Mediaansa sopivaa mainontaa - IAB Finland\nMediaansa sopivaa mainontaa Teknologia ja data\nMediaansa sopivaa mainontaa\nNelonen Median ja IAB Finlandin #Show-videosarjan uusimmassa jaksossa perehdytään natiivimainonnan mahdollisuuksiin.\nNelonen Median ja IAB Finlandin #Show-videosarjan uusimmassa jaksossa median ja mainonnan ammattilaiset ruotivat digiympäristössä tapahtuvaa natiivimainontaa. Ohjelma on katseltavissa Nelonen Median sivuilla.\nKeskustelemassa natiivimainonnasta Nelosen studioilla ovat A-lehtien verkkopalvelupäällikkö ja IAB Finlandin natiivimainonnan työryhmän puheenjohtaja Anna Kurkela, IL-median markkinointijohtaja Minna Mäkinen sekä Dinglen asiakaspäällikkö Jesse Ketonen. Keskustelua luotsaa Marko Siltala.\nNatiivimainonta on yksi viime aikojen muotitermeistä digitaalisessa mainonnassa. Uusi ilmiö se ei ole, sillä mediaansa sopivaa maksettua mainontaa on tehty pitkään printin puolella. Digitaalisissa kanavissa natiivimainonnan kirjo on runsas, mistä vieraat esittelevät onnistuneita esimerkkejä.\nVerkossa julkaistavan #Shown tavoitteena on lisätä alalla toimivien ihmisten ja yritysten asiantuntemusta sekä vauhdittaa digitaalisen mainonnan kasvua.\netunimi.sukunimi@iab.fi, 040 543 9165\nNelonen Media on kasvava ja kehittyvä sähköinen monimediatalo. Kanavabrändeihimme kuuluvat mainosrahoitteiset tv-kanavat Nelonen, Jim ja Liv, maksu-tv-kanavat Nelonen Nappula, Nelonen Maailma, Nelonen Prime ja Nelonen Pro, radiokanavat Radio Aalto, Radio Rock, Radio Suomipop, Loop, GrooveFM ja Metro Helsinki, netti-tv Ruutu sekä kaikkien kanavien verkko- ja mobiiliratkaisut. Nelonen Media on osa Sanomaa.


– Yliopiston tehtävä on tehdä tutkimusta ja tutkimuksen tehtävä on tuottaa uutta tietoa ja se on sinällään riittävää. Kun käydään keskustelua yliopiston kolmannesta tehtävästä, niin yhteiskunnalla alkaa olla kovia odotuksia tutkimuksen suuntaan, miten sitä voidaan hyödyntää myös taloudellisesti. Osa näkee, että bisness ei kuulu tutkimuksen piiriin; me tuotetaan uusia tuloksia, joita muut voi hyödyntää. Osa on sitä mieltä, että yliopiston on hyvä olla aloitteellisesti mukana tiedon hyödyntämisessä, toteaa VTM Tero Montonen.\nMontonen selvitti väitöstutkimuksessaan, kuinka sujuva on polku yliopistolta ja tutkija työstä yliopistolähtöiseen yritykseen ja johtajan tehtäviin. Lyhyesti sanottuna liiketoiminnan ja tutkimustyön välisiä yhtäläisyyksiä on enemmän kuin eroja.\n– Ne valmiudet, jotka tutkijalla jo ovat olemassa, ne ovat ensiarvoisen tärkeitä kun lähdetään tekemään uutta liiketoimintaa.\nAsenteet tuottavat osaamisvajetta\nOngelmana on, että perinteisesti eroja korostetaan yhtäläisyyksiä enemmän ja näin tuotetaan osaamisvajetta.\n– Jokainen tutkija kun se tekee tutkimusta, toimii systemaattisesti ja analyyttisesti. Jokaiseen tutkimukseen liittyy aina joku luova elementti. Jos siirrytään liiketoiminnan pariin ja kun lähdetään tutkimuksesta tekemään liiketoimintaa, niin se edellyttää näitä samoja asioita. Tutkijoilla lähtökohtaisesti on myös jo johtamisosaamista, Montonen vakuuttaa.\n>> Kuuntele Radio Kantin haastattelu


Varaston vieminen tai tuominen CSV-tiedostolla (Shopify Admin) · Shopifyn ohjekeskus\nTämä sivu on tulostettu May 25, 2022. Nykyinen versio on osoitteessa https://help.shopify.com/fi/manual/sell-in-person/shopify-pos/inventory-management/export-import-inventory-csv-pos.\nJos sinulla on yksi sijainti, voit viedä varaston CSV-tiedoston, joka sisältää kyseisen sijainnin varastomäärät. Jos sinulla on useita sijainteja, voit viedä varaston CSV-tiedoston, joka sisältää kyseisten sijaintien varastomäärät. Voit käyttää tätä vietyä CSV-tiedostoa mallina varastomäärien päivityksessä. Voit tämän jälkeen tuoda CSV-tiedoston päivittääksesi kunkin tuotteen varastomäärät Shopifyssa.\nVaraston CSV-tiedostossa on tietoja, jotka yksilöivät tuotteet ja tuoteversiot sekä niiden varastomäärät verkkokauppasi toimipaikassa. Se on samankaltainen kuin muut Shopify-palvelussa käyttämäsi CSV-tiedostot, mutta siinä on eri sarakkeet.


Tee ostoksia NetChat.ru:ssä ja saat jopa 200 poletin bonuksen joka päivä!\n1. Kampanjan aikana netchat.ru palkitsee 5 jäsentä joka päivä ("Päivä" määritellään alkamaan 00:00am GMT+2 ja loppumaan 11:59pm GMT+2).\n2. Ilmaiset poletit hyvitetään voittajien netchat.ru -tilille muutamassa tunnissa.\n5. netchat.ru pidättää oikeuden muuttaa näitä virallisia sääntöjä ja palkkion määrää yksinomaisesti oman harkintansa mukaan.\n6. netchat.ru pidättää itsellään oikeuden peruuttaa kampanjan harkintansa mukaan. Osallistumalla kampanjaan osallistujat myöntävät, että heillä ei ole oikeutta palkkioon peruutuksen tapahtuessa.


Here we go...: Bliniä ja kuvia\nBliniä ja kuvia\nNonni, kamera löytyi viimeisen reissun jälkeen. Vaan ei löytynyt muistikorttia. Kortti oli hukassa ja veikkaan, että on samassa paikassa kuin kolmet Applen korvanapit, joita en ole reissun jälkeen nähnyt.\nSyyttävä sormi osoittaa Ramia ja Marttaa, jotka olivat tehokkaasti pakanneet viimeisillä loman tunneilla kun olimme Annin kanssa tehokierroksella kuluttamassa matkakassan euroja.\nMUTTA SIIS... Lähetin tänään lempi-ihmiseni ostamaan uutta muistikkorttia järkkäriin. Ostosmatka oli kuin eräästä suomalaisesta tv-sarjasta. Siinä Sulo tuli kotiin lampaiden kanssa. Oma Suloni tuli kotiin uuden ruohonleikkurin omastajana, mutta toki taskussa oli myös muistikortti.\nKamera räpsyi tänään.\nHei, ja sitten tehtiin blinejä...\nJa syötiinkin niitä... Lisukkeiden kera.\nNo niin, nyt on kuvia otettu ja blinit syöty. Täytyy kyllä sanoa, että ei mitään suurempaa intoa tullut kyseiseen lajiin. Nyt on menty läpi idästä blinit, uuden vuoden vastaanotolla ihan toisaalta tortillat lisukkeineen. Olisiko huomenna lähiruuan vuoro? Koekeittiö testaa paistin teon salat huomenissa. ;)\nMukavaa loppuiltaa lukijat. Jännityksellä jäämme odottamaan loppulomapäivien hankintoja...\np.s. erityisterveiset: äidille pus ja <3\nLähettänyt Päivi Lahti / Happily Ever After klo lauantaina, tammikuuta 03, 2015


Thors: Turvapaikanhakijoiden palautuksia Kreikkaan arvioitava uudestaan | Yle Uutiset | yle.fi\nThors: Turvapaikanhakijoiden palautuksia Kreikkaan arvioitava uudestaan\nMaahanmuutto- ja eurooppaministeri Astrid Thorsin mukaan Suomen pitää pohtia täysi-ikäisten turvapaikanhakijoiden palautuksia Kreikkaan. Pohdinnan taustalla on EIT:n päätös, jonka mukaan Belgia rikkoi Euroopan ihmisoikeussopimusta palauttaessaan Dublin-menettelyn perusteella turvapaikanhakijan Kreikkaan.\n21.1.2011 klo 17.00päivitetty 21.1.2011 klo 23.13\nDublin-menettelyssä turvapaikanhakija palautetaan siihen EU-maahan, johon hän on ensimmäisenä saapunut. Suurin osa Euroopan turvapaikanhakijoista saapuu ensimmäiseksi Kreikkaan, Italiaan tai Maltalle.\nSuomi ei ole aikaisemmin palauttanut Kreikkaan alaikäisiä turvapaikanhakijoita. Tämän päiväinen päätös koskee täysi-ikäisiä turvapaikanhakijoita. Päätös on voimakas kannanotto Kreikan tilanteeseen. Periaatteessa tämän jälkeen Kreikkaan ei voi palauttaa turvapaikanhakijoita.\n-Tämä on hyvin raskas isku Dublin-järjestelmälle ja aiheuttaa hetkellisesti suuria paineita sille, Thors toteaa.\nThors ei kuitenkaan usko, että EIT:n päätös olisi Dublin-menettelyn lopun alku. Moni EU-maa on pyrkinyt auttamaan Kreikkaa nostamaan turvapaikanhakijoiden vastaanotto ja menettely EU-säädösten tasolle. Thorsin mielestä uusi päätös osoittaa, että nämä toimenpiteet ovat hyvin kiireisiä.\nEuroopan ihmisoikeustuomioistuimessa on tällä hetkellä käsittelyssä 37 tapausta, jotka koskevat turvapaikanhakijoiden palauttamisia Suomesta Kreikkaan. Näiden hakijoiden palauttamiset ovat tällä hetkellä jäissä. Thors toivoo asiaan ratkaisua lähiviikkojen aikana.\nKotimaaAstrid ThorsturvapaikanhakuKreikkaDublinEuroopan ihmisoikeustuomioistuinmuuttoliikeIrlantiLeinsterSuomen ruotsalainen kansanpuolue


Ranska alkaa purkaa Calais’n Viidakkoa - Suomenmaa.fi\nRanska alkaa purkaa Calais’n Viidakkoa\nSTT-AFP\t 24.10.2016 8:14 , muokattu 24.10.2016 8:21\nRanskan viranomaiset alkavat tänään häätää ihmisiä Calais’n Viidakoksi kutsutusta epävirallisesta pakolaisleiristä. Tyhjentämisen jälkeen aloitetaan leirin purku.\nMassiivisen kolmipäiväisen operaation tarkoituksena on tyhjentää suuri hökkelikylä kokonaan.\nCalais’n leirillä oli loppuviikosta arviolta 5 700 ihmistä. Enimmillään leirillä majoittui yli 10 000 ihmistä.\nViranomaiset aloittivat sunnuntaina tiedottamisen leirin tyhjentämisestä sen asukkaille.\nViranomaiset ja vapaaehtoistyöntekijät levittivät lehtisiä, joissa kerrottiin alueen purkutöiden alkavan. Silti osa leirillä olevista elättää edelleen toiveita uudesta elämästä Englannin kanaalin toisella puolella.\n– Heidän täytyy pakottaa meidät lähtemään. Haluamme Britanniaan, sanoi Afganistanista kotoisin oleva, leirillä asunut Karhazi.\n– Meidän täytyy saada heidät luopumaan unelmastaan elää Britanniassa. Se tässä on vaikeinta, Leschi sanoo.\nErään leirin asukkaan mukaan kymmenet leirin asukkaat olisivat jo paenneet leiristä kauempana olevaan, salassa pidettävään paikkaan, jotta he välttyisivät siirrolta.\nOsa leirin asukkaista puolestaan on toivottanut uudelleensijoitukset varovaisesti tervetulleiksi. Lähestyvän talven ja kovien sateiden myötä ajatus mahdollisuudesta lämpimään sänkyyn on houkutteleva.\n– Viranomaiset sanovat, että tämä on paremman alku. Toivotaan, että se on totta, leirin sudanilaisasukas Faisal al-Ajab sanoo.\nMuutoin leirin sulkemisen odotetaan helpottavan jännitteitä Calais’n alueella, jossa poliisi ja siirtolaiset ovat jatkuvasti ottaneet yhteen, kun poliisi on estänyt Britanniaan haluavien ihmisten vaarallisia yrityksiä päästä maahan.\nPoliisi on muun muassa päivittäin estänyt ihmisiä kiipeämästä Britanniaan suuntaaviin ajoneuvoihin.\nMahdollisten levottomuuksien varalta yli 1 200 poliisia valvoo, kun ihmisiä ohjataan linja-autoihin. Lopulta ainakin 60 autoa kuljettaa Calais’n entiset asukkaat lähes kolmeensataan eri suojaan ympäri Ranskaa.\nLisäksi lapsipakolaisten mahdollista siirtoa Britanniaan on pyritty nopeuttamaan. Nyt lähes 200 lapselle on annettu nopeutetun siirtoprosessikäsittelyn myötä matkalippu Britanniaan.\nUseimmilla matkalipun saaneilla on sukulaisia maassa. Britannian sisäministeriöstä on kerrottu, että se alkaa käsitellä myös tapauksia, joissa lapsella ei ole lähisukulaisia maassa.


Kohti itsenäistä Somalimaata – Libero\nSomalian vakaamman osan, Somalimaan, itsenäisyyttä ajetaan Suomessakin.\nteksti ja kuva Antti Kurko\nTammikuussa 1991 Somaliassa 23 vuotta valtaa pitänyt diktaattori Siad Barre syrjäytettiin ja maan pohjoisosassa sijaitseva Somalimaa julistautui itsenäiseksi. Valta oli useiden vuosien ajan valunut Mogadishuun samaan aikaan, kun Somalimaan työttömyys ja köyhyys oli jatkanut kasvuaan.\nSomalimaan kohdalla tie kohti itsenäisyyttä on jopa hieman yllättäenkin ollut vähemmän kivikkoinen vaikka maa sijaitsee kenties maailman epävakaisimmalla alueella. Huolimatta siitä, että yksikään valtio ei ole vielä tunnustanut maan itsenäisyyttä, on sen talous kasvanut hyvää vauhtia viime vuosina. Kasvu olisi todennäköisesti ollut nopeampaa, jos maa olisi virallisesti tunnustettu. Mikään pankki tai vakuutusyhtiö ei nimittäin voi myöntää lainaa tai vakuutuksia ulkomaisille investoinneille maahan, jota ei ole virallisesti olemassa.\nItsenäisyyden tunnustaminen ajan kysymys\nVaikka kartoissa Somalimaa piirretään yhä osaksi Somaliaa, ovat alueet käytännössä eri valtioita. Somalimaalla on oma valuutta, hallinto, puolustusvoimat, passi ja lippu. Ylittäessään maiden välisen rajan joutuu matkaaja käymään läpi rajatarkastukseen.\nSuldaan Said Ahmed on toiminut pitkään Somalimaan tunnustamisen puolesta. Sekä Vasemmistoliittoon että paikalliseen Waddani-puolueeseen kuuluva nuori yrittäjä uskoo, että maan virallinen tunnustaminen on vain ajan kysymys.\n”Nykyään osataan jo tehdä ero Somalian ja Somalimaan ja se kertoo, että maan erityisyys on tunnustettu. Kenia on pian avaamassa konsulaatin Somalimaahan, vaikka se ei ole vielä tunnustanut itsenäisyyttä, ja Iso-Britanniassa useampi kaupunki on tehnyt symbolisen tunnustuksen. Suomessa kansanedustaja Aino-Kaisa Pekonen teki äskettäin kirjallisen kysymyksen eduskunnassa asiasta.”\nTunnustamisen kannalta Somalimaan etuna on se, että sillä on lyhyt historia itsenäisenä valtiona. Entinen Iso-Britannian siirtomaa ehti nimittäin olla vuonna 1960 viisi päivää itsenäinen ennen kuin se päätti yhdistyä Italian siirtomaana olleen Somalian kanssa.\nPerinteisesti Afrikan Unioni on tukenut valtioiden itsenäistymistä, mutta Somalimaan kohdalla se on ottanut varovaisemman lähestymistavan. Uuden valtion tunnustaminen keskellä levottomuuksien piinaamaa maanosaa saattaisi rohkaista uusiin itsenäisyysvaatimuksiin muissa maissa. Eurooppa ja Yhdysvallat puolestaan tuntuvat odottavan, että ensimmäinen tunnustus tulisi Afrikasta ennen kuin ne ottavat virallista kantaa asiaan.\nKaikki tuki uudelle valtiolle olisi kuitenkin tarpeen sillä vaikka maa on pystynyt pitämään terrorijärjestö al-Shabaabin rajojensa ulkopuolella, sijaitsee maa keskellä erittäin tulenarkaa aluetta.\nSomalimaan yhteiskunnallista kehitystä pidetään osoituksena kehityksestä ilman apua. Todellisuudessa Somalimaa saa suuren siivun kehitysavusta, jota EU antaa Somalialle. Esimerkkinä kehitysyhteistyöstä on suomalainen Solidaarisuus-järjestö, joka tekee Somalimaassa tyttöjen sukuelinten silpomisen vastaista työtä.\n”Somalimaalla on valtavasti potentiaalia, joka voitaisiin ottaa käyttöön, mikäli maalle annettaisiin virallinen tunnustus. Vaikka sillä on merkittävät luonnonvarat ja osaamista, on ulkomaisten investointien haaliminen haastavaa. On tärkeää muistaa, että tuhannet nuoret hukkuvat yhä vuosittain Välimerellä pyrkiessään kohti parempaa tulevaisuutta”, Said Ahmed kiteyttää.\n← Kehitysyhteistyön luvattu maa Puuhastelun puolesta →\nKehitysyhteistyön luvattu maa


Väistin pari askelta, kun Lesley tuli ulos karsinasta. Hänen kysyessä järjestyksestä, kohautin vain hartioitani.\n"En mä tiedä. Mut mehän voidaan hoitaa se tallin pihalla", vastasin hymyillen pikaisesti.\n"Mutta mä meen nyt laittaa Siggee valmiiks niin tuu sitten ulos, kun oot valmis", lisäsin vielä hymyillen samalla, kun kävelimme kohti varustehuonetta.\nOlin ollut melkein hengittämättä koko ajan, kunnes Frodo käänsi huomionsa Alexin taskuun jota poika rapisteli. Tuhahdin.\n"Perso mikä perso", sanoin ja ojensin Alexille hevosen ohjat eleellä, joka kertoi ettei poika voisi muuta kuin ottaa hevosen(?).\n"Sähän voitkin viedä sen talliin. Mä just muistin et mulla on aika kosmetologille", sanoin hymyillen ja lähdin sen enempää taakse katsomatta kävelemään parkkipaikalle. Kasvoillani myhäili tietäväinen hymy.\n#Ehkä sinusta, mutta Frodo saattaa nähdä sen eri tavalla# ajattelin mielessäni, kun tyttö puhui pakosta. Ääneen en ajatuksiani kuitenkaan kehdannut sanoa. Frodo tosiaan tuntui rauhoittuneen omistajansa käsittelyssä, mutta Nita nielaisi ennen kuin tipahti. Onneksi kyse oli vain pysähtelystä.\n"Hmm, mitä mieltä Frodo ois ruisleivän palasesta?" kysyin ja ravistelin hieman taskuani, josko saisinentisen laukkahevosen huomion. Esiin en kuitenkaan ottanut mitään, sillä saatoihan olla, ettei Nita halunnut antaa hevoselleen leipää.\nHalailin ja silittelin Roomeota ja höpötin tuolle kaikkea turhaa. Jade tuli keskeyttämään pölötykseni, mutta se ei minua haitannut. Sillä aikaa kun minä olin jutellut ruunalleni, Jade ja Luca olivat ilmeisesti ystävystyneet, ja nyt mies oli tulossa kanssamme maastoon.\n"Aa joo oon. Onko järjestyksellä muuten välii? Roomeon puolesta ei, kun Wally on ruuna, mut miten se cobbi ite suhtautuu ruuniin tai tammoihin, tiedäks?" kysyin Jadelta ja tulin ulos karsinasta lukiten oven perässäni. Lähtisin kävelemään kohti varustehuonetta, jos Jade tulisi perässä.\nIloinen hymy valaisi kasvoni, kun Luca sanoi lähtevänsä mukaamme maastoon.\n"No mut mahtavaa! Ei meidän tarvi mennä kovaa", sanoin silmää iskien. Katsahdin Romeon karsinalle jossa Lesley näytti olevan.\n"Sovitaanko 15 minuutin päästä ulkona?" kysyin hymyillen Lucalta. Saatuani myöntävän vastauksen(?) kipitin Lesleyn luokse.\n"Hei, Luca lähtee meidän kanssa sinne maastoon. Oothan sä viel tulossa?" sanoin Lesleylle Romeon karsinan ovelta, pieni hymy kasvoillani.\nSaatuani hyvän otteen Frodon narusta, Alex päästi irti ja ori siirtyi tanssahtelemaan vierelleni.\n"Kyllä se tottuu. Sen on vähän pakko", vastasin pitäen oria koko ajan silmällä. En halunnut sen tekevän mitään typerää, noloaisin vain itseni komistuken silmien alla.\n"Täähän menee ihan kiv..." sanoin hymyillen, mutta juuri silloin Frodo veti liinat kiinni, jääden järkyttyneen näköisenä seisomaan paikoilleen. Nytkähdin taakse päin voimalla, kun ori päätti seisahtua.\n"No mikäs sille nyt tuli?" kysyin ärtyneenä, kun kimo vain tuijotti eteensä korvat hörössä vaikka mitään ei näkynyt.\n"Sä olet ihan sekopää narttu!" sähähdin hampaideni välistä. Päästin naisen irti, tönäisten tätä talolleen päin.\n"Mua ei helvetti kiinnosta yhtään, vaikka tulisit murhatuksi tämän takia. Tää ei oo enää mun ongelma", ärähdin silmät leimuten. Kumarruin katsomaan autoni rengastani ja huomasin sen olevan jo puolityhjä.\n"Fuck", mutisin ja näpyttelin tuttavani numeron, antaen puhelimen soida.\n"Jer? Mä tarvisin kyydin. Sun hullu kaveris puhko mun auton renkaan", sanoin äänessäni yhä viha. En edes katsonut Lorenaan päin enään. En enää välittänyt nuoren naisen kohtalosta.\nNicholas väänsi minutes komeasti autonsa konepellille. Naurahdin huvittuneena ja väänsin itseni kohti miestä niin että lopulta olimme kasvousten tuon pitäessä molemmista ranteistani tiukasti kiinni(?)\n"Kerro toki!" sanoin ja kohotin kulmiani samalla päätäni mielenkiinnosta kääntäen hieman sivulle.\nNyökkäsin Jaden myöntyessä edes kokeilemaan, miten ponit tulisivat toimeen. Toivoin vaan että tuntisin ratsuni, etten ollut aivan kokonaan väärässä Wallyn suhteen. Sittemmin Jade tuntui muistaneensa jotakin, minkä tuo ilmoitti pahoitteleva sävy äänessään. Pudistelin päätäni viestiäkseni, ettei tuossa ollut mitään - pärjäisin kyllä itsekin Wallyn kanssa. Mutta Jaden kutsuessa minut maastoon mukaan, kasvoilleni ilmestyi keveä virne.\n“Ei, ei”, toppuuttelin Jadea kun tuo ehdotti jäävänsä kanssani tallille maastoon menon sijasta. “Me tullaan teiän mukaan. Maastoilu on just meiän juttu, ei me voida sitä välistä jättää.” Kenties olin typerä. Ensimmäisenä päivänä maastoon, ihan tuosta noin vaan. Mutta tunsin Wallyn kyllä. Olihan se ollut omistuksessani vaikka kuinka kauan. Lisäksi olimme tehneet niin monet maastolenkit ihan puolituntemattomissa maisemissa, ettei tuollainen lenkki alueen tuntevien nuorten naisten kanssa ollut mitään. Tai ehkä en sillä hetkellä ajatellut aivoillani. Halusin ehkä tehdä vaikutuksen neitoihin. Tai sitten kaikki syyt pätivät. Oli asia niin tai näin, olin päättänyt lähteä Jaden ja Lesleyn mukaan.\nTyttö pahoitteli ja taisi vähän hävetäkkin hevosensa käytöstä. Itse vain nyökkäsin päätäni, ei tämä iso juttu ollut, siis varpaille astuminen.\n"Se voisi olla hyvä idea. Frodo taitaa vain muisstuttaa, ettei pidä miehistä" totesin ja ojensin riimunarun Nitalle. Kun olin varma, että naru oii kaunottarella kunnolla otteessaan(?) avasin maneesin oven ja kävelin edeltä.\n"Toivotaan, että tuo herra rauhoittuu sitä myötä, mitä enemmän vietän sen kanssa aikaa" totesin Nitalle.\n"Okei, no jos kokeillaan ainakin? Mun pitää joka tapauksessa liikuttaa Sigge", vastasin hymyillen Lucalle. Hän sanoi aikovansa ratsastaa Wallyn, mikä sopi paremmin kuin hyvin kuviooni! Voisin liikuttaa Siggen siinä samalla! Mutta sitten tajusin, että olin luvannut maaston Lesleyn kanssa.\n"Äsh, mä just muistin että olin luvannut lähtee Lesleyn kanssa maastoon... Ei sua kiinnostais?" sanoin pahoitellen, mutta kysyin kohteliaasti haluaisiko uusi tulokas mukaan retkellemme. En uskonut hänen haluavan lähteä heti ensimmäisenä päivänä maastoon, mutta ainahan voisi kysyä.\n"Mutta voin myös tulla sun kanssa kentälle jos et maastoon halua lähteä", sanoin vielä pienesti hymyillen.\n“En mä usko että Wally alkaa haastamaan sen enempää riitaa jos Siggekään ei haluu tapella”, totesin samalla maistellen Jaden ponin nimeä. En tosiaankaan uskonut, että Wally käyttäytyisi epäsopivasti mikäli toinenkaan ei rupeaisi rähisemään. “Vois olla ihan hyväkin jos katottais että miten noi tulis toimeen.” Katsahdin tallin käytävälle, pohtien että mikäköhän noista kaikista kaviokkaista oli tuo kyseinen Sigge. Kuullessani Jaden kysymyksen käänsin katseeni takaisin tyttöön.\n“Meinasin että voisin ratsastaa sen kentällä, ehkä varmaan mennä vähän rennommin reippaampaa vauhtia”, vastasin Jaden kysymykseen. Omaan kysymykseeni sain vastauksen edes kysymättä sitä. Arvelin Jaden vilkaiseman ponin olevan tytön oma. Suloinen otushan tuo oli, tuumin katsoessani valkopäistä, hörökorvaista ponia.\nNyökkäsin ymmärtäväisesti, kun Luca kertoi irlannincobinsa olevan temperamenttinen tapaus.\n"Sigge taas on jokaisen mussukka. Se ei kyllä lähde karkuun tai tee mitään typerää, vaikka kaveri keksisikin jotain. Mutta sä tunnet sun hevosen parhaiten joten", vastasin hymyillen pikaisesti.\n"Ajattelitko sä esim. juoksuttaa Wallya samalla vai?" kysyin perään ja vilkaisin nopeasti newforestinponin karsinalle, jossa poniori jos kurkisteli korvat hörössä.\nHymy leveni kasvoillani Jaden innostuksen kuullessani. Oli hyvä tietää, että joku oli valmis auttamaan ihan vapaaetoisestikin. Itselläni olisi varmaan mennyt kummunkin vähän aikaa oppia tuntemaan tallin ympäristö ilman opastusta. Olin kyllä kiitollinen Jadelle siitä, että tuo halusi näyttää minulle paikkoja, tai ainakin esitti haluavansa. Kohautin olkiani Jaden ehdottaessa ottavansa poninsa mukaansa. Olihan Wally kumminkin aika temperamenttinen mikäli sille päälle sattui.\n“Riippuu vähän, Wally on hyvä haastamaan riitaa uusien tuttavuuksien kanssa”, totesin viimein. Vilkaisin karsinassa ympärilleen pälyilevää ponia ennen kuin palautin hymyävän katseeni Jadeen.\nFrodo näytti tallaavan Alexin varpaille - joko vahingossa tai tahallaan. Nostin kädet suuni eteen ja katsoin hetken kaksikon tappelua. Kun tilanne oli ohi, siirsin katseeni Alexiin.\n"Olen todella pahoillani! Se ei minulle ole tehnyt noin..", sanoin anteeksipyytelevästi. Vaikka Frodo oli komea kuin mikä, kyllä sen käytös hiukan hävetti minua.\n"Jos me päästäisiin loppumatka tapaturmatta? Mä voisin ottaa sen", ehdotin pojalle.\n"Se on sitten sovittu!" hihkaisin iloisella äänellä, kun Lucalle sopi että lähtisin näyttämään paikkoja. Luca sanoi hoitavansa hevosensa nopeasti ennen lähtöä.\n"Joo sopii hyvin. Hei ottaisinko mä mun ponin mukaan? Mitä luulet, auttaiskohan se Wallya?" kysyin mietteliään sävyyn, nostaen etusormen leualleni. Katseeni pidin kuitenkin koko ajan Lucassa.\n“Olishan se aika hyvä jos pikkusen näyttelisit paikkoja”, totesin katsoen Jadeen hymyillen. “Hoidan Wallyn nopeesti, sillekin tekee hyvää pikkusen tutustua uuteen paikkaan.” Rento mielentila oli vallannut minut jälleen kun kaikki oli taas paremmin. Nyt osasin varautua Wallyn äkkinäisiin tempauksiin, mikäli laikukas otus päättäisi taas temppuilla. Kai minua pitikin jo herätellä unimaailmastani, sillä hankalahkon ponin luottamuksen ansaitseminen oli saanut itsevarmuuteni hevosten ympärillä aivan liian korkealle. Lähdin kulkemaan kohti varustehuonetta, hakeakseni Wallyn harjapakin. Hanskojakin ajattelin, sillä en halunnut enää yhtään haavoja käsiini riimunnarun takia.\nHymyilin huvittuneesti katsoessani nauravaa kaunotarta. Mutta hauska hetki ei tosiaan kauaa kestänyt. Frodo tajusi hetken päästä, ettei pääsisi vapaaksi, joten riuhtomisen sijaan alkoi steppailemaan ja muuten vain heittelemään päätään. Huokaisn paljon puhuvasti ja lähdin taluttamaan energistä hevosta pois. Ovella Frodo päätti astua varpailleni, mutta tilannetta helpotti se, että kengissäni oli metallipää.\nPurskahdin heleään nauruun, kun Alex sanoi pukeutuvansa naiseksi Frodon tähden.\n"Ai sä uhrautuisit mun hevosen takia?" sanoin kikattaen. Silmissäni oli kuitenkin kiitollisuuden pilke. Samassa Frodo päätti yrittää ottaa jalat allensa ja kadota paikalta, mutta Alexin tiukka ote ei päästänyt suurta mustankimoa mihinkään.\n"Pruut! Sooh, poika", koitin rauhoitella hevosta, mutta turhaan.\n"No joo" totesin. Mutta kyllähän niitä parempia ja kokeneempiakin ratsuttajia oli. Noh, jos tytöstä vaikutin äsköisenkin jälkeen pätevältä, niin kai se sitten kelpasi. Sain kuulla, että Frodo pelkäsi miehiä, mikä ei tietenkään helpottanut hommaamme.\n"Noh, pukeudun naiseksi sitten" naurahdin vitsillä.\n"Mut joo, kyl mä kai voisin ainakin kokeilla. Ja sit jos ei tuu mitään, niin sit ei tuu" totesin. Frodo juurikin sillä hetkellä päätti yrittää riuhtaista itsensä vapaaksi, ja melkein siinä onnistui, jos minulla ei naru olisi ollut niin, että se vain kiertyi tiukemmin käteni ympärille. Seuraavista kerroista tulisi kyllä aikamoista tappelua. Tuli vähän mieleen se elokuva, jonka olin nähnyt lapsena. Spirit- villi ja vapaa. Frodo oli spirit ja minä se intiaanipoika. Ainakin toivoin sen olevan niin päin, vaikka tällä kertaa minusta oli tuntunut, niin kuin olisin ollut yksi niistä sotilaista.\n"Sähän oot ratsuttaja?" kysyin kummastuneena. Luulisi ratsuttajalla olevan tarpeeksi kokemusta ratsastaa vaikeallakin hevosella. Frodo näytti kävelen ihan nätisti maneesin ovelle.\n"Ainiin, yks juttu vielä. Frodo pelkää miehiä jostain syystä. Mä en pakota sua tähän hommaan vaan saat ihan ite päättää. Tommonen pöpipää kun toi poni on", sanoin naurahtaen. Jos ei muuten, antaisin hevosen serkuilleni ratsastettavaksi.\n"Sopii minulle! Haluutko että lähden näyttämään paikkoja? Vai oliko teillä Lesleyn kanssa jokin juttu meneillään?" vastasin Lucan komenttiin hymyillen söpöä hymyäni.\nVpaaehtoinen? No se taisi olla väärä sana, mutta jos tuo kerran suostui palkkaa antamaan, niin mikä minä olin kieltämään.\n"No mun tätyis enemmänkin kysyy sulta, et uskotko et mun taidot riittää" sanoin Nitalle ja lähdin kävelemään kohti maneesin ovea Frodon kanssa.\nSaimme vihdoin Wallyn sen karsinaan. Katselin ponia hetkisen. Olihan se suloinen pieni otus. Se katsoi minuun valppaana, ilmeisesti hämillään maisemanvaihdoksesta. Pian käännyin, aikeenani lähteä varustehuoneeseen hakemaan Wallyn harjapakin. Halusin lähteä kävelemään tallin ympäristöön Wallyn kanssa maasta käsin, jotta tottuisimme molemmat uuteen alueeseen. Ehkä voisin mennä vielä sen jälkeen hieman kentälle päästelemään.\n“Mä varmaan voisin mennä vähän tutustumaan tähän ympäristöön Wallyn kanssa”, kerroin suunnitelmani ääneen valaisten niitä hieman Jadelle.\n"No mut yleensä hevoset on vähän outoja uudessa paikassa. Mä olisin huolestuneempi jos se ois pystyyn kuollut", sanoin piristävään sävyyn Lucalle. Miehenalku lähti taluttamaan ruunaansa takaisin karsinaan ja minä kävelin kaksikon vierellä. Ruuna saatiin tällä kertaa ongelmitta karsinaan ja vielä pysymäänkin siellä(?). Nojasin rennosti karsinan oveen ja katselin kirjavaa otusta. Olihan se suloinen, pakkohan se oli myöntää!\nHuokaisin viimein kun sain Wallyn kiinni.\n“Ei se kyl koskaan oo näin käyttäytyny”, totesin katsellessani Wallya hämilläni. Että tuo kehtasi. Olin hieman varautunut hevosen kanssa. En halunnut riskeerata sitä, että se saisi taas jotain tyhmää päähänsä. Nyt se tosin vaikutti aikalailla rauhallisemmalta, enkä oikein uskonut, että se ampaisisi uudestaan omille teilleen. Aloin kulkemaan ponin kanssa kohti sen karsinaa uudelleen. Joskos tällä kertaa onnistuisi.\nEn sanonut mitään, katsoin vain kuinka Jer käveli pois. Hetken päästä käännyin katsomaan Gittaa.\n"Älä välitä hänestä. Sinusta tulee vielä hieno ratsu Jeremylle" sanoin nukkuvalle varsalle. Harkitsin hetken Luvan ja Jaden luokse palaamista, mutta sen sijaan kävelinkin Roomeon karsinalle.\n"Hei poju, mennään tänään maastoilemaan. Mä todella tarvitsen sitä" sanoin mustalle ratsulleni ja silittelin ruunan pehmeää turpaa. Toivoin Jeremyn pärjäävän, samoin kuin Edmundin. Kaksi tärkeää jätkää minulle ja molemmat ongelmissa tunteiden kanssa. Kyllä siinä itsekin tarvitsi rauhaa.\nOlin hetken hiljaa, kun Lesley oli selittänyt varsan nimeen liittyvän asian. Käänsin katseeni hitaasti takaisin nukkuvaan varsaan.\n"Minulle se on yksi ja sama, mikä sen nimi on", sanoin jopa vähän välinpitämättömästi.\n"Sori, mun täytyy liikuttaa Derek", sanoin nopeasti ja lähdin karsinalta, kävellen kylmänviileästi Lesleyn ohitse ja suoraan tallin omien hevosten puolelle. En halunnut puhua Gitasta, Nagierasta tai ylipäätään edes hevosista. Niistä eläimistä tuntui olevan vain harmia!\nJer selvästi yllätyi kuulemastaan. Niin tietenkin, eihän poika tiennyt mistään, mitä oli tapahtunut lähtönsä jälkeen.\n"Äitis. Sano, että kutsutaan ainakin siksi aikaa Gitaksi, et sä keksit uuden, jos siis haluat vaihtaa sen" kerroin Jeremylle. Enimmäkseen pidin katseeni pojassa, mutta välilä vilkaisin mustaa tammavarsaa.\nLesley yritti piristää minua vitsailemalla hiuksistaan. Kohteliaasti hymyilin parin sekunnin ajan, mutten kääntänyt katsettani tyttöön. Huokaisin raskaasti ja tuijotin varsaa. Olin kahdenvaiheilla, mitä tekisin sen kanssa. Lesleyn kysymys kuitenkin yllätti minut ja sai minut kohtaamaan tytön tummat silmät.\n"Gitta? Kuka sen Gitaksi nimesi?" kysyin vuorostani tytöltä, ilmeeni selvästi hämmästyneenä.\nJeremy vain vilkaisi minua, mutta tuo pikainen katse jo kertoi, että olisi turha edes yrittää piristää toista vitsillä. Kuitenkin päätin yrittää, kun en muutakaan tapaa keksinyt vastata nuoren miehen sanoihin.\n"Onhan minunkin hiukseni todella tummat, mutta haluan silti suojella kaikkia" huomautin huvittunut hymy maustettuna haikeudella. Käytävältä kuului metakkaa ja vilkaisin nopeasti. Näin Lucan juoksevan ja pian Jade kiirehti perässä. Mitäköhän oli tapahtunut. Ei kai tuon ikäiset enää hippaakaan leikkineet?\n"Aiotko pitää Gitta nimen?" kysyin sitten Jeremyltä kääntyen taas katsomaan pientä tammavarsaa.\nAnnoin Lucan itse ottaa hevosensa kiinni ja tyydyin seuraamaan tilannetta sivummalta. Wally ei näyttänyt tahtovan jäädä kiinni vaan leikki hippaa Lucan kanssa vielä tovin. Kaurat kuitenkin saivat ruunan huomion keskittymään nuoreen mieheen ja kohta karkulainen olikin jo satimessa.\n"Tulee ihan mieleen shetlanninponi", sanoin hymyillen huvittuneesti. Ruunalla näytti olevan luonnetta yhtä paljon kuin pippurisella minihevosella.\nWally pakeni itsepäisesti luotani. Se haisteli uusia hevosia, joista osa ei todellakaan pitänyt uudesta röyhkeästä tunkeilijasta. Suuremmilta vahingoilta vältyttiin, sillä aina kun lähestyin laikukasta hevosta, se ampaisi seuraavan karsinan luo. Aloin jo hermostumaan Wallyn kanssa. Eihän tuo ollut ollenkaan sen tapaista. Yleensä Wally antoi minun ottaa itsensä kiinni kiltisti, vaikka se olisikin karannut tai tehnyt muita tuhmuuksia. Kai uusi ympäristö vaikutti hevosen käytökseen niin vahvasti. Tuhahdin ärtyneenä kun taas kerran Wally ampaisi toiseen suuntaan minun yrittäessä tarttua sen riimunnaruun. Pian Jadekin ilmestyi käytävälle kaurakauha mukanaan. Hymyilin naiselle kiitollisena, kumminkin aavistuksen verran turhautuneen oloisena. Olin jo niin monta kertaa ollut niin lähellä Wallyn kiinnisaamista. Kiitin Jadea hieman hämilläni ottaessani kauhan käteeni. Siirsin katseeni sitten Wallyyn ravistellen kauraa.\n“Wally, tuuppa ny”, kutsuin hevosta naksuttaen kielelläni muutaman kerran perään. En olisi millään halunnut maanitella tuota otusta juuri nyt, mutta mitenkä muutenkaan olisin saanut sen huomion. Wallyn pää kääntyi minuun päin. Hyvä merkki. Se katsoi minuun korvat höröllään ja pää korkealla. Kallistin päätäni turhautuneena. Tuo hevonen ei ollut tosissaan. Se selkeästi empi, mutta pääsin huokaisemaan helpotuksesta kun Wally otti ensimmäiset askeleensa minua kohti samalla laskien päänsä rennosti alas.\nOlin uppoutunut omiin ajatuksiini enkä siksi huomannut Lesleyn saapumista viereeni. Säpsähdin takaisin tähän maailmaan kuullessani tytön äänen. Käänsin tummanruskeat silmäni tytön tummiin silmiin, joita katselin vain hetken ennenkö käänsin katseeni takaisin mustaan varsaan.\n"Miten ironista, että se on hiilenmusta vaikka sen pitäisi olla suojeleva henki", sanoin neutraali ilme kasvoillani. Ääntäni kuulsi synkkä sävy enkä suostunut irrottamaan katsettani viattomasti mustasta mytystä. Edes karannut hevonen ei ollut niin mielenkiintoinen.\nHevonen oli juuri saatu karsinaansa, kun se päättikin ottaa jalat alleen. Nojauduin karsinan ovea vasten, kun tanakka tupsujalka juoksi vapauteen ja heti hevosen perään juoksi Luca. Itse hölkkäsin rehuvarastoon, joka oli käytävän päässä ja nappasin sieltä kauhallisen kauraa mukaani. Hölkkäsin Lucan ja tupsujalan perään, jotka löysinkin tuntihevosten puolelta(?).\n"Mä aattelin, että tää vois auttaa", sanoin hymähtäen ja nostin kauhaa kädessäni.\n“Tää on kaheksanvuotias”, kerroin vilkaisten ponia Jaden kysyessä sen ikää. Hymy ei pyyhkiytynyt kasvoiltani, ei sitten millään. Olin onneni kukkuloilla. Mikään ei pystyisi pilaamaan tuota päivää. Tai niinhän minä luulin.\nLesleyn erkaantuessa varustehuoneen kohdalla viedäkseen Wallyn satulan paikalleen jäimme Jaden kanssa kahden. Saavuimme Wallyn karsinalle ja ehdimme jo availemaan karsinan ovea. Lesley tuli paikalle pian, mutta sanoi käyvänsä käytävällä oleilevan minulle vielä tuntemattoman jätkän luona. Talutin Wallyn karsinaan, mutta ennen kuin ehdin tehdä mitään, poni nosti päätään ja yllättäen alkoi jyräämään tietään karsinan ovesta ulos. Nykäisin riimunnarusta yrittäen pysäyttää Wallyn, mutta se jatkoi matkaansa ulos karsinasta kiihdyttäen vauhtiaan pikkuhuljaa rauhalliseen raviin. Wally kiilasi minut siten, etten päässyt ovesta ulos sen vierellä. Yritin pidellä ponista kiinni, mutta jouduin päästämään riimunnarun irti sen polttaessa kättäni.\n“Voi vittu ny”, tuhahdin heilauttaen kättäni siinä tuntuvan poltteen takia. En päästänyt katsettani Wallysta hetkeksikään ampaistessani pitkin, mutta rauhallisin harppauksin ponin perään.\n“Että se kehtaa”, mutisin hiljaa. Hyvä oloni oli kadonnut ja nyt minua lähinnä kuumotti. Tunsin itseni erittäin typeräksi, olisi minun pitänyt hallita tuo tilanne. Mutta se tuli aivan yllättäen, puskan takaa niin, etten ehtinyt edes tajuamaan. Nyt jouduin sitten hakemaan itsepäisen ponini karkuteltä tallin käytäviltä monien silmäparien alta.\n"Ei ihme, totta kai uusi paikka kiinostaa" kommentoin Lucan huomiota hevosestaan. Kävelin vierellä ja väistelin tarvittaessa.\n"Mä vien satulan jo varustehuoneeseen" sanoin oven kohdalla. Kävelin varustehuoneeseen ja laitoin satulan tyhjälle paikalle. Poistuessani huoneestani ja kävellessäni kohti Wallyn karsinaa näin Jeremyn Nagieran entisen karsinan luona. Sitten katsahdin Jadea ja Lucaa.\n"Hei, Jade varmaan osaa auttaa sua tästä eteen päin, mä käyn tuolla" sanoin Lucalle, vilkaisin pikaisesti myös Jadeakin ja kävelin sitten Jeremyn luokse.\n"Moi" tervehdin ja kävelin pojan vierelle katsoen kahta lepäävää varsaa.\n"Onko se hirveen nuori?" kysyin kiinnostuneena Lucalta, kääntyen ympäri kasvokkain kaksikkoon. Kävelimme sisälle talliin(?) ja sieltä jatkoimme yksityisten puolelle. Heti käännyttyämme yksityisten käytävälle, näin käytävän päässä veljeni. Askeleeni hidastuivat hetkeksi, mutta sitten jatkoin normaalisti eteen päin. En aikonut mennä kyselemään Jeremyltä mitään, veli saisi its tulla avautumaan jos halusi - ja tiesin ettei haluaisi. Harmi vain, että Wallyn karsina oli aivan lähellä Nagieran entistä karsinaa, jonka oli nyt määrä olla Gittan asuinalue. Tana varsoineen majaili siellä vain väliaikaisesti. Wallyn karsinalle päästyäni keskityin hetkeksi vain tutkimaan ruunan nimikylttiä, ajattelematta veljeäni yhtään enempää.\nTilanne päätyi sitten niin, että Lesley kävi hakemassa satulan auton takakontista kun Jade jo lähti edeltä talliin. Odotin että Lesley pääsi minun ja Wallyn rinnalle. Lähdimme siitä jatkamaan matkaamme kohti tallia Jaden perässä. Wally kulki pää korkealla ja korvat hörössä. Se kuunteli ja katseli uutta paikkaa mielenkiinnolla. Hymyilin ponille kun se harppoi pitkin askelin kiltisti vierelläni. Se ei ollut ollut pitkään aikaan yhtä valpas. Ehkä maisemanvaihdos teki hyvää meille kummallekin. Katselin ponin kiiltävää karvaa ja tuuheaa harjaa. Edustuskunnossa oikein.\n“Wally on kyllä nyt pirteenä”, totesin lopulta ääneen.\nWally todella oli näyttävä. Ei epäillystä, että se saisi paljon huomiota nuorilta tallitytöiltä, niin kuin Destiny. Luca pyysi, jos minä tai ystäväni voisimme kantaa hevosen satulan ja ennen kuin ehdin sanoa mitään, Jade jo suostutteli minua hommaan. Pyöräytin silmiäni hymähtäen huvittuneesti, olisihan se pitänyt arvata.\n"Joo, ei oo ongelma" sanoin Lucalle ja hain takakontista laadukkaan näköisen satulan. Vilkaisin jälleen ympärilleni Jeremyä etsien, mutta poikaa ei näkynyt missään. Ehkä hyväkin niin. Ei minulla tuolle ollut asiaakaan, mutta kyseinen henkilö oli juuri aamulla sanonut, että oli menossa tallille, enkä nähnyt häntä missään. Hieman huolestutti, sillä Nagiera oli kuollut eilen, eikä se ollut mikään pieni isku Jeremylle. Enempää en kuitenkaan asiaa miettinyt, vaan kävelin Wallyn ja Lucan vierellä(?) kun Jade käveli edessämme(?)\nKirjava irlannincob oli upean näköinen, vaikkei ehkä vetänyt aivan vertoja mustalle irlannincob orillemme Destinylle. Olin aina pitänyt irlannincobeja satuhevosina ja minun painostuksestani äiti oli alunperinkin suostunut ostamaan Destinyn hevoskaartiimme.\n"Sen nimi on siis Wally? Ihana tupsujalka", sanoin ja ojensin hevoselle käteni haisteltavaksi. Lucan kysellessä satulasta, vilkaisin nopeasti Lesleyhyn.\n"Haluutko sä kunnian?" kysyin virnistäen ystävältäni. Ei minulla ollut mitään satulankantoa vastaan, mutta ajattelin Lesleyn haluavan auttaa tulokasta - niinkuin hän varmaan jo olikin tehnyt. Sen enempää vastausta odottamatta, lähdin kävelemään tallin oville päin, kaksikko perässäni(?).\nHymyilin Jadelle kun tuo suostui auttamaan. Tuohon mennessä kaikki, jotka olin tavannut tallilla, olivat erityisen mukavia henkilöitä, ja talli vaikutti joka hetki vaan paremmalta paikalta. Upeiden puitteiden lisäksi upeita ihmisiä. Mitä sitä voisi muuta tallilta toivoa?\n“Mahtavaa. Eiköhän sitten aleta töihin”, totesin ja löin käteni kevyesti yhteen.\nEi aikaakaan kun olimme saaneet Wallyn pois trailerista ja se seisoikin pihalla, komeana ja ylpeänä niin kuin aina. Taputtelin tuon laikukasta kaulaa ja korjasin mustakultaista riimua.\n“Takakontissa on vielä Wallyn satula. Jos jompikumpi haluis olla kiltti…?” koetin onneani pyytämällä toista tytöistä hakemaan satulaa. Hymyilin lempeästi ja katsoin kumpaankin nuoreen naiseen odottavasti.\n"No tottakai! Mun on pakko nähdä tää uus tulokas", sanoin hymyillen kaksikolle. Lesley oli esitellyt nuoren miehen nimeksi Luca, joka sai minut heti miettimään oliko komistus aivan suomalainen - vai osittain?\n"Sanokaa vaan, missä voin auttaa", lisäsin paljastaen kauniin valkean hammasrivistöni. Minun oli ollut tarkoitus lähteä yhdessä Lesleyn kanssa maastoon, mutta jotenkin minusta tuntui ettei ystäväänikään haitannut pieni lykkäys. Varsinkaan jos autettava sattui olemaan yhtä hyvännäköinen kuin Luca.\n“No sehän on sitte aika piristävää”, totesin hymyillen kun Lesley kertoi tallilla olevan erittäinkin hankalia hevosia. “Vanhalla tallilla kun oli vaan sellasia unelmapolleja jotka teki kaiken kun ajatuksen voimasta.” Ehdotukseeni Lesley ei ehtinyt vastaamaan yhtään mitään ennen kuin heilautti kättään tervehtäkseen jotakuta. Huomioni kiinnittyikin toiseen kaunottareen. Mikäli talli oli täynnä tällaisia neitoja, tallilla käyminen olisi yllättäen entistäkin miellyttävämpää, mikäli sellainen olisi edes mahdollista. Siro nuori nainen käveli luoksemme ja tervehti Lesleya tuttavallisesti, sen jälkeen viitaten minuun puhumalla uusista kasvoista. Tuon vihreät silmät viipyivät hetken omissani. Hymyilin naiselle rentoa, mutta pirteää hymyäni. Ennen kuin ehdin sanomaan mitään, Lesley ehti jo esittelemään minut tuolle nuorelle neidolle. Hän myös nimesi minulle uuden naisen Jadeksi. Vilkaisin Lesleyyn ja nyökkäsin kääntäessäni katsettani takaisin paikalle saapuneeseen naiseen. Lesleyn kertoessa Jadelle suunnitelmistamme katsahdin takaisin tummaan naiseen. Kysäistessään Jadea apuun itsekin käännyin vaaleamman naisen puoleen.\n“Tosiaan, apukäsistä ei olis haittaa”, totesin Lesleyn kysymyksen perään.\n"Ookkei, noh tääl on totuttu vieläkin vaikeampiin tapauksiin, että ei huolta" sanoin hymähtäen perään huvittuneesti. Luca ehdotti, että ryhtyisimme hommiin, mutta en ehtinyt vastaamaan, kun näin Jaden ja heilutin hänelle kättä. Ystäväni tuli meidän luoksemme ja huomasin Jaden tutkivan katseen(?) Lucassa.\n"Juuh, Luca, tässä on Jade, tallin omistajan tytär, Jade täs on Luca" esittelin tytön ja nuoren miehen toisilleen.\n"Oltiin juuri ottamassa hevosta ulos trailerista. Haluutko auttaa?" kysyin Jadelta, en uskonut lisäavun kuitenkaan haittaavan tulokasta.\nPari särkylääkettä ja kupillinen kuumaa kaakaota olivat tehneet tehtävänsä päänsärylleni. Olin pukenut nopeasti päälleni valkoiset ratsastushousuni, vaaleanpunaisen B Vertigo-merkkisen paitani ja kirsikkana kakun päällä vaaleanpunavalkoinen lippalakki päässäni. Olin kietaissut pitkät vaaleat hiukseni sotkuiselle korkealle poninhännälle, sen enempää jaksamatta huolehtia kutreistani. Olin sipaissut myös luonnollisen meikin kasvoilleni.\nAstelin ulos valkeasta omakotitalostamme ja kiinnitin huomioni heti ensimmäisenä traileriin, joka seisoi tallipihalla. Kohotin kulmiani kiinnostuneena ja kiinnostukseni vain kasvoi, kun näin Lesleyn ja jonkun erittäin hyvännäköisen nuoren miehen tämän vierellä. Kävelin kaksikon luokse, jotka seisoskelivat trailerin vierellä, varmaankin aikeissa laskea rampin. Heilautin kättäni pirteästi Lesleylle, enhän vielä tuntenut tuota mysteeristä komistusta.\n"Heippa! Onko tänne tulossa uusia kasvoja?" sanoin hymyillen, kun pääsin kaksikon luokse. Annoin katseeni viipyä hetken pidempään nuoren miehen silmissä, joista jotenkin tuli mieleeni tumma siirappi. Joka taas oli aivan vastakohta omille jadenvihreille silmilleni.\nNaurahdin Lesleyn heitolle tallin hevosista. Katselin noita upeita eläimiä hymy huulillani.\n“Noh, onhan se persoona”, totesin lopulta Leslien kysymykseen. “Hankala käsiteltävä jos ei tiiä miten sen kanssa toimii.” Naurahdin hieman ajatellessani erästä kertaa kun yksi tuttuni kokeili ponia. “Yhen kerran yks jätkä yritti kokeilla Wallylla ratsastamista. Eipä päässy ees selkään asti. Poni vetäs ittensä irti ja ravaili ympäri pihaa, puuhaili ihan omia hommia. Muuten se on ihan mahtava. Osaa vähän sitä sun tätä jos vaan pyytää kunnolla”, päätin kertomukseni Wallysta hymyillen Lesleylle. Tuohon mennessä olimme jo ehtineet trailerille asti. “Noh, eikös sitten aleta hommiin”, totesin katsoen traileria.\n"Millanen tämä Wally sitten on?" kysyin kävellessäni käytäävää pitkin kohti tallin pääovea Lucan vierellä. Sigger, Jaden hevonen hirnahti, kun kuljimme Newforestinponin karsinan ohi. Myös Helmi, musta suomenhevonen innostui hirnumaan meidät nähdessään.\n"Tallin hevosetkin toivottaa sut tervetulleeksi" sanoin naurahtaen.\nSaavuimmekin jo Wallyn karsinan eteen. Lesley päätteli erinomaisesti karsinan nimikyltissä olevan nimen olevan Wallyn oikea nimi. Nyökkäsin hymyillen naisen kertoessa oman hevosensa karsinan sijaitsevan muutaman karsinapaikan päässä.\n“Erinomaista”, totesin pirteä virne kasvoillani. “Aletaan vaan mennä”, tokaisin tytön kysymykseen. Käännyin kohti tallin ovea, odottaen Lesleytä kävelemään vierelleni. Oli mukavaa kun joku auttoi, oli heidän syynsä sitten mikä tahansa.\nYleensä se näin menikin, eritoten pojilla. Aloitettiin ratsastus pienenä, kun yhteiskunta ei vielä ollut toitottanut sinulle, että se on tyttöjen laji ja sitten ei voinutkaan enään päästää irti, vaan oltiin tosissaan harrastuksen kanssa, kun ei sitä muuten muka kehtaisi harrastaa. Minusta oli vain jopa seksikästä, jos mies osasi ratsastaa hevosella. Ymmärtääkseni Luca kuitenkin pokkesi teoriastani, eikä harrastanut sitä kilpaillakseen huipulle.\n"Juu itsekään ole kisojen perään hirveesti, vaikka riehakisoihin olenkin osallistunut" kerroin. Käytävän päässä oli lisää tyhjiä karsinoita ja yhdessä huomasin valkoisen lapun. Päästyäni lähemmäs siinä luki Waiting for love, luultavasti Wallyn oikea nimi.\n"Tässä se on. Oma Romeoni on tuolla parin karsinan jälkeen" kerroin hymyillen käännyttyäni Lucaa kohti.\n"Haetaanko sitten sun heposes?" ehdotin. Autoin Lucaa mielelläni, nuori mies vaikutti kivalta ja mukavalta ihmiseltä. Eikä tehnyt pahaa silmillekään häntä katsella. Vilkaisin pikaisesti ympärilleni, josko näkisin Jeremyn tai Jaden, mutta kumpaakaan en nähnyt(?)\nTana kurkisteli uteliaasti Nagieran entisestä karsinasta. Vuonohevonen yritti saada huomioni hörähtämällä pariin kertaan, mutta huomattuaan katseeni pysyvän vain mustassa varsassa, se luovutti ja alkoi mutustelemaan heiniä. Tanan oma varsa Alvin oli syntynyt vähän Gittan jälkeen, mutta onneksi Tana ei ollut hylännyt mustaa orpovarsaa vaan piti ensiluokkaista huolta molemmista vauvoistaan. Alvin oli myös nukkumassa, mutta se oli valinnut nukkumapaikakseen karsinan keskikohdan jossa se nyt ketarat ojossa tuhisi. Pidin katseeni tiukasti mustassa varsassa, joka torkkui karsinan perällä. Se ei muistuttanut yhtään Nagieraa. Varsassa ei ollut mitään samanlaista kuin entisessä tammassani, mutta silti mustamöykky sai käteni puristumaan nyrkkeihin. Silti se muistutti Nagierasta. Tiesin hyvin ettei Nagieran kuolema ollut varsan vika; ei tietenkään! Mutta silti varsan näkeminen sai näkymättömän voiman puristamaan sydämeni kasaan.\nLähdimme Lesleyn kanssa tallin puolelle etsimään Wallyn uutta karsinaa. Nyökkäsin tytön kertoessa ettei meidän koko tallia sentään tarvinnut tutkia. Helppoa, kunhan vaan kävelisimme karsinoiden lomassa katsellen niiden ovia. Astuessani ulos varustehuoneesta katsoin ensimmäistä kerrtaa tallia ihan kunnolla. Aivan täydellinen paikka, tosiaankin. Karsinat näyttivät laadukkailta ja talli oli muutenkin siisti. Kävelimme hetken hiljaa tallin käytävällä, kunnes Lesley kysäisi ratsastustaustastani. Vilkaisin tyttöön ja käänsin katseeni sitten takaisin karsinanoviin, etsien Wallyn nimeä.\n“Oon ratsastanu ihan pienestä asti. Vaikkakaan enhän mä mitään koulukiemuroita tai valtavia esteratoja oo jaksanu vääntää”, totesin naurahtaen. Pyyhkäisin hiuksiani taaksepäin sormillani haroen, mutta vahvat kiharat laskeutuivat nopeasti takaisin paikoilleen.\n"Säkö olisit vapaaehtonen?" kysyin jopa hieman hämmästyneenä. En olisi arvannut, että mies suostuisi nousemaan Frodon selkään enää uudestaan. Ei ajatus minuakaan houkutellut!\n"Jos sä todella tahdot niin voisin mä sut palkata. Kukaan muu ei tunnu haluavan puuhailla sen kanssa - ainakaan jos mun serkkua on uskominen!" sanoin hymähtäen ja vilkaisin laukkahevosta.\nPysyin hiljaa ja katselin sivusta kun isä ja poika sopivat, mitä tekisivät.\n"Okei. Ei onneks tartte koko tallia koluta, tääl on selvä yksityisten ja tallien omien hevosten puoli" kerroin ja kävelin ulos varuste huoneesta kääntyen sitten yksityisten puolelle.\n"Ootko ratsastanut kauankin?" kysyin pojalta samalla kun katselin tyhjien karsinoiden ovia, josko niissä näkyisi jonkinlaista lappusta. Jos Luca vastaisi, vilkaisisin pojan suuntaan aina välillä.\nVilkaisin isääni tuon kysäistessä kaapista. Lesley antoi ohjeet kaapin löytämiseksi. Käännyin sitten isäni puoleen. “Kai sä pärjäät noitten kamojen kanssa?” kysyin isältäni, joka nyökkäsi. “Hyvä. Mä lähen ettimään sitä Wallyn karsinaa sun kanssa”, sanoin ulkomaalaistaustaiselle tytölle hymyillen.


Lähettänyt *riikka* klo 22.18\nSaija 16. helmikuuta 2012 klo 23.34\nJuuri kirjoittelin aivan samasta aiheesta eli kaapista yllättäen löytyneistä ruuduista :). Kivalta näyttää teidänkin ruudut.\n- M - 16. helmikuuta 2012 klo 23.35\nHih, olipa hyvä, että kävit tutkimassa mekkokaapin sisältöä. Etenkin toi ylimmäinen on kiva jo vähän isommalle(kin) tytölle. Mä olen yrittänyt katsoa esikoiselle jotain samaa tyyliä, mutta vielä ei ole löytynyt.\n*riikka* 16. helmikuuta 2012 klo 23.58\nSaija: Kiva kuulla, etten ole ainoa, joka ei ihan tarkkaan tiedä, mitä kaapit sisälleen kätkee..Pitääkin tulla kurkkimaan, millaisia ruutuja teille on löytynyt:)\n- M -: No oli todellakin hyvä, että tein pienen inventaarion (ei tarvitse paljon mitään ostella..) Mietin jo, että kyselen, mistä olet se teidän RL:n ostanut, mutta nyt sitten ei ehkä tarvitsekaan:) Isoille tytöille näitä ei ole yhtä paljon, esim. Gantilla näytti olevan vaan pienille tytöille.\nSaija 17. helmikuuta 2012 klo 0.38\nSe on vielä muokkausvaiheessa, kun mä kuitenkin hankin niitä ruutuja lisää :).\nMammaMia 17. helmikuuta 2012 klo 7.55\nIhania madras-ruutuja - tykkään! Noi H&M:n on tosi kivan väriset. Katselin niitä viime kesänä moneen otteeseen mutta ei tullut hankittua:(\nMä muuten luulin ensin, että ekassa kuvassa oleva on se RL.\n-Anni- 17. helmikuuta 2012 klo 8.37\nTuo ekahan on tosi ihana ja tykkään tosi paljon kun rusetti on tuossa edessä niinkuin siinä rl:n mallikuvassa.\nMä en tiennyt tuon kuosin nimeä, aina viisastuu. Mutta tämä tällainen iskee kyllä vuodesta toiseen.\n*riikka* 17. helmikuuta 2012 klo 13.24\nSaija: Ok, jäädään innolla odottelemaan teidän ihanuuksia!\nMammaMia: Tykkään tuosta Madraksesta myös, ihan itselläkin. On sellainen klassikko, joka aina tulee uudelleen. Ostin nuo H&M:t jostain superloppualesta vähän vahingossa, mutta ovat kyllä aika kivat kesään! Tuo ekan kuvan mekko on aika samanlainen kaukaa katsottuna, kuin se RL. Ehkä me sitten ei sitä RL:ia tarvita..\n-ANNI-: Eka mekko on tosi kiva. Ja siinä tuo rusetti kuuluu olla edessä, takana menee olkaimet aika alas ristiin. On kyllä tosi samanhenkinen, kuin se RL. Joskin tietysti ihan eri laatuinen, mutta kesämekkona menee mainiosti.\nNäitä ruutujuttuja oli joskus ysärillä ja silloin jo opin nimen..mulla oli silloin itsellä tosi kivansävyinen silkkinen puolihame tyllialushameella, oli aika pähee:)\ncitymami 17. helmikuuta 2012 klo 20.18\nInnolla odotan niitä loppuja varastoja :D\nTerhi 17. helmikuuta 2012 klo 23.33\nOI toi rusettimekko on tosi kaunis!\nSiniK 18. helmikuuta 2012 klo 8.58\nIhanan raikkaita ruutuja!\nIloista lomaa teille :)\n-Jassu- 18. helmikuuta 2012 klo 23.41\nItse ne ole vielä tähän mennessä päässyt kuosista erityisesti innostumaan, mutta tänä kesänä tuo voisi kyllä iskeä! :-D\n*riikka* 19. helmikuuta 2012 klo 22.05\ncitymami: tulossa on, on hitaasti, mutta varmasti:)\nTerhi: Voi kiitos, niin minustakin!\nSiniK: Joo, nää on ihanan kesäisiä! Mukavaa lomaa myös sinne!\n-Jassu-: Täällä tykätään myös. Ja olen kyllä aina näistä tykännyt jostain syystä. Ehkä ne ovat tosiaan niin raikkaita ja kesäisiä:)


Valokeilassa - Potilasturvallisuutta - THL\nEtusivu > Ajankohtaista > Materiaalit > Valokeilassa\nTeemakatsaus Kuukauden artikkeli Valokeilassa Valokeilassa\nValokeilassa-artikkelisarja 2011-2012 esittelee haastattelun muodossa henkilöitä ja tiimejä, jotka työllään edistävät potilasturvallisuutta kansallisesti tai ruohonjuuritasolla.\nArtikkelissa esitellään terveystieteiden tohtori Tarja Tervo-Heikkinen Kuopiosta. Hän kertoo kuinka kiinnostui kaatumisten ehkäisyn kehittämisestä, ja nyt uudessa työssään lähtee suunnittelemaan yhtenäisen kaatumisten ehkäisyn toimintamallin toteutusta Pohjois-Savon sairaanhoitopiirissä.Valokeilassa-artikkeli 1/2012: Tarja Tervo-Heikkinen, terveystieteiden tohtori – Käsillä tekemisen tuhattaituri!\nOsastofarmasian erityispätevyyden saanut farmaseutti Niina Jaakkola kertoo työstään Lahden kaupunginsairaalassa.Valokeilassa 2/2011 artikkeli: Sairaalafarmaseutti Niina Jaakkola - Rohkeutta peliin!\nValokeilassa-artikkeli esittee Marina Kinnusen, joka työskentelee laatupäällikkönä Vaasan sairaanhoitopiirissä. Hän painottaa avoimuutta ja virheiden käsittely järjestelmälähtöiseksi. Valokeilassa 1/2011 artikkeli: Marina Kinnunen - "Potilasturvallisuuden grand old lady"


Katso, miten paljon helpompaa säilytyksen ja yksityisyyden suojan hallinta voi olla, kun käytössäsi on verkkotyökalu, joka hoitaa oikeudellisen tutkimuksen puolestasi.\nTUNNE VELVOLLISUUTESI. OSOITA TÄYTTÄVÄSI VAATIMUKSET.\nIron Mountain® Policy Center -ratkaisu on pilvipohjainen säilytyksen ja yksityisyyden suojan hallinta-alusta, joka tarjoaa sinulle helpon tavan pysyä selvillä velvollisuuksistasi ja osoittaa täyttäväsi vaatimukset.\nPolicy Centerin avulla voit hallinnoida tietojasi koko niiden elinkaaren ajan tiedon luomisesta sen käyttämiseen ja hävittämiseen asti. Asiakirjojen huolellisen säilytyksen ja yksityisyyden suojan hallinta tarkoittaa sinun näkökulmastasi seuraavaa:\nPidät säilytystä ja yksityisyyden suojaa koskevat toimintatavat ajan tasalla ja pienennät sakkojen riskiä.\nSäästät tiedonsäilytyskustannuksissa hävittämällä tiedot luotettavasti.\nSaat nopeasti käyttöösi sen tiedon, mitä milloinkin tarvitset.\nTee säilytysaikasuunnitelmat etukäteen\nPolicy Center Standard Editionin ansiosta voit tehdä etukäteen parhaiden käytäntöjen mukaisen säilytysaikasuunnitelman tavallisessa liiketoiminnassa luoduille sähköisille ja fyysisille tiedoille. Säilytyssuunnitelma on saatavilla Policy Center -verkkoportaalisi kautta. Säilytysohjeet tarkistetaan ja päivitetään vuosittain.\nEtukäteen tehty, parhaiden käytäntöjen mukainen säilytyssuunnitelma tavallisessa liiketoiminnassa luoduille tiedoille.\nSäilytysvaatimukset päivitetään vuosittain.\nKattaa yhden maan (Yhdysvallat, Iso-Britannia tai Kanada).\nAinoastaan luettava säilytyssuunnitelma.\nMahdollisuus muodostaa yksilöllisiä asiakirjaluokkia ja muokata säilytyssääntöjä.\nMahdollisuus lisätä yksi alakohtainen säilytyssuunnitelma.\nKANSAINVÄLISEN ASIANAJOTOIMISTOVERKOSTON KERÄÄMIÄ SÄILYTYSTÄ JA YKSITYISYYDEN SUOJAA KOSKEVIA SITAATTEJA\nLue lisää verkkopohjaisesta, teknologialähtöisestä säilytyksen ja yksityisyyden suojan hallinnasta.


Tapion Huvilat - Tasokkaasti luonnon helmassa\nVilla Viola Villa Helmi Villa Ilona\nAktiviteetit Palvelut Kokouspalvelut Catering Yhteystiedot EN FI\nHuvilat Aktiviteetit Palvelut Kokouspalvelut Catering Yhteystiedot FI EN\nHuviloilta vain muutaman sadan metrin päässä on valaistu latu niin luistelutyylin kuin perinteisen taitajille.\nTutustu hiihtoon ja latukarttoihin tarkemmin tästä.\nPilkkiminen on ollut suosittua Lohonjärvellä. Monet vakioasiakkaamme jo tietävät ne parhaat kalapaikat. Luistelua voi harrastaa sään salliessa järven jäällä tai parin kilometrin päässä kiekkokaukalossa. Koiravaljakkoajeluihin on mahdollisuus tilauksesta etukäteen. Jos haluat kokeilla lumikenkäkävelyä, on se oiva tapa kuntoilla ja tutustua talviseen metsään. Lumikenkiä voit vuokrata omistajalta. Huviloilta löytyy liukureita ja pulkkia lapsille. Lähin laskettelurinne Joutsenon Myllymäki sijaitsee noin tunnin ajomatkan päässä huviloilta.\nHuviloilta pääsee helposti Ylämaan kivi- ja luontoreitille. Reitin lähtöpaikka on pururadan lähtöpaikalla Ylämaan taajaman läheisyydessä vain muutaman sadan metrin päässä huviloilta. Pituutta reitillä on 9 km, oikaisten 5 km monipuolisessa luonnonympäristössä mutkitellen. Se kiertelee metsässä polunpohjilla ja metsäautoteillä, osin myös pururadalla sekä käynti pitkospuita pitkin Suursuolla. Nähtävyyksiä ja kohteita reitillä: pitkospuut Suursuolla, Vilajoen Saareskoski (ylitys siltaa myöten), sodanajan tykkejä koulukeskuksen lähellä, Multamäen laavu ja Jalokivikylä.\nHuviloiden välittömässä läheisyydessä on myös Katin luontopolku pituudeltaan 1-2 km kierrellen jylhissä ja kauniissa järvimaisemissa Lohonjärven rannoilla.\nLohonjärvellä voi uida, kalastaa, veneillä sekä SUP-lautailla. Vuokraamme SUP-lautoja edullisesti. Myös akkuperämoottoreita ja polkupyöriä on vuokrattavissa. Frisbee-golfia on mahdollista pelailla lähimetsässä. Kysy kiekkoja omistajalta.\nLähimetsät tarjoavat oivan mahdollisuuden marjastamiseen ja sienestämiseen. Läheinen luontopolku antaa mahdollisuuden jylhästä luonnosta ja kauniista maisemista nauttimiseen. Eri pituisia reittejä on tarjolla, myös valaistu pururata on lähialueella.\nYlämaalla käydessäsi on ainutlaatuinen tilaisuus tutustua harvinaiseen jalokiveen, Ylämaan spektroliittiin. Vuosittain jalokivikylässä järjestetään kansainväliset jalokivimessut, joiden aikana näytteilleasettajat ympäri maailman esittelevät ja myyvät upeita tuotteitaan.\nKauttamme on mahdollisuus huvilamajoituksen yhteydessä tutustua Ylämaa Mystiquen retkiin tai korukiven hiontaan spektroliitista. Voit hioa oman spektroliittikorusi ammattitaitoisen ohjaajan avustuksella. Kysy eri vaihtoehdoista, tilaus etukäteen. Lisätietoja Ylämaa Mystiquen kotisivuilta. Ylämaalla voi tutustua toisen maailmansodan aikaiseen Salpalinjaan Ihakselassa. Vaalimaantien varrella (Ylämaalta Vaalimaan suuntaan) sijaitsee Joutsenkosken vanha mylly ja voimalaitos.\nOssi Tapio / Tapion Huvilat\nYlämaa / Lappeenranta, FI\n+358 40 518 1115\nEvästeet | Hinnasto | Varausehdot | W3.CSS


Risaralda Vuokrattavat loma-asunnot ja talot - Kolumbia | Airbnb\nVuokrakohteet paikassa Risaralda\nParhaaksi arvioituja loma-asuntoja kaupungissa Risaralda\nLuonto on integroitu tilaan, jossa on nykyaikainen teollinen sisustus ja joka on päällystetty vertaansa vailla olevan maiseman korkeimmalla osalla, joka päättyy alkuperäiseen metsään. Modernissa sviitissä, joka on täysin avoin maisemalle, voit nauttia kauneimmista auringonlaskuista kaikista näkökulmista tai upeasta porealtaasta, jossa on vesipeili. Sijaitsee 10 minuutin päässä Matecañan kansainväliseltä lentokentältä tiellä, joka johtaa Cerritosista Cartagoon. EI ÄÄNEKKÄITÄ koppeja, ryhmiä, DJ-juhlia\nUpea mökki suljetulla paikalla Cerritoksen tiellä. Ihanteellinen rentoutua ja levätä keskellä luontoa, mutta hyvin lähellä Pereira. Yksityinen uima-allas ja turkkilainen. Kaikki tilat ja turvallisuus lapsiperheille. Erinomainen sijainti, 150 metrin päässä pääkadulta päällystettyä tietä, 15 minuutin päässä lentokentältä, 10 minuutin päässä Ukumari Park, 10 minuutin päässä CC Unicentro. Supermarket alle 5 minuutin päässä. Puhumme englantia vastataksemme ulkomaalaisia koskeviin kysymyksiin.\nSuositut mukavuudet kaupungin Risaralda loma-asunnoissa\nMuita upeita loma-asuntoja kaupungissa Risaralda\nKaunis kontti uskomattomaan oleskeluun.\nSANTA MARIAN PARVEKE 1\nLoftMerak magic connection with universe\nLuksusasunto, josta on erinomainen näköala\nUusi mukava huoneisto\nRauhallisuus parhaassa paikassa\nSTUDIO Santa Elena huoneisto, LEPO ja RAUHALLISUUS


Miehinen tekijä: lokakuuta 2017\nMaailmassa on kauneutta, hyvyyttä, rakkautta, totuutta, toivoa ja voimaa.\nTätä jokainen järjissään oleva mies haluaa suojella.\nTiedän myös maailmassa olevan rumuutta, pahuutta, kaunaa, valhetta, apatiaa ja heikkoutta.\nVihollisemme haluavat korvata ylemmän kuvan tällä. Nyky-yhteiskunta saa 34-vuotiaan naisen näyttämään tältä.\nUskon, että jos kulttuurimäärärahoja käytettäisiin tässä postauksessa esitetyn asian mainostamiseen (kuvien ohessa voisi olla kuvatekstinä "Kumman sinä valitset?", "Miltä sinun tulevaisuutesi näyttää?" tmv), kulttuurimme arvopohja muuttuisi hyvin nopeassa aikataulussa terveempään suuntaan kuin itsestään.\nVastapuoli on tähän asti voittanut kulttuurisodassa vetoamalla tunteisiin. Me voimme tehdä saman, ja niin meidän täytyykin tehdä.\nLähettänyt Tupla-J klo 9.17 6 kommenttia Kohteen lähettäminen sähköpostitse Bloggaa tästä! Jaa Twitteriin Jaa Facebookiin\nOlen aika monta kertaa lukenut konservatiiviston ja muun poliittisen oikeiston miettivän vasemmistolaista uhrihierarkiaa, joka asettaa kaikki muut ryhmät uhrin asemaan ja oikeuttaa kaikki näiden tekemät ja kannattamat vääryydet. Koska tiedän, miten asia on, voin vähällä vaivalla säästää lähimmäisteni vaivoja ja antaa heille syyn kohdentaa ponnistelunsa rakentavammin. Asia on loppujen lopuksi hyvin yksinkertainen: mitään uhrihierarkiaa ei ole olemassa.\nVasemmisto ei tunnusta mitään uhrihierarkiaa, vaan suhde on binäärinen: joko olet samaa mieltä ja vasemmalla ja siten hyvä, sorrettu ja täten oikeutettu tekemään mitä tahansa, tai sitten olet oikealla ja vähän itse perkelettä pahempi.\nOn ajanhukkaa koettaa etsiä asiasta muita säännönmukaisuuksia, koska retoriikka sisältää kasapäin keskenään ristiriitaisia aineksia. Vasemmistolainen tapa käyttää kieltä on välittää asenteita, ei informaatiota. Tästä syystä sen ainoa sisältö on välittää signaali joko sisäryhmään kuulumisesta tai sen tuomiosta. Miten nämä ilmenevät, on sinänsä yhdentekevää, koska signaali on tärkeä, ei sen muoto.\nPoliittinen vasen on pelannut identiteettipolitiikkaa Alinskyn opein paljon pidempään kuin oikeisto, joka kahlitsi itsensä reilun pelin ja poliittisen korrektiuden sääntöihin ja ideologioihin, näin antaen vastapuolen käsiin sekä säännöt että pallon.\nAlt-right on toista maata. Olemme tässä voittaaksemme, emme hävitäksemme mahdollisimman ylväästi.\nLähettänyt Tupla-J klo 11.50 2 kommenttia Kohteen lähettäminen sähköpostitse Bloggaa tästä! Jaa Twitteriin Jaa Facebookiin\nAseet rappiota vastaan\nKoskaan mitään tekstejäni lukeneille lienee päivänselvää, minkä takia asetun väkevästi kaikenlaista henkistä ja fyysistä rappiota vastaan. Syy on yksinkertainen: elämme kovia aikoja, ja jos meinaamme selviytyä, on meidän valmistauduttava siihen fyysisesti, psyykkisesti ja henkisesti. Tämä kysyy yksilöltä paljon efforttia, mutta kukaan ei tainnut valehdella, että sivilisaation romahduksesta selviytyminen ja uuden rakentaminen olisi helppoa. Seuraavaksi luettelen keinoja helpottaa valmistautumista ja vältettävää rappiokäyttäytymistä perusteineen.\nÄlkää katsoko pornoa. Älkää edes sitä viimeistä kertaa.\nEhkä yleisin rappion ilmentymä nyky-yhteiskunnassa on se, että käytännössä jokainen XY-kromosomin kantaja muuttuu pornon suurkuluttajaksi jo alakouluiässä. Runkkarin kaikkein silmiinpistävin piirre on saamattomuus. Pornoa katsova ihminen on ylikiihottanut dopamiinireseptorinsa, mistä syystä hän ei viitsi tehdä töitä minkään eteen. Hän on kaunainen, aloitekyvytön, sosiaalisesti taitamaton, epäluuloinen ja itseään vihaava häviäjä, joka pelkää oikeaa elämää haasteineen ja vaatimuksineen.\nPorno on ehkä tehokkain ase länsimaita vastaan siinä mielessä, että se vie miehiltä selkärangan ja tuhoaa sisältä ja ulkoa jokaisen naisen, joka sille tielle lähtee - ja tämän päivän snapchat-nakuselfiekulttuurissa tälle henkiselle viirukselle altistuvat melkein kaikki. Porno on keino tuhota kansakunnan toimintakyky. Ei ole sattumaa, että Israelissa porno on kiellettyä, mutta palestiinan alueelle sitä tyrkytetään dvd-kuormittain ilmaiseksi ja pyytämättä.\nRaamatussa Herra ei tuhonnut Onania sen takia, että tämä veti käteen. Herra tuhosi Onanin, koska hän teki käteenvedosta ja sitä kautta normaalin elämän ilojen ja surujen välttelystä itselleen elämäntehtävän.\nÄlkää sotkeko päätänne.\nMeillä on yhdet aivot, ja niistä on pidettävä huolta. On huono idea kiskoa elimistöönsä kemikaaleja, jotka pistävät sen sekaisin. Toden sanoakseni edes kahvi ei oikeasti ole hyväksi. Keskeisintä kuitenkin tässä kehotuksessa on, että meidän ei kannata alentaa toimintakykyämme ja älykkyyttämme kaikenlaisilla laillisilla tai laittomilla tajusteilla. Tämä johtuu siitä, että varomattomat teot ja sanat kantavat pitkiä seurauksia ja niillä on tuhottu aivan liikaa elämiä. Tehtävämme on auttaa sivilisaatiomme jaloilleen, ja se ei onnistu kaverilta, joka ei pysy omillaan.\nYlipäätään hyvä nyrkkisääntö on, että jos jotakin pahetta kokee tarvitsevansa, tai käyttävänsä säännöllisesti, on se ongelma, ja siitä on syytä päästää irti ennemmin kuin myöhemmin.\nTreenatkaa kehoa ja mieltä.\nJos kehonne on hyvässä kunnossa, sillä pystyy tekemään kaikenlaista. Se myös antaa hyvän esimerkin jälkikasvulle, jotta nämä ymmärtävät myös kehittää ruumiinkulttuuria. Hyväkuntoinen vartalo on myös kaunis ja tehokas - sillä pystyy vetämään puoleensa vastakkaisen sukupuolen edustajia ja pitämään huolta siitä, että mahdolliset omaa sukupuolta edustavat uhat eivät edes lähde yrittämään.\nMielen kehittäminen tapahtuu kirjoja lukemalla, käymällä asiakeskusteluja kahvikuppia syvällisemmistä asioista, erilaisia pelejä pelaamalla*, opettelemalla uusia kieliä, taitoja ja asioita. Lähestulkoon kaikki, mikä vie pois mukavuusalueelta, oli se sitten henkistä tai fyysistä (eikä ole itsestäänselvästi itsetuhoista), käy näiden osa-alueiden treenistä. Kun luette kirjoja, passatkaa George Rape Rape Martinin nihilismi, monien nykykirjailijoiden feminismi ja relativismi, ja keskittykää materiaaliin, joka elähdyttää teitä monella tasolla. Lukekaa "satuja".\nTreeniä on pistää itsensä likoon ja astua ulos mukavuusalueelta, tehdä asioita vähän vaikeammin tai epämukavammin, kuin olisi juuri nyt pakko, koska se karaisee kehoa ja mieltä.\nTälle on oikeastaan kaksi keskeistä ja välttämätöntä kanavaa: uskonto ja perhe. Jep, tänä päivänä meidät on indoktrinoitu uskomaan, että tiedämme kristinuskosta kaksi asiaa: 1) että se ei ole totta, ja 2) se on perseestä. Kumpikaan ei pidä paikkaansa, mutta ymmärtääkseen asian on ensin voitettava inhonsa sitä kohtaan. Kun siihen on kasvanut käytännössä koko ikänsä, on tämä askel huomattavan suuri. Uskon henkisen kasvun avaimet ovat kuitenkin keskeisiä: ensinnäkin ne tuovat varmuuden oikeasta ja väärästä (tähän voi päästä myös vaikkapa Stefan Molyneux'n UPB:llä, mutta se kysyy suhteellisen voimakasta omaehtoista kiinnostusta aiheeseen), tarjoavat moraalin johon pyrkiä, samalla toimien muistutuksena nöyryyden välttämättömyydestä. Kristinusko on anti-intuitiivinen systeemi, joka tapaa silittää harjoittajaansa vastakarvaan, mutta tuottaa kehnostikin toteutettuna vaihtoehtojaan parempia tuloksia.\nUskonnon harjoittaminen pienillä rituaaleilla, ajan uhraamisella, rukoilemalla ynnä muulla tuo elämään tiettyä merkitystä, mutta uskon kolme suurinta kukkaa ovat usko, toivo ja rakkaus. Painotan toivoa, noista kolmesta harvimmin mainittua, sillä älykkäitä uskonnottomia perinpohjaisimmin leimaava käsite on toivottomuus - he näkevät, miten paha tilanne on, keksivät todennäköisyydet asioiden paranemiselle ja lyövät hanskat tiskiin koska me on hävitty tää peli 'mkay. Ihmiset, joilta löytyy kaikkea, paitsi toivoa, tekevät itsemurhia, ja me elämme nihilistisessä kulttuurissa, jolla ei ole toivoa. Vaikka ihmisellä ei olisi mitään muuta kuin toivo, hän jaksaa huomiseen.\nSe toinen välttämätön kanava on perhe. Kun sylissä kääkkii avuton sinun ja puolisosi rakkauden hedelmä, se tietää sitä kasvun paikkaa, että oman elämän napa ei löydy enää peilistä. Se myös tuo onnellisuutta, koska kuten valistuneemmat tietävätkin, todellisen onnen löytää omien halujensa ja tarpeidensa tyydyttämisen sijaan tekemällä hyvää toisille. Avioliitossa ja perheen kanssa eläminen on alusta loppuun henkisen kasvun paikka, ja tekee meistä monin verroin parempia kuin muuten olisimme. Jos tapaatte jossakin kotiäitejä, muistakaa olla kiinnostuneita heistä ja osoittakaa kunnioituksenne heidän valintaansa kohtaan. He ovat paras esimerkki tuleville sukupolville yhteiskunnassa, joka yrittää tänä päivänä saada naiset vihaamaan naiseutta, äitiyttä ja perhekeskeisyyttä.\nMitä harmonisempaa yhteiselosta saa, sitä korkeammalla henkisellä levelillä ollaan ja sitä paremmin perheessä myös voidaan. Tolstoi joskus kirjoitti, että kaikki onnelliset perheet ovat enemmän tai vähemmän samanlaisia - ja oli siltä osin oikeassa, että perhe voi olla onnellinen vain toimiessaan oikein ja tehdessään oikeita valintoja. Se, mitä hän ei tullut maininneeksi, että kaikki onnettomat perheet ovat myös enemmän kuin vähemmän samanlaisia - ne kärsivät typerien valintojensa seurauksia lyhentämättöminä eivätkä sellaisina ansaitse yhtään enempää glooriaa kuin vaihtoehtonsakaan. C. S. Lewis puolestaan totesi, että vasta hyveellisinä persoonamme pääsevät esiin - mitä huonompia ihmisiä olemme, tavalla tai toisella, sitä useammin meistä näkyvät vain pikkumaisuutemme, puutteemme, nälkämme, väsymyksemme, himomme, tökeryytemme ja muut paheemme - eikä näissä sinänsä ole mitään persoonallista tai ainutlaatuista, päinvastoin: mitä enemmän meidän häiriötekijämme ovat tiellä, sitä vähemmän se, keitä todellisuudessa olemme, pääsee esiin.\nOpi häviämään lannistumatta. Mikään ei ole niin pelottava vihollinen, kuin se, joka ei pelkää tappiota. Piekse itsestäsi ulos mahdollinen taipumus päteä puskista, asettumatta tulilinjalle. Harjoittelu on täynnä epäonnistumista, kunnes ei enää olekaan. Tarvitsemme sisua. Antakaamme tunnustusta niille, jotka jo antavat panoksensa paremman tulevaisuuden eteen, ja ottakaamme oppia.\nOn syytä pitää mielessä, että maailma on meitä vastaan. Jos julkisesti menee kannattamaan mitään ylläolevista rakentavista ajatuksista, on odotettavissa, että nopean loukkaantumisen joukot hyökkäävät niskaan sättimään ja naureskelemaan. Täten kunkin on tehtävä valintansa sen mukaan, mitä ja missä tulee sanoneeksi, mutta itse koen sen olevan hyvin pieni hinta siitä, että sen kautta voimme löytää myös todellisia ystäviä ja liittolaisia tästä maailmasta. Maailmassa, joka elää ja hengittää, hitaasti tukehtuen, valhetta, todellinen ystävä on aarre. Muista rakastaa häntä kuten itseäsi.\n*Tällä en tarkoita niitä kännykän dopamiiniansoja, jotka saavat ihmiset naimisiin kanssaan, vaan niitä pelejä, jotka tarjoavat kuupalle haastetta. Ne "klikkaa tätä viisi tuntia päivässä niin saat värikkäitä saavutuksia"-pelit eivät eroa funktioltaan pornosta kuin dopamiinin väärinkäytön kanavan osalta.\nLähettänyt Tupla-J klo 12.30 9 kommenttia Kohteen lähettäminen sähköpostitse Bloggaa tästä! Jaa Twitteriin Jaa Facebookiin\nMiksi sosiaalidemokratia kuolee rumasti\nSyy sille, että kaikki sosialistiset systeemit sortuvat muutamassa sukupolvessa, on yksinkertainen: ennemmin tai myöhemmin toisilta ryöstetyt rahat loppuvat. Tätä koetetaan lykätä eteenpäin ryöstämällä myös tulevat sukupolvet ottamalla heidän nimiinsä syömävelkaa, mutta sekin on lyhytnäköinen tie.\nSe, miksi sosiaalidemokraattisen systeemin sortuminen tapahtuu mahdollisimman rumalla tavalla, on se, että ihmistä ei voi suostutella irti elinkeinostaan. Valtava osa maamme asukkaista on (tai uskoo olevansa) enemmän kuin vähemmän riippuvainen sosiaalituista ja kokee valtion rahoittavan elämisensä joko osittain tai kokonaan. Ihmiset, jotka kuvittelevat itse, tai läheistensä, nääntyvän ilman valtion avustuksia, eivät luovu saavutetuista eduista mistään hinnasta. Heitä ei kiinnosta se, mitä tapahtuu kun hynät loppuvat. Heitä kiinnostaa se, onko heillä hynää just nyt. Tästä syystä kestävän systeemin advokaatit eivät voi voittaa taistelua nykysysteemistä - systeemillä ei yksinkertaisesti ole edellytyksiä korjata itseään.\nSe, että poliitikot kerran toisensa jälkeen jäävät kiinni milloin mistäkin valheesta tai rikoksesta, on vedenpitävä osoitus siitä, että meillä on lauma pukkeja vartioimassa kaalimaata. Jos heiltä ei löydy henkistä selkärankaa tunnustaa, ettei heillä ole riittävästi moraalia toimimaan kansan edustajina, ja jos heitä ei pidetä siitä vastuussa, ei sitä löydy kansaltakaan.\nKun finniksiä ruvetaan nostamaan klEUptokratian tuhkista, olisi syytä pitää mielessä, että poliittisen systeemin auktoriteetti on ensisijaisesti moraalinen, ja sen toiminnan eettinen kestävyys on sen olemassaolon oikeutus. Joku voisi sanoa, että sen taloudellinen kestävyys olisi sen olemassaolon oikeutus, mutta tämä seuraa suoraan eettisesti kestävästä pohjasta.\nElämme mielenkiintoisia aikoja, ystävät. Todistamme ihmiskunnan historian suurimpien valheiden kuolinkouristuksia ja pääsemme rakentamaan uutta yhteiskuntaa edellisten sukupolvien hulluudesta viisastuneina. Rakentakaamme lähimmäisverkostoja, joiden avulla voimme tukea, auttaa ja kannustaa toisiamme näinä epävakaina aikoina.\nLähettänyt Tupla-J klo 8.46 0 kommenttia Kohteen lähettäminen sähköpostitse Bloggaa tästä! Jaa Twitteriin Jaa Facebookiin


Sakkoja ja työllistämistä - Uuninpankkopoika Saku Timonen\nSanoilla luodaan todellisuutta ja annetaan ihmisille vääriä käsityksiä. Yksi ihan viralliseen kielenkäyttöön pesiytynyt inhokkisanani on sakkomaksu, jota käytetään puhuttaessa kunnan osuudesta työmarkkinatukeen.\nSakko on rikosoikeudellinen sanktio eikä sillä ole mitään tekemistä kunnan työmarkkinatukiosuuden kanssa. Tällä hetkellä kunta maksaa puolet yli 500 päivää työttömänä olleiden työmarkkinatuesta ja toisen puolen maksaa valtio. Kunta voi vapautua maksuvelvollisuudestaan järjestämällä työttömille aktivointitoimia eli käytännössä kuntouttavaa työtoimintaa. Jos kunta ei toimintaa järjestä, niin se maksaa ihan normaalisti lain mukaan puolet tuesta.\nTätä lakiin perustuvaa maksuosuutta kutsutaan täysin virheellisesti ja ilmeisen tarkoitushakuisesti kunnan sakkomaksuksi. Asiaa tuntematon näkee mielessään jonkin epämääräisen rikoksen, johon kunta on syyllistynyt ja josta se saa rangaistuksen.\nKunta voi siis vapautua maksuosuudestaan järjestämällä kuntouttavaa työtoimintaa eli sijoittamalla työttömät puuhastelemaan jotain toisarvoista tai tavallisimmin tekemään jotain raskasta työtä. Palkkaa tälle työvoimalle ei makseta, koska he eivät ole työntekijöitä. Heitä sanotaan asiakkaiksi.\nMaksuosuudesta vapautumisen lisäksi kunta saa valtiolta selvää rahaa 10,09 euroa/päivä/kuntouttavassa työtoiminnassa oleva asiakas. Kunnan siis kannattaa kerätä pitäaikaistyöttömät vaikka lyömään korttia taukotupaan, kunhan se muistetaan nimetä kuntouttavaksi työtoiminnaksi.\nEnsi vuoden alusta tätä kunnan velvoitetta laajennetaan. Kunta joutuu maksamaan puolet jo 300 päivää työttämänä olleiden ja 70 % yli 1 000 päivää työttöminä olleiden työmarkkinatuesta. Tämä tietää kunnille hirmuista lisälaskua, mutta edelleen kunta voi vapautua maksuosuudestaan järjestämällä kuntouttavaa työtoimintaa ja kunnalle maksetaan 10,09 euroa/päivä/kuntoutettava.\nValtiovalta siis painostaa kuntia taloudellisesti tähän näennäistyöllistämiseen. Vastuu toiminnan järjestämisestä lykätään kunnille, valtion menot pienenevät ja työttömyystilastot kaunistuvat. Kuntouttavassa työtoiminnassa olevat eivät tilastoissa näy työttöminä, vaan aktivointitoimenpiteiden kohteina.\nKunnat tämän touhun kanssa ovat liemessä. Pitäisi järjestää kuntouttavaa työtoimintaa, mutta mitään järkevää tekemistä on vaikea keksiä. Ainahan tietysti tekemistä palkattomalle työvoimalle löytyy, mutta lain mukaan toiminnalla ei saisi korvata mitään työ- tai virkasuhteessa tehtävää työtä.\nTästä ei tietenkään ole koskaan piitattu eikä tulla piittaamaan. Työttömät tekevät ihan yleisesti sellaisia töitä, joista ennen kuntouttavan työtoiminnan keksimistä maksettiin TES:n mukaista palkkaa. Jostain syystä tämä ei tunnu huolestuttavan vaikkapa ay-liikettä, joka sentään vielä lakia säädäettäessä vastusti ajatusta palkattomasta työvoimasta.\nNyt tämä palkaton työ on edennyt jo niin pitkälle, että sitä tuskin kukaan voi enää pysäyttää. Kunnat perustavat omia työpajoja tai ostavat kuntouttavan työtoiminnan järjestämisen yhdistyksiltä ja säätiöiltä. Näistä viisaimmat perustavat omia yrityksiä tai ottavat hoitaakseen alihankintatehtäviä muilta yrityksiltä. Näihin töihin ne ohjaavat nille lahjoitetun ilmaistyövoiman ja kunta vielä poikkeuksetta antaa työvoiman lisäksi myös valtiolta saamansa 10,09 euron korvauksen tälle työtoiminnan järjestäjälle.\nTien päätä ei näy. Kohta ei kukaan järjissään oleva maksa kenellekään palkkaa, koska ilmaista työvoimaa on runsaasti saatavilla. Oikeastaan kuntienkaan ei kannattaisi maksaa kenellekään palkkaa. Työttöminä alkaa olla niin paljon eri alojen korkeastikin koulutettuja ammattilaisia, että kuntaa voitaisiin pyörittää melkeinpä kuntouttavan työtoiminnan voimin.\nMiettikää tätä te, jotka kuvittelette oman työpaikkanne olevan turvattu maailman tappiin.\nAvainsanat: korvaavan työn kielto kunnan osuus työmarkkinatuesta ="sakkomaksu" kuntouttava työtoiminta näennäistyöllistäminen työpajat


Etana , etana näytä taitos. – Kotimaa\nEtana , etana näytä taitos.\n20.07.2018 20:01 - Pekka Veli Pesonen\nLöysin lehtokotilon pihalta. Kiipesi aidalla, mokoma. Niitä ei ole näissä nurkissa vielä näkynyt. Sen tietää, että jatkossa nämä taiturit tulevat nauttimaan puutarhamme antimista. Enkä voi sitä estää. Ehkä sentään jonkin alueen voisin pitää näiltä vapaana. Vuosia sitten asuimme alueella jossa nämä veitikat valloittivat asuinaleemme suurena vyörynä. Keksin mielestäni keinon torjuntaan. Silloin en ehtinyt ajoissa tekemään mitään. Nekun valtaavat jonkin alueen , ni peli on menetetty. Nyt päätin kokeilla miten keksintöni toimisi. Laitoin etanani koekaniiniksi ämpärin kannen keskelle ja lirutin hiukan pesuainetta reunassa olevaan uraan. Sitten jäin seuraamaan vankini pelastautumisyritystä. Miten se suhtautuisi pesuaineeseen.\nToivoin saavani selville, millainen este pesuaine olisi etanan etenemiselle. Aluksi se näytti toimivan hyvin. Tuntosarvet pitkällä kotilo tutki myrkkyjokea. Sitten se siirtyi kannen toiseen reunaan mökkinsä kanssa ja venytti kaulansa uran yli. Kiinnittyi sinne lujasti. Mökki jäi vielä vankilan puolella. Kas kummaa. Eipä jäänytkään. Mökki siirtyi etanan selässä toiselle puolen myrkkyjokea. Silta oli kokoajan vaakatasossa. Sitten vain hitaasti vetäytyi häntäpääkin uran yli. Oli siinä ukolla ihmettelemistä, kun nilviäinen selvisi mokomasta ja vielä noin taitavasti.\nAinakin selvisi se, ettei urassa olevan aineen koostumuksella ole suurtakaan väliä. Siitähän veikkoset venyttävät kevyesti yli, jos ura on liian kapea. Nyt pitää päästä selvittämään vielä siitä, miten leveän uran yli nämä kykenevät menemään. Sitten vain hankkimaan sopivaa halkaistua putkea, tai letkua ja rautaoksidia uraan. Putki olisi vielä suojattava sateelta. Tuommoisen viritelmä kun saisin salaattipenkin ympärille. Saapa nähdä onnistunko, vai etanatko sittenkin salaatit syö.\nTaitavia ovat nuo etanat. Yksi kykeni hankkimaan jopa liftikyydin taivaaseen..


Ammatillisen säästöt järjestäjien vastuulle - Uutiset - OAJ\n17.11.2015 - klo 15:39\nAmmatillisen säästöt järjestäjien vastuulle\nAmmatillisen koulutuksen järjestäjät joutuvat itse ratkaisemaan, kerätäänkö vuonna 2017 edessä olevat 190 miljoonan euron säästöt karsimalla opiskelijamäärää vai leikkaamalla yksikköhintoja.\nOpetus- ja kulttuuriministeriö kaavailee uutta tapaa toteuttaa säästöt, jotka ammatillisella koulutuksella on edessä vuonna 2017.\n– Koulutuksen järjestäjä voisi itse päättää, painottaako se säästönsä toteuttamisessa opiskelijamäärän sopeuttamista vai yksikköhinnan sopeuttamista. Toivomme tämän kannustavan koulutuksen järjestäjiä oman toimintansa uudistamiseen, ministeri Sanni Grahn-Laasonen kertoi ammatillisen koulutuksen seminaarissa Seinäjoella pitämässään puheessa.\nKäytännössä edessä oleva 12 prosentin leikkaus ammatillisen koulutuksen rahoituksesta toteutettaisiin siten, että koulutuksen järjestäjälle maksettaisiin vain 88-90 prosenttia enimmäisopiskelijamäärän mukaisesta rahoituksesta. Ministerin mukaan tavoitteena on löytää säästöjen toteuttamiseen sellaisia tapoja, joiden negatiiviset vaikutukset olisivat mahdollisimman pienet. Samalla koulutuksen järjestäjille annettaisiin mahdollisuus vaikuttaa säästöjen toteuttamistapaan omista lähtökohdista käsin.\n– Vaikeiden ratkaisujen edessä haluan antaa järjestäjillemme mahdollisimman paljon vapautta suunnitella ja toteuttaa uudistukset ja tulevat säästöt.\nSeminaariin osallistuneen OAJ:n kehittämispäällikkö Nina Lahtisen ja ammatillisen koulutuksen erityisasiantuntija Inkeri Toikan mukaan ministerin ehdottama malli herätti paljon keskustelua. Yhtenä uhkakuvana kuulijat pitivät sitä, että kalliita koulutuksia saatetaan jatkossa jättää toteuttamatta, vaikka alalla olisi tarvetta työntekijöille. Myös koulutustakuun toteutumista pidettiin epävarmana, jos koulutuksen järjestäjät toteuttavat säästöt opiskelijapaikkoja vähentämällä.\nMoni oli huolissaan siitä, että mallissa ei palkittaisi laadusta, vaan kaikkia järjestäjiä kohdeltaisiin samalla tavalla. Ministeriön toivottiinkin vielä muokkaavan mallia siten, että se kannustaisi panostamaan laatuun. Lahtinen on huolissaan siitä, että säästöjä haetaan opetuksen laadusta ja määrästä.\n– Säästöt johtavat isompiin ryhmiin ja lähiopetuksen vähenemiseen. Muita keinoja säästöjen toteuttamiseen ei nopealla aikataululla oikein edes ole. Paljon jäi vielä kysymyksiä auki, Lahtinen sanoi.\nVastausta vaille jäi vielä esimerkiksi se, miten jatkossa voidaan turvata opetuksen laatu ja pääsy koulutukseen.\n– Voiko jatkossa kaikille turvata koulutuspaikkaa varsinkaan yhdenvertaisesti, jos jotkut koulutuksen järjestäjät leikkaavat opiskelijamäärästä ja toiset jostain muusta?\nMinisteri Grahn-Laasonen kertoi, että malli on lähiaikoina menossa koulutuksen ja osaamisen ministerityöryhmään arvioitavaksi. Poliittinen käsittely on siis vasta edessä. Nina Lahtinen kiitteleekin, että malli tuodaan julkisuuteen jo ennen kuin päätöksiä on lyöty lukkoon.\n– Hienoa tässä on se, että ministeri toi asian avoimesti keskusteluun ja että koulutuksen järjestäjät saavat itse vaikuttaa siihen, mistä ne säästävät.\nKuva: Sakari Piippo / Valtioneuvosto


"Hyvää ystävyyttä on se, jos voi riidellä ja silti olla ystäviä" | Pitsiniekka\n"Hyvää ystävyyttä on se, jos voi riidellä ja silti olla ystäviä"\n"Ystävyys on sitä kun laittaa silmänsä kiinni ja ajattelee ystäväänsä, silloin poskilihakset alkavat vetäytyä korvia kohti niin, että kaikki rypytkin siliävät." -Nalle Puh\nKun nyt laitoin silmät kiinni meinasin tikahtua nauruun, kun mietin kaikkia hillittömiä juttuja, mitä oon ystävieni kanssa tehnyt. Ystävän päivän kunniaksi katselin enemmän tai vähemmän vanhoja kuvia sellaisista päivistä, jotka eivät olisi olleet mitään ilman ystäviä. Niitä samoja ystäviä vuodesta toiseen. Ja näistä mää en kyllä ikinä suostu kasvamaan irti.\nNää on kuvia sellaisista päivistä jolloin posket venyivät kohti korvia, ja ehkä oikeasti aiheuttivat vain lisää hymy-ryppyjä ja naurattanut niin, että keuhkot meinaa katketa. Sellaisista päivistä, jotka on jokainen osaltaan kasvattanut musta tällaisen nuoren naisen, joka nykyään oon. Kaikista parhaista päivistä parhaat on sellaisia, jotka on ystävien kanssa jaettuja.\nKuten mun lemppari ystävyss-aforismikin sanoo: ystävyys on kuin housuun pissaaminen, kaikkihan sen näkevät, mutta vain sinä tunnet lämmön. Muistattehan kertoa rakkaillenne, kuinka ne teidän sydämiäne lämmittää? Ihanaa ystävänpäivää kaikille!\nJa huom! Jos joku myöntää olleensa paikalla jossain näistä ilmoittautukoon kommenttiboksissa! Naurattiko teitä yhtä paljon kun mua näitä katsellessa ja muistellessa? Niin ja muut - tunnistatteko mua ryhmäkuvista?\nPs. Otsikon lasten suusta -lainaus täältä!\nOnpa ihanan elämäntäyteisiä kuvia! :)\nKirsi 14. helmikuuta 2013 klo 20.51\nSellaisia on kyllä nuo hetketkin olleet! :)\nReetta 14. helmikuuta 2013 klo 23.03\nIhanan vauhdikkaita ja iloisia kuvia :)\nReetta 14. helmikuuta 2013 klo 23.04\nAiniin ja hyvää ystävänpäivää ♥\nKirsi 15. helmikuuta 2013 klo 18.39\nKiitos! Toivottavasti sullakin oli ihana ystävänpäivä! <3\nKirsi 17. helmikuuta 2013 klo 21.01\nIloisia ja vauhdikkaita muistoja tosiaan :)


Minkälaisia vakuudettomia lainoja pankit myöntävät?\n# Muu laina 14 joulukuu 2021\nMikä on täsmäluotto, pikalaina, haavelaina ja etulaina, ja miten ne eroavat toisistaan? Edullinen vakuudeton laina pankista voi olla hyvä tapa rahoittaa elämää, mutta lainaa hakiessa etenkin lainojen nimet voivat aiheuttaa hämmennystä.\nPankeilla on tarjolla monia erilaisia vakuudettomia lainoja, mutta lainojen nimistä voi usein olla vaikea päätellä, mistä missäkin lainassa on kyse. Sen vuoksi tässä kirjoituksessa käydään lyhyesti läpi Osuuspankin, Nordean, POP Pankin, Danske Bankin ja Aktian valikoimissa olevia vakuudettomia lainoja ja niiden ehtoja.\nVakuudeton laina on nimensä mukaisesti lainaa, jota varten ei tarvitse takaajaa tai asettaa vakuudeksi muuta omaisuutta, kuten asuntoa. Vakuudettomien lainojen lainasummat ovat luonnollisesti vakuudellisia lainoja pienempiä ja tyypillisesti vakuudettomat lainat ovat tarkoitettu yllättävien kulujen kattamiseen tai keskisuuriin hankintoihin. Pienemmistä lainasummista johtuen vakuudetonta lainaa on helppo hakea ja lainan voi saada nopeasti.\nTyypillisiä vakuudettomia lainoja ovat esimerkiksi kulutusluotot, jotka ovat pankkien ja rahoitusyhtiöiden myöntämiä kertaluotoisia lainoja. Kulutusluottojen lainamäärä voi hakijasta riippuen vaihdella parista tuhannesta jopa kymmeniin tuhansiin euroihin.\nMyös pidemmän aikavälin käyttöön tarkoitetut, pitkälti luottokortin lailla toimivat, joustoluotot ovat tyypillisesti vakuudettomia. Joustoluotolla tarkoitetaan jatkuvaa lainaa, jota voi käyttää osissa ja luotto palautuu uudestaan käyttöön sitä mukaa, kun sitä maksaa takaisin.\nVakuudettoman lainan ottamiseen voi olla monia syitä, mutta usein niitä käytetään kattamaan yllättäviä kuluja, kuten esimerkiksi auton tai asunnon korjaustarvetta. Moni voi myös haluta käyttää lainarahaa vaikkapa arjen luksukseen tai matkustamiseen.\nPankkien vakuudettomille lainoille asettamat korot vaihtelevat hakijan ja pankin mukaan, mutta tyypillisesti kaikkien pankkien vakuudettomat lainat ovat sidottu Euriborkorkoon. Euriborkorolla tarkoitetaan euroalueen viitekorkoa, jonka arvon määräytyminen perustuu kulloinkin voimassa olevaan kansainväliseen käytäntöön.\nOsuuspankista kulutus- ja joustoluottoa\nOsuuspankki tarjoaa asiakkailleen kahta erilaista vakuudetonta lainaa eli täsmäluottoa ja joustoluottoa. OP:n tarjoama Täsmäluotto on poikkeavasta nimestään huolimatta tavanomainen kulutusluotto.\nOsuuspankin vakuudettomat lainat\nTäsmäluotto on siis vakuudeton kertaluotto, jonka asiakas saa tililleen nopeasti. Lainasumma voi olla 2 000–15 000 euron välillä. OP-Täsmäluotto on tarkoitettu myös osuuspankin mukaan auton oston tai kodin remontoinnin tai sisustamisen rahoittamiseen. Täsmäluoton koroksi on määritelty 7,95 %, jonka lisäksi lainalle tulee vaihtuva kolmen kuukauden Euriborkorko.\nOsuuspankin Joustoluotto puolestaan on juuri sitä, mitä sen nimi antaa ymmärtää eli joustavaa ja jatkuvaa luottoa, jota voi nostaa omalle tililleen sitä mukaa, kun sitä tarvitsee. Vastaavasti käytettyä luottoa myös lyhennetään kuukausierillä eli joustoluottoa käytetään hyvin samaan tapaan kuin luottokorttia. OP:n Joustoluottoa voi hakea 2 000–8 500 euron välillä ja Joustoluotossa on sama korko kuin OP:n Täsmäluotossa eli 7,95 % ja kolmen kuukauden Euribor.\nNordeasta vakuudetonta Joustoluottoa\nNordea puolestaan tarjoaa kulutusluottojensa sivuilla vaihtoehdoiksi Joustoluottoa ja Kulutusluottoa. Näistä kuitenkin ainoastaan Joustoluotto on vakuudetonta lainaa.\nNordean vakuudettomat lainat\nNordean vakuudeton Joustoluotto on tavallisesta joustoluotosta poiketen kertaluotto, mutta luoton summaa voi kuitenkin tarvittaessa korottaa. Nordean Joustoluottoa voi saada 2 000–50 000 euron välillä ja sen laina-ajaksi on määritelty lähtökohtaisesti 1-1,5 vuotta. Luoton voi kuitenkin maksaa takaisin nopeamminkin tai vaikka kerralla ilman ylimääräisiä kuluja.\nNordean joustoluotosta peritään aina 12,5 euron kuukausittainen tilinhoitomaksu ja luoton korko on sidottu kolmen kuukauden Euriboriin. Nordean joustoluoton muut korot puolestaan vaihtelevat sen mukaan onko hakija Nordean Premium-asiakas, asuntolaina-asiakas vai tavallinen asiakas. Premium-asiakkailla joustoluoton korkomarginaali on 2,9 %, asuntolaina-asiakkailla, 5,9 % ja muilla 8,9 %.\nPOP Pankki antaa vakuudetonta joustoluottoa ja pikalainaa\nMyös POP Pankilla on vakuudettomana lainana tarjolla Joustoluotto. Joustoluottoa voi hakea tarvitsemansa määrän, mutta lainan ehdot räätälöidään aina hakijan mukaan. POP Pankki sopii siis luotot ja lainat aina asiakaskohtaisesti, joten myös pankin myöntämien lainojen korot ovat yksilöllisiä. POP Pankin Joustoluottoa voi nostaa tililleen sitä mukaa kuin sitä tarvitsee.\nPOP Pankin vakuudettomat lainat\nJoustoluoton lisäksi POP Pankilla on tarjolla POP Pikalaina. Kyseessä on vakuudeton kulutusluotto, joka maksetaan asiakkaan pankkitilille. Hakijan maksukyvystä riippuen lainaa voi saada 2 000–20 000 euroa, jota lyhennetään samankokoisina erinä kuukausittain kuukauden viimeisenä päivänä. Maksuaikaa lainalle voi saada lainasummasta riippuen 12–120 kuukautta ja laina on sidottu kolmen kuukauden Euribor-korkoon, johon lisätään asiakaskohtainen korkomarginaali.\nDanske Bankilla eniten vakuudettomia lainavaihtoehtoja\nDanske Bankilla on tarjolla muutamia erilaisia lainoja, joihin ei tarvitse erillisiä vakuuksia. Esimerkiksi Danske Bankin Käyttölaina on käytännössä joustoluotto, jota voi käyttää jatkuvasti vaikka arjen yllättäviin kuluihin. Käyttölainaa voi saada 2 000–10 000 euroa ja lainaa lyhennetään kuukausittain. Lainassa on myös mahdollisuus kahteen vuosittain toistuvaan maksuvapaaseen. Käyttölainan korko on sidottu kolmen kuukauden Euriboriin ja siihen lisätään 9 % korko.\nDanske Bankin vakuudettomat lainat\nDanske Bankilta on mahdollista saada myös niin sanottua Haavelainaa, joka on tarkoitettu hakijoille, joilla ei ole mahdollisuutta tai halua antaa lainalle erillistä vakuutta. Haavelaina on nimensä mukaisesti tarkoitettu arjen pienten haaveiden toteuttamiseen eli esimerkiksi lomamatkaan, remonttiin tai johonkin muuhun pieneen luksukseen tai akuuttiin rahantarpeeseen.\nHaavelainaa on mahdollista saada hakijan maksukyvystä riippuen 15 000 euroa. Mikäli hakijoita on kaksi, on lainaa mahdollista saada tuplamäärä eli 30 000 euroa. Haavelainan viitekorko on 12 kuukauden Euribor, johon lisätään 7–10 %.\nDanske Bankilla on tarjolla asiakkailleen myös Etulaina, eli edullinen vakuudeton laina, joka on suunnattu vain korkeakoulutetuille lainanhakijoille. Lainan ajatuksena on, että korkeakoulutettu hakija voi saada lainaa hyvin edullisella korolla. Etulainaa voi saada 5 000–25 000 euroa. Kahdelle hakijalle maksimisumma on 50 000 euroa. Laina-aika on 1–5 vuotta ja lainan korkomarginaali on normaalista 7 prosentista poiketen vain 4,90 %.\nAktiasta vain vakuudetonta kulutusluottoa\nAktia tarjoaa vakuudetonta lainaa Käyttölainan muodossa.\nAktian vakuudettomat lainat\nKäytännössä Aktia Käyttölaina on 2 500–20 000 euron suuruinen vakuudeton kulutusluotto, joka maksetaan yhdessä erässä pankkitilille. Lainan takaisinmaksuaika on 24–120 kuukautta ja lainaa lyhennetään kuukausittain kiinteissä erissä, jotka ovat vähintään 50 euroa. Aktian Käyttölainan korko on kolmen kuukauden Euribor, jonka päälle lisätään 4,5–11,5 % korko.\nEdullinen vakuudeton laina – omasta pankista vai muualta?\nVakuudettomia lainoja on siis käytännössä kaikkien pankkien valikoimissa, joista löytynee jokaiselle hakijalle sopiva juuri omaan rahantarpeeseen. Useimmilla pankeilla ei ole valikoimissaan monia vakuudettomia lainoja, mutta lainavaihtoehtoja voi tarkastella oman pankin lisäksi myös muista pankeista.\nToisessa pankissa voi olla saatavissa kannaltasi sopivampi lainasumma tai paremmat lainaehdot. Sen vuoksi myös vakuudettomien lainojen kilpailuttaminen kannattaa aina.\nSortter kilpailuttaa yli 20 pankkia puolestasi, jolloin voit saada useita lainatarjouksia, säästää lainakuluissa sekä löytää itsellesi edullisen lainan.\nKilpailuta lainasi jo tänään ja säästä korkokustannuksissa.\nSaat Parhaan koron takuun Sortterilta\nKilpailuta, vertaa ja säästä


Elämä, pitkä oppimäärä: Evita-lehden treenipäiväkirja\nMinun treeniviikkoni, joulukuussa 2011 (postaus)\nViikon odotetuin päivä, sillä treenaamme Kuulasauna-nimisen ryhmäni kanssa. Ylitän itseni vetämällä koko tunnin 12-kiloisella joka on selkämurheiden jälkeen liikkunut vähintäänkin tahmeasti viime viikot, puuskutan kyllä kuin höyryveturi.\nNostajakollegan ja osteopaattini Pekka Taipaleen vinkistä olen aloittanut joka-aamuisen liikkuvuustreenin. Se vie kymmenkunta minuuttia. Illalla jatkan vielä kehonhuoltoa hot yin –joogassa, joka on suuri nautinto koska siinä ei tarvitse suorittaa mitään. Saa vain olla ja antaa kireiden lihasten venyä.\nTempaan ja työnnän eteisessä viime viikon pariminuuttisten sijaan nyt jo rentoja neliminuuttisia, joista viimeisen 16-kiloisella murkulalla. Sitä olenkin viimeisen kuukauden nostellut vain pois tieltä, joten olo on euforinen kun se taas liikkuu ylös ja alas vaikka tahti on hidas ja tekniikka selvästi kärsinyt.\nLenkille lähtö on aina pakkopullaa ja tänään vielä sataakin. Menen silti. Tunne on kuin suossa juoksisi ja muutaman kilometrin jälkeen on pakko vaihtaa kävelyksi. Syyllinen löytyy laiskistuneesta keskivartalosta, mutta siihen on onneksi lääkkeet. Lenkin jälkeen sauna ja kevyt venyttely eivät sen sijaan maistu lainkaan hullummalta.\nUnohdan ottaa valmiiksi pakatun treenikassin aamulla mukaan, joten suunniteltu punttisalikäynti jää väliin. Lämmittelen siis jälleen kotieteisessä aurinkotervehdyksillä jonka jälkeen on työntötreenin aika. Täydennän vielä settiä leuanvedoilla ja vipunostoilla ja päätän tavalliseen tapaan lyhyisiin venytyksiin.\nLauantai on yleensä huilipäivä, mutta tänään treenaan muutaman minuutin heilautuksia, joilla saan sitä laiskaa keskikroppaa kuntoon. Illalla juhlitaan siskon synttäreitä ja nautitaan elämästä muun muassa tanssilattialla.\nTeen illalla vielä yhden lyhyen kuulatreenin, vaikka eilinen viini, laulu, nauru ja valvominen painavat selvästi. Viikon saldoksi tulee lopulta reilut neljä tuntia, eli ihan normaali treeneihin käyttämäni aika.\nEveliinan kommentti viikosta:\nOn helppo motivoida itsensä treenaamaan sillä mikään ei sykähdytä kuten kisakatsomosta yhdeksännellä minuutilla kuuluva huuto ”Nyt urku auki!”. Ei kuntoa, ei kisoja. Ei kisoja, ei huutoa. Tällaisessa tilanteessa voisi toki olla vaara, että ryhtyisin rehkimään liikaa ja lepääminen jäisi liian vähäiseksi, mutta onneksi rauta on opettanut kärsivällisyyttä, jota minulla ei luonnostaan juuri ole. Olen myös oppinut sen, että kehonhuollosta ei tingitä!