ongelma oli eri tavoin ilmoitetut tiedot sekä tutkijoiden että säätiöiden osalta. Yhdenmukaisen käytännön pohjaksi valittiin lopulta vuoden 2011 veroton apuraha, joka pyöristettynä on 19 000 €. Laitosjohtajille esitettiin, että työhuonekorvausta (100 €/kk) perittäisiin vain 21 000 € ylittävistä apurahoista. Esim. SKR toteaa vuosiapurahastaan, joka on 21 000 € että se “sisältää lakisääteisen sosiaaliturvan sekä tavanomaiset matka-, laite- ja työhuonekulut.”\nMelan maksu määräytyy nettoapurahan perusteella (myönnetty apuraha – kulut) ja minimityötulon (1 500 €/kk) mukaan laskettuna se on vuoden apurahasta noin 2 200 €. Melan maksu vertautuu palkansaajan veroihin ja muihin pakollisiin maksuihin.\nAloittelevat tutkijat ovat meillä palkkaluokassa V2H4. Heidän kk-palkkansa on bruttona 2 168 €. Verojen (18 %) ja pakollisten maksujen (5,3 %) jälkeen heille jää kuukaudessa käteen 1 663 € (20 754 €/vuosi). Se on enemmän kuin SKR:n apurahatutkijalla (21 000 – työhuone – Mela-maksu minimissään) mutta vähemmän kuin Koneen säätiön väitöskirjantekijällä (25 200 – työhuone – Mela-maksu). Toisaalta työsuhteinen tutkija joutuu osallistumaan opetukseen ilman eri korvausta. Työhuonevuokraa maksava mutta tuntiopetuspalkkiota saava apurahatutkija ja aloitteleva palkkatutkija ovat vuosiansioissaan karkeasti samalla tasolla.\nJotkut apurahatutkijat ovat käyttäneet kulukorvauksen matkoihin. He voivat kuitenkin hakea esimerkiksi kanslerin matkatukea aivan samoin perustein kuin työsuhteisetkin tutkijat. Tarkoituksenmukaista olisi ollut, että tiedotuksemme ja 7 kk siirtymäaika olisivat mahdollistaneet paremman suunnittelun ja ennakoinnin. Apurahansa kulukorvausosuuden jo matkoihin tms. menoihin käyttäneiden tilanne on nyt hankalin. Kaikki nämä tapaukset täytyy vielä käydä lävitse erikseen.\nTämä kaikki ei tietenkään poista sitä epäkohtaa, että useimmat apurahat ovat pieniä ja tulevat pienissä paloissa, eikä apurahatutkijalla ole mahdollisuutta YPJ-korotuksiin.\nUudet tilapäätökset ovat kuitenkin parantaneet juuri heikoimmassa asemassa olevien apurahatukijoiden asemaa: alle 21 000 € vuosiapurahan saajat saavat tilan ilman korvausta ja lisäksi heille maksetaan tuntiopetuksesta ja laitostyöstä palkkio keskusteluissa esillä olleiden torpparisopimusten sijaan.\nMeidän täytyy kehittää uusia tilaratkaisuja apurahatutkijoiden, lyhytaikaisten projektitutkijoiden ja jatkokoulutettavien tarpeisiin. Tekninen osasto suhtautuu asiaan myönteisesti. Kyse ei ole vain valtiotieteellisen tiedekunnan vaan koko keskustakampuksen asiasta.\n23 Replies to “Työhuoneista vielä”\nAnna-Maija Castrén says:\n30.6.2011 at 21:22\nKiitos blogi-kirjoituksesta! Olisi tosiaan ollut hyvä, jos nämä käsittelemäsi asiat olisivat tavoittaneet porukat ennen maksulappuja. Yksityisen konsulttitoiminnan pyörittämistä yliopiston tiloissa ihmettelen, ja olen samaa mieltä, että siihen pitää puuttua.\nMinä haluan nostaa esiin kuitenkin pari muuta juttua; apurahoilla tehtävä tutkimus ei liity enää pelkästään väitöskirjoihin, vaan myös myöhemmässä uravaiheessa olevat tutkijat toimivat säätiöiden varassa. Niin kauan kun ongelma liitetään vain jatko-opiskelijoihin, luodaan kuva, että kysymys on ohimenevästä välivaiheesta, vähän tylsästä ja niukasta, mutta lyhytkestoisesti yhtä kaikki. Näinhän ei tietysti ole nyt, enkä usko, että on tulevaisuudessakaan. Tutkimusta tehdään ja johdetaan apurahojen varassa. Siksi tarvitaan yliopiston laajuinen linjaus koskien apurahatutkijoiden asemaa yliopistoyhteisössä.\nKerron yhden esimerkin. Reilu kolme vuotta sitten hommasin vihdoin uuden tietokoneen kotiin. Otin iloisena yhteyttä atk-palveluihin, sillä olin kuullut yliopistolaisten voivan ostaa softaa henklökuntahinnalla. Iloon ei ollut aihetta, sillä atk-palveluista ilmoitettiin, että koska minulla ei juuri sillä hetkellä ollut voimassaolevaa työsuhdetta, en ole henkilökuntaa enkä siis saisi haluamaani henkilökuntahintaan. Yliopisto oli allekirjoittanut softafirman kanssa sopimuksen, jossa edut oli neuvoteltu ainoastaan työsuhteisille, ei muille. Työn laadulla ei tietenkään ollut väliä, ainoastaan työsuhteella. Yritin urputtaa pitkästä työurastani, johon on kuulunut sekä työsuhteisena että apurahalla olemista, tuntiopetuksesta, ohjauksesta ja vaikka mistä. En millään jaksa uskoa, että tuohnn sopimukseen neuvotellussa rajauksessa oli kysymys rahasta. Kyseiselle firmalle Helsingin yliopiston henkilökunta-alennukset eivät ole edes nappikauppaa. Kysymys oli luultavammin siitä, että neuvottelijat eivät tulleet edes ajatelleeksi, että opettaja- ja tutkijakunnassa toimii muutakin porukkaa! Minusta on aika, että apurahatutkijat tunnustetaan osaksi yliopistoyhteisöä. Myös teoissa.\nToinen seikka, mitä pohdin on Melan laskupolitiikka; onko tosiaan niin, että Mela vähentää vaikkapa SKR:n henkilökohtaisesta työskentelyapurahasta (jonka osana SKR siis myöntää myös tutkimuskuluihin käytettävän osuuden) ensin työhuonekulut ynnä muut tutkimuskulut? Pelkän apurahatutkijan ilmoituksen varassa? Minä olen ollut siinä käsityksessä, että vähennyskelpoiset kulut ovat ainoastaan sellaisia, jotka rahoituksen myöntäjä on jo rahoituspäätöksessään tutkimuskuluiksi eritellyt. No, tämä selviää pian.\nMika Helander says:\n1.7.2011 at 06:11\nTiedustelisin mihin perustuu väite, että yliopiston taloustilanne on tiukka? Tilinpäätöstietojen mukaan yliopiston talous on ollut viime vuonna ylijäämäinen.\nAntti Gronow says:\n1.7.2011 at 09:39\nLiisa Laakso kirjoitti seuraavasti: “Työhuonevuokraa maksava mutta tuntiopetuspalkkiota saava apurahatutkija ja aloitteleva palkkatutkija ovat vuosiansioissaan karkeasti samalla tasolla”.\nPuutun tähän väitteeseen, jossa esitetään, että apurahatutkijoille olisi tarjolla tuntiopetuspalkkioita, koska se esiintyi myös Helsingin Sanomissa. Väite tuntuu kovin oudolta, kun keväällä juuri leikattiin tuntiopetusmäärärahoja ja ainakin sosiologiassa tilanne on se, että apurahatutkioijoita käytetään opetukseen jatkossa (toisin kuin aiemmin) vain poikkeustapauksissa. Vai onko niin, että tuntiopetusmäärärahoihin onkin yhtäkkiä tulossa jokin suuri korotus, joka paikkaa kevään leikkaukset?\n1.7.2011 at 09:56\nVielä kommentti tähän kohtaan liittyen: “Jotkut apurahatutkijat ovat käyttäneet kulukorvauksen matkoihin. He voivat kuitenkin hakea esimerkiksi kanslerin matkatukea aivan samoin perustein kuin työsuhteisetkin tutkijat”.\nKanslerin matkatukea myönnettiin tänä vuonna puolelle hakijoista ja käsittääkseni negatiivisen päätöksen perusteluna saattoi olla juuri se seikka, että apurahaan sisältyy kulukorvauksia. Toisin sanoen tässä ollaan tilanteessa, jossa toinen taho sanoo, että hakekaa matkatukea, kun kulukorvaus menee vuokramaksuihin, ja toinen, ettei matkatukea myönnetä, koska apurahaan sisältyy kulukorvaus.\nPerttu Salmenhaara says:\n1.7.2011 at 10:15\nViitaten mainittuun resurssipulavväitteeseen, kolme asiaa; 1) olisin kysynyt, miksi yliopisto ketjutti faktisesti pysyviä työsuhteita (“projekti”tutkijat) systemaattisesti kuukauden mittaisiin jaksoihin, kunnes tällainen ketjutus kiellettiin lailla? Ketjuttaminen mahdollisti työntekijöiden etuukksien ja irtisanomissuojan heikkenemistä ja työnantajakuluhen alenemista. Yliopisto jäytti itseäni hyväksi täällä tavoin vajaat kaksi vuotta. 2) Mikäli yliopistolla on resurssipula, kuinka sillä on varaa pitää ydinkeskustassa olevia tonttejaan tehottomasti rakennettuina ja rakennettuja tiloja vajaakäytössä; 3) Miksi yliopiston sisäinen byrokratia on huomattavasti raskaampaa ja työllistävämpää, kuin käytäntö ja lainsäädäntö edellyttäisivät? Esimerkiksi työsopimuksiin vaaditaan työntekijän allekirjoituksen lisäksi projektin vetäjän, laitoksen, dekaanin jne allekirjoitukset, vaikka sopimus olisi juridisesti pätevä vain työntekijän ja työnantajan sähköpostitse tekemällä sopimuksella. Nyt suojatyöpaikoissaan palkkaa nostavat byrokraatit täyttävät puolet niistä tiloista, jotka ylipäänsä ovat käytössä. Yst terv, VTL Perttu Salmenhaara\nPetro Poutanen says:\n1.7.2011 at 11:19\nKirjoituksessa mainittiin nähdäkseni ainakin kaksi syytä tilavuokrien perimisen aloittamiseksi: 1) niukkuus tiloista (tilojen myynti, heikko organisointi) ja 2) konsultti-tutkijoista sekä ulkopuolisessa työsuhteessa olevista tilanhaltijoista eroon pääseminen.\nTästä yhtälöstä ei ihan helposti voi vetää yhteyttä tilavuokran perimiseen.\nKohta 1 on osittain tehostamis- ja järjestelykysymys; jos tahtoa löytyy, tutkijat mahtuvat varmasti työskentelemään vieläkin ahtaammin, ja uusiakin tiloja voitanee remontoida ja vuokrata. Esimerkiksi Pesulan toinen kerros on tyhjä, koska sitä ei ole remontoitu käyttöä varten. Miksi? Myös tilojen uudelleenallokointi voisi selventää kuviota hieman.\nKohta 2 olisi puolestaan mielestäni ainakin osittain ratkaistavissa siten, että apurahatutkijoilta edellytettäisiin todistus siitä, että he nauttivat jonkin sortin apurahaa, ovat sitä yrittäneet hakea ja/tai aikovat hakea. Näin muualta tulonsa saaville voisi mätkäistä laskun käteen.\nIhmetyttää myös hieman tuon ns. apurahan “kuluosuuden” käyttö tilavuokriin. Millä perusteella kuluosuutta priorisoidaan? Jos päätän ostaa joka vuosi koko rahalla työvälineitä ja matkustaa konferensseissa, tarvitseeko minun maksaa työtilastani yliopistolle?\nKoko valtiotieteellistä tiedekuntaa ja kaikkia sen apurahatutkijoita koskeva uusi maksupolitiikka on todella järeä ase näiden perusteluiden valossa. Miksi ei alkaa periä pöytävuokraa samantien myös opiskelijoilta ja yliopiston muilta työntekijöiltä?\nTuula Pietilä says:\n1.7.2011 at 11:29\nYliopiston talouteen ja lisenssisopimuksiin keskushallinto osaisi vastata paremmin, mutta osaltani voin kommentoida seuraavaa:\nMika Helander kysyi yliopiston ylijäämästä. HY:n tilikauden yijäämä oli tosiaan 7,7 M€ mutta kun kokonaismenot olivat – jos oikein tuloslaskelmaa tulkitsen – 626,4 M€, niin toiminnan puskuria (ylijäämää) oli vain 1,2 % mikä on hyvin vähän. Tappiolla yliopisto ei sentään ole, mutta seitsemän miljoonan puskuri hupenee tämän mittaluokan toiminnassa nopeasti palkankorotuksiin tai muiden kustannusten nousuun.\nAnna-Maija Castrén pohti lisenssiehtoja ja Mela-maksuja: Lisenssisopimuksia tehtäessä käyttäjien määrä täytyy arvoida jotenkin. Työsuhde ja opinto-oikeus ovat selkeimmät mittarit. Jos käyttölisenssjä myönnetään muille, niin mikä olisi se järkevä rajaus, jolla lisensejä myönnettäisiin tasapuolisesti kaikille ehdot täyttäville?\nMelan asiakaspalvelun antamien tietojen perusteella vakuutuksen hakijan oma ilmoitus kuluista riittää. Toki sen on oltava järkevä, tarvittaessa Mela kysyy lisätietoja. Esim. SKR:n 21.000 euron vuosiapurahasta kuluja voi olla enintään 3.000\n(työskentelyapurahan suuruus on 1.500 €/kk).\nLiisa Laakso says:\n1.7.2011 at 12:26\nAntti Gronowin kysymyksiin:\n1)\tTuntiopetusmäärärahoja on leikattu velvoittamalla kaikki työsuhteiset tutkijat osallistumaan opetukseen n. 2 viikon työpanoksella ilman korvausta. Talous tulisi saattaa sellaiseen kuntoon, että myös apurahatutkijoiden osallistuminen opetukseen olisi ennemminkin sääntö kuin poikkeus. Heidän toivotaan tarjoavan opetusta laitoksen/oppiaineen tarpeisiin ja he ovat etusijalla, kun tuntiopetusmäärärahoja käytetään. Kulukorvausten periminen vahvistaa omalta osaltaan laitosten taloutta. Voi kuulostaa byrokraattiselta rahan kierrättämiseltä, mutta lopputulos on näillä pelimerkeillä reiluin ja varmasti lain mukainen.\n2)\tKanslerin matkatuki on kilpailtua rahaa. Sitä ei voida myöntää kaikille hakijoille. Näkisin tässä apurahan saajalla valinnan paikan. Jos matkat ovat oman tutkimuksen kannalta tärkeämpiä kuin oma työtila, niin silloin kannattaa käyttää kulukorvaus matkoihin ja tyytyä vaatimattomampiin työpistepalveluihin laitoksella.\nPerttu Salmenhaaran kahteen ensimmäiseen kysymykseen en osaa vasta. Kolmanteenkin vain sellainen kommentti, että nimmareiden kirjallinen kerääminen tuntuu tosiaan kivikautiselta. Luvassa on elektroninen systeemi. Hallintoa pyritään keventämään koko yliopistossa ja tiedekunnassa. Se ei ole ihan helppoa, kun esim. täydentävä rahoitus on meilläkin kasvamaan päin ja siihen tarvitaan pyörittäjiä. Ei pidä paikkaansa, että hallinto täyttäisi puolet käytössä olevista tiloista. Osuus on paljon pienempi. Hallinnon käytössä olevia tiloja on supistettu huomattavasti esim. siirtämällä henkilökuntaa neljän hengen huoneisiin.\nPetro Poutaselle: syy kulukorvauksen perimiselle on taloudellinen. Se ei koske kaikkia apurahatutkijoita, vain niitä joiden apurahat ylittävät mainitun 21 000 €. Meillä on tiedekunnassa paljon tämän alle jääviä apurahoja, jopa 16 000 € vuosiapurahoja. Näiden saajilta ei peritä mitään kulukorvausta. Ulkopuolisella rahoituksella yliopistoon työsuhteessa olevilta tutkijoilta peritään ”pöytävuokraa” heidän saamansa rahoituksen yleiskustannusosuuden muodossa.\nVielä tiedoksi, että päätöksenteon nopeuttamiseksi yritämme saada tilahaut e-lomakkeelle. Nythän kävi valitettavasti niin, että yritys saada päätökset aikaiseksi kuukauden sisällä 16.6. mennessä ei onnistunut, vaan venyi käsittelyn hitauden vuoksi Juhannukseen asti.\n1.7.2011 at 13:50\nTarkennus kanslerin matkarahan jakoperusteisiin: apurahoihin mahdollisesti sisältyviä kulukorvauksia ei otettu päätöksissä huomioon hakijan mahdollisuuksia huonontavana seikkana.\nKanslerin matkarahan hakijoiden hakemukset pisteytettiin dekaanin päätöksessään (22/2011) vahvistamilla kriteereillä (löytyvät tämän kommentin lopusta), joista yksi oli\n”Tutkijalla on saatavissa muuta rahoitusta matkaa varten (esim. tutkijakoulut, SA projektit)”\nEn itse ollut valmistelemassa kuluvan vuoden päätöksiä, mutta kävin läpi edeltäjäni tekemät hakemusten pisteytysmerkinnät, ja nähdäkseni kaikki apurahalla työskentelevät ovat saaneet nuo 2 lisäpistettä, eli heillä ei ole katsottu olleen käytettävissä muuta rahoitusta.\nMatkarahat jaettiin pisteytyksen jälkeen kiintiöittäin (jatko-opiskelijat, tutkijatohtorit, yliopistonlehtorit, professorit) hakijoiden saamien yhteispistemäärien perusteella. Kenenkään apurahalla työskentelevän hakemus ei siis ole tullut hylätyksi apurahaan mahdollisesti sisältyvän kulukorvauksen takia.\nKanslerin matkarahahakemusten pisteytyskriteerit (dekaanin päätös 22/2011):\nPeruste (suluissa pisteet)\nMatkan tarkoitus ja osallistuminen:\n-Kutsuttu esitelmä (4)\n-Konferenssin yhteyteen erillisen tilaisuuden järjestäminen (4)\n-Esitelmä tai posteri kansainvälisessä tieteellisestä kokouksessa (3)\n-Muu opintomatka (1)\n-Muu ( 0-1)\nEsitelmä/posteri hyväksytty esitettäväksi\nTutkijalla on saatavissa muuta rahoitusta matkaa varten (esim. tutkijakoulut, SA projektit)\nMax. pistemäärä yhteensä 7\nKoska suuri määrä hakijoita päätyi tasapisteisiin, otettiin lopullisissa päätöksissä huomioon, oliko hakija saanut matkarahan edellisenä vuonna; niillä jotka eivät olleet saaneet, oli etusija. (Jos näin ei olisi menetelty, suuri joukko päätöksiä olisi pitänyt tehdä sattumanvaraisesti arpomalla.)\n1.7.2011 at 16:18\nTuula Pietilä perustelee taloustilannetta ylijäämän prosentuaalisella pienuudella käyttäen termiä puskuri.\nHelsingin yliopistolla on käsittääkseni kuitenkin apteekkimaksut merkittävänä tulonlähteenä, joka on suuruusluokaltaan isompi tulo kuin muiden yliopistojen varainhankinnan tuotot. Lisäksi tuosta kokonaiskulusummasta varsin suuri osa on sellaista kiinteätä menoerää, jossa ei tapahdu suuria ennakoimattomia muutoksia. Palkankorotusten suuruudella ei voida puskurin kokoa perustella tilanteessa, jossa valtio rahoittaa toiminnasta valtaosan.\nRahavarojen muutos oli tilinpäätöstietojen mukaan 61,5 miljoonaa euroa plussalla konsernin tasolla ja emoyhtiön osaltakin yli 9 miljoonaa lisäystä (vuositasolla). Valtiolta tullut raha on – mikäli tulkitsen oikein – 382,5 miljoonaa euroa.\nRahapulalla ja talouden niukkuudella tätä on siis varsin vaikea perustella. Köyhät apurahatutkijat eivät missään olosuhteissa voi sellaista ylijäämäpuskuria rahoittaa, jolla voitaisiin turvata mahdolliset palkankorotusten tuomat lisäkulut. Eikä yliopiston tehtävänä ole minkään suuren ylijäämän kerääminen millään puskuriperusteella. Rahastot toimivat puskureina.\n1.7.2011 at 16:39\nKiitos Tuula Pietilälle vastauksista aiempaan kommenttiini!\nNostat esiin kysymyksen lisensseihin liittyen: “Lisenssisopimuksia tehtäessä käyttäjien määrä täytyy arvoida jotenkin. Työsuhde ja opinto-oikeus ovat selkeimmät mittarit. Jos käyttölisenssjä myönnetään muille, niin mikä olisi se järkevä rajaus, jolla lisensejä myönnettäisiin tasapuolisesti kaikille ehdot täyttäville?”\nSopimuksia neuvotellessa määrän voisi kai arvioida lisäämällä opinto-oikeuden ja työsuhteen oheen kriteeriksi sen, että työskentelee yliopistolla. En todellakaan ymmärrä, miksi tämä ei ole tullut kyseeseen. Vai eikö asianomaisilla tahoilla ole tiedossa, paljonko “työskentelee yliopistolla”-porukkaa on? Toinen vaihtoehto on sitten käyttää mainittuja kriteerejä ja lisätä siihen jokin vuosittainen tuntiopejen ja apurahatutkijoiden kiintiö, johon kuuluvat saisivat ostaa tuotteita. Kuuluminen tähän kiintiöön pitäisi tietysti ostotilanteessa todentaa. Ja jos vuosittainen kiintiö täyttyy, ostajakokelasta kehotettaisiin palaamaan asiaan seuraavan vuoden alussa.\nApurahatutkijoiden ongelma kiteytyy tällaisessa laskennallisessa arvioinnissa: heillä ei ole tunnustettua asemaa yliopistoyhteisössä. Heillä ei ole statusta, eikä hallinnolla ole luokkaa, johon heidät sijoittaa. Suhteessa mainittuihin kriteereihin apurahatutkijat ovat yliopistossa kuin paperittomia, epähenkilöitä. Ymmärrän, että kyseessä on hallinnon kannalta ongelmallinen ryhmä, mutta ei kai tässä sentään ratkaisemattoman dilemman edessä olla!\nTuo Mela-tarkennus oli hyödyllinen, kiitos siitäkin. Tämän ohjeen varassa teen syyskuussa vakuutushakemukseni. Ehkä on hyvä kuitenkin lisätä, että mainittu työskentelyraha oli ilmoitettu ennen pakollisia eläke- ja tapaturmavakuutusmaksuja, jotka ovat noin 14% apurahasta. Eli 21 000 – max 3 000 kuluja – 14% vakuutusmaksut, nettotulo on noin 1290 euroa /kk.\n1.7.2011 at 17:01\nTuntiopetusmäärärahoista: eli apurahatutkijoiden tulee jäädä vain odottamaan, että talous saadaan joskus tulevaisuudessa “kuntoon”, jotta heille taas voidaan maksaa opettamisesta, mutta vuokria tulee maksaa heti ja välittömästi…? Lisäksi epäilen, että mikäli kaikki työsuhteiset todella saadaan opettamaan kahden viikon edestä, niin ihan mahdottomasti ei apurahatutkijoiden ole enää mahdollista opettaa; kursseja ei kannata loputtomasti järjestää. Mutta tämä on turhaa jossittelua, sillä tällä hetkellä tilanne on se, että tuntiopetusmäärärahojen käyttöä tulee välttää.\nKanslerin matkarahoista: tässä(kin) asiassa taitaa valitettavasti päteä vanha sanonta “ennen oli kaikki paremmin”, sillä ennen opetushenkilökunnalle maksettiin vanhojen laitosten toimesta yksi ulkomaanmatka vuodessa (näin tehtiin ainakin sosiologiassa), mutta nyt kaikki professoritkin ovat anomassa kanslerin matkarahoja. Kaikki kanslerin rahoja joskus käyttäneet varmasti myös tietävät, ettei matkarahoja yleensä myönnetä tarpeeksi, joten kulukorvauksia tms. tarvitaan todellisten matkakulujen paikkaamiseen (ellei sitten maksa niitä omasta pussista).\nTodella karulta kuulostaa apurahatutkijan tulevaisuus, jos jatkossa pitää miettiä, haluaako joka toinen vuosi käydä konferenssissa vai pitääkö mieluummin työhuoneen. Ja samaan aikaan juhlapuheissa valitetaan sitä, että suomalaistutkijat eivät ole tarpeeksi kansainvälisiä!\nMelasta: systeemi on absurdin joustamaton, sillä jo tehtyihin päätöksiin ei millään voi vaikuttaa (muuten kuin lopettamalla apurahan nostamisen kokonaan ja pysyvästi). Ts. tämän vuoden osalta tehtyihin Mela-maksupäätöksiin ei voi enää vaikuttaa esim. ilmoittamalla, että joutuukin maksamaan yliopistolle vuokraa loppuvuoden osalta.\nKaiken kaikkiin minusta omituisinta tässä koko asiassa on se, että vielä keväällä vakuutettiin ja vannottiin, että tulevaisuudessa ikään kuin painostetaan apurahoja myöntäviä tahoja sisällyttämään vuokrakulu myönnettäviin summiin, mutta nyt ilmeisesti katsotaan – mikäli olen oikein ymmärtänyt; en ole varma, olenko, kun minkäänlaisia perusteluita päätöksille ei tarjota – että jos jo myönnettyyn rahaan on sisällytetty yhtikäs minkäänlaista kuluosuutta, tullaan siitä perimään vuokraa. Koska tällainen linjanmuutos tehtiin? Entä mistä tuo 21 000 euron vuosiraja on ilmestynyt ja kuka sen on päättänyt?\nLaura Juntunen says:\n2.7.2011 at 08:34\nMuutama huomio liittyen niin asian taloudelliseen kuin henkiseenkin puoleen:\nKoska laskentaperusteena on nähtävästi käytetty Suomen kulttuurirahaston apurahaa, käytän tätä esimerkkinä. SKR:n apurahasta käteen jäävä summa on pakollisten MYEL-maksujen jälkeen noin 1500 euroa kuussa, mikä on siis jo lähtökohtaisesti vähemmän kuin jatko-opintojaan aloittavan tutkijakoululaisen kuukausipalkka. Tästä summasta pitää vielä vähentää muut mahdolliset kulut.\nHuomionarvoista kuitenkin on, että – toisin kuin kuukausipalkkaa saavalla tohtorikoulutettavalla – apurahatutkijan kuukausiansio pysyy samana aina väitöskirjan valmistumiseen saakka. Koko jatkokoulutusvaihe huomioiden apurahatutkijat ovat siis taloudellisesti selvästi kollegoitaan huonommassa asemassa, ja tässä mielessä apurahatutkijan tulotason vertaaminen aloittelevan tutkijan palkkaan ei tunnu aivan oikeudenmukaiselta. Itse sekä projektirahalla että apurahalla työskennelleenä voin todeta, että apurahalle siirryttäessä jo pidemmälle jatko-opinnoissaan edenneen tutkijan tulotaso romahtaa.\nJos apurahatutkijoiden ja kuukausipalkkaa nauttivien tohtorikoulutettavien tulotasoa kuitenkin halutaan verrata, on myös huomioitava, että apurahatutkija jää normaaliin työsuhteeseen kuuluvien työsuhde-etujen kuten työterveyshuollon ulkopuolelle. Muun muassa äkillisiin sairastumisiin ynnä muihin yllättäviin menoihin ja juokseviin kuluihin on pystyttävä siis budjetoimaan rahaa omasta pussista.\nKäsitykseni mukaan tiedekunta/sen laitokset subventoivat tutkijakouluissa olevien palkkakustannuksia niiltä osin kun tutkijakouluista saatava raha ei riitä pakollisiin indeksi- ja ypj-korotuksiin. Jos tarkoituksena on jakaa tohtorikoulutettavat kahteen kastiin, ainakin itse toivoisin, että tämä todettaisiin rehdisti ääneen.\nPäätös olla perimättä tilakustannusta alle 21.000 euron apurahoista on sinällään oikeansuuntainen. Jos tilavuokraa on ainakin osalta pakko periä, kenties vielä reilumpaa olisi kuitenkin periä tilakustannusta prosenttiosuutena myönnetystä apurahasta, koska säätiöt todella myöntävät eri summia. (Dekaanin kirjoituksessaan mainitsema Koneen säätiön 25.200 euron vuosiapuraha tosin koskee post doc -tutkijoita, kun taas väitöskirjantekijän vuosiapuraha on Koneella 22.800 euroa.)\nKoska apurahat yleisesti ottaen ovat todella pieniä, pienituloisen apurahatutkijan on pystyttävä suunnittelemaan omaa talouttaan mahdollisimman tarkoin. Huolimatta siitä, että tilakustannusmaksu tuotiin ensi kertaa esiin jo alkuvuodesta, täsmällisen tiedon saaminen siitä, milloin ja miten tällaiseen käytäntöön mahdollisesti siirryttäisiin, on tuntunut olevan pyynnöstäkin lähes mahdotonta. Useimmille juuri ennen juhannusta annettu ratkaisu lienee siis tullut yllätyksenä. Epäonnistuneesta tiedottamisesta aiheutunut epävarmuus puolestaan on vaikeuttanut tulevaisuuden suunnittelua. Sadan euron kuukausikorvaus työtilasta ei ehkä sinällään kuulosta kohtuuttomalta, mutta apurahatutkijan tulotasoon suhteutettuna se saattaa hyvinkin kaataa asuntovelallisen talouden.\nEhdotin jo keväällä, että työtilakysymyksestä keskusteltaisiin laajemmin tiedekunnassa. Sain tuolloin vastaukseksi, ettei asiaa ehditä valmistella riittävästi ennen kesälomia, mutta aiheesta järjestettäisiin keskustelutilaisuus syksyllä. Hyvän hallintotavan mukaisesti olisi tietysti toivottavampaa, että asioista voitaisiin keskustella ennen kuin päätökset on tehty.\nTässä vaiheessa (viimeistään) kaipaisin mahdollisimman täsmällistä tietoa mm. siitä, miten “apurahan kulukorvausosuuden” käyttöä tullaan arvioimaan: millaiset kulut hyväksytään ja mihin summaan tässä viitataan? Ymmärtääkseni apurahat on tarkoitettu ensisijassa elämiseen/työskentelyyn ansiotyöstä vapaana, eikä niihin ole korvamerkitty euromääräistä yleiskustannus-/kulukorvausosuutta. Kuulostaisi ratkaisuna hieman erikoiselta, jos se, että tutkija on jo ennättänyt käyttää rahansa (nimenomaan tutkimustyöhön liittyviin menoihin) oikeuttaisi vapautukseen tilakustannusmaksusta, kun taas tuleville kuukausille budjetoidut välttämättömät menot jätettäisiin huomioimatta.\nTaloudellisten näkökohtien lisäksi on huomioitava myös ratkaisun henkinen puoli. On vaikea säilyttää motivaationsa ja pysyä lojaalina organisaatiolle, joka näkee sille (ilmaiseksi) työpanoksensa antavat ihmiset pelkkänä kulueränä. Useimmat apurahatutkijat edustavat yliopistoaan ja laitostaan niin kansallisissa kuin kansainvälisissäkin yhteyksissä siinä missä kuukausipalkalla työskentelevät kollegansakin. Myös apurahatutkijoiden julkaisuilla ym. työpanoksella on varmastikin ollut vaikutuksensa valtiotieteellisen tiedekunnan tulokseen ja tätä kautta rahoitukseen – kuten vaikkapa siihen, että sosiaalitieteiden laitos sai äskettäin ylimääräisen tulospalkkion. Rekrytointimielessä pätkätyöt ja heikko tulotaso eivät varsinaisesti ole yliopistolle mikään valtti, ja tästä näkökulmasta apurahatutkijoiden ajaminen entistä ahtaammalle vaikuttaa hieman lyhytnäköiseltä.\nKuten Anna-Maija Castrén viestissään huomauttaa, apurahatutkijan asema yliopistossa vaatisi yleisemminkin täsmentämistä. Viimeisimmässä Tieteentekijöiden liiton kyselyssä 67 prosenttia vastaajista ilmoitti työskennelleensä jossain kohden työuraansa apurahalla, ja apurahoituksen osuuden arvioitiin olevan kasvussa. Nyt tehty päätös koskettaa siis luultavimmin lähivuosinakin huomattavan suurta joukkoa. Tästä huolimatta yllättävän harva tuntuu olleen työtiloja koskevasta ratkaisusta tietoinen sen valmisteluvaiheessa.\nVoinemme olla yksimielisiä siitä, että vähintäänkin viestinnässä on epäonnistuttu: asiasta tiedottaminen asianomaisillekin on ollut niukkaa ja epäselvää, ja ratkaisun ajoitus on vähintäänkin kehno. Toivottavasti kyse on ollut vain heikosta viestinnästä eikä tarkoitushakuisesta tavoitteesta viedä vastustusta herättävät muutokset läpi loma-aikaan kaikessa hiljaisuudessa.\nTyöhuonejakolinjausten tavoite on, että molemmilla laitoksilla toimitaan yhdenmukaisesti, ja että kriteerit ovat tiedossa. Tutkijoilla on oikeus pyytää perusteet itseään koskeville päätöksille. Laitosten tulee oikaista päätökset, joissa epätasa-arvoista kohtelua on tapahtunut. Tällaisten tapausten syynä voi olla puutteellinen informaatio tai inhimillinen virhe, ja ne voidaan korjata. Seuraavalle kierrokselle on luvassa parannettu lomake ja niiden kokeneempi käsittely.\nPyrkimyksemme on saada apurahoja myöntävät tahot sisällyttämään työhuonekuluja myönnettäviin summiin. Toukokuun haussa apurahojen saajat ilmoittivat työhuonehakemuksissaan kululisistään hyvin eri tavoin: jotkut kertoivat apurahansa sisältävän työhuonekulut; toiset täsmälleen samasta apurahasta, että siihen ei sisälly työhuonekuluja. Tämän vuoksi selvitimme säätiöiden näkemykset siitä, mihin he ovat tarkoittaneet myöntöjään käytettävän. 21 000 euron vuosiraja perustuu näihin selvityksiin. Sen määrittelemisestä vastaa dekaani kuten koko tiedekunnan taloudesta.\nYliopiston talous ei ole huono, mutta kohoavien palkkojen vuoksi jossakin on säästettävä. Suunnittelussa on pakko löytää ratkaisuja, joilla pärjätään myös tulevina vuosina. Tulevaisuudessa työyhteisömme täytyy ainakin keskustakampuksen alueella sopia pienempiin tiloihin. Tutkijoiden on esimerkiksi tingittävä mahdollisuudestaan säilyttää henkilökohtaista kirjakokoelmaansa kunnollisissa työhuoneissa. Jos sellaista palvelua haluaa, huonekuluja täytyy sisällyttää hankkeen tai apurahan kokonaisbudjettiin. Rauhallisten työpisteiden, kokoontumistilojen, posti-, puhelin- ja atk-palveluiden järjestäminen onnistuu helpommin. Juuri tähän voidaan päästä ns. common room –mallilla, joista maailmalla kyllä löytyy hyviä esimerkkejä.\nKeskustelussa on tullut esille useita apurahatutkijoiden asemaan olennaisesti vaikuttavia seikkoja. Ryhdymme seuraamaan apurahatutkijoille maksettavaa tuntiopetusta ja palkkioita. Jos siellä on jotain omituisuuksia, niin selvitetään. Kysehän ei ole pelkästään kurssien järjestämisestä, jossa varmasti tulee kylläisyyspiste vastaan kuten Antti Gronow kirjoittaa, vaan monista muistakin opetus- ja laitostehtävistä pääsykoekysymysten laatimisesta alkaen. Yliopistossa tutkimus ja opetus kohtaavat. Mikäli tutkijalla ei ole mitään annettavaa opetukseen tai kiinnostusta sitä kohtaan, kannattaisi ennemminkin affilioitua johonkin sektoritutkimuslaitokseen tai think tankiin kuin yliopistoon.\nKyselen myös noista Anna-Maija Castrenin mainitsemista lisensseistä Tikestä. Monta muutakin selvitettävää asiaa varmasti on. Olemme jo päättäneet apurahatutkijatilaisuuden järjestämisestä syksyllä. Päivä ja agenda ovat vielä auki, mutta palataan asiaan heti lomien jälkeen.\nMeidän pitää kaikin keinoin parantaa tiedotusta. Uusi Flamma tarjoaa varmasti Almaa tehokkaamman kanavan sisäiselle tiedotukselle ja tekee asioiden seuraamisestakin helpompaa.\nTiina Arppe says:\n3.7.2011 at 19:23\nMinä puolestani kysyn lakonisesti, eikö apurahatutkijoiden kannattaisi jatkossa ryhtyä vastaavasti laskuttamaan yliopistoa tuottamistaan julkaisupisteistä ja opinnäytetöistä, kun yliopisto kerran nettoaa niiden perusteella valtiolta riihikuivaa rahaa? Kaikki tämän markkinalogiikan on pädettävä molemminpuolisesti? Jos kerran yliopisto voi lähettää apurahatutkijoille mitään kyselemättä ja ikään kuin ylhäältäkäsin saneltuna hallinnollisena toimena laskun työhuoneesta (minkäänlaista sopimustahan tässä ei ole solmittu eikä neuvotletu, kyse on ikään kuin ilmoitusluontoisesta asiasta), niin eikö työntekijän olisi myös syytä ryhtyä laskuttamaan tuotoksistaan? Laskutetaanhan opetuksestakin, miksei siis saman tien markkinahinta myös kaikelle muulle?\n4.7.2011 at 15:44\nHyvin monet sosiologian oppiaineen tutkijat, jotka ovat sähköpostikeskusteluissa ja täällä pitäneet kovaa meteliä työhuoneasiasta, ovat olleet ajamassa Liisa Laaksoa dekaaniksi. Yksinkertaisempi kysyisi, että tulittekohan kysyneeksi dekaaniehdokkaan näkemyksiä liittyen tähän tutkijoiden perustyöoloihin liittyvään kysymykseen, vai oliko kyseessä pelkkä intuitiivinen, sukupuolipoliittinen tahdonilmaisu?\n5.7.2011 at 10:08\nYliopistossa siirryttiin 2010 laskennallisesta rahanjakomallista budjettipohjaiseen rahoitukseen. Tiedekunnat ja laitokset eivät saa yliopiston johdolta rahoitusta suoraan suoritusten (mm. julkaisut) määrän perusteella vaan tiedekunnat laativat strategiakausiksi tavoiteohjelman, jota tarkennetaan vuosittain. Tiedekunnan budjetti perustuu toiminnalle asetettuihin vuosittaisiin tavoitteisiin ja arvioon siitä, millä resursseilla näihin tavoitteisiin päästään. Mikäli varat eivät riitä kaikkeen suunniteltuun toimintaan, niin toteutettavien suunnitelmien valinnat tapahtuvat rehtorin ja dekaanin sekä dekaanin ja laitosjohtajan välisessä neuvottelussa. Tiedekunnan perusrahoituksesta kului vuonna 2010 noin 75 % palkkoihin ja 15 % tiloihin. Muiden kulujen (mm. laitteet) osuutta vähennettiin jo 2010. Budjetin aito liikkumavara ei ole suuri, ja tavoitteena 2010-2012 on toiminnan tehostaminen ja järkeistäminen varsinaisten leikkausten sijaan.\nTietääkseni kenellekään ei ole lähtenyt laskua työhuoneen käytöstä ilman sopimusta. Laitokset ovat tiedottaneet työhuonepäätöksistään juhannuksen tienoilla. Päätöksessä työhuone on mahdollisesti evätty, myönnetty ilman korvausta tai tutkijalle on tarjottu työtilaa korvausta vastaan, jolloin tutkijaa on pyydetty ottamaan yhteyttä asian sopimiseksi. Muutamiin työtilahakemuksiin oli ymmärtääkseni liitetty suoraan laskutuslupa ja on mahdollista, että näitä jo sovittuja kuluja on ehditty laskuttaakin. Mikäli joku kuitenkin on saanut laskun ilman sopimusta, pahoittelen asiaa ja pyydän ystävällisesti ottamaan yhteyttä minuun asian selvittämiseksi.\n5.7.2011 at 10:16\nSopimuksella tarkoitan tässä nyt yhdenmukaista, kaikki tiedekunnat kattavaa sopimuspaperia, joka on neuvoteltu keskeisten sopijaosapuolten (yliopistotyönantaja – työntekijöiden edustaja, esim. ammattiliitto) kesken siten, että sopimuksessa on selvästi määritetty kummankin osapuolen velvollisuudet ja vastuut. Lisäksi juridisesti ei ole täysin ongelmatonta ryhtyä yksipuolisesti muuttamaan yksittäisen tutkijan kanssa tehtyä sopimusta kesken apurahakauden. Nämä asiat on mielestäni selvitettävä perin pohjin ennen kuin kukaan allekirjoittaa yhtikäs mitään.\nMiikka Tallavaara says:\n7.7.2011 at 10:14\nTuossa yllä Tuula Pietilä antaa ymmärtää, että suoritukset, siis väitöskirjat ja julkaisut, eivät\nenää vaikuttaisi yliopiston ja sen laitosten rahoitukseen. Pitääkö tuo todella paikkaansa? Jos pitää, niin vähän kyllä ihmetyttää se vimma, jolla ainakin meillä humanistisessa tiedekunnassa piti täyttää tuhat-tietokantaa viime vuoden lopulla. Perusteluna silloin oli kyllä juuri laitoksen tulevat resurssit.\nEli jos nyt kuitenkin edelleen on niin, että tuloksilla on vaikutusta laitosten rahoitukseen, niin eikö se ole voimakkain argumentti työtilavuokrien oikeudenmukaisuutta vastaan? Ehkäpä olen sitten kovin itsekäs, mutta minusta siinä ei ole mitään oikeudenmukaista ja kohtuullista, että joutuisin maksamaan korvausta siitä hyvästä, että tienaan (vaikka vain hyvin pieneltä osin) rahaa jonkun muun palkkapussiin.\nVetoaminen palkattoman opetusvelvoitteen poistumiseen tuntuu myös naurettavalta. Se on\ntyötilakorvauksen ohella vain yksi tekijä joka entisestään eriarvoistaa mm. tutkijakouluun palkattuja ja apurahalla väitöskirjaa tekeviä: koska käytännössä rahaa tuntiopetukseen ei ole, apurahalla väitöskirjaa tekevien on mahdoton saada arvokasta\nopetuskokemusta – ellei sitten ole valmis sekä maksamaan vuokraa että opettamaan\nSiinäkin mielessä vanha järjestelmä, jossa työtilan sai kohtuullisen pientä työpanosta vastaan, oli huomattavasti parempi. Ainakin omassa oppiaineessani sitä pidettiin hyvänä eikä se kohdannut minkäänlaista vastustusta apurahatutkijoiden taholta. Sellaisesta järjestelystä hyötyvät molemmat osapuolet, ainakin jos hyöty yliopiston kannalta nähdään toteutuneena opetuksena ja tutkimuksena eikä hallinnon paisuttamiseen\nTJ Hämäläinen says:\n18.7.2011 at 16:45\nAnna-Maija Castrénille nyt heti loman jälkeen pikainen vastaus:\nEri ohjelmistovalmistajilla on erilaisia lisensointimalleja ja -ehtoja. Suurille firmoille HY on sen verran pieni asiakas, ettei meillä ole juurikaan mahdollisuuksia alkaa neuvotella sopimusten yksityiskohdista – kyseessä on ennemminkin ota tai jätä -tilanne. Pienemmät valmistajat sen sijaan ovat halukkaampia neuvottelemaan sopimusten sisällöistä ja niiden tulkinnoista.\nSopimukset ja niiden tulkinnat elävät koko ajan. Esim. SPSS:n (nyk. PASW) lisenssi ei vuonna 2006 sallinut mm. apurahatutkijoiden käyttää ohjelmistoa omilla kotikoneillaan, mutta tilanne on lieventynyt sen jälkeen.\nEi siis aina kannata luottaa siihen , mikä tilanne oli vaikkapa kolme vuotta sitten.\nToki me TIKEssä mielellämme tarjoaisimme ohjelmistoja ihan kaikkien yliopistolaisten käyttöön, mutta useimmat loppukäyttäjien käytössä olevat ohjelmistot on lisensoitu oppilaitoslisenssein, joiden hinnoittelu on huomattavasti kaupallisia lisenssejä halvempaa, jolloin myös niiden käyttöehdot ovat tiukemmat. Ehdot voidaan aina saada väljemmiksi, mutta se yleensä maksaa paljon rahaa. Ja lisensseihin käytetty raha on taas pois jostain muusta.\n(Tietysti laajempi käyttäjäkunta vaatii myös enemmän resursseja käyttäjätuelta, mutta tässä tapauksessahan näin ei juurikaan olisi.)\nt. TJ Hämäläinen\n25.7.2011 at 14:57\nOlen seurannut erittäin huolestuneena työtiloista kesän aikana vellonutta keskustelua. Pelkään että apurahatutkijat ovat hyvin pienen asian takia ajamassa itseään paitsioon yliopistolla.\nDekaani on siis ehdottanut että ne apurahatutkijat joiden apurahaan kuuluu rahaa tutkimuskulujen kattamiseen oman palkan lisäksi maksaisivat työhuoneestaan ja toimistotarvikkeista summan joka on murto-osa todellisista kustannuksista tai siitä mitä projektit maksavat näistä. On selvää että säätiöt eivät voi antaa rahaa joka olisi korvamerkitty juuri huonekuluihin koska osa tutkijoista haluaa tai heidän on pakko työskennellä kotonaan jolloin he voivat käyttää vastaavan summan esim. tietokoneen ja työpöydän hankintaan.\nOn huomattavaa että myöskään projektitutkijat eivät saa mitään muuta kuin palkan ja työtilat. Esim. matkarahansa he joutuvat hakemaan itse tai pyytämään sitä projektin johtajalta/ohjaajaltaan mikä mahdollisuus on tietenkin kaikilla apurahatutkijoillakin. Myös puhe ilmaisesta työstä on vailla katetta sillä samalla tavalla kaikki projekteissa tehtävä työ tulee yliopiston meriitiksi ilman että yliopisto siitä mitään maksaisi.\nToivoisin myös että apurahatutkijat ymmärtävät että he eivät voi esittää vaatimuksia yliopiston johdolle koska heillä ei ole juridista sidettä yliopistoon. Parhaimmillaankin he voivat vain estää jonkin yrityksen järjestellä heidän asioitaan. Pakkasvirran HS:ssä esittämä ajatus että vain työsuhteisilla olisi jatkossa nimettyjä työhuoneita ei varmasti ole kenenkään mieleen mutta osoitus siitä mihin voidaan joutua menemään jos muuta mahdollisuutta ei ole.\nToivoisin että kesän jälkeen asiasta voitaisiin keskustella asiallisemmin. Apurahatutkijoiden aseman selkeyttäminen ja turvaaminen on kaikkien etu mutta jos haluaa yliopistolla aseman on oltava myös valmis maksamaan siitä.\n2.8.2011 at 13:37\nKiitos TJ Hämäläiselle lisenssejä koskevasta tietopaketista! Hyvä kuulla, että tilanteet elävät ja sopimukset vaihtelevat.\nYhdyn KS:n toiveeseen asiallisemmasta keskustelusta lomien jälkeen. Minun nähdäkseni sellaiseen kuitenkin kuuluu kommentointi omalla nimellä.\nMuutenkin käsitykseni käydystä keskustelusta on rakentavampi kuin KS:n. Luulenpa kaikkien ymmärtävän pääpiirteissään syyt tähän pinnetilanteeseen, kun niukkuutta on pakko jakaa. Olisi kuitenkin viisasta miettiä nyt huolella tilakustannussopimusten sisältö ja toimeenpanon aikataulu. Eikö olisi esimerkiksi järkevää ottaa kulukorvausta käyttöön liukuvasti vasta uuden apurahakauden alkaessa, jolloin apurahan saaja saisi kulun vähennettyä ennen Mela-maksujen määritystä?\nTilakustannussopimusten (tai miksi näitä nyt haluaakaan nimittää) yksityiskohdat olisi nyt hyvä miettiä huolella ja kirjata ylös. Miettiä, missä voidaan kohtuullistaa, missä ei. Näin säännöt olisivat selvillä kaikille eikä tällaisia – tietokatkoksista johtuvia – ikäviä yllätyksiä tulisi.\nHelsingin yliopisto ei ole yhteisö, jossa voi ostaa aseman, ei ainakaan rahalla. Onneksi! Jos olen väärässä, KS kertonee, mitä hän on joutunut asemastaan Helsingin yliopistossa maksamaan.\n3.8.2011 at 15:44\nLukuunottamatta professoreita ja muita budjettirahalla palkattuja oikeastaan kaikki yliopistolla maksavat siitä että voivat tehdä täällä työtä. Esim. SA:n rahoituksella olevat maksavat moninkertaisen summan siihen mitä nyt on ehdotettu niiden apurahatutkijoiden maksettavaksi joille on varattu rahaa tutkimuskuluihin. Yliopisto ei oikein edes voi alkaa ketään heittämään ulos tutkimuksen laadun (eikä oikein edes määrän) takia koska se rikkoisi akateemista vapautta joten rahalla on tärkeä merkitys jos haluaa lunastaa paikkansa yliopistolla.\nKun keskustelua seuraa tuntuu että tyytyväisyyteen riittäisi vain se että yliopisto sitoutuisi etukäteen lupaaman veloituksetta työtilat rajattomaksi ajaksi kaikille jotka ovat saaneet apurahan tai voivat osoittaa sellaista vakavissaan hakeneensa. Jos kysymys onkin vain käynnissä olevien apurahojen Mela-maksuista niin se kannattaisi sitten sanoa ääneen. Luulen että hyvin perustelulla esityksellä siitä että yksittäinen apurahatutkija voisi hakea esim. maksimissaan vuodeksi lykkäystä tänä siirtymäaikana voisi olla mahdollisuuksiakin tulla kuulluksi.\nEsiintymiseni nimettömänä on toki oireellista ja ansaitsee kommentin. Oman etuni mukaista olisi jos kaikille halukkaille löytyisi tiloja veloituksetta mutta tuon ajaminen keinoja kaihtamatta ei ole minusta viisasta. Tilanteessa jossa osa ihmisistä on ryhtynyt ajamaan asiaansa uhkaamalla vallata laittomasti yliopiston kiinteistön tai kutsunut HS:ssä 100 euron kuukausivuokraa häädöksi yliopistolta on ehkä ymmärrettävää jos en halua esiintyä omalla nimelläni kun haluan vielä jatkossakin olla kaikkien kanssa puheväleissä. Kaikki eivät ehkä ymmärrä että tälläiset tempaukset hermostuttavat monia ihmisiä jotka suhtautuvat pohjimmiltaan hyvin myönteisesti apurahatutkijoiden asemaan eivätkä ne minusta ainakaan auta asiaa yhtään eteenpäin. Toivon vain että menneet voidaan asiassa unohtaa ja päästä tilanteeseen jossa kukaan ei enää koe tarvetta suojautua nimimerkin taakse vaikka puolustaisikin dekaanin päätöksiä.


Team Lappis - Lappis\nTeam LappisAnni Lankinen2021-05-05T08:57:09+00:00\nKite Team Rider\nWake Team Rider\nViimevuosina on Teemu harrastamista hieman vaivannut […]\nAina yli omien rajojen ajaen ja kovia pannuja vetäen yritetään kehittyä joka vuosi 🤙💪😁\nLeijat on kaikki […]\nSauli sai ensikosketuksen lajiin vuonna 2006 kun norskikaverit löivät rannalla 16 m2 Boxerin puomin suoraan kouraan, leijan ollessa unhookkina zeniittissä – “Try it out but don´t […]\nPäivin on vakiokasvo tuulisina päivinä, kitetapahtumissa sekä leireillä. Syksyisin ja keväisin surffipuutoksen aiheuttamia vierotusoireita paikataan reissuilla ympäri maailman kitemestoja. Tyylisuuntana tähän asti freeride/freestyle, mutta viimeiset Vietnamin […]\nVesillä ollessaan hänellä on aina kivaa! Hänen onnekseen Suomessa saadaan nauttia sikapitkästä wake-kaudesta. Petteri listaa treeninsä Exceliin, josta selviää niin vetopäivät kuin […]\nLappiksen tiimikuski ja Eleveight-leijabrändin Ambassador Petri, on ollut Lappiksen tiimiaktiivina vuodesta 2014 saakka, jeesaten Lappiksen Harppaa milloin missäkin. Suomessa häneen törmää todennäköisimmin Oulun kite-spoteilla ja poikkeuksetta […]\nPete on Larun locaaleja, mutta tapaa käydä melkoisen useasti sulattelemassa luita mitä päheimmissä mestoissa ympäri maailman esim. […]\nNiko tutustui wakeen Ukkohallassa vuonna 2010, ollen tällöin vasta 9 vuotias! Alkuun hitaasti startannut wake-ura lähtikin yllättäen nousukiitoon lajin viedessä mukanaan. Harrastamisen ohessa hän on myös työskennellyt […]\nMikko liittyi Lappiksen tiimiin vuonna 2013 ja harrastaa sen verran tosissaan ettei henkikään aina kulje. Energinen ja positiivinen harrastaja joka on innoissaan mukana monessa. Mikko on […]\nJussi eksyi kitekurssille Oulussa syksyllä 2012 ja homma lähti heti totaalisesti lapasesta. Edelleenkään, noin 6 vuotta myöhemmin ei Jussin into ole juurikaan laantunut! Hänen tyylinsä vaihtelee […]\nAina ei voikaan olla […]\nEleveightin leijat olivat aluksi täysin tuntemattomia mutta kauaakaan ei tarvinnut testailla, kun jo yhteinen sävel kuskin ja leijojen välille löytyi! Tällä hetkellä […]\nJanne eli ystävällisemmin Kilppari on ollut Lappiksen tiimissä kesästä 2017. Kilpparilla on kahden vuoden tiukka wakeputki päällä! Taukoa lajista tähän wakeputkeen on mahtunut yhteen laskettuna vain pari […]\nBrazilian loco who started kiting in 2007 and soon fell in love with the sport! Has been kiting all over since then: Brazil, Dubai, Turkey, […]


Mitä tietoja voin pyytää kunnalta? | Kyyjärvi\nTämä on julkisen hallinnon tiedonhallinnasta annetun lain (906/2019) 28 §:n mukainen asiakirjajulkisuuskuvaus, jonka tarkoituksena on helpottaa Kyyjärven kunnalle tehtävien tietopyyntöjen tekemisessä.\nJokaisella on oikeus saada tietoa viranomaisen asiakirjasta, joka on julkinen (621/1999, 8§). Pääosin Kyyjärven kunnan asiakirjat ovat julkisia. Asiakirjat voivat kuitenkin sisältää myös salassa pidettävää tietoa. Salassapidolle on aina jokin julkisuuslaista tai muusta laista tuleva peruste. Asianosaisella on lisäksi oikeus saada tietoa itseään koskevista asioista.\nAsiakirjapyyntöihin vastaavat eri osastot. Erityisestä päätöksenteosta vastaavat lautakunnat tai osastojen esimiehet.\nKyyjärven kunnalle osoitetut tietopyynnön voi toimittaa kirjaamoon. Kirjaamo rekisteröi tietopyynnön ja toimittaa sen käsittelyyn viivytyksettä oikealle taholle. Tarvittaessa autamme yksilöimään asiakirjan, josta tieto tarvitaan. Jos kirjaamo vastaanottaa tietopyynnön, joka kuuluu toisen viranomaisen toimialaan, se siirretään kyseisessä asiassa toimivaltaiselle viranomaiselle hallintolain (434/2003) 21 §:n nojalla.\nPuhelin: 044 459 7111\nKyyjärven kunta ylläpitää asiarekisteriä vireille pannuista asioista ja niiden käsittelyvaiheista ja niihin liittyvistä asiakirjoista. Tietoa voi hakea esim. asian tai asiakirjan otsikolla, hankkeen tai työryhmän nimellä, asiakirjan lähettäjän tai laatijan nimellä sekä erilaisilla päivämäärätiedoilla, esim. asian vireilletulo- tai asiakirjan laatimispäivällä. Tarkempaa tietoa asiarekisteristä saa kirjaamosta.\nKyyjärven kunnan on hallussaan tietoaineistoja ja asiakirjoja liittyen seuraaviin vastuualueisiin:\nKaikki pöytäkirjat ja asialistat löytyvät hallinto –valikosta Pöytäkirjat -sivulta.\nKuulutukset näytetään Kyyjärven kunnan etusivulla välilehdellä Kuulutukset.\nHenkilötietojen käsittelystä on tietoa Kyyjärven kunnan Tietosuoja-verkkosivulla