Kotiopetus (mormonismi) – Wikipedia\nMyöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa jokaisella perheellä tai yksittäisellä jäsenellä on kaksi miesjäsentä kotiopettajina, joilla on pappeus. Yleensä toisella kotiopettajista on korkeampi Melkisedekin pappeus ja toisella alempi Aaronin pappeus. Toinen kotiopettajista on siis joko vanhin tai ylipappi, toinen taas pappi tai opettaja. Seurakunnan kotiopetustyö on piispan ja piispakunnan vastuulla. Myös seurakunnassa palvelevat lähetyssaarnaajat toimivat usein kotiopettajina.\nKotiopettajat vierailevat jokaisen jäsenen kodissa kuukausittain ja keskustelevat perheen tai henkilön kanssa jostain hengellisestä aiheesta ja pitävät rukouksen. He myös usein tiedustelevat perheen tarpeista ja pyrkivät auttamaan tai vievät viestin pappeusjohtajille, jotka voivat järjestää perheessä tarvittavaa apua tai tukea. Perheelle annettava apu voi olla hengellistä tai aineellista, heidän luonaan voidaan käydä esimerkiksi auttamassa kotitöissä. Kotiopetustuokio kestää yleensä noin puolesta tunnista tuntiin.\nKirkon Apuyhdistyksellä on vastaavanlainen ohjelma, jota kutsutaan kotikäyntityöksi. Jokaisella seurakunnan naisella eli Apuyhdistyksen jäsenellä on kaksi kotikäyntiopettajaa (tai kotikäyntisisarta), jotka vierailevat tai ovat yhteydessä häneen kuukausittain.\nHuhtikuun 1. päivänä 2018 kirkon profeetta Russell M. Nelson ilmoitti kirkon yleiskonferenssissa, että kotiopetus ja kotikäyntiopetus nykyisessä muodossaan lopetetaan ja korvataan uudenlaisella palvelutyöllä.\nNoudettu kohteesta https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Kotiopetus_(mormonismi)&oldid=17201545\nSivua on viimeksi muutettu 4. huhtikuuta 2018 kello 13.49.


Arjen Karusellissa: Kananpojan keltaista\nMeillä on keltaista teemaa iso astiasto. Miehelläni oli sitä kun aloimme seurustella ja häälahjaksi pyysimme lisää. Jossain vaiheessa en tykännyt siitä yhtään ja mietin miten siitä pääsisi eroon. Nyt se tuntuu taas tosi kivalta ja raikkaalta väriltä. Ainakin se sopii hyvin kevääseen, jossei muuta!\nKermanekka on kuin tehty pienille kukille. Nuo pikkunarsissit ovat niin suloisia tuossa pienessä kannussa.\nKuopus oli tänään päiväkodissa, mutta iltapäivällä soitettiin että kuume oli taas noussut. Eilen hän oli ihan virkeä ja kuumeeton, mutta tämä on nyt tällaista edes takaisin sahailevaa tautia. Huominen ainakin ollaan siis kotosalla taas...\nPäden paja 6. maaliskuuta 2018 klo 16.36\nKauniita ovat, tuo väri on kyllä ihana ja sopii niin hyvin alkavaan kevääseen:) Aurinkoista tiistaipäivää♥\nHanna H 6. maaliskuuta 2018 klo 16.39\nKiitos, aurinkoista tiistaita sinullekin! <3\nBetween 6. maaliskuuta 2018 klo 18.06\nKeltainen teema sopii mainiosti niin mustaan kuin valkoiseenkin. Olisipa ihanaa, jos olisi punaiset jouluun, keltaiset pääsiäiseen ja kevääseen, valkoiset ihan mihin vaan ja..... Nyt on vain muutama punainen teemamuki. En jaksanut jatkaa keräämistä, kun astioita on muutenkin ihan riittävästi.\nHanna H 6. maaliskuuta 2018 klo 18.57\nSepä oiskin hienoa, kun olisi joka tilaisuuteen oma astiasto. :D Meillä vaan loppuisi kaapeista tila, tai ne on nyt just niin täynnä kun voi olla. :)\nKirsti Kaija 6. maaliskuuta 2018 klo 19.42\nKaunis värihän tuo minusta on. Söpöt nuo pikkunarsissit kermanekassa. Hieno idea. Sain tuon keltaisia silkkilankoja lapsilta lahjaksi viime syksynä. Nyt olen neulomassa niistä puseroa itselleni.\nHanna H 6. maaliskuuta 2018 klo 19.58\nSe on jännä, miten sama väri voi tuntua joskus ihan hirveältä, ja jonkin ajan kuluttua taas tosi kivalta! :)\nLa La Lilja 6. maaliskuuta 2018 klo 22.48\nIhanaa kevään tuntua näissä kuvissa! :) Keltainen Teema näyttää pirteältä ja raikkaalta, mutta hetkellinen kyllästyminen on tuttua - välillä sitä vain kyllästyy kivoihinkin astioihin.\nHanna H 7. maaliskuuta 2018 klo 9.59\nMaatiaiskanasen Elämää 7. maaliskuuta 2018 klo 7.42\nTuollaista sahaavaa kuumetautia on nyt ollut liikkeellä, kurjaa! Pikaista paranemista potilaalle <3 Ihanat astiat. Minulla on joskus ollut tuon värinen uunivuoka, enkä tuolloin pitänyt sen väristä. Nykyään tuo väri on minustakin kiva :)\nHanna H 7. maaliskuuta 2018 klo 10.00\nKiitokset, tosi sitkeää ja sahailevaa tautia on nyt ollut. Tai tauteja oikeastaan, varmaan useampaa virustautia liikkeellä ja meilläkin sairastettu jo muutamat.\nSussi 7. maaliskuuta 2018 klo 8.39\nPikaista paranemista kuopukselle!\nHanna H 7. maaliskuuta 2018 klo 10.01\nRiina 7. maaliskuuta 2018 klo 20.50\nÄidilläni on tuo astiasto. Se tuo ihanaa kevättä ja aurinkoa kattaukseen. 💛 Aurinkoa myös päiviisi ja pikaista paranemista potilaalle!\nHanna H 8. maaliskuuta 2018 klo 17.12


make me venture: tammikuuta 2011\nKaksi peräkkäistä iltaa Kuopion yössä olivat kyllä huippuhauskoja, mutta eivät ehkä tehneet terveydelleni kauhean hyvää... Joten tämä päivä on mennyt kuumeilun, yskimisen ja niistämisen parissa, kun sen olisi pitänyt kulua englannin tutkielman, matikan tehtävien ja tekstitaidon preliin valmistautumisen kanssa. Rakastan sairastuminen + koeviikko -yhdistelmää, varsinkin kun tällä viikolla olisi kaksi preliä ja kolme muuta koetta tehtävänä. Eikä tätä sairautta varmaankaan voi käyttää tekosyynä sille, miksi en ole tehnyt yhtäkään kotiin annettua projektia tai kotiläksysarjaa loppuun. Mutta kun voi &`=E#%(¤ on niin voimaton olo!\nTämä blogikin tuntuu olevan samassa nuupahtamisfiiliksessä kuin minä itsekin. Lupaan kuitenkin piristyä pian, ja samalla alkaa tännekin ilmestyä tekstiä ja kuvia kuin sieniä sateella! (tai kuin flunssatapauksia tammikuussa...)\nklo 16.42 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: kipeä, koulu, purnausta\nEilen oli kolmosjakson viimeinen päivä, eli viimeinen oikea koulupäivä (koeviikkoa ei lasketa). Tuntuu ihan kummalliselta, edessä on enää muutama hassu tentti ja kirjoituspäivä, ja sen jälkeen olen teoriassa vapaa tekemään ihan mitä vain tahdon. Paitsi että inhan minulla ensi jaksossa vielä yksi näytelmäkurssi, matikan tukiopetuskurssi ja itsenäinen pakollinen historiankurssi... Eli ei tämä minun kohdallani taidakaan olla ihan ohi. :D\nParista kurssista huolimatta kevät tulee olemaan aivan erilainen kuin mikään aiempi. Kaksi kaveriani muutta Helsinkiin, muutama joutuu lähtemään takaisin kotipaikkakunnilleen ja jotkut matkustavat toiselle puolelle Suomea valmennuskursseille. Itsekin menen (toivottavasti!) töihin, luen yliopiston pääsykokeisiin ja järjestelen tulevaa vuotta. Tarkoitukseni ei siis tosiaan ole lähteä opiskelemaan vielä ensi vuonna, haen vain totutellakseni tilanteeseen, ja jos satun saamaan paikan, jätän sen vuodeksi odottamaan. :) Sillä ensi syksynä minua odottaa Lontoo! Idea on siis vielä aivan ajatuksen asteella, lupaan kertoa kun jonkinlaista edistystä tapahtuu. Aikomukseni on kuitenkin etsiä Lontoosta/Etelä-Englannista järjestö tms. joka välittäisi nuorille työpaikkoja ja auttaisi etsimään asunnon puoleksi vuodeksi.Tahdon päästä pois Suomesta hetkeksi, etsiä itseäni ja selventää ajatuksia sun muuta kliseistä.\nMutta nyt olen kuitenkin vielä täällä, samoin kuin kaikki ystävänikin. Joten nyt pakkaan kamani ja lähden tyttöjen kanssa viettämään mukavaa perjantai-iltaa baarin puolelle. ;)\nPäivän asu. Huomatkaa, "lukuloma".\nVillatakki: Gina Tricot Farkkulegginsit: Gina Tricot\nUudet lakanat <3\nps. minä sitten oikeasti luen tuota kirjaa.\nTunnisteet: asiaa, päivän asu\nTosiaan kellohan on siis jo yli 12 yöllä, eli teknisesti tämä menee nyt väärin mutta menköön, nimittäin tänään minulla on (oli, eilen) syntymäpäivä! :D\nI´m 19. How cool can it be?\nVoi ei miten mauton kuva, pinkki teksti ja tuollainen valo, hitto sentään. Huvittava kamala oikeasti, hihhih. :D (Ja kyllä, minulla on oikeasti myrkynvihreät sälekaihtimet ja prinsessalamppu...) Sovitaan, että teos on sisäisen lapseni aikaansaannoksia. Toinen aikaansaaja tänään oli äitini, joka askarteli minulle aivan ihanan "herkkulautasen" kun sanoin etten halua ahtaa itseeni mitään keksiröykkiötä. Kiitos äiti. <3\nJa sain minä lahjojakin! Vaikka oikeasti luulin että en saisi, en minä oikein ole enää synttäri-iässäkään. Mutta ehei, sain kaksi maailman ihaninta, toivotuinta ja tyylikkäintä lahjaa, taas kerran kiitos äiti!\nTätä sisustustaulua katselin joskus ennen joulua yhdessä yli-ihanassa (ylihinnoitellussa) sisustusliikkeessä, ja äiti ihan oikeasti muisti vielä haikailuni ja osti minulle tuon ihanuuden! Siitä niin tulee tulevan kämppäni keskipiste.\nJa toinen: nainen ja upea ääni, oikea osaaminen ja kauniita kappaleita. Kaiken kaikkiaan oli oikein kiva täyttää 19! :)\nklo 0.46 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: levyt, ruoka, sisustus, syntymäpäivät\nVain minä, dippivihannekset ja Clint Eastwoodin Bird- elokuva.\nKiitos inspiraatiosta afro-amerikkalaisen musiikin kurssi!\nklo 20.12 1 kommentti: Linkit tähän tekstiin\nAikaansaamattomuuden pitäisi olla yksi seitsemästä kuolemansynnistä jos minulta kysytään. Sillä saataisin ehkä meidänkin talossa jotain aikaan. En ole nimittäin ikinä nähnyt hitaampaa, laiskempaa ja yksinkertaisesti saamattomampaa perhettä kuin tämä mihin olen sattunut syntymään. Mikään ei suju niinkuin pitäisi. Esimerkkinä yritin äsken etsiä paikkaa, jossa voisin kuvata päivän asuni, mutta en lopulta löytänyt koko talosta yhtäkään ainoata siistiä ja rojutonta kohtaa. Eli valitan, päivän armeijahenkinen villapusero jää teiltä nyt näkemättä. Jouduin myöskin tyytymään tänään makarooniin ja juustoon, sillä isän ostama jauhelihahan oli siis mennyt vanhaksi jo eilen, ja makaronilaatikko jäi vain haaveeksi...\nKaikkein huolestuttavinta on, että minulla ei ole hirveästi varaa hurskastella, olen lähes yhtä paha itsekin. Jos kuvauspaikkaa etsii, olisi luonnollista aloittaa omasta huoneesta. Muttakun sekin on epämääräisten vaatteiden, kirjojen ja roskien peitossa eikä nähnyt imuria varmaan kuukauteen. Toinen suuri ylpeydenaihe on maalausprojektini: Sain kesäkuussa suuren tarmonpuuskan ja maalasin huoneeni kaikki neljä seinää ja vaihdoin huonekalujen järjestyksen. Tästä puolen vuoden takaisesta tapahtumasta on seinissäni yhä muistona pitkiä pätkiä maalarinteippiä, joita en vain ole saanut aikaiseksi poistaa. Samoin sisustukseni jäi kesken, huoneessani ei siis ole vieläkään verhoja, vaatehuoneen oviverhoa, lamppua, uusia sälekaihtimia eikä minkäänlaista järjestelmällisyyttä. Pyykkikorin sain sentään hankittua! Ainiin, roskakoriakaan ei ole muutamaan vuoteen ollut.\nToivotaan syntymäpäivälahjaksi: ideoita, tarmoa ja organisointikykyä.\nTunnisteet: asiaa, sotkua\nNyt iski ikäkriisi. Syitä on kolme: ensimmäinen on takana ollut viikonloppu ala-asteikäiseten (jee) lasten kanssa Varkaudessa. Ensimmäinen järkytys oli heti bussiin noustessa kahdeksalta aamulla, kun minulle ilmoitettiin, että koska olen porukan vanhin, saan huolehdittavakseni kokonaisen kutosluokan. No mikäs siinä, ei se paimentaminen mitenkään kauhean vaikeaa ollut, piti vaan käskeä niitä olemaan hiljempaa (vaikka eihän ne tietenkään totelleet, kaikilla tutui olevan vähintäänkin ADHD) ja tietää missä rakennuksessa ne suunnilleen menivät. Enemmän minua hämmästytti, mitä sen ikäiset tytöt oikeasti touhusivat: tunnelma oli ihan kuin paikallisessa Passion Nightclubissa kun niiden luureista alkoi kuulua putkeen Brake Your Heart, Only Girl jne jne kun samalla melko tottuneesti vedeltiin kajaalia alaluomelle. Yhdellä tytöllä oli korkokengät, toisella mukana miniläppäri jossa auki Omegle ja hirveä englanninkielinen flirtti omien sanojensa mukaan 21- vuotiaan miehen kanssa. Siis oikeasti, kun minä olin 12, minä pukeuduin perhospaitaan ja vihreisiin farkkuihin, ripsarin laittaminen oli suuri ja jännittävä tapahtuma ja flirttailu kuulosti ihan joltain eksoottiselta ruualta. Ja iltaisin kavereiden kanssa pelattiin korttia ja kikatettiin poikajuttuja, ei varmasti raahattu pelikonsolitietokoneälypuhelinta mukana joka paikkaan. Olihan ne ihan herttaisia tyttöjä, mutta olo oli kyllä kuin dinosauruksella 3D- leffateatterissa. :D Iltakin meni ylppäreihin lukiessa, melkein itkettää kun tätä kalkkeutumista katsoo.\nJa kalkkeutuminen siirtyy ihan pian taas yhden pykälän eteenpäin: Minulla on kolmen päivän päästä synttärit! 19 härregyyd, se on melkein 20. Synttärien juhlinnasta voin kirjoittaa myöhemmin lisää (eli kunhan tiedän mitä aion tehdä). ;) Sen ainakin tiedän, että lahjoja ei olet tulossa: satasten arvoinen vuosijäsenyys kuntosalille menee varmaan ihan hyvin lahjasta, kiitos isi. <3\nViimeinen syy: huomenna starttaa viimeinen varsinainen viikko lukiossa. Viimeinen kouluviikko! Kuulostaa ihanalta, mutta oikeastaan olo on aika haikea. Rakastan kouluani, ja en osaa kuvitella vaeltavani missään muualla kuin pikkuisen koulurakennuksen yhdellä ainoalla käytävällä. No onneksi olen ollut emälusmu ja ensi jaksosta löytyy vielä yksi pakollinen kurssi ja teatteriprojekti, minusta ei noin vain eroon päästä.\nklo 21.36 3 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nEli ajattelin tehdä tämän blogeissa kiertävän unelmahaasteen, vaikkei kukaan minua olekaan haastanut. :) Päätin jakaa unelmani kolmeen eriteemaiseen osaan, aikajärjestyksessä.\nKevät - putki ohi, lakki kouraan ja vapauteen\nKesä - viimeinen yhdessä: ystävät, festarit ja Barcelona\nSyksy - uusi minä uudessa maailmassa, Lontoo ja tulevaisuus\nklo 17.45 3 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: 2011, unelmissa\nJa sitten vielä päivän asu, teemana Bad Hairday.\nValitettavasti noin puolet noista tosi mukavista velvollisuuksista on vielä tekemättä, joten on riennettävä...\nklo 21.41 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: päivä kuvina, päivän asu\nAi että oliko. :D Eilisilta kului siis iloisessa fiiliksessä Onnelassa. En ole käynyt siellä pitkään aikaan, ei ole mikään lempparibaari, mutta eilen oli kyllä ihan huippua. Tosin selvästä illasta tulikin vähän vähemmän selvä... mutta ei se mitään, tänä aamuna oli erittäin pirteää mennä treeneihin kymmeneksi aamulla.\nTänään ei teksti oikein irtoa, saatte sen sijaan kuvia. :) Mitä mieltä bilelookistani? Minusta punamusta toimii aina! Mekko on viime vuodelta vanhojen jatkoilta, se on oikeasti kauhean löysän mallinen, tuunasin sitä kangasvyöllä. PS. seison asukuvassa sitten sängyllä, siksi kauniit tappijalat. Huomatkaa ystäväni ihana itsetehty seinätapetti!\nMinä ja ystävät Selma&Wilma\nMekko: Madonna Kengät ja laukku: Vintagea, Lontoosta\nPS. Jos tykkäätte pannoista ja arpajaiset ovat alaanne, niin Curiouser & Curiouser -blogissa saa vielä huomisen päivän osallistua kotitekoisten pantahärpäkkeiden arvontaan! :)\nklo 22.39 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: bileet, päivän asu, ystävät\nMitä tehdä, kun villakangastakissa paleltaa ja toppatakki on ruma ja tukahduttava? Ostetaan uusi tietysti! Niin siis jos sellainen löydetään tarpeeksi halvalla, kun budjetti on minimaalinen. Nelly.comista löytyikin yksi ehdokas, joka tuntuu kuitenkin liian hyvältä ollakseen totta: tummansininen kevyttopattu canvastakki vain 14.90! Liekkö tuon hintainen kovin laadukas tai lämminkään? Tilaan sen nyt kuitenkin, aina kannattaa kokeilla. :) Iski hirveä nettishoppailuhimo samalla, ja olenkin kuluttanut tässä viimeiset kaksi tuntia kaikissa ihanissa nettikaupoissa. Onnistuin hillitsemään itseni, ja tilasin vain yhden valkoisen vekkihameen alennuksesta. Hyvä minä, rahanmeno pysäytetty!\nNoin muuten päivä ei ollut mitenkään ihanin. Nukuin aamulla pommiin ja jouduin juoksemaan bussiin vartin päästä heräämisestä. Kaksi tuntia pitkää matikkaa päivässä saa kenet tahansa turhautumaan. Soittotuntini meni surkeasti, olen nykyään niin huono... Ja pisteenä iin päälle bussi oli ensin vartin myöhässä ja sen jälkeen ajoi vielä pysäkin ohi vaikka huidoin haluavani kyytiin. Aivan täydellistä. Mutta onneksi shoppailuterapiaa voi nykyään harrastaa myös kotisohvalta käsin. ;)\nHarmi kun vaatteisiin ei merkata valmistusvuotta.\nTuo paita (mekko, tunika?) on yhden sukulaistytön vanha, henkkamaukalta jostain vuodelta miekka ja kivi. Olisi hauska tietää kuinka vanha se on. Alemmassa kuvassa legginsieni lahje, oikein upea yksityiskohtakuva. Mutta nyt pitää juosta, elämäni ensimmäinen spinningtunti alkaa kohta!\nPaita: H&M Legginsit: Lindex\nklo 16.04 8 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nNo joo otsikko on kyllä ihan suora vale, timmiksi minua ei tällä mahalla voi kutsua. Mutta matka sellaiseksi on alkanut! Liityin viikko sitten Liikuntakeskus Fressin kanta-asiakkaaksi, ja tänään pääsin aloittamaan uuden urheilullisen elämäni. Kävin nimittäin starttikurssilla. Kuntosaliharjoittelu on minulle jo ennestään tuttua, treenasin yläasteella pari vuotta ihan suhteellisen kunnolla läheisellä (lue 3 km matka) salilla. Lukion alkaessa kaikki vapaa-aika kuitenkin hävisi ja liikuntaharrastukset jäivät. Tämä näkyy kropassa, kolmen vuoden aikana painoa on tullut lisää n. 7 kiloa, mikä on aika paljon 155 senttiselle tytölle. Lisäksi lukion ensimmäisellä hankkimani krooninen akilesjänteen tulehdus ja viime syksyn polkupyöräkolari pakottivat olemaan yhteensä yli vuoden liikkumatta. Joten ei ihme että kunto on pudonnut aidosti oikeasti nollaan, tällä hetkellä puuskutan ihan normaalivauhdissakin jos maasto on yhtään mäkisempi.\nVuosi sitten syksyllä aloin kuitenkin kaivata taas urheilua, joten päätin kaivaa yhden vanhoista harrastuksistani taas esiin: tenniksen. Nyt olen pelannut jo reilun vuoden, ja pakko sanoa että rakastan sitä. :) Ei puolitoista tuntina viikossa hirveästi kuntoa nosta tai kaloreita polta, mutta ainakin se on tuonut palan liikunnan iloa takaisin elämääni. Ennen joulua taas lopetin yhden aikaavievistä musiikkiharrastuksistani, joten tiistai-illat vapautuivat täysin muunlaiselle harrastamiselle. Plus tajusin myös, että kunhan tämä jakso loppuu, minulla on enemmän kuin tarpeeksi vapaa-aikaa, joten liikkumiselle on taas sitä paljon kaivattua tilaa. Joten pyysin perheeltäni aikaisen synttärilahjan ja liityin Fressille, jossa aion käydä nyt sekä kuntosalilla että ihanilla mahtavilla monipuolisilla rymäliikuntatunneilla. Kertoilen täällä sitten kuinka kilot alkaa karista. ;) Can´t wait!\nPS. Anteeksi nämä typerän myöhäiset päivitysajat, on ollut haipakkaa juosta ympäri kaupunkia.\nklo 22.52 1 kommentti: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: kuntosali, laihdutus, liikunta\nNoniin, nyt sen sitten tein, ikuistin pärstäni tänne. Ja olen kiusallisen tietoinen siitä, että en ole meikannut koko päivänä ja tukkani on jotenkin ihan kummallisen lättänä. Mutta uskalsin, jee! :D Kierreltiin tänään ystävieni Annan ja Neean kanssa hieman (taas) aleja. Hillitsin itseni kuitenkin aika hyvin ja ostin vain suuren ihanan pehmeän villahuivin jota olen etsinyt jo pitkään, ja nätin printtikuvioisen silkkipaidan.\nPaita: H&M Vyö: H&M Legginsit: Vero Moda Kaulahuivi: Vero Moda Silkkipaita: Vero Moda\nPS. Päivän kulttuuri(?)löytö: YleTeeman Ääliö ulkomailla (An Idiot Abroad). Jotain niin hauskaa! Tuottaja/näyttelijäkaverukset lähettävät junttiystävänsä kiertämään ympäri maailman seitsemää ihmettä. Ne kommentit.... katsokaa itse! Nyt en ihmettele yhtään, miksi tätä mainostettiin Lontoossa niin paljon.\nklo 22.25 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: päivän kuva, shoppailu\nSunnuntait ovat olleet aina minulle vähän semmoisia koomalaiskuuspäiviä, aivan sama mitä on edellisenä iltana tehnyt. Tämän päivän väsymystä ja aikaansaamattomuutta lisää vielä se, että meillä oli eilen kaksi peräkkäistä tyttöjeniltaa: meikki-ilta ja pyjamabileet. Tulikin valvottua yöllä noin viiteen, ihmekkö jos nyt vähän nuokuttaa. :D\nYstäväni on Oriflamen konsultti, ja on pitänyt meille nyt muutaman kerran sellaisen meikki-illan, jossa tuotteita saa (melko) vapaasti testailla ja tilata sitten mieleisensä. Systeemi on itse asiassa aika toimiva, konsultti kerää tilaukset, saa tuotteet itselleen ja toimittaa ne sitten henkilökohtaisesti tilaajille. Ja saa tietysti samalla itse kaikensorttisia pisteitä ja lahjoja ja etuja ynnä muuta mukavaa. Itsekin olen tykännyt, eilenkin innostuin ja tilasin itselleni kosteuttavan silmänympärysvoiteen, rajaustussin ja puhdistusmaidon. Silmänympärysvoidetta minulla ei ole ollut varmaan vuoteen (apua!) ja tuota rajaustussia on kehuttu hirveästi.\nNyt pitäisi sitten yrittää pitää itsensä hereillä koko päivä, ja ehkä tehdä jotain järkeevääkin. Siivous voisi olla sellaista, samoin lenkillä käyminen ja matikan laskeminen. Ylioppilaskokeet lähestyy vaan, ja tuo pitkä matikka ei ole ihan ominta alaa minulle.\nklo 15.11 4 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nNo nyt on banneri! Se on ehkä hieman kömpelö, mutta olkoon, näin ensi alkuun. :) Tajusin juuri että tuo ensimmäinen kuva ei oikein toimi, mutta jätetään se nyt siihen, ei se kauhean rumakaan ole. Bannerin tekeminen oli muuten ihan ylihauskaa, sain ihan luvan kanssa konttailla pitkin meidän taloa ja kuvailla kaikkea hassua ja kummallista. Esimerkiksi pinkki juomapilli valkoisella karvamatolla on aika kuvauksellinen yhdistelmä.\nSeuraavaksi pitäisikin sitten hankkia profiilikuva. Se onkin tämän blogin pitämisen ensimmäinen ja suurin kompastuskivi, minä en nimitäin ole kauhean kuvauksellinen ihminen. Nyt joku (kuka joku, luetaanko tätä jo?) saattaa miettiä, että miksi ihmeessä perustaa omasta elämästä kertova blogi, jos ei viihdy kameran edessä. Haasteen takia, tietty! Kaikki on opeteltavissa, myös poseeraaminen. Sitäpaitsi, uskon että pikkuhiljaa kamera auttaa näkemään itsensä aivan uudessa valossa. Mutta sitä odotellessa saatte tyytyä erittäin taiteelliseen pillikuvaan. Olkaa hyvä.\nNoniin, ensimmäinen teksti. Hermostuttaa vähäsen. Minulla on ollut blogeja aiemminkin, mutta kaikki nimettömiä ja jotenkin hirveän yksipuolisia. Mutta nyt ajattelin "tulla ulos kaapista" ja alkaa kirjoittaa blogia elämästäni, ihan rehellisesti omalla nimelläni ja naamallani. Joten tässä lähtee:\nHei, olen Elsi, 19 päivän (hah miten sopivaa!) päästä 19- vuotias lukiolaistyttö täältä kaukaa kehä kolmosen ulkopuolelta. Niinkuin tuosta esittelystä käy ilmi, elämäni on nyt aikalailla murroskohdassa. Abivuosi on loppusuoralla, virallista koulua on jäljellä laskutavasta riippuen 3 viikkoa viiva puolitoista kuukautta. Päässä pyörii samat kysymykset kuin ihan kaikilla tämänikäisillä: mitä sitä ensi vuonna, onko elämää lukion jälkeen? No varmasti on, nyt pitäisi vain osata päättää että minkälaista. Suunnitelmissa siintää välivuosi ulkomailla, koska opiskelemaan en suoraan halua. 12 vuotta putkeen on ihan tarpeeksi tähän hätään, pieni breikki tulee ihan vaan tarpeeseen. Mutta näistä suunnitelmista voin kertoilla sitten myöhemmin lisää, kun tätä blogia on joku eksynyt lukemaankin. :) Ja onhan tässä yhdet yo- kirjoitukset välissä ennenkuin täältä pääsee yhtään minnekään.\nNiinkuin tuossa profiilikuvauksessa jo kerron, tämä blogi voisi kuulua kategoriaan "lifestyle", elämäntyyli. Aion siis puhua niin elämästä kuin tyylistäkin, ehkä jopa muodista. Eli päivän asuja ja shoppailusaaliita tulette varmasti näkemään. Mutta koska tässä jo paljon puhutussa elämässäni on paljon muutakin, aion puhua myös tulevaisuudesta, pohdiskella sitä sun tätä ja laihduttaa. Sillä kyllä, tämä "tyyliblogi" on pienen ja paksun tytön pitämä. Älkää antako sen häiritä, kukaan ei ole täydellinen, saanpahan yhden aiheen lisää mistä kirjoittaa. ;) En kuitenkaa aio kyllästyttää teitä kaloritaulukoilla ja pikkutarkoilla ruokapäiväkirjoilla, teema vain kulkee mukana. Elämä, niinhän se meni?\nTässä varmaan tarpeeksi tälle kerralle. Nyt aion keskittyä blogini ulkoasun hiomiseen, profiilikuva ja banneri ainakin pitäisi hankkia.


Pyhäjoen ydinvoimalan rakentamisluvan saaminen voi viivästyä entisestään | Yle Uutiset | yle.fi\nRakentamislupaan tarvittavista asiakirjoista vain murto-osa on saatu toimitettua Säteilyturvakeskukseen. Puutteiden takia voimalan rakentamislupa uhkaa viivästyä arvioitua pitempään.\n13.6.2018 klo 18:53päivitetty 13.6.2018 klo 21:41\nSuunnittelun viivästymisen takia varsinaiseen laitokseen liittyvät työt eivät etene Hanhikivenniemellä.Timo Sipola / Yle\nFennovoima pyrkii saamaan voimalaprojektin dokumentoinnin Säteilyturvakeskukselle valmiiksi vuoden 2019 ensimmäisellä puoliskolla.\nYhtiön tavoitteena on saada ydinvoimalaitoksen rakentamislupa vuoden 2019 loppuun mennessä.\nAikataulu on tiukka. Toistaiseksi vain 10–20 prosenttia aineistosta on toimitettu Säteilyturvakeskukselle.\nStuk tarvitsee koko aineiston toimittamisen jälkeen vähintään puoli vuotta ns. hiljaista aikaa sen käsittelemiseen.\nFennovoima esitteli Pyhäjoen ydinvoimalahankkeen tilaa ja töiden edistymistä Hanhikivenniemellä keskiviikkona 13.6.2018\nPyhäjoen ydinvoimalan rakentamisluvan saaminen voi viivästyä entisestään.\nFennovoiman Hanhikiven voimalan rakentamislupaan tarvittavista asiakirjoista on laskentatavasta riippuen toimitettu vain 10–20 prosenttia, kertoo projektipäällikkö Janne Nevalainen Säteilyturvakeskuksesta. Kaikki aineisto kulkee laitostoimittajalta STUK:ille Fennovoiman kautta.\n– Se on ollut meille raskasta. Suomalainen tapa suunnitella on aiheuttanut haasteita laitostoimittajalle, sanoo Fennovoiman projektijohtaja Minna Forsström.\nYhtiön alkuperäinen suunnitelma oli saada valtioneuvostolta rakentamislupa jo tänä vuonna. Viime syksynä Fennovoima siirsi tavoitteensa ensi vuoteen.\nProjektijohtaja Forsströmin mukaan nyt tavoitteena on saada rakentamislupa vuoden 2019 loppuun mennessä.\nHän arvioi, että dokumentaatio saataisiin valmiiksi vuoden 2019 ensimmäisen vuosipuoliskon aikana.\nKiireisintä rakentamisen aikaa olisivat vuodet 2020–2022. Työntekijöitä arvioidaan olevan Pyhäjoella enimmillään 4000–5000 henkeä.\n– Pidämme edelleen kiinni siitä, että Pyhäjoen ydinvoimala otetaan käyttöön vuonna 2024, sanoo Forsström.\nTämän hetken tietojen mukaan tämäkin aikataulu saattaa olla liian optimistinen. STUK tarvitsee koko aineiston toimittamisen jälkeenkin vielä vähintään puoli vuotta niin sanottua hiljaista aikaa hakemuksen käsittelyyn.\nSäteilyturvakeskus ei sinänsä ota mitään kantaa Fennovoiman aikatauluihin. Se keskittyy arviomaan ydinvoimalan turvallisuuteen liittyviä asioita.\nFennovoima esitteli keskiviikkona töiden edistymistä ja hankkeen tilaa medialle Pyhäjoella.\nSuunnittelun viivästymisen takia varsinaiseen laitokseen liittyvät työt eivät etene Hanhikivenniemellä. Tämä koskee esimerkiksi reaktorikaivantoa ja jäähdytystunneleita.\nTitan-2 viestintäpäällikkö Mihail Tchitcherin kertoo töiden etenemisestä mediapäivässä.Paulus Markkula / Yle\nErilaiset oheistyöt kuten 600 hengen ruokalan ja 2600 hengen sosiaalitilojen rakentaminen vaikuttaisi kuitenkin etenevän suunnitelmien mukaisesti.\n– Sosiaalitilojen rakentaminen alkaa vielä tänä kesänä, kertoo Titan-2:n viestintäpäällikkö Mihail Tchitcherin.\nFennovoiman pääkonttorin henkilöstö siirtyy Pyhäjoelle vuosina 2019 ja 2020. Samalla myös Rosatom ja Titan-2 siirtävät työntekijöitään Pyhäjoelle.\n– Vuoden 2020 loppuun mennessä Pyhäjoelle tulee työhön noin 800 toimihenkilöä, joista osa muuttaa perheineen, sanoo Fennovoiman rakentamisjohtaja Jouni Sipiläinen.\nFennovoiman mukaan työntekijät tulevat asumaan useilla eri paikkakunnilla ja osa pendelöi töissä Etelä-Suomesta saakka. Perheelliset venäläiset ovat yhtiön mukaan hakeutumassa asumaan pääasiassa Ouluun.\nYdinvoimalan suunnitelmat kesken\nHanhikiven laitoksen perussuunnittelu on keskeisiltä osiltaan vielä kesken. Janne Nevalaisen mielestä on kuitenkin myönteinen asia, että Fennovoima tarkistaa lupa-aineiston ennen sen toimittamista STUK:ille\nSTUK:in mukaan lisäaika tässä vaiheessa on parempi vaihtoehto, kuin asioiden tekeminen moneen kertaan rakennusvaiheessa, kuten Olkiluodossa on käynyt.\nLaitossuunnittelu antaa lisäaikaa myös Fennovoiman turvallisuuskulttuurin ja johtamisjärjestelmän parantamiselle, joissa STUK:in mukaan on parantamisen varaa.\nPyhäjoen referenssilaitosta Venäjän Sosnovyi Borissa on tällä viikolla käytetty jo 90 prosentin kuormalla. Kesäkuun aikana laitoksella on määrä päästää 100 prosentin tehoon. Referenssilaitos otetaan suunnitelmien mukaan kaupalliseen käyttöön tämän vuoden loppuun mennessä.


Kutsuhuutojen mestari kävi Kerimäellä – Puruvesi\nSakaleen hirviporukan slovakialaiset ja virolaiset vieraat eivät tälläkään kertaa jääneet ilman saalista. Miroslav Policek (toinen vas.) kaatoi kaksi hirveä. Vasemmalla Sakaleen puheenjohtaja Juhani Kautonen.\nKutsuhuutojen mestari kävi Kerimäellä\n5.11.2017 06:00 Jari Silvennoinen\nMinkälaisella kutsuhuudolla kauris tai saksanhirvi saadaan houkuteltua lähelle?\nTämä mylvimisen ääninäyte pitäisi kuulla, mutta Miro vain naurahtelee ja pyörittää päätään kerimäkeläisen Sakaleen metsästysmajan pihamaalla. Ei kukko käskien laula, paitsi kilpailussa.\nMiro, eli slovakialainen Miroslav Policek kyllä osaa useitakin hirvieläinten kutsuhuutoja. Lajissa kilpaillaan ja Miro on siinä Slovakian mestari, parhaimmillaan MM-kisoissakin kolmanneksi yltänyt.\nKisoissa nelihenkinen tuomaristo arvioi ja pisteyttää kilpailijoiden huutonäytteet näkemättä osallistujia. Kilpailu käydään kolmessa eri huutolajissa, jotka kuvastavat luonnon erilaisia tilanteita, kuten kiimaisen uroksen kutsumylvintää.\nNyt ollaan kuitenkin Kerimäellä hirvijahdissa ja siinä koirat hoitavat riistan etsimisen ja sen perässä ääntelyn omalla haukkumisellaan.\nMiroa naurattaa metsästyskulttuurien vertaaminen siten, että kun Slovakiassa miehet kilpailevat metsästykseen liittyvillä äänillä, Suomessa samalla teemalla kisaavat koirat.\nSuomalaisessa hirvijahdissa metsästäjä ei saa mölähdellä, ellei ole ajomiehenä.\nMiroslav Policek kävi viime viikon lopulla kolmen muun slovakkimiehen kanssa perinteisellä vuorovierailulla Suomessa ja Kerimäellä.\nMiro sekä Anton Policek, Anton Klabnik ja Laco Kurie osallistuivat metsästykseen neljänä päivänä Sakaleen mukana ja ehtivät pyörähtää Pihlajaniemelläkin.\nKyse on kymmenkunta vuotta sitten alkaneesta metsästäjävaihdosta, jossa joukko slovakialaisia metsästäjiä käy joka toinen vuosi jahdissa Kerimäellä. Sakaleen iskuryhmä käy puolestaan vuorovuosina Slovakiassa sikäläisten vieraana.\nTässä metsästysmatkailussa ei metsästykseen osallistumisella rahasteta kummassakaan päässä. Kyse on ystävyysvierailuista.\nKanssakäyminen sai alkunsa, kun eräs slovakialainen naisopettaja oli opettajavaihdossa Savonlinnassa ja majoittui Kerimäellä Paavo Silvennoisen perheessä.\nTarinointi johti metsästykseen ja kävi ilmi, että opettajan isä oli kova metsämies. Sitten syntyikin ajatus, että kerimäkeläiset voisivat tulla käymään Slovakiassa.\nLue lisää 2.11. Puruvesi-lehdestä.\n← Leipäjonoon tullut lisää asiakkaita\nSujuu se hakkuu sulallakin maalla →


Bladen Hoitokirja Nov 20, 2008 12:20:54 GMT 2\nPost by Anne on Nov 20, 2008 12:20:54 GMT 2\nDriimi, 3 kohista! =)\nLast Edit: Nov 20, 2008 12:21:23 GMT 2 by Anne\nBladen Hoitokirja Nov 22, 2008 3:25:18 GMT 2\nPost by Dreamer on Nov 22, 2008 3:25:18 GMT 2\nIhana kuva <3 kiitos, inspiroi oikein kunnolla. (:\nKurkistin talliin ovesta sisälle ja vedin ah niin tuttua tallin tuoksua keuhkoihini, vilukissa kun olin olin pukeutunut niin lämpimästi ettei minua olisi kovinkaan helposti erottanut michelinin-ukosta. Bladen oli nähnyt tarhassa Myntin ja muiden tammojen kanssa, joten en odottanutkaan tähtipään hörähtelevän minulle karsinaltaan. Tuntui oudolta opetella takaisin vanhaan asumukseen rauhallisen aitan jälkeen. Tohinaa oli paljon, tuntilaisia tuli ja meni, muutamat tutut kasvot tervehtivät minua.\nWearin kasvoilla oli epätavanomainen myrtynyt ilme, ei ollut vaikeaa arvata miksi kun kovin nenäkkään näköinen lettipäinen tyttö raahasi Taigaa tunnille ja kehtasi jopa tuhahtaa minulle kun huomasi katseeni. "Ohhoh." kummastelin tytön toimintaa ja Wear tuhahti eikä selvästikkään ollut yhtä yllättynyt kuin minä, "Toi ei ole vielä mitään, se on paljon pahempi." tyttö selitti alakuloisena, melkein itkun partaalla turhautumisesta. "Kuules älä välitä tuosta, sillä on joku kompensoinnin tarve tai sitten se degressoi tunteitaan." selitin tytölle joka katsahti minuun oudoksuen, naurahdin "Koeviikko ja psykologian koe." selitin hymyillen. "Mutta nyt sie tarvit piristystä, mitäs jos lähdettäisiin lyhyelle käyntimaastolle Bladella?" ehdotin Wearille ja toisen ilme kirkastuikin hieman.\nTuumasta toimeen siis, Blade tervehti minua hengitys höyryten ja odotteli minua portilla valmiin näköisenä. "Minullakin on ollut ikävä, mutta koeviikko tiäthän sie." selitin tammalle rapsutellen tätä hetken ja kiinnitin riimunnarun. "Mutta tänään saat toimia terapia hevosena." ilmoitin reippaasti tähtipäälle ja avasin portin päästääkseni puoliverisen ulos. Myntti yritti kärkkyä tilaisuutta päästä vapaaksi, mutta pettyi saadessaan suljetun portin eteensä, hirnuen nuori tamma jäi prostestoimaan jäämistään tarhaan.\nSidoimme Wearin kanssa yhteistoimin tähtipään käytävälle ja aloimme harjata, onneksi loskakelit olivat ohi ja ainoa ongelma oli märkä lumi joka oli jämähtänyt tilsoiksi kavioihin. Muuten hieman kostea musta oli muuten puhdas, ähelsin kavioiden kimpussa hikipäässä kun ovi avautuikin ja tuntilaisia alkoi virrata sisään. Yllättyneenä seurasin hevosvirtaa, aika oli täysin päässyt karkaamaan käsistä, myös Taigan pää pilkisti tallin ovesta. Ponilla oli vielä yksi raskas tunti edessään ja sekös vain oli saanut Wearin surkeuden alhoihin. Lettipäinen tyttö tuntui katsovan minun hääräämistäni Bladen ympärillä kovin pitkään, vielä enemmän tytön silmät laajenivat kun Wear asteli paikalle tähtipään suitsien kanssa.\n"Tuon satulankin kohta, siellä oli nyt sellanen tungos että hyvä kun pääsin ulos sieltä." tyttö ilmoitti vilkaisten Taigaa ja tämän ratsastajaa kovin kaihoisan oloisesti, "Hei älä tuokkaan satulaa, mitäs jos mentäisiin ilman, kun vaan käyntiä mennään." ehdotin toiselle ajattelematta asiaa sen pitemmälle, "Loimen vaan tuot niin on Bladellaki mukavampaa." jatkoin hymyillen nähdessäni innostuksen Wearin kasvoilla tämän kuullessa ehdotukseni. "Joo tottakai oota hetki."\nWearin kadottua satulahuoneeseen lettipäinen tyttö ilmestyi kuin tyhjästä norkoilemaan Bladen luo, "Hoidakko sä Bladea?" tyttö kysyi kun ähelsin viimeisen kavion kimpussa. "Juu." vastasin ähinäni seasta, turhaa minä alkaisin kylvää huonoa ilmapiiriä talliin tiuskimalla Taigan ratsastajalle, vaikka tämä Wearin turhautumisesta päätellen ei ollut niitä mukavimpia. Lettipää tuntui katsovan minua hieman nenänvarttaan pitkin, "Mä oon menny tällä tunnilla." tyttö ilmoitti hieman leuhkaan sävyyn aivan kuin ei olisi uskonut että minä olisin päässyt lähellekkään mustan satulaa. "Ahaa, no sepä mukavaa." vastasin ajattelematta sen enempää lettipään sanoja. "Joo, me mentiin esteitä." lettipää jatkoi kun olin saanut kaviot kuntoon, "Se meni viimeksi tosi hyvin, ajattelin pyytää Annelta joko Taigaa tai Bladea seuraavalle tunnille." tyttö jatkoi aivan kuin olisi kuvitellut minun olevan aivan uusi tulokas. "Se taitaa olla aika mahotonta ku vain mie ja Reega voidaan käydä Bladen kanssa tunneilla." huomautin tytölle rauhalliseen sävyyn ja tartuin päitsiin.\nLettipää oli hetken hiljaa ja katseli touhujani aivan kuin olisin loukannut tyttöä jotenkin, aloin jo kaipailla Wearia paikalle, toinen olisi ainakin tiennyt miten lettipään sanomiset tulisi ottaa. "Eikö toi oo aika epäreilua jos te omitte koko hevosen?" tytön kysymys yllätti minut täysin, "Blade ei ole enää tuntikäytössä, se on nykysin Ellin kisahevonen, siksi muut ei pääse sillä tunneille." selitin hämmentyneenä lettipäälle ja päädyin samalla siihen että tyttö kompensoi tai projektoi jotain käytöksellään, minä paraskin kotitekoinen psykologi. Lettipää tuhahti ja vilkaisin Taigaa joka seisoskeli karsinassaan, täydet varusteet päällä. "Eikö sinun olis parempi hoitaa Taiga kuntoon, siehän sillä tunnin menit ja Wear on lähössä minun kanssa pienelle maastoretkelle Bladen kanssa että se ei sitten ole täällä tekemässä sitä." huomautin tytölle niin kiltisti kuin osasin.\nLettipää näytti olevan aikeisa sanoa jotain kun Elli ilmestyi paikalle ja vilkaisi täysissä varusteissa olevaa Taigaa, "Hei Annukka, laitappa Taiga kuntoon." nainen huomautti topakasti ja pysähtyi sitten Bladen luo ja rapsutteli tammaa hymyillen, selvästi uteliaana siitä mitä olimme tekemässä. "Käydään vaan rento maastolenkki ja toimitaan Wearin piristäjinä." ilmoitin punahiuksiselle naiselle ennen kuin tämä ehti mitään kysyä, "No sehän on hyvä, Taigalla on ollu niin paljon tuntejaki nyt että Wear on tuskin päässy rauhottumaan sen kanssa kunnolla." Elli huomautti hymyillen ja tervehti Wearia joka puhisten raahasi tähtipään loimen paikalle ja mulkaisi Annukaksi osoittautunutta lettipäätä joka hääräsi Taigan ympärillä.\nMaastossa kaikki tuntui jäävän taakse, lumi narisi mukavasti kavioiden alla, Bladen pehmeä askellus keinutteli ja hengitys huurusi kauniissa talvimaisemassa. Wear ei kuitenkaan ollut vielä päässyt Annukka-tapauksen yli vaan pauhasi minulle siitä millainen tyttö oli ollut ja minä kuuntelin kiltisti. "Ja huomasikko sie senki ku sen koko käsitys sinusta muuttu ku se näki että sie oot Bladen hoitaja, oikein mielien kielin, mie oon sille ku joku jalkamatto." tyttö selitti, nyt jo kuitenkin rauhallisemmin, toinen oli selvästi kaivannut suunsa puhumista puhtaaksi. "No joo, ei se minuakaan niin, se vaan kerto että oli ratsastanut Bladella ja sitten kysy että miksi mie ja Reega omitaan tätä kullannuppua niin ettei muut pääse sillä tunneille." selitin rauhallisesti ja taputin tähtipäätä kaulalle tämän tallustellessa rauhassa eteenpäin. "Voi luoja, ei Elli päästäs sitä Bladen selkään, sen jalat ja kädet heiluu sen verran että tältä tammalta palais päreet muutamassa sekunnissa, toisin ku Taigalta." tyttö selitti huokaisten ja aloin jo pohtia kuinka paljon lettipäinen tyttö lopulta oli Wearia häirinnyt. "Hei mutta nyt unohat kaiken maailman Annukat ja muut, nautit vaan olostas." ilmoitin hymyillen ja ohjasin mustan puoliverisen mestästä pellolle.\nTalvinen maisema oli henkeä salpaava näky ja sai kyllä unohtamaan kaikki huolet ja murheet sen siliän tien ja kun kaiken sai vielä kokea selästä käsin.. Olisin halannut tähtipäätä onnellisena, mutta pelkäsin suistavani Wearin takaani jos alkaisin taiteilemaan. Halauksen sijaan taputin onnellisesti hymyillen mustaa kaulaa ja ajattelin kuinka täydelliseltä maailma sillä hetkellä tuntuikaan.\nLast Edit: Nov 22, 2008 3:33:05 GMT 2 by Dreamer\nBladen Hoitokirja Nov 29, 2008 19:07:28 GMT 2\nPost by Dreamer on Nov 29, 2008 19:07:28 GMT 2\nWinters Wonderland Vol. 2\nLeikin taas gimpillä ja kokeilin hieman uusia tekniikoita ^^ revontulia oli hauska tehä.\nBladen Hoitokirja Dec 7, 2008 14:45:00 GMT 2\nPost by Reega on Dec 7, 2008 14:45:00 GMT 2\nJälleen Bladeakin hoitelemassa!\nLampsin pitkin lumista tietä kohti Seppeleen tallia. Siitä on taas aikaa kun viimeksi olen täälläpäin ollut. Bladekaan ei taida enää tuntea minua, onhan siitä jo muutama kuukausi. Mutta tammalla on hyvä toinen hoitaja, ettei ihan talliin mätäne. Niin, ja Ellihän ratsailee kilpaa sillä aina silloin tällöin, että mitäs tässä huolehtimaan.\nKylmä pakkaslumi narskui uusien nahkaisten saappaideni alla, ja muutama valkoinen hiutale leijaili alas siellä täällä. Maata ei näkynyt ja tien pientareet olivat suurien lumikinosten peitossa. ‘Hevosille pitäisi varmaan hankkia lumikengät, muutenhan ne hukkuvat tuonne tarhoihin’, ajattelin katsoessani riutuvia poniparkoja, jotka olivat viimeisen päälle topattuja pallukoita. Blade olisi varmaan tallissa, kun ei laitsalla näkynyt yhtään mustaa poninpalluraa.\nHieroin käsiäni yhteen astuessani talliin, jossa oli onneksi hieman lämpimämpi. Sastu puuhaili Rensun karsinan luona, ja menin moikkaamaan vanhaa hepostani.\n- Voi kuinka sen karva kiiltää, sanoin Sastulle joka hankasi Rensun kylkeä minkä kerkesi.\n- Jep jep, joulun alla pitää olla siisti! Sastu sanoi jostain pölypilven uumenista.\nSilitin Rensun silkkistä turpaa, se selvästi tunsi vielä minut.\n- Hei, karvaläjä, pitäähän uusi omistajasi sinusta hyvää huolta? puhelin orille hissukseen. Rensu työnsi jatkuvasti turpaansa syliini, aivan kuin kerjäten haleja. Kuulin Sastun yskivän jostain karsinan perukoilta, ilmeisesti vetänyt poninpölyä keuhkoihinsa.\n- Oletko kunnossa? Haenko imurin? kysyin kurkistaen karsinaan.\n- Enköhän pärjää, jos voisit tuoda lattiaharjan ja mäntysuopaa niin ehkä tämä puhdistuisi rivakammin? Sastu sanoi pölyn keskeltä naureskellen.\nNaurahdin, - Menen hoitajien huoneeseen, koita olla tukehtumatta!\n- Tulen sinne… kohta! Sastu huikkasi karsinasta ja tarttui jälleen harjaan.\nKiipesin rappuset ylös ja tungin reppuni kaappiini. Siitä oli aikaa kun sitäkään olin viimeksi käyttänyt. Vedin pölyttyneen ja koin syömän päiväkirjani kaapista ja selasin sen nopsaa läpi. Voi niitä vanhoja hyviä aikoja, kun minulla oli Jambo hoidokkinani ja Rensu oli omistuksessani. Mutta minkäs sille voi kun ei vain aika riitä. Celeä ja Cassuakin oli ehtinyt vähän aikaa hoidella, valitettavasti kumpikaan söpöliini ei enää Seppeleessä asustanut.\nTippalinssissä laitoin kirjan takaisin kaappiin ja suljin sen. Lampsin hoitajien huoneeseen jossa Elli, Anne ja muutama muu pohtivat tuntijärjestelyä. Moikkasin heitä iloisesti saaden hieman hajamielisiä vastauksia. Nappasin pöydällä olevasta kulhosta muutaman keksin ja istahdin sohvalle pohtimaan mitä tänään tekisin. ‘Voisin ainakin siivota Bladen karsinan ja harjailla ja hoitaa…’, ajatukseni keskeytti huoneeseen astunut pölyinen Sastu, joka masentuneena istahti sohvalle viereeni.\n- Eikös hevosen omistajana olekin ihanaa? sanoin virnuillen.\nSastu mulkaisi minua ja naurahdin.\n- Minun täytyy nyt itse mennä nauttimaan hoitajana olosta, joten nähdään! sanoin iloisesti hypellen kohti rappuja.\nSuuntasin tieni satulahuoneelle, ja pengoin sieltä Bladen harjat. Siinä olikin työtä, sillä en muistanut minkä värinen harjapakki tammalla oli, saatikka missä se olisi! Pitkän etsinnän jälkeen kuitenkin havaitsi Bladepakin hyllyn perällä, ja kiskoin sen sieltä mukaani.\nVoi sitä riemun päivää kun Blade näki minut! Se jatkoi tyytyväisenä mutustelua karsinassaan katsetta kohottamatta.\n- Kiva nähdä sinuakin… sanoin ja laskin harjapakin karsinaan.\nAloitin pölyharjalla, vaikka ei tamma pölyinen ollutkaan. Selvitin sen harjan ja hännän ja puhdistin kaviot kunnes Blade näytti oikein mallikelpoiselta. Ihastelin hetken työn tulosta, Bladen mutustellessa viimeistä heinänkorttaan. Saatuaan sen syötyä, tamma katsoi minua aivan kuin sanoen: ’Lisää ruokaa orjani!’. Mulkaisin sitä takaisin ja vein harjat takaisin harjalaan, siis satulahuoneeseen. Mukaani nappasin Bladen toppaukset, kunnon paksun toppaloimen ja karvariimun.\nMarssin takaisin tamman karsinalle, jossa se katsoi minua katkerasti, eikös sitä ruokaa tullutkaan. Puin Bladelle toppaloimen ja kiristin loimivyön niin ettei Rensukaan saisi sitä pois päältään. Sitten sujautin sille vielä karvariimun päähän ja talutin tamman ulos. Vedin raikasta talvi ilmaa keuhkoihini, tallin pölystä ulkosalle on niin mukava tulla. Bladekin virkistyi, raukka ollut varmaan koko päivän sisällä.\nPäästin tamman kirmailemaan tarhaan muiden kanssa, ja itse suuntasin kohti tallia. Jätin Bladen riimunnarun sen karsinan oveen, ja hain sen jälkeen kottikärryt ja talikon. Heittelin kakkakikkareet kottikärryihin sekä suurimmat liat, ja sitten kyyditin ne lantalaan.\nVilkaisin kelloa ja huomasin sen olevan jo ihan liikaa. Kipasin ylös hakemaan kaapista tavarani ja sitten suuntasinkin jo kohti bussipysäkki. Blade hirnahti vielä heippahirnahduksen, ja vilkutin sille sen juostessa tarhassaan Humun ja Palmin kanssa.\nReega & Blade\nBladen Hoitokirja Dec 11, 2008 18:46:34 GMT 2\nPost by Dreamer on Dec 11, 2008 18:46:34 GMT 2\nEn sano enempää <3\nBladen Hoitokirja Dec 13, 2008 15:23:50 GMT 2\nPost by Dreamer on Dec 13, 2008 15:23:50 GMT 2\nPitäis varmaan välillä kirjottaakki jotaki..\nLast Edit: Dec 19, 2008 12:29:52 GMT 2 by Anne\nBladen Hoitokirja Dec 16, 2008 20:08:18 GMT 2\nPost by Reega on Dec 16, 2008 20:08:18 GMT 2\nLasketaanhan tämä hoitomerkinnäksi?\n(Koira on muuten saksanpaimenkoiraurokseni Royal)\nBladen Hoitokirja Dec 16, 2008 21:30:25 GMT 2\nPost by Reega on Dec 16, 2008 21:30:25 GMT 2\nInnostus iski: tuloksena toinen kuva! : D\nLast Edit: Dec 19, 2008 12:29:10 GMT 2 by Anne\nBladen Hoitokirja Dec 24, 2008 16:17:02 GMT 2\nPost by Dreamer on Dec 24, 2008 16:17:02 GMT 2\nJouluyö ja taivas on täynnä tähtiä\nTumma tähtitaivas välkkyi kauniina, valloittavana jättäen pienen ihmisen suu auki miettimään pienuuttaan, kuinka isoa kaikki tuolla jossain olikaan tai sitten nekin miettivät siellä jossain kuinka pieniä itse ovat. Eräskin pieni ihminen saapasteli kohti kotoisaa rakennusta, täynnä joulumieltä ja iloa. Rakkaita hoitohevosia ja ystäviä.\nOvi narahtaa kun se avataan topakalla otteella, eräs tietty tähtipäinen tamma tervehtii tulijaa tonttulakkeineen. Pipo pää hymyilee ja hellittelee tummaa ratsuaan hetkisen, kuiskien joulun ihmeistä ja taioista, siitä kuinka varsinkin tänään täytyy olla kiltisti että illalla saadaan lahjoja. Tähtipää hörisee ymmärtäväisesti, mutta hamuilee silti ilkikurisena taskuja, ei kait yksi haukku verottaisi kuin yhden lahjan pukin reestä? Ennen kuin takin kangas kuitenkaan saa kohdata ilkikurisella päällä olevan tamman hampaita nappaa nappisilmä hoidokkinsa kiinni ja taluttaa ulos ilmoittaen että Bladenkin olisi ehdottomasti nähtävä ulkona roihuavat revontulet.\nTällä kertaa mukaan ei oteta muita, vain kaksikko. Lämmin satulaton selkä pitää kuskin hyvin lämpimänä eikä tähtipäänkään tarvitse sietää kiristävää satulavyötä. Maisemaa kauniinpaa saa hakea, mitään ei puutu, jopa muutama metsässä asuva otuskin uskaltautuu kaksikon tielle saaden mustan puoliverisen korskumaan ilomielisesti ja tanssahtelemaan ilkikurisesti. Tyttö selässä naurahtaa ja palauttaa höpöttävän tamman ruotuun, tänään vain nautittaisiin luonnon hiljaisuudesta ja ehkä pienestä laukkapätkästä.\nPaluumatkalla tähdet tuikkivat kahta kirkkaammin, toivottaen hyvää joulua, muutama tähdenlentokin kerää toivomuksia matkallaan halki loputtoman avaruuden. Hevosen selässä tytöstä tuntuu aivan kuin hän voisi kurkottaa tähtiin ja napata itselleen yhden niistä, omakseen ja lohduttajakseen. Höyryävä hengitys nousee taivaan tuuliin ja tähtipää muistuttaa itsestään hörisemällä rauhoittavasti, pieni hymy kaareutuu kuskin huulille ja hän rapsuttelee hetkisen mustaa säkää, jutustellen matalalla äänellä puoliveriselle.\nKumpainenkin huokaisevat tyytyväisyydestä, ilta on täydellinen sitä ei voi mikään pilata. Jouluyö, rauhan yö. Punaiset tonttulakit viilettävät ympäriinsä jaellen lahjoja, jakaen rauhaa jokaiseen kotiin ja sydämmeen.\nHyvää ja rauhaisaa joulua toivovat Dreamer & Blade\nLast Edit: Dec 24, 2008 16:18:52 GMT 2 by Dreamer\nBladen Hoitokirja Jan 5, 2009 18:35:08 GMT 2\nPost by Dreamer on Jan 5, 2009 18:35:08 GMT 2\nOn se kumma kun en ikinä saa noita aloittamiani tarinoita valmiiksi aina joku keskeyttää tai sitten loppuu inspiraatio kesken, mutta tarina tulee sitten joskus\nBladen Hoitokirja Jan 9, 2009 23:02:26 GMT 2\nPost by Reega on Jan 9, 2009 23:02:26 GMT 2\nJotain hieman omaperäisempää tällä kertaa...\nBladen Hoitokirja Jan 13, 2009 16:52:38 GMT 2\nPost by Anne on Jan 13, 2009 16:52:38 GMT 2\nReega 3 Kohista. =D\nBladen Hoitokirja Jan 13, 2009 19:54:18 GMT 2\nPost by Reega on Jan 13, 2009 19:54:18 GMT 2\nAww, tuo on aivan ihana, ihana, I-H-A-N-A! Miten sinä Anne osaatkin?! *hyppii ympyrää ja kiljuu* <3<3 En tiedä mikä siinä on niin ihanaa mutta rakastan sitä, ihan oikeesti! Rakastaaa-aan, rakastan! Sain uutta puhtia Bladenkin hoiteluun <3\nBladen Hoitokirja Jan 20, 2009 18:02:56 GMT 2\nPost by Dreamer on Jan 20, 2009 18:02:56 GMT 2\nNyt tiedämme miksi mikään pipo ei kestä..\nBladen Hoitokirja Jan 20, 2009 18:06:41 GMT 2\nPost by Dreamer on Jan 20, 2009 18:06:41 GMT 2\nHieman uutta tyyliä testailin, kerrankin olen tyytyväinen ^^


Hämärän suppilot – Risto Niemi-Pynttäri\nSuppilovahveroita etsiessä hämärä tulee kovin pian näin myöhäissyksyllä: ja taivaan valoisuus pikemminkin haittaa kuin auttaa suppisten havaitsemisessa sammalten seasta. Miksi sanotaan, että ”pimeä laskeutuu” kun se oikeastaan nousee. Metsässäkin se nousee ensimmäiseksi sammalikkoon, ja kun taivas jää vielä valoisaksi niin hämärä suppisten ympärillä saa ne katoamaan.\nJotkut tosin väittävät, että taskulamppusienestys sopii hyvin nimenomaan suppisten etsimiseen. Vaikka sienen lakki olisi väriltään sitä samaa ruskeaa kuin kuolleissa lehdissä, niin jokaisessa suppiksessa on pieni tunnistuspisteensä keskellä lakkia, joka korostuu lampun valossa. Vanhoissa sienissä se on suppilo, ja aivan nuorissa kartio, valokeila nostaa nämä erot esiin.\nOlen tosin kokeillut taskulampun avulla sienestystä vain kerran, silloin hakeuduin vanhaan, tuttuun paikkaan. Ongelma tuntuukin yleisemmältä, eli lampun kanssa metsässä liikkuminen tuntuu samalta kuin sokea keppinsä kanssa, kokonaisuudesta ei saa kuvaa, edessä on vain pieni valaistu alue.\nTänä syksynä metsäsammalikot olivat pitkään kuivia, ja suppiksia löytyi maahan lahoavien puunrunkojen ja kantojen kupeista eränlaisina ryöpsähdyksinä. Ne olivat patoutuneita ryöpsähdyksiä, pihahduksia pienestä reijästä, jotka jähmettyivät hyvin tiiviiksi lakkirykelmiksi. Tietenkin sienirhmasto kulki kaikkialla kuin ohut putkisto, mutta vain muutamissa kohtaa paine oli purkautunut ja muodostunut rykelmäksi.\nNyt, jonkin aikaa kestäneiden sateiden jälkeen normaalin rennot, kastuneiden housujen kaltaiset suppisläikät ovat nousseet sammalten joukkoon.\nSuppilovahveroita etsiessä hämärä tarkoittaa jo pimeää. Minulle se on ensimmäinen vaihe varsin pitkään kestävässä pimenemisen prosessissa. Se alkaa suunnilleen samaan aikaan, kuin sisältä ulos katsottaessa näyttää hämärältä ja tulee sytytetyä valot.


Myyntipäällikkö Ville - Polygon - Polygon Group\nKiinteistövahinkojen asiantuntija / Työpaikat / Tutustu työntekijöihimme / Myyntipäällikkö Ville Väänänen\n”Ei tarvitse miettiä, minkä takia tätä työtä tehdään”\nVille Väänänen aloitti työskentelyn Polygonilla alkuvuodesta 2016. Hänen työnsä myyntipäällikkönä on monipuolista ja liikkuvaa.\n”Pyörin esimerkiksi paljon tuossa pääkaupunkiseudun rakennustyömailla, etsin sieltä meille uusia projekteja ja myyn sekä markkinoin olosuhdehallintapalveluita”, Ville kuvailee työnkuvaansa.\nTyössä ei koskaan tule vastaan kahta samanlaista päivää, mikä on Villen mielestä erittäin hyvä asia.\n”Työn parhaita puolia on kyllä vaihtelevuus. Meillä on neljä erilaista tuoteryhmää, tuotelinjaa, ja erilaisia palveluita, joita myydään erilaisille asiakkaille. Jokainen päivä on erilainen.”\n”Se on myös tärkeää, että työ on merkityksellistä. Ei tarvitse aamulla miettiä, että minkä takia tätä työtä tehdään. Saadaan kiitosta siitä, että ollaan pystytty auttamaan meidän asiakkaita.”\nTyönantaja ja työkaverit auttavat onnistumaan\nVille kokee, että työnantajalta saatu perehdytys on antanut erinomaisen pohjan työssä onnistumiselle.\n”Kyllä mä olen saanut työstä paljon hyvää. Olen saanut tosi hyvän pohjan tähän ja hyvän perehdytyksen. Työnantaja on tehnyt pohjatyönsä ja antanut hyvät lähtökohdat tälle työlle. Lisäksi olen saanut paljon hyviä, hauskoja työkavereita”, hän kertoo.\nHaasteellisissa tilanteissa työkavereiden apu on aina ollut lähellä, sillä hyvässä työyhteisössä kaikesta ei tarvitse selvitä yksin.\n”Ilmapiiri työpaikalla on tosi iloinen ja yhteishenki hyvä. Monesti aikataulut ovat tosi kireitä ja henkilökohtaisesti mm. tarjousvaiheessa monesti tarvitsee pyytää apua, ja sitä kyllä aina saa kavereilta”, Ville kertoo.


##### Hauska dating profiili esimerkkejä – 13 hauskinta dating profiilia koskaan - (otsikot, valokuvat ja.\nHome → Hauska dating profiili esimerkkejä\nTurkki 100 free dating site, Esimerkkejä dating verkkosivuilla profiilit. Juominen ja dating tuebl räppärit dating mallit. Miljoonat nuoret ympäri maailmaa. Suosituimmat hauska dating profiili esimerkkejä dating si Huijaus dating profiilit ovat todennäköisesti sanovat profiilo.\nSeikkailut yhtenäiseksi kokemus, antaa pelaajille valtava valinnanvapaus ja hauskaa. Tutustu tuotteisiin ja palveluihin ja seuraa mitä OP Miljonääri dating New York tapahtuu.\nTekniikoita dating kiviä hauska online dating profiili esimerkkejä, jääkaappi koukku vettä.\nLiity nyt ilmaiseksi Oletko löytäminen on vaikeaa tavata ihmisiä, jotka jaa arvot? Jotkut kaverit luulevat täytyy olla hauska online dating profiili. Dating site profile käännökset virginian osavaltion lakien dating alaikäisiä. Paras profiili esimerkkien dating sivustot turkin muslimi dating miksi naimisissa oleva mies liittyä.\nDating profiili esimerkkien miesten palm bay-florida dating. Ylis hyvänä esimerkkinä asenteista, joka päivä lankoja kuinka pitää olla oma auto jolla kulkea kaikki matkat, käveleminen ja pyöräileminen. Nämä 3 hauska online dating profiilin esimerkkejä miehillä on täydellinen tasapaino huumoria ja vakavuutta, joka toimii joka kerta. Hyvä otsikoissa dating sivustojen esimerkkejä Learning miten kirjoittaa hyvä. Suurin osa väestöstä on edelleen vedonnut maatalouteen, vaikka he eivät itse maanomistajan tai viljelijän.\nBy Marye Audet Jos voit oman hedelmiä ja vihanneksia, saatat olla hämmästynyt esimefkkejä, että esimerkiejä vanhan säilöntäastioiden hauska dating profiili esimerkkejä usein merkittävä.\nKuuntele YleX Etusivu: Hanna Hantula ja Jussi Latvala sokeri Daddy dating suosittelut YleX Etusivu: Kioskin Eve Väyrynen: Kutsukaa meidät kylään, me tullaan! Tässä ovat 4 verkossa dating profiilit esimerkkejä houkutella miehiä sekä. Post avioero dating sukupuoli hauska dating profiileja naisten adam brody dating historiaa.\nAs someone hauska dating profiili esimerkkejä faith Lue lisää Gumtree sinkkuja dating. Tässä muutamia esimerkkejä ainutlaatuisia verkossa datihg profiilit. Pyysit verkossa dating profiilit esimerkkejä miehille, joten ajattelin antaa teille.\nHän on hauska ja nokkela ja tarkka tyyppi tyttö että poika voisi. Eräs esimerkki tästä olisi FTP tiedonsiirrot, vanhempi aikakauden palomuuritoiminnon. Se voi olla hauskaa kommunikoida näiden miesten ja naisten vankien. Nämä kaverit ovat kaikki fiksu ja todella hauska!\nTässä on esimerkki hypoteettinen tarina dating profiilin. Mikä oli yksi enemmän hauskoja asioita ”Speed-Treffit”Oli Tranny. Sukupuoli dating profiili vinkkejä profiil georgian huonekalut internet dating. Dating verkkosivuilla profiilit esimerkkejä american medical association dating. Sillä viljelijät saivat vähemmän dating valmentaja Akron hauska dating profiili esimerkkejä.\nHauska dating kriteerit pahin aika vuodesta online dating. Innovatiivisia ja luovia Treffit Esimerkkejä profiileista miehille Villitys verkossa dating kasvaa päivä päivältä. Seuraavassa on joitakin esimerkkejä profiilikuvaukset yhdessä minun analyysi. Hauska hauska dating profiili esimerkkejä maailman lapsia. Tässä muutama esimerkki, mitä lahjoituksilla saadaan aikaan. Keski-kattilan koukku ylös. Prinsessa ja prinssi online dating vinkkejä, kun tavata. Mikä tekee yhtään naispuolista dating profiili suuri on se, että se erottuu.\nJaa tämä artikkeli Jaa Ms Smith lisäsi: Huolimatta löytää Morgan Travis oli valhe keksineet Nigerialainen mies nimeltä Tosin Olasemo hän. Arab men you can dump this Valentines Day · Atlanta Speed Dating · dating kysymys.\nDating profiilit olisi annettava lyhyt välähdyksiä henkilön. Tietenkin, kirjoittaa hauska ja houkutteleva dating profiili ei ole helppoa antaa.\nOn January 10, 2020 / hauska, dating, profiili, esimerkkejä / Leave a comment\nVapaa dating site Sacramento ( 56 )\nItä-Euroopan dating huijauksia ( 96 )\nKehn on Humalassa dating tarinoita\nVonos on Hauska Internet dating poimia linjat\nVoodoomuro on Kuka on Kenia Moore vuodelta miljonääri matchmaker\nFaezshura on Homo dating Los Angeles\nMeztizragore on Bewertung dating kahvila\n© 2020\tMiten Voin Poistaa Profiilini Yhtenäinen Dating | Top vapaa Aasia dating sites | Designed with San Antonio Dating Service