Kauppapuutarhaliitto ry - Kukilla naistenpäivän juhlintaan\nKukilla naistenpäivän juhlintaan\nKukka on helppo naistenpäivän lahja, joka varmasti ilahduttaa saajaansa ja tekee vaikutuksen. Kansainvälistä naistenpäivää vietetään sunnuntaina 8. maaliskuuta. Tarjolla on paljon erilaisia kukkavaihtoehtoja.\nKukkien saaja ilahtuu\nNaiset tekevät suurimman osan kotitalouksien kukkaostoksista. Kuitenkin naistenpäivänä miehet saavat loistaa kukkien ostajana ja niiden ojentajana. Silloin on hieno tilaisuus antaa kukkia naisille ikään tai perhetilanteeseen katsomatta! Kukkien saaja ilahtuu lahjastaan ihan varmasti! Kukkia kannattaa ojentaa kotona sekä isoille että pienille naisille, ja ilahtuvatpa niistä sukulaiset ja työkaveritkin.\nNaistenpäivä osuu sipulikukkasesonkiin, joten tarjolla on muun muassa leikkotulppaaneja, narsisseja ja helmililjoja. Lisäksi kaupoissa on paljon erilaisia kukkivia ruukkukasveja, joten valinnanvaraa on. Millaisista kukista läheisesi tai työtoverisi pitävät? Vai ostaisitko jotain mikä miellyttää sinua? Vaihtoehtoisesti anna kukkakauppiasammattilaisen auttaa, hän osaa neuvoa.\nVinkkejä miehille naistenpäivänä:\n- Naistenpäivään käyvät sekä leikkokukat että ruukkukasvit.\n- Kukat ilahduttavat saajaansa, niin kotona kuin työpaikalla. Kannattaa kokeilla!\n- Naistenpäivää vietetään tänä vuonna sunnuntaina. Työpaikalla kukat voi ojentaa esimerkiksi jo perjantaina.\n- Myös perheen pienimmät ilahtuvat kukista.\n- Kukkien värillä ei ole väliä, ajatus on tärkein.\n- Kukkien antaja muistetaan, joten se on hyvä tapa jäädä saajan mieleen.\n- Kukan hankkiminen ei ole vaikeaa. Mistä kukkien saaja pitää? Jos se ei ole tiedosa, hanki itseäsi miellyttäviä kukkia tai kysy ehdotusta kukkakauppiaalta.\n- Muista, että kukkia voi lähetyttää, jos et itse pääse paikalle!


Intekraatio | Aikalainen\nsyyskuu 2, 2015 - Kulttuuri - Tagged: Miäs pakinoi\nMerkityksen tunne on multa tällä hallituskaudella hukkunut. Läksin jäljittään sitä Hirvitalolle. Siä kaikki on kaikkialla kaikkien kanssa ja hommat free of charge. Sitä mää haluan, mää ajattelin. Koska saavutukset ja suaritukset, ne ei elämässä lopultakaan paljoa merkkaa.\nHirvitalon pihassa joku maalasi lautaa. Mua silmäiltiin hiaman hualestuneesti, mutta en mää siitä. Menin sisään. Siälä joku keitteli papusoppaa. Taas mua silmäiltiin, ei tervehditty. Mutta en mää siitäkään, rojahdin nurkkaan istumaan ja koitin olla potematta noloa tunnetta. 13 minuuttia mää kestin. Mutta sitten mää en kestänyt enää.\nVee-sanasto, mää ajattelin suariessani kaksvitosen pysäkille. Mutta mää en lannistunut ollenkaan viälä. Tampereella on omaehtoista kaupunkikulttuuria, mää ajattelin. Ja mää haluan olla siinä mukana. Koska sää et voi vastuuttaa muita sun onnesta, vaan sää olet itse se muutos, jonka haluat maailmassa nähdä.\nSiis Tammelaan ja Jeloo Haussiin. Siälä oli oven eessä riapuja, mää sovittelin niitä ja otin itelleni yhen nahkaliivin. Ovia mää koettelin muttei kukaan avannu mulle. Verhot vaan heilahti siä.\nVaikeeta on, mää miätin. Mutta joka pualella hehkutetaan että jumalauta Jeloo haussi. Ja Hirvi haussi. Ja monet monet omaehtoiset vestivaalit.\nSeuraavana päivänä mää näin pihalla naapurini, tyättömän kirjailijan joka usein tupakoi aurinkotualissa siinä. Se kuunteli mua huvitetun näköisenä ja sanoi, että mun tarttis ensin tuntea jengii. ”Tee jäbä vaiks joku tsine”, se sano, ja syventyi taas kirjaansa. Hölpekkiä nääs.\nKyä mua vaan niin masensi, kun mää ajattelin, miten paljon tyätä ja vaivaa mun intekroimiseni omaehtoiseen kaupunkikulttuuriin tuattaiskaan mulle. Mää olen kiireinen nykyihminen enkä ehdi koko kesää tutustua tyättömiin kuvataiteilijoihin ja punk-muusikkoihin ja leikellä lehdistä kirjaimia, vaikka niin meuhkataan, että kyä on hianoo. Kato kun lopulta siä on aina nää samat, nää tsinettäjät, Tahmelan rannassa ja Näsipuistossa ja Lompanlinnassa ja Annikilla, joka sekin meni pilalle kun sinne tuli vesivessat. Tän kertoi mun naapurini, tyätön kirjailija, kontaktini, valoni tässä pimeässä jota Tampereeksi kutsutaan.


SAV -potilaan psyykkisen tuen tarve\nSahlman, Mia (2013)\nOpinnäytetyön tarkoituksena oli selvittää sairaanhoitajien kokemuksia SAV -potilaiden psyykkisen tuen tarpeesta akuuttihoitovaiheessa. Työelämäyhteytenä toimi Pirkanmaan sairaanhoitopiiri. Opinnäytetyön tehtävinä oli selvittää miten äkillinen sairastuminen ja sen aiheuttama kriisi vaikuttavat potilaaseen, minkälaisia psyykkisiä ongelmia SAV -potilailla esiintyy akuuttivaiheen hoidossa ja minkälaisia keinoja hoitajilla on SAV -potilaiden psyykkiseen tukemiseen akuuttivaiheen hoidon aikana. Työn teoreettinen viitekehys koostui opinnäytetyön keskeisimmistä käsitteistä, joita olivat subaraknoidaalivuoto, kriisi, psyykkiset oireet, SAV -potilaan tuen tarve sekä hoidon jatkuvuus. Opinnäytetyö toteutettiin kvalitatiivisella tutkimusmenetelmällä. Aineisto kerättiin haastattelemalla teemahaastattelulla neljää asiantuntevaa sairaanhoitajaa. Haastatteluista saatu aineisto analysoitiin aineistolähtöisellä sisällönanalyysillä.\nTulosten perusteella äkillinen sairastuminen aiheuttaa suuren tiedollisen tuen tarpeen. Hoitajien mukaan potilaat tarvitsivat myös paljon emotionaalista tukea. Potilaat tarvitsivat paljon aikaa ja asioita oli käytävä useaan otteeseen läpi. Tuloksissa nousi vahvasti esille läheisten tuen tarve erityisesti silloin, kun potilas oli itse huonossa kunnossa. Hoitajat kuvasivat potilaan äkillisen sairastumisen olevan kriisi koko perheelle. Kriisi ilmeni järkytyksenä tilanteesta ja monet potilaista yrittivät kieltää sairastumisen. Hoitajien mukaan äkillinen sairastuminen oli potilaille pysäyttävä kokemus, joka laittoi potilaat miettimään omaa elämäntapaansa ja elämäntilannettaan. Potilaat pohtivat, miten he olivat hoitaneet terveyttään, kuten olivatko he hoitaneet perussairauksiaan, oliko heillä joitakin riskitekijöitä sairastumiselle ja olisivatko he voineet ennaltaehkäistä sairastumisen jotenkin.\nTulosten mukaan monilla SAV -potilailla esiintyi eritasoisia psyykkisiä ongelmia, mutta vakavammat psyykkiset sairaudet tulivat esiin vasta hoidon myöhemmässä vaiheessa. Hoitajat nostivat esille tiedon antamisen, keskustelemisen potilaan kanssa sekä SAV -kansion keräämisen tärkeimpinä tuen antamisen muotoina. Osa hoitajista piti myös kuuntelemista ja läsnäoloa tärkeinä psyykkisen tukemisen muotoina. Tuloksissa potilaan tuen saamista rajoittaviksi tekijöiksi hoitajat nostivat erityisesti ajan puutteen ja lyhyet hoitoajat. Opinnäytetyön tavoitteena oli tuottaa tietoa hoitohenkilökunnalle SAV -potilaiden psyykkisen tuen tarpeesta ja tätä kautta luoda osastolle mahdollisuus kehittää SAV -potilaiden psyykkisen tuen saamista. Kehittämisideana olisi, että osastolle voitaisiin kehittää keinoja, joilla kriisiä voitaisiin käsitellä lyhyen hoitoajan puitteissa ja aikaa saataisiin suunnattua enemmän potilaan psyykkiseen tukemiseen.


Vastarintaliike 2012 & 2013 | Kansallinen Vastarinta Vastarintaliike 2012 & 2013 – Kansallinen Vastarinta\nKoti Artikkelit Vastarintaliike 2012 & 2013\nVastarintaliike 2012 & 2013\nVuosi 2012 tullaan Suomen historiassa muistamaan oikeistolaistumisen, saastumisen ja tummumisen vuonna. Pääomapresidentti otti ohjat ja tuloerot kasvoivat. Ennen niin säästeliään kansakunnan luottoluokitus on nyt vaakalaudalla. Keinottelijat ja kapitalistit ovat huomanneet tilaisuutensa tulleen ja tylyttävät entistä raaempaa uusliberaalia litaniaa markkinadiktatuurin puolesta. Ruoan hinta nousee, palveluiden laatu ja suomalaisten turvallisuus laskevat. Veitsi vierailee tiheään puolustusvoimien kukkarolla.\nTalvivaara osoitti meille, ettei huoli ympäristön tulevaisuudesta ole pelkkää punavihreää piiperrystä, vaan todellinen suomalainen kohtalonkysymys. Ennätysmäärä maahanmuuttajia ryntäsi Suomeen, ja edelleen huomattava osa Suomesta protestoi väestöllistä kriisiä vastaan mukavasti mutta täysin tehottomasti sosiaalisessa mediassa. Äärivasemmisto on ottanut aggressiivisen kannan kaikkialla Pohjolassa sukupuoliroolien tuhoamiseksi, ja esimerkiksi kaupat ovatkin olleet liikuttavan tottelevaisia räksyttävän punalauman kohdatessaan. Ja suomalaisen kiukku vain kasvaa, kun “supisuomalaiset” firmat muuttavat edullisemmille leveyspiireille ja jättävät jälkeensä vain kitkeriä muistoja ja työttömyyttä. Mutta aivan vieläkään ei suurinta osaa oikein huvittaisi lähteä kaduille.\nSuomen suunta on siis tasaisen tappavaa laskusuhdannetta. Maailmalla tilanne on kuitenkin muuttunut. Myös kotimainen media varoittelee nyt “äärioikeiston” viheliäisestä pedosta, joka astelee alati lähemmäs Suomea. Ensiksi se pelästytti Kreikan kaduilla, sitten Unkarissa ja nyt Puolassa. Valkoiset eurooppalaiset ovat ottamassa oikeutta omiin käsiinsä, pyytelemättä hyväksyntää tai anteeksi. Kuinka käy vähemmistöjen oikeuksien? Ovatko romanit, afrikkalaiset, “banksterit”, juutalaiset ja äärivasemmisto turvassa enää missään? Murtuuko vaivalla puunattu monikulttuuribrändi myös Suomessa? Varoittavia merkkejä nähtiin jo, kun muutamat suomalaiset poliitikot ja yrittäjät rikkoivat tabuista suurimman; he ovat varovaisesti herätelleet keskustelua sionismista ja juutalaisten roolista globaalissa kapitalismissa, tiedotusvälineissä ja sotapolitiikassa. Suorastaan surrealistisia piirteitä ilmiö sai, kun David Duken Juutalainen ylivalta ilmestyi tänä vuonna Prisman kirjavalikoimiin! Keskustelua syntyy kipeistä aiheista yhä enemmän. Puhe on seuraavaksi muutettava teoiksi.\nVastarintaliikkeen aktiivit kaikkialla Pohjoismaissa ovat tehneet esimerkillisesti työtä nostaakseen esille kysymykset monikulttuurisuudesta, talouden rappiosta ja luonnon tilasta. Vuoden 2012 mielenkiintoisimpiin lukeutunut tapahtuma oli Bollnäsin mielenosoitus, joka järjestettiin vastalauseena maahanmuutosta syntyneille huikeille raiskaustilastoille. Pohjoismaalaiset ilmaisivat tyytymättömyytensä paitsi maahanmuuttopolitiikkaan myös liberaaleihin kansalaisjärjestöihin ja mielipidevaikuttajiin, jotka ovat vähätelleet raiskausten uhrien kärsimystä. Massamaahanmuuton kannattajat ovat näet avoimesti todenneet, että muutamien satojen tai tuhansien pohjoismaalaisnaisten kärsimys on oikeastaan aivan käypä hinta siitä, että Pohjolasta saadaan moderni kulttuurien sulatusuuni. Samoja asenteita vastaan kampanjoimme myös Suomessa tänä vuonna esimerkiksi Turun, Pudasjärven, Jyväskylän, Tampereen ja Vaasan kaduilla.\nAlkuvuodesta joukko aktivisteja suuntasi myös Dresdenin pommitusten muistomarssille Saksaan. Sionistien sotarikosten vastustaminen on ollut piikki paikallisten puolueiden lihassa jo vuosia, ja tovereiden kertomukset matkalta valtavine poliisiarmeijoineen ja raivoavine kommunisteineen kuulostivat uskomattomilta suomalaisiin korviin. Samaan suuntaan olemme eittämättä luisumassa myös täällä, ellei poliittisesti korrektille kehitykselle panna loppua. Matkalla aktivistit solmivat myös tervetulleita yhteyksiä taistelijoihin ympäri Eurooppaa. Pohjola ei ole yksin.\nAktiivinen ja entistä näkyvämpi toiminta kaduilla on lisännyt aktivistien ja tukijäsenten määrää. Positiivista palautetta on saanut myös Kansallisen Vastarinnan toimitus, sillä pyrkimykset luoda aiempaa persoonallisempaa, helpommin lähestyttävämpää ja kattavampaa sisältöä ovat ilmeisesti kantaneet hedelmää. Vuonna 2013 mainosmateriaalista, verkkosivuista ja paperilehdestä rakennetaan taatusti entistä ammattimaisemmat. Tänä vuonna järjestön rekrytointi tulee olemaan tarkemmin kohdennettua, ja konkreettisesta toiminnastakin tulee totuttua monipuolisempaa. Jotta voimme kasvaa, täytyy meidän näkyä kaikkialla. Ja jotta kasvulla olisi merkitystä, on rekrytoitavien suomalaisten oltava meille sopivaa ainesta: taisteluvalmiita patriootteja. Alkava vuosi tulee olemaan liikkeen historian näkyvin – ja ehkä myös myrskyisin.\nVuosi 2012 jää erityisesti mieleen erinomaisten luonto- ja liikuntatapahtumien vuoksi. Aktivisteille tapahtumat ovat varmasti liikkeen mielenkiintoisinta antia, ja niiden näkyvyyttä lisätäänkin tulevaisuudessa. Esikuvakseen aktivistit ovat nostaneet viime vuosisadan alussa vaikuttaneet Pihkalan veljekset, joiden työ urheilukasvatuksen, kansanterveyden, sotilashengen ja rotutietoisuuden eteen Suomessa oli korvaamatonta. Hiihtotapahtuma alkuvuodesta, lukuisat patikointiretket, selviytymiskurssit ja itsepuolustustunnit ovat juuri sitä, mitä kansallismieliset suomalaiset tarvitsevat. Yösuunnistus- ja geokätkentätaidot voivat tulla tarpeeseen. Kun urbaanin ympäristön jättää taakseen, on kyettävä valmistamaan ruokaa ja majoittautumaan hyvinkin alkeellisia välineitä käyttäen. On oltava valmis liikkumaan vaikeassakin maastossa useampia vuorokausia putkeen. Jos tahtoo haastaa yhteiskunnallisen konsensuksen, on osattava myös puolustaa omaa koskemattomuuttaan ja uskallettava ottaa riskejä. 2012 on ollut opettavainen vuosi!\nVastapainoksi ulkoilmatapahtumille toimintakeskus Koti on puolestaan tarjonnut tilat lukuisille dokumentti-illoille, luennoille, kokouksille ja kansallismielisille kulttuuritempauksille. Kadulle.com-kannatuskauppa on levittänyt kansallissosialistista tietoisuutta suomalaisille niin verkossa kuin markkinoilla. Sama tulee jatkumaan vastaisuudessakin. Hankintaideoita otetaan muuten aina vastaan!\nSuomessa aktivistipäiviä on järjestetty vuodesta 2009 lähtien, ja tänä kesänä kokemuksen tuoma varmuus oli helposti nähtävissä. Luennot, ideologiset puheet, liikunta ja kulttuuritarjonta olivat kaikki tasapainossa. Aktivistipäivien myötä Vastarintaliike otti käyttöönsä myös joukon uudistuksia, joilla toiminnastamme voidaan kehittää aiempaa järjestäytyneempää.\nSuuret kiitokset on esitettävä Vastarintaliikkeen jäsenille ja tukijäsenille, joiden kanssa olemme pyrkineet tiivistämään yhteydenpitoa. Tukijat ovat alkaneet esittää ajatuksiaan rohkeammin ja myös tarjonneet suurta apua niin toimitustyössä kuin katuaktivismijärjestelyissä ympäri maata.\nKiitos mieleenpainuneesta vuodesta ja esimerkillisestä aktivismista! Aktivistit – urheilkaamme, jalkautukaamme lähikuntiemme tapahtumiin ja olkaamme tehokkaita taistelijoita! Ne, jotka vasta suunnittelevat yhteydenottoa – tehkää se jo tänään, sillä Pohjola ei tule paranemaan itsestään!\nVuodesta 2013 tulee juuri niin onnistunut kuin kansallismieliset suomalaiset ovat valmiita uhraamaan aikaa ja vaivaa vallankumouksellisen työn eteen. Meistä kellään ei ole hyväksyttävää syytä nukkua alkavan vuoden ohi!\nToimintakeskeistä uutta vuotta 2013!\nEdellinen artikkeliPerinteiden puolesta\nSeuraava artikkeliKansallismielisten urheilu harmittaa viranomaisia\nJanne 1.1.2013 at 14.04\nHieno läpileikkaus Vastarintaliikkeen vuodesta 2012! Entistä tiukemmalla otteella alkaneeseen vuoteen!\nHyvää uuttavuotta kaikille! Eläköön kansallissosialismi!\nLauri 1.1.2013 at 14.34\nJuuso Tahvanainen kiteyttää kuluneen vuoden 2012 kirjoituksessaan hyvin. Liike on saanut Suomessa jalansijaa yhä enemmän ja siitä puhutaan niin kansallismielisten kuin myös punaistenkin keskuudessa. Hyvä niin, sillä tulevasta vuodesta odotetaan liikkeen osalta entistäkin aktiivisempaa.\nItse odotan entistä näkyvämpää ja runsaampaa aktivismia Helsinkiin! Stadilaisena voin sanoa, että nyt 200-vuotias pääkaupunkimme on kiistatta Suomen otollisinta aluetta liikkeen rekrytointia silmälläpitäen. Varsinkin nuorten sekä nuorten aikuisten keskuuteen tarvitaan tietoisuutta aidosta vastavoimasta, joka taistelee nyky-Suomen poliittista konsensusta vastaan. Värillisten maahanmuuttajien määrä ja heidän mukanaan tuomat ongelmat näkyvät ja kuuluvat kaduillamme yhä enemmän ja enemmän. Tämä luo pelon ja epävarmuuden lisäksi myös voimakasta vastustusta suomalaisten keskuudessa. Kansan tietoon tarvitaan oikeanlainen kanava tuoda tätä vastustusta esille.\nValitettava fakta on, että kansallissosialismi on aatteena edelleen tietynlainen poliittinen tabu. Itse näen, että liikkeen tulisi tuoda aktivisminsa yhteydessä entistä enemmän esille niitä asioita, joita kansallissosialistinen maailmankuva pitää sisällään.\nToivon hienoa ja menestyksekästä alkanutta vuotta 2013 kaikille liikkeen jäsenille ja sen tukijoille!\nVesa 1.1.2013 at 17.04\nOttakaa mallia järjestönne markkinointiin Jehovan todistajilta. He ovat vuosien saatossa hioneet markkinointinsa huippukuntoon.\nPP 2.1.2013 at 3.11\nHyvää uutta vuotta kaikille tovereille! Parempi tulevaisuus ei tosiaan tule itsestään vaan meidän jokaisen on se pala palalta rakennettava. Eläköön isänmaa! Eläköön kansallissosialismi!\nT.L 3.1.2013 at 15.37\nOlkoon voimamme korkeimmillaan auringon noustessa! Toivotan veljille ja sisarille hyvää taistelun vuotta, Lujuutta ja voimaa menneistä jumalista!\nKS 11.1.2013 at 15.42\nHienoa toimintaa koko vuosi täynnä! Odotan innolla mitä vuosi 2013 tuo tullessaan.\nsteinar hanssen 14.1.2013 at 11.39\nThank you for a good report Juuso!\nKeep it up, looking forward to meeting you guys again!


Amanda Mäkysen opinnäytetyö SCY:n toiminnan kehittämisestä\nKuvaaja : Veera Antila\nAmanda Mäkynen teki opinnäytetyönsä yhteistyössä Suomen Collieyhdistys ry:n kanssa, jossa aiheena Collieyhdistyksen toiminnan kehittäminen. Amanda selvitti opinnäytetyöhönsä Collieyhdistyksen jäsenten tyytyväisyyttä yhdistyksen toimintaa kohtaan.\nMillainen Collieyhdistys on jäsenten näkökulmasta? Mitä mieltä jäsenet ovat olleet pääyhdistyksen ja alaosastojen järjestämästä toiminnasta? Sekä muun muassa perehtyi tiedotuksen ja markkinoinnin toimivuuteen sekä koetaanko yhdistyksen toimijoiden olevan helposti lähestyttävissä ja tavoitettavissa.\nSuomen Collieyhdistys pyrkii hyödyntämään Amandan opinnäytetyötä toiminnan kehittämisessä ja toivoo, että myös yhdistyksen alaosastot sekä toimikunnat hyödyntäisivät tätä tehtyä opinnäytetyötä omassa toiminnassaan.\nAmanda toteutti Collieväelle kyselyn, jota hyödynsi ja analysoi opinnäytetyössään. Kyselyn yhteydessä järjestettiin myös arvonta, jonka voitti Raila Kotkasta. Suomen Collieyhdistys onnittelee arvonnan voittajaa ja osoittaa suuret kiitokset Amandalle hänen tekemästä arvokkaasta kyselytutkimuksesta!\nLinkki opinnäytetyöhön: tässä.\nKuvaaja: Veera Antila\n›Helsingin uutiset (105)\n›Keski-Suomen uutiset (94)\n›Kymen uutiset (89)\n›Pirkanmaan uutiset (86)\n›Pohjanmaan uutiset (89)\n›Pohjois-Suomen uutiset (88)\n›Päijät-Hämeen uutiset (90)\n›Saimaan uutiset (87)\n›Satakunnan uutiset (92)\n›Savo-Karjalan uutiset (120)\n›Turun uutiset (108)


FinnVenus -valokuvanäyttelyn vaiheita – SeilosCafe\nFinnVenus -valokuvanäyttelyn vaiheita\nMiten syntyi FinnVenus -näyttely ja mitä kaikkea tapahtui ennenkuin siitä tuli todellinen. Aktiivisin näyttelyiden tekemisen aikani oli 1990-luvun alussa. 2000-luvulla kaupalliset toimeksiannot, lapset ynnä muut ruuhkavuosien ilmiöt pitivät huolen siitä, ettei taiteellisemmalle tuotannolle ollut aikaa, eikä budjettia.\nMatkustellessani kävin katsomassa lukuisia hienoja valokuvanäyttelyitä, joiden myötä heräsi pikkuhiljaa sisäinen kipinä omasta yksityisnäyttelystä. Ylläoleva instagram-kuva on marraskuulta 2014 Photo Paris -viikolta. Siellä voidaan sanoa päätöksen omasta näyttelystä lopullisesti syntyneen.\nPäätin palata juurilleni ensimmäisen näyttelyn mustavalkoiseen ihmiskuvaan. Taiteen kentässä lähdin pohtimaan myös kauas taaksepäin ja tutkin mm klassisia renesanssitaiteen helmiä.\nMatkat sisälsivät Firenzen museoita, Venetsian kujia ja Amsterdamin gallerioita…\nProjektin aktiivinen vaihe alkoi 2016 vuoden alussa. Se sisälsi paljon kuvauslokaatioden ja mallien etsimistä. Lokaatiot tuntuivat löytyvän ihan vaan ajelemalla ympäriinsä. Suurkiitos myös ystävilleni sisämiljöiden lainoista.\nMallit puolestaan valikoituivat lähinnä sosiaalisen median mm. Facebookin TFCD-ryhmien kautta. Useat naiset kokivat mallina olemisen hienona kokemuksia antavana harrastuksenaan.\nVaihtelin kuvaussessioiden luonnetta mallien mukaan. Muutamien mallien kanssa luotimme ensikohtaamisen taikaan ja toisien kanssa teimme ensin lyhyen testikuvauksen ja vasta sen jälkeen päätimme mikä on lopullisen setin luonne.\nMatkan varrella testasin myös vanhoja klassisia objektiivejä ja hankin varsin kattavan naisille suunnatun alusvaatekokoelman.\nNäyttelyn ensiesittely päätettiin vuoden 2017 Kuva&Kamera -tapahtumassa, kun löimme kättä päälle tuottaja Marko Sormusen kanssa että seuraavana vuonna messuilla nähdään hieno näyttely. Siitä alkoi projektin uusi vaihe, aloin miettimään tarkemmin näyttelyn ulkoasua, kuvien kokoa, kehystystä, materiaalivalintoja yms…\nSattumien kautta vaihdoin yhden kameran Morsan kehysleikkuriin ja siitä se kehystysidea sitten lähti (lapasesta?), kuten sanotaan.\nOpiskelin ja sain hyviä neuvoja Turun parhaalta kehystäjältä Itäisenkadun Kehystämön Ilkka Hynyseltä. Harmittelin toisaalta lasien heijastavutta, mutta samalla tajusin mattapaperien vaurioitumisherkkyyden ilman lasia kietäväksi suunnitellussa näyttelyssä.\nVitriinikehys mustalla klassisessa puulistalla oli valintani. Kehysmateriaalit ostin Tammisaaressa toimivan Werner Oy:n valikoimista.\nEnnen lopullisia kuvavalintoja oli vaikea karsintavaihe. Raakakuvia on noin 23.000 ja loppusuorallekin pääsi vielä 350 mielestäni loistavaa ehdokasta. Kuvien valinta tapahtui lähinnä ruudulta Lightroom-ohjelmassa. Tarvittava muokkaus tehtiin Photoshopin ja mm. NIKin plugareiden avulla. Vedosten lopullisen arvostelun tein täyskokoisilla vedoksilla pystysuunnassa. On yllättävää miten paljon kuvan ilme vielä muuttuu kun se nostetaan vaakatasosta pystyyn.\nNäyttelykokoinaisuuden kannalta ripustuksen merkitys on suuri: mitkä kuvat sopivat vierekkäin, miten rytmittää kuvat. Saatuani tilan mitat ja seinäkkeiden luonnokset, aloin suunnitella kokonaisuutta. Näitä asioita mallinsin pienoismallin ja mallikuvien avulla vielä kuukauden päivät ennen lopullisia vedostuksia.\nVedokset tein Epson 9900 -printterilläni Hahnemühlen Photo Matt Fibre -paperille. Monien testien jälkeen päätin käyttää tulostaessa Miragen rippiä.\nPohjustuksen ulkoistin Lightpress Oylle, koska mattapintaisen kuvan pohjustaminen vaatii laitteet ja osaamisen, mihin nyt eivät omat resurssit riittäneet. Teimme siellä pitkän päivän töitä, mutta lopputulos oli vaivan arvoinen.\nViimeistelyn suuritöisiä vaiheita oli kuitenkin vielä jäljellä mm. lasienpesu.\nLoppusuoralla päivät pitenivät ja kello tikitti vääjäämättömästi, mutta perille päästiin.\nKuvien pakkaus ja kuljetus Helsinkiin sujuivat hyvin. Messukeskuksessa seinäkkeiden pystytys oli loppusuoralla kun saavuin perille. Mainos Oilion kaverit tekivät tyylikkään pohjan, mihin pystyttää näyttely.\nNyt monivuotinen unelma on konkretisoitunut. Näyttely on valmis ja esitellään yleisölle. Nähdään näyttelyssä!\nJos olet kiinnostunut yksittäisestä vedoksesta, kaikista kuvita on tehty numeroitu kahdeksan kuvan sarja. Vedoksen hinta 800 eur.\nPS. Etsin FinnVenus kokonaisuudelle myös muita esittelytilaisuuksia, vinkkaa jos tiedät mahdollisesti sopivaa paikkaa.


Voita CasinoEurolta maaliskuussa kilo kultaa - Parhaat nettikasinot\nEtusivu » Uutiset ja tarjoukset » Voita CasinoEurolta maaliskuussa kilo kultaa\nCasinoEuron uusimmassa kampanjassa palkintona onkin jotakin erikoisempaa – unohda siis matkalahjakortit, ilmaisvedot tai käteinen! Maaliskuussa 2018 kaikkien NetEntin pelejä pelanneiden kesken arvotaan tasan 1000g painava harkko puhdasta kultaa.\nGolden Ticket -nimeä kantavassa kampanjassa saat yhden lipun arvontaan aina, kun olet kierrättänyt 50€ missä tahansa NetEntin valmistamassa pelissä. Lisäksi jokaista lunastettua kymmentä arpaa kohden pelaajalle hyvitetään saman tien 10 ilmaiskierrosta peleihin Starburst, Gonzo’s Quest tai Piggy Riches. Ilmaiskierrosten määrä on kampanjan aikana rajattu 100 kierrokseen per pelaaja.\nKampanja-aika on 1. – 31. maaliskuuta ja kultaharkon voittaja arvotaan maanantaina 2. huhtikuuta (voittaja julkaistaan 3.4.). Arpoja voi haalia niin paljon kuin vain ehtii, sillä niiden määrää ei ole rajoitettu lainkaan.\nOsallistu kilpailuun nyt ja ota osoitteeksi CasinoEuro!


Mä tulin vähän kipeeksi. Mulla on turkulainen rutto. Mä heräsin kuudelta aamulla melkein reippaana ja tein päivän työt muutamassa tunnissa. Mun tavoite oli kirjoittaa 20 sanaa ja kirjoitin ainakin 120. Kirjoitin esimerkiksi että puhalluksen varjo. Olin oikein tyytyväinen.\nPäivällä olin terassilla ensin T:n kanssa ja sitten vielä kahvilassa itsekseni kirjailemassa lisäsanoja, sellaisia käsin kirjailtuja, hukkapaloja. Siellä mä huomasin etten enää oikein voi peittää mun yskääni tai valuvia silmiäni. Lisäksi mulla oli vähän höntti ja surkea olo. Kuuntelin jotain haikeaa tangoa ja itkin. Mun oli pakko mennä vessaan itkemään loput kun en kehdannut ulista siellä sohvan nurkassa.\nAjattelin jotakin sellaista että kun on oikein hyvä päivä ja kaikki on jotenkin kohdallaan niin huomaa että se mihin on pitkään pyrkinyt onkin nyt tässä. Käsillä. Siinä auringossa ja kynäotteessa ja omassa mielessä. Ja että sellaisena hetkenä voisi olla mielekästä ja hyvää luopua maailmasta. Kadota ja kuolla. Ettei ole ketään joka jäisi erityisesti kaipaamaan ja melkein joidenkin ihmisten kanssa on sovussa niin ettei kenellekään tulisi paha mieli. Sitten mä aloinkin itkeä sitä että onhan se kamala ajatus ettei olisi ketään joka jää kaipaamaan tai ketään joka rakastaisi. Mutta sitten mun piti mennä taas vessan itkemään vähän lujempaa sitä ajatusta että se kaipamattomuus ja rakkaudettomuus on hirmuisen kaunista sellaisena viitteenä valmiudesta haihtua.\nSit mä tajusin että mulla on joku pöpö ja mun on ehkä parasta vaan haihtua kotiin vetämään nappeja ja teetä ja pumppaaman keuhkoputkia ja vähän tajuntaakin laajentavaa astmalääkettä kitusiini. Varmuudeksi työnsin myös sarvikuonon nenääni.\nNyt mä odotan että lääke taas vaikuttaa ja kokeilen sitten vaakatasossa nukkumista. Viime tunnit olen itkenyt sitä että mä en jaksa hoitaa sairasta minua, kun oon niin rasittava ja itkuinen kun oon tässä tilassa. Ja miten surkeaa on ettei kukaan tarjoile mulle kuumaa teetä suoraan vuoteeseen.\nMun on pakko mennä huomenna eli tänään kauppaan, eli mä voin ihan hyvin mennä aurinkoterassille taas ja yrittää muumioitua siihen. Mä uskon että valohoito parantaa ruton.\nJa sitten tuli vielä tämä ja mun piti taas itkeä: Soulsavers – You Will Miss Me When I Burn - Featuring Mark Lanegan\nLähettänyt Anonyymi at 10.5.11\nLabels: elämä, itkeminen, kuolema, rutto, valohoito


Arvostelut: HP LaserJet Pro MFP M28w -monitoimitulostin – Monitoimi – Lasertulostimet – Tulostimet – Oheislaitteet – Verkkokauppa.com\nTuottoisa ja suorituskykyinen monitoimitulostin, joka mahtuu tilaasi ja budjettiisi. Tulostus, skannaus ja kopiointi tuottavat ammattilaistason lopputuloksen. Tulosta ja skannaa helposti älypuhelimesta.\nAirprint, Wi-Fi direct, Cloud print\nLähetettävissä: n. 5-8 pv\nEi myymälävalintaa 5-8 pv Helsingin myymälästä 5-8 pv Helsingin 24h kioskista Heti Pirkkalan myymälästä 5-8 pv Raision myymälästä 5-8 pv Oulun myymälästä\nHinta laatusuhde ok. En luultavasti ostaisi uudestaan.\nTimppaMmies, 55–64v 7 päivää sitten\nhyvä ja helppo käyttöinen. Ei tarvitse usein ostaa mustetta.\narjaNnainen, 55–64v 24.11.2019\nKone oli helppo ottaa käyttöön ja tulostusjälki on todella hyvä.\nUllaNnainen, 55–64v 24.11.2019\nSain tulostimen tarjouksesta satasella ja hyvä peli on. Nopea tulostus ja jälki on hyvää kun töitä varten tulostelee kaikkea. En kuitenkaan tulostaisi valokuvia pienen raitaisuuden vuoksi. Tarjosi ohjelman asennuksen automaattisesti liitettäessä koneeseen. Langattomuus pelaa niin kuin pitää ja säästää hermoja. Pikkusen piti kaivaa että löysi tietoturva-asetukset. Tulostuksen saa salasanan taakse yhdistettäessä suoraan tulostimeen tai sallittua vaan oman langattoman verkon käyttäjiltä.\nVerkkoyhteys toimii vain ajoittain, kaapeliyhteydellä ihan ok.\nlauLaiMmies, 65 tai yliv 7.11.2019\nHuteran oloinen, kevyt. Toimii kyllä yllättävän nopeasti.\nAsennus ei ole niin helppoa kuin myyjä antoi ymmärtää, samalla antoi ammattiasentajan puhelinnumeron, jolta kesti etäasennuksena noin tunnin.Male\nMauriMmies, 65 tai yliv 7.11.2019\nHP LaserJet Pro MFP M28w arvostelu\nOstin tulostimen syyskuun 2019 loppupuolella. Pitkän hakemisen jälkeen päädyin tähän malliin. Pieni koko oli hyvin ratkaiseva tekijä ostoon. Tarvitsen sitä vain mustavalkoiseen tulostukseen. Valokuvat teetän edullisesti kuvapalvelussa. Tekstin jälki on tarkkaa ja tulostus nopeaa. Ei ole mustesuihkutulostimen kuivuvaa tulostuspäätä kiusana. Pro-mallin langaton yhteys vapauttaa usb-johdon käytöstä. Miinuksena siitä se, että langaton yhteys toimii vain 2,4 GHz taajuudella. Vanhalla läppärilläni on se taajuus asetettuna ja toimii betonilattian läpi alakertaan tulostimelle. Uudella läppärillä käytän 5 GHz taajuutta ja usb-kaapelia. Nyt hinta näyttää olevan 30 euroa vähemmän kuin kuukausi sitten. Suosittelen kovasti tätä lasertulostimen mallia, jos ei ole tarvetta väritulostukseen.\nHyvän löytänytMmies, 65 tai yliv 24.10.2019\nKäyttöönotossa meni sormi suuhun ja tuntikausia aikaa. Laitteen nimi ilmestyi Wifi-verkko-listaukseen vasta seuraavana päivänä. Jäin miettimään että käyttöönotto olisi periaatteessa voinut onnistua parissa minuutissa, mutta nyt meni melkein hermot ja vuorokausi. Loppu hyvin, kaikki hyvin, paitsi että laite halpeni 129,90 eurosta 99,90 euroon melkein heti ostokseni jälkeen. Ja halusin ostaa halvimman Wi-fi verkossa toimivan HP-lasertulostimen, valikoimassa olisi vastoin saamaani opastusta ollut myös HP-tulostin hintaan 79,90 euroa.\nMikkelisMmies, 55–64v 19.10.2019\nKaikki tarvittava pienyrittäjälle, joka pärjää ilman väritulostinta.\nVakioasiakasNnainen, 55–64v 3.10.2019\nEi toimi Applessa\nTuotteen skannaus ei toimi mac:ssä. HP on lopettanut Easy Scan ohjelman kehityksen eli tällä koneella et siis skannaa pätkääkään. Menee palautukseen.\nMikaMmies, 35–44v 3.10.2019


Gridcoin-alusta luo supertietokoneen kaltaisen ympäristön yhdistämällä jokaisen käyttäjän laskentatehon verkossa. Tutkijat käyttävät sitten tätä laskentatehoa jatkaakseen opintojaan. Nykyiset projektit kattavat tieteen kirjon ihmisen proteiinikehityksen kartoittamisesta koko Linnunradan galaksin kartoittamiseen.\nAlusta palkitsee GRC-tunnisteissa olevat käyttäjät automaattisesti suorittimensa vapaaehtoisesta käytöstä. Gridcoin käyttää uusien ja innovatiivisten ominaisuuksien yhdistelmää tutkimusverkoston tuottamiseen, joka on paljon kustannustehokkaampi. Katsotaan hetki nähdäksemme, kuinka tämä kolikko on syntynyt.\n1 Gridcoin tulee markkinoille\n4 Gridcoinin lähestymistapa\n6 Panoksen todiste\n8 Tutkimuksen todistus / BOINC-todistus\n10 Ongelmia Gridcoinin kanssa\n12 GRC Lompakot\n13 Blockchain parhaimmillaan\nGridcoin tulee markkinoille\nGridcoin tuli markkinoille 16. lokakuuta 2013 avoimen lähdekoodin kautta GitHub lähettää. Kolikon tuntematon perustaja Rob Halförd on säilyttänyt läsnäolonsa projektissa heidän kauttaan Sähke kanava. Projektin johtava kehittäjä on Marco Nilsson. Hänellä on laaja tausta auto- ja teollisuusohjelmistoissa.\nTähän hankkeeseen osallistuu useita julkisia avustajia; joka on ollut avoimen lähdekoodin julkaisunsa jälkeen. Viime aikoina on ilmaistu huolta nostaminen ohjelmoijan vähimmäisvaatimukset vapaaehtoisille. Jotkut avustajat ovat valittaneet muiden projektiin osallistuvien pätevyydestä.\nGridcoin on käynyt läpi merkittäviä päivityksiä siitä lähtien, kun se tuli markkinoille. Nämä päivitykset sisältävät kovan haarukan, joka loi Gridcoin Classicin ja nykyisen Gridcoinin. Nämä päivitykset mahdollistivat Proof-of-Research -järjestelmän perustamisen, jonka avulla käyttäjät voivat lahjoittaa laskentatehoa BOINC-verkkoon aiempaa tehokkaammin. PoR-järjestelmä varmistaa, että koko tietokoneen teho menee suoraan tutkimukseen kaivostoiminnan sijaan.\n5 vuotta sitten tapahtuneen tulonsa jälkeen Gridcoin on ottanut takapenkin liian monta uusinta saapumista altcoin-markkinoille. Altcoinien määrä markkinoilla räjähti vuoden 2017 puolivälissä, ja tuhannet uudet kryptovaluutat tulivat avaruuteen nopeasti peräkkäin. Kaikki tämä hype on helpottanut vanhojen salausprojektien, kuten Gridcoinin, menettämistä.\nGridcoinilla on ainutlaatuinen strategia verrattuna useimpiin kryptovaluuttoihin. Joka voi keskittyä ensisijaisesti auttamaan sinua nopeuttamaan transaktioaikoja tai käynnistämään ICO: n. Gridcoin-käyttäjät palkitaan tietokonevirtansa lainaamisesta Gridcoin-verkolle yhdessä Berkeley Open Infrastructure for Network Computing (BOINC) -alustan kanssa.\nGridcoin käyttää superblock-protokollaa. Gridcoin pitää liiketapahtumien tietoja säännöllisinä lohkoina, mutta pitää yksilön laskennan osuuksiin liittyvät tiedot toisella kerroksella. Superblockit ovat hyödyllisiä vertaisarvioinnissa ja tieteellisessä lehdessä. Järjestelmä on suunniteltu tällä tavalla mahdollistamaan tulevaisuuden kehitys, mukaan lukien muiden jaettujen tietokoneverkkojen lisääminen ja integrointi.\nGridcoinia on laskutettu ympäristöystävällisenä kryptovaluuttana sen alkuaikoista lähtien. Kehittäjät päättivät käyttää uutta vaihtoehtoa tuolloin – Proof-of-Stake (PoS) nähtyään Bitcoin-lohkoketjun vaatimat valtavat sähkövaatimukset. PoS-kolikot eivät vaadi kaivostoimintaa perinteisessä mielessä, vaan käyttäjät palkitaan kolikoidensa pitämisestä tai “pistämisestä” lompakkoonsa.\nMonet pitävät PoS-kolikoita salaustilan tulevaisuutena. BTC-kaivostoiminta on jo vastuussa enemmän sähköä kuin koko Uusi-Seelanti viime vuonna. PoS-kolikot eivät vaadi minkään erityisen kaivoslaitteiston käyttöä. Siksi ne sopivat paremmin kryptomarkkinoiden hajautettuun luonteeseen. Lisäksi ne eivät vaadi suuria energiankulutuksia. Tämä tekee PoS-kolikoista, kuten Gridcoinista, ympäristöystävällisemmän vaihtoehdon.\nBOINC on korkean suorituskyvyn tietokoneiden jakamisalusta, joka perustettiin 10. huhtikuuta 2002. Vasta blockchain-tekniikan myötä järjestelmä sai valmiudet sallia avoin jäsenyys ja kannustaa vapaaehtoistyötä. BOINC-järjestelmää käyttävät tutkijat ympäri maailmaa, jotka etsivät kustannustehokkaampaa tapaa käsitellä valtavia tieteellisiä laskelmia. BOINCia on käytetty laajasti matematiikan, klimatologian, molekyylibiologian, astrofysiikan, ympäristötieteen ja muilla aloilla.\nTutkimuksen todistus / BOINC-todistus\nTermin Proof-of-Research otti käyttöön Gridcoinin kehittäjä Rod Halford helmikuussa 2014 a kryptovaluutta puhua lähettää. Tutkimustodistus toimii paljon eri tavalla kuin PoW- tai PoS-järjestelmät. Käyttäjiä palkitaan rekisteröitymisestä hankkeisiin, joissa käytetään tällä hetkellä Gridcoin-alustaa. Käyttäjien on ensin rekisteröitävä ja ladattava BOINC-ohjelmisto, jotta he voivat ansaita Gridcoinia heidän panoksistaan. Kun olet rekisteröitynyt, sinun on tarkasteltava BOINCia sallittujen luettelo Valitse projekti, jossa haluat avustaa.\nPoR-järjestelmä yhdistää edellisen lohkon hash-koodin BOINC-alustalta lähetetyn hash-koodin kanssa, mikä vahvistaa osallistumistasosi. Käyttäjien on toimitettava nämä molemmat tuotteet ennen kuin heille myönnetään GRC-tunnukset. Tarjoamalla hybridikaivosprosessin Gridcoin pystyy ylläpitämään ympäristöjalanjälkeä, joka on paljon pienempi kuin PoW-kolikot.\nGridcoin-verkko tarjoaa tutkijoille mahdollisuuden puuttua ikivanhoihin ongelmiin blockchain-tekniikan tarkkuudella. Se on ainutlaatuinen markkinoilla tässä lähestymistavassa. Gridcoin ja BOINC ovat jo hoitaneet huomattavan määrän tutkimusta.\nOngelmia Gridcoinin kanssa\nGridcoin ei ole läheskään täydellinen kuin kaikki kryptot. Äskettäinen Steemit kysely paljasti foorumin sisällä olevat huolenaiheet, joihin on puututtava ennen kuin Gridcoin näkee laajentumisensa. Tässä raportissa paljastetut ongelmat keskittyvät pääasiassa lompakon toimintahäiriöihin. Käyttäjät ovat valittaneet usein lompakon kaatumisista, viivästyksistä palkinnoissa ja monimutkaisesta asennusprosessista, joka voi estää uusia käyttäjiä.\nHuomattava määrä ihmisiä ilmaisi myös huolensa suunnan puutteesta Gridcoin-yhteisössä, mukaan lukien epätasainen asia, johon projektit keskittyvät. Kilpailu jakamistallennusalalla kasvaa muun muassa Storj ja Sia joilla on jo huomattava markkinaosuus.\nGRC-tunnusta käytetään maksamaan osallistujille heidän maksuosuuksistaan. GRC on noussut 7,24% kirjoitushetkellä ja 48724 dollaria 24 tunnin kaupankäyntimäärässä. GRC: n markkina-arvo on yhteensä 14 587 666 dollaria ja markkina-arvo 0,03 dollaria. Tämä on pudonnut kaikkien aikojen korkeimmasta 0,18 dollarista 7. tammikuuta 2017.\nUseat pörssit tarjoavat GRC-tunnuksia, mukaan lukien Bittrex ja Poloniex. Nämä pörssit vastaavat yli 95 prosentista GRC: n kaupankäyntimääristä Coingecko.\nKaavio, joka näyttää GRC-tunnuksen määrän markkina-alueittain\nGRC-käyttäjillä on a joukko harkitsemaan lompakon vaihtoehtoja. Tarvitset GRC ydinlompakko jos haluat PoS: n tämän salauksen. Coinomi tarjoaa myös kolmannen osapuolen matkapuhelinvaihtoehdon. Voit myös tallentaa GRC: täsi pörsseihin tarvittaessa, vaikka tätä viimeistä vaihtoehtoa ei suositella pitkäksi aikaa.\nTosiasia on, että monet ihmiset eivät keskustele Gridcoin-voitoistaan. Joillekin tämän kolikon tutkimusnäkökulma voi olla tarpeeksi, jotta voit harkita tämän altcoinin tukemista eteenpäin. Blockchain-tekniikka laajentaa näköalojamme. Alustat, kuten Gridcoin, käyttävät tätä tekniikkaa tarjotakseen tutkijoille ja tutkijoille keinon pitää kokeilukustannuksensa alhaisina.


Sekalaista Sakkia: Lapset ja raha\nLueskelin tässä Rääpälettä syöttäessäni keskusteluja teinien viikkorahoista ja siitä, mitkä menot kuuluvat teinin, mitkä vanhemman maksettavaksi. Samalla jäin pohtimaan, kuinka kasvattaa lapsesta vastuullinen rahankäyttäjä.\nEsikoinen on neljänneltä luokalta lähtien saanut kuukausirahan 20€, jolla pitää maksaa kaikki kavereiden kanssa tehdyt mäkkireissut, uinnit ja ylimääräiset pikkuostokset. Lisäksi aika vakiona on saanut puheaikaa 10€/kk. Viime kesäksi kuukausiraha jäädytettiin, mutta tuollaiset menot maksettiin sitten aina pyynnöstä. Saattoipa tulla kalliimmaksi kuin kuukausiraha... Nyt pitäisi palata takaisin kuukausirahaan ja aloittaa se myös Toiselle, jonka pikkumenot ovat nousseet sille tasolle, että rahankäyttöä olisi hyvä opetella.\nOlen pitänyt ihan itsestään selvänä, että vanhemmat maksaa:\n- harrastukset (nuo uimahallireissut on kyllä kaksipiippuinen juttu... harkitsen ostavani sarjalipun kaikille tenaville yhteiseksi)\n- pakolliset vaatehankinnat (joskus jopa jotain extraa)\n- kouluun liittyvät menot\n- kaiken, mitä tehdään vanhempien aloitteesta\n- hygieniatarvikkeet (jopa meikit tiettyyn pisteeseen... ne tosin lahjoina yleensä)\n- kavereiden synttärilahjat\nLista olisi varmaan loputon.\nVanhemmilla tuntuu olevan kovin erilaisia tapoja suhtautua lasten viikko/kuukausirahoihin ja siihen, mitä lapsen tulee niistä maksaa. Joku maksaa kotitöistä ja koenumeroista, joku antaa rahaa vain pyydettäessä, toiset puolestaan antaa rahaa paljon ja lapsen pitää maksaa sillä kaikki...\nSilti en tiennyt pitäisikö itkeä vai nauraa, kun joku äiti tosissaan pohti, että jos maksaa tyttärelleen terveyssiteet, niin pitäisikö pojalle maksaa kondomit. Meillä on vessassa varasto siteitä, käyttäköön kuka tarvii. Ja ne kumit on tarkoitus laittaa kylppärin kaappiin, sellaisella volyymilla, ettei kukaan huomaa, jos niitä sieltä katoaa. Puhaltakoot niistä vaikka vesi-ilmapalloja jos niikseen tulee.\nMillaiset on rahakäytännöt muilla?\nLähettänyt SanKari klo 11.18\nHeli 20. syyskuuta 2014 klo 12.43\nMeillä kumpikin iso saa 20e kuukausirahaa. Ja sen lisäksi maksetaan pitkälti samat mitä säkin luettelit. Yritän kannustaa lapsia säästämään esim uuteen kännykkään tai läppäriin ym isoon ja kalliimpaan. Jotta vähän osaisivat hahmottaa että tuollaisiin kalliimpiin ei niin vaan rahat irtoa tosta noin vaan. Aikuisellakaan. Toisella säästäminen sujuu paremmin kuin toisella.\nNää raha-asiat on musta kamalasti hankalia. Rajoja on vaikea vetää ja rahankäyttö on musta kovin hankala kasvatuksen aihe. En halua omille lapsille yhtä tiukkaa kasvatusta mitä itsellä oli koska se ei hyödyttänyt yhtään mitään. Päinvastoin. Yritän tarjota omille lapsille jonkin sortin ahaa-elämyksiä rahankäytöstä mutta ei se helppoa ole sekään. Koska rahaa on nykyään aika vaikea hahmottaakin. Lapset ja nuoret näkee pääsääntöisesti vanhempien käyttävän muovirahaa ja lasten omakin raha on lähinnä tilillä. Mä koen rahankäytön vaikeaksi aikuisenakin. Lähinnä yritän ehkä opettaa ja kasvattaa että raha ei tuo onnea mutta että rahan mukana tulee tiettyjä velvollisuuksia ja että se on tänä päivänä tärkeä vaihdon väline. Laskut ja muut pitää hoitaa alta pois ja olla vastuullinen rahankäyttäjä, joskaan nyt rahan kanssa ei aina tarvitse olla tiukkapipoisena. Saa hemmotella itseään mutta onnea ja hyvinvointia ei voi ostaa. Vaikeaa, vaikeaa..\nSanKari 20. syyskuuta 2014 klo 13.43\nSe on se jatkuva keskustelu siitä, että raha ei kasva puussa (ja Täystuhon kysymys: "Miksei?")\nKoululaiset tuntuu jo ainakin jotenkin käsittäneen, että kaiken sen saa, mitä oikeasti tarvii, mutta haluamisia joudutaan miettimään. Ja että jokainen saa vuorollaan. Eikä kaikkea tarvi edes saada...\nOn aloitettu myös keskustelut tulevista ajokorteista (oletukselta joutuvat maksamaan ne itse, mutta jos maksetaan yhdelle, niin maksetaan muillekin). Ja sitäkin on yritetty esimerkin nojalla opettaa, että rahaa saa tekemällä töitä. Että jos on vaihtoehtona tehdä töitä tai olla kotona tekemättä mitään, niin tehdään töitä...\nJuu ei tosiaan ole helppoa.\nHeli 20. syyskuuta 2014 klo 15.03\nSiitä unohin ylle kirjoittaa että meillä lapset ei saa ylimääräisiä rahoja esim tekemällä enemmän kotitöitä. Mä en suostu niistä maksamaan koska musta ne kuuluu jokaiselle perheenjäsenelle. Iän mukaan katsotaan että mitä kaikkea voi tehdä. En ole koskaan täysin ymmärtänyt sitä miksi lasten ei tarvitsisi tehdä kotitöitä, ainakaan niin että niistä ei maksettaisi. Yhteistä hyvinvointiahan ne edistää. Plus musta sekään ei ole validi syy että lasten ei tarvitsisi osallistua koska he eivät ole valinneet sitä että ovat osana perhettä, että aikuiset ovat päättäneet perustaa perheen ja siksi kotityövastuu olisi heillä. Musta tuolla tyylillä kasvaa juuri niitä persoonia jotka ei suostu tekemään mitään ylimääräistä koska se ei kuulu työnkuvaan.\nSanKari 20. syyskuuta 2014 klo 15.23\nEi makseta kotitöistä meilläkään. Koska tämä ei ole hotelli. Eikä niistä kotitöistä mullekaan kukaan mitään maksa ;)\nArkienkeli 20. syyskuuta 2014 klo 21.00\nSamma här, kotitöistä ei makseta! Mutta meillä on täällä farmilla ollut muita hommia, kuten aidan maalausta (yksi tytär itse ehdotti urakkaa ja sen sai), auton satunnaista siivousta ja muita sellaisia ja niistä on etukäteen sanottu summa joka tulee. Muuten meillä on (isoimmasta päästä) pikkuhiljaa opetelleet käymään meidän duunipaikalla hanttihommissa ja sieltä saavat tietysti oikeata palkkaa, kun ovat sen ikäisiä. Meillä kans me aikuiset maksetaan perusvaatetus ja perusmenot, omilla rahoilla saavat tehdä mitä haluavat. Meillä täällä maalla rahankäyttö on lapsilla vähän erilaista, kun jos meinaa mennä hampurilaiselle tai vaatekaupoille, niin sinne pitää meidän kuskata heidät ja ihan joka oikusta ei lähdetä :D Herätemenoja ei tule oikeastaan kellekään. Niinpä sen jonka shoppailuhammasta eniten kolottaa onkin aika olla luova ja harrastuskuskaamisten yhteydessä autoon tunkee porukkaa joskus kuin pipoa. Mä haluaisin kans, että lapseni oppisivat rahan arvo, muttei niin että se määrittäisi heidän onneaan.\nHeli 21. syyskuuta 2014 klo 8.44\nNo tuommoset sun luettelemat hommat onkin sellaisia mistä voi mun mielestä maksaa. Mut mun vanhin kertoi esimerkiksi että jos sen yksi kaveri petaa sänkynsä niin saa siitä 8 euroa. Siis joka kerta?!?!??! Mitä ihmettä!!!? Tuo on just se tyyli millä mä en halua kasvattaa. Jos ei sitä sänkyä halua pedata omaa silmää miellyttääkseen niin onko toi nyt se tapa millä se sängynpetaus murjotaan läpi? Kyllä joo myönnän minäkin lahjovani lapsia mutta vähän eri asioissa. Meillä ei sänkyjä tarvitse pedata joka päivä ja muutenkin Kaksikolla on aika "vapaat kädet" oman huoneensa suhteen. Mutta kumpikin on aika kantapään kautta kokenut sen että oikeasti pääsee helpommalla pitkällä juoksulla kun niitä lakanoita vähän korjailee ja ylipäätänsä yrittää vähän katsoa että kaikki kamat olisi paikoillaan. Ei tarvitse aloittaa kamalalla raivauksella ennen imurointia ;) Vaikka heillä on tosiaan oman huoneensa suhteen aika vapaata niin siitä ei edes neuvotella nykyään että osallistuvat esimerkiksi koko kodin imurointiin. Meillä ei olla asiaa vain ilmoitettu vaan ihan oikeasti on keskusteltu teinien kanssa että tämä meidän arki ei valitettavasti pelaa niin että kaikki on vain meidän aikuisten harteilla. Me ei selvitä tästä vain kaksin. Että me tarvitaan apua ja koska hekin ovat perheenjäseniä niin he auttavat. Monesti saavat vähän vaihtoehtoja josta valita (imuroitko mielummin vai teetkö ruoan vai vietkö Kolmosen ulos siksi aikaa että saa imuroitua). Roskien vienti on kokonaan Kaksikon harteilla ja siitä nyt välillä nurisevat mutta muuten meillä ei viime aikoina ole rutistu. Kun hommat on perusteltu eikä vaan saneltu niin se on auttanut.\nMäkin haluaisin että saisin pojat välillä johonkin hommiin mun duuniin. Musta olisi tosi hyvä kun näkisivät sitäkin maailmaa. Vaan työnantajan puolesta ei onnistu koska pitää olla täysi-ikäinen. Ne hommat mitä alaikäisille olisi on sitten sitä tasoa että eivät liity siihen varsinaiseen työhön mitenkään. Toki olen sitä mieltä että voivat tutustua hanttihommiinkin mutta omassa duunissa haluaisin että pääsisivät näkemään vähän nimenomaan sitä mun työtä. Ja se siis ei onnistu.\nAi että, mäkin niin haluaisin asua maalla :)\nArkienkeli 21. syyskuuta 2014 klo 14.31\nHuh! Mäkin haluan 8 euroa pedin petauksesta!! :D Joo mä valitettavasti tiedän kans tapauksia, jossa oman astian tiskialtaaseen viennistä maksetaan... Mä meen niin sanattomaks tollasissa tapauksissa (parempi onkin :) ) Meillä isommat pitää huoneitaan itse omansalaisessa kunnossa, yhteisiä tiloja pidetään yhdessä, kuten teilläkin. Pitkään mun haave oli, että hommat tehtäisiin ilman mun kehotuksia, jotenkin ideaalissa maailmassa se menis niin. Mutta tässä tosielämässä täytyy sanoa ja täytyy ehkä myös osata olla närkästymättä siitä että sanomaan joutuu. :)\nEtna 21. syyskuuta 2014 klo 13.00\nHankalia kysyt. Paljon ollaan tätä pohdittu puolison kanssa ja keskusteltu sopivista linjavedoista. Vielä ei ehkä ihan yhteistä linjaa tämän asian suhteen olla löydetty. Aika erilainen lapsuus kotitöiden mutta myös rahan saannin ja käytön suhteen.\nVaikken nyt itseäni kotiorjana pidäkään, niin kuten olen kirjoittanut: Sitä tekemistä kyllä riitti enkä omille lapsilleni halua samaa. Mutta jotain hyvää väitän silti olleen rahankäytön oppimisessa omalla kohdallani.\nMeilläkin maksettiin euro-2 (10 mk) viikkorahaa lapsena ja kotityöt kuului kaikille. Mutta sitten summa kasvoi ja työmäärä lisääntyi. Nuorimpien sisarusten syntymän jälkeen tosiaan sen kokkaamisen, leipomisen, siivoamisen, pyykkäämisen, perunan laiton, perunan noston, heinätöiden, marjanpoiminnan, kasvimaan perkkauksen, jne lisäksi tuli tosiaan ne vauvan ja taaperon vahtimiset aamuin illoin ennen ja jälkeen koulupäivän. Peltotöitä ja navettatöitä unohtamatta. Murkkuiästä eteenpäin sain siis n. 200 euroa kuukaudessa (jos vain muistan oikein, kyllä aika iso summa). Sillä ostin omat tavarat puhelimesta vaatteisiin, mopon/kevarin polttoaineeisiin, puhelinlaskuihin, omiin menoihin jne. Soittoharrastuksen vanhemmat maksoivat. Joten kyllähän tuosta meni säästöön aika hyvin alussa, kun olin muutenkin pihi ja vihasin shoppailua. Toki moottoripyörä ja politiikkaharrastus veivätkin hyvin rahaa. Mutta samoilla säästöillä kustansin myös oman läppärin, jenkkivaihtoreissun ja omaan kotiin muuttaessa hankitut tavarat sekä intin ajan elämisen (päivärahat ei omillaan asuvalla riitä).\nKesätöitä ei sitten ollut koskaan mahdollista kodinulkopuolella tehdä. Maatalouslomittajana tosin toimin kodin ulkopuolellakin toisinaan koulun loma-ajoilla ja lukion loputtua.\nPuolison taas ei ole tarvinnut tehdä lapsuudessaan mitään. EI tosin ole tullut rahaakaan. Ja itse joutuivat hommaamaan rahat ajokorttiin. Meilä vanhemmat maksoi ne.\nOmille lapsille haluaisin kyllä opettaa rahankäyttöä juurikin niin, että saavat isomman summan (pikkuhiljaa kasvaessa) ja sillä maksavat yhä isomman osan omasta "elämisestään". Toki ruoka ja esim. perushygienia (kondomeista siteisiin ja perusshampooihin) maksettasiin. Ja jos tässä joskus molemmat ollaan töissä, niin että pakollisten menojen jälkeen jää rahaa, niin on tarkoitus perustaa rahastot, joista sitten kustannetaan mm. ajokortit lapsille ja annetaan pesämuna, kun muuttavat omilleen. Mutta sitä ennen tosiaan se rahankäyttö, kotityöt ja ruoanlaitto sekä perus tekniset työt (lampun, renkaiden ja öljynvaihdosta nikkarointiin ja napin ompeluun) olisivat hallussa.\nSanKari 22. syyskuuta 2014 klo 0.47\nMä oon tänään pyytänyt esikoista tyhjentämään tiskikoneen ja istumaan suunnilleen vartin ulkona pienten seurana (laitoin ruokaa just silloin, aidattu piha & mies selvitteli riidat), Toista ja Kirppua siivoamaan omaa huonettaan & hytkyttämään n. vartin vauvan vaunuja (koska meillä oli kahden oman tappelevan lisäksi vielä 3v kummityttö hetken leikkimässä ja se ruoka...). Ei kuulosta pahalta musta tää lasten työmäärä ;)\nEtna 22. syyskuuta 2014 klo 15.23\nTyömäärästä en tosiaan tiedeä, mutta rahankäyttöä haluaisin opettaa omille lapsille samaan tapaan. Siis että annetaan kuukausiraha, joka ehkä pikkuhiljaa kasvaa ja jolla pikku hiljaa kustantavat enemmän ja enemmän sitä omaa elämistään - ja opettelevat säästämää ja jättämään pesmunaa esim. omaa asuntoa/autoa varten. :)\nmarikan polut 22. syyskuuta 2014 klo 10.20\nmeillä muksut saavat pientä kuukausirahaa, ja kotihommat eivät sisälly hintaan :)\nKotitöistä ei siis makseta.\nSiitä pienestä kuukausirahasta maksavat omat hömpötyksensä, joskin olen pohtinut, pitäisikö summaa tarkistaa kun nykyajan hömpötykset ovat niin kalliita (leffat esim., ja mäkkärikeikat!)\nKotihommilla en rasita; mutta kun ilmoitan että vessa-imurointi-moppaus, niin hommien on parasta olla tehtynä...\nOman läävän kunnosta jokainen vastaa arjessa itse, mutta siinä pätee sama kuin yhteisissä asioissakin: kun käsky käy, on huone todella siivottava. (tai suuri musta jätesäkki alkaa puhua)\nTalousneuvotteluja käydään aika-ajoin, lähinnä nuorimmaisen kanssa. Yleisperiaate on se, että mitä enemmän rahaa nuorisolle annetaan, sitä enemmän heidän pitää niistä rahoista itse rahoittaa. Nyt kun kuukausiraha on varsin pieni, on pääsääntöinen rahoitusvastuu meillä aikuisilla.\nJa kotitöiden suhteen on meillä aika liberaali käytäntö siinäkin: niillä ei nuorisoa kohtuuttomasti rasiteta. Mutta siinä vaiheessa kun pyyntö on esitetty, se on syytä toteuttaa.\nSanKari 22. syyskuuta 2014 klo 12.58\nEsikoinen meillä yritää neuvotella ylöspäin. Ei (ainakaan toistaiseksi) tipu. Jos on joku rahan tarve, niin rahaa kyllä voi saada ihan pyytämälläkin, kunhan selvittää rahankäyttönsä. Joutuvat ainakin oppimaan luovuutta, kun keksivät valheet siitä, mihin rahaa tarvii...\nsuvi 22. syyskuuta 2014 klo 11.39\nmeillä ei makseta kuukausi-rahaa eikä normaali koti-töistäkään..Urakka-luontosista maksetaan(kuten talon suur-siivous,saunan siivous jne) puhelin-liittymästä 5.n on kuukausi-maksu sen 10 euroo.\nkantapään kautta sitä on joutunu ite opettelemaan rahan käytön,nyky-lapset/ nuoret tahtoo kuvitella,että haluamansa saa heti kun haluaa...\nSanKari 22. syyskuuta 2014 klo 13.06\nYllättävän paljon on niitä, jotka saa kaiken haluamansa. Mut sit on se toinen ääripää, joka ei koskaan oikeasti (eikä vaan omasta mielestään) saa mitään. Nämäkin ovat kyllä saaneet kaiken (rahalla ostettavan) oikeasti haluamansa, muttei suinkaan heti. Aika järkeviä on ne toiveet, jotka odotusajasta huolimatta kestää :)\nAnonyymi 22. syyskuuta 2014 klo 13.35\nKondomit ja terveyssiteet ovat kyllä hieman eri asia. Kuukautiset tulee joka kuukausi, haluat tai et. Kondomit liittyvät seksiin ja niitä pitäisi verrata sitten tyttöjen ehkäisypillereihin, laastareihin tms.\nSanKari 22. syyskuuta 2014 klo 14.00\nTätä mieltä minäkin. Esimerkki siis poimittu aihevapaan (oujee!) keskustelusta jostakin, kun äiti parka tosissaan pohti, että eikö se nyt ole pojalle epäreilua, jos tytölle maksetaan siteet... no ei musta ole yhtään epäreilua.\nSeksistä on varmaan oma postauksensa kirjoitettava jossakin välissä, mutta eiköhän ne kumit kaapissa ole hyvä idea, vaikka kuinka näille sanoisi, että säästelevät siihen oikeaan tai ainakin kunnes kehtaa ostaa kuminsa itse.\nAnonyymi 23. syyskuuta 2014 klo 8.06\nNiin, ja kondomeja tarvii tytötkin, ihan siinä missä pojat. :D Tytöillekin pitää opettaa valveutuneisuutta ehkäisyasioissa, ei ehkäisy oo pelkästään poikien asia. :P Kuukautisille ei mitään voi ja se on pakollinen meno, samoin kun tytöillä on kaikenmaailman hoitoaineet/hoitosuihkeet ja pojat pesee hiuksensa samalla saippualla, jolla vartalosakin (keskimäärin siis). Naiset nyt vaan tarvii enempi tavaroita monesti.\nMut enpä usko, että pojat hirveesti itteensä ottaa, jos tytöt saa terveyssiteitä ja hoitoainetta. :D Siellä ne on kylppärissä tarvittaessa myös poikien kokeiltavana. ;)\nEtna 23. syyskuuta 2014 klo 11.28\nTuo terveysside - kondomijuttu on tosiaan ihan naurettava. Näin omasta mielestä. :D Siis todellakin ehkäisy kuuluu molemmille, joten kortsut molemmille. Ja jos pojat haluaa tasa-arvon vuoksi siteet, niin mikä jottei!\nTämä nyt vähän liippaa sitäkin, kun intissä pojat aina välillä nosti esiin sen kuinka on epäreilua että naisten päiväraha on 40 snt suurempi. Ihan totta. Onhan se pirun epäreilua. Mutta kun, ne todellakin on laskettu niihin hygieniatuotteisiin ja naisten alusvaatteisiin (esim. urheiluliivit), joita PV ei kustanna. Kalsareitahan naisetkin voi käyttää siinä missä miehetkin. Ja on muuten ihan pätevät.\nPV kyllä kustantaa sukupuoleen katsomatta lääkkeet, vaikka onhan sekin toki epäreilua, että toisille niitä ei tarvitse kustantaa. Siitä sitten taas voisi kyllä keskustella onko oikein että palveluksessa oleville naisille kustannetaan ehkäisypillerit vaikkei siihen ole varsinaista lääketieteellistä syytä. Toki sitä perustellaan sillä, että ehkäisyvälineet on halvempia kuin palveluksessa olevan raskaaksi tulo - ja sillä että palveluksessa oleva voi halutessaan siirtää menkkoja metsäleirien yli. (No kuka voi, kuka ei.)\nMutta taas ihan siviiliarkeen palaten: Minusta meikit, hoitoaineet, jne, ei kyllä kuuluu taas ollenkaan samaan kastiin terveyssiteiden ja ehkäisyvälineiden kanssa. :) On ihan oma valinta sukupuolesta riippumatta kuinka paljon ja kuinka kalliita hygieniatuotteita haluaa käyttää ja minkä pituista tukkaa (tai muuta karvoitusta') haluaa pitää ja miten sitä hoitaa.\nSanKari 23. syyskuuta 2014 klo 11.35\nJos tasa-arvon kannalta tahtoo pohtia meikkejä, hoitoaineita yms. vapaaehtoista, niin siinä, missä noita maksan tytöille (pojillekin toki, jos jotain haluavat/tarvitsevat), niin tyttöjen hiuksissa meillä on ihan kotikampaus. Toisen hiukset sen sijaan leikataan parturissa... (Pikkupoikien päät ajetaan koneella, mutta kouluikäisenä päättäkööt kelpaako kone, vai pitääkö olla jotain hienompaa).\nEttä ei se niin mene, että vain toinen saa extraa ja toinen ei ;)\nEtna 23. syyskuuta 2014 klo 11.41\nSiis tuo on henk.koht. mielipide :) Ajatuksena siis, että jos parturikäynnit maksetaan toisille lapsille, on siihen toisillakin mahdollisuus. (Minä ja puoliso tosin leikellään tukkamme itse molemmat- ja sen varmaan huomaa :D )\nJa jos niitä shampoita kotiin ostaa, niin ne on kaikkie käytössä. Sitten joskus kun alkavat kasvaa ja aletaan maksella sitä kuukausirahaa (kuten nyt tällä hetkellä suunnitelmissa on), niin siten jokainen saa sillä kustantaa itse sen merkkiset hygieniatuotteet ja parran ja karvanleikkurin kuin haluaa. Tai ostaa meikit, hajusteet, mitä nyt kukakin kokee mieleisekseen. Tai menopelit, bussiliput, polttoaineet, jne. :) Näin siis itse ajattelen, kun muiden rahankäytöstä kysyit. Toki aika pitkälti nämä on vasta ajatuksen tasolla, kun mamma och pappa betalar vielä kaikki mitä lapset tarvitsee.\nSanKari 23. syyskuuta 2014 klo 11.48\nToinen saa parturikäynnit, kun ei osata leikata ite. Tytöillä kyse on haluamisesta, ei tarpeesta, sillä molempien toivomat hiusmallit on osattu tehdä itse ;) Maksetaan ne kampaajatkin sitten, kun kampauksia tarvitaan (jotkut juhlat tai hiustyylin täysvaihto).\nSuotar 25. syyskuuta 2014 klo 0.51\nPistänpä minäkin lusikkani tähän soppaan, kun liippaa niin läheltä: uskon vakaasti, etten olisi voinut kasvaa tällaiseksi rahankäyttäjäksi kuin nyt olen, jos olisin lapsena saanut viikkorahaa. Aiheesta on pitänyt kirjoittaa monet kerrat, mutta aina se on jäänyt tekemättä.\nSanKari 25. syyskuuta 2014 klo 11.32\nEhkä et :) Mulla on kolme siskoa ja ollaan kaikki ihan erilaisia rahankäyttäjiä. Kahden nuorimman osalta ymmärrän hyvin, kun ovat olleet kouluikäisiä ja teinejä ihan erimaailmassa kuin minä. Mutta tuon yhden siskoni kanssa meillä oli samat säännöt ja samanlaiset kuukausirahat... että on sillä persoonallakin vaikutusta.


Kuinka usko herää? - Omalähiö\nAjankohtaista / Kuinka usko herää?\nKuinka usko herää?\nJulkaistu: 20.1.2017 18.10.2018\nOletko törmännyt ihmiseen, joka julistamistaan julistaa omaa uskoaan? Joka kertaa ja kertaa samaa tapahtumaa ja samaa näkökulmaa. Mutta aika, paikka tai päällekäyvä tyyli ovat väärät, jos kuulija kokee lähinnä ärtymyksensä nousevan, tai sitten nukahtamisen olevan hilkulla. Vaikka sanoma koskisikin itse Jumalaa. ”Onko tuolla jäänyt sama levy päälle? Koska se lopettaa? Milloin täältä pääsee pois?” Muistan olleeni tällaisessa tilanteessa, jossa matkatoverit alkoivat olla jo hätää kärsimässä. Ymmärsin, että julistajan tyyli oli osa hänen uskonsuuntansa perinnettä, vaikka en tilanteen pitkittymisestä nauttinutkaan. Viesti oli tullut hyvin selväksi jo ensimmäisellä kertomalla. Toisteleminen ei syventänyt sanomaa.\nTässä vuosien takaisessa tapauksessa sekalainen matkaseurueemme oli yllätetty melko äkkiarvaamatta. Jäin miettimään, mikä vaikutus tilanteesta mahtoi jäädä. Jatkamaan päästyämme, ainakin kristinuskoon kriittisesti suhtautuva matkalainen purnasi äänekkäästi hermoja koetellutta tilannetta. Hänen huono käsityksensä Jumalaan uskovista ihmisistä oli vahvistunut. Entä mahtoiko osalle jäädä saarnan sinänsä kiintoisa ydinsisältö elämään, herättikö tai vahvistiko se ehkä uskon liekin? Kukaties, kaikesta huolimatta.\nUudessa testamentissa ihmiset alkoivat uskoa Jeesukseen, kun kuulivat toisten kertomuksia hänen tekemistään tunnusteoista. Niillä Jeesus ilmaisi jumalallisen kirkkautensa. Aikalaiset uskoivat, että hän todella oli auttaja ja luvattu Vapahtaja myös silloin, kun he kohtasivat hänet henkilökohtaisesti, ja kun olivat itse kuulemassa hänen puhettaan. (Kaikki eivät tosin silloinkaan uskoneet.) Mutta Jeesus osasi kohdistaa sanansa kulloisillekin kuulijoilleen.\nEdelleen saamme viedä eteen päin sanomaa pelastavasta rakkaudesta. Tai olla mukana etsimässä sitä. Tai pitää esillä Jumalan sanaa. Uskon syntyminen ei silti ole meidän vallassamme. Vain Jeesus itse on se, joka herättää uskon, kuten tulevan pyhäpäivän otsikko kertoo.


VTT käynnisti ison eurooppalaisen yhteishankkeen bioetanolin valmistuksen kehittämiseksi 19.08.2009\nVTT on käynnistänyt laajan eurooppalaisen projektin, joka kokoaa eurooppalaiset tutkimuslaitokset ja yritykset kehittämään toisen sukupolven biopolttoainetta. EU:lta 5,9 milj. euron rahoituksen saaneessa NEMO-projektissa kehitetään maa- ja metsätalouden jätteistä - esimerkiksi oljesta ja hakkeesta - sekä energiakasveista biopolttoaineen valmistukseen soveltuvaa raaka-ainetta. Maa- ja metsätalouden jätteet koostuvat pääasiassa lignoselluloosasta, jonka sokeriyhdisteitä mikrobit eivät voi sellaisenaan käyttää hyväkseen etanolin tuotannossa. Projektissa kehitetään entsyymejä, joilla voidaan pilkkoa lignoselluloosa käymiskelpoisiksi sokereiksi. Tavoitteena on myös räätälöidä mikrobien aineenvaihduntaa niin, että ne voivat tuottaa sokereista etanolia taloudellisesti ja tehokkaasti suuria määriä. Projektissa testataan entsyymien ja hiivakantojen soveltuvuutta biopolttoaineen teollisiin valmistusprosesseihin.\nNEMO-projekti (Novel high performance enzymes and micro-organisms for conversion of lignocellulosic biomass to bioethanol) kestää neljä vuotta ja siinä kehitetään toisen sukupolven tuotantoteknologiaa lignoselluloosapitoisen raaka-aineen hyödyntämiseksi etanolin tuotannossa. Toisen sukupolven biopolttoaineen taloudellinen tuotanto edellyttää vielä teknologioiden edelleen kehittämistä. Tällä hetkellä lähes kaikki biopolttoaine tuotetaan ensimmäisen sukupolven teknologialla, joka perustuu pääasiassa sokeriruo’on sakkaroosin tai maissista saatavan tärkkelysperäisen rypälesokerin eli glukoosin käyttöön raaka-aineena. Sokeriruokoa lukuun ottamatta nykyiset tuotantotavat eivät ole riittävän tehokkaita ja niiden hiilidioksidipäästöjä hillitsevät vaikutukset eivät ole riittävät.\nEtanolin tuotanto sisältää neljä vaihetta: raaka-aineen esikäsittelyn, hiilihydraattien muuntamisen polymeereistä sokereiksi, sokerien käyttämisen mikrobien avulla etanoliksi ja lopuksi etanolin tislauksen. Raaka-aineen esikäsittelyyn kehitetään maailmalla erilaisia teknologioita. NEMO-projektissa keskitytään esikäsittelymenetelmiin, selluloosan pilkkomiseen entsyymien avulla ja syntyneen sokerin käyttämiseen räätälöityjen mikrobien avulla. Hiivat ovat projektin koordinaattorin, VTT:n tutkimusprofessori Merja Penttilän mukaan erittäin hyviä tuotanto-organismeja ja niiden avulla etanolia voidaan tuottaa teollisesti erittäin suuria määriä. Entsyymien avulla sokerit voidaan vapauttaa lignoselluloosasta hellästi niin, että sokeriliuos on mikrobeille myrkyttömämpää.\nLiikenteen biopolttoaineita tuotettaessa tarvitaan hiiltä, jota saadaan uusiutuvasta biomassapohjaisesta raaka-aineesta. Liukoinen bioetanoli on sekoitettavissa liikennepolttoaineeseen. Käytännössä fermentaatio eli käyminen on tehokkain bioetanolin valmistustapa. VTT osallistuu projektissa sekä tehokkaiden entsyymien että hiivatuotto-organismien kehittämiseen. EU suosittelee jäsenmailleen tavoitteeksi korvata 5,75 prosenttia liikennepolttoaineesta biopolttoaineilla viimeistään vuonna 2010 ja edellyttää uusiutuvien energialähteiden osuudeksi liikenteessä 10 prosenttia vuonna 2020. Sen vuoksi on tarvetta kehittää lähivuosina uutta teknologiaa bioetanolin ympäristöystävällisen ja taloudellisen tuotannon varmistamiseksi. Nelivuotisen NEMO-projektin kokonaiskustannukset ovat 8,2 milj. euroa. EU rahoittaa hanketta 5,9 milj. eurolla. VTT:n koordinoimaan NEMO-projektiin osallistuu useita eurooppalaisia tutkimuslaitoksia sekä entsyymien, etanolin ja kemikaalien tuottajia. NEMO-projektin jäsenet: VTT (Suomi), Lunds Universitet (Ruotsi), Helsingin yliopisto, Universiteit Utrecht (Hollanti), VIB (Belgia), Chalmers Tekniska Högskola Ab (Ruotsi), Johann Wolfgang Goethe Universität Frankfurt am Main (Saksa), Ecole Polytechnique Federale de Lausanne (Sveitsi), Université de la Mediterranée D’aix-Marseille (Ranska), Universitá Degli Studi di Milano (Italia), Koninklijke Nederlandse Akademie van Wetenschappen (Hollanti), Univerza V Ljubljani (Slovenia), Chemtex Italia srl (Italia), Dyadic Nederland BV (Hollanti), Green Sugar GmbH (Saksa), Sekab E-Technology (Ruotsi), Syngenta Crop Protection AG (Sveitsi) ja Roal Oy (Suomi).\nTutkimusprofessori, NEMO-projektin koordinaattori020 722 4504\nLisätietojaMerja PenttiläTutkimusprofessori, NEMO-projektin koordinaattori020 722 4504Copyright © Teknologian tutkimuskeskus VTT 2014 • Osoite: PL 1000, 02044 VTT • Puhelin: +358 20 722 111 • Faksi: +358 20 722 7001 • info@vtt.fi


Verenpaine- ja kuumemittarit - Nettimyynti.fi verkkokauppa\nKatso tuoteryhmätVerenpaine- ja kuumemittarit\nSagaform Fresh Juomapullo hedelmäpatruunalla, Kulta 1.8L\nTarvitsetko oman henkilökohtaisen verenpainepassin? Lataa se tästä.\nEtkö ole varma tarvitsetko ranne- vai olkavarsimittarin?\nVastoin yleistä käsitystä ranne- ja olkavarsimittarit antavat molemmat yhtä varmat mittaustulokset. Rannemittarissa olennaista on asettaa mittari oikealle korkeudelle. Mansetin tulee olla sydämen tasolla. Olkavarsimittareihin verrattuna rannemittareiden etuna on pienempi koko.\nOlkavarsimittarit ovat perinteisesti tuntuneet luotettavimmilta, koska niissä mansetti helpommin osuu sydämen tasolle. Mansetti ei kuitenkaan saa olla liian kireällä; sormen pitää mahtua mansetin ja ihon väliin. Tarkista myös mansetin oikea asenta ohjeista. Mansetteja on saatavilla erikokoisia erilaisille käsille.\nRanneverenpainemittari OMRON RS3\nVerenpainemittari OMRON M6 AC\nPienlaitteet - Verenpaine- ja kuumemittarit\nHaluaisitko mitata verenpaineesi helpommin ja huomaamattomammin kuin koskaan? Uudet Omron RS ranneverenpainemittarit ovat ratkaisu...\nVerenpainemittari OMRON M3 Comfort\nUusi OMRON M3 Comfort verenpainemittari on luotettava ja tarkka sekä selkeä käyttää.\nVerenpainemittari Sencor rannemalli\nSencor ranneverenpainemittari on kotikäyttöön suunniteltu verenpainemittari ja sillä saat mitattua verenpaineen helposti ja nopeas...\nMittaa kuume luotettavasti ilman kosketusta! Gentle Temp 720 on helppokäyttöinen ja nopea infrapunakuumemittari.\nPrego Iso lämpömittari\nToimitukset alkaa tammikuussa 2015Iso lämpömittariOminaisuudet:- Näyttää sekä sisä- että ulkolämpötilan- Min/max toiminto- Lämpöti...\nKuumemittari OMRON Flex Temp Smart\nKuumemittari OMRON Flex Temp Smart tarjoaa luotettavan, helpon ja nopean tavan kuumeen mittaamiseen.\nExactFitTM käsivarsi-verenpainemittariHelppokäyttöinen Braun ExactFit 3 mittaa verenpaineesi ja sykkeesi tarkasti ja luotettavasti...\nUusi tyylikkäämpi ja ergonomisemmin muotoiltu ThermoScan® 5 korvakuumemittariBraun on suosituin ja tunnetuin brändi – ammattilaist...\nPulse oximeter to measure the saturation of oxygen in blood (SpO2 %) and the heart rate (pulse) Oxygen saturation (SpO2) and pulse...\nMansetti OMRON MIT Elite CL\nMansetti OMRON MIT Elite CL sopii OMRON malliin MIT Elite.\nVerkkovirtalaite OMRON S\nVerkkovirtalaite OMRON S sopii OMRON laitteisiin M6 Comfort, M3, L-mansetti, M-mansetti, M6 Comfort (10017), M10-IT, M6, M2 ja M6 ...\nMansetti S OMRON 17 - 22 cm\nMansetti OMRON S sopii useimpiin Omron verenpainemittareihin (ei malleihin M6 Comfort, i-C10, M10-IT ja MIT).\nRanneverenpainemittari OMRON RS6\nGentle Temp 520 on korvakuumemittarien aatelia! Uusi ergonominen muotoilu takaa miellyttävän käytön ja lämmön mittaus on helppoa j...\nGentle Temp 521 korvakuumemittari antaa erittäin tarkan mittaustuloksen nopeasti. Helppo ja miellyttävä käyttää.\nUudistuneella OMRON M2 olkavarsiverenpainemittarilla tarkistat verenpaineesi nopeasti ja miellyttävästi. Laitteessa on suurikokoin...\nMansetti OMRON Easy Cuff\nOMRON Easy Cuff pehmeä, musta mansetti L\nMansetti OMRON Intelli Wrap\nOMRON Intelli Wrap muotoiltu kova mansetti (olkavarsi 22-42 cm)\nVerenpainemittari OMRON M7 Intelli IT\nVerenpainemittari OMRON M7 Intelli IT on digi-ajan huipputuote, josta löytyy uusinta tarkkuusteknologiaa edustava Intelli Wrap -ma...\nTäysin automaattinen verenpainemittari, joka mittaa ylä- ja alapaineen sekä sykkeen olkavarresta.\nDigitaalinen Lämpömittari Valkoinen/Keltainen\nMeasure your babys body temperature in an accurate and safe way. The measurements can be taken fast in only 10 seconds and the fle...\nSopii kuumen mittaamiseen suusta tai kainalosta.\nKuumemittari Diginäyttö -Tarkka tulos kahdessa minuutissa.\nOtsakuumemittari - Mittaus muutamassa sekunnissa.\nPidä huoli omasta terveydestäsi tarkistamalla verenpaineesi helposti kotona. Mittarissa on automaattinen täyttö ja mittaus, ja sen...


Kääpiöpinseri Pinserella's Cedric\nvirallinen nimi / official name: Pinserella's Cedric\ntittelit / titles: BH TK1\nnäyttelytulos / conformation: Serti / CC\ntottelevaisuuskoe / obedience: 1. palkinto / 1. prize\nkutsumanimi / calling name: "Cedric"\nomistaja / owner: Johanna Tammiala\nrekisterinumero / register number: FIN45913/04\nterveys / health: terveystutkittu / health examined: polvet terveet 12.5.05, silmät terveet 12.5.05, terveet/tulkinnanvaraiset 9.6.2007. Yleisterveys: erinomainen\nkorkeus / height: n. 30-31,5cm (näyttelyissä useiden eri tuomareiden mittaamana)\njalostukseen / for breeding: Cedricillä on nyt riittävästi jälkeläisiä Suomessa, eikä sitä anneta enää jalostuskäyttöön ns. matadorijalostuksen välttämiseksi. Noudatamme tältäkin osin Suomen Kääpiöpinserit ry:n jalostussuosituksia, joita olen itse ollut jalostustoimikunnassa mukana laatimassa. Seuraamme mielenkiinnolla, mitä Cedricin jälkeläisistä eri puolilla maailmaa kehittyy. Kasvattajat ovat kiitelleet erityisesti Cedricin jälkeläisten ihania, oppivaisia ja avoimia luonteita, lisäksi Cedric näyttää periyttäneen vahvasti kaunista päätään ja vahvaa luustoaan. Olemme erittäin iloisia siitä, että Cedric on tässä vaiheessa osoittautunut hyväksi periyttäjäksi eri narttulinjojen kanssa :). Cedric on näin ollen kastroitu.\njälkeläiset / offspring: Pinserella's Petronella, Petunia, Peppino, Pippin ja Pernilla, Pinserella's Kultakutri, Kultahippu, Kullannuppu, Kullanmuru, Kultapoju. Cedricin muut jälkeläiset ovat kennel Cherryfellow's W- ja U-pentue, Hanna Jaakkosen M-pentue, kennel Shoo Bee Doo E-pentue, Serituulen G-pentue, sekä Venäjälle kennel Joker Show B-pentue\nsukusiitosprosentti / inbreeding coefficient: 01,66% (8:n sukupolven mukaan Kennelliiton tietokannasta, alle rodun keskiarvon / from the Finnish Kennelclub database with 8 generations, below finnish breed average)\nlajit / hobbies: näyttelyt, toko, BH / conformation, obedience, BH\nKuvassa oikealla: Vuoden 2005 Pääerikoisnäyttelyn Best In Show -pari 2: poika Pinserella's Cedric vasemmalla, emä Pinserella's Mustiina oikealla, esittäjänä kaksikon kasvattaja Johanna Tammiala (kuva ©K.Nieminen)\n13.8.2006 Raisio, tuomari Helge Lie, Norja: ERI 1, PARAS UROS 2, SERT, ROP-ryhmä\n2.7.2006 Ulvila, tuomari Marija Kavcic, Slovenia: ERI 1, VA-SERT, ROP-ryhmä\n20.1.2006 Turku KV, tuomari Patric Ragnarson, Ruotsi: EH2\n30.7.2005 Pori KV, tuomari Marja Talvitie: ERI2\n11.6.2005 Hyvinkää pääerikoisnäyttely, tuomari Göran Åkesson: parikilpailuluokka / pairclass BIS-2\n11.6.2005 Hyvinkää pääerikoisnäyttely, tuomari Göran Åkesson: ERI2\n8.5.2005 Harjavalta, tuomari Blaz Kavcic, Slovenia: ERI1, PU-3\n12.8.2006 Tottelevaisuuskoe, Turku, : 173p, 1. palkinto, 1. sija\n6.8.2006 Tottelevaisuuskoe, Turku, tuomari Tiina Heino: 147p, 2. palkinto, 4. sija\n29.7.2006 Palveluskoirien Käyttäytymiskoe, Huittinen, tuomari Pirjo Kylänpää: BH, PAKK1\nCedric on se uroskoira, jota minulle ei koskaan pitänyt tulla. Tämä pentue oli tarkan harkinnan ja pitkän tähtäimen suunnittelun tulosta, ja olin aikeissa pitää itselleni tästä pentueesta narttupennun. Misty synnytti kuitenkin pelkkiä poikia, eikä minulle aluksi juolahtanut mieleenkään ottaa narttukoirien kaveriksi urospentua... Alusta alkaen kuitenkin huomasin katseeni hakeutuvan yhä uudestaan ja uudestaan pentulaatikkoon yhden tietyn pennun luo. Tämän pikkumiehen erinomaiset mittasuhteet ja luusto sekä erityisen tiheä turkki viehättivät silmääni heti ensimetreillä, joten jo silloin oli selvää, että tätä pentua en voisi mistään hinnasta myydä, vaan korkeintaan antaa sijoitukseen. Cedric sai muuten nimensä juuri ennennäkemättömän erityislaatuisen karvansa ansiosta, sillä tämä samettiturkkinen kaveri nimettiin eräässä Muumikirjassa esiintyvän Samettikoira Setrikin mukaan.\nPentujen varttuessa Cedric erottui yhä enemmän edukseen. Kun päivittäin käsittelin ja tarkkailin pentuja, mieleeni hiipi yhä uudelleen ajatusleikki, että jos jonkun pennun tästä pentueesta pitäisin itse, se olisi tuo... Vaikka kaikki viisi poikaa oli ulkomuodollisesti erittäin lupaavia, ja luonteeltaan ihastuttavan avoimia ja rohkeita, ihastuin erityisesti Cedricin erinomaiseen luonteeseen. Harvoin olen nähnyt noin pientä pentua, jossa yhdistyvät temperamentti ja rohkeus maltilliseen, hyvähermoiseen tasapainoisuuteen! Cedric vaikutti myös erityisen älykkäältä pennulta, jolta löytyi rutkasti ongelmanratkaisukykyä - ominaisuuksia, joita harrastusten parissa oppii arvostamaan suuresti. Pentutestit vahvistivat käsitystäni näistä pennuista, ja vaikka pentue olikin niin tasalaatuisen hyvä, että olisin voinut ilomielin pitää minkä tahansa noista pojista, niin Cedricissä oli sitä jotain, minkä takia siitä ei yksinkertaisesti voinut luopua :).\nKuvassa Pinserella's Cedric ravaamassa maatavoittavalla askeleellaan palkintosijoille, kuvasta kiitos Katjalle\nSittemmin Cedricistä kehkeytyikin minun unelmakoirani: erittäin nopea oppimaan, leikkisä ja vietikäs ( pallohullu mikä pallohullu ;) ), erittäin rohkea, silti tasapainoinen ja hiljainen kääpiöpinseri. Ennen kaikkea Cedric on suorastaan epätyypillisen avoin ja ihmisystävällinen rotunsa edustaja, jonka mielestä jokaista naapuria, näyttelytuomaria ja miksei vaikka ventovierasta vastaantulijaakin pitäisi pussata. Myös muiden koirien kanssa Cedricillä on erinomaiset sosiaalisen kanssakäymisen taidot käytössään. Harrastuspuolella tätä poikaa on helppo motivoida, sillä palkaksi kelpaavat pallo, solmunaru, taskun pohjalta kaivettu kuivanappula, polulta poimittu käpy tai pelkkä iloinen kehukin! Cedric on myös iloinen pieni reissumies, joka makoilee tuntitolkulla tyynen rauhallisesti niin auton jalkatilassa kuin linjurin lattiallakin, eikä anna keskustan ihmisvilinän tai kauppahallien hälinän häiritä itseään. Fyysisiltä ominaisuuksiltaan Cedricissä yhdistyy nopeus ja ketteryys, mitkä tekevät hänestä väsymättömän ja vauhdikkaan lenkki- ja harrastuskaverin. Cedric on jokaisessa näyttelyssään saanut vähintään laatupalkinnon "erittäin hyvä" ellei "erinomainen", ja näin ollen todettu monen eri tuomarin, myös useamman erikoistuomarin, toimesta jalostukseen sopivaksi. Jokaisessa näyttelyssä tuomarit ovat muuten erityisesti maininneet Cedricin erinomaisesta luonteesta :)... Cedric onkin äidin oma pusupoika, meidän pieni suuri mies :).\nTällä suloisella pikkumiehellä ei ollut kuitenkaan aina onni myötä. 4 kk:n iässä epäonninen ja uhkarohkea hyppy kesken iloisen leikin johti koiran vasemman takajalan murtumiseen polven alapuolelta. Koska murtuma oli pahasti repeytynyt ja koira kiihkeimmässä kasvuvaiheessa, eläinlääkärit ennustivat, ettei siitä enää jalkaa tulisi. Päätin kuitenkin, että periksi ei anneta. Cedric joutui leikkaukseen, jossa kuitenkin eläinlääkäri joutui toteamaan, että murtumakohdan vakavien vaurioiden takia mitään ei ollut tehtävissä. Pentuparka joutui 2 kuukautta pitämään kipsiä ja olemaan pienessä pentuaitauksessa lähes liikkumatta sekä tekemään tarpeensa sanomalehdelle, jottei jalkaan kohdistuisi enää yhtään rasitusta. Lelut ja puruluut joudiin ottamaan pennulta pois, sillä touhukas pieni kaveri ei itse tietenkään yhtään ymmärtänyt, että jalkaa pitäisi varoa ja siksi ottaa rauhallisesti. Myös muiden koirien läsnäolo samassa huoneessa aiheutti tietenkin sen, että Cedric yritti leikityttää kavereita aidan läpi, joten nämäkin oli pakko häätää. Lisäksi pennulle oli laitettava kauluri ja kuonokoppa aina siksi aikaa, kun kukaan ei kerinnyt vahtimaan sitä, sillä Cedric onnistui kaksi kertaa vetäisemään kipsin irti jalastaan kun omistajan silmä hetkeksi vältti :o... Tänä aikana ehti monta kertaa iskeä epätoivo ja tulla suru puseroon: mitä, jos koiran kaikki kärsimykset ovatkin turhia, ja se jää kuitenkin loppuiäkseen liikuntakyvyttömäksi raajarikoksi :( ? Vaikka koiran jalka paranisikin, mitä tuo monen kuukauden liikkumattomuus ja virikkeettömyys yksin pienessä aitauksessa tekisi kasvavan koiran fysiikalle, saati mielenterveydelle :( ?\nToisin kuitenkin kävi, ja Cedric osoitti olevansa todellista selviytyjäainesta: kun kipsi otettiin vihdoin pois, näytti raaja röntgenkuvissa jo lähes parantuneelta, eikä nivelkään ollut jäykistynyt kipsissä kovin pahasti. Tottakai koiran kaikki lihakset olivat täysin surkastuneet, ja takaraajojen luut törröttivät silminnähden. Raaja oli kipsissä kasvaessaan hieman vääntynyt, ja selkä ja muut raajat olivat olleet kovilla kannatellessaan ja tasapainotellessaan koiran painoa. Karva ja iho olivat kärsineet kipsistä, mutta kumma kyllä, iho ei ollut tulehtunut kipsin alla kosteana muhiessaan ja leikkaushaavakin oli parantunut hienosti. Cedric oli osoittautunut todella elinvoimaiseksi ja vastustuskykyiseksi sissiksi! Siitä alkoi parin kuukauden mittainen varovainen kuntoutusohjelma, aluksi päivittäisillä hihnalenkeillä olohuoneessa. Kun kävimme eläinlääkärillä viimeisellä tarkastuskäynnillä, oli tulla tippa linssiin, kun eläinlääkäri kysyi, että mikä jalka se olikaan murtunut, kun hän ei sitä huomaa... Kaikkien asianosaisten mielestä kyseessä oli todellinen ihmeparantuminen! Ei voinut muuta kuin ihmetellä tuon pienen koiran elinvoimaisuutta ja parantumiskykyä.\nNykyään Cedric ravaa, juoksee ja hyppii niin vauhdikkaasti, kuin vain pinsu sen osaa! Tietenkään koiran selkälinja tai takakulmaus eivät ole palautuneet ennalleen, mutta ovat edelleenkin niin hyvät, ettei näyttelytuomareilta ole tullut moitteita. Muutenkin voi vaan arvailla, miten epäsuotuisasti nämä olosuhteet ovat vaikuttaneet kasvavan pennun fyysiseen kehitykseen. Silti Cedricistä on kehittynyt komea, kaunisliikkeinen ja harmoonisesti rakentunut uros.\nMyös Cedricin psyyke on kestänyt nämä rankat vastoinkäymiset ihmeellisen hyvin. Vaikka hän joutui täysin eristyksiin kesken tärkeimmän henkisen kehityksen vaiheen, Cedric on vieläkin erittäin avoin, sosiaalinen, rohkea ja iloinen kaveri, joka suhtautuu kaikkeen uuteen ja ihmeelliseenkin luottavaisin mielin ja ennakkoluulottomasti :). Koira on luonteeltaan erittäin tasapainoinen, hermorakenteeltaan hyvä ja keskittymiskykyinen, silti vietikäs ja rodunomaisen temperamentinen, erinomainen harrastuskoira siis :). Edes juoksuisen nartun läsnäolo ei tunnu tämän kaverin harjoittelua häiritsevän! Lisäksi Cedric on erittäin älykäs, nopea oppimaan ja hyvin tottelevainen pieni mies, sekä varsin vähähaukkuinen kääpiöpinseri. Cedric oppi hyvin nuorena sisäsiistiksi. Kun hänellä oli kipsi jalassa, Cedric oli kuitenkin pakotettu tekemään tarpeensa sanomalehdelle, koska hän ei saanut kävellä. Kipsinpoiston jälkeen Cedric ei ole enää kertaakaan tehnyt tarpeitansa sisälle.\nTämän nuoruusiän tapaturman takia päätin varmuuden vuoksi hylätä suunnitelmat Cedricin agilityharrastuksesta, vaikka koirasta olisi lajiin ollut sekä henkisten että fyysisten ominaisuuksiensa ansiosta keskivertokääpiöpinseriä enemmän. Poika on kyllä saanut lääkäriltä terveen paperit, mutta noinkin vakava vamma ei voi mielestäni olla jättämättä jälkiään koiraan. En halua ottaa Cedricin hyvinvoinnin suhteen pienintäkään riskiä, vaikka poika itse onkin innokas hyppimään ja juoksemaan maastoon päästessään. Periaatteeni on myös aina ollut, että koiralajeja "harrastetaan koiran kanssa, ei koiran kustannuksella", vaikka tätä näkeekin valitettavan usein koiraharrastuspiireissä ja jopa kääpiöpinseriharrastajissa, kun omistajan kunnianhimo ajaa koiran hyvinvoinnin edelle :(. Niinpä päätin heittää omat harrastushaaveeni syrjään ja valita Cedricille jotain turvallisempaa tekemistä mielenvirkistykseksi. Onneksi Cedricin koulutettavuus ja henkiset ominaisuudet ovat olleet niin hyvät, että rahkeet ovat riittäneet myös tottelevaisuusharrastukseen. Ensimmäinen etappi tuli saavutettua, kun Cedric suoritti hyväksytysti Palveluskoirien Käyttäytymiskokeen, eli BH-kokeen, 2-vuotissynttäreitään seuranneena päivänä. Tätä ennen tämän kokeen ovat onnistuneet suorittamaan hyväksytysti vain kaksi suomalaista kääpiöpinseriä, joista yksi on Cedricin isomummu, meidän muorimme Etta. Eipä siis omena tosiaankaan putoa kauas puusta, ja pojasta polvi senkun parani! :D Cedric on myös osallistunut kaksi kertaa Toko-kokeeseen, erinomaisin tuloksin, ja luokkavoittoon johtaneen ykköspalkinnon myötä Cedricillä on osallistumisoikeus Tokon avoimeen luokkaan.\nKiitokset Mia Mäkelälle oheisesta hienosta onnittelukortista Cedricille hyväksytysti suoritetun BH-kokeen johdosta!\nCedric on myös erittäin tervevaistonen siitosuros, joka tunnistaa nartun tärppipäivät ja osaa sitten liehitellä neitokaista kaikkien taiteen sääntöjen mukaan ;). Cedric on myös osoittautunut erinomaiseksi periyttäjäksi, jonka parhaat ominaisuudet näkyvät selkeästi hänen ensimmäisessä Pinserella's-pentueessaan. Tämä huippusukuinen herra onkin tarjoutunut sulhoksi hyväluonteisille, rodunomaisille ja terveille tyttösille. Hänellä on useita pentueita Suomessa ja maailmalla, ja koska en halua tukea uroksillamme ns. matadorijalostusta, on hänen jalostuskäyttöänsä suuresta kysynnästä huolimatta rajoitettu tarkasti. Nyt kun pojalla on Suomessa pian 7. hyvästä yhdistelmästä oleva pentue, hänen hyvän luonne- ja ulkomuotoperimänsä jatkuvuus on varmistettu. Cedriciä on kysytty yhteensä 16 pentueen isäksi, mutta koska ns. matadorijalostus on lyhytnäköistä ja tekee rodulle pitkällä tähtäimellä hallaa, olin alusta alkaen päättänyt rajoittaa Cedricin jalostuskäyttöä kotimaassa, jotta yhden koiran perimä ei vaikuta liikaa Suomalaisessa kääpiöpinserikannassa, vaikka se kuinka hyvä koira onkin. Aion ehdottomasti noudattaa Suomen Kääpiöpinserit ry:n uroslistan jalostussuosituksia, joita olin itse mukana laatimassa, eli max. 45 pentua koiran eliniän ajan. Suotavaa olisi, että muutkin urostenomistajat noudattaisivat samaa, vastuullista periaatetta rodun pitkän tähtäimen geenipoolin laajuutta silmällä pitäen. Cedric on joskus tulevaisuudessa tarkoitus kastroida, jotta hän voi täysillä nauttia elämästään meidän narttukoiriemme seassa, eikä joudu enää juoksujen aikana öiksi häädetyksi makuuhuoneestani, missä koiramme nukkuvat kaikkein mieluiten :).\nUlkomuodoltaan Cedric on erittäin ryhdikäs ja sopusuhtainen, hyvän kokoinen (n. 30,5cm) ja vahvaluustoinen uros, jolla on vahva, jalosti kaartuva niska, pitkä kaula sekä vahva ja suora selkä. Tällä uroksella on hyvät pään ja rungon mittasuhteet, ikäisekseen syvä ja leveä rintakehä sekä vetävät liikkeet. Cedricilla on erinomainen pää, jossa yhdensuuntaiset ja suorat linjat, suora kallo, vahva kuono-osa sekä kaunis ilme. Korvat ovat erittäin vahvasti pystyssä (ei näkyvää taitekohtaa tai korvanlehden heilumista). Purenta on virheetön, ei hammaspuutoksia. Turkki on kauttaaltaan erittäin tiheä ja väritys hyvä.\nCedric pentuna / Cedric as a puppy


Hyvää palvelua - Lempäälän seurakunta\n1 Piet. 4:10\nKesäisenä heinäkuun iltana kiivastelimme nuoren kollegan kanssa erään lempääläläisen lukon parissa. Lukko oli sellainen sähkölukko, jonka toimintalogiikkaan kuuluu avaimen työntäminen lukkopesään ja kääntäminen juuri oikealla nopeudella, jotta lukon saisi auki.\nUseiden eri tahtiin suoritettujen yritysten jälkeenkään lukko ei auennut. Minä jouduin luovuttamaan aikaisemmin ja jättämään kaverin tuskailemaan. Hän ei kuitenkaan vaikuttanut hätääntyneeltä.\nMyöhemmin kesällä kohtasin toisen vastaavan lukon. Tällä kertaa olin tilanteessa yksin. Lisäksi lukonavaustaidoistani riippui rippileiriryhmän sen illan saunominen. Merkittävistä asioista oli siis kyse. Sykkeeni nousi ja muutaman yrityksen jälkeen aloin olla tuskastunut. Yritin muistella kaikkia niitä taktiikoita, jotka aiemmalla kerralla totesimme kollegani kanssa hyödyttömiksi. Siitä ei tosin ollut juurikaan apua, todellisuudessa työntelin vain avainta lukkoon vaihtelevilla nopeuksilla.\nAiemman tilanteen muistelu palautti kuitenkin mieleeni kanssani olleen nuoren työkaverin. Hänen rauhallisen olemuksensa muistelu sai minutkin arvioimaan uudelleen tilanteeni kriittisyyttä. Mielessä kävi jopa ettei avun pyytäminenkään olisi ihan mahdoton ajatus.\nTämän tekstin alkuun liitin päivän raamatunkohdan Ensimmäisestä Pietarin kirjeestä. Siinä Pietari puhuu ihmisten keskinäisestä toiminnasta, toisten ihmisten palvelemisesta.\nMyös me puhuimme riparilla palvelemisesta ja hyvästä palvelusta. Palveleminen, etenkin toisten ihmisten palveleminen, kuulostaa hiukan negatiiviselta. Se voi olla työtäkin, jolloin työrooliin kuuluu nöyryys ja kyseenalaistamattomuus.\nHyvään palveluun sisältyy ajatus siitä, että asiakas on aina oikeassa. Palvelijan pitäisi nurisematta täyttää kaikki toiveet ja pyynnöt. Sitäkö Pietari tässä edellyttää, että valittamatta, omasta jaksamisesta vähät välittämättä, pitäisi täyttää toisten tarpeita ja haluja?\nNuorten keskuudesta nousi ajatus siitä, että usein palveleminen voi tarkoittaa myös olemista ja asennetta. Monissa tilanteissa asenne tai se tapa, jolla toinen vain on olemassa, on sitä parasta palvelua mitä toiselle voi antaa.\nKuunteleminen, tilan antaminen ja rauhallisuus – niiden avulla ne lukotkin aukenivat.


SUREX FORUM - Suomen Rex-kissayhdistys ry • katso viestiketjua - Merkkaileva naaras ja ensimmäiset pennut\nMerkkaileva naaras ja ensimmäiset pennut\nKirjoittaja TarjaK päivämäärä 17 Helmi 2010, 13:11\nKiimassa merkkaileva naaras, nyt astutettu ensimmäisen kerran ja aloin miettimään väheneekö tuo merkkailu pentujen jälkeen. Onko kellään kokemusta vai pitääkö edelleen kärsiä kusisuihkuista Merkkailu ei onneksi ole ollut kovin pahaa, mutta epämiellyttävää\nRe: Merkkaileva naaras ja ensimmäiset pennut\nKirjoittaja Tuuli päivämäärä 17 Helmi 2010, 21:53\nKaverin abyn merkkailussa ei ollut mitään eroa ennen ja jälkeen pentujen. Omat naaraat eivät onneksi ole olleet muualle kuin hiekkikseen merkkailevaa sorttia, mutta olen antanut itseni ymmärtää että merkkailu pikemminkin pahenisi kuin laantuisi pentujen myötä. Toivottavasti teillä laantuu merkkailu pentujen jälkeen!\nKirjoittaja FIN*hermaj päivämäärä 11 Touko 2010, 18:37\n^Kuin myös täällä, pentueen jälkeen ehkä jopa pahentunut. Tosin merkkailee hajuttomasti mutta sitäkin märemmin.\nKirjoittaja TarjaK päivämäärä 12 Touko 2010, 23:03\nTällä hetkellä kaksi kiimaa pentujen syntymän jälkeen takana, ei yhtään merkkailupissiä. Sormet ristissä istun kiiman alkaessa ja toivon parasta\nTämä sama naaras teki ensimmäisen kiiman synnytyksestä pentujen ollessa viikon ikäisiä


Resulttia Solutions -junnubilisliiga | Juuka [Juuan nuorisotilojen biljardiliiga]\nSuomen Biljardiliitto ry. » Resulttia Solutions -junnubilisliiga » Juuka\nAlle 18-vuotiaiden poikien ja tyttöjen kolmihenkisillä joukkueilla pelattava biljardisarja, jota on mahdollista pelata myös Juuassa!\nJuuan Resulttia Solutions -junnubilisliiga nuorisotilajoukkueille\nJuuan Resulttia Solutions -junnubilisliiga on Suomen Biljardiliitto ry:n alainen alle 18-vuotiaiden tyttöjen ja poikien biljardijoukkueliiga, jota pelataan oman kunnan nuorisotilojen joukkueiden kesken. Joukkue voi olla mikä tahansa nuorten ryhmä, jolla on Juuassa alaikäisille sopiva kotipelipaikka ja siellä biljardipöytä sekä vähintään kolme pelaajaa ja yksi täysi-ikäinen yhteyshenkilö. Liigassa pelataan 8-palloa.\nJuuan junnubilisliiga kaudella 2015-2016\nJuuan junnubilisliigaa pelataan kunnan nuorisotalojen ja muiden nuorille soveltuvien pelipaikkojen joukkueiden kesken. Liigatoiminta on Suomen Biljardiliitto ry:n alaista ja se sopii kaikille alle 18-vuotiaille nuorille. Kussakin ottelussa joukkueessa pelaa kolme pelaajaa, mutta kauden aikana pelaajia saa olla rajaton määrä.\nJuuan junnubilisliigassa pelataan 8-palloa virallisilla säännöillä. Sarjakausi 2015-2016 alkaa lokakuussa 2015 ja huipentuu kevään liigafinaalitapahtumaan, jossa ratkaistaan liigamestarijoukkue ja jaetaan palkinnot.\nJuuan Resulttia Solutions -junnubilisliigan kausi 2015-2016 pelataan, jos kunnan nuorisotaloista ja muista pelipaikoista ilmoittautuu mukaan vähintään kaksi kolmihenkistä joukkuetta, joiden pelaajat ovat alle 18-vuotiaita. Ylärajaa joukkue- tai pelaajamäärälle ei ole asetettu, joten kaikki halukkaat ovat tervetulleita.\nKutsu Juuan junnubilisliigaan 2015-2016\nJuuan liigainfo ja -säännöt 2015-2016\nJuuan junnubilisliigan ilmoittautumislomake\nJuuan junnubilisliigan yhteystiedot kaudella 2015-2016\nOsallistumisoikeus on vain Juuan nuorisotilojen joukkueilla. Liigassa pelataan 8-palloa alle 18-vuotiaiden kolmihenkisillä joukkueilla.


Artcity Blogi: Kiinalaisopiskelijat videoivat Vaasaa\nKiinalaisopiskelijat videoivat Vaasaa\nVaasa Kiinan ”youtubeen\ntieto leviää kiinalaisin voimin\nVaasassa on noin 300 kiinalaista ja heidän keskuudessa on syntynyt ajatus videoida Vaasaa. Primus Motorina toimii Kari Lajunen. Tarkoitus on että videot talletetaan Kiinan "youtubeen". Jos video kiinnostaa kiinalaisia, niin katselukertoja tulee helposti miljoonia.\nMillään muulla keinoin ja rahalla Vaasa ei kykene saamaan samanlaista yleisöä hyvässä ja pahassa. Toivomus on tietysti että Vaasa antaa itsestään positiivisen kuvan. Lue lisää vaasalaisia.info blogista:\nLähettänyt Tapio Parkkari klo sunnuntaina, syyskuuta 19, 2010\nTunnisteet: Kaari Lajunen, kiinalaiset opiskelijat, Saku Saaristo, Vaasa Underground, vaasalaisia.info videotiimi\n▼ syyskuuta 19 - syyskuuta 26 (15)\nAakkosia (Lite version)\nRisto Jalonen Vaasa\nLaurasia @ Vaasan Vankila 09.07.2010\nVaasaa kiinalaisin silmin