Jounin päivän jutut: syyskuuta 2019\nVenäläiset ovat suomalaisia geenien perusteella\n(Lisäys 18.11.-19 Tähän kirjoitukseen on varsinaisen käännöksen jatkeeksi lisätty muutamia karttoja selityksineen! Lisäksi 23.11 lisätty venäläisen kansanedustajan lausunto.)\nOtaksun, että tämän kirjoituksen aihe kiinnostaa monia: Venäläiset eivät ole slaaveja, vaan venäjää puhuvia suomalaisia.\nTämä hätkähdyttävä asia on paljastunut laajasta geenitutkimuksesta, joka tehtiin ensimmäistä kertaa Venäjällä. Tutkimuksesta kerrotaan venäläisessä lehdessä.\nVenäläisten suomalaisuus voi herättää monenlaisia tunteita rajan molemmin puolin. Mutta niin kuin seepra ei pääse eroon raidoistaan, niin ihminenkään ei voi poistaa geenejään.\nSuomalaisten ja venäläisten väliin syntyi repeämä niiden 600 vuoden aikana alkaen vuodesta 1200, jolloin Ruotsi alkoi laajentua vieraille alueille kohti itää. Repeämä on koskettanut kymmeniä suomalaisia sukupolvia ja sen vaikutukset ovat yhä olemassa.\nLehtiartikkelin käännös (vuodelta 2013) venäjästä suomeksi pohjautuu google-käännökseen. Käännöksessä on pieniä puutteita, kuten paikoitellen kankeaa kieltä, mutta kerrottu asia kyllä tulee hyvin esille tälläkin tavalla.\nToivomukseni on, että joku venäjän taitaja voisi korjata käännöksessä olevat puutteet. (Kiitos saamastani palautteesta! Käännöstä korjattu ja päivitetty 23.9)\nKäännökseen olen tehnyt vahvennuksia lukemisen helpottamiseksi. Lisäksi olen merkinnyt sulkuihin punaisella muutamia omia lisäyksiä tai selvennyksiä.\nLehden venäjänkielinen artikkeli löytyy täältä\nVenäläisten etnisen alkuperän romahdus\nEnsimmäisen kerran historiassa venäläiset tutkijat suorittivat ennennäkemättömän tutkimuksen venäläisestä geenivarastosta - ja sen tulokset olivat järkyttäviä. Tämän tutkimus vahvisti täysin artikkeleissamme ”Country Moksel” (nro 14) ja “ei-venäjän venäjän kieli” (nro 12) ilmaistun ajatuksen, jonka mukaan venäläiset eivät ole slaaveja, vaan vain venäjänkielisiä suomalaisia.\n”Venäläiset tutkimukset ovat valmistuneet ja tutkijat valmistelevat julkaisua ensimmäisestä laajasta tutkimuksesta liittyen Venäjän kansan geenivarastoon. Tulosten julkaisemisella voi olla ennakoimattomia vaikutuksia Venäjälle ja maailmanjärjestykseen”- näin sensaatiomaisesti alkaa julkaisu aiheesta Vlast-lehden venäläisessä painoksessa.\nJa sensaatio osoittautui todella uskomattomaksi - monet myytit Venäjän kansallisuudesta osoittautuivat vääriksi. Erityisesti kävi ilmi, että geneettisesti venäläiset eivät ole ollenkaan ”itä-slaavilaisia”, vaan suomalaisia.\nLehden artikkelin alku\nVENÄLÄISET OSOITTAUTUIVAT SUOMALAISIKSI\nAntropologit ovat kyenneet tunnistamaan tyypillisen venäläisen miehen ulkonäön useiden vuosikymmenien ajan kestäneissä intensiivisissä tutkimuksissa. He ovat keskisuuria ja keskipituisia, vaaleanruskeita vaalein silmin - harmaita tai sinisiä.\nMuuten, tutkimuksen aikana saatiin myös sanallinen muotokuva tyypillisestä ukrainalaisesta. Ukrainalainen eroaa venäläisestä ihon, hiusten ja silmien värillä - hän on tummaihoinen brunette, jolla on säännölliset piirteet ja ruskeat silmät.\nKuitenkaan ihmisenkehon osuuksien antropologiset mittaukset eivät ole edes menneisyyttä, vaan edellisen vuosisadan tiedettä, jolle on jo kauan annettu tarkimmat molekyylibiologian menetelmät, joiden avulla voimme lukea kaikki ihmisen geenit. Ja edistyneimmät DNA-analyysimenetelmät ovat nykyään mitokondriaalisen DNA: n ja ihmisen Y-kromosomin DNA: n sekvensointi (lukemalla geneettisen koodin kirjaimet). Mitokondrio-DNA: ta siirretään naislinjan kautta sukupolvelta toiselle lähes muuttumattomana siitä hetkestä, kun ihmiskunnan esivanhempi Eva kiipesi alas puusta Itä-Afrikassa.\nJa Y-kromosomi on vain miehillä. Se siirtyy myös melkein muuttumattomana miespuolisille jälkeläisille, kun taas kaikki muut kromosomit, kun ne siirtyvät isältä ja äidiltä heidän lapsilleen, muuttuvat luonteeltaan kuten korttipakka ennen jakamista. Siksi, toisin kuin epäsuoria piirteitä (kuten ulkonäkö ja kehon mittasuhteet), mitokondriaalisen DNA: n ja Y-kromosomi-DNA: n sekvensointi osoittaa kiistatta ja suoraan ihmisten välisen sukulaisuuden asteen, Vlast-lehti kirjoittaa.\nLännessä ihmisen populaatiogenetiikan menetelmiä on käytetty onnistuneesti kahden vuosikymmenen ajan. Venäjällä niitä käytettiin vain kerran 1990-luvun puolivälissä keisarillisten jäännösten tunnistamiseen. Käännekohta tilanteeseen tapahtui vasta vuonna 2000 tutkimalla Venäjän kansakuntaa uusin menetelmin.\nVenäjän perustutkimussäätiö on myöntänyt apua tutkijoille Venäjän lääketieteellisen akatemian lääketieteellisen genetiikan keskuksen ihmispopulaation genetiikan laboratoriosta. Ensimmäistä kertaa Venäjän historiassa tutkijat pystyivät keskittymään täysin venäläisten ihmisten geenivarannon tutkimiseen usean vuoden ajan.\nHe täydensivät molekyylin geenitutkimuksiaan analyysillä venäläisten sukunimien taajuuden jakautumisesta maassa. Tämä menetelmä oli erittäin halpa, mutta sen tietosisältö ylitti kaikki odotukset: Sukunimien maantieteellinen vertailu geneettisen DNA-merkkiaineiden maantieteen kanssa havaittiin melkein täydellisen samankaltaiseksi.\nVenäjän ensimmäisen molekyyligeneettisen tutkimuksen tuloksia valmistellaan nyt julkaistavaksi monografiassa ”Venäjän geenivarat”. Se tulee ulos vuoden lopussa julkaisussa ”Luch”. Lehti "Vlast" tarjoaa tutkimustietoja. Joten osoittautui, että venäläiset eivät ole ”itä-slaaveja”, vaan suomalaisia.\nMuuten, nämä tutkimukset kumosivat pahamaineisen myytin "itä-slaavilaisista" – sen, että valkovenäläiset, ukrainalaiset ja venäläiset "muodostavat ryhmän itäisiä slaaveja". Ainoita slaaveja näistä kolmesta kansakunnasta olivat vain valkovenäläiset. Mutta kävi ilmi, että valkovenäläiset eivät ole lainkaan ”itä-slaaveja”, vaan länsimaisia, koska he ovat geneettisesti käytännössä samoja kuin puolalaiset. Joten myytti "valkovenäläisten ja venäläisten sukulaisverestä" tuhoutui kokonaan: Valkovenäläiset ovat käytännöllisesti katsoen identtisiä puolalaisten kanssa. Valkovenäläiset ovat geneettisesti hyvin kaukana venäläisistä, mutta he ovat hyvin lähellä tšekkejä ja slovakialaisia.\nMutta Suomen suomalaiset osoittautuivat olevan geneettisesti paljon lähempänä venäläisiä kuin valkovenäläisiä. Joten Y-kromosomissa venäläisten ja suomalaisten välinen geneettinen etäisyys on vain 30 yksikköä (läheinen suhde). Ja geneettinen etäisyys venäläisen henkilön ja Venäjän federaation alueella asuvien ns. suomalais-ugrilaisten kansojen (marit, vepsäläiset, mordvalaiset jne.) välillä on 2-3 yksikköä. Yksinkertaisesti sanottuna, he ovat geneettisesti identtisiä.\nTältä osin Vlast-lehti toteaa: ”Viron ulkoministerin ankara lausunto 1. syyskuuta EU:n neuvostossa Brysselissä (sen jälkeen kun Venäjän osapuoli irtisanoi Viron valtionrajasopimuksen) väitettyjen suomalais-ugrilaisten kansojen syrjinnästä liittyen Venäjän federaatioon, menettää ytimekkään merkityksen. Mutta länsimaisten tutkijoiden lykkäyksen (?) vuoksi Venäjän ulkoministeriö ei voinut kohtuudella syyttää Viroa puuttumisesta sisäisiin, voidaan sanoa jopa läheisesti liittyviin asioihimme. "Tämä Filippika (? episodi?) on vain yksi puoli syntyneiden ristiriitaisuuksien joukossa.\nKoska venäläisten lähisukulaiset ovat suomalais-ugrilaisia ja virolaisia (tosiasiassa, he ovat samoja ihmisiä, koska 2–3 yksikön ero on luontainen vain yhdelle ihmiselle), niin venäläisten anekdootit (totena kerrottu asia) ”estettyjen virolaisten” suhteen ovat outoja, kun venäläiset itse ovat näitä virolaisia. Venäjälle syntyy valtava ongelma itsensä tunnistamisessa väitetyiksi "slaaveiksi", koska geneettisesti Venäjän kansalla ei ole mitään tekemistä slaavien kanssa.\nMyytistä "Venäläisten slaavilaiset juuret" venäläiset tiedemiehet kertovat rohkeasti: venäläisissä ei ole mitään slaavilaista. Siinä on vain lähes slaavilaista venäjän kieltä, mutta myös 60–70% muusta kuin slaavilaisesta sanastosta, siksi venäläinen henkilö ei kykene ymmärtämään slaavien kieliä, vaikka todelliset slaavilaiset ymmärtävät kaikki (paitsi venäjää) slaavilaisten kieltä sen samankaltaisuuden vuoksi.\nMitokondriaalisen DNA:n analyysitulokset osoittivat, että toinen venäläisten lähin sukulainen, suomalaisia lukuun ottamatta, on tataarit: tatarilaisten venäläiset ovat samalla geneettisellä etäisyydellä 30 yksiköstä, jotka erottavat heidät suomalaisista.\nSensaatiomaista olivat Ukrainan tiedot. Kävi ilmi, että Itä-Ukrainan väestö on geneettisesti suomalais-ugrilaista: Itä-ukrainalaiset eivät käytännössä eroa venäläisistä, komista, mordvalaisista, marista. Tämä on yksi suomalainen kansa, jolla oli kerran oma yhteinen suomen kieli.\nMutta Länsi-Ukrainan ukrainalaisten kanssa kaikki osoittautui vielä odottamattomammaksi. He eivät ole ollenkaan slaaveja, aivan kuten eivät Venäjän ja Itä-Ukrainan russofiinit, vaan täysin eri etninen ryhmä: Lvivista peräisin olevien ukrainalaisten ja tatarien välillä geneettinen etäisyys on vain 10 yksikköä.\nTällainen läntisten ukrainalaisten ja tataarien välinen läheinen sukulaisuus johtuu todennäköisesti Kiovan Rusin muinaisten asukkaiden sarmatialaisista juurista. Länsi-ukrainalaisten veressä on tietysti tietty slaavilainen komponentti (ne ovat geneettisesti lähempänä slaaveja kuin venäläiset), mutta tämä ei silti ole slaavia, vaan sarmatialaisia*. (* https://en.wikipedia.org/wiki/Sarmatians)\nAntropologisesti heille on ominaista leveät poskipäät, tummat hiukset ja ruskeat silmät, tummat (eikä vaaleanpunaiset, kuten valkoihoisilla) nännit. Lehti kirjoittaa: ”Voit vastata näihin tiukasti tieteellisiin tosiasioihin haluamallasi tavalla ja osoittaa luonnollisen Viktor Juštšenkon ja Viktor Janukovitšin äänestäjien olemuksen. (?)\nMutta venäläisiä tutkijoita ei voida syyttää näiden tietojen väärentämisestä: sitten syytös ulottuu automaattisesti myös länsimaisille kollegoille, jotka ovat viivästyttäneet yli vuoden näiden tulosten julkaisemista, jatkaen lykkäystä joka kerta."\nLehti on oikeassa: Nämä tiedot selittävät selvästi syvän ja jatkuvan jakautumisen Ukrainan yhteiskunnassa, jossa kaksi täysin erilaista etnistä ryhmää tosiasiassa asuu nimellä "ukrainalaiset". Lisäksi Venäjän imperialismi ottaa nämä tieteelliset tiedot käyttöön - jälleen kerran painava ja tieteellinen argumentti Venäjän alueen kasvattamiseksi Itä-Ukrainassa.\nEntä "slaavilais-venäläisten" myytti? Tunnistamalla nämä tiedot ja yrittämällä käyttää niitä, venäläisten strategiat (suunnitelmat tavoiteltuun päämäärään pääsemiseksi) kohtaavat täällä sen, mitä ihmiset kutsuvat "kaksiteräiseksi miekaksi": Tässä tapauksessa sinun on mietittävä uudestaan Venäjän kansan ”slaavilaista” identiteettiä ja luovuttava "sukulaisuudesta" valkovenäläisten ja koko slaavilainen maailma kanssa - ei tieteellisen tutkimuksen vaan poliittisella tasolla.\nLehti julkaisee myös kartan, joka osoittaa alueen, jossa on "todella venäläisiä geenejä" (eli suomalaisia). Maantieteellisesti tämä alue on yhtenevä "Venäjä Iivana Julman aikana" ja "osoittaa selvästi sopimuksen tiettyihin valtionrajoihin", lehti kirjoittaa.\nNimittäin Bryanskin, Kurskin ja Smolenskin väestö ei ole ollenkaan Venäjän (ts. suomalaista) väestöä, vaan Valko-Venäjän ja Puolan väestöä – se on identtinen valkovenäläisten ja puolalaisten geenien kanssa. Mielenkiintoinen tosiasia on, että keskiajalla Liettuan suurherttuakunnan ja Moskovan välinen raja oli juuri slaavien ja suomalaisten välinen etninen raja (muuten Euroopan itäraja kulki sen kautta). Naapurialueita liittävä Moskovan Venäjän imperialismi ylitti etnisten moskovalaisten rajat ja vangitsi ulkomaisia etnisiä ryhmiä.\nMITÄ VENÄJÄ ON?\nNämä uudet venäläisten tutkijoiden havainnot antavat meille mahdollisuuden tarkastella uudestaan keskiaikaisen Moskovan politiikkaa, mukaan lukien sen käsite Rusista. Osoittautuu, että Moskovan "venäjän viltti vetäminen yli itsensä" (venäläinen sanonta?) selitetään puhtaasti etnisesti, geneettisesti.\nNiin kutsuttu käsite ”Pyhä Venäjä” Moskovan Venäjän ortodoksisen kirkossa venäläiset historioitsijat ovat kehittyneet tosiasiassa Moskovan noususta Ordasta\n(Kultainen orda oli mongolien perustama nykyisen Venäjän, Ukrainan ja Kazakstanin alueella sijainnut valtio 1200-1400-luvuilla https://fi.wikipedia.org/wiki/Kultainen_orda , kartta tämän kirjoituksen lopussa) ja kuten Lev Gumilyov kirjoitti teoksessa ”Venäjältä Venäjälle”, esimerkiksi ukrainalaiset ja valkovenäläiset lakkasivat olemasta ruseja samasta tosiasiasta, lakkasivat olemasta Venäjä.\nOn selvää, että oli kaksi täysin erilaista Venäjää. Yksi, länsi, eli omaa slaavien elämäänsä, yhdistyneinä Liettuan ja Venäjän suuriruhtinaskunnassa. Toinen Venäjä - Itä-Venäjä (tarkemmin sanottuna Moskova - koska sitä ei pidetty tuolloin Venäjänä) - tuli etnisesti lähelle Ordaa 300 vuoden ajan, jolloin se sitten tarttui valtaan ja teki siitä "Venäjän" jo ennen Novgorodin ja Pihkovan valloitusta Orda-Venäjälle.\nTätä toista Venäjää - suomalaisen etnisen ryhmän Venäjää - kutsutaan myös Moskovan Venäjän ortodoksiseksi kirkoksi ja venäläiset historioitsijat "Pyhäksi Venäjäksi", samalla kun Länsi-Venäjän oikeudet jätetään johonkin "venäläiseen" (pakottaen koko Kiovan Venäjän kansan kutsumaan itseään ei ruseiksi, vaan "Okraintsyksi" (sana tarkoittaa ”Laitamilla”, tästä tulee Ukraina-sana?). Merkitys on selvä: tällä suomalaisella Venäjällä oli vähän yhteistä alkuperäisen slaavilaisen Venäjän kanssa.\nVuosisatoja vanha vastakkainasettelu Liettuan suurherttuakunnan ja Moskovan välillä (jolla näytti olevan jotain yhteistä Rusin Rurikovitšissa ja Kiovan uskossa, sekä Liettuan suurherttuakunnan prinssit Vitovt-Juri ja Jagajlo-Jakov, jotka olivat syntymästä lähtien ortodoksisia, olivat Rurikovich ja Venäjän suuriruhtinas, ei ollut muuta kieltä kuin venäjä, jota he osasivat) - tämä on eri etnisten ryhmien maiden vastakkainasettelua: Liettuan suurherttuakunta kokosi slaavit ja Moskova suomalaiset.\nSeurauksena on, että useiden vuosisatojen ajan kaksi Venäjää vastusti toisiaan - slaavilainen Liettuan suurherttuakunta ja suomalainen Moskova. Tämä selittää myös räikeän tosiasian, että Moskova EI KOSKAAN Orda-ajan aikana halunnut palata Venäjälle, saada vapautta tataareilta ja tulla Liettuan suuriherttuakunnan jäseneksi.\nJa Novgorodin vangitsemisen aiheutti juuri Novgorodin neuvottelut liittymisestä Liettuan suurherttuakuntaan. Tämä Moskovan russofobia ja sen ”masokismi” (”Orda-ies (-sorto, -taakka) on paremmin päällä”) (joku sanonta?) selittyvät vain etnisillä eroilla alkuperäisen Venäjän kanssa ja etnisellä läheisyydellä Ordan kansojen kanssa.\nJuuri tämä geneettinen ero slaavien kanssa selittää, että Moskova hylkäsi eurooppalaisen elämäntavan, Liettuan suuriruhtinaskunnan ja puolalaisten (ts. slaavilaisten yleensä) vihan ja samalla (valitsi) valtavan rakkauden idän ja Aasian perinteisiin. Näiden venäläisten tutkijoiden tulosten on välttämättä heijastuttava historioitsijoiden tarkistaessa heidän ajatuksiaan.\nOn tarpeen viedä historiatieteeseen tosiasia, että ei ollut yhtä, vaan kaksi täysin erilaista Venäjää: slaavilainen Venäjä - ja suomalainen Venäjä. Tämän selvennyksen ansiosta voimme ymmärtää ja selittää monia keskiaikaisen historiamme prosesseja, jotka nykyisessä tulkinnassa näyttävät olevan vailla merkitystä.\nVenäläisten tutkijoiden yritykset tutkia venäläisten sukunimien tilastotietoja kohtasivat aluksi paljon vaikeuksia. Keskusvaalilautakunta ja paikalliset vaalikomissiot kieltäytyivät ehdottomasti tekemästä yhteistyötä tutkijoiden kanssa ja vetosivat siihen, että vain äänestäjäluetteloiden salassapitovelvollisuus voi taata vaalien puolueettomuuden ja oikeudenmukaisuuden liittovaltion ja paikallisille viranomaisille.\nPerhesukunimen laittaminen luetteloon oli erittäin pehmeää: se sisällytettiin, jos vähintään viisi sukunimen kantajaa asui alueella kolmen sukupolven ajan. Ensin laadittiin luettelot viidestä ehdollisesta alueesta - pohjoisesta, keski-, länsi-, keski-itä- ja eteläosasta. Kaikilta Venäjän alueilta kertyi kaikkiaan noin 15 tuhatta venäjän sukunimeä, joista suurin osa löytyi vain yhdeltä alueelta ja puuttui muualta.\nKun alueelliset luettelot asetettiin päällekkäin toistensa kanssa, tutkijat tunnistivat vain 257 niin kutsuttuja ”koko Venäjän sukunimeä”. Lehti kirjoittaa: ”On mielenkiintoista, että tutkimuksen viimeisessä vaiheessa he päättivät lisätä Krasnodarin alueen asukkaiden nimet eteläisen alueen luetteloon, odottaen, että Katariina II:n täältä häätämien Zaporizhzhya-kasakkojen jälkeläisten ukrainalaisten nimien osuus vähentäisi merkittävästi koko Venäjän luetteloa.\nMutta tämä lisärajoitus vähensi kaikkien venäläisten sukunimien luetteloa vain 7 yksiköllä - 250: een. Tuloksesta tuli ilmeinen ja ei kaikille miellyttävä johtopäätös, että Kuban asukkaat olivat pääasiassa venäläisiä. Ja minne ukrainalaiset menivät ja olivatko siellä ollenkaan – se on iso kysymys. ”\nJa edelleen: Venäläisten sukunimien analyysi tarjoaa yleensä ajattelua. Jopa yksinkertaisin toimenpide - kaikkien maan johtajien nimien etsiminen - antoi odottamattoman tuloksen.\nVain yksi heistä oli mukana venäläisten 250 suositun sukunimen harjoittajaluettelossa - Mihhail Gorbatšov (158. sija). Sukunimi Brežnev sijoittuu yleisluettelossa 3767. sijalle (löytyy vain eteläisen alueen Belgorodin alueelta). Sukunimi Hruštšov - 4248. sijalla (löytyy vain pohjoisalueelta, Arkangelin alueelta).\nTšernenko sijoittui 4749. sijalle (vain eteläinen alue). Andropovilla on 8939. sija (vain eteläinen alue). Putin sijoittui 14250. sijalle (vain eteläinen alue). Mutta Jeltsin ei tullut lainkaan yleiseen luetteloon. Stalinin sukunimeä - Dzhugashvili - ilmeisistä syistä ei pidetty. (Stalin oli georgialainen). Mutta toisaalta salanimi Lenin pääsi alueellisiin luetteloihin 1421. numerolla menettäen vain Neuvostoliiton ensimmäiselle presidentti Mihail Gorbatshoville. "\nLehti kirjoittaa, että tulos hämmästytti jopa itse tutkijoita, jotka uskoivat, että suurin ero etelävenäläisten sukunimien kantajien välillä ei ollut heidän kykynsä johtaa suurta voimaa, vaan sormen ja kämmenten ihon lisääntynyt herkkyys. (?) Venäläisten ihmisen dermatologisten olosuhteiden (kämmenten ja kämmenten papillaarikuviot) tieteellinen analyysi osoitti, että kuvion monimutkaisuus (yksinkertaisista kaareista silmukoihin) ja siihen liittyvä ihon herkkyys lisääntyvät pohjoisesta etelään. "Henkilö, jolla on yksinkertaiset kuviot käsiensä iholla, voi helposti pitää lasillisen kuumaa teetä kädessään," tohtori Balanovskaya selitti selvästi erojen olemuksen. "Ja jos silmukoita on paljon, niin sellaisista ihmisistä syntyi taskuvarkaita." (??)\nTutkijat julkaisevat luettelon 250 suosituimmasta venäjän sukunimestä. Odottamatonta oli se, että suosituin venäläinen sukunimi ei ollut Ivanov, vaan Smirnov. Ei ole syytä antaa koko luetteloa, tässä on vain 20 suosituinta venäjän sukunimeä:\n1. Smirnov; 2. Ivanov; 3. Kuznetsov; 4. Popov; 5. Sokolov; 6. Lebedev; 7. Kozlov; 8. Novikov; 9. Morozov; 10. Petrov; 11. Volkov; 12. Soloviev; 13. Vasiliev; 14. Zaitsev; 15. Pavlov; 16. Semenov; 17. Golubev; 18. Vinogradov; 19. Bogdanov; 20. Vorobev.\nKaikilla venäjän suosituimmilla sukunimillä on bulgarialaiset päätteet –ov (-ev), samoin useissa sukunimissä -in-päätteet (Iljin, Kuzmin jne.). Eikä 250 yleisimmän joukossa ole -ij, -ich, -ko päätteisiä ”itäslaavien” (valkovenäläisten ja ukrainalaisten) sukunimiä, vaikka Valkovenäjällä yleisimmät ovat sukunimet –ij ja –ich ja Ukrainassa –ko. Tämä osoittaa myös syvät erot "itäslaavien" välillä, koska valkovenäläiset sukunimet –ij ja –ich ovat yhtä yleisiä Puolassa - eivätkä ollenkaan Venäjällä.\n250 suosituimman venäläisen sukunimen bulgarialaiset päätteet osoittavat, että sukunimet ovat antaneet Kiovan Rusin papit, jotka levittivät ortodoksisuutta suomalaistensa keskuudessa Moskovassa. Nämä sukunimet ovat bulgarialaisia, pyhistä kirjoista, eivätkä elävästä slaavilaisesta kielestä, joita Moskovan suomalaiset eivät vain olleet.\nMuutoin on mahdotonta ymmärtää, miksi venäläisillä on sukunimiä, jotka eivät asu lainkaan lähellä valkovenäläisiä (– ij ja –ich), ja bulgarialaisia sukunimiä - vaikka bulgarialaiset eivät olekaan Moskovan rajalla, mutta asuvat tuhansia kilometrejä siitä.\nSuurta määrää sellaisia sukunimiä, joissa on eläimen nimi, on selitetty Leo Uspenskyn kirjassa "Mysteries of Toponymy" (M., 1973). Keskiajalla ihmisillä oli kaksi nimeä - vanhemmilta ja kasteessa, mutta myös "vanhemmilta", sitten oli "muodikasta" antaa eläinten nimiä. Kuten hän kirjoittaa, silloin lapsilla oli perheessä nimiä jänis, susi, karhu jne. Tämä pakanallinen perinne ilmeni "eläin" sukunimissä.\nErityinen aihe tässä tutkimuksessa on valkovenäläisten ja puolalaisten geneettinen identiteetti. Venäläiset tutkijat eivät kiinnittäneet tähän huomiota, koska he ovat Venäjän ulkopuolella. Mutta se on meille erittäin mielenkiintoista. Puolalaisten ja valkovenäläisten geneettisen identiteetin tosiasia ei ollut odottamaton.\nMaiden historia on vahvistus sille - suurin osa valkovenäläisten ja puolalaisten etnisyydestä ei ole slaavia, vaan slaavistuneita länsimaisia balttialaisia, mutta heidän geneettinen "passinsa" on niin lähellä slaavilaista, että olisi käytännössä vaikea löytää eroja geenien välillä slaavien ja preussien, masurilaisten (Puolassa asuvat preussilaiset), dainovin (Valko-Venäjällä), jatvjagien (balttilainen heimo) ym. välillä.\nJuuri tämä yhdistää puolalaiset ja valkovenäläiset, jotka ovat slaavistettujen länsimaisten balttien jälkeläisiä. Tämä etninen yhteisö selittää myös Kansainyhteisön unionivaltion perustamisen. Kuuluisa valkovenäläinen historioitsija V.U. Lastovsky ”Valkovenäjän lyhyt historia” (Vilno, 1910) kirjoittaa, että valkovenäläisen ja puolalaisten liittovaltion perustamisesta aloitettiin kymmenen kertaa neuvottelut: vuonna 1401, 1413, 1438, 1451, 1499, 1501, 1563, 1564, 1566, 1567. - ja päättyi 11. kerran perustamalla unioni vuonna 1569.\nMistä tällainen sinnikkyys tulee? Ilmeisesti vain etnisen yhteisön tietoisuuden perusteella, puolalaisten ja valkovenäläisten etnisyys luotiin hajottamalla sinänsä länsimaiset baltit. Mutta tšekit ja slovakit, jotka olivat myös mukana ensimmäisessä Kansainyhteisön slaavilaisessa liitossa, eivät enää tunteneet tätä läheisyyttä, koska heillä ei ollut itsessään "balttilaista yhteyttä". Ja vielä enemmän vieraantumista oli ukrainalaisilla, jotka pitivät tätä pienenä etnisenä sukulaisuutena ja lopulta menivät täydelliseen vastakkainasetteluun puolalaisten kanssa.\nVenäläisten geneetikkojen tutkimus antaa meille mahdollisuuden tarkastella täysin erilaista historiaamme, sillä monet Euroopan kansojen poliittiset tapahtumat ja poliittiset mieltymykset selittyvät suurelta osin juuri heidän etnisen ryhmänsä genetiikalla - mikä on toistaiseksi pysynyt piilossa historioitsijoilta.\nGenetiikka ja etnisten ryhmien geneettinen sukulaisuus olivat tärkeimmät voimat keskiaikaisen Euroopan poliittisissa prosesseissa. Venäläisten tutkijoiden luoma kansojen geneettinen kartta antaa aivan toisenlaisen näkökulman katsoa keskiajan sotia ja liittoja.\nVenäläisten tutkijoiden tutkimustulokset venäläisten geeneistä sulavat pitkään yhteiskunnassa, koska ne kumoavat kaiken esillä olevan, alentaen ne epätieteellisten myyttien tasolle.\nTätä uutta tietoa ei tarvitse vain ymmärtää, vaan sinun täytyy myös tottua siihen. Nyt käsitteestä ”Itä-slaavit” on tullut täysin epätieteellinen. Minskin slaavilaiset kongressit ovat epätieteellisiä, mihin Venäjän slaavit eivät ole menossa ollenkaan vaan venäjänkieliset suomalaiset Venäjältä, jotka eivät ole geneettisesti slaavia ja joilla ei ole mitään tekemistä slaavien kanssa.\nVenäläiset tutkijat ovat täysin hylänneet niiden aseman "Slaavilaisten kongressina". Venäläisiä ei nimetä venäläisten tutkijoiden tuloksissa slaaveiksi vaan suomalaisiksi. Itä-Ukrainan väestöä kutsutaan myös suomalaiseksi ja Länsi-Ukrainan väestö on geneettisesti sarmatialaisia.\nUkrainan kansa ei myöskään ole slaavilaista kansaa. Ainoat ”itä-slaavista” olevat slaavit olivat valkovenäläisiä, mutta he ovat geneettisesti identtisiä puolalaisten kanssa - mikä tarkoittaa, että he eivät ole ollenkaan ”itäisiä slaaveja”, vaan geneettisesti läntisiä.\nSe todella tarkoittaa ”itä-slaavien” slaavilaisen kolmion geopoliittista romahtamista, sillä valkovenäläiset osoittautuivat geneettisesti puolalaisiksi, venäläiset suomalaisiksi ja ukrainalaiset suomalaisiksi ja sarmatialaisiksi. Tietysti propaganda pyrkii edelleen salaamaan tämän tosiasian väestöltä, mutta ommeltua ei voi piilottaa pussiin. Kuten ei sulkea tutkijoita, älä piilota heidän viimeisintä geenitutkimustaan.\nTieteellistä kehitystä ei voida pysäyttää. Siksi venäläisten tutkijoiden havainnot eivät ole pelkästään tieteellistä sensaatiota, vaan pommi, joka on kykenevä heikentämään nykyisiä kansojen olemassa olevia perustoja.\nSiksi venäläinen Vlast-lehti antoi tästä tosiasiasta erittäin huolestuneen arvion: ”Venäläiset tutkijat ovat valmistuneet ja valmistelevat julkaista ensimmäistä laajamittaista tutkimusta Venäjän kansan geenivarastosta. Tulosten julkaisemisella voi olla ennakoimattomia vaikutuksia Venäjälle ja maailmanjärjestykseen.” Lehti ei liioitellut.\nLisätty 18.11.-19 historiallisia karttoja vuosien 800-1300 väliseltä ajalta, jotka auttavat tämän edellä olleen kirjoituksen ymmärtämisessä. 800-luvun kartta on vuonna 1905 painetusta kirjasta, joka on löytynyt Austinin yliopistosta Teksasista\nKartta 800-luvulta. Kuvan voi klikata suuremmaksi\n800-luvun kartassa on Pohjanlahden päällä sana Quwnland. Siitä tulee sana kveenit (kuten myös Queen eli kuningatar) ja myöhemmin sana Kainuu. Ruotsin kehityksen alku on nähtävissä nykyisen Ruotsin eteläosassa olevien Sweden Goths sanojen kohdalta. Pitkin nykyisen Norjan rajaa on sana, joka tarkoittaa saamelaisia. Laajin pohjoinen alue Finnish Tribes tarkoittaa tietenkin Suomen heimoja ja harmaa alue Slavonie Tribes slaaveja. Suomalaisten eteläpuolella kellertävällä välillä on Kingdom of Chazars eli Kasaarien kaanikunta, joka tuhoutui Kiovan Rusin kanssa käytyjen sotien seurauksena 900-luvulla.\nKasaarien kaanikunta vuosien 650-850 välillä\n1200-luvun alussa Moskova ei ollut vielä hallintokeskus, vaan sen lähellä oleva Vladimir. Se oli samalla Vladimirin eli Vladimir-Suzdalin ruhtinaskunnan keskus vuosien 1157-1317 välisen ajan, jonka jälkeen se siirtyi vuonna 1318 Moskovan alaisuuteen. Moskovan Venäjä syntyi virallisesti vuonna 1547, jolloin Iivana Julma julistettiin tsaariksi. Moskovan Venäjän aikakausi päättyi 1700-luvulla, jolloin Pietari Suuri siirsi hallinnon Pietariin ja samalla syntyi Venäjän keisarikunta.\nEdellä mainittujen vuosien välillä vuonna 1478 Novgorod oli joutunut Moskovan alaisuuteen. Novgorodin kaupunki oli syntynyt 900-luvulla ja yli 300 vuoden ajan ( 1136-1478) se oli laajan Novgorodin tasavallan pääkaupunki. Huomaa hallitusmuoto tasavalta. Novgorodista alkoi edistyksellinen demokratia, jossa kansankokous eli vetše https://fi.wikipedia.org/wiki/Vet%C5%A1e valitsi itselleen johtajat. Vuonna 1136 Novgorod oli irrottautunut Kiovan Rusin ylivallasta ja valitsi siitä lähtien johtajansa lähinnä Vladimirista.\nYllä olevassa kartassa 1230-luvulta näkyy hallintakeskuksia. Vihreällä merkitty on Novgorodin aluetta, vaaleanpunainen Vladimirin aluetta ja alhaalla sinisellä aiemman merkityksensä menettänyt Kiova. Kaiken kaikkiaan tämä kartta kertoo kuin tuhat sanaa, kun sitä tarkastelee ajatuksen kanssa.\nKäännöksessä tuli esille myös Kultainen Orda. Yllä kartta tästä mongolien hallitsemasta alueesta 1200-1300 luvuilla.\nLisäys 23.11.-19 \nIlta-Sanomien väliotsikko marraskuussa 2017\nTähän yhteyteen on hyvä lisätä venäläisen tunnetun kansanedustajan lausunto, jonka hän antoi marraskuussa 2017. Hän sanoi, että ”Täytyy ymmärtää, että puolet venäläisistä on itse asiassa suomalaisia ja suomalais-ugrilaisia.” Tällaiset sanat ovat rohkeita. Myös monille suomalaisille nämä tosiasiat ovat perin tuntemattomia asioita, koska niistä ei ole haluttu koskaan keskustella julkisesti. Ilta-Sanoman kirjoituksen voi lukea tästä https://www.is.fi/ulkomaat/art-2000005464084.html\nLisäys 30.11.-19 Venäjään liittyvät blogini\nPresidentti Putinin suvun alkuperä\nPresidentti Putinin vanhempien järkyttävät sotavuodet\nTärkeää uutta tutkimustietoa:\nSuomalaiset asuttivat Moskovan ja Kremlin alueen. Tätä asiaa suomalainen media ei halua kertoa meille suomalaisille. https://jouninkootut.blogspot.com/2020/02/suomalaiset-asuttivat-moskovan-ja.html\nLähettänyt Jouni Korte klo 12.49 Ei kommentteja:\nVartijana Santahaminan sillalla joulukuussa 1976\n6.9.-19 Vartijana Santahaminan sillalla joulukuussa 1976: Olemme siirtyneet syyskuun puolelle ja siitä on jo kolme kuukautta, kun edellisen kerran kerroin armeija-ajastani. Kesällä on muutakin tekemistä kuin istua ja lisätä uusia juttuja blogiin. Se edellinen armeija-ajan juttu löytyy täältä, jatkan siitä https://jouninkootut.blogspot.com/2019/06/armeijassa-marraskuussa-1976.html\nSotilasvala oli vannottu, kotona käyty ja palattu takaisin Santahaminaan. Marraskuu vaihtui joulukuuksi ja samalla tuli ensimmäinen vartiovuoro. Santahaminassa oli muutamia vartiopisteitä, oliko niitä kolme, neljä vai viisi, niiden määrä en pysty enää muistamaan. Ja jos en muista väärin, niin vartiointivuoron kesto oli kaksi tuntia kerrallaan, sitten oli neljä tuntia vapaata, jolloin tarjolla oli yllin kyllin syötävää ja oli mahdollista vaikka torkahtaa. Tauon jälkeen itse kukin vietiin takaisin omalle vartiointipaikalleen.\nKaikki vartiointivuoroni osuivat Santahaminan mantereesta erottavalle sillalle, jossa piti tarkistaa saareen tulevat kulkijat. Moni on varmaan vuosikymmenten aikana katsonut elokuvan Uuno Turhapuro armeijan leivissä https://fi.wikipedia.org/wiki/Uuno_Turhapuro_armeijan_leiviss%C3%A4 Tässä elokuvassa tulee hyvin esille Santahaminan silta, jota pitkin Vesa-Matti Loiri yrittää livahtaa pois saarelta vartijan (Riki Sorsa) katseen edessä. Toisella yrityksellä hän onnistuukin siinä.\nSillan keskellä oli vartiokoppi, jonka edessä piti seistä rynnäkkökivääri olalla. Lippaassa oli ihan oikeat kovat panokset, joten vartiointitehtävään piti suhtautua kaikella vakavuudella ja vastuullisesti. Santahaminaan liikennöi sininen bussi numero 86, joka lähti Rautatieaseman edestä. Siihen aikaan saarelle tulevia busseja ei kuitenkaan koskaan tarkastettu, mikä oli sinänsä erikoista. Niinpä bussit eivät edes vähentäneet vauhtia vartiopisteen kohdalla mennessään saarelle.\nMutta henkilöautoilla ja pyörillä ajavat kuten myös jalan saapuvat saarelle suuntaavat kulkijat piti tarkistaa. Heillä piti olla kulkulupa tai sitten sen puuttuessa saarella asuvan piti tulla heitä vastaanottamaan. Tästä oli vartijoille annetut selvät ohjeet. Mutta mikä olikaan todellisuus?\nNähtävästi käytäntö oli löystynyt ohjeiden noudattamisen suhteen, sillä omalla vuorollani kulkijoiden joukossa oli useita niitä, joilla ei ollut mukana vaadittavaa kulkulupaa tai ketään vastaanottajaa ei ollut vastassa. Koska kieltäydyin päästämästä heitä eteenpäin, niin kielto aiheutti ärtymystä ja jopa kiroilua. Monet kertoivat, että normaalisti kuulemma päästetään, mutta selitykset eivät auttaneet. Sanoin heille jokaiselle, että tulosuunnassa sillan päässä on puhelinkioski, sieltä voi käydä soittamassa vastaanottaja, jos on asiaa. Jotkut tekivätkin niin. Tarkasta ohjeiden noudattamisesta sain tiukan vartijan leiman, mutta koska ohjeet olivat selkeitä, niin eihän niitä voinut lähteä muuttamaan pelkkien selitysten avulla.\nVartiovuoroja oli joulukuun alussa kaikkiaan viiden vuorokauden aikana. Lisäksi niiden välissä yhtenä päivänä ehdimme käymään suunnistamassa Tuusulassa Hyrylän silloisen varuskunnan alueella. Minulle suunnistaminen on ollut aina liian vaikeaa aina silloin, kun suunnistaminen tapahtuu juosten. Kävellen ei sitä vaikeutta ole, mutta niinä harvoina kertoina, jolloin yritin suunnistaa juosten, esim. kouluaikaan, niin kertaakaan en päässyt maaliin. Aivojeni alueella on varmaan sellainen heikkous, joka estää hahmottamiskyvyn karttaan juoksun aikana. Juuri siksi kilpasuunnistus ei ole koskaan kiinnostanut minua yhtään.\nHyrylässäkään en varmaan olisi löytänyt rasteja, mutta heti alkumatkasta paljaalla kalliolla tapahtuneen kaatumisen seurauksena loukkasin molemmat polvena niin pahasti, että niistä vuoti verta. Niinpä tarjoutui hyvä syy keskeyttää suunnistus siihen paikkaan. Vaikka se teki kipeää, niin toisaalta se oli helpottavaa, koska olisi ollut noloa keskeyttää suunnistus pääsemättä maaliin saakka. Mutta siinä tilanteessa keskeyttämiseen oli hyvä syy, sen saivat todeta muutkin mukana olleet.\nMutta jos kyseinen tapahtuma olisi tapahtunut juoksukilpailussa, niin varmasti olisin jatkanut matkaa. Vastaava paljon pahempi kaatuminen sattui sitten paljon myöhemmin vuodenvaihteessa -81/-82 Madeiran kv. uudenvuodenjuoksun viimeisellä kilometrillä, kun kaaduin erittäin pahasti kadussa olleeseen monttuun, mutta matka jatkui kivusta huolimatta. Tästä tapauksesta sitten joskus toiste…\nJoulukuun alku vuonna 1976 Helsingissä oli kylmä ja myös lunta oli jo ohut kerros. Yksi voimakas muisto on jäänyt erityisesti mieleeni niistä hetkistä, kun seisoin sillalla myöhäisenä iltahetkenä. Kahden tunnin vartiovuoron aikana paleli kylmän viiman puhaltaessa ja samalla sain seurata lähellä kulkenutta uutta matkustaja-alusta. Olin kuin aitiopaikalla, kun juuri valmistunut uudentyyppinen matkustaja-alus Finjett lipui silmieni edessä illan pimeydessä täydessä valaistuksessaan.\nKoin yllätyksen, kun etsin tätä juttua tehdessäni tietoja tästä aluksesta. Wikipedian https://fi.wikipedia.org/wiki/GTS_Finnjet mukaan aluksen käyttöhistoriassa on seuraavat sanat: ”Ensimmäinen neljän päivän koematka alkoi 9. joulukuuta 1976”. Seisoessani sillalla ja nähdessäni Finnjetin kyse oli todennäköisesti joulukuun neljännen tai viidennen päivän illasta. Harjoituspäiväkirjani mukaan olin niinä päivinä vartiossa. Jos wikipedian tieto on oikea, niin silloin näkemäni Finnjet oli ehkä ainoastaan pienellä ajelulla Helsingin edustalla ennen varsinaista pitempää koematkaa. Kovin moni ei liene päässyt näkemään aiemmin tätä Suomen kaikkien aikojen tunnetuinta ja kuuluisinta alusta vesillä.\nVartiointijakson viimeinen vuoro päättyi joulukuun kuudennen päivän aamuvuoroon. Oli Suomen itsenäisyyden 59. vuosipäivä. Minulla oli aivan ähky olo, koska en ollut päässyt juoksemaan yli kahteen vuorokauteen ja koska ruokaa oli ollut tarjolla vartiointivuorojen välissä aivan liikaa. Tosin pelkkä ruuan runsaus ei aiheuttanut ähkyä, mutta liiallinen syöminen tuntui vatsassa. Tiesin, että juokseminen häivyttää ähkyn, mutta siihen ei vielä ollut tilaisuutta, koska oli itsenäisyyspäivä.\nVartiointivuoron päätyttyä olin siinä pienessä varusmiesten joukossa, joka kuljetettiin Hietaniemen hautausmaalle Mannerheimin hautakiven äärelle. Kaipa sinne joku upseeri muistoseppeleen laski ja sitten oltiin hetki hiljaa. Kovin on hämärät muistoni tästä käynnistä, mutta hämäräähän se oli muutenkin joulukuussa myös Helsingissä.\nMutta sitten iltasella olin vapaa kaikista pakollisista tehtävistä, joista edellä mainitsin. Finjettin näkeminen on jäänyt elävästi muistin sopukoihin, mutta vastaavan elämyksen sain kokea myöhään itsenäisyyspäivän iltana, kun lähdin pitkälle juoksulenkille. Harjoituspäiväkirjaani olen merkinnyt, että juoksin 26 km löysää noin 4.10-4.15 minuutin kilometrivauhtia. Koko edellisen vartiointiviikon aikana olin juossut yhteensä vain alle 40 km, mutta nyt oli aikaa myös pitkälle lenkille.\nHölkkäsin sillan kautta Laajasalon alueelle ja siitä edelleen Roihuvuoren alueelle. Jossain matkan varrella oli pururata, jonka kävin kiertämässä, koska se toi vaihtelua pelkällä asfaltilla juoksemiseen. Tämä olikin ainoa kerta koko armeija-aikana, kun kävin juosten Laajasalon ulkopuolella. Koska oli itsenäisyyspäivän ilta, niin kaikkialla oli hiljaista. Tuntui, että olin ainoa, joka oli ulkona liikkeellä.\nMikä olikaan se elämys, jonka koin pitkän juoksulenkin aikana? Alueella oli paljon kerrostaloja ja näiden kerrostalojen ikkunoihin liittyi voimakkaana kokemani elämys. Jokaisen ikkunan kohdalla näytti palavan kynttilä! Tällä tavalla kodeissa kunnioitettiin itsenäisyyspäivää. Tämä oli se juoksun aikana kokemani kohokohta. Mitään vastaavaa en ollut aiemmin nähnyt, koska olin asunut aina maalla, jossa lähimpään naapuriin oli matkaa kilometrin verran. Eikä maalla siihen aikaan laitettu ainakaan kovin yleisesti kynttilöitä palamaan ikkunoiden viereen edes itsenäisyyspäivänä. Mutta nyt minua sivistettiin kesken juoksun. Sellaista sanomaa äänettömästi valoa antavat kynttilät tuntuivat viestittävän jatkaessani matkaa Helsingin kaduilla itsenäisyyspäivän iltana vuonna 1976.\nLähettänyt Jouni Korte klo 14.06 Ei kommentteja:


Viimeinen elämänvaihe – Elämää verkostoissa\nJäin eläkkeelle vuoden 2010 alussa. Eläkeikäni oli täyttynyt pari kuukautta aiemmin. Tiesin että nuoria osaavia ihmisiä on tulossa kouluttajaksi, ei ollut mitään syytä jatkaa. Miten nimitän tätä eläkeläisyyttä? Ajattelin ensin otsikoksi kolmas ikä, mutta en minä sitä käytä muutenkaan. Laitoin sitten Viimeinen Vaihe, se kun kuulostaa sopivan dramaattiselta.\nMinun kaltainen ihminen kun jää pois työelämästä, niin sehän pitää huolta että työt jatkuvat. Palkan tilalle tulee työeläke eikä ole pakollista työtä, kaikki on vapaaehtoista. Pelastauduin internettiin jonne olin jo rakentanut oman kansainvälisen pesän. Osallistuin syksystä 2008 alkaen avoimille yliopistojen kursseille ja sain tuttavia niiden kautta. Peilasin osaamistani kurssien tapahtumia vasten ja huomasin että kantti kestää. Luontevasti lipsahdin eksperttiosallistujaksi tai opetusassistentiksi englantilaisiin yliopistoihin. Nyt sitten käytän englanninkieltä, mitä olin väistellyt kun työelämä mahdollisuuksia siihen. Voin selvitellä vapaasti oppimisen perusasioita ja pohtia millaista tutkimusta olisi mielekästä tehdä, ilman että hankin rahoituksia tai meriittejä.\nTämä kuva kertoo minulle elinikäisestä kasvusta verkostoissa. Kuvasin takapihan saniaisten nousun saadakseni omia kuvia verkko-opetukseen. Nuoret saniaiset auttavat minua tuntemaan itseni nuoreksi edelleen.\nYksi motiivi internetissä osallistumiseen juontaa samanlaisista maailman parantamisen intresseistä kuin opiskelijaliike aikanaan. Nyt on mahtavat välineet osallistua kotoa käsin vaikka mihin. Olen luonnostaan sijoittunut yhteyksiä rakentaville kursseille, jossa ei anneta todistuksia vaan rakennetaan itselle omia verkostoja. Tämä toiminta on kivaa, luontevinta minulle juuri nyt. Samalla maapallolla eletään kaikki ja isoja ongelmia voidaan ratkoa uusin keinoin, joukkoistamalla ym. On uskottava ihmisen yhteistyökyvyn evolutioon, vaikka uutiset kertovatkin sodista ja terrorismista. Elämänusko pitää säilyttää.\nHanke Imatran Yhteislyseon vuosiluokan yhteisestä kertomuksesta virisi mielessäni keväällä ja nyt näen yhtymäkohtia muuhun tekemiseeni. Alkuvuodesta osallistuin yhden kansainvälisen kurssin autoetnografiseen tiedonkeruuseen, jossa halukkaat kertoivat tarinansa kirjoitusten, kuvien ja videoiden avulla. Meille annettiin myös kysymyksiä vastattavaksi. Noin puolet vastasi niihin, puolet tuotti ihan erilaisia juttuja. Jospa tämä kokemus on ollut mielen taustalla. Minua kovasti kiinnostaisi kuulla jokaisen entisen koulutoverini tarina. Pirjo ja Ilmo kirjoittavat jo muisteluitaan. Minä tuotin tähän blogiin eka versioni omasta tarinasta: lapsuus, koulu, yliopisto, 40 vuotiskäänne, työelämä ja tämä viimeinen vaihe. Seuraavaksi kai reflektoin miksi tuotin tällaiset tarinat, mitä kerroin ja mitä jätin kertomatta, mitä uutta opin tätä tehdessä… prosessi jatkuu.\nEhkä pitäisi myös kirkastaa sitä MIKSI tarinoita tuottaisimme, kenelle kirjoitamme. Pirjo miettii mitä meistä jää jälkipolvien muistiin. Minulla nousi voimakkaasti kysymys: miten ihmeessä osaisimme kasvattaa vahvoja ihmisiä tähän ristiriitaiseen maailmaan?\nLapsenlapset olivat ylpeyden aiheena ja onnen lähteenä viime tapaamisessa. Tässä minun rakkaimpani skypeneuvottelussa mummin kanssa äskettäin. Heitä varten haluan ymmärtää miten tukea itsetuntoa ja henkistä vahvuutta. Maailmaa en saanut paremmaksi vaikka niin 70-luvulla uskoin. Mutta pystynkö hyväksi mummiksi? Se kysymys kilpailee merkityksellisyydessä kansainvälisen vaikuttamisen kanssa ja minä haluan tietty molemmat. Eihän minun tarvitse valita. Äiti tai mummi, joka on kiinnostunut työstään ja maailman parantamisesta, on ihan OK. Eikö niin? Tosin nämä pojat menee aina edelle jos vain on tilaisuus hoitaa heitä 🙂\nJulkaistu syyskuu 18, 2014 syyskuu 22, 2014 Kirjoittaja HeliKategoriat historiaa, identiteettiAvainsanat imatra, nettielämä\n4 kommenttia artikkeliin ”Viimeinen elämänvaihe”\nsyyskuu 29, 2014 3:45 pm\nJos noista loppuvuosista puhutaan, niin karjalaisilla oli siihen aivan oma sanontansa. Mummoni kirjoitti vuonna 1942 kuusikymmentä täytettyään, että nyt alkoivat ämmävuodet. Ämmä ei ollut suinkaan mikään haukkumasana, vaan ilmaisi ikää. Mummoni ollessa pieni asui hänen kotonaan kaksi ämmää: El’ämmä ja Mar’ämmä. Mikähän sopisi yli kuusikymppisille ukoille nimeksi? Ilmo-stara? Mummoni ei kuitenkaan ämmittynyt, vaan kirjoitti vielä 15 vuotta Suomen kirjallisuuden seuran kansanrunousarkistoon vaikka mistä muinaisista muistoistaan ja kansantavoista.\nsyyskuu 29, 2014 4:39 pm\nTuli itselle kirjoittaessa mieleen että tuosta puuttuu kokonaan se varsinaisen vanhenemisen käsittely – torjun sen ja puuhaan netissä tai lastenlasten kaa. Se ämmä vaihe on vielä edessä. Paitsi tänään kun olen rättiväsynyt siksi että eilen pyöräilin, suututtaa voimien väheneminen…\nsyyskuu 29, 2014 7:43 pm\nLähestyt tutkijan ottein elämääsi. Osaat sijoittaa elämäntapahtumat ja oman kehityksen tutkittuun tietoon. Ihailen sitä. Itsekin olisin halunnut olla tieteellisesti orientoitunut. Mutta toisaalta en oikein usko, että minusta olisi ollut siihen. Koulussakin valitsin aina aiheeksi ns. vapaat aiheet, joissa tarvittiin mahdollisimman vähän faktatietoja.\nEdustan enempi sitä mutu-tuntumaa.\nHuomaan, että kun otin päiväkirjat esiin ja aloin etsiä faktaa, niin se onkin aivan toisenlaista kuin muistini mukaan.\nMielenkiintoista olisi lukea vielä useamman koulukaverin muistoja.\nsyyskuu 30, 2014 10:53 am\nJuu, olen lueskellut tutkimuksia suomalaisten elämänkuluista ihan tätä varten ja nauttinut lukemisesta kovasti. On mainiota kohdata niissä kaltaisiaan esim. kirjastokortin suuri merkitys – tuntee olevansa osa ikäryhmäänsä.\nNoita yleisiä tekijöitä voisi mainita tai peilata jos saataisiin enemmän kirjoittajia. esim. 1956 oli yleislakko sekin puuttuu minun jutuista kun Imatralla elettiin koko ajan niin en muista muuta kuin että lakko oli. Kouluun voi kävellä silloinkin.\nAntoisinta tämä on meille jotka kirjoitamme, kummasti nousee ajatuksia mieleen. Sopii tähän ikään.\nEdellinen Edellinen artikkeli: Onnellinen aikuiskouluttaja opettajakorkeakoulussa\nSeuraava Seuraava artikkeli: Elämänkulun metaforia


Silikoninen nänniproteesi | Sateenkaarikauppa.fi\nSilikoninen nänniproteesi käy monenlaisiin tarpeisiin. Tuote soveltuu kaikille sukupuolen ilmaisun muodoille ja on valmistettu laadukkaasta, allergisoimattomasta silikonista.\nNänniproteesit sopivat esimerkiksi mastektomiassa käyneelle henkilölle, jonka nänni on poistettu leikkauksen yhteydessä, tai joka muuten kokee mukavammaksi käyttää nänniproteeseja omien nännien päällä. Se soveltuu myös henkilölle, joka haluaa isommat tai näkyvämmät nännit, tai esimerkiksi realistisemmat nännit rintaproteesiinsa. Olit sitten mies, nainen, muu tai et mitään, tämä tuote on varma valinta jokaiselle, joka on koskaan kaivannut varanännejä! Proteesit voi halutessaan myös esim. lävistää.\nYksi pakkaus sisältää yhden parin proteeseja. Proteesit on valmistettu käsin aidoista nänneistä valetuilla muoteilla, joten niissä on jonkin verran yksilöllistä vaihtelua nännipihan koon suhteen, kuitenkin niin, että yksi nännipari on keskenään mahdollisimman symmetrinen. Proteesien takapinta on jonkin verran tarttuva, mutta lisävarmuudeksi suosittelemme ihoystävällistä kaksipuolista teippiä tai liimaa. Mikäli käytät nännejä omien nännien päällä, kannattaa oma nänni suojata esimerkiksi ohuella sideharson palalla ennen liiman tai teipin levittämistä. Proteesit voi käytön jälkeen pestä haalealla vedellä ja miedolla saippualla.\n01 Viileä roosa\n02 Lämmin ruskea\n03 Neutraali roosa\n04 Viileä ruskea\n05 Lämmin roosa\n06 Lämmin pähkinä\n07 Neutraali ruskea\n08 Viileä pähkinä\n09 Vaalea pinkki\nValitse malli 09 Vaalea pinkki\nValittavissa useita eri värejä – otathan huomioon, että kuvat ovat suuntaa antavia, ja näytön asetukset saattavat vaikuttaa siihen, miltä väri laitteellasi näyttää.\nLäpimitta: n. 3-3,5 cm (käsitehdyissä proteeseissa on yksilöllistä vaihtelua)


Asetus merimiesten ja laivapalvelijain… 64/1917 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®\nAsetus merimiesten ja laivapalvelijain tapaturmavakuutuksesta.\nVäliaikainen Hallitus on Suomen Ministeri Valtiosihteerin esittelyssä elokuun 5/18 päivänä 1917 Pietarissa vahvistanut seuraavan asetuksen: Suomen Eduskunnan päätöksen mukaisesti säädetään seuraavaa: Kumoten 28 päivänä tammikuuta 1902 annetun lain laivanisännän vastuunalaisuudesta merimiestä palveluksessaan seuraavaa:\nTyöväen tapaturmavakuutuksesta elokuun 5/18 päivänä 1917 annetun asetuksen säännökset ovat alempana mainittavilla poikkeuksilla noudatettavat myöskin, kun on kysymys palveluksessa sattuneen tapaturman aiheuttamasta ruumiinvammasta, joka on kohdannut alipäällystöön, miehistöön tai ravintola- ynnä muuhun palvelijakuntaan kuuluvaa henkilöä taikka enintään kolmentuhannen markan vuosipalkkausta nauttivaa päällikköä sellaisella suomalaisella laivalla, jota voimassa olevain säännösten mukaan tutkinnon suorittaneen päällikön tulee kuljettaa.\nPalveluksessa sattuneen tapaturman aiheuttamaksi ei katsota ruumiinvammaa, jonka vahingoittunut itse on tahallaan saanut aikaan tahi joka on vahingoittuneelle sattunut hänen ollessaan rikollisessa teossa, eikä myöskään sellaista, joka on kohdannut vakuutettua, kun hän palveluslomaa nauttiessaan tai luvatta on laivasta poistunut.\nMiehistöön ei tämän asetuksen mukaan lueta oppilaita (apprentices), jotka seuraavat mukana laivassa omaksi kehitykseen eivätkä nauti palikkaa.\nLaivanisännän tulee turvata laivassaan palvelevan henkilökunnan tässä asetuksessa säädettyä oikeutta vahingonkorvaukseen ottamalla vakuutus osakasten keskinäiselle vastuunalaisuudelle Suomen merimiehiä varten perustetussa tapaturmavakuutus laitoksessa: ja saatakoon, niin kauan kuin sellainen vakuutus pidetään voimassa, vahingonkorvausta hakea ainoastaan siltä laitokselta.\nVapautusta nyt mainitusta vakuutusvelvollisuudesta älköön myönnettäkö.\nSe oikeus vahingonkorvaukseen, mikä tämän asetuksen 1 §:n mukaan on suotu suomalaisen laivan yli- ja alipäällystöön, miehistöön tai palvelijakuntaan kuuluvan henkilön keskelle ja lapsille tahi muille henkilöille, joita hän on elättänyt tai ollut velvollinen elättämään, on myöskin tuleva heille siinä tapauksessa, että tämän asetuksen mukaan vakuutettava henkilö on kadonnut eikä hänestä ja siitä laivasta, jossa hän viimeksi on palvellut, ole minkäänlaisia, tietoja saatu kahta kertaa niin pitkässä ajassa kuin Merilaissa on säädetty oikeudesta luovuttaa vakuutuksenantajalle sellaisia vakuutettuja esineitä, joista ei mitään, tietoja ole saatu, niin myöskin siinä tapauksessa, että laiva on joutunut haaksirikkoon ja luotettavaa tietoa siitä, että kadonnut elää, ei ole yhdessä vuodessa, siitä lukien saapunut.\nVahingonkorvaus luetaan näissä tapauksissa siitä päivästä, jolloin laiva joutui haaksirikkoon tahi johon sitä koskevat viimeiset tiedot ulottuvat.\nTapaturman menosta on, mikäli mahdollista, laivan päiväkirjaan pantava kertomus, jonka allekirjoittavat, paitsi päällikköä, myös ne alipäällystöön, miehistöön tai palveluskuntaan kuuluvista henkilöistä, jotka olivat saapuvilla tapaturman sattuessa.\nSellainen ilmoitus tapaturmasta, kuin työväen tapaturmavakuutuksesta annetussa asetuksessa, säädetään, on tehtävä asian omaiselle viranomaiselle siinä Suomessa satamassa, jossa tapaturmia on sattunut tai johon laiva tapaturman tapahduttua ensiksi saapuu; ja on silloin edellisessä momentissa mainittu kertomus otteena laivan päiväkirjasta samalle viranomaiselle annettava.\nEllei laiva kolmenkymmenen päivän kuluessa tapaturman jälkeen saavu Suomen satamaan, on sellaisen ilmoituksen sijasta ensimmäisessä momentissa mainittu kertomus tapaturmasta lähetettävä 2 §:ssä mainitulle vakuutuslaitokselle ensimmäisestä satamasta, josta se voi tapahtua.\nJos tapaturma on sattunut maan ulkopuolella olevilla, vesillä tai ulkomaan satamassa taikka matkalla sellaiseen satamaan, ovat työväen tapaturmavakuutuksesta annetussa asetuksessa säädetyt ajat, joiden kuluessa on haettava vahingonkorvausta, luettavat siitä päivästä, jona laiva tapaturman tapahduttua ensinnä saapuu Suomen satamaan, tahi, jos vahingoittunut, joka on jätetty maan ulkopuolella olevaan paikkaan, myöhemmin palaa maahan, hänen tänne saapumisensa päivästä, tai kuolinpäivästä, jos tapaturman johdosta vasta myöhemmin on seurannut kuolema. Jos vahingoittunut, joka on jätetty maan ulkopuolella olevaan paikkaan, siellä kuolee, luetaan nyt mainitut ajat siitä päivästä, jolloin hänen kuolinpesänsä on saanut tiedon kuolemantapauksesta.\nNiissä tapauksissa, jotka luetellaan 3 §:ssä, ovat ensimmäisessä momentissa mainitut ajat luettavat siitä päivästä, jolloin vahingonkorvausta aikaisimmin saattoi vaatia.\nMitä työväen tapa turmavakuutuksesta annetussa asetuksessa muutoin on sanottu on sanottu, sovellettakoon tämän asetuksen tarkoittamissa tapauksissa laivanisäntään, paitsi mitä tulee tässä edellä 4 §:ssä säädettyyn ilmoitukseen ja palkkauskirjan pitämiseen, jotka velvollisuudet kuuluvat laivan päällikölle.


angle-left Saimaan vesiliikenteen tulevaisuus seminaari 11.12.2019\nnaviSaimaa järjesti seminaarin 11.12.2019\nnaviSaimaa järjesti Saimaan vesiliikenteen tulevaisuus-seminaarin Lappeenrannassa 11.12.2019. Paikalla oli 70 kuuntelijaa alan viranomaisia, toimijoita sekä kaikkien Saimaata ympäröivien maakuntien johtajat. Aiheena seminaarissa oli vesiliikenteen tulevaisuus, ja eritoten Saimaan kanavan sulkujen pidentämisen tärkeys. Viesti seminaarissa oli selkeä- nyt on tehtävä päätöksiä sulkujen pidentämisestä, tai muuten laivakanta uhkaa vanhentua ja liikenne loppuu.\nSeminaarissa kuultiin asiaa vesiliikenteen ympäristöystävällisyydestä sekä tilannekatsausta tulevaisuudesta. Puhujina seminaarissa olivat maakuntajohtajat Matti Viialainen, Marko Korhonen ja Risto Poutiainen, Väylän asiantuntija Tero Sikiö, Brave Logisticsin toimitusjohtaja Pekka Koskinen, Lappeenrannan teknillisen yliopiston dekaani Jarmo Partanen sekä naviSaimaan hankejohtaja Antti Vehviläinen. Tämän lisäksi LVM:n viestintäneuvos Timo Kievari oli kertomassa Suomen 12- vuotisesta liikennejärjestelmäsuunnitelmasta ja sen etenemisestä. Seminaariin kuului myös round table keskustelu, jossa alan toimijat sekä Saimaalla liikennöivät varustamot kertoivat ajatuksistaan Saimaan vesiliikenteen tulevaisuudesta sekä sulkujen pidentämisen tarpeellisuudesta.\nKaikki esitykset ovat saatavilla liitteinä julkaisut osiosta. Saatavilla on myös Vesitiet ry:n toiminnanjohtaja Heli Koukkula- Texeiran artikkeli aiheesta vesitiet ry.n kotivuilla, jonne pääset TÄSTÄ. Paikalla oli myös mediaa, YLE:n uutislähetyksen pääset katsomaan TÄSTÄ\nKuvassa round table-keskustelun osanottajat (oikealta) Timo Hatva Stora Ensolta, Anna Näsi Yaralta, Hannu Kaipainen Saimaa Terminalsista, Janne Tynninen Kemiralta, Oscar Von Hertzen Finnshippingiltä, Lennart Meyer Helsinki Charteringiltä sekä Esa Korhonen UPM:ltä.


Oletko kaappiujo? | Anna.fi\n4.5.2006 Teksti: Anna.fi\nYritätkö esiintyä coolisti, vaikka kädet vapisevat ja ääni takertelee? Esiintymislavalla olet rennon letkeä, vaikka sydämesi hakkaa sataa, ja vatsassa lentelevät perhoset? Ujous on yleisempää kuin luullaankaan, monet ammattiesiintyjät ovat sairaalloisen ujoja ja vetäytyviä.\nKati, 32, on ammatiltaan toimittaja. Hän on ulospäin iloinen, puhelias ja hauska. Kati kertoo kuitenkin, että hänelle sosiaaliset tilanteet ovat vain peliä, hän on itse asiassa sairaalloisen ujo. Hän vain peilaa itseään muiden reaktioista, jotta hän tietäisi millainen hänen tulisi olla. Pirteä Kati on itse asiassa sairaalloisen jännittynyt, ja miettii jatkuvasti, mitä hänestä ajatellaan. ”Ajattelen koko ajan, että mitä jos epäonnistun. Näkevätkö kaikki, että minä bluffaan”, hän sanoo.\nPittsburghin yliopistossa tehdyssä tutkimuksessa yli puolet amerikkalaisista ilmoitti kärsivänsä ujoudesta. Itsevarmoja ja äänekkäitä amerikkalaisia ei hetimiten arvaisi ujoiksi, mutta enemmistö kärsi kätketystä ujoudesta. Kätketty ujous tarkoittaa sitä, että henkilö on löytänyt strategian, jolla ujous peitetään. Kulissien takana on sisäinen kaaos ja jäytävä epävarmuus. Ujot ihmiset kärsivät kahdenlaisesta pelosta: siitä, että ovat näkymättömiä, heitä ei huomata, ja siitä, että näkyvät, mutta eivät täytä odotuksia. Kilpailuhenkisessä Amerikassa ei kestetä sitä, että ollaan nobody.\nUjous voi johtaa sosiaalisiin vaikeuksiin. Siihen, että ei jaksa seurata asioita, kun on keskittynyt itseensä. Ujo saattaa vaikuttaa snobistiselta, ylimieliseltä ja toisista piittaamattomalta, vaikka itse asiassa ujo on vain hermostunut. ”Jotkut ujot tekevät mitä tahansa, etteivät he vaikuttaisi epävarmoilta. Itsevarmuutta ihaillaan kulttuurissamme yli kaiken. Toiset ovat valinneet pellestrategian. Myös toteaminen puheen alkuun ’en ole mikään puhuja’ on hyvä puolustus”, kirjoittaa psykologian tohtori Katja Claesson. Myös temperamenttierot vaikuttavat siihen, millaisia olemme. Suurin osin on kyse lapsuuden kokemuksista. Jos on koko lapsuutensa kuullut, että ei saa näkyä tai kuulua, on vanhemmiten varovainen.\nKoska ujous on suurilta osin kulttuurisidonnaista, on eri kulttuureissa eroja. Ujouden tutkimus on osoittanut, että ujous on erittäin yleistä Japanissa. Japanissa kasvatus tähtää paitsi äärimmäiseen suorituskeskeisyyteen, myös siihen, mitä muut ihmiset ajattelevat. Lapsille toistetaan, että asia näyttää pahalta muiden mielestä sekä huolehditaan, mitä muut ajattelevat. Skandinaviassa on lähellä kyläyhteiskuntaa ja Japania. Amerikassa taas ulospäin suuntautuneisuutta ihaillaan. Katja Claessonin mukaan ujous on piirre, joka näkyy jo kolmevuotiaassa lapsessa. Ujous voi tulla myös esiin myöhemmässä elämässä. Esimerkiksi työ tai se, että partneri jättää, voi laukaista ujouden.\nUjous on hyväksi kohtuullisina annoksina. Ujouden vastakohta on olla aivan liian tuttavallinen, vailla etäisyyttä. Ujous voi olla tapa puolustaa itseään ja omaa reviiriään. Miten ujoudesta pääsee sitten eroon? Siihen on useita apumenetelmiä, mutta yksinkertaisinta lienee pitää mielessä, että muilla on niin paljon töitä itsensä kanssa, että tuskin he jaksavat kiinnittää huomiota siihen, miten toiset toimivat sosiaalisissa tilanteissa.\n1. Ota kynä käteen, ja mieti, millaisissa tilanteissa koet epävarmuutta. Valmista itsesi näihin tilanteisiin.\n2. Yritä käydä läpi tukalia tilanteita uudestaan. Älä kuitenkaan ala arvioida itseäsi negatiivisesti. Useilla ujoilla on negatiivinen käsitys itsestään.\n3. Tarkkaile ympäristöäsi, sen sijaan, että keskittyisit itseesi. Sinun ei tarvitse sanoa tai puhua mitään, riittää, kun pysyt rauhallisena.\n4. Älä ota asioita henkilökohtaisesti. Jos kassaneidillä on tuikea päivä, se ei ole sinun vikasi.\n5. Puhu tuntemuksistasi, se vähentää dramaattisuutta.\nLähteet: Claesson, Katja : Om skam och andra känslor. Uppsala universitet. 2006.


Onnen hetkiä paratiisissa: Boho mama by Pia´s\nTiistaiterkkuset joka lyylille!\nEn tiedä onko se tämä kesäaika vai mikä,\nmutta olen viime aikoina ollut erityisen\nihastunut rentoon, boheemiin tyyliin niin\nsisustuksessa kuin pukeutumisessakin.\nPiipahdin muutama päivä sitten kurkkaamaan\nBy Pia´s Designin uutuuksia ja ai että mitä\nbohoherkkuja sieltä löytyikään!\nIhastuin tähän valkoiseen pellavapuseroon\nheti ensisilmäyksellä. Pian suosituksesta\nvalitsin puseron kanssa hippityylisen simpukkavyön,\neikös nämä kaksi näytäkin kivalta yhdessä!\nKokovalkoinen asu miellyttää mun silmääni just nyt.\nRennossa boho-tyylisessä asussa on helppo viihtyä.\nTästä taitaa tulla mun tämän kesän lemppariasuni.\nTässä hieman samantyylinen puuvillapusero pitsisomistein koristeltuna.\nSininen on merellisen raikas väri, joka valkoisen ohella on yksi mun kesäsuosikkini.\nValitsin puseroiden pariksi H & M:n valkoiset stretchfarkut, joiden lahkeita käärin hieman.\nJa jalkaani sujautin Friendtexin nudet open toe korkkarit.\nOletko sinä kaltaiseni rento kesäpukeutuja, jolle vaatteiden\nmukavuus on valintakriteeri nro 1?\nVai arvostatko enemmän vaatteiden kaunista ulkonäköä ja\nolet valmis tinkimään asun miellyttävyydestä?\nMusta on näin vanhemmiten tullut T O S I mukavuudenhaluinen.\nKengätkin täytyy tuntua ihanan pehmoisilta ja mukavilta jalassa\nennen kuin niillä suostun sipsuttelemaan.\nEtte muuten usko miten innoissani mä olen pian alkavasta kesälomasta!\nEnää kaksi työpäivää ja sitten koittaa viiden viikon vapaus, juhuu!\nJoko sinä olet päässyt kirmaamaan kesälaitumille?\nNyt pitää lopettaa nämä löpinät ja painua kodinhoitohuoneeseen järkyttävän\nkokoista pyykkivuorta kesyttämään. Sen jälkeen aion palkita itseni\nkupilla iltateetä ja isolla palalla pannukakkua. Rauhallinen teehetki on\nmulle sitä kuuluisaa arjen luksusta :)\nLähettänyt Teija Hakula klo 8.39\nTunnisteet: by pia´s design, muoti, oma tyyli\nOuti Krimou/Outi's life 16. kesäkuuta 2015 klo 8.53\nIkä on tosiaan tuonut mukanaan mukavuuden halun. Vaatteiden pitää tuntua hyviltä, olla mielummin vähän suuria kuin nafteja yms :)\nAivan ihana asuste tämä koko valkoinen ja simpukka vyö kruunaa sen, ihanan raikas kokonaisuus.\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.23\nKiitos Outi! Simpukkavyö on kyllä aikast herkku :)\nMinäkin vierastan liian tiukkoja asuja, ne eivät imartele\ntämän rouvan kroppaa, ei sitten lainkaan.\nEllis 16. kesäkuuta 2015 klo 9.28\nKauniit kuvat sinusta ja asuista! Mukavuuspukeutuja täälläkin... vanhat ja mukavat farkkuleggarit ja kotihuppari päällä, juhannussiivoja tekemässä.\nPakettisi on lähtenyt matkaan - toivotaan, että on jo huomenna perillä! Ihanaa pian koittavaa lomaa ja juhannusta sinne <3\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.33\nVoi kiitos ihana Ellis <3\nKassi on maailman suloisin, rakastuin siihen heti ensisilmäyksellä.\nSä oot niiin taitava!\nNainen Talossa 16. kesäkuuta 2015 klo 10.49\nValkoinen on kaunis kesävaatteissa. Minulla vaan on usein sellaista seuraa, että valkoinen ei käy. Pikkuiset kädet löytävät aina jotain, millä sotkea äidin seuraavassa halissa ;).\nNäytät kauniilta tuossa kesätyylissä!\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.34\nHih! Totta joka sana, valkoinen on kyllä superarka väri. Mutta samalla niin kesäinen ja raikas.\nMysterious M 16. kesäkuuta 2015 klo 11.12\nKauniit asut ja tuo valkoinen kokonaisuus on kyllä niin ihanan kesäinen. Täällä kanssa kaksi päivää töitä ja sitten alkaa loma! JEEEEEEE!\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.35\nOikein ihanaa lomaa sulle <3\ntuulanneli 16. kesäkuuta 2015 klo 11.46\ntodella kaunis kokonaisuus tuo valkoinen ja niin kesäinen <3 toivotaan, että se kesä tulisi pian!!!\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.36\nVoi kiitos! Erikoinen kesä tänä vuonna, ei vielä yhtäkään hellepäivää\nvaikka ollaan jo kesäkuun loppupuolella.\nSatu Kukkaiselämää 16. kesäkuuta 2015 klo 11.49\nKauniit asut. Valkoisesta tykkään enemmän. En ole oikein sinisen ystävä.. Siis sininen on kyllä nätti, muttei mulle. Joo, lomaa mennyt jo kaksi ja puoli viikkoa ja yksi lämmin päivä takana. Huoks.\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.37\nKiitos Satu <3 Toivotaan, että kelit tästä paranevat, pakko uskoa niin.\nKati / Villa Valko 16. kesäkuuta 2015 klo 13.00\nIhanat asut ja ihana tuo vyö! Mä olen kans vähän bohostunut. Toivottavasti en kuitenkaan pöhöttynyt! :)\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.39\nKiitos Kati! Hih! Kaikkea muuta, elämäntaparemontin myötä taidat olla\nsutjakoitunut aikalailla :)\nLady of The Mess 16. kesäkuuta 2015 klo 13.42\nKauniita ovat molemmat asut - mutta etenkin tuo valkoinen paita miellyttää - ja tuo vyö, auts;)\nJa kyllä sitä mukavuuden ehdoilla mennään - kiristää ei saa ja hengittämään pitää pystyä!\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.40\nVoi kiitos Lady <3 Valkoinen paita on ihanan pehmeä ja hengittävä päällä,\nse sopii mainiosti myös hellekeleille (jos sellaisia nyt sattuisi tulemaan...)\nkotilaituri 16. kesäkuuta 2015 klo 14.34\nValkoinen asu on suosikkini ja mikä vyö! Let's have boho summer! Mukavuus menee itselläni edelle kun töissä +8h jalkojen päällä :) Illan viettoon sitten yritän panostaa :) Ihanaa lomaa!\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.42\nKiitos Kati <3 Valkoinen asu on minustakin aikast ihana.\nAurinkoista ja rentouttavaa lomaa sullekin!\nJohanna 16. kesäkuuta 2015 klo 22.19\nMolemmat asut ihania, simppukka vyö ja valkoinen paita sopii kauniisti yhteen.\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.43\nKiitos Johanna! Minustakin simpukkavyö kruunaa valkoisen asukokonaisuuden.\nMuonamiehen mökin Mummu 16. kesäkuuta 2015 klo 22.44\nKauniita asuja molemmat. Toivottavasti saat lämpöiset lomasäät.\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.45\nNiitä odotellessa. Toivon totisesti, että sää tästä lämpenee ja saamme viettää\nlomaa kesäisessä säässä.\nkristiina kortelahti 16. kesäkuuta 2015 klo 23.35\nMukavuus ensin ja sitten vasta muu. Varsinkin kengissä mukavuus on tosi tärkeää. En suostu kärsimään epämukavista kengistä, koska haluan päästä kävelemään "vauhdilla", enkä ihan vaan pikkuisen sipsuttelemaan. Korkkarit eivät vaan ole minun kenkiäni, niin hyviltä kuin ne jalassa saattavat näyttääkin ja lyhyt kun olen, niin ne olisivat mitä parhain keino saada muutama sentti lisää pituuteen.\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.49\nTotta, kenkien pitää olla mukavat, muuten päivä on auttamatta pilalla. Onneksi nykyään myydään\nmyös laadukkaita ja jalalle miellyttäviä korkkareita, sellaisia jotka jalassa jaksaa hyvin tassutella vaikka koko päivän.\nmaiju 17. kesäkuuta 2015 klo 3.29\nTäytyy kyllä sanoa, että sulle sopii niin täydellisesti puhtaan valkoinen sävy.\nKiitos Maiju <3 Valkoinen on niin ihana väri näin kesällä.\nAnnukka 17. kesäkuuta 2015 klo 5.16\nIik miten ihana toi simpukkavyö! Haluun kans tommosen. Ja noi valkoiset vaatteet :).\nMukavuus on kyllä kaiken a ja o, mutta ehdottomasti plussaa jos on myös kaunista. Kotona kun tulee pyörittyä aina ne samat virttyneet collegepökät jalassa.\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.51\nEi muuta kuin shoppailemaan Annukka :) Tätä simpukkavyötä on saatavilla useissa\n60luvunnahkahousut.com 17. kesäkuuta 2015 klo 9.34\nKauniita asuja molemmat mutta erityisen ihana on tuo valkoinen pusero, kivasti läpikuultava ja vyö natsaa kyllä sen kans upeasti :) Nätti tuo sininenkin mutta mun makuun liikaa "hörhelöä" (=pitsiä) Itsekkin olen tänä kesänä tykästynyt kovasti siniseen, varsinkin vaaleansiniseen ja olen ostanut jo kaksi sinisävyistä puseroa.\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.53\nVoi kiitos! Valkoinen asu on minunkin suosikkini.\nVaaleansinistäkin näkee tänä kesänä tosi paljon, se taitaa\nolla yksi kauden trendiväreistä.\nMarru 17. kesäkuuta 2015 klo 9.36\nJälleen ihana asu! Ja kyllä, rento ja mukava sen olla pitää :)\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.55\nKiitos Marru <3 Samaa mieltä minäkin. Vaatteiden pitää tuntua hyvältä päällä,\nmuuten ei oo kiva olla. Rennot, väljät puserot ovat mun makuuni.\nJohanna 17. kesäkuuta 2015 klo 22.05\nUpealta näytät! Hyvää kesälomaa ja ihanaa juhannusta <3\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.56\nOikein ihanaa kesälomaa sullekin!\nhappystarhome 18. kesäkuuta 2015 klo 9.34\nIhanalta näyttää ❤Hyvää juhannusta 💖\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 20.57\nSarin vaatekomeron kätköt 21. kesäkuuta 2015 klo 1.33\nIhania kesäpuseroita<3 Juuri tuollaiset puuvillaiset ja pellavavisen ovat parhaita ja tuo vyö on syötävän kaunis. Tänä kesänä juuri tuollainen boho chic tyyli viehättää silmää. Olen koittanut boho-tyylistä valkoista mekkoa kohta vuoden metsästää, mutta tuloksetta. Täytynee alkaa katselemään puseroita, jospa vaikka sitten hameen kanssa...\nTeija Hakula 21. kesäkuuta 2015 klo 21.01\nKiitos Sari! Boho-mekkoja taitaa toisiaan olla niukasti myynnissä. Mutta pusero + hame näyttäisi\nhyvältä sekin. Hippihenkiset vaatteet ovat niin ihania just nyt!


lvisihteeri – Sivu 2 – Oulun LVI-yhdistys\nPohjois-Suomen LVI-Golf 2021\n25 toukokuun, 2021 30 kesäkuun, 2021 julkaissut lvisihteeri\nPeli jatkuu jälleen perinteisesti elokuun ensimmäinen perjantai 6.8.2021. Tänä vuonna pelaamme Kajaanissa. http://www.kajaanigolf.fi/pelaaminen/kentta/\nAloitamme 11.00 alkaen väliaikalähdöin.\nKisamaksu 65,- ja yhdistyksen jäsenille 40,-\nSisältää greenfeen, kärryt, aamupalan, lounaan ja tulospalvelun.\nIlmoittautuminen allekirjoittaneelle tekstiviesti/sposti 30.7. mennessä.\nMajoitus Hotelli Kainuun Portissa 89€ /2hh huone, sis aamiaisen\nHarjoituskierros torstaina 5.8 Green Fee 35 €\nKisaa ovat tukemassa jälleen ainakin\nmarkku.Ilonen (at) georgfischer.com\n12 maaliskuun, 2021 julkaissut lvisihteeri\nHallitus seuraa yleistä koronatilannetta ja tekee päätöksen kuinka kevätkokous voidaan järjestää turvallisesti ja sääntöjen mukaisesti. Kokous voi siirtyä myöhempään ajankohtaan keväälle. Tiedotamme asiasta lisää lähiaikoina.\n14 lokakuun, 2020 julkaissut lvisihteeri\nYhdistyksen kevät- ja syyskokous pyritään pitämään marraskuun lopussa yleiset kokoontumisohjeet ja koronarajoitukset huomioiden. Asialistoilla normaalit sääntömääräiset asiat, joita mm. syyskokouksessa hallituksen kahden uuden ja varajäsenten valinta.\nMikäli sinulla on ajatuksia kokouksesta tai muita käsiteltäviä asioita siihen, ota yhteyttä hallituksen jäseniin tai puheenjohtajaan.\n7 syyskuun, 2020 7 syyskuun, 2020 julkaissut lvisihteeri\nPidäthän yhteystietosi ajan tasalla. Jäsentiedot perustuvat jäsenistön antamiin tietoihin!\nYhteystietojen ollessa oikeat saat ajankohtaiset tiedot ja myös Talotekniikka -lehden oikeaan osoitteeseen.\nSää helli golffaajiamme Sankivaarassa\n10 elokuun, 2020 julkaissut lvisihteeri\nPohjois-Suomen LVI Golf pelattiin hienossa kelissä 35 pelaajan kesken. Voittaja erinomaisella 40 pisteen tuloksella oli Hannu Korkala. Lyöntipelissä paras oli Janne Kiviniemi. Tulosluettelo löytyy kokonaisuudessaan OGK:n sivuilta.\nSuuret kiitokset kisaa tukeneille yrityksille!\nEnsi vuonna pelataan 6.8.2021 Vaara -kenttä Sankivaarassa. 2022 menemme Kajaaniin myös elokuun ensimmäisenä perjantaina.


➤ Materiaalivalinnoissa Keittiön kaapit\nLisäksi tyyli ja muotoilu keittiön kaapit, toinen tärkeä näkökohta on materiaaleja joita kaapit on tehty.\nMaple on erittäin tärkeää, mikä koskee kaapit. Se on yksi kaikkein kestävä ja monipuolinen puulajeja ja se voi hienoksi päättynyt, koska yhtenäisen viljaa.\nPuu voidaan maalata ja petsata ilman mitään ongelmia, mutta se voi muuttaa väriä, jos se on sijoitettu auringossa.\nMelaniini ole paljon pohjamateriaalin, mutta pinnoite. Se tehtävä on suojata materiaalia naarmuja, tahroja ja liekit. Se löytyy monenlaisia tyylejä – retro, tavallinen tai faux puun syyt. Melaniini vastus riippuu materiaalien sitä sovelletaan. Lisäksi pinnoite on vedenpitävä, mutta jos säröillä se voi sag nopeasti.\nMetalli kaapit on uudistunut ja on tullut varsin suosittu. Ne voidaan tehdä eri tyyppisiä metalleja, kuten ruostumatonta terästä ja kuparia. Se riippuu tyyli etsit. Esimerkiksi ruostumatonta terästä ja tarjoavat lämmin ja kutsuva keittiö jos lisätään tarvittavat varusteet. Koska metalli kaapit ovat meluisia, monet valmistajat lisäävät metalli muihin materiaaleihin, kuten vaneri tai pressboard. Tämä tekee kaapit vähemmän melua, mutta myös vähemmän kestävä.\nTammi on toinen puulaji hyvin suosittu, pääasiassa koska sen kestävyys ja erottuva ilme. Tämä puulaji on täydellinen maa-tyylistä keittiöt, mutta se ei ole hyvä modernia designia. Se voidaan myös värjätä ja maalata.\nViime vuosina, bambu on tullut erittäin suosittu, koska se on ympäristöystävällinen materiaali. Se on nopea menossa kasvi ja se on erittäin monipuolinen, kun se saavuttaa maturiteetti. Bamboo kaapit on viilutettu koska bambu kasvit eivät kasva kovin paksu.\nSillä ei ole väliä mitä materiaaleja käytätte teidän kaappeihin niin kauan kuin haluat muotoilu ja tyyli. He varmasti lisäarvoa kotiisi ja kestää vuosia.\nbambu kaapit, kaappi materiaalit, keittiön kaapit, kupari kaapit, materiaalivalinnoissa ja keittiön kaapit, puu kaapit, tammi kaapit, teräksiset autotallin ovet, vaahtera kaapit, ympäristöystävällisen keittiön kaapit


Ungrun majatalo, Viro\nVuonna 1857 tuli takaisin kotiin Hiidenmaan suursatamassa rakennettu "Hioma"-alus, joka purjehti ensimmäisenä virolaisaluksena Kap Hornin ympäri. Tämän historian todistajaksi oleva arvokas tullirakennus on nyt saanut uuden elämän kauniina majatalona.\nUngrun majatalon huoneet ovat tilavia ja ylellisiä ja nimetty hiidenmaalaisten historiallisten henkilöiden ja alusten mukaan - Ungrun kreivin huone, Ebba Margarethan huone, "Hioman" huone ja "Andreasin" huone. Grillausmahdollisuuden omaavasta majatalosta avautuu näkymä merelle.\nKesäisin talon alakerrassa toimii makuaistit yllättävä Ungrun ravintola.\nTule kylään taianomaiselle Hiidenmaalle!\nOn avoinna 01.06 - 15.09 vuorokauden ympäri\nOn avoinna 16.09 - 31.05 vuorokauden ympäri\nAja rohkeasti satama-alueelle ja sitten vasemmalla pitäisi jo näkyä kaunis kalkittu valkoinen talo. Heltermaalle on noin 15 minuutin ajomatka ja Kärdlaan noin 10 minuutin.\nBussi: Suuresadama teerist


BMW X7: Nelivetoinen uudistuu | Auto Bild Suomi7\nBMW:n luksusautomalliston menestyksekkäimmäksi malliksi noussut X7 uudistuu. Nelivetomalliston kirkkain tähti on ylellisen tilavuuden, monikäyttöisyyden ja edistyksellisen ajamisen ilon ainutlaatuinen yhdistelmä.\nBMW tuo elokuussa markkinoille uudistuneen X7-mallin. Sen näyttävä keula on muotoiltu rohkeasti uudelleen voimakkaammin läsnä olevaksi. Autossa esitellään uudet jaetut ajovalot.\nlempään umpioon on sijoitettu päivänvalossa käytettävä ajovalo, parkkivalot ja vilkut. Alemmassa umpiossa on lyhyet ja pitkät valot hämäräajoon. Alempi tummasävyinen umpio häviää auton helmaan ja näkyy selvästi vain, kun valot ovat päällä.\nValinnainen M Sport -paketti korostaa auton dynaamisia piirteitä. M Sportiin kuuluu erikoisvärejä ja -vanteita sekä auton piirteitä korostavia elementtejä.\nTarjolla on myös vielä laajempi M Sport Pro -paketti. BMW X7 -malliin on ensimmäistä kertaa tarjolla 23 tuuman vanteen suoraan tehtaalta lisävarusteena. Vakiona BMW X7 -malleissa on 21 tuuman tai 20 tuuman vanteet.\nAuton keulan munuaisenmuotoisessa jäähdyttimen säleikössä on nyt tarjolla Iconic Glow -erikoisvalaistus, joka korostaa auton läsnäoloa.\nValaistus on vakiovaruste M-sarjan M60i xDrive -mallissa ja valinnainen varuste muihin malleihin. Auton perää on korostettu uudelleen muotoiluilla takavaloilla.\nAuton kolmesta istuinrivistä keskimmäiselle saa kolme vakioistuinta tai lisävarusteena kaksi erittäin mukavaa istuinta. Auton etuistuimet ovat jatkossa erittäin mukavia istuimia vakiona.\nEtuistuimissa on aina lämmitys, muiden penkkirivien lämmitys on lisävaruste. Nahkapintainen ohjauspyörä ja langaton lataustaso puhelimelle ovat nyt vakiovarusteita.\nAutossa on uusimman sukupolven BMW iDrive -käyttöjärjestelmä BMW Curved Display -kosketusnäytöllä, joka yhdistää 12,3 tuuman infonäytön ja 14,9 tuuman ohjausnäytön yhdeksi kokonaisuudeksi.\nSisätiloja on uudistettu myös valaistuksella, uudelleen muotoilulla vaihdevalitsimen vivulla sekä puukoristeilla.\nMallin vakiovarustusta on päivitetty kattavammaksi uusilla kuljettajan avustintoiminnoilla. Auton törmäysvaroitin on aiempaa kehittyneempi. Kokonaan uusi avausvaroitin varoittaa onnettomuuden mahdollisuudesta ovea avatessa.\nPysäköintiavustimen mukana tulee oletusarvoisesti kamera ja peruutusavustin.\nLisävarusteina ovat myös edistyneempi pysäköintiavustin, peräkärryn peruutusavustin sekä lukuisia muita avustimia.\nMalliston kaikissa moottoreissa on uuden sukupolven kevythybridijärjestelmä. Se tuo 9 kW/12 hv lisää tehoa ja 200 Nm lisää vääntöä.\nMalliston tehokkaimman BMW X7 M60i xDrive -mallin 4,4-litraisessa bensiinimoottori teho on 390 kW/530 hv ja maksimivääntö 750 Nm. BMW X7 xDrive40i mallin teho on 280 kW/380 hv ja maksimivääntö 540 Nm.\nDieselmoottorisen BMW X7 xDrive40d -mallin teho on 259 kW/352 hv ja vääntö 720 Nm.\nKaikissa malleissa on 8-nopeuksinen Steptronic Sport -automaattivaihteisto.


Sivun sijainti: Etusivu » Parit ja sinkut » Tietoa parisuhteesta » Parisuhteen kriisit » Uskottomuus\nYksi suurimmista pettymyksen aiheuttajista kiintymyssuhteissa on kumppanin uskottomuus. Se loukkaa perustoivettamme siitä, että toinen on minua varten ja minä olen kyllin hyvä, riittävä ja arvokas toiselle. Pahimmillaan koko yhteiselämältä putoaa pohja pettämistilanteessa; koko siihenastinen yhteinen historia menettää merkityksensä. Mikään, mitä luuli suhteesta ja toisesta, ei pitänytkään paikkaansa.\nUskottomuudesta ylipääseminen on vaikea prosessi. Millä pelisäännöillä suhdetta jatketaan? Miten palauttaa menetetty luottamus? Miten päästä pettymyksen tunteiden yli niin, ettei joudu aina elämään samoja kielteisiä tunteita yhä uudestaan?\nUskottomuuden, kuten monien muidenkin elämän vaikeiden vaiheiden yli on kuitenkin mahdollista päästä. Parisuhteen toimivuutta on mahdollista lisätä löytämällä tilanteesta uusia kehityksen aineksia. Jos putoaa kuoppaan, eikä taita niskojaan vaan löytää kuopan pohjalta maailman suurimman kulta-aarteen, ei olekaan loppuikäänsä vihainen ja pettynyt kuoppaan putoamisesta. Jos ainoa tulos on ikuinen henkinen tai fyysinen vamma, tapahtuman ylipääseminen onkin jo paljon vaikeampaa.\nUskottomuus on usein niin loukkaavaa, että sen yli pääseminen voi vaatia ulkopuolista apua. Vaarana tilanteessa on ajautua toimimattomaan suhteeseen, jossa ei ole edellytyksiä kenenkään kasvulle ja hyvinvoinnille.\nSeuraavissa kirjoituksissa pyritään antamaan teille kummallekin tietoa ja jäsennystä siitä, minkä kourissa olette sekä joitakin neuvoja siitä, miten menetellen asiat saattavat vähitellen edetä ja helpottaakin. Älkää tehkö nopeita, isoja päätöksiä.\nUskottomuuden kokemus on usein eri asteisesti traumaattinen. Sen vaikutus muodostuu monesta tekijästä. Taustalla vaikuttavat puolisoiden aiempi läheisyys suhteessaan, uskottomuuden luonne ja kesto, paljastumistapa, elämäntilanne sekä petetyn henkilökohtainen kokemis- ja reagointitapa sekä aiemmin koetut ihmissuhdekolhut. Niinpä myös uskottomuuden aiheuttama parisuhdekriisi vaihtelee intensiteetiltään.\nKirjoituksissa on lähdetty siitä, että uskottomuus on paljastuessaan synnyttänyt vaikean kriisin petetylle ja suhteelle. Jos teidän tilanteenne on selvästi helpompi, ette ehkä tunnista itseänne ja tilannetta alkukuvauksesta. Teidän kohdallanne olennaisempaa tietoa voikin löytyä vasta jäljempänä olevista osuuksista.\n18.6.2018 klo 22:28:01


Junnumissio mukana Toivoa on - Missio Alajärvi 2019 - Alajärven seurakunta\nJunnumissio mukana Toivoa on - Missio Alajärvi 2019\nToivoa on - Missio Alajärvi 2019 lähestyy. Illat pidetään Alajärven kirkossa siten, että perjantaina 22.3. ilta alkaa ylistysmusiikilla Soihdun toimesta jo klo 18.15. Varsinainen illan tilaisuus alk. klo18.30. Samoin lauantaina 23.3. ylistysmusiikki kutsuu iltaan mukaan klo 17.45 ja varsinainen iltatilaisuus klo 18 alkaen.\nIllan vieraina ovat evankelista Ilkka Puhakka ja muusikko Pekka Simojoki.\nIltojen teemat ovat perjantaina "Kiitollisuus" ja lauantaina pureudutaan Jumalan rakkauteen teemalla "Suurin niistä on....". Lapsiperheet pääsevät missioon mukaan, koska lauantaina on järjestetty Junnumissio Alajärven seurakuntatalolla 23.3. klo 17.45-20.00. Ilta vierähtää 1-6 -luokkalaisilla nyyttäreiden (omaa evästä mukaan) ja elokuvaillan parissa.\nKirkkoiltojen päätteeksi on mahdollisuus osallistua sielunhoito- ja rukouspalveluun. Tule nyt mukaan missioon, jonka järjestää Alajärven seurakunta ja evankeliointitiimi.


63 viestiä • Sivu 2/4 • 1, 2, 3, 4\nKirjoittaja jarke » 07.07.2014 17:36\ntuossa vähän lainattuna noita ajatuksia omista kokeiluista:\nViestiKirjoittaja jarke » 17.03.2014 22:12\nlaitellaas vähän huomioita yhteenvedon omaisesti eri ennakoista:\n0,95 : reagoi todella terävästi kaasuun mutta tavallisessa ajossa kone todella raaan kuuloinen, tytärkin kysyi kyydissä ollessaan että onko tuo normaalia, lisäksi jotenkin vastusti kokoajan kun ajoi pintakaasulla, liekö yrittänyt vastustaa koneen pyörimistä\n0,65: jx toimi täydellisesti tällä ennakolla, nyt tuntui että meni taas jotenkin ohi käynti ok tehoja puuttui, eikös tuo nosta pakolämpöjäkin kun on myöhäisellä\n0,80; ohjearvo, tänään säädetty siihen ,kas kummaa tuntuu että saapa jäädä siihen , huomattavasti terävämpi kuin aiemmin , käynti kuitenkin vielä ok, tässä on jx:n suuttimet ne lienee vähän nostaa käyntiääntä?\nEn tiedä olisiko parempi jossain 0,85? en tiedä jaksaako kokeilla, tuo ainakin varmaan hyvä kompromissi. Näytti tuossa taustapellissäkin olevan suoraan kolot tuolle tehtaan arvolle\nitsellä joku pumppu meni aikoinaan kaasuakselilta spoorilla pieleen, oireet oli ettei ekaksi meinannut ottaa kierroksia ja sitten ryntäsi.\nja tässä mun pumpussa pitää tosiaan sitä syöttöä olla käännetty niin paljon ettei enää joutokäyntivarat riitä, silloin on aika hyvä , vaikka luulisi että pienempikin riittäisi mutta näin tässä.\nKirjoittaja mandula » 07.07.2014 18:24\nEipä oikein tunnu ajotukset käyntiin parantavasti vaikuttavan, kokeiltu 0,60 0,85 1,05 ja 1,15. 1,05 toimi parhaiten kun kone lämpesi.\nPaluuletkusta puskee kyllä ilmaa aika reilusti, että ilmavaivoilta pumpun sisäsiltä kuulostaa pahasti..\nTyhjäkäynti käy rykien muttei savuttele, ehkä 10 sek välrin saattaa pienen haituvan tupsauttaa. Kierroksia ei anna ja kun kaasun päästäö käy röpeltäen kunnes "normalisoituu" tai sammuu.\nKaasuteltaessa tuprauttelee tutusti ensin mustaa ja sitten valkoista rykien.\nPaineilmaa on käytettävissä, sillähän ainakin akselien ja tiivisteiden vuodot saa selville. Paraneeko tuota puskea suoraan imuletkun tai paluuletkun kautta pumppuun vai ottaako joku siellä nokkiinsa/pullahtaako joku tiiviste pihalle?\nKirjoittaja mandula » 07.07.2014 19:43\nSori nyt kun pommitan tätä palstaa, mutta joku voi joskus painia saman homman äärellä niin onpahan dokumentoitu yksityiskohtasesti Ja pysyy itekkin kartalla mitä on jo tullu tehtyä.\nMutta, nyt siis jo pari selvää ilmavuotoa paikallistettu menetelmällä tämä:\nSilikoniletkun pätkä pumpun syöttöbanjoon ja toiseen päähän paineilmapistooli. Paluuletku irti suodattimesta ja lukkopihdillä letkun pää tukkoon (tästä saa systeemin helposti paineettomaksi). Suuttimien paluuletku tukkoon pumpun ja suuttimen välistä.\nNyt löytyi LDA:n vuotava akselin tiiviste. Ei vielä korjattu kun metsästän sopivaa tiivistettä.\nPaluuletkun tukos auki = 1&2 suutinten välinen letku vuotaa.\nNuo kun saa kuntoon niin pääsee jatkamaan suhinoiden metsästystä.\nEdit. Pahin vuoto tähän mennessä syöttöruuvin välistä, putkenpätkä korvan ja mahdollisen vuotokohdan välissä todettu mahtavaksi apuvälineeksi!\nKirjoittaja AT5nok » 07.07.2014 20:57\nmandula kirjoitti: Sori nyt kun pommitan tätä palstaa, mutta joku voi joskus painia saman homman äärellä niin onpahan dokumentoitu yksityiskohtasesti Ja pysyy itekkin kartalla mitä on jo tullu tehtyä.\nPommita vaan, sitähän varten tämä foorumi on olemassa, että voi kysellä, vastata kysymyksiin ja kertoa vaikka omia kikkoja ja kokemuksia.\nKirjoittaja Roiala » 07.07.2014 22:23\nNäistä viimeisistä posteista on tullut heti minullekin tietoa mitä katsoa seuraavaksi kun ei oikein meinaa LDA antaa lisää kakkua paineen noustessa, luulen.\nKirjoittaja mandula » 08.07.2014 07:16\nRoiala kirjoitti: Näistä viimeisistä posteista on tullut heti minullekin tietoa mitä katsoa seuraavaksi kun ei oikein meinaa LDA antaa lisää kakkua paineen noustessa, luulen.\nOnhan se LDAn lähtöasento säädetty oikein?\nKun sen LDAn mutterin avaa pumpusta ja ottaa sen levyhässäkän pois, pitää sen D-profiilin kärjen olla 90 astetta poispäin pumpun nokasta eli se on täysin "kiinni".\nMaksimiasento on sitten 90 astetta vastapäivään. Mitä enemmän tuota saa liikutettua tangolla, sitä enemmän antaa soppaa ahdoilla.\nPeriaatteessahan se ei haittaa, vaikka se akseli olisi lähtötilanteessa vähän "auki" eli vastapäivään oikeasta asennostaan koska silloinhan se jo valmiiksi antaa sitä soppaa ilman ahtoja, mutta jos se on x-määrän myötäpäivään "kiinni"-asennosta niin sitten ahdoilla se ensin menee kokonaan "kiinni" ja sitten liikkuu vasta "auki" sen mitä on liikerataa jäljellä. Menipä sekavaksi\nIte olen tangon pituutta ja LDA-kellon paikkaa säätämällä sekä tangon pään kiinnitystä tuomalla lähemmäs akselia saanut sen liikkumaan noin 50-60 astetta, kun normaalisti se liikkuu ehkä 40-45 astetta jos sitäkään. Eli reserviä kyllä löytyy jos saa mekanismin toimimaan täysillä,\nSiellä levyjen alta akselin ympäriltä löytyy prikka ja sen alta stefa/teräväreunainen o-rengas, itellä tota ei tullut tiivistesatsin mukana eli en sitä pumpun purun yhteydessä huomannut vaihtaa. Korvasin sen sitten vuodon ilmetessä paksulla o-renkaalla, sen päälle laitoin sopivan kupariprikan ja päälle vielä alkuperäisen prikan. Sitten porasin mutterin alapintaan upotuksen 11mm terällä, että se puristaa tiukemmin, koska ilman syvennystä mutteri ottaa tuohon D-profiiliin kiinni eikä litistä o-rengasta tarpeeksi. Ei vuoda enää\nSen LDAn tangon pitäisi liikkua kun paikallaan renkkaa kaasua täysille muutaman kerran, saa sen testattua myös paineilmalla jota puskee varovasti sinne kellolle suoraan. Näkee sen maksimi liikeradankin samalla.\nKirjoittaja Roiala » 08.07.2014 07:45\nAloittelija olen näissä hommissa, niinpä tuo selostus meni kyllä "yli hilseen" vai sopiiko ko ohje JX:n pumpulle?\nEli minulla AAZ vakio pumppu, sellainen "tatti malli" jossa tuo LDA on.\nKirjoittaja mandula » 08.07.2014 08:35\nRoiala kirjoitti: Aloittelija olen näissä hommissa, niinpä tuo selostus meni kyllä "yli hilseen" vai sopiiko ko ohje JX:n pumpulle?\nJuu tuo oli JX-pumpun LDA:lle.\nTäältä kyllä löytyy tuosta tattimallista reilusti tietoa kun sitä on helpompi viritellä.\nKirjoittaja mandula » 08.07.2014 10:27\nOho, nyt kun tarkemmin pähkäilin, jäi tuo pumpun akselin sisempi stefa laittamatta. Ihnettelin kun oli kaks saman kokosta eriväristä stefaa pakkauksessa, luulin että on jonkun toisen pumpun tarpeisiin.\nEi ollut aiemminkaan tuota sisempää stefaa paikallaan että eipä se taida niin tarkka olla siitä (toivottavasti)\nSaapahan liukulaakerit paremman löpökalvon pinnalleen\nKirjoittaja mandula » 08.07.2014 16:57\nNyt sain käymään tasaseen tyhmäkäyntiä, kun ruuvas tarpeeks syöttöö pienelle. Eli kierrosten heijaus johtu vaan liian isosta syötöstä.\nSuuttimien paluuputket alko pitään vasta, kun hain Motonetistä keltasta 2.5mm/5,5mm polttoaineletkua. Noihan kyllä kovettuu ajan myötä että saa nähä kauanko pitää, paikallinen AD-huoltamo ei myyny ku 3.2mm kunnon pa-letkua kun "ei autokäytössä tota pienempää käytetä." (ETKA ilmotti putkien sisähalkasijaks muistaakseni 2mm). Tiedän mihin en vie pakua huoltoon jos semmoseen joskus joudun turvautuun kun ilmeisesti ne ei pidä Volkkareita autona..\nEnnakko nyt 0.85 ja tuntuu käyvän vähän kilkutellen, joten pitääpä pudottaa vaikkapa 0.75:een.\nAuto sammu kun ränkkäs kaasua, johtuneeko liian pienestä syötöstä/ajotuksesta..\nJohtuneeko kovasta ennakosta kun erillisestä huohotussäiliöstä tuprutti vaaleeta savua, haisi vähän kitkerälle pakokaasulle.. Tarkistan nyt kuitenki öljymäärän varulta\nKirjoittaja mandula » 08.07.2014 17:41\nhttps://www.dropbox.com/s/olkoek6o8n4mu ... .30.14.mp4\nJälleen video on parempi kuin tuhat sanaa.\nEli nyt käy tyhjää nätisti 0.67 ennakolla. Videossa kalkattaa pahemmin mitä luonnossa.\nEkalla kaasunpolkasulla tuprauttaa tutusti mustaa mutta sitten tuleekin diiselivalkoista, ei myöskään anna kunnolla kierroksia.\nLopussa käänsin kaasun täysille ja vähön tuntui hyytyvän. Aina kun kaasun päästää vapaaksi kone käy vähän aikaa pehmeämmin ja matalammilla kierroksilla ja palautuu muutaman sekunnin päästä normaalille tyhjäkäynnille.\nKirjoittaja mandula » 08.07.2014 19:30\nVoisko kaasuakseli väärällä boorilla tehä tota, että tukehtuu kierroksilla? Kuvsn otin ennen akselin irrotusta ja pitäs olla samassa asennossa nytki :O\nKirjoittaja jarke » 08.07.2014 19:48\nnythän mä vasta hokasin että yhdistin tuon oireen väärään tapaukseen omassa pelissä. mulla teki tuota jx:n kanssa samantapaisesti. Eli satunnaisesti kesken ajon, yleensä kylmällä koneella meno hyytyi ja tuntui kuin soppa olisi loppunut, aikansa kun sitä huokutteli niin vahvan valkoisen savun jälkeen alkoi taas toimia ja meni pitkään ettei ollut mitään, kunnes taas uusi, veikkaan että oli kansi/pahvi vika , kone hajosi vähän sen jälkeen. Voi toki olla että jotkin pumpun sisällä olleet osat oli niin kuluneita ( jotain rullia ? sinne nyt uusittiin rempan yhteydessä) että voisiko olla että ne aiheutti myös tuon. siihen osaa ottaa viisaammat kantaa.\nKirjoittaja kdf » 08.07.2014 20:56\nDieselmoottorissa pyörintänopeus määräytyy syötöllä ja kuormalla. Eli ilman kuormaa, mitä enemmän saa polttoainetta, sitä kovempaa käy. Diesel ei käy rikkaalla, vaan aina yli-ilmalla.\nTässä tapauksessa jotenki merkit viittaa ajoituspuolen häiriöön. Ajoitusmäntä jumittaa tai pumpun paine epäkorrekti. Tai sitten minun myymä kiinapää on patska\nKirjoittaja mandula » 08.07.2014 21:36\nNää havainnot on varmistunu:\nPumpun ajotus vaikuttaa aika pitkälti niinku pitää:\nLiian aikasella kalkattaa mutta käy muuten hyvin tyhjää\nLiian myöhäsellä käy rykien ja mustaa tupsuttaa putkesta tyhjäkäynnillä ja meinaa sammua\nKäyntiin lähtee niinku pitää, eli aikasella ilman kylmäkäynnistintä ja myöhäsellä kylmäkäynnistin vedettynä\nMitä enemmän syöttöruuvia väännetty sisään, sitä enemmän tyhjäkäynti ryskyttää ja valkosts pukkaa putkests. Eli sama ilmiö kuin kaasuvipua vedettäessä pienemmillä syötöillä\nAjotuksesta riippumatta ei juuri nosta kierroksia ja pukkaa valkosta putkesta kaasuvipua vedettäessä, takas tyhjäkäynnille päästettäessä joko sammuu (liian aikanen tai myöhänen ajotus) tai kierrokset putoo vähäks aikaa ja tuntuu tukehtuvan.\nMitä vähemmän syöttöö sen paremmin tuntuu pelaavan (tyhjäkäynnillä) mutta sitten jossain vaiheessa kaasuvivustakaan ei tapahdu mitään.\nKirjoittaja dmn » 08.07.2014 22:08\nKannattaa kokeilla vielä että se kaasivipu on oikealla boorilla (ei aina välttämättä keskellä).\nMutta valkoinen savu on ehkä hieman outoa, voisiko joku suutin kusta tai joku takaisku nestepäässä\nolla huono, niilläkin tärkeä merkitys. Voisi ehkä yksitellen löysätä suutinputkia ja katsoa saako tuon savutuksen eliminoitua.\nKirjoittaja jarke » 08.07.2014 22:38\nnuo oireet ei kyllä enää sovi yhteen mun kokemusten kanssa, siirryn taustalle etten sekoita.\nKirjoittaja mandula » 08.07.2014 22:46\nKokeilen huomenna tota kaasuvipua siirrellä.\nSuuttimet on parituhatta kilsaa sitten huollettu/säädetty TammerDieselillä eli niistä ei pitäs olla kiinni..\nKirjoittaja kdf » 08.07.2014 23:03\nJos dynaaminen ajoitus ei toimi, eli ajoitusmäntä ei liiku kierrosten=pumpun sisäisen paineen mukaan, niin voisko ajatella että: tyhjäkäyntiä käy hyvin pienellä syötöllä, koska saa polttoainetta tyhjäkäynnin verran. Kun syöttöä lisää, kierrosten pitäisi nousta, mutta kun ajoitus jää myöhäselle, lopputuloksena valkoinen savu ja huono käynti.\nTakaiskut joo kannattaa tarkastaa.\nKirjoittaja mandula » 09.07.2014 07:58\nkdf kirjoitti: Jos dynaaminen ajoitus ei toimi, eli ajoitusmäntä ei liiku kierrosten=pumpun sisäisen paineen mukaan, niin voisko ajatella että: tyhjäkäyntiä käy hyvin pienellä syötöllä, koska saa polttoainetta tyhjäkäynnin verran. Kun syöttöä lisää, kierrosten pitäisi nousta, mutta kun ajoitus jää myöhäselle, lopputuloksena valkoinen savu ja huono käynti.\nSaakos tota pumpun painetta millään oikein mitattua, jos siellä vaikka lamellit jumittais isoilla kierroksilla?\nOlin tuohon tilannut uuden pumppupaketin, mutta se ulkokehä ei mennyt sitten millään paikoilleen (pakastinta ei ollut käytössä, olis varmaan just kutistunu sopivasti), eli laitoin vanhan ulkokehän ja muut osat uutta. Jos se vanha ulkokehä on vähän ohuempi kuin uusi, niin sittenhän se noiden päälle ruuveilla tuleva levy saattaa puristaa sopivasti jumittaen systeemin..\nSisäkehä pyöri kyllä sormilla kevyesti, lamellien liikettähän ei sen levyn takia nähnyt kasausvaiheessa..\nEntäpä voiko väärälle boorille asennettu kylmäkäynnistinvipu sotkea tuon dynaamisen ajoituksen? Tuonhan saa jousen päästä auki, onkohan tuohon jotain mittaa paljonko sen männän pitäisi olla sisällä?


Hurstin vähävaraisten joulujuhla paisuu – juhlat siirretään Messukeskukseen, esiintyjänä Paula Koivuniemi | Yle Uutiset | yle.fi\nHurstin vähävaraisten joulujuhla paisuu – juhlat siirretään Messukeskukseen, esiintyjänä Paula Koivuniemi\nKöyhien määrä kasvaa, ainakin leipäjonoissa ja vähävaraisten joulujuhlissa. Kaikki juhliin pyrkineet eivät viime jouluna mahtuneet sisälle, joten tapahtuma järjestetään ensimmäistä kertaa Helsingin Messukeskuksessa. Myös iskelmätaivaan tähdet tuovat tunnelmaa odotettuun joulujuhlaan.\n15.10.2015 klo 15.31päivitetty 15.10.2015 klo 16.31\nHeikki Hursti jakaa ruokaa ja vaatteita Helsingin Kalliossa.YLE\nVähävaraisten joulujuhla järjestetään Helsingin Messukeskuksessa 24.12.2015 kello 12-15\nJuhla siirretään Kisahallilta isompiin tiloihin, koska viime vuonna kaikki halukkaat eivät mahtuneet mukaan\nJuhliin odotetaan kahta tuhatta ihmistä\nHurstin leipäjonossa kävijöitä on lähes 3000\nLisäksi Myllypuron leipäjonossa käy noin 800 henkilöä\nTähän asti vähävaraisten joulujuhlat on järjestetty Helsingin Kisahallissa, mutta osallistujien määrän kasvaessa juhlat on päätetty siirtää Messukeskukseen, jotta kaikki halukkaat mahtuisivat mukaan.\nJouluaattona 2014 juhlaan osallistui noin 1500 vierasta, mutta tulijoita olisi ollut enemmänkin. Tänä vuonna Messukeskukseen pystytään ottamaan kaksi tuhatta ihmistä sisään.\nJuhlat järjestää Veikko ja Lahja Hurstin Laupeudentyö ry, joka tunnetaan Helsingin Kalliossa toimivasta leipäjonosta. Yhdistys jakaa ilmaisia elintarvikkeita vähävaraisille kaksi kertaa viikossa.\nToiminnanjohtaja Heikki Hurstin mukaan leipäjonossa kävijöiden määrät ovat nousseet parin vuoden aikana noin 2500 henkilöstä lähes kolmeen tuhanteen ihmiseen.\n– Valitettavasti kävijämäärä on ollut kasvusuunnassa, ja hallituksen päätökset eivät ainakaan helpota tilannetta, Hursti sanoo.\nMyös Itä-Helsingin Myllypurossa toimii Herttoniemen seurakunnan pyörittämä leipäjono, jossa käy 500-800 ihmistä.\nJoulun odotus on jo alkanut\nVähävaraisten joulujuhla on odotettu tapahtuma leipäjonon asiakkaille.\nJuhla on tunnelmallista yhdessäoloa, laulujen ja joulun sanoman merkeissä\n– Jos se ei olisi merkittävä tapaus, niin ei sitä varmaankaan jatkettaisi. Sitä ihan odotellaan ja ihmiset kyselevät, että milloin ja missä se on. Juhla on tunnelmallista yhdessäoloa, laulujen ja joulun sanoman merkeissä, Hursti kuvailee.\nVähävaraisten joulun menuun kuuluu perinteisiä ruokia, kuten porkkana- ja lanttulaatikkoa, kinkkua sekä kahvit joulutortun kera.\nLahjan virkaa toimittaa joulukassi, jonka juhlijat saavat kotiin vietäväksi. Kassissa on ruokaa sekä lahjoituksina saatuja villasukkia, kaulaliinoja tai pipoja.\nAiemmin Kisahallilla on järjestetty vielä tapaninpäivän rääppiäiset, joissa jaetaan juhlista ylijäänyt ruoka ja vaatteet. Tänä vuonna rääppiäisiä ei kuitenkaan ole, vaan kaikki tavara ja ruoka pyritään jakamaan jo juhlassa.\nTasokasta juhlaohjelmaa – tähdet haluavat auttaa\nVähävaraisten joulujuhlan ohjelma on huippuluokkaa. Esiintyjänä on nimittäin suomalaisen iskelmämusiikin kestotähti Paula Koivuniemi.\n– Hän oli pyynnöstämme hyvin otettu ja iloinen siitä, että voi tulla tapahtumaamme musisoimaan.\nMyös pitkän uran tehnyt CatCat -naisduo esiintyy vähävaraisille Messukeskuksessa. Hursti oli Lohijärvellä Kuohun tanssilavalla vaimonsa kanssa, kun hän tapasi siellä esiintymässä olleet Virpi ja Katja Kätkän.\n– He sanoivat, että haluaisivat auttaa meitä, ja nyt he sitten toteuttavat aikeensa Messukeskuksen juhlissa.\nVähävaraisten joulujuhla järjestetään Helsingin Messukeskuksessa 24.12.2015 kello 12-15.\nKotimaakulttuurijouluHelsingin MessukeskusköyhyysHeikki HurstiLoma-, juhla- ja vapaapäivätjuhlapäivätruoka-apuVeikko Hursti


Retkeilyohjeet [Tampereen kaupunki - Kulttuuri ja vapaa-aika - Ulkoilu ja retkeily]\nTilapäinen luonnossa oleskelu, kuten levähtäminen, uiminen ja auringon ottaminen on sallittua siellä missä kulkeminenkin, kunhan se ei aiheuta vahinkoa tai haittaa maan omistajalle tai haltijalle.\npitää koiraa kytkemättömänä 1.3. – 19.8. välisenä aikana edes omalla alueella (Metsästyslaki)\nUlkoilu- ja leirintäalueilla on tulen tekoon varattu erityiset paikat, eikä tulta pidä tällöin tehdä muualle. Tulen kanssa tulee noudattaa varovaisuutta. Kun nuotiotauko on päättynyt, tulee roskat kerätä. Tulisija ei kuitenkaan ole jäteastia, älä yritä polttaa palamattomia jätteitä.\nKun haluat sammuttaa nuotion, lopeta puiden lisääminen ja anna nuotion hiipua hiljalleen. Jos nuotio vielä savuaa kun olet lähdössä, sammuta se kunnolla vedellä tai lumella. Varmista aina, että tuli on todella sammunut eikä jää kytemään.Tulen sytyttäjä on korvausvelvollinen, jos tuli karkaa ja aiheuttaa vahinkoa.\nKoiran kanssa retkeily voi olla erittäin antoisaa sekä koiralle että omistajalleen. Omistajan tulee kuitenkin huolehtia siitä ettei koira häiritse luonnonvaraisia eläimiä. Niille koira on aina peto koiran rodusta tai riistavietistä riippumatta. Maassa pesivät linnut ovat erityisen herkkiä häirinnälle, ja vaikka koira itse ei vahinkoa pesäpoikasille aiheuttaisikaan, voi lintuemon poistuminen pesältä saada variksen tai lokin käyttämään tilaisuutta hyväkseen ja tyhjentämään pesän emon poissaollessa.\nKoiran kiinnipitoa velvoittaa myös laki. Järjestyslain; mukaan koira on pidettävä taajamassa aina kytkettynä. Koiraa ei saa edes kytkettynä viedä yleiselle uimarannalle, lasten leikkipaikoille, toriaikana torille tai yleiseen käyttöön kunnostetulle ladulle tai urheilukentälle. Koira pitää olla kytkettynä myös varsinaisen taajama-alueen lisäksi ulkoilureiteillä ja rannoilla.\nMetsästyslain mukaan koiraa ei saa pitää milloinkaan vapaana toisen alueella ilman maanomistajan tai metsästysoikeuden haltijan lupaa. Koirat on pidettävä kytkettyinä 1.3.–19.8. välisenä aikana. Koiran omistaja on vahingonkorvausvelvollinen, jos koira aiheuttaa vahinkoa.


Sataman Ilta – Jyväskylän seutu\n14.05.2022 @ 16:00 – 18:00\nSataman Illat pidetään toimipisteessämme Telakalla (Polttolinja 35)!\n“Yhdessä tuumin” opetussarja antaa uskovalle ja seurakunnalle eväitä vankan hengellisen perustuksen ja yhteyden rakentamiseen. Opetussarjassa paneudumme yhteen Uuden Testamentin kirjeeseen. Efesolaiskirje on kirjoitettu voimakkaan pakanuuden keskellä vaikuttaneelle seurakunnalle. Efeso oli Aasian provinssin pääkaupunki, suuri liike-elämän ja erilaisten uskontojen keskus. Kirjeen sanoma on edelleen ajankohtainen varsinkin kun yhteiskuntamme on kovaa vauhtia ottamassa askelia pois päin Jumalasta ja hänen elämää suojelevasta sanastaan.\n“Suhteessa” opetus koskettaa aviopuolisoiden välistä suhdetta. Esikuvan ja periaatteet tähän löytyy seurakunnan ja Jeesuksen välisestä suhteesta. Ohjeista osansa saa niin lapset, kuin palvelijatkin. Pohdimme myös sitä miten kristityn tulisi varustautua tähän aikaan.


Kandidaatit Elintarviketieteetssa castellon Espanjassa\nLiity ilmaiseksi Kandidaatintutkinto Elintarviketieteetssa castellon Espanjassa\nTäältä löydät Kandidaatin tutkinnot Elintarviketieteetssa 2017 castellon Espanjassa\nKandidaatin tutkinto on perustutkinto, jonka saa, kun on suorittanut vaadittavat opinnot joko yliopistossa tai collegessa. Suurin osa kandidaattiohjelmista kestää 3 - 4 vuotta, ja jotkut voivat viedä jopa seitsemän vuotta. Kurssit ja ohjelmat ravitsemustieteen ovat erinomainen niille, jotka haluavat oppia fysikaalisia ja biologisia meikki ruokaa, miten se käsitellään ja miten sen parantamiseksi voidaan menestyksellisesti.Espanja (Spanish: España) on monipuolinen maa jakaa Iberian niemimaan Portugalin kanssa länsipäässä Välimerelle. Espanja pidetään eksoottinen maa Euroopassa, koska sen ystävälliset asukkaat ja rento elämäntyyli. Normaali kesto yliopiston kurssit Espanjassa on 4 vuotta, paitsi lääketieteen ja kaksinkertainen astetta, mikä on 6. Madrid ja Barcelona ovat tunnettuja kaupungeissa ympäri maailmaa sen keittiö, vilkas yöelämä, ja maailmankuulu kansanperinne ja juhlat.Castellón on pääkaupunki Provinc Castello, Espanja. Kaupunki lepää läheisyys Välimeren ja on Desert de les Palmes vuorijono sen pohjoispuolella. Se on koti University Jaime I Castelló de la Plana.Pyydä lisätietoa Kandidaatin tutkinnot Elintarviketieteetssa castellon Espanjassa 2017\n1 Tulosta Elintarviketieteet, Castellón\nKandidaatit Elintarviketieteetssa castellon Espanjassa. Opintosuunnitelma\nPyrkii kouluttaa hakusanalla, hallinnointi, organisointi ja tulkinta olennaiset tiedot, jotta tuomiot, jotka sisältävät pohdintaa tärkeistä kysymyksistä sosiaaliseen, tieteelliset, tekniset tai eettisiä, ja pitäisi helpottaa kehittämistä kriittistä ajattelua ja tuomion looginen ja luova. Tätä työtä valvoo opettaja, ja niiden kehittäminen on tarpeen, jotta voidaan hankkia otsikko astetta.\nOsaaminen ja uramahdollisuuksista\nUniversity Centre of Gastronomia ja Culinary Management sitoutuminen kattavan koulutuksen kaikille opiskelijoille hankkia tarvittavat tiedot ja taidot toimia helposti työmarkkinoilla.\nTyömarkkinat vaatii uusia ammattilaisia, paremmin koulutettuja ja laajempia profiilit, joiden taidot eivät rajoitu alalla gastronomian.\nOlemme tietoisia tästä uudesta markkinoiden kysyntään, ja siksi olemme tehostaneet tietoa Culinary Management, tutkimus ja innovointi. Kun tämä tavoite mielessä lisäksi kulinaarisia huippuosaamista ja liiketoiminnan huippuosaamista, meidän opiskelijoiden on kilpailuetu työpaikalla, joiden kanssa ne ovat kosketuksessa jo ensimmäisestä vuodesta.\nOpiskelijat aloittavat uransa suotuisa toimintaympäristö Viime vuosina on tapahtunut nousu yleisen edun, ammatillista arvovaltaa ja sosiaalista tunnustamista koskevien selvitysten gastronomiaan.\nTätä helpottaa kansainvälistä menestystä brändin Espanjan jotka, Ulkona täydessä toiminnassa: arvovaltaa meidän kokit toimii myös magneetti ei vain turisteja vaan myös gastronominen meidän ammattilaisten, pyysi maailmanlaajuisesti.\nTyöllisyyden kannalta, tutkia Grade Gasma Gastronomia on investointi, turvallinen arvo.\nValmistuneista ja luoda omia yrityksiä, voivat kehittää ammatillista toimintaa hyvin monenlaisia sisällä ravintola-alan ja matkailualan: Yritys ja / tai johtajia ravintoloita. Kokki kaupallinen, sosiaalinen tai kollektiivinen ennalleen. Johtaja palauttaminen vieraanvaraisuutta, kaupallisten, kollektiivisia tai sosiaalisia. Johtaja tapahtumia ja gastronominen toiminta. Toimitusjohtaja keittiön ja ravintolan. Johtaja Ravitsemus. Ruoka ja terveys.\nLisäksi yhä voimakas elintarviketeollisuus, meidän opiskelijat voivat menestyksellisesti suorittaa seuraavat toiminnot, jotka sisältyvät myös tutkimuksen ja innovoinnin osastot: Manager toimintaa ja prosesseja elintarviketuotannon.\nJohtaja uusien elintarvikkeita.\nCulinary johtaja elintarviketeollisuus.\nVastaava johtaja laadusta ja elintarviketurvallisuuden catering.\nJohtaja kulinaarisia innovaation ja tutkimushankkeita.\nLisäksi meidän valmistuneet voivat kehittää ammattitaitoaan aloilla opetuksen ja konsultointi kuten: Johtaja, konsultti tai neuvonantaja gourmet-ruokaa.\nOpetus professori ruokailutilassa. Vaadin, joilla on suuri potentiaali lisättäväksi, koska nykyinen kasvu omistettu opetuksen keskuksia Gastronomia; Masterclass, opetus kursseja, valvontakäytännöt, ...\nEducational neuvonantaja kulinaarisia koulutuskeskusten; tuki koulut osallistuvat ongelmanratkaisussa ja vaikeuksien voittamisesta kulinaarisia koulutuksessa.\nLink to and share "Kandidaatit Elintarviketieteetssa castellon Espanjassa"