Mallasjuomien ystävät... Kuppi nurin vuodesta 2008. • katso viestiketjua - Vuoden juoppo 2011!\nEtusivu ‹ Ruoka, juoma, elämä, elämäntyyli, terveys ja hoidot.\nPuhetta ruuasta ja juomasta. Miten terveytesi kestää päivittäisen juopottelun? Miten hoidat kuntoasi?\nKenestä "Vuoden Juoppo 2011"?\nAkseli Ulosotto Maanviljelijä joka mieluummin kaataa AIV-liemet kurkkuunsa kuin viljelee maata.\nElina Horola Elinalla takanaan 90 vuoden putki joka sanoo kaiken tästä tomerasta mummosta.\nElukka Kelpo Lapin mies, ei niin pahaa pontikkaa etteikö alas menisi.\nJammu Uskonnollisen vakaumuksen vuoksi kova viinamäen mies.\nKännikala Nimestään huolimatta vesi ei kuulu tämän miehen juomiin eikä olemukseen.\nLapin Ämmä 103 vuoden iästään huolimatta pirteä kuin peipponen, kiitos alkoholin!\nMahtisonni Parittelu ja pämppäily kulkee käsi kädessä, sanoo tämä sonni.\nMirri Nuoresta iästään huolimatta varteen otettava kännääjä.\nPaavo Pönttö Ei nimi miestä pahenna, Paavolla aina pönttö pontikkaa povessaan.\nPentti Hirvonen Lammaspaimen. Pentin rajun alkoholin käytön vuoksi häntä voisi kutsua "Hyväksi paimeneksi".\nPorsas Herra porsas on kohta juopotellut täydet 70 vuotta viljelemiensä porsaiden kanssa.\nRetku Melkein umpimykkä, osaa sanoa vain sanan "Alkoholi".\nÄäniä yhteensä : 398\nKirjoittaja Juoppo Lalli » 01 Joulu 2013, 08:50\nKröhöm... Jäsenet, mukaanlukien minä, ovat olleet kovin aktiivisia juopottelussa joten "Vuoden juoppo 2011" äänestys suoritetaan vasta nyt, vuonna 2013!\nPerempi myöhään kuin ei milloinkaan. ...hik...\nÄänestä nyt oma suosikkisi, voit äänestää kolmea kanditaattia. Jos tunnet että juuri sinun nimesi täytyisi olla mukana listassa, lähetä YV:tä tai ilmoita siitä täällä. Lisään nimesi harkintani ja humalatilani mukaan.\nKirjoittaja Nils-Aslak Mustapää » 01 Joulu 2013, 09:46\nMissäs minun nimi!\nOnh se nyt perkhelettä jossei minun kriteereillä pääshe kantitaatiksi. Lapin mies ja 80 vuoren raju ryyppyputki takanah päin. Tairatta olla rasisteja jotkah sortaa vähemmistö kanshalaisia.\nReteiden poroisäntien makuun, pure\nLiittynyt: 25 Marras 2008, 19:11\nPaikkakunta: PohojoisSuohmi... hiiKh...\nVetäkää perseeseen, epäilevät Tuomaat!\nKirjoittaja Raivo Raitis » 01 Joulu 2013, 10:02\nMinä tunnen myös itseni sorretuksi. Luulisi teidän ymmärtävän minun kirkon miehenä täyttävän kriteerit kovasta alkoholin kuluttajasta. Jumala ei teitä epäluuloisia suopealla silmällä katsele.\nJumalan kanssa käsi kädessä ja selvin päin.\nLiittynyt: 20 Marras 2009, 11:02\nKirjoittaja Usko Horjuvainen » 01 Joulu 2013, 10:09\nKirjoittaja Kolttatyttö » 01 Joulu 2013, 11:02\nKyllä viihna on poihkaa.\nLiittynyt: 01 Joulu 2013, 06:18\nVuoden juoppo 2011 voittaja!\nKirjoittaja Juoppo Lalli » 01 Joulu 2013, 14:31\nSattuneista syistä Vuoden juoppo 2011 äänestys päättyi vasta tänään!\nVuoden juoppo, murskavoitolla, on suoraan Lapin kairasta!\nVuoden juoppo 2011\nKirjoittaja Juoppo Lalli » 01 Joulu 2013, 14:42\nNeiti Lapin Ämmä, 103 vuotias alkoholin oikeinkäyttäjä.\nJuopottelultaan voittajalla ei ollut aikaa intiimiin kahden keskeiseen tapaamiseen joten tässä puhelinkeskustelu Lapin Ämmän kanssa:\nYksinkertaisuuden vuoksi kysyn suurinpiirtein samat asiat kuin aikaisempien vuosien voittajilta.\nJuoppo Lalli: Olet juopotellut yhtäjatkoisesti jo 90 vuotta. Miltä tuntuu?\nLapin Ämmä: Kiitos kysymästä. Kuten itse aikaisemmin mainitsit, olen pirteä kuin peipponen, pystyn vielä itse kävelemään ja viina on vähintäänkin maullaan.\nJuoppo Lalli: Kaduttaako mikään näin 90 vuoden ryyppyputken jälkeen?\nLapin Ämmä: Yksi asia kajuttaa. Kerran vuonna -69 tiputin Rovaniemen markkinoilla täyven viinapulloni katukivetykseen. Sen sijaan että olisin lipittänyt kajulle päätyneet viinakset suuhuni, jatkoin välinpitämättömänä matkaani ja ostin uuden pimeän pullon. Näin olin tehnyt vastoin vanhan edesmenneen äitini tahtoa, hän nimittäin aina tahkosi päähäni neuvoa että viinat pitää juoda viimeiseen tippaan. Anna anteeksi äiti kulta.\nJuoppo Lalli: Nooh... sooh... älä itke. Sananlaskukin sanoo "Turha surra läikkyneitä viinaksia".\nMutta kerrohan alkoholin hyvistä puolista?\nLapin Ämmä: Kiitos Herra Lalli lohdutuksesta, olet hyvä mies.\nMutta kysymykseesi vastaisin että tulee kallis puhelu jos alkaisin kaikkia niitä lujettelemaan.\nJuoppo Lalli: Ei tarvitse teititellä, sano vain reilusti Juoppo!\nMutta oletko todennut alkoholissa joitain negatiivisiä puolia?\nLapin Ämmä: Nekatiivistä on alkoholijuomien kova verotus. Onneksi kuitenkin täällä Lapissa saa pontikkaa maitokaupoista mikä on verovapaata.\nJuoppo Lalli: Kovin mukavaa, meillä etelässä se ei ole verovapaata. Suosiiko valtio teitä Lappalaisia?\nLapin Ämmä: Suosii ja suosii. Olemmehan niin sanottuja hienompia kansalaisia joten ymmärrät olevan oikeutettua meillä olevan etuoikeuksia, senkin etelän juntti!\nJuoppo Lalli: Silleen, niin! Seuraava kysymys kehiin: Olet jo 103-vuotias, kerro pitkän iän salaisuus.\nLapin Ämmä: Pitkän iän salaisuus on raju alkoholin käyttö. Moni nuori lapsi ei tätä ymmärrä. Onneksi useimmat äidit, iän antaman kokemuksen perusteella, ymmärtävät lapsensa parhaan ja alkavat tarjota heille viinaksia heti heidän äidin maidosta vieroonnuttuaan.\nJuoppo Lalli: Siinä asiallista asiaa Vuoden juopolta! Lapin ämmä! Kiitos näistä kommenteista ja pitkän iän salaisuuden paljastamisesta! Toivomme sinun kestävän vielä toiset 103 vuotta rajua ryyppäämistä ja rällästystä!\nLapin Ämmä: Kiitos, kiitos, olen aivan liikuttunut.\nPuhelu päättyikin juuri sopivasti. Koltan ovella koputtaa pontikka pälläri kainalossaan.\nPaluu Ruoka, juoma, elämä, elämäntyyli, terveys ja hoidot.


Media muutoksen peilinä - Kulttuuriseinä\nMedia muutoksen peilinä - Voima\nKirjallisuus • 2.2.2017 11:23 • Kirjoittanut Tuomas Rantanen\nKirjallisuus 2.2.2017 11:23 Kirjoittanut Tuomas Rantanen\nJukka Kortti, SKS\nMediatutkija Jukka Kortin uusi teos on pätevä yleiskatsaus viestinnän historiaan. Sitä rikastuttaa itsereflektoiva näkökulma siihen, miten kulttuurin medioituminen on vaikuttanut myös mediahistorian mieltämiseen.\nOsin tästäkin syystä mediahistoriassa on usein ollut taipumusta liioitella uusien teknologisten innovaatioiden vallankumouksellisuutta. Kortti osoittaa kuitenkin vastaansanomattomasti, kuinka mediavälineiden kehitystä on syytä aina arvioida myös suhteessa kulloinkin vallitseviin taloudellis-poliittisiin ja sosiaalis-kulttuurisiin tekijöihin. Ne ovat yleensä vähintään yhtä paljon seurausta jostain muusta kehityksestä kuin kehityksen käynnistäjiä itse.\nEsimerkiksi Johannes Gutenberg (1398–1468) oli ensimmäinen, joka Euroopassa 1400-luvun puolessa välissä sovelsi Aasiassa jo vuosisatoja tunnettua painotekniikkaa niin, että syntyi tehokas tekstin ja kuvan kopiointimenetelmä. Keksinnön vaikutus realisoitui tunnettuun merkityksennsä kuitenkin juuri siksi, että osui omana aikanaan nousussa olleisiin kaupallisiin, valtiollisiin ja uskonpuhdistukseen liittyviin tarpeisiin ja olosuhteisiin.\nSamalla tavalla lehdistön kehityksen portaittaiset edistysaskeleet ovat olennaisesti nousseet 1600-luvulla nousseen porvariston kaupallisen viestinnän ja Ranskan vallankumouksen aatteellisen perinnön perustoilta. Näiden impulssien vastavoimina ovat melkein alusta asti toimineet – usein sensuurin ja propagandan kaapuun pukeutuneet – valtiolliset vaikutuspyrkimykset ja itse mediaomistuksella tehty bisnes.\nKirjassa erikseen esitellystä media-arkeologisesta näkökulmasta voi tulkita nykyaikaisen globaalin somesfäärin juurien olevan nähtävissä lennättimen käyttöönoton myötä syntyneen mannerten välisen verkottumisen ja 1600-luvun lopun porvarispiirien kahviloissa käymän yhteiskunnallisen ja kulttuurisen debatin aihioissa. Some-pöhinö ei ole siis tyystin tämän ajan tuota vaikka se tapahtuu aikaisemmin vieraassa tila-avaruudessa.\nTeoksen jonkinlaisena puutteena voi pitää sitä, että journalistisen ammattikunnan ja ammattietiikan kehitys ja siihen liittyvien poliittis-taloudellis-kulttuuristen tekijöiden vaikutus on nähtävissä vain satunnaisina viittauksina muiden teemojen alla.\njournalismietiikka, jukka kortti, media, mediahistoria, porvarillinen julkisuus, ranskan vallankumous, some\nJan Guillou goes Karl May Jan Guilloun uusi romaani paneutuu 1900-luvun yhteiskunnallisen kehityksen mullistuksiin.


15.10.2021 – Uskon kilpi\nSuomalaisessa maatalousyhteiskunnassa oli pitkään paljon työvoimaa, osa oli maattomia ja tilattomia, osa oli torppareita. Sukutukijat voivat törmätä käsitteeseen muonamies tai mäkitupalainen, joskus mainitaan myös irtolaiset. Luokkayhteiskunnassa oli suuri ero isännän ja rengin välillä. Tilallisen poika oli etulyöntiasemassa, sillä hän oli perijä. Rengin omaisuus oli kapsäkissä. Hän omisti vaatteita ja muutamia tavaroita. Ne saattoi ottaa mukaan, …


Riihikedon alueella suojellaan koulurakennuksia\nCygnaeuksen koulun ja Porin Suomalaisen Yhteislyseon (PSYL) lukion koulurakennukset suojellaan asemakaavalla. Kaavan osallistumis- ja arviointisuunnitelma sekä kaavaluonnos ovat nähtävillä 5. toukokuuta asti.\nPorin kierrätyskeskuksen aukioloissa muutoksia\nKeskus on poikkeuksellisesti suljettu tiistaista 20. huhtikuuta tiistaihin 27. huhtikuuta.\nNuukuusviikolla pienin teoin kohti kestävämpää arkea ja juhlaa\nTällä viikolla vietetään valtakunnallista nuukuusviikkoa. Porin seudun jäteneuvonta, Circwaste –Kohti kiertotaloutta osahanke Luuppi ja Energianeuvonta Satakunnassa toteuttavat yhdessä somekampanjan, jossa kaikkia kannustetaan nuukailuun. Nuukuusviikolla kannustetaan kestävämpään elämäntapaan jakamalla vinkkejä sosiaalisessa mediassa.\nTahkoluodon merituulipuiston laajennuksen osayleiskaavasta järjestetään yleisötilaisuus 22. huhtikuuta\nTorstaina 22. huhtikuuta kello 18-20 järjestetään striimattava esittelytilaisuus kaavaluonnoksesta sekä hankkeeseen liittyvästä YVA-selostuksesta.\nRoskaantuminen ilmiönä -etäluento valaisee roskaantumisen lähteitä, vaikutuksia ja ehkäisykeinoja\nMaksuttomalla, kaikille avoimella luennolla puhujina nähdään Pidä saaristo siistinä ry:n Hanna Haaksi ja Suomen ympäristökeskuksen johtava tutkija Outi Setälä. Koulutuksen järjestävät CIRCWASTE – Kohti kiertotaloutta – osahanke Luuppi yhdessä Porin seudun jäteneuvonnan ja Otsolan kansalaisopiston kanssa.\nSaitko kotiisi paloturvallisuuden itsearviointilomakkeen?\nOsalle satakuntalaisista on taas postitettu paloturvallisuuden itsearviointilomakkeita. Itsearviointi pyydetään palauttamaan 31.5. mennessä. Jos sinulla on ollut ongelmia turvallisuuden itsearvioinnin kanssa, lue tämä uutinen.


Pelaa sivuston VBET livekasinolla 2022🌟\nNettikasino / VBET / Live Casino\nSivuston VBET Nettikasino arvostelu - Kasinossa\n< VBETKasinossaLive-blackjackLive-rulettiElävä BaccaratLive-vedonlyöntiLive-pelit\nKun siirryt livebetino-osioon Vbet Casinolla, löydät seuraavat kohdat, joista valita: Blackjack Poker Roulette Baccarat Muut\nJotkut parhaista ohjelmistotoimittajista, mukaan lukien NetEnt ja Evolution Gaming, tuovat sinulle pelejä, mutta löydät myös pelejä Betconstructista, AG Gamingista, Ezugistä, Fazista ja Lucky Streakista.\nLive-kasino-osan pelit tarjoavat riittävän laajat vedonlyöntirajat kaiken tyyppisille pelaajille. Joten voit löytää taulukoita, joiden vedot alkavat niinkin alhaalta kuin 0,10–25 000 dollaria. VIP-pöydät tarjoavat panoksia, jotka ovat jopa 50 000 dollaria, ja sitä korkeat rullarit arvostavat.\nPelaajat, jotka pitävät realistisesta pöytäpelikokemuksesta, voivat kokeilla Live Blackjackia. Pelissä on paljon erilaisia variaatioita, joista valita, jotta varmasti jokainen löytää jotain makuunsa. Ja jos pöytä on täynnä, he sallivat myös Bet Behind -vaihtoehdon.\nLöydät Vbet Casinolta monia erilaisia Live Roulette -muunnelmia, mukaan lukien amerikkalainen, eurooppalainen, ranskalainen ja kiehtova ruletti, kuten suosituimmat. Mutta voit löytää myös pelejä, kuten Lightning Roulette ja Mini Roulette.\nBaccarat on toinen suosittu peli, jota voit pelata live-tilassa Vbet Casinolla. Pelissä on erilaisia variaatioita, ja ne kaikki tarjoaa BetConstruct, Evolution Gaming ja Vivo Gaming.\nLive-vedonlyönti on kaikkein jännittävin kokemus Vbet Online Casinolla. Kotisivun yläreunassa on linkki merkitty 'in-play', joka näyttää kaikki vedonlyöntiin tarkoitetut tapahtumat.\nLöydät joitain tärkeimmistä urheilulajeista, kuten jalkapallo ja tennis, mutta samalla myös joitain vähemmistöurheilulajeista.\nLive-vedonlyöntiosasto on toiminnallinen, ja siinä on paljon ominaisuuksia. Mielenkiintoisin on Multiview-tila, jonka avulla voit asettaa vetoja kuudelle eri tapahtumalle samanaikaisesti.\nVoit asettaa vedot kasinoon, live kasinoon, verkkourheiluun, virtuaaliurheiluun, peleihin, pokeriin, backgammoniin, fantasiaurheiluun, poolien vedonlyöntiin ja Finbetiin. Lisäksi maksut käsitellään nopeasti ja niistä ei peritä maksuja riippumatta siitä, mitä menetelmää käytät.\nVbet tarjoaa laajan valikoiman vaihtoehtoja Live Games -pelissä. He ovat tiimissä yhdessä parhaiden kehittäjien kanssa, kuten Evolution Gaming, NetEnt Live, Ezugi, BetConstruct, Lucky Streak, SA Gaming ja monet muut, tuodaksesi etsimäsi pelin. Jokaisella palveluntarjoajalla on oma aula, joten voit helposti löytää haluamasi.\nJotkut live-kasinon suosituimmista peleistä ovat Blackjack ja Roulette, mutta löydät myös muita nimikkeitä, kuten Dream Catcher, Deal or No Deal, Monopoly Live, Dragon Tiger, Football Studio, Lightning Dice, Sic Bo ja Keno, vain nimeä joitain.


Uuden suunnittelun ansiosta ledin asennusala on kutistunut 65 prosenttia aiempia pienemmäksi. Piirilevyllä ledin korkeus on kutistunut lähes kolmanneksella. Ledin mitat ovat 2,9 x 2,4 milliä.\nRohmin mukaan uutuus tuottaa tehokkaamman valon pienemmällä virrankulutuksella. Esimerkiksi 50 kandelan valovoima saadaan aikaan neljänneksen aiempaa pienemmällä virralla.


Kokoukset Haugesundissa | Clarion Collection Hotel Amanda\nClarion Collection® Hotel Amanda Haugesund, Norja\nKiehtova, elokuvateemainen hotelli Haugesundin rantamaisemissa\n3 Suurta kokoustilaa 5 Pientä kokoustilaa 133 Hotellihuonetta 200 Seisovaa osallistujaa 511 Istuvaa osallistujaa\nClarion Collection Hotel Amanda -hotellilla on vahvat siteet Norjan elokuvateollisuuteen. Tarjoamme seitsemän kokous- ja tapahtumatilaa sekä kattavat ateriapalvelut - Meillä kokoustat tyylillä!\nMeillä asut Haugesundin uniikissa, kulttuurihistoriallisesti arvokkaassa miljöössä, nauttien kauniista näköalasta yli Smedasundenin. Aamiainen, iltapäivän välipala ja illallinen sisältyvät huoneesi hintaan.\nMiltä kuulostaisi yrityskokous James Bond -teemaisessa huoneessa meren äärellä? Clarion Collection Hotel Amanda -hotellissa Hausgesundin keskustassa voit kokoustaa näinkin tyylikkäästi. Hotellimme sijaitsee vain 15 kilometriä Haugesundin lentokentältä ja mukavan lähellä paikallisia kauppoja, ravintoloita ja kulttuurikohteita, kuten teatteri ja jalkapallostadion.\nHotellimme on saanut nimensä Amanda Award -palkinnon mukaan, joka on Norjan vastaus Oscar-palkinnolle, ja miljöömme on täynnä elokuvan kiehtovaa historiaa. The Norwegian International Film Festival eli Norjan kansainvälinen elokuvafestivaali järjestetään vuosittain täällä meillä. Hotellimme seitsemän suurenmoista, erikokoista kokoustilaa tarjoavat monipuolisia mahdollisuuksia erilaisiin tilaisuuksiin.\nMeillä ei nälkä pääse yllättämän pitkänkään työpäivän aikana. Clarion Collection Hotel Amandassa buffetaamiainen, iltapäivän välipala ja illallinen sisältyvät aina huoneesi hintaan.\nVapaa-ajallasi voit nauttia lempidrinkistäsi hotellimme baarissa tai sään suosiessa istua viihtyisällä aurinkoterassillamme. Lisäksi voit treenata hyvin varustellulla kuntosalillamme, jossa käytössäsi ovat juoksumatto, vapaat painot ja joogamatot. Kuntosalin käyttö on vieraillemme maksutonta. Golfin ystäviä ilahduttaa tieto, että meillä voit myös hioa svingitaitojasi yhteistyökumppanimme, kaupungin golfklubin golfkentällä. Lisätietoa erityisistä golf-paketeista vieraillemme saat hotellimme vastaanotosta.\nPuhelin: +47 52 80 82 00 +47 52 80 82 00\nTarjoamme seitsemän erilaista kokoustilaa, kapasiteetiltaan 12–511 henkilölle. Kaikki tilamme ovat varustettu tekniikalla, kuten projektorilla, TV:llä, tulostimella, äänentoistojärjestelmällä, mikrofoneilla ja DVD/CD soittimella.\nYhteiskumppanimme, lähellä sijaitsevat Festiviteten Haugesund Konserthus sekä Staalehuset, tarjoavat mahdollisuuden tilaisuuksiin 511 vieraalle. Tila on varattavissa mittaviin kongresseihin ja juhliin.\nUpea Staalehuset tarjoaa todellista historian havinaa, vieden sinut takaisin aikaan, jolloin Haugesundin kaupunki perustettiin ja jolloin kalastajat, telakat ja kalastusalukset värittivät kaupungin keskustan maisemaa.\nOta huomioon, että näitä tiloja varattessa kannattaa olla hyvissä ajoin liikkeellä!\nElokuvamainen istuinjärjestely 511 henkilöä\nÅndenes Hus on valoisa ja tyylikäs kokoustila, josta löytyy tilaa jopa 100 osallistujalle elokuvamaisessa istumajärjestyksessä.\nCabarét seating 40 henkilöä\nEmpire tarjoaa tilat jopa 50 hengelle elokuvamaisessa istuinjärjestelyssä.\nKolmessa pienimmässä kokoustilassamme on James Bond -teema, ja näiden huoneiden kapasiteetti on 12–25 henkilöä. Kaksi huoneista voidaan yhdistää yhdeksi suuremmaksi tilaksi.\nClarion Collection Hotel Amandassa pidämme huolen siitä, että vieraitamme ei pääse nälkä yllättämään. Tarjoamme vieraillemme aamiasbuffetin, iltapäiväteen ja illallisen. Tarjolla on lisäksi kahvia ja teetä läpi päivän.\nTässä näet listan hotellistamme löytyvistä palveluista ja tiloista. Me emme tarjoa yliviivattuja palveluita.


Job Projektipäällikkö Helsinki-Uusimaa Rekrytointi- ja resursointipalvelu JM - Työtarjoukset | fi.wypr.eu\nPääsivu / Helsinki-Uusimaa / Projektipäällikkö Rekrytointi- ja resursointipalvelu JM\nJob Projektipäällikkö Helsinki-Uusimaa Rekrytointi- ja resursointipalvelu JM - Työtarjoukset\nAsiakasyritykseni Rappaustekniikka Laurell Oy hakee projektipäällikköä vakituiseen työsuhteeseen Uudenmaan alueelle. Tehtävään haetaan vahvaa osaajaa jolla on kokemusta julkisivuprojektien kokonaisvaltaisesta vetämisestä sekä tulosvastuusta. Tehtävässä raportoidaan suoraan toimitusjohtajalle. Johdat työmaata ja vastaat työvaiheiden ennakko- ja aikataulu suunnittelusta sekä toimit työntekijöiden ja työnjohtajien esimiehenä. Osallistut hankintojen tekemiseen sekä aliurakoitsijoiden ohjaukseen ja valvontaan. Ammatti- ja johtamistaidoillasi varmistat projektin laadullisten, taloudellisten ja ajallisten tavoitteiden toteutumisen ja turvallisen työskentelyn. PROJEKTIPÄÄLLIKKÖ Odotamme sinulta: -rakennusmestarin-, rakennusinsinöörin- tai muuta tehtävään soveltuvaa koulutusta -vahvaa kokemusta julkisivuprojektien kokonaisvaltaisesta vetämisestä -kokemusta tulosvastuusta -esimieskokemus ja rekrytointiosaaminen katsotaan eduksi -kokemusta tarjousten tekemisestä ja tarjouslaskennasta -kokemus projektimyynnistä katsotaan eduksi -sosiaalisuutta ja organisointitaitoja -olet oma-aloitteinen ja aikaansaava tiimipelaaja -hyvää paineensietokykyä ja jämäkkää työotetta -kokemus julkisivukorjauksista katsotaan eduksi -matkustusvalmiutta -suomen kielen taito on tehtävässä välttämätön -hyviä verkostoitumis- ja johtamistaitoja -valmiit alihankintaverkostot katsotaan eduksi Tarjoamme sinulle: -vakituisen työpaikan -haastavan ja monipuolisen työtehtävän -mahdollisuuden kehittää ja kehittyä työssä Työ alkaa sopimuksen mukaan, yritykseen voit tutustua osoitteessa www.rappaustekniikka.com Mikäli kiinnostut tehtävästä, lähetä CV ja hakemus palkkatoiveineen sähköpostilla osoitteeseen rekrytointi (at) resursointipalvelu.fi 31.5.2016 mennessä. Laitathan sähköpostiin otsikoksi "projektipäällikkö". Lisätietoja antaa Jaana Malmstedt p. 0400-295 127 perjantaihin 20.5.2016 saakka sekä 30-31.5.2016.\nTyönantajan nimi: Rekrytointi- ja resursointipalvelu JM\nTervetuloa meille! Turotim oy etsii myyjiä Porvoon toimistoon. Etsimme kaiken ikäisiä myynnistä kiinnostuneita henkilöitä joukkoomme. Tarjoamme kokeneiden myyjien ja vetäjien tuen ja koulutuksen. Tuotteet Suomen tunnetuimpien\nHaemme asiakasyrityksellemme Espooseen ILMASTOINTIASENTAJAA Sinulla on useampi vuosi kokemusta ilmastointiasennuksista. Työtehtäviisi kuuluu ilmanvaihtojärjestelmien asentaminen ja mahdollinen huoltaminen. Kokemus putkiasennuksista ja ilmanvaihdon\nJunior Financial Accountant -\nLocalbitcoins.com provides a global peer-to-peer marketplace for buying and selling bitcoins. Founded in 2012, the service is one of the oldest and most successful companies in the young bitcoin industry. Our goal is to provide access on bitcoins to everyone\nOpetusvirasto, Herttoniemenrannan ala-aste Helsingin kaupungin opetusvirasto on Suomen suurin perusopetuksen, lukiokoulutuksen, ammatillisen koulutuksen ja oppisopimuskoulutuksen järjestäjä. Opetusviraston tehtäviin kuuluu myös\nTule johtamaan ja kehittämään upean porukan kanssa vanhustyötä Kirkkonummella! Hoivakoti Lehmuskartanossa on avoinna osastonhoitajan virka ammattitaitoiselle ja humaanit arvot omaavalle esimiehelle, joka on aidosti kiinnostunut\nKirkkonummen kunta , Kyrkslätt kommun - 2016-02-22 - Helsinki-Uusimaa\nHaemme asiakkaallemme osaavaa sähköasentajaa Kivistöön Vantaalle. Työkohteena uusi kerrostalotyömaa. Hakijoilta edellytetään vähintään 3 vuoden kokemusta monipuolisista sähköasentajan töistä.\nTYÖPAIKKA KUVAUS Asiakirjatoimiston tehtävänä on huolehtia valtiopäiväasiakirjojen tuotannosta ja julkaisemisesta. Toimisto tuottaa valtiopäiväasiakirjoihin liittyviä palveluja, painettuja asiakirjoja sekä\nEduskunnan kanslia - 2016-03-05 - Helsinki-Uusimaa\nsite syntyy 6.8901438713074 sekuntia


Uutiset - PVC-seinäpäällyste voi olla niin kaunis!\nMuinaisista ajoista lähtien ihmiskunnan tavoittelu "kauneudelle" ei ole pysähtynyt. Jo keskiajan lopusta 1700-luvun alkuun ruotsalaiset aateliset ja varakkaat kauppiaat alkoivat käyttää seinäpäällysteitä sisustuskoristeina. Tyylit olivat kashmir-seinäpäällysteet, Gobelin-seinäpäällysteet ja kultaus. Nahkaiset seinäpinnoitteet, samettiset satiiniseinät jne. Henkilöllisyyden osoittamiseksi. Myöhemmin simuloidut seinäpäällysteet (puuvillatekstiilit) tulivat suosituiksi siviilien keskuudessa ja niistä tuli kaikki raivot.\nNykyään tuotantotekniikan jatkuvan kehityksen myötä tapettiseinäpinnoitteiden tyypit kasvavat edelleen. Omilla palonestoaineilla, antibakteereilla, hometta, vedenpitävyydellä ja antifouling-toiminnoilla PVC-seinäpäällysteet soveltuvat paremmin erilaisten ympäristöjen tarpeisiin ja vastaavat nykyajan ihmisten tarpeisiin. Rakennuksen käytännön tarpeet luovat ihmisille lämpimän, mukavan ja terveellisen ympäristön , jota muut seinäkoristemateriaalit eivät vertaa.\nJotkut ihmiset väittävät kuitenkin leikillään, että PVC-seinäpäällyste ei voi olla "muodikas muoti" seinille, koska yleisön ensimmäinen vaikutelma PVC-seinäpäällysteestä on sen käytännöllisyys.\n1. PVC-seinäpäällysteen "ainutlaatuinen"\nKolmeulotteiset kohokuvioidut ja erittäin kyllästetyt värit, jotka PVC-seinäpäällyste tuottaa, eivät ole vertaansa vailla perinteisten neulottujen kangasseinien ja tapettien kanssa. PVC-seinäpinnoitteet voidaan yhdistää kauniisiin kolmiulotteisiin kuvioihin ja värikkäisiin kuvioihin tasaisen pinnan luomiseksi. Visuaalinen vaikutus, johon seinäpäällyste ei pääse\nPVC-seinäpinnoitteet rullataan teloilla, jotka voivat sekoittaa erilaisia kuvioita, erilaisia materiaaleja ja eri värejä. Verrattuna yksimateriaalisiin seinäpäällysteisiin, jotka muuttavat vain kuvioita, PVC-seinäpäällysteet voivat tuottaa rikkaampia muotoja ja malleja, joten monet huippuluokan hotellit valitsevat PVC-seinäpinnoitteet seinäkoristelumateriaaleiksi.\n2. PVC-seinäpäällyste voi "pitää nuoret ikuisesti"\nEnsimmäinen tunne on tärkeä, mutta tärkeämpää on, kuinka säilyttää tämä "kauneus". Rakennuksen valmistumisen jälkeen monilla seinäpinnoitteilla on ongelmia, kuten materiaalin ikääntyminen ja värinmuutos. Verrattuna muun tyyppisiin seinäpäällysteisiin, PVC-seinäpäällysteet, tiivistetyt PVC-kalanteroidut kalvot voivat paremmin ylläpitää "nuoruutta", jopa pitkän käytön jälkeen, niillä on edelleen alkuperäiset värikkäät värit ja kirkas rakenne. Sillä on myös etuja vedenpitävyydestä, likaantumisesta ja vedenpuhdistuksesta\n3. PVC-seinäpäällyste sopii useampiin tilanteisiin\nMonet hotellit, viihdepaikat, ravintolat, ravintolat ja toimistorakennukset päättävät periaatteessa käyttää PVC-seinäpäällysteitä sisätilojen sisustamiseen. Jotkut kehittäjät myyvät jopa huippuluokan asuinkiinteistöjä, kerrostaloja ja toimistorakennuksia, kun ne on koristeltu PVC-seinäpäällysteillä.


Mitä yleisö haluaa? - Journalisti\nMitä yleisö haluaa?\nMatleena Ylikoski tutki gradussaan blogeissa esitettyä journalismikritiikkiä.\nMatleena Ylikoski kirjoittaa Todenmukainen journalismi -kirjassa gradustaan, jossa hän tutki blogeissa esitettyä journalismikritiikkiä.\n”Halusin ymmärtää, mitä hyvä journalismi on tänä päivänä yleisön näkökulmasta. Minkälaisille jutuille on tarvetta ja mistä halutaan maksaa.”\nBlogistien palaute oli osin ristiriitaista. Yhtäältä toimittajia moitittiin omien agendojensa ajamisesta, toisaalta toivottiin kantaa ottavampaa, keskustelevampaa journalismia.\nYlikoskelle selkeimpiä oivalluksia aineistosta oli se, että verkon ominaislaatua voisi ja pitäisi hyödyntää nykyistä paljon paremmin esimerkiksi linkittämällä juttuja lähteisiin ja muihin tietosisältöihin.\nOngelmana uusien käytäntöjen tuomisessa työhön on resurssien ja ajan niukkuus, minkä tiedostivat myös bloggaajat.\n”Ratkaisu voisi olla, että jätettäisiin osa areenasta suosiolla ilmaiselle tiedolleja toimittajat keskittyisivättekemään vähemmän ja parempaa. Niin hyvää, että kukaan ei tee ilmaiseksi vastaavaa.”\nvinkit, Todenmukainen journalismi, Matleena Ylikoski, journalismikritiikki, Heikki Kuutti


29.4.2011, Ellivuori, Sastamala :: Bilebändin päiväkirja - The Coveralls\n29.4.2011, Ellivuori, Sastamala\nPääsiäisen jälkeen oli rumpalin takki suhteellisen tyhjä. Neljän päivän ränni ei enää näillä vuosirenkailla suoriudu jälkiä jättämättä. Nasaretinjeesuksen kuolemajuhlan jälkeinen viikko oli itselleni ollut yhtä Via Dolorosaa. Anttoa tuskin uskalsin silmiin katsoa kohdatessani hänet Tampereen rautatieasemalla. “MorjestapäiVÄÄÄÄ!” raikui basistin suusta. Vatsassani muljahti ikävästi. Pääsiäisen tunnuslauseeksi muodostunut huudahdus oli vainonnut minua viimeiset neljä päivää. Nyt se muuttui silmieni edessä lihaksi ja vereksi muodossa Antto Tuomaisen. Hyi saatana. Taasko se rienaaminen alkaa?\nVavisuttavasta alusta huolimatta pääsimme Anton kanssa Porin junaan ja 45 minuuttia myöhemmin saavuimme Vammalan asemalle. Meitä noutamaan saapunut Vili kertoi myös kokeneensa kiirastulen menneinä öinä. Tasaisemmaksi olivat kuulemma jo olot muuttuneet. Kamat olivatkin jo sopivasti Enterprisessa, joten ampaisimme hyperajolla Hotelli Ellivuoreen. Herrat ostivat olutta, minä myös. Alkoholitonta toki. Paitsi herrat. Matkalla kohtasin menneisyyden haamuja. Huu huu!\nKamat autosta Ellinboxin lavalle. Olinkin porukasta ainoa, joka oli jo aikaisemmin tuolla lavalla esiintynyt. Harvinaista herkkua. Hienosti soivat vehkeet vielä pystytyksenkin jälkeen, joten otimme huoneen, istuimme hetkon ja päätimme lähteä maakuntaseutuajelulle kohti Sastamalan Karkkua. Kyläbaari ei ollut auki. Se harmitti hieman. Onneksi paikallisesta kaupasta löytyi pähkinöitä ja banaania. Ne apinalle maistuvat.\nVaLePan ihmiset olivatkin jo alkaneet valua juhlapaikalle. Hopeaa olivat kölvit voittaneet. Mahtavuutta ja paljon onnea! Epäonnekseen olivat tilanneet meidät soittamaan. Kyllä se siitä. Tuttuja ja puolituttuja naamoja bongasin. Omaanhan kuitenkin vahvat sidokset Vammalaan, Tyrvääseen ja ennen kaikkea Roismalaan. Jos isä olisi ostanut minulle joskus lentopallomailan, niin ei tiedä vaikka olisin ollut osana tuota nyt juhlivaa joukkuetta. Onneksi urheilu on perseestä ja rokin soittaminen parasta. Vähintäänkin Jumalan luomistyöhön verrattavissa.\nAlkuseremonidoiden jälkeen olimme pakotettuja ottamaan osaa juhlaruokailuun. Voin kertoos, että meni paalun juureen sillai, että heilahti. Söin ehkä viisitoista varrasta. Anton ja Vilin saavuttama yhteistulos jäi pienemmäksi. Herkullista nam nam. Juhlakansa oli mukavan puheliasta ja kovaäänistä. Kyseessä ei muutenkaan ollut mikään jäykkä pukujuhla. Nämä seikat perinteisesti enteilevät onnistunutta keikkaa. Painuimme takahuoneeseen ottamaan lämpöä.\nSali oli lämmin, kun orkesterimme astui lavalle. Alku oli perinteisesti hiljainen, mutta pienen suitsutuksen ja kovien biisien avittamana saapui kansa lavan eteen. Hyvin upposivat tutut biisit yleisöön, joten päätimme jättää suunnitellun transavantgardistisen ohjelmanumeromme esittämättä. Pettyneeltä taiteenystävä Toni Vahelalta lensi baskeri väärinpäin, mutta onneksi mies ei ole pitkävihainen. Kohta Toni heittikin monokkelinsa nurkkaan ja liittyi joukkoon hilpeään.\nReipasta ilakointia kesti molempien settien verran. Viimeisen biisin jälkeen alkoi lentopallomaila osua toiseen, ja orkesterin oli syytä palata lavalle soittamaan encoret. Sen tottakai teimme. Antto ja Vili jäivät hotellille yöksi. Itse lähdin rumpuineni Pirkkalaan. Hovikuskille kiitos tästä. Avecilleen and.


Kasvun ilo!: 2016\nOlen lomalla. Koko viikon. Olen tekemättä mitään. Mitään ”tärkeää-sivistävää-hyödyllistä”. Olen. Nautin. Lepään. Pelaan koululaisteni kanssa pihafutista ja nauran itseni kippuraan omalle osaamattomuudelleni. Luen nuorimmaiselle pitkiä satuja sylikkäin. Illalla istun mieheni kanssa sohvalla vierekkäin ja ollaan vaan. Minä olen. Olen tässä hetkessä. Tämä vaati arjen katkaisua. Olemme Ahvenanmaalla. Kaikkialla ympärillä meri. Vellova, hyytävä meri herättää kunnioitusta ja rauhoittaa. Ja ajatus herää. Kaivan koneeni esille ja samaan aikaan saan ystävältä viestiä ”mitä sinulle kuuluu”. Uinuvassa blogissani odottaa kommentti ”mitä kuuluu”?\nTämä syksy on ollut minulle uuden opettelua. Ajankäytön hallintaa. Tarvitaan kaksi paikkakuntaa, kaksi työtä, jotta voin toteuttaa tällä hetkellä itseäni. Tämä riittää nyt, mutta sisälläni tiedän, se ei ole vielä kaikki. Tulee vielä paljon enemmän. Tämä saa vatsanpohjassani ihanan kihelmöinnin aikaiseksi, sydämeni iloiseksi ja samalla jännittää. Onko minusta tähän kaikkeen? Pystynkö? Osaanko? Jaksanko? Mieleni metelöi ja koettaa lyödä kapuloita rattaisiin kiireen keskellä. Onko minulla kiire? Ei. Tunnustan kuitenkin, että ajankäytön hallinta vaatii minulta tällä hetkellä paljon. Olen itse oman aikatauluni luoja. Ja, kyllä, hyppäsin heti yrittäjän alkumetreillä tilanteeseen, jossa minulla on ollut enemmän töitä kuin luovuuteni olisi antanut myöten. Olen saanut omat nettisivut, sinunvoima.fi. Facebookistakin Sinun voiman löytää. Olen saanut uuden hoitohuoneen. Olen saanut paljon uusia asiakkaita, kaukaakin. Olen saanut auttaa monia ihmisiä löytämään oman itsensä ja omat voimavaransa. Olen saanut tehdä sitä mitä parhaiten osaan. Olenko jaksanut? Olen kyllä. Olen saanut olla kotona lasteni kanssa aamiaisella ja toivottaa heille mukavaa päivää. Olen saanut viettää arkivapaita. Olen saanut sisällytettyä omiin työpäiviini omat liikkumiseni. Olen alkanut harjoitella aamujoogaamista, aivan mahtava fiilis tämän jälkeen!\nKaikki arkeni palikat tukevat toisiaan. Kaikki ei suju aina vaivattomasti. Muutos vaatii aina jonkinlaisia ponnistuksia. Joskus haparoin. Harjoittelen tuota ajankäyttöäni. Tahdon sisällyttää arkeeni minulle mieluisia asioita ja töitä, mutta niin, että minulle jää arjessa tilaa olla. Tilaa säilyttää luovuuteni. Innostus kirjoittamiseen. Olen kuitenkin kahlannut tätä elämää ja itseäni sen verran läpi, että tiedän ja luotan – kaikelle on aina oma paikkansa ja aikansa.\nNyt on minun aika nollata ja ladata akut loppuvuoteen. Kynttilän liekki lepattaa edessäni. Villasukan tekeleeni on vierelläni. Tuuli puhaltaa kovalla voimalla. Aallot murtuvat rannan kiviin ja kallioihin. Joutsenperhe on tyynenä rannan tuntumassa vellovasta merestä huolimatta. Kuulen lasteni ilon kiljahdukset pihalta. Aurinko pilkistää pilven raosta ja valaisee ruskan värjäämät puut entistä kirkkaammiksi. Ihana syksy. Kaikki on niin hyvin tässä ja nyt. Kaikki on tässä. En tarvitse mitään muuta.\nMutta mitä sinulle kuuluu? (ps. kirjoitin tämän tekstini jo edellisellä viikolla, ollessani lomalla, mutta julkaiseminen jäi, hyvää minulle silti edelleen kuuluu. )\nKuunteletko sydämesi ääntä?\nSain onnekseni viettää tänä(kin) kesänä kaksi viikkoa Ahvenanmaalla mökillä. Kauniissa luontomaisemassa, meren läheisyydessä. Tämä on minun paikkani, jossa todella voin sanoa "sielu lepää". Tai pikemminkin sieluni pääsee voimistumaan, kehoni päästäessä kaikesta jännityksestä ja kireydestä eroon ja mieleni rauhoittuessa. Ensimmäinen lomaviikko sujui ihanasti, rentouduin ja lepäsin. Kuitenkin jo tuon ensimmäisen viikon lopulla, mieleni alkoi harhailla. Olin kyllä rentoutunut, mutta huomasin olevani loppuviikkoa kohden enemmän ja enemmän puhelin kädessä, vaikka minun ei olisikaan tarvinnut. Sain itseni useammankin kerran kiinni tästä ja sain aikaiseksi hienoista ärsytyksen tunnetta. Ärsyynnyin siis itse itselleni. Mieleni koetti haalia minulle selvästikin jotain toimintaa, jotakin hälyä hiljaisuuden ympärille. Toisen viikon päätinkin sitten viettää täysin eristyksestä muusta maailmasta. Laitoin puhelimen syvälle kassin pohjalle, ei sähköposteja, ei sosiaalista mediaa, ei päätöntä selailua netissä tai ei edes harkittua sellaista, ei nopeita katsahduksia puhelimen suuntaan, ei mitään reaktioita ulkomaailmaan tuon pienen kapistuksen kautta. Ja nopeasti ymmärsinkin miksi minun piti näin tehdä. Kun eristää itsensä hetkeksi kaikesta muusta ulkopuolisesta hälystä, on helpompi kuulla omaa sydämen ääntä. Niitä intuition viestejä, joita arjen oravanpyörässä on suunnattoman helppo sivuuttaa. Usein vetoammekin niin itsellemme kuin toisillekin velvollisuuksiin mikäli toimimme vastoin omaa sydämemme ääntä. Tiedämme ja tunnemme kuitenkin aina mikä on meille parasta ja oikein, jos vain rohkenemme ja annamme tilaa syvimmän itsemme tulla kuulluiksi. Joskus tämä pelottaa. Vaatii nimittäin rohkeutta toteuttaa ja tehdä sitä minkä sydämessään oikeaksi tietää, sillä se saattaa olla jotain muuta mitä olet aiemmin tehnyt tai mitä ajattelet muiden pitävän oikeana. Sydämen ääntä seuraamalla seuraa omaa intohimoa ja omaa kutsumusta. Se on omien taitojen ja lahjojen esiin tuomista. Se on oman persoonan käyttöä tavalla, joka rikastuttaa niin omaa kuin muidenkin elämää. Minun sydämeni ääni odotti, että pääsee kuulumaan voimakkaammin. Se odotti, että kysyn mitä kuuluu? Mitä oikeastaan haluan ja miksi haluan? Olenko menossa oikeaan suuntaan?Sydämeni kertoi kyllä suunnan olevan oikea, mutta ymmärsin, että vain minä itse luon itselleni raamit ja rajoitukset tähän elämään. Minulla ei ole kiire, vaikka mieleni olikin koettanut minua näin ohjeistaa. Minun ei tarvitse saada aikaiseksi tai valmiiksi mitään yhtään sen nopeammin kuin sydämeni sanoo. Jos näin koetan tehdä, olen vaikeuksissa, elämä ja arkeni alkavat takkuamaan. Minun tulee luottaa – kaikki tapahtuu juuri täysin oikeaan aikaan. Minun elämässäni oli siis juuri oikea aika pitää eritys muusta maailmasta. Tämä kirkasti ajatukseni ja rauhoitti mieleni. Minun sydämeni sai puheenvuoron ja tämä sai minut vasta rentoutumaan täysin. Sydämen ääntä kuuntelemalla voimmekin saada yhteyden omaan sisäiseen voimaamme ja siihen kauneuteemme, joka meissä kaikissa asuu. Kuunteletko sinä omaa sydämesi ääntä? Ehkä niitä pieniä hentojakin kuiskauksia? Lähettänyt\nUnelmaelämääni Silloin kun blogissa on hiljaisia aikoja, tarkoittaa usein, että elämässäni tapahtuu silloin muuten paljon. Niin tälläkin hetkellä. Elämäni on yhden ison elämänvaiheen sulkemista ja toisen avaamista. Elän tietynlaista siirtymävaihetta. Luopumista ja uuden luomista. Olin viimeiset kolme vuotta kotiäiti. Tuohon kolmeen vuoteen mahtui kuitenkin opintoja. Ja viimeisen vuoden toimin jo yrittäjänä. Nyt kuopuksemme on täyttänyt kolme. Minulla on vakituinen toimi. Eli olen omassa toimessani hetken aikaa. Teen säännöllistä päivätyötä kahdeksasta neljään viitenä päivänä viikossa. Nostan hattua kaikille niille, joille tuo sopii. Ihan oikeasti. Tämä yhteiskunta ei toimisi ilman teitä ihanat ihmiset. Minä vaan en oikein sovi tuohon muottiin. Tai ehkä saattaisin sopia, jos voisin itse valita millä temmolla työtä teen, tai milloin pidän ruokatauon ym. Nämä eivät minun työpaikallani ole mahdollisia. Tai ehkä tämä on vain kipuilua toisten asettamien ehtojen ja rajoitusten muottiin. Tai ehkäpä tämä ei vain ole minun todellista unelmaelämääni. No enivei. Tykkään nyt tästä elämänvaiheesta, sillä tiedän tämä on kohdallani väliaikaista. Näenkin tämän eräänlaisena lopullisena luopumis- ja irtipäästämisvaiheena kaikesta entisestä. Reilu kuukausi vain, sitten olen kesälomalla ja syksyllä starttaan täydellä teholla yrittäjänä. Pursuan ideoita mitä kaikkea tahdon tehdä muiden auttamiseksi. Kotisivuni ovat tällä hetkellä tekeillä ja uudet tuulet puhaltavat minulle. Olen matkalla kohti unelmaelämääni. Sitä elämää, jossa on mahdollisimman paljon iloa ja rentoutta ja mahdollisimman vähän stressiä tai tunnetta siitä, että minun "pitäisi" tehdä jotakin, mitä en halua. Tätä elämääni luonnehtivat vapaus, aitous, tasapaino ja onnellisuus, tähän ainakin tähtään ja pyrin. Tämän toivon saavuttavani itselleni ja tähän tarvitsen tuota yrittäjyyttä. Yrittäjänä voin luoda itse omat aikatauluni. Tuntuu todella hyvälle. Tämä "tuntuu hyvälle" -fiilis on kuitenkin vaatinut vanhan purkamista. Olisin jossain vaiheessa elämääni halunnut edetä nopeammin pyrkimyksissäni. Luulin jo jättäneeni kaiken vanhan taakseni. Väärinpä luulin. Nyt vasta ymmärrän. Mitään uutta ei voi syntyä, ellei tälle todella raivaa tilaa elämään. Ei riitä että vanhaa purkaa osittain. Se on revittävä auki pohjia ja perustuksia myöten. Se on poltettava tuhkaksi. Se on tuhottava niin, että jäljelle tuosta kaikesta jää vain tyhjä ammottava monttu. Sitten sitä on vain katseltava. Tuijoteltava ja ihmeteltävä. Sitä tyhjää ammottavaa monttua mikä tulee tuon vanhan repimisen jälkeen. Sitä monttua ei voi täyttää kiireellä tai siksi, että tyhjä ahdistaa tai pelottaa. Siitä tulee tehdä ystävä. Täytyy olla sinut sen kanssa. Vasta tämän jälkeen voi syntyä jotain uutta. Sellaista uutta, joka rakentuu vahvalle pohjalle ja kestää. Näin ainakin uskon. Ja näillä menen eteenpäin. Auringon loistetta sinulle! Lähettänyt\nKello on 5.55. Ympärilläni vallitsee täydellinen hiljaisuus. Olen hereillä. Virkeänä ja pirteänä. Olen tehnyt sen, olen voittanut itseni! Olen viimeiset kaksi viikkoa jaksanut herätä ilman kellon herättämistä virkeänä ja pirteänä kellon näyttäessä suurinpiirtein 5.45. Tämä tuntuu hyvälle! Todella hyvälle. Blogini alkumetreillä tein saman tempun. Aloin laittaa kelloa soimaan joka päivä aina vain aiemmin ja aiemmin. Ja onnistuin siinä. Olin lähes vuoden ajan aamuvirkku. Heräsin ennen muuta perhettäni. Sain nauttia aamun rikkoutumattomasta hiljaisuudesta itseni kanssa. Arkeni parhautta. Sitten tuli sitä ja tätä. Elämä tuli vastaan. Tuli aamuja etten jaksanut herätä, ja sallin tämän itselleni. Näitä tuli aina vain lisää ja lisää. Viime syksynä unirytmini heitti häränpyllyä. Oli pimeää ja koleaa. Ei tullut yhtenäkään aamuna mieleeni laittaa vapaaehtoisesti kelloa soimaan yhtään aikaisemmin mitä oli tarve. Ei sinnepäinkään. Päätin jo alkuvuodesta, että tänä keväänä teen tähän muutoksen, mutta en pystynyt tähän aiemmin. Kerryttämäni univelka oli saatava tasoitettua kunnolla. Maaliskuun alussa päätin, että ennen huhtikuun loppua jaksan herätä virkeänä ja pirteänä ilman kellon pirinää ennen aamu kuutta. Aloitin aamuvirkuksi harjoittelun, laittamalla parin viikon ajan kellon soimaan aina kymmenen minuuttia aiemmin. Ja pakotin itseni nousemaan heti sängystä ylös. Myönnän, tuntui alkuun pahalle. Välillä todella pahalle, etenkin siinä vaiheessa, kun peiton alla oleva ihana lämpö tuntui katoavan kuin tuhka tuuleen raottaessani peiton reunaa noustakseni sängystä. Tuo oli pahinta. Päivisin olisi väsyttänyt. Tiesin, etten kuitenkaan voi antaa periksi ja nukkua päivällä sillä muuten en tunne itseäni iltaisin väsyneeksi ja tulee helposti valvottua pidempään. Mutta nyt. Tilanne on toinen. Iltaisin olen väsynyt, nukkumatti on vienyt minut jo ilta kymmeneltä höyhensaarille. Tänä aamuna heräsin kellon näyttäessä 5.31. Tämä aamuherääminen ei ole tehnyt minusta väsynyttä tai muutenkaan uupunutta. Päinvastoin. Olen täynnä tarmoa ja virkeyttä. Herään pirteänä. Jaksan koko päivän hyvin. Nämä omat aamuhetkeni ovat minun arkeni parhautta. Joskus istun hiljaa ja juon höyryävää teetä lempituolissani. Kuuntelen ympäröivää hiljaisuutta. Lasten huoneista kantautuvia tuhinoita, taustalla kuuluu vain muutama ohi ajavan auton ääni. Niin rauhallista. Maailma herää uuteen päivään ja uuteen alkuun. On hienoa olla vastaanottamassa tätä. Joskus meditoin. Joskus kirjoitan. Annan ajatusteni virrata paperille, ilman häiriötä, ilman keskeytyksiä. Joskus tekstiä syntyy huomaamatta sivukaupalla, joskus vain ajatus. Joskus luen. Tämä on hetkeni, jota en halua jakaa. Tämä on hetkeni, josta tahdon pitää kiinni. Tämä on hetkeni, joka on vain minulle ja minua varten. Minun ei tarvitse tehdä mitään, mutta saan tehdä juuri sitä mitä haluan. Päiväni ei voisi kai paremmin alkaa. Mahtavaa päivää sinullekin! Lähettänyt\nEntä kun kaikki mättää?\nViime postaukseni jälkeen minulta kysyttiin, että mitkä ovat ne ”temput” mitä teen, kun tiedän, että minun on irtipäästettävä irti jostain ikävästä tunteesta tai ajatuksesta tms. Miten oikeasti voi irrottaa itsensä negatiivisista ajatuskeloista?\nNiin, tiedättehän sen tunteen, kun jotain asiaa alkaa pohtia mielessä ja se meinaa vallata kaiken tilan. Yhtäkkiä kaikki kauneus ja tuoreus elämästä on kadonnut ja tilalla on surua ja murhetta, josta ei meinaa päästä eroon. Työkaveri on saattanut sanoa ohimennen pahasti, ja nuo sanat vellovat mielessä vielä seuraavanakin päivänä. Puoliso on ärsyttänyt tavalla tai toisella ja tuo ärsyyntyminen saa vallan mielessä ja kehossa niin, että ajatuksiin ei meinaa mahtua muuta kuin, että mitä sanon takaisin kun sopiva tilaisuus tulee. Jokin asia ei suju niin kuin olisimme sen halunneet sujuvan ja tunnemme tästä suuttumusta ja ärtymystä. Saatamme pohtia ja sanoa ystävillemmekin kuinka asian olisi kuulunut mennä, jotta olisimme voineet, tunteneet, olleet onnellisia yms. Niin kuluttavaa. Niin uuvuttavaa. Ja niin energiaa vievää. Mutta kaikki varmasti tunnistavat tämän fiiliksen ainakin jossain vaiheessa elämässään. Olemmehan ihmisiä ja inhimillisiä.\nKaikilla meillä onkin vaikeita päiviä ja joskus pidempiäkin vaikeita aikoja. Haasteet ja vastoinkäymiset kuuluvat elämään ja ne voivat olla joskus jopa kaikkein parhaimpia opetuksia mitä meille on koskaan sattunut. Mutta vellominen niissä pidemmän päälle ei vie meitä eteenpäin.\nMinä laadin itselleni joskus suunnitelman mitä teen, kun ego meinaa ottaa minusta vallan ja asioiden vatvominen tuntuu jäävän päälle. Se on hyvin yksinkertainen. Se on suunnitelma pahan päivän varalle. Se on lista siitä, miten voi piristää itseään huonolla hetkellä. Eli tässä ovat ne ”temput”, joita minä teen huonolla hetkellä (tai ainakin pyrin tekemään), sillä hetkellä kun huomaan, että ajatukseni alkavat kiertää vain samaa rataa ja fiilis alkaa painua miinukselle.\nHengitä muutaman kerran oikein syvään nenän kautta ja puhalla suun kautta voimakkaasti ulos\nKäy lenkillä, juokse! Tai mene metsään rauhalliselle kävelylle raittiiseen ilmaan\nKuuntele musiikkia - soita omaa ”tsemppaus-soittolistaa"\nMene suihkuun (tämä etenkin, jos ei ole mahdollisuutta lähteä heti ulos)\nLue hyvää "ajatelma" – kirjaa\nPieni arkinenkin juttu voi muuttaa päivän kulkua. Mieti mikä sinut saa tuntemaan olosi hyväksi ja mistä sinä nautit. Tee näitä asioita silloin kun heikko hetki valtaa mielesi ja kehosi. Nauti elämästä edes pieni hetki, sillä tämä luo ihanampaa ja parempaa huomista juuri sinulle! Tee oma listasi pahan päivän varalle jos tahdot, mutta laita listaasi vain ne asiat, joista sinä tiedät hyötyväsi. Mitä pidempi lista, sitä parempi huominen. Ja mitä nopeammin ehtii murheiden märehtimisen keskeyttää sitä nopeammin ilo löytää takaisin elämään. Iloa alkaneeseen huhtikuuhun! Lähettänyt\nUusi vuosi, uusi päivä = uusi alku\nUusi vuosi. Uusi alku. Sama elämä. Uusi vuosi. Aika jolloin useat meistä, minä mukaan lukien, summaa mennyttä vuotta. Mitä tuli tehtyä. Mitä tapahtui. Mikä oli ihanaa ja mikä uuvuttavaa tai muuten raskasta. Tämä on aikaa jolloin usein tuleekin tehtyä oman elämän inventaariota. Mitä tahdon säilyttää ensi vuodelle? Mistä haluan luopua? Mitä haluan tilalle? Tämä oman elämän vuosikatsaus on monelle kova juttu. Se mahdollistaa ja tekee näkyväksi hyvät ja huonot hetket menneeltä vuodelta. Se ohjaa ajattelemaan mitä todella toivomme omalta elämältämme. Tämä on oman kasvamisen kannalta tärkeää jokaiselle, joka tahtoo mennä elämässään eteenpäin. Ehkä tästä syntyykin uuden vuoden lupaukset, juuri ne lupaukset, joilla on tarkoitus parantaa omaa elämänlaatua. Joku tahtoo laihduttaa, joku aloittaa kauan kaivatun liikuntaharrastuksen, joku päättää meditoida joka päivä, joku lopettaa tupakanpolton, netissä roikkumisen, ihan mitä vain mikä tuo enemmän elämänlaatua tai parantaa omaa hyvinvointia. Alkuvuosi onkin ihanaa uuden fiiliksen aikaa. Sitä ollaan innosta soikeana uuden elämän mahdollisuudesta ja hyvin motivoituneita tämän toteuttamiseen. Mutta hiljalleen enemmin tai myöhemmin monella elämä saattaa palautua vanhoihin tuttuihin kaavoihin. Lipsumista alkaa tapahtua ja loppujen lopuksi mikään ei välttämättä ole muuttunut. Tämä sama juttu on ehkä, kun luet jonkin elämäntaitokirjan. Kirja saa sinut tuntemaan olosi suorastaan huikean loistavaksi. Kirjaa lukiessasi nyökyttelet mielessäsi ja toteat "juuri näin", "näin minäkin toimin". Mutta hetki kirjan päättymisen jälkeen löydät itsesi samasta elämästä kuin ennenkin. Itse ainakin tunnistan omalla kohdallani näin tapahtuneen enemmänkin kuin kerran. Mitä tapahtui? Katosiko sitoutuminen muutokseen? Sitoutuminen muutokseen vaatii kärsivällisyyttä, päättäväisyyttä ja hurjan määrän motivaatiota. Uskon myös, että onnistuakseen tavoitteessaan täytyy myös sietää epäonnistumista, sitä että aina uudelleen ja uudelleen jaksaa yrittää saman asian parissa, vaikka kaikki ei heti menisikään nappiin. Jokainen maratoonikin alkaa ensimmäisestä askeleesta. Jossain vaiheessa tassut alkavat kulkea kuin lennossa ja taas koittaa aika jolloin itseä on vaikea saada lenkille, tai matka tuntuu takkuiselta. Uskon, että yksi iso juttu on huomata, että joka päivä meillä on mahdollisuus uusiin alkuihin. Eikä näiden uusien alkujen tarvitse olla kuitenkaan isoja ja dramaattisia. Usein luulemme olevamme onnellisia ja tyytyväisiä saavutettuamme vasta jonkin ison tavoitteemme, vaikka aina tämä ei kuitenkaan ole tarpeen. Uudet alut voivat olla vain sitä, että muutamme omaa suhtautumistamme ja asennoitumistamme itseemme. Voi ollakin, että näistä lähteekin ne pysyvimmät ja antoisimmat alut. On aivan eri asia päättää laihduttaa 15 kiloa, kuin päättää aamulla, että tänään jätän herkut syömättä. Tuo viisitoista kiloa lähtee todennäköisesti helpommin ja pysyvämmin, kun tähtää yhden päivän kerrallaan, eikä ajattele ainoastaan lopputulosta. Jokainen päivä voikin olla siis uusi alku. Jos tänään ei mennyt putkeen, on huomenna uusi päivä ja uusi alku. Suurelta osin elämämme koostuukin pienistä asioista, niistä tavallisista ja jokapäiväisistä, niistä jotka ovat arjessamme läsnä lähes kaiken aikaa. Näihin suhtautumalla uudella tavalla, huomaamalla pienet asiat ja pienet muutokset, voi syntyä huomaamatta isojakin muutoksia. Pieniä ja suuria onnen, onnistumisen ja ilon hetkiä sinulle tähän vuoteen 2016! Lähettänyt


Autoesittely Ford C-MAX 2012 | Autotalli.com\nEtusivu / Artikkelit / Autoesittely Ford C-MAX 2012\nJulkaistu: 27.2.2012 , Päivitetty: 3.10.2012 7.58\nFordin Focus-sarjan uusiutumiskierros käynnistyy jälleen C-Maxilla, joita onkin nyt kaksin kappalein: suunnilleen edeltäjänsä kokoinen C-Max saa sisarmallikseen 14 cm pidemmän ja takaliukuovilla varustetun Grand C-Maxin.\nUutuudet noudattelevat muodoiltaan Fordin nuorekasta nykylinjaa ja perusmuoto on lähellä S-Maxia ja Kugaa.\nC-Maxit vastaavat mitoiltaan suunnilleen vaikkapa Renaultin Scenic-kaksikkoa. Fordit ovat kuitenkin 5 cm matalampia. Lyhyen mallin sisätilat eivät ole erityisen suuret. Polvitilaa on useimmissa tapauksissa riittävästi, mutta pitkillä matkustajilla Titanium-mallin taittopöydät osuvat yläasennossaan polviin.\nPääntilaa riittää myös keskimittaista pitemmillekin matkustajille, mutta monet kilpailijat tarjoavat enemmän tilaa. C-Maxin lisävarusteinen lasikatto on onnistuttu toteuttamaan niin, ettei se tuhoa pääntiloja.\nC-Maxin moottorivalikoimassa on aluksi viisi erilaista 1,6-litraista ja kaksi 2,0 litran diesel-moottoria. Vapaastihengittävää bensamoottoria löytyy 77 kW/105 hv ja 92 kW/125 hv tehoisena ja ahdettua 110 kW/150 hv ja 134 kW/182 hv versiona. 1.6. litran dieselissä tehoa on 85 kW/115 hv. Kahdessa 2,0-litran dieselissä on hevosvoimia 140 tai 163. Koeajetussa autossa oli 125 hv bensakone. Se vaatii kierrosten käyttöä eikä ohituskiihtyvyys ole sittenkään kehuttavaa lyhyehköistä välityksistä huolimatta.\nHinnan ja suorituskyvyn suhteeltaan kiinnostavammilta vaikuttavat diesel sekä 150-hevosvoimainen, joka on saksalaisilta saanut kehuja suorituskyvyn ja kulutuksen suhteesta. Ahdettujen moottorien yhteydessä vaihteisto on 6-vaihteinen. Automaattia ei ole tämän hetkisiin 1,6 litran bensiini- ja diesel-moottorivaihtoehtoihin saatavana lainkaan, mutta 2,0-litraisiin diesel on mahdollista hankkia kaksiportaisella automaatilla.


Neptunus sieppasi Tritonin | Tiede\nNeptunus sieppasi Tritonin\n12.5.2006 klo 6:15\nTriton. Kuva: NASA/JPL-Caltech\nNeptunuksen kuu Triton oli aikoinaan itsenäinen pikkuplaneetta.\nNeptunuksen kuu Triton on neljäkymmentä prosenttia Plutoa suurempi ja kiertää Neptunusta epätavallisella radalla. Tutkijat arvelevat sen olleen aikoinaan itsenäinen planeetta, joka kiersi muiden planeettojen tapaan Aurinkoa. Mutta miten se päätyi Neptunuksen valtakuntaan?\nCraig Agnorin ja Douglas Hamiltonin uusi selitys tuntuu olevan ensimmäinen, joka toimii. Sieppaus perustuu siihen, että Tritonilla oli aikoinaan kumppani. Kun pari sattui Neptunuksen lähelle, Neptunuksen vetovoima vangitsi toisen kumppanuksista, Tritonin, ja sinkosi toisen kauemmas avaruuteen.\nSelityksen vahvuus on siinä, ettei se vaadi erityisiä olosuhteita. Hyvin monenlaiset, planeetta-alkioista muodostuneet parit, jotka olivat yleisiä planeettakunnan nuoruudessa, sopivat kuvaan. Yksinäisen Tritonin sieppaus sen sijaan vaatisi pitkälle menevää hienosäätöä.\nTeoria julkaistiin Naturessa.


Olisi ihana nimi MUTTA... - Page 6 - Nimet, kaste, nimiäiset - Vauva.infon foorumi\nStarted by Annma, March 24, 2010\nOn hankalaa, kun on ollut paljon lasten kanssa työn puolesta. Moni hyvä nimi on saanut kasvot ja sen takia jää käyttämättä. R-nimet jää käyttämättä myös, sillä itselläni on hankaluuksia sen lausumisessa. Käyttämättä jää myös ihanat suomalaiset luontonimet, sillä mies ei niistä pidä. Se ehkä hankaloittaakin nimimietintää eniten, että yhteistä nimimakua on haastavaa hahmotella .\nMeillä on tietyt nimet jääneet heti kättelyssä negatiivisten tuntemuksien takia, tai sitten miehen suvussa (josta löytyy varmaan sata ja yksi lasta..) se on jo käytössä jollain serkun tytöllä tms. Myös osa mielestäni kauniista nimistä, jotka sisältävät R-kirjaimen, on jouduttu luopumaan miehen lievän r-vian takia. Itse tykkään yksinkertaisista suomalaisista nimistä, mies taas tykkää hieman erikoisemmista, joten keskustelua riittää.. Onneksi ei nimettävä aivan vielä putkahda pihalle.\nEmil on kaikkien aikojen suosikkini, mutta se löytyy lähipiiristä\nAaron on myös ihana, mutta löytyy niin ikää lähipiiristä.\nTyttöjen nimistä Elin on ihana, mutta koska ei olla suomenruotsalaisia niin ei toimi. Siitä saa liian ruman väännöksen suomenkielisten suussa Tietty jos sen kirjoittaisin Eelin..?\nVoi jumavee. Mä opin tänään, että miehen veljen vaimolla on just se toinen nimi, minkä mä olin päättänyt, että tulee meidän lapsen (jos joskus sellainen saadaan ja se on tyttö) toiseksi nimeksi. Se siitä sitten, kun en mä ihan noin läheisen ei-sukulaisen mutta kuitenkin sukuun kuuluvan ihmisen mukaan halua lastani nimetä.\nOnneksi tässä on vielä aikaa miettiä kun en oo edes raskaana.\nMuoks. Pari päivää asiaa ajateltuani totesin, että tästä huolimatta mä voin ihan hyvin antaa lapselleni tuon toisen nimen.\nEdited June 19, 2011 by Elkku\nMie oon halunnu antaa tytölleni jo vuosia nimen Emma. Ehotin esikoiselle, ei käyny. Ehotin toiselle, ei käyny vieläkään. Nyt kolmanne kohalla vaan ilmotin miehelle, että tytöstä tullee Emma (PISTE!!). Ja nimi sopisi noihin kahteen muuhunki hyvin, joten en antanu miehelle nyt enää muuta mahollisuutta. MUTTA.. Mua alko tökkimään juuri se asia, että kyseinen nimi on ollu niin monena lähivuotena (ainaki kahtena) Suomen suosituin tytönnimi enkä siksi halua nimeä tälle ipanalle. Aivan ihana nimi yhä, mutta ei tule meän prinsessalle.\nMielestäni myös Fanny on ihana nimi, mutta jää käyttämättä sen englanninkielisen merkityksen takia.\nMiusta tytön nimi Ingrid ois ihana mutta suomalaisen sukunimen kanssa ei passaa. Myöskään mitkään S-kirjaimella alkavat eivät käy, liekkö miulla joku angsti jäänyt päälle entisenä s-vikaisena\nmä pidän luontonimistä, mut mies ei. joten ne on out paria nimeä lukuunottamatta, koska mulla on niille hyvä perustelu. myös meillä on toi että joku ihminen on nimen "pilannut" niin sitä ei voi käyttää. myöskään lähipiirin nimiä ei haluttaisi käyttää.\nMulla on todella nirso mies nimien suhteen, joten monet mielestäni hyvät nimet jää meillä tyystin käyttämättä... Tai eipä niitä lapsiakaan oo suunnitelmissa koko nimilistani verran, mutta kuitenkin Mies keksii aina jonkun ihme selityksen miksei nimi käy (tyyliin joku ala-asteen luokkakaveri ollut samanniminen, tai ihan tavallisistakin nimistä sillä tulee outoja mielleyhtymiä). Onneksi meillä on kuitenkin parin vuoden miettimisen jälkeen kasassa yksi nimi kummallekin sukupuolelle (toisilla nimillä siipalle ei ole väliä, huh) josta kumpikin tykkää hulluna, joten toivoa sopii ettei kukaan tuttu nappaa noita nimiä ennen kuin meidän pikkuinen (rv 4+4) ehtii syntyä\nTyttöjen nimistä "epäkelpoja" ovat esim. Liia, Unna, Alise, Louna, Tekla... Pojista taas mm. Kauri (okei, myönnän itekin et tää on ehkä hieman outo), Julius, Kaapo, Kaapro, Kaarlo, Paulus (melkein kuin kaulus niin eihän sitä voi ajatellakaan!), Petrus, Otso, Alvar, Altti, Josi, Venni, Veino, Marlo... Eli melkeinpä kaikki joita oon ehdottanut. Tyttöjen nimistä sentään löytyy semmosia jotka "ehkä menis" miehen mielestä.\nYksi sukulainen ehdotti tulevan vauvan nimeksi miehen edesmenneen mummon nimeä. Nimi on sinänsä tosi kaunis ja käyttökelpoinen, mutta\n-esikoisellakaan ei ole nimiä suvusta\n-tasapuolisuuden vuoksi pitäisi olla nimi sitten myös mun suvusta (ainakin jommalla kummalla lapsella)\n-mä en ole erityisen sukurakas enkä näe syytä miksi nimiä pitäisi kierrättää suvussa (varsinkaan sellaisten henkilöiden nimiä, joita en ole koskaan edes tavannut tai joihin ei muuten ole aivan erityisen lämmintä suhdetta)\n-tämä ehdotettu nimi on myös äitini siskon nimi, ja musta tuntuisi hassulta "nimetä lapsi hänen mukaansa", kun ei juuri missään tekemisissä olla. Vaikka kyseisessä henkilössä ei sinänsä mitään kielteistä olekaan.\n-ehdotettu nimi tuo mulle ensisijaisesti mieleen raamatullisen alkuperänsä, ja se ei miellytä\n-meillä on nimi jo päätettynä\nEdited August 24, 2011 by Kaakaopapu\nTämä oli minusta ainoa hyvä peruste. Toki täysin riittävä. Mä olen jotenkin sitä mieltä, että lapselle valitaan miellyttävä nimi, ja kyllä ne assosiaatiot miehen mummuihin ja ala-asteen poikaystäviin häviävät aika nopeasti.\nMulle suurin "este" monien kivojen nimien käyttämiseen on, ettei ne minusta sovi sukunimen kanssa yhteen. Meillä pitkä konsonanttivoittoinen sukunimi, joten haluan että lapsen etunimi on melko lyhyt (mieluiten kaksitavuinen) ja äänneasultaan pehmeä. Lisäksi en voi ajatella nimiä, jotka yhdessä sukunimen kanssa muodostavat alkusoinnun.\nJa sitten vielä oma (mielikuvitus)este: Esikoisen nimi on Voitto, enkä voisi kuvitella nimeäväni mahdollista toista lasta Tapioksi. Koska se on niin lähellä tappiota.\nEdited August 24, 2011 by alannee\nJep, lapselle valitaan miellyttävä nimi. Ja edellisessä postauksessa mä just luettelin, miksi ko. nimi ei miellytä mua (siis omalle lapselle annettuna)\nKyllä mulle nimen äänneasun lisäksi on tärkeää myös nimen tausta, merkitys ja assosiaatiot. Esim. Fanny olisi äänteellisesti kaunis nimi, mutta englannin kielisen merkityksensä vuoksi se jää meillä käyttämättä. Assosiaatiot muihin henkilöihin toki vähenevät nimen henkilöityessä uuteen kantajaansa, mutta nuo taustat säilyvät silti.\nMulle ei olisi ongelma nimetä lasta esim. miehen exän tai mummon lehmän nimiseksi, mikäli nimi muuten tuntuisi luontevalta ja omalta. Myös työni kautta useat nimet yhdistyvät vahvastikin tiettyihin henkilöihin ei-niin-kovin-positiivisesti. Tämäkään ei mua haittaa. Tällaiset assosiaatiot varmasti katoavatkin ajan myötä. Assosiaatiot sukulaisiin ovat mun mielessä kuitenkin pysyvämpiä (varsinkin jos nimi on tarkoituksella sieltä suvusta haettu), ja nuo edellä luettelemani seikat pudottavat tämän tietyn nimen pois laskuista. Toisaalta, jos olisin aina rakastanut ko. nimeä, niin toki se sitten olisi harkintalistalla suku- ja raamattuyhteyksistään huolimatta. Mutta jos ja kun voidaan valita kaikista maailman nimistä mikä tahansa, niin näiden syiden vuoksi valinta ei satu kohdistumaan tähän nimeen\nMe ollaan miehen kanssa saatu aikaan jo vääntöä nimiasioista, vaikka lasta ei oo vasta kun haaveissa! Mutta kun mun mielestä nimien miettiminen on niin mukavaa puuhaa plussaa ootellessa. Miehen mielestä ei oo yhtään mukavaa.\nReko on nimi jota oon vuoskauden haaveillu mun maholliselle pojalle MUTTA se, tai oikeen mikään muukaan r- kirjainta sisältävää ei kelpuuteta, koska mies on kotoisin tuolta kauko aasiasta, ja siellä kun se ärrän lausuminen on mitä sattuu.. Helposti pojasta tulis isänsä ja muiden sukuilasten suussa "Leko"...\nIisa on mun uus nimi-ihastus! MUTTA vaikka mies osaa ja ymmärtää hyvin suomea, lausuminen on vielä melko karkeeta. Joten kuulemma hänen korvissaan "Iisa" ja "isä" kuulostaa ihan liian samanlaisilta Ja myös hänen kielellään "ii" tavulla on negatiivinen tarkoitus.\nEeka taas kuulostaa hänen mielestään sanalta "eikä"\nOllaan myös yritetty miettiä jotain nimeä miehen kotimaasta, mutta ne on ollu tähän asti liian vaikeita suomalaiseen suuhun, ja... suoraan sanottuna aika rumia Anteeks vain.\nNo, me yritetään olla tekemättä asiasta ongelmaa, kun kuitenkin tosiaan vasta raskautta ootellaan!\n^Mäkin tykkään Reko-nimestä, muttta mies ei. Jos meille tulee poika, niin 1. nimi on jo sovittu, mutta Reko ois hyvä 2. nimeksikin.\nOlin jo monta vuotta ajatellut, että jos saan tyttölapsen joskus niin hänestä tulee Nella.. No eipäs tulekaan kun ystäväni ehti ensin\nToivon, että mukana kulkeva salamatkustaja on tyttö, niin voimme nimetä hänet isoisomummuni kutsumanimen mukaan. Nimi on kaunis ja jotenkin niin herttainen, Sanni Mummuni nimi ei ollut oikeasti Sanni, häntä vain kaikki kutsui sillä nimellä.\nRonja on minusta ihana nimi, mutta sisko ehti ensin. Toisaalta mieheni ei siihen olisi kuitenkaan suostunut, koska hänestä Ronja kuulostaa ekohipiltä, joka ei ajele kainalokarvojaan.\nMeillä olisi myös loistava nimi pojalle, paitsi että, kuten toisessa ketjussa mainitsinkin, se eroaa miehen nimestä vain yhdellä kirjaimella ja mies saa jo nyt puolet posteistaan sillä nimellä. Siinähän sitten arvailtaisiin, kummalle nyt lähetettiin jotain...\nAaron tai sitten pelkkä Aaro on kyllä ihana pojalle. Tyttöjen nimistä taas Iisa kuulosti tosi nätiltä. Monet nimet ovat kyllä kauniita, mutta jotenkin mulla tökkii se, että joko joka toinen lapsi on nimetty samalla tavalla tai sitten vanhemmat ovat hakeneet niin yksilöllistä ja persoonallista nimeä, että nimi kuulostaa jo oudolta. Ehkä oon vaan kapeakatseinen..?\nEdited September 5, 2011 by Havina\nMä meinasin että laitettais pojalle nimeksi Aatos Onni ja sit vielä yks kolmas pidempi nimi, mut sit tajusin että ton voi lausua niin että siitä tulee Sonni. Jää sit varmasti laittamatta, ainakaan tuossa järjestyksessä.\nHertta olisi ihana tytön nimi, mutta meillä lähipiirissä yksi tämän niminen. Eikä meillä sitä paitsi ole tyttöäkään.\nMä olen jo varmaan kymmenen vuotta haaveillut, että tytön nimeksi tulisi Helmi. Noh, ei tuu kyseeseen, kun en halua, että lapsella on sama nimi kuin puolella ikäryhmästään. Onneksi mieskin vastusti tuota nimeä jo alusta pitäen!\nAino, olisi äitini äidin nimi, mutta jäänee pois siksi, etten halua lapsella olevan muutaman vuoden välillä koulussa 50 nimikaimaa. Olen itse saanut kasarin alussa nimen, jolla siunattiin samalla ala-asteluokalla kahtakin muuta tyttöä, ei kiitos.\nHilla, kaunis nimi, mutta sitäkin esiintyy jo lähitaloissa muutamia kappaleita\nMuutama muu tyttönimi jää väliin lapsuusaikaisten "ei niin hyvien ystävien" takia, joiden tekoset ketuttavat vieläkin. Onneksi nekin olivat suosiossa viimeksi lähinnä kasarilla. Siinäkin tosin on ajatusta, 70- 80-lukujen nimiä voisi tuoda takaisin, koska ne alkavat olla eksoottisia nykyisten Riannojen maailmassa. Todennäköisesti lapsi/lapset nimetään vaikka väkisin siten, että ääntäminen onnistuisi myös ulkomailla (eli jos edes joku lapsista pääsisi maaseudulta pois...). Ts., pojalta Artut ja muut vaikeat äännettävät jäävät väliin, kuten myös Lauri ja muut anglokulttuurin naisnimet.\nEdited September 18, 2011 by Jenny-Maria\nMeillä jäi mieluinen nimi käyttämättä koska miehen serkun lapsi sai saman nimen. Sukunimetkin meillä samat, joten olis ehkä ollu vähän hassua. Ja kuitenkin ikäeroa on puoli vuotta.\nHelmi on minustakin kaunis nimi ja sointuisi sukunimeen todella hyvin. Helmi oli rakkaan mummoni nimi. Mieheni ei taida vain haluta sitä.\nMinea kävis kans mutta se on luokkakaverini tytön nimi, joten ei sitten. Kuten myös Aino, joka on tätini nimi.\nMinulla myös noi samat kriteerit, ei mitään exien nimiä tai muiden entisten kavereiden tai inhokeiden nimiä. Eikä tietenkään samoja nimiä, mitä lähipiirin lapsilla on.\nFrida olisi ihana nimi tytölle. Harmi vain, että meidän vanhempien edesmenneen koiran nimi oli Frida, eikä mies tästä syystä nimestä innostu\nMeillä ei onneksi ole läheinen suku, tosin jos olisi ei näinkään olisi varmasti käynyt. Minun lapsellani on täysin saman niminen pikkuserkku, ja lapsemme serkulla on myös saman niminen pikkuserkku. (pikkuserkutkin on keskenään serkkuja ) Nimet ovat sattumaa, koska pikkuserkut asuvat tosi kaukana toisistaan, eikä jälkeen nimetyn vanhemmat ole tienneet ensin nimetystä vauvasta edes. Omamme on ensin nimetty, joten meitä ei voi kopioinnista syyttää.\nIronista on se että kaikki sukunimen omaavat on todellakin sukua toisilleen. Ei mikään erityisen harvinainen sukunimi ole kyseessä, mutta alle 400kpl kuitenkin. (minullakin on kaima suvussa, siis tässä johon itse en ole edes syntynyt. )


Ja agendan klassikot jaksavat suoltaa tekstiä.\n“Syyllinen kunnes toisin todistetaan.”\nKorhonen&Roman-Lagerspetz soveltavat argumentaatiossaan niin kutsuttua käänteistä todistustaakkaa: kyseisten lähetysjärjestöjen tulisi todistaa syyttömyytensä, mikä paitsi on vastoin oikeusjärjestelmäämme, myös vaikeaa koska kyseessä ovat epämääräiset vihjailut.\nMainitut luottamushenkilöt voisivat julkistaa todisteensa, jos kerran on olemassa: “erittäin painavaa, järjestöjen itsensäkin julkituomaa näyttöä siitä, että puheena olevat järjestöt eivät tosiasiassa noudata kirkon päätöksiä yhdenvertaisuus- ja tasa-arvoasioissa.”\nTarkkaanottaen työsyrjinnän osalta todistustaakka on nimenomaan käänteinen.\nYhdenvertaisuuslain 17. pykälä kuuluu: “Jos joku, joka katsoo joutuneensa 6 §:n vastaisen menettelyn kohteeksi, esittää tässä laissa tarkoitettua asiaa tuomioistuimessa tai toimivaltaisessa viranomaisessa käsiteltäessä selvitystä, jonka perusteella voidaan olettaa, että mainitussa pykälässä säädettyä kieltoa on rikottu, vastaajan on osoitettava, että kieltoa ei ole rikottu. Säännöstä ei sovelleta rikosasian käsittelyssä.“\nJusu: ymmärtääkseni tässä asiassa kukaan ei ole pyrkinyt osoittamaan tuomioistuimessa tai toimivaltaisessa viranomaisessa, että mainittuun pykälään säädettyä kieltoa olisi rikottu, MUTTA silti vaaditaan, että ko. lähetysjärjestöt todistaisivat ettei kieltoa ole rikottu.\nToimittaja Korhonen ja sukupuolentutkija Roman-Lagerspetz ainoastaan vihjaavat ja leimaavat..se toki vaikuttamiskeinona on tehokasta,mutta moraalisesti erittäin ala-arvoista, kaukana minkäänlaisesta kristillisyydestä, edes liberaalista.\nMielestäni on aivan yleisesti tiedossa oleva tosiasia, että osa lähetysjärjestöistä ei hyväksy naispappeutta eikä heidän palveluksessaan ole ainoatakaan naispuolista pappia. Yhtä lailla on tiedossa, että mm. Kansanlähetyksen Mika Tuovinen on julkisuudessa sanonut, että he eivät hyväksy rekisteröidyssä parisuhteessa eläviä palvelukseensa, koska se on heidän arvojensa vastaista.\nMielestäni Korhosen ja Roman-Lagerspetzin epäluuloisuudelle on selkeät perusteet. Vai onko joku muka sitä mieltä, että naispappeuden ja samaa sukupuolta olevien parien osalta kirkossa vallitsee täydellinen yksimielisyys?\nKannattaa mennä kysymyään joltain lähetystyön organisaoinnissa mukana olleelta naispapilta, millaisia kokemuksia matkan varrella on tullut. Se, että kaikkia ikävyyksiä ei haluta ruotia julkisesti on aivan ymmärrettävää.\nKannattaa myös muistaa, että julkinen keskustelu ei ole käräjätalo.\n“Toisto on vanha propagandan keino.” – Sofi Oksanen\nKuten täällä eräässä toisessa yhteydessä todettiin, propaganda voi olla hyvää tai propaganda voi olla huonoa. Tämän määrittää se agenda, jota propagandalla edistetään.\nSen sijaan, että yritetään turhentaa ja mitätöidä toisia ihmisiä leimaamalla heidän mielipiteensä propagandaksi, tulisi miettiä, onko naisten ja seksuaalivähemmistöjen yhdenvertaisuuden puolustaminen kannatettava asia.\nKutsuisin Korhosen&Roman-Lagerspetzin missiota melko vainoharhaiseksi. Esimerkkinä täysin perusteettomat syytökset liittyen Kansanlähetyksen aid-hankeeseen Etiopiassa.\nOn todella valitettavaa, että monet täysin vilpittömät ja hyvää tarkoittavat kristityt ovat langenneet tähän disinformaatioon.\nOn ihan sama mitä nämä lähetysjärjestöt sanovat tai todistavat, ko. parivaljakko lähettää aina saman tekstin hiukan otsikkoa muuttaen julkisuuteen. Tämä muistuttaa hiukan Stalinin ajan näytösoikeudenkäyntejä Neuvostoliitossa:Syyllisyys on etukäteen päätetty, ja ruumiita tulee.\nTärkeääkään asiaa ei sovi ajaa valehtelemalla, vääristelemällä, vihjailemalla perusteettomasti.\nMutta sellaiseen kielipeliin ja vehkeilyyn nämä jankkaajat ovat erikoistuneet jo rumputuleksi kiihotetussa jankutuksessaan.\nJoo hei tää on jo ihan säälittävää. Että ketä kiinnostaa?\n(tällä kertaa laitan tämän kommentin omissa nimissäni, ettei kenenkään tarvitse pahoittaa mieltään.)\n“Nyt eletään sitä vaihetta, että järjestöt joutuvat tarkoin miettimään, mitä tarkoittaa sitoutuminen kirkon tunnustuksiin ja päätöksiin. Ilmeisesti allekirjoittaneet järjestöt katsovat, että ne ovat tähän valmiita. Luulen, että seuraavassa vaiheessa on tarkennettava, mitkä ovat kirkon päätökset erilaisissa kysymyksissä, ettei synny ali- tai ylitulkintoja.” Risto Jukko\nKun Lähetystyön keskuksen johtajan Risto Jukko tuumaa edellä sanotusti, niin kyllähän tästä on sitten keskusteltava lisää, että voidaan seurakuntalaiset ja kansalaiset tutkailla, mitä seuraavassa vaiheessa pitää tarkentaa.\nHyvä että on aktiivisia luottamushenkilöitä!\nJa erilaisia tulkintojakin pitää tarkastella ja kuulostella, siis mitkä ovat kirkon päätökset erilaisissa kysymyksissä. Ja käytävä tarkastelemaan kaikkia mahdollisia yli- ja alitulkintoja. Ja pohdittava mitkä kenties ovat niitä mahdollisia kysymyksiä, joihin Jukko viittaa.\n“Nyt siis järjestöt joutuvat tarkoin miettimään, mitä tarkoittaa sitoutuminen kirkon tunnustuksiin ja päätöksiin” Jukko\n* Miten pitkä aika kulunee, jos nyt vasta joutuvat miettimään ja vieläpä tarkoin?\n“Ilmeisesti, allekirjoittaneet järjestöt katsovat, että ne ovat tähän valmiita.” Jukko\n* ” i l m e i s e s t i ” tiedon varmuuden modaalisuus on heikkoa\n“Luulen, että seuraavassa vaiheessa on tarkennettava…” Jukko\n* “l u u l e n” -verbi; taas tiedon varmuuden modaalisuus on heikkoa\nKyllä näistä asioista on todella syytä keskustella lisää. Ihmettelen miksi sitä vastustetaan?\nTämän ulostulon tyyli ja sanavalinnat ovat jo huomattavasti sävyisämmät kuin aiemman syyttelevän mielenilmaisun.\nMutta edelleenkään ei ole mitään syytä mitätöidä kirkkohallituksen päätöstä, sillä vieläkään kukaan ei ole tuonut julki, missä, milloin ja kenen toimesta tätä mainittua naisten pappeuteen liittyvää ja homoseksuaalien syrjintää on harjoitettu.\nOletko Salme vilpittömästi sitä mieltä, että suhtautuminen naispappeuteen ja samaa sukupuolta oleviin pareihin ei jakaisi evankelis-luterilaista kirkkoa? Hieman olen hämmästynyt, jos kiistät sen, etteikö kristillinen kenttä olisi suomessakin jakautunut kummankin kysymyksen osalta kahtia.\nMinusta näiden todisteiden perään kysely ei ole erityisen relevanttia mikäli tunnustat, että näissä kysymyksissä on kaksi eri leiriä. Ei tässä mielestäni nimittäin ole sen ihmeellisemmästä asiasta kyse kuin siitä, että sieltä toisesta leiristä ei haluta antaa rahaa sinne toiseen leiriin.\nSen lisäksi tämän toisen leirin kotipaikkaoikeutta kirkossa halutaan kyseenalaista siitä syystä valtakirkon katsotaan valinneen puolensa sekä kysymyksessä naispappeudesta sekä rekisteröidyssä parisuhteessa elävän virkakelpoisuuden osalta.\nKyllähän kirkko pienenisi kuin pyy maailmanlopun edellä, jos tämänkaltaisten päätösten jälkeen ajettaisiin aina hävinnyt osapuoli ulos. Kun yksinkertainen enemmistö riittää, niin äänestyksen ollessa tiukka, puolet jäsenistöstä ulos. Ruotsin kirkossakin esim. naisten pappeudesta päätettiin lähes kolme vuosikymmentä aikaisemmin kuin Suomessa eikä tilanne siellä ole “kypsynyt” paljon sen siedettävämmäksi kuin Suomessa. Eli odotettavissa on, että 30 vuoden päästäkään Suomessakaan asia ei ole tyydyttävästi ratkennut.\nVaikka olenkin jo ajat sitten kokenut olevani sivullinen tässä Suomen evankelisluterilaisen kirkon asiassa, olen vielä pysynyt muodollisesti jäsenenä ja seurannut tilanteen kehitystä. Käsitykseni mukaan meitä lähtövalmiita ja aiemmin hyvinkin aktiivisia seurakuntalaisia on nykyisellään aika paljon.\nPs. Aiempi otsikko oli ”Kirkkohallituksen lähetystyöpaperi osoittaa vastuuttomuutta” Ja nyt otsikko on “Kirkkohallitus pyrkii hämärtämään ongelmaa”. Kummassakin asetutaan kirkkohallituksen yläpuolelle antamalla ymmärtää, että se ei ole ajan tasalla, toimii vastuuttomasti ja vieläpä pyrkii hämärtämään ongelmien (joiden olemassa olosta ei ole todisteita) esille tuloa.\nTaitaa olla ainutlaatuista, että yhden seurakunnan pari luottamushenkilöä asettuu vastahankaan kirkkohallituksen päätöksiin nähden ja haastaa kirkkohallitusta kerta toisensa jälkeen. Voidaanko tällaista pitää mistään näkökulmasta tarkasteltuna kirkon rakentamisena vai onko se hämäräperäistä hajotustaktiikkaa? Nyt tämä jankkaaminen on mennyt jo liian pitkälle ja se alkaa toimia itseään vastaan. Olisiko syytä odottaa seuraavia seurakuntavaaleja ja katsoa, mitkä voimat silloin jylläävät?\nEdelleen ihmettelen, mitä kumman jumalallista koskemattomuutta tämä kirkkohallitus nauttii, jos sen mielipiteitä ei ole lupa lainkaan arvostella.\nTottakai kirkkohallituksen päätöksiä saa arvioida, mutta asialliseen tyyliin.\nJa mikähän tuossa arvostelussa on epäasiallista? Ikävien tosiasioiden ääneen sanominen?


Pakkotoisto.com – SKL SM 2021 kilpailijaesittely - Jani Pernell\nMoikka kaikille. Eli nimeni on Jani Pernell, justiinsa kohta 40v perheenisä Paraisilta.\nTreenit tuli aloitettua vuonna 97 ja siitä asti tehty tavoitteellisesti töitä kohti unelmafysiikkaa.\n2006 kilpailin ensimmäisen kerran Classic Bodybuildingissa josta jäi käteen 4s. sija.\nTämä vain ruokki nälkääni ja kisa kisalta parani sijoitukset, jotka sitten huipentuivat 2014 SM kultaan ja Overalliin. Samana vuonna tuli kisakautta jatkettua vielä PM kisoihin Islantiin josta hopeaa ja vielä MM kisoihin josta sija 16.\nViimeisin kilpailuni oli kevään kilpailu vuonna 2016 josta sija 2.\n2017 sain diagnoosin harvinaislaatuisesta syöpäkasvaimesta joka löytyi vasemman lavan päältä lihaksesta. Tuo kohta leikattiin loppujen lopuksi kolme kertaa (viimeisin 2020 joka oli kosmeettinen korjausleikkaus) ja yhteensä 30 kertaa sädehoitoa.\nOlin jo haudannut kisahaaveet tuon rupeaman jälkeen kunnes Katajan Tonin kautta sain mahdollisuuden päästä Jari “Bull” Mentulan valmennukseen. Heti ensi tapaamisella Jari sanoi että kisaan ensi vuonna.\nVähän äimän käkenä tein työtä käskettyä ja lihas alkoi tarttua. Vähitellen palasi usko taas omaan tekemiseen.\nSain selkäni hermotuksen (joka vaurioitui leikkauksissa) toimimaan ja epäbalanssin lihasmassaan korjattua. Alkoi tuntua siltä että tästä voi vielä tulla jotain.\nLajivalinnaksi otin Men’s Classic Physiquen johon uskon fysiikkani sopivan hyvin.\nNyt kisoihin on enää alle 4 viikkoa ja olen elämäni kunnossa. Kävi kisoissa miten tahansa, olen kiitollinen siitä, että sain vielä mahdollisuuden palata kilpailulavoille. Tämä on mun juttu!\nHaluan tähän loppuun vielä kiittää kaikkia sponsoreitani. Te olette mahdollistaneet matkani tähän pisteeseen.\nToni Katajaa olemalla ystäväni ja auttanut minua monessa asiassa, Jari Mentulaa todella timanttisesta valmennuksesta (tulokset puhuu puolestaan)\nTärkeimpänä kuitenkin perhettäni Jenniä ja Jadea. Kiitos että olette jaksaneet katsoa tätä touhua. Jokainen päivä ei ole ollut helppo. Sen tietää kyllä kehonrakentajien puolisot. Iso hatunnosto teille kaikille “sijais” kärsijöille. Olette kovia!\nUnchained PWO, 500g -25%\nEdellinen artikkeliSKL SM 2021 kilpailijaesittely – Sami Tuovinen\nSeuraava artikkeliJaani Länsiön opeissa\nSKL SM 2021 kilpailijaesittely – Turo Korkala


Kodittomat.info - Mimosa ja Manda\nMimosa ja Manda\nMimosa on nuori tyttönen, iältään noin 1-2 vuotias, Manda on noin 5kk:n ikäinen pentu. Tämä kaksikko etsii hyvällä huumorilla ja pitkällä pinnalla varustettua kotia, joka ymmärtää kissojen omalaatuisia ja erikoisia oikkuja. Manda-pentu on reipas, leikkisä ja sosiaalinen. Mimosa-emo on hyvin utelias ympäristöä ja ihmistä kohtaan, hieman varautunut mutta araksi häntä ei voi luokitella. Mimosan omalaatuisen luonteen vuoksi kaksikko etsii lapsetonta kotia.\nKissat luovutetaan leikattuina, rokotettuina, madotettuina ja sirutettuina.\nJos kiinnostuit, niin täytä kissan adoptiohakemus osoitteessa www.tesy.fi. Mainitse hakemuksessa, että olet erityisesti kiinnostunut Mimosasta ja Mandasta.


28.08.2018 - Varkaus Racing Team ry\n- EM- ja MM-karsintojen tulos ei ollut ihan huippu, kun ei jatkoon päässyt. Kovia ukkoja pystyin kuitenkin voittamaan. Ne olivat urani toistaiseksi kovimmat speedwaykisat ja hyvää kokemusta tuli paljon. Lisäksi Seinäjoen SM-liigaottelu ja Nordenin kutsukilpailu, jonka voitin, olivat hyviä kisoja. Intoa ja halua olisi ollut ajaa enemmänkin speedwaykisoja. Pyyntöjä tuli ulkomailta enemmänkin, mutta kohtalo päätti toisin, Jesse toteaa.\n- Herxheimissä ajettu MM-sarjan avaus oli erinomainen. Toki vähän jäi harmittamaan se, että podiumpaikka oli niin lähellä. Altripissä Saksassa ajettu maaratakisa oli kisana hyvä, ajo sujui. Kaatumisen vuoksi kisa jäi harmittavasti kesken ja olkapää otti kipeää. Tsekin Marianske Laznessa ajetusta MM-karsinnasta tuli toipilaana jatkopaikka challengeen. Teivossa ajetussa maaottelussa ja SM-finaalissa olin nopein suomalainen ja SM-hopeaa tuli. Saksan Jörg Tebbe oli vaan liian nopea. La Reolessa ajettu toinen MM-finaali, no, se oli huono joka osa-alueella. Paljon siitä kisasta voisi sanoa ja toisaalta jättää sanomatta, kommentoi Jesse kauden maaratakisojaan.\n- Challengeen kun lähdettiin, niin neljän joukkoon ja jatkopaikka oli tavoite. Ei sinne muuten ole järkeä lähteä. Avauserä oli ok, siitä tuli kolmas sija. Toinen erä oli sitten kohtalokas, siihen rysäykseen kisa päättyi. Toipilaana ollaan vieläkin, kommentoi Jesse.\n- Tässä matkan varrella on käyty erilaisissa tutkimuksissa. Luut ovat luutuneet hyvin ja keuhkot ovat lähes ennallaan. Tällä viikolla pääsee aloittamaan fysikaalisen kuntoutuksen Fysiokeskuksella, saadaan käsi taas liikkumaan ja toimimaan. Tutkimukset ja kuvaukset jatkuvat vielä ensi kuussa. Olo on hyvä, semmoinen aika normaali, Jesse tuumaa.\n- Vaikka olo on aika normaali, niin kausi paketoitui tuossa onnettomuudessa. Tällä kaudella ei enää kilpaa ajeta. Katse on suunnattu ensi kauteen. Ukko laitetaan nyt syksyn ja talven aikana kovaan kuntoon ja valmistaudutaan kauteen 2019. On se ollut raskasta katsoa sivusta kisoja, missä itse pitäisi olla ajamassa. Ajohalut olisi kovat, mutta tilanne on nyt tämä, Jesse huokaisee.\n*Jesse suuntaa katseen jo kauteen 2019.


Rohkeus on rajojen määrittämistä | MaiLife\n← Mitkä ovat rohkeutesi rajat?\nOodi hulluudelle →\nRohkeus on rajojen määrittämistä\nPosted on 7 toukokuun, 2015 by Maija Ilmoniemi\nTänään oli hauska päivä Suunnolla. Onpa upea pöhinä ja mahtava posse tuon vantaalaisen yrityksen seinien sisällä! Minulla oli ilo päästä puhumaan tänään rohkeudesta Suunto Experience Dayssa.\nEnnen minun esitystäni tilaisuuden paneelikeskustelussa mukana oli myös mm. huippuhiihtäjä Aino-Kaisa Saarinen\nEilen viimeistellessäni puheenvuoroani jäin pitkäksi aikaa pohtimaan ja määrittelemään sitä mitä rohkeus oikeastaan minulle tarkoittaa sekä mikä siinä on minulle kaikista olennaisinta. Taas kerran. Minua moni on kutsunut rohkeaksi. Toki se lämmittää mieltä, mutta itse en edelleenkään oikein osaa ajatella asiaa niin. En minä mikään rohkea ole, jännitän ihan samalla tavoin kuin kaikki muutkin muutosta ja uusia asioita.\nEn ajattele, että reissuni Ruotsiin, Norjaan tai viimeaikaiset seikkailuni olisivat olleet erityisen rohkeita tekoja. Ne ovat olleet minulle, kaikesta epätietoisuudestaan ja jännittävyydestään huolimatta, aivan luonnollisia palasia elämääni – minulle soveltuvia tapoja toimia ja olla.\nMiksi yhdelle valtavan rohkea teko onkin toiselle ihan pikku pala kakkua? Miksi rohkeutta ei oikeastaan voi arvottaa?\nJa sitten yhtäkkiä eilen pystyin kiteyttämään oman määritelmäni rohkeudesta: minulle rohkeus tarkoittaa ensisijaisesti rajojen asettamista. Se ei ole rajojen rikkomista, vaan rajojen määrittämistä. Kun asettaa oman rohkeutensa rajat, on vapaa toimimaan. Kun tietää rajansa, niiden puitteissa ja sisällä mikä tahansa on mahdollista. Kun tuntee rajat, voi turvallisesti yrittää, erehtyä ja onnistua.\nRohkeus on vapautta toimia itse asettamiensa rajojen sisällä. Rohkeus on turvallisuutta, jonka nämä rajat antavat. Rohkeus on vapautta tehdä ihan mitä tahansa.\nNäin kiteytin asian tämän päivän puheenvuorossani.\nMitkä ovat sinun rohkeutesi rajat?\nPosted in Elämänviisaudet, Maijismi, Työ\t| Tagged määrittely, rajat, rajojen määrittely, rajojen rikkominen, rohkeus, toiminta, vapaus\nOne thought on “Rohkeus on rajojen määrittämistä”


Itä-Suomen hallinto-oikeudessa kiistellään kirkonkirjoista: Mäntyharjun kirkkoneuvosto kielsi yhdistykseltä kirkonkirjojen kuvaamisen - Länsi-Savo\nItä-Suomen hallinto-oikeudessa kiiste...\nJulkaistu 3.10.2018 14:54\nSuomen sukuhistoriallinen yhdistys SSHY haluaisi kuvata Mäntyharjun seurakunnan vanhoja kirkonkirjoja, mutta kirkkoneuvosto ei antanut siihen lupaa. Yhdistys valitti Itä-Suomen hallinto-oikeuteen.\nMäntyharjun seurakunta ei antanut Suomen sukuhistorialliselle yhdistykselle lupaa kirkonkirjojen kuvaamiseen. Kuvassa Mäntyharjun seurakuntakeskus.\nItä-Suomen hallinto-oikeudessa kiistellään siitä, saako Suomen sukuhistoriallinen yhdistys SSHY kuvata Mäntyharjun seurakunnan vanhoja kirkonkirjoja.\nSSHY on tehnyt kirkollisvalituksen Mäntyharjun seurakunnan kirkkoneuvoston tekemästä kielteisestä päätöksestä Itä-Suomen hallinto-oikeuteen.\nSSHY haluaisi kuvata yli 100 vuotta vuotta vanhat kirkonkirjat sekä yli 50 vuotta sitten haudattujen luettelot. Mäntyharjun seurakunnan kirkkoneuvosto kielsi tämän.\nPerusteluissaan kirkkoneuvosto esimerkiksi sanoo, että tietojen luovutus asiakirjoista on seurakunnalle maksullista toimintaa eikä sillä ole velvollisuutta antaa tietoja ilmaiseksi. Kirkkoneuvosto myös mietti, lisääntyisivätkö aineistopyynnöt, jos se nyt myöntäisi SSHY:lle luvan kuvaukseen.\nSeurakunnan tiloissa ei myöskään ole tilaa kuvauksen järjestämiselle. Lisäksi kirkonkirjat ovat hauraita eikä kirkkoneuvosto perusteluissaan vielä tiedä, vaikuttaako EU:n tietosuoja-asetus kirkonkirjojen kaltaisiin asiakirjoihin.\nSSHY vastaa valituksessaan, että yhdistyksellä on paljon kokemusta kirkonkirjojen käsittelystä ja että aineistoa käsittelevät ihmiset perehdytetään varovaisuuteen niiden kanssa. Yhdistyksen mukaan arkistoaineistoja on ennenkin siirrelty ja kuvattu, eikä se ole ollut haastavaa.\nLisäksi yhdistys pitää kirkkoneuvoston päätöksessä ”vähintäänkin hämmästyttävänä epätietona”, että EU:n tietosuoja-asetus koskisi kirkonkirjoja. Pääasiassa tietosuoja-asetus koskee vain elossa olevia henkilöitä.\nSSHY vaatii, että Mäntyharjun kirkkoneuvoston päätös muutetaan myönteiseksi koko pyydetyn aineiston osalta tai ainakin Kansallisarkiston hallussa olevan aineiston osalta. Toissijaisesti yhdistys vaatii asian palauttamista Mäntyharjun seurakunnalle uudelleen valmisteltavaksi.


History on the halfshell: Antoine 's Restaurant and oysters Rockefeller | 300 for 300 | Lost World\nHistory on the halfshell: Antoine’ s Restaurant and oysters Rockefeller\nThe Times-Picayune juhlistaa New Orleansin kolmivuotisjuhlaa meneillään olevalla 300 for 300-projektillaan, joka kulkee läpi vuoden 2018 ja tuo esiin hetkiä ja ihmisiä, jotka yhdistävät ja inspiroivat meitä. Tänään sarja jatkuu Rockefellerin ostereilla, jotka ovat arvostetun Antoine ’ s-ravintolan tavaramerkkiruoka.\nsilloin: Vuonna 1899 Jules Alciatore, ranskalaisen poika, joka perusti Antoinen ravintolan vuonna 1840 ja antoi sille nimensä, loi osteriruoan, jossa oli niin runsaasti kastiketta, että hän nimesi sen John D. Rockefellerin mukaan, joka oli siihen aikaan maailman rikkain mies. Kastike, joka sisältää soseutettuja vihreitä vihanneksia ja voita, on päällä leivänmuruja ja paistettu-ja se on herkullinen, auttaa ostereita Rockefeller tullut suussa sulava New Orleans kulinaarinen klassikko ja edelleen burnishing Antoine Maine todellinen Crescent kaupungin kulinaarinen klassikko.\nnyt: Antoine seisoo ylpeänä New Orleansin tarinallisen ravintolakentän isoisänä, ja ostereista Rockefeller on tullut yhtä paljon osa sen identiteettiä kuin mistä tahansa muustakin. Antoinen ruokalistalla sitä ovat jäljitelleet muutkin kokit, ja reseptit ovat yleisiä kokkilehdissä. Mutta koska alkuperäinen, lopullinen resepti on tarkoin varjeltu salaisuus, joka on pidetty perheen sisällä, ruokakirjailijat ja kokit voivat vain spekuloida, miten tämä klassikkoruoka tehdään.\nmiten olisi etarkan ritarikunta a la Rockefeller? Se oli Jules Alciatoren mielessä aluksi, mutta hän joutui luopumaan siitä ajatuksesta, kun ranskalaisten etanoiden puute sai hänet harkitsemaan ostereita, mikä paikallisena tarkoitti, että ne olisivat helposti saatavilla.\nosterit Rockefeller on noussut valtavirtaan esiintyen lukemattomissa ruokalistoissa ja monissa ruoka-aiheisissa lehdissä, kun Graalin maljan etsintää muistuttavassa etsinnässä laumoittain kokkeja ovat yrittäneet toistaa voittoisan kaavan, jonka Jules Alciatore keksi vuonna 1899. Monet tulevat lähelle, mutta kaupungissa, joka arvostaa hyvää ruokaa lähes yhtä paljon kuin omaperäisyyttä, on oikeastaan vain yksi Antoinen. sen tietää jopa Väiski Vemmelsääri, joka vuoden 1951 piirretyssä ”ranskalainen Rarebit” kehuskelee ranskalaiselle kokille kypsällä reseptillä ”a la Antoine.”Se saa Kokin kysymään:” A la Antoine? Tarkoitatko New Orleansin Antoinea?”Väisäsen vastaus:” en tarkoita Flatbushin Antoinea.”\nJohn Pope, myötävaikuttava kirjailija\nOnko Payoneer Taas Turvassa? – Payoneer Avengers vs. Wirecard Thanos


Posted by Iina M. 13/10/2018\nViikon paras kasvimaitotuote on vihdoin ja viimein korvaaja turkkilaiselle jogurtille. Hallelujah! Etsiessäni lehmänmaitotuotteille korvaajia, “partaäijä” osoittautui aika korvaamattomaksi, kunnes Alpron proteiinitökötti tuli vastaani. Tätä kehuttiin minulle, mutta kaupat eivät ole näköjään ottaneet tätä kovin nopeasti valikoimiinsa.\nVirallinen nimi tälle on Alpro Go On ja Google kertoo, että tätä kaupataan rahkan korvaajaksi. Koostumus ihan ihan just eikä melkein meille paksun, täyteläisen ja lohkeavan jogurtin ystäville ja kermaviilinkin tämä korvaa kuten meillä tänään valkosipulidipissä. Jos muuten tahdot tietää, mitä kasvimaitotuotteita käytän latteeni, mitä kahvikermana ja millä korvaan tuorejuuston, lue tämä postaus.\nViikon paras kasvonaamio on The Body Shopin pressitapahtumasta saamieni kasvonaamionäytteiden joukossa ollut vegaaninen, puhdistava hiilinaamio*. Naamio sisältää mm. teepuuöljyä ja bambuhiiltä. Katsokaa tuo keskimmäinen kuva tuotesivulta, niin tiedätte vähän, mistä puhun. Jo viiden minuutin jälkeen iho oli uskomattoman pehmeä. Tämä on pakko ostaa täysikokoinen purkki ja pian! Nyt olisi hyvä tarjouskin verkkokaupassa.\nTuo korvallinen panta, jolla saa otsiksen pois tieltä, tuli muuten naamionäytteen mukana ja luonnollisesti pidin sitä koko perjantain töissä. Ai, miksi? Siis miksi ei, voisin kysyä? Jos panta kiinnostaa, se tulee paketissa, jossa on kuusi kasvonaamiota kerta-annospusseissa.\nViikon paras kahvila on Kiasma Café, jonka lounasta testasin ensimmäistä kertaa vasta muutama viikko sitten. Kahvilla olen käynyt kymmeniä kertoa museokierrosten yhteydessä, mutta jostakin syystä en ollut aiemmin ruokaillut tuolla. Salaattibuffa oli todella herkullinen ja täyttävä. Erityismaininta superhyville kahveille, joita vaihdellaan tasaisin väliajoin.\nViikon paras samisteluhetki oli tänään, kun pesiydyimme pojan kanssa viettämään leffailtaa jättisohvallemme. Lomasuunnitelmat rysäytettiin taas uusiksi ja pettymys vähän painaa mieltä, mutta koetan keskittyä nauttimaan lomasta. Aamuinen puistoreissukin oli erityisen kiva, rakensimme melkein tunnin hiekkalinnaa. Mutta se samistelu! Vietimme melkein koko päivän tummanvihreissä flanellihousuissa, joissa minulla lukee puntissa “MOMMY” ja pojalla “KIDDO”. ♥\nihonhoito, kasvimaito, kasvonaamio, sekalaista, viikon parhaat


Harrastushaku - Harrastushaku - Telttaleiri, Espoon Nuuksiossa\nTelttaleiri, Espoon Nuuksiossa\nsisaralennus 10 euroa\nAlkaa 30.3.2021 14:09\nPirjo Tirronen 040 776 8815 espoo@nuoretkotkat.fi\nLeiri järjestetään Espoon Nuuksiossa, Kattilaniemen leirikeskuksessa. Paikka on veden ympäröimä luonnonkaunis niemi, jossa teltat ovat lavereilla. Oman teltan voi myös ottaa. Perustarvikkeiden lisäksi tarvitset makuupussin ja alustan.\nHinta 110 euroa, sisar alennus 10 euroa. Hinta sisältää kaksi lämmintä ateriaa päivittäin sekä aamu – ja iltapalan. Lisäksi tarjolla huippuhauskaa ohjattua leiritoimintaa ja kavereiden seuraa. Järjestetyn leiriohjelman lisäksi leireillä mahdollisuus saunoa, uida, meloa ja kalastaa.\nLeirit täytetään ilmoittautumisjärjestyksessä. Ilmoittautumisen yhteydessä kerro lapsen nimi, osoite, syntymäaika, huoltajan yhteystiedot ja mahdolliset ruoka-aine allergiat. Osallistujakirje ja lasku toimitetaan ennen leirin alkua.


Mio ja Helmi: helmikuuta 2017\nKerrankin muistin ottaa videota meidän treeneistä. Kokonaisuus oli todella hyvä: pistot ja laatikot olivat erinomaisia, samoin näytölle lähtö. Kahdessa ensimmäisessä löydössä oli irtorullat ja Mio jäi heittelemään niitä. Viimeisessä oli kiintorulla ja silloin Mio teki niin kuin pitää.\nEli 1. Tyhjä, 2. Löytö, 3 ja 4 tyhjiä, 5 ja 6 löytöjä.\nLähettänyt noora salminen klo 6.30 Ei kommentteja:\nNo jos nyt vähän jotain\nEi ole tullut kirjoitetettua, kun ei ole oikein tapahtunut mitään ihmeellistä. Turun näyttelyyn en jaksanut Mioa ilmoittaa, mutta menin sinne esittämään Oscarin, joka sai EH:n. Tuomari oli todella mukava ja hän tuli vielä erikseen kertomaan miksei antanut ERIä ja yllättäen se oli taas koko. Penne ja Iisa edustivat kiharaturkkista kelpiemuunnosta, joten heidän menestys kariutui siihen. Mion poika Toivo piti mainettaan yllä ja oli ROP!\nHilpi oli viikon hoidossa ja minulla oli juuri silloin flunssa, joten puuhailu jäi vain metsälenkkeihin. Onneksi Mio jaksoi touhuta Hilpin kanssa, niin mina pääsin hieman vähemmällä.\nTämän vuoden suunnitelmiin kuuluu ainakin haku-kokeet ja kevään erkkariin olisi jo kiva päästä osallistumaan käyttöluokkaan. Valioluokka on niin iso, ettei sieltä nouse niin helposti. Ollaan käyty treenaamassa tottista hallilla. Tällä hetkellä olen joutunut vahvistamaan kapulan pitoa ja Mio vastaa hyvin Korrin tekniikkaan vaanimisen kautta rauhallinen pito. Kapulan palautukset ovat myös hidastuneet, kun en ole niitä vahvistanut piiitkään aikaan, joten ollaan nittäkin treenattu. Palautuksessa Mio myös vähän pureskelee kapulaa ja välillä tapporavistelee sitä, joten jatkan palkkaamista kesken tuomisen. Mio ei koskaan päästä irti kapulasta, vaikka heitän palkan, vaan palkka yritetään mahduttaa kapulan kanssa suuhun. Palkkasanasta Mio tarraa hyvin kapulaan kiinni, eikä enää pyörittele sitä suussa, joten seuraavaksi varmaan kokeilen, että palkkasanan jälkeen palkka ei lennäkkään vaan tulee minulta. Näin saan toivottavasti Mion tuomaan kapulan pureskelematta.\nSeuraamisessa ollaan vahvistettu ihan pirusti oikeaa paikkaa ja viime treeneissä Mio oli jo ottanut ison harppauksen asian kanssa. Juostessa paikka on aina täydellinen, joten ehkä alan vain kisoissa pikakävelemään, niin saadaan oikea paikka, sekä siinä samassa kaavio nopeasti suoritettua.\nNefilläkin alkaa tottis näyttää todella hyvältä ja sen mielentila on oikea. Nefi on vain vähän hitaasti kehittyvää sorttia ja alkaa nyt vasta löytää oikeaa asennetta. Nefille on suunnitteilla haku-koe keväälle ja jos sieltä tulee tulos, niin se astutetaan syksyn juoksuun. Jos ei tule tulosta, niin sitten Nefi jatkaa tuloksen metsästämistä ja pennut tulee vasta ensi vuonna.\nMio on keskittynyt agilityssä tiukkoihin käännöksiin ja ettei aina tarvitse liitää ilmassa kymmentä metriä. Tällä hetkellä agility tuntuu tosi hyvältä ja meillä on Mion kanssa löytynyt yhteinen sävel. Kisoihin en ole kuitenkaan ilmoittautunut, koska viikonloput ovat aikalailla täynnä.


Viron eGaming-arkisto - vedonlyönti\nEtäpelaamisen järjestäminen Virossa\nMikä on auktoriteetin rooli?\nViron online-uhkapeliorganisaatio on verovirastoon läheisesti yhteydessä oleva viranomainen. Viranomainen on vastuussa kaikkien Virossa online-uhkapelejä ja vedonlyöntiä harjoittavien yksiköiden lisensoinnista ja valvonnasta. Organisaatio on varsin arvostettu ja sillä on erittäin hyvä asema kansainvälisellä areenalla korkean vastuun ja ammattitaidon puolesta.\nViranomaisen päätehtäviin kuuluu lisenssien jakaminen yhteisöille, jotka haluavat käyttää online-sivustoa uhkapeleillä tai vedonlyönnillä. Lisenssin hankkiminen on suhteellisen yksinkertaista ja kustannukset halvemmat verrattuna muiden Euroopan maiden tarjoamiin lisensseihin. Yhden hakemiseksi jokaisen on toimitettava joitain tietoja ja asiakirjoja verohallituksen Virossa sijaitseviin toimistoihin. Niitä ovat:\nHakevan henkilön nimi.\nSe, minkä tyyppisiä uhkapelejä se tarjoaa.\nSen palvelimen IP-osoite, jossa sivusto sijaitsee, sekä palvelimen osoite, joka tarjoaa ohjelmiston peleille.\nHakevan henkilön digitaalinen allekirjoitus jne.\nSovelluksen helppoudesta huolimatta Viron online-uhkapeliorganisaatiolla on tiukat säännöt rahapelien vähimmäisikää tai lisenssin hakemista varten. Vähimmäisikä pelata ja hakea etä- tai online-pelisivustoa on 21 vuotta vanha. Vaikka kansallista arpajaista voivat pelata henkilöt, jotka ovat saavuttaneet 16 vuoden iän.\nOperaattoreille tarjottavien palvelujen lisäksi viranomainen tarjoaa tukensa kaikille pelaajille. Organisaation virallisella verkkosivustolla https://www.emta.ee/eng/contacts-and-about-us, löydät myös 4 puhelinnumeroa. Nämä yhteydenottolomakkeet ovat valmiita milloin tahansa ongelmiin, joita kohtaat tai jos haluat irtisanoa laittoman operaattorin.


Vapautuvan nikkelin määrälle on annettu raja-arvo ensiasennus- ja lävistyskoruissa ja muissa ihon kanssa kosketukseen tarkoitetuissa esineissä. Myös kadmiumin ja lyijyn pitoisuudelle on raja-arvot koruissa ja asusteissa. Rajoitukset koskevat nikkelin, kadmiumin sekä lyijyn käyttöä ja markkinoille saattamista (maahantuontia, myyntiä ja vastikkeetta luovuttamista) EU:ssa koruissa ja asusteissa.\nVastuu rajoitusten noudattamisesta kuuluu tuotteiden markkinoille saattajille, valmistajille, maahantuojille ja kaikille niille, jotka ovat osana toimitusketjua, myös vähittäismyyntiä harjoittaville liikkeille.\nPitkäaikaisella kosketuksella tarkoitetaan kontaktia ihon kanssa\nvähintään 10 minuuttia kolmesti tai useammin kahdessa viikossa tai\nvähintään 30 minuuttia kerran tai useammin kahdessa viikossa.\nTestausmenetelminä on käytettävä Euroopan standardisointikomitean (CEN) antamia standardeja, joihin viitataan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Testien tekemiseen löytyy testauslaboratorioita esim. FINASin sivuilta www.finas.fi.\nKorujen ja niiden metallisten osien, asusteiden metalliosien ja muovimateriaalin kadmiumpitoisuuden pitää olla alle 0,01 paino-%. Rajoitus koskee mm. rannerenkaita, ranneketjuja, kaulakoruja, sormuksia, lävistyskoruja, rannekelloja, rannekoruja, rintaneuloja, pukukoruja, hiuskoristeita ja kalvosinnappeja sekä metallihelmiä ja muita korunvalmistuksen metalliosia.\nRajoitus ei koske seuraavia:\nkorut, jotka on saatettu (tuotu, myyty tai luovutettu vastikkeetta) markkinoille ensimmäisen kerran ennen 10.12.2011\nantiikkikorut, jotka on valmistettu ennen 10.12.1961.\nKorujen ja niiden metalliosien ja asusteiden metalliosien sekä korujen valmistusmateriaalien lyijypitoisuuden pitää olla alle 0,05 paino-%. Rajoitus koskee mm. rannerenkaita, kaulanauhoja, sormuksia, lävistyskoruja, jäljitelmäkoruja, hiuskoristeita, rannekelloja, rannekoruja, rintaneuloja ja kalvosinnappeja. Rajoitus ei koske seuraavia:\nkorut, jotka on saatettu (tuotu, myyty tai luovutettu vastikkeetta) markkinoille ensimmäisen kerran ennen 9.10.2013\nantiikkikorut, antiikkikorut, jotka on valmistettu ennen 10.12.1961\nranne- ja taskukellojen sisällä olevat osat\njalokivet ja korukivet, ellei niitä ole käsitelty lyijyllä tai lyijy-yhdisteillä\nkoruissa oleva emali.\nEN 1811:2011+A1:2015 Referenssitestimenetelmä liukenevan nikkelin havaitsemiseksi lävistyksissä käytettävistä tuotteista ja tuotteista, jotka on tarkoitettu suoraan ja pitkäaikaiseen kosketukseen ihon kanssa\nEN 12472:2005+A1:2009 Kulumista ja syöpymistä simuloiva menetelmä päällystetyistä esineistä liukenevan nikkelin havaitsemiseksi\nEN 16128:2011 Vertailutestimenetelmä nikkelipäästöjen havaitsemiseksi silmä- ja aurinkolasikehysten niiltä alueilta, jotka on tarkoitettu pitkäaikaisen kosketukseen ihon kanssa


Nanny Still vihreä harlekiini? | Designlasi.com\nanatupi 10.5.2011 - 16:16\nNanny Still vihreä harlekiini?\nHei, utelisin, että mihin hintaan nanny stillin harlekiini setti menee nykyään? Väri on vain vihreä sinisen sijaan? Löytyy liköörilasit, jotkut isommat lasit?, mehulasit, sokerikko ja kermakko sekä kynttilänjalat.


toukokuu | 2017 | Onerva\nOmaisviestinnän hyödyt hoivayritykselle\nBy\tVille Niemijärvi\ton\ttoukokuu 24, 2017\tin Ikääntyneiden hoiva\nAvoimella viestinnällä omaisten suuntaan on lukuisia hyötyjä hoivapalvelutarjoajalle. Niin yritykselle kuin kunnan hoivayksikölle.\nKustannussäästöt, asiakastyytyväisyys, säästetty työaika. Sellaisia hyötyjä, jotka voidaan mitata myös rahassa.\nTässä meidän käytännön havaintoja ja käyttäjien kokemuksia Onerva – omaisviestinnän tuomista hyödyistä hoivapalvelutarjoajalle.\nAsiakastyytyväisyys avoimuus Kilpailukyky Laatumielikuva Omaisviestintä Omaisyhteistyö Työaika\nOnerva – omaisviestinnän hinnasto on julkaistu\nBy\tVille Niemijärvi\ton\ttoukokuu 16, 2017\tin Ikääntyneiden hoiva\nOlemme julkaisseet Onerva – omaisviestintäpalvelun hinnaston.\nMeillä on ilo ilmoittaa, että tarjoamme Onervasta ilmaisversion, joka on suunnattu pienille hoivaringeille (max. 3 käyttäjää).\navoimuus hinnoittelu hinta Omaisviestintä Omaisyhteistyö Onerva\nKannatatko vain avoimuutta vai teetkö oikeasti töitä avoimuuden eteen?\nBy\tVille Niemijärvi\ton\ttoukokuu 8, 2017\tin Ikääntyneiden hoiva\nTörmäsin Twitterissä Suomen Kuvalehden toimittajan, Salla Vuorikosken twiitteihin liittyen avoimuuteen.\nMietin aihetta vanhus- ja vammaishoivan avoimuuden kannalta.\nKysyt keneltä tahansa alalla tai sen ulkopuolelta, niin kaikki kannattavat avoimuutta.\nKenellä nyt olisi mitään salattavaa.\navoimuus läpinäkyvyys Salla Vuorikoski Viestintä\nVinkkejä viestintään hoiva-alalla: yritysjohdon ei kannata piiloutua\nBy\tVille Niemijärvi\ton\ttoukokuu 3, 2017\tin Ikääntyneiden hoiva\nTässä on yksi pikavinkki hoivayrityksille miten parantaa viestintää ja rakentaa kaivattua avoimuutta ja luottamusta hoivatyössä:\nMyös johdon yhteystiedot kannattaa laittaa verkkosivuille\nAsiakkaat eivät löydä yritystä jos sitä ei ole netissä ja jos yhteystietoja ei löydy. Tämä on tietenkin itsestään selvää kaikille.\nWeb-sivuille kannattaa laittaa kuitenkin myös johdon nimet ja yhteystiedot.\navoimuus läpinäkyvyys luottamus Omaisviestintä Telkänhoiva yhteystiedot


[quote=tt post_id=3583 time=1312502930 user_id=6] [quote="Vieras"]Jatkan vielä kyselyä, kun vauhtiin pääsin :roll: . Minkälaista suutinta kannattaa hankkia? Raketin vesisäiliön tilavuudeksi olen miettinyt n. 15-20 litraa. Tavoitteena on raketilla rikkoa 400m korkeus, niin ei taida ihan riittää tuollainen puutarhaletkuun tarkoitettu suutin, eikä välttämättä tuollainen vesimääräkään.[/quote] Puutarhaletkujen ns. gardena-liitin ei riitä tuommoiseen. Omatekoinen liitin syntyy kahdesta sisäkkäin menevästä putkesta, joista toinen on täyttöputki ja toinen on kiinni tankissa. Putkien välissä pitää olla klappia sen verran että väliin sopii O-rengas. Suuttimen halkaisija on sitten kinkkisempi juttu ja jätän sen asian arpomisen muille. Jos intoa riittää niin kokeile eri kokoja vaikkapa tankin halkaisijan puolikkaasta pienempään päin. [quote="Vieras"]Lähtöteline on jo periaatteessa valmis. Kaikessa yksinkertaisuudessaan se on ihan vanerista kyhätty alusta, jossa on kiinni 3 kappaletta kolmen metrin korkeuteen yltäviä rautatankoja. Rautatangot menisivät läpi raketin kylkeen asennetuista rinkuloista. Mitä on ihmiset mieltä, riittääköhän tuo 3m, itse olen vähän skeptisellä mielellä noin lyhyiden tukien käytöstä, riittääkö takaamaan vakaan lähdön?[/quote] Vesiraketti lähtee todella kovalla kiihtyvyydellä, joten telineen ei tarvitse olla kovinkaan pitkä. Tätäkin voi laskeskella, mutta 2 kertaa raketin korkuinen teline lienee varmasti riittävä. [/quote]


Sää pikkuhiljaa viilenemässä, etelässä vielä hetken lämmintä - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nJulkaistu 04.08.2011 08:35\nSää on tänään hyvin kahtiajakautunut. Etelässä on vielä aurinkoista, mutta pohjoiseen virtaa jo viileämpää ilmaa.\n– Lapin kaikkein sateisimmilla ja pilvisimmillä alueilla lämpötilat jäävät tänään jo noin kymmenen asteen paikkeille, kertoo MTV:n meteorologi Liisa Rintaniemi.Yön ja aamun aikana sateita on tullut etenkin Lapin itäosassa, mutta myös maan keskivaiheilla. Mainos (uutinen jatkuu alla)\n– Sateet näyttävät rajoittuvan maan keskiosaan, aivan siihen kylmän ilmamassan etuosaan. Ja jälleen kerran ukkosiakin näyttää olevan noissa sateissa mukana.Alkuiltapäivästä sateita tulee Oulun korkeudella. Myöhemmin sateita on luvassa eniten Vaasan ja Pohjois-Karjalan välisellä linjalla.– Kyse on paikallisista ukkoskuuroista, eli kaikkialla ei yhtenäisesti sada, Rintaniemi toteaa.Etelässä jatkuu tänään kuitenkin kesäisen lämmin ja auringonpaisteinen sää.– Lämpötila nousee etelässä selvästi yli 20 asteen, jossain paikallisesti käydään jopa 25 asteessa.Sää on kuitenkin pikkuhiljaa viilenemässä.– Sää on muuttumassa kylmemmäksi ja epävakaisemmaksi. Viikonloppu näyttää jo aika sateiselta. Mutta vielä perjantaihin asti etelässä on hyvin kaunis, aurinkoinen sää.