heinäkuu | 2011 | KuulaArin blogi!\nheinäkuu 31, 2011 · 1:15 pm\nTänään oli kisojen toinen päivä ja kaikki päästiin tekemään tempausta. Kaisa-Liisa oli meistä ekana vuorossa.\nTuloksena oma ennätys, 41 toistoa ja uusi suomen ennätys!\nSitten tuleen jouduin itse, lähtöfiilis oli vähän voimaton, mutta loppujen lopuksi se meni ihan ok, 136 toistoa ja oma ennätys! Vaihdoin paremman kuvan kun Siiri Univer Virosta oli ottanut hyvän kuvan minusta tempaamassa.\nOma tempaus; kuva Siiri Univer,Estonia\nOmalta osalta kisat meni putkeen, molemmissa lajeissa ennätykset paranivat, ei paljoa mutta kuitenkin. Tästä saa taas uutta intoa treeneihin. Yhteistulos näissä kisoissa 161 pistettä.\nJohnny ja Joni olivat seuraavana lavalla, Johnnyn tulos 144 ja Joni 126.\nSijoituksissa suomalaisista mitaleilla olivat Kaisa-Liisa, pronssia ja Johnny hopealla. Oma sijoitus lienee 5. ja luulen että Joni oli 4. Kaisan sijoitus vähän ihmettyttää sillä hän oli ainut nainen joka nosti 24 kg kuulaa.\nNäin tällä kertaa. Mukavat kisat kaikkiaan ja täytyy todeta että on nuo juniorit kovia! Mistä Suomeen saataisiin niitä, lainataanko Venäjältä?\nHuomenna päiväksi Jurmalaan ja tiistaina kotiin! Ja loma jatkuu…\nheinäkuu 30, 2011 · 2:19 pm\nEka kisapäivä takana!\nAamupalan jälkeen alkoi odottelu. Kisajännitys kohosi sitä mukaan kun kello lähestyi 12. Sitten kun mentiin kisapaikalle ja tavattiin muut suomalaiset niin se alkoi vähän rauhottua.\nAlkuun paikalliseen tapaan kilpailijoiden marssi paikalle maittain. Taas kerran saa vaan ihastella muiden yhtenäisiä asuja, suomalaiset omaan ”rentoon” tyyliinsä. Meidän kylttiä kantoi muuten Santa Morozova, monille suomalaisille tuttu latviatar.\nJa ei kisaa etteikö jotain ongelmia. Tällä kertaa kellolaitteisto ei toiminut ollenkaan, tuloskohta päivittyi kyllä mutta ajan seuraaminen oli mahdotonta. Kello ei käynyt ollenkaan joten pacen seuraaminen perustui enemmän kokemuksiin hengitysrytmistä. Toivottavasti kellolaitteisto saadaan huomiseksi kuntoon.\nKisapaikka muuten oikein hyvä. Korkea halli, alusta piti hyvin. Tuomarit tosin istuvat tosi lähellä, toivottavasti huomisen tempauksen aikana älyävät siirtyä kauemmaksi. Tuossa nostopaikalta kuva:\nKisat alkoi junioreiden EM kisasuorituksilla. Täällä oli tosi kovia tuloksia 16 ja 24 kg kuulilla. Seuraavana sitten pääsivät aikuiset (me suomalaiset mukana) nostamaan.\nMeni oikein hyvin. Tässä suomimiesten päivän työnnöt:\nAri 93 toistoa (PR!)\nJohnny 91 toistoa\nJoni 85 toistoa.\nOma ennätys parani hivenen, olen tyytyväinen sillä takana on tosi rikkonainen harjoituskausi.\nPuolivälissä sarjaa oli melko vaikeaa, mutta sitten jostain sain sisua puskea loppuun asti.\nHuomenna tempaus, saas nähdä miten se menee! Kuulat on muuten vähän ohuempi kahvaisia kun mitä meillä on käytössä, se voi sopia mulle hyvin. Karkeita kahvoja, joten nahka tulee olemaan kovilla.\nheinäkuu 29, 2011 · 5:57 pm\nLatviassa ollaan ja huomenna lavalle!\nAamulla klo soi jo neljältä ja siitä asti ollaan oltu menossa. Lähtökuva Oulusta:\nKuvan ottamisen jälkeen todettiin että Kaisan puhelin vastailee makuuhuoneesta eli jäi kotiin. Onneksi sentään mulle sattui mukaan ja kun nyt tää hotellin yhteyskin pelaa.\nLennot meni mukavasti, mukaan sattui seurakaveri Riikaan asti, sieltä sitten eri teille. Hauskaa Barcelonan reissua Jukalle!\nVarasin matkaan lukemista, mutta se tuli luettua jo ennen kun bussi Ventspilsiin oli puolivälissä. Samaan bussiin tuli myös lisää suomalaisnostajia, Joni porukoineen oli samassa autossa.\nHotelliin ja pikkuisen lepoa ennen punnitusta. Vähän se arvelutti, joten hilipaisin pikku lenkin ennen punnitusta. Melkoista farssia sekin touhu, venäläisiä teiniä poukkoulee vaa’alle ja pois säätäen parin sadan gramman kanssa. Kukaan ei puhu muuta kuin venäjää tai latviaa ja muutenkin tilanne kaoottinen. Onneksi päästiin itsekin punnitukseen ja ensimmäiseen haasteeseen. Se on selätetty, Kaisalla pelivaraa melkein reilusti (luokka alle 58 kg ja paino 55,8 kg). Ei se mullakaan sitten tiukalle mennyt, painoluokka alle 78 kg ja paino 76,5 kg. Johnny ja Joli myös omiin luokkiinsa.\nJust käytiin syömässä tämän kylän perinteisessä tex mex ruokalassa. Olen käynyt täällä pari kertaa aikaisemmin enkä ole tainnut syödä missään muualla.\nHuomenna eka laji eli työntö vuorossa. Ja sunnuntaina sitten tempaus kaikilla mukana olevilla suomalaisilla.\nJos ehdin niin huomenna työntö tulokset miehiltä tulossa!\nheinäkuu 28, 2011 · 6:20 pm\nHuomenna mennään kohti Ventspilsiä!\nHuomenna lähdetään kohti ekoja kisoja tälle vuotta. Tänään ei enää treenattu oikeastaan mitään, päivällä kävin hierojalla, kiitos taas Tanja! Iltapäivällä ruohikon leikkuuta ja aivan kevyt kuntosalireissu. Oikeastaan vähän kävelyä/juoksua juoksumatolla, pikkuisen irrottelua kevyellä kuulalla, vatsaa ja selkää. Pääpaino oli kuitenki vaan mobbailla ja venytellä. Ei kuitenkaan liikaa sitäkään.\nKone lähtee aamulla klo 6.15. Saa nähdä millainen reissu tulee ja miten onnistuu nostoissa. Siellä on eri kuulat käytössä kuin kotona, joku vaikutus niilläkin on. Kisakokemusta tälle vuodelle ei ole, jospa nostonälkää ois senkin edestä. Oma kunto arvoitus, mutta kuten oikeat urheilijat ovat lausuneet: parhaani teen ja katsotaan mihin se riittää.\nFacebookissa oli loistava kuva tempauksesta. Sen laittoi sinne Vladimir Tikhonov, joka on perehtynyt kahvakuulavalmennukseen ja etenkin tutkimukseen Venäjällä. Kyseessä on enemmänkin kuvasarja teksteineen. Kuvissa esiintyy Nikita Balagov, joka alle 70 kg sarjassa tempaa 32 kg kuulaa 198 toistoa, joten kelpaa malliksi enemmän kuin hyvin. Kyseessä on siis yksi tapa tehdä tempausta. Ei siihen varmaan ole yhtä oikeaa, mutta tää ainakin kelpaa mulle:\nJos yhteydet pelaa niin laitan tänne infoa kisasta, jos ei niin sitten ensi viikolla!\nps. alkaa jo vähän jännittämään!\nheinäkuu 27, 2011 · 6:13 pm\nNyt on sitten rebimisetkin revitty\nTänään oli seuran treenit vielä. Alkuun normaali lämmittely pitkän kaavan mukaan lämmittelyineen ja mobbauksineen. Sitten sarja 20 kg kuulalla yhden käden liikkeitä.\nTempaus oli tänään pääroolissa. Lähdettiin hakemaan sitä rinnallevedon kautta ja pikkuhiljaa mentiin itse asiaan. Kokeiltiin vähän isommalla kuulalla, jotta saataisiin paremmin koko kroppa liikkeeseen. Meilläkin treeneissä on mukana isoja jannuja, joilla voimaa on pienen kylän verran. Se koko voima kun saataisiin liikkeisiin mukaan, niin hyvä tulisi. Mutta kevyellä kuulalla se on vaikeaa, koska voimaa riittää sen liikuttamiseen kädelläkin.\nYhtään oikein pitkää sarjaa ei tehty, pisin oli 2/2 min, jossa oma suoritus 28 kg kuulalla 40/40 toistoa (pace 20 rpm).\nHuomenna hierojalle ja perjantaiaamuna kohti Latviaa ja Ventspilsiä!\nToivottavasti saadaan siellä yhteys pelaamaan, muussa tapauksessa palataan asialle ensi viikolla!\nheinäkuu 26, 2011 · 3:41 pm\nTyönnöt tönitty ennen Ventspilsia!\nMenin tänään seuran salille kuulat mukana. Viimeinen työntötreeni ennen viikon lopun kisoja mielessä ja sen jälkeen vähän puuhastelua salin valmistumiseksi.\nAlkuun normaalia mobbausta ja lämmittelyä ja venyttelyä. Sitten tuttu sarja 20 kg kuulalla yhden käden liikkeitä.\nVähän työnnön hakemista OAJ:llä; 24, 28 ja 32 kg 5/5 toistoa.\n2 x 24 kg 1 min 12 toistoa\n2 x 24 kg min 6 min 62 toistoa (10, 10, 10, 10, 10, 12 rpm)\nEi mene täysi aika tuolla tahdilla. Kunto ei kestä eikä olkapääkään. Tosin nyt räkki tuntuu vähän paremmalta, muttei se silti mikään lepopaikka ole! Silti kohtuu hyvin meni!\nLoppuun vähän hyppykyykkyä 50 kg 50 ja 30 toiston sarjat. Hifistelyä selkälihasliikkeillä ja ”anansenkolla”, 28 kg 2/2 min 70/70 toistoa.\nSitten pari tuntia puuhailua salin parissa.\nTänään treenimusana tämä:\nHuomennna ehkä tempaan, ehkä en… Seuran treeni kuitenkin edessä.\nheinäkuu 24, 2011 · 5:29 pm\nKuntopiiriä pyhäpäivän ratoksi\nJäi eilen kuntopiiri tekemättä niin korjattiin vahinko tänään. Ja kun mentiin tekemään vaan sitä niin tehtiin sitten vähän enemmän.\nKuumaa ja kosteaa on aina vaan, joten jo suorituspaikkojen asettelu sai hien liikkeelle. Kuntopiiriin tällä kertaa valitsin 7 liikettä:\ntempausapuliike ”anasenko” käsi kerrallaan\naskelnousu korokkeelle jalka kerrallaan\nkahden käden tempaus\nTehtiin siten että 45 sek töitä ja 15 sek taukoa. Yhteensä 4 kierrosta ilman taukoja, että liikkeet 2 ja 6 tulee tehtyä kahdesti molemmille puolille. Eli eka kierroksella nää liikkeet oikealla ja toisella kierroksella vasemmalla jne.\nOmat suoritukset hyppykyykyt 60 kg (30 reps), ”anansenkot” 28 kg (25 reps) ja kahden käden tempaus 24 kg (20 reps).\nEipä ollut paidassa taas kuivaa kohtaa tuon jälkeen. Otin tätä videolle, tuossa liikkeet esitettynä kuntopiirin jälkeen, joten alkaa jo tuntua!\nHuomenna on eka lomapäivä ja treenivapaa myös!


JyPK - Sivu 19 - FutisForum2\n21.05.2019 klo 19:33:56\nKirjoittaja Aihe: JyPK (Luettu 126299 kertaa)\nVastaus #450 : 19.02.2017 klo 12:55:37\nLainaus käyttäjältä: D mies - 19.02.2017 klo 11:04:30\nEdellisen otteluraportin perusteellla vaikuttaa, että jypkillä ihan oikea ja harjoiteltu pelitapa. Siitä pisteet.\nJos sarjasijoitus 8. Tai parempi, olisi Jypkin kausi onnistunut.\nVastaus #451 : 19.02.2017 klo 14:46:04\nLainaus käyttäjältä: pallojalassa - 19.02.2017 klo 12:55:37\nSamaa mieltä. Luulen että valikoimista löytyy myös viime kauden 4-5-1 jolla saadaan enemmän voimaa keskikentälle. JyPKillä on nähdäkseni ihan ok materiaali taistella suorasta sarjapaikan säilyttämisestä, mutta hirveästi loukkaantumisia se ei kestä.\nVastaus #452 : 08.03.2017 klo 13:31:22\nVastaus #453 : 26.03.2017 klo 16:33:29\nEi se kotiavaus ihan putkeen mennyt, kun 1-3 tappio GBK:lle. Ehdin nähdä viimeiset 30 minuuttia ja niiden perusteella JyPK vaikutti paremmalta joukkueelta, mutta tiedä sitten mitä ekan 60 minuutin aikana oli tapahtunut. GBK tekaisi kaksi onnekasta maalia, ensin kulmapotku annettiin maata pitkin 16 ulkopuolelle, josta ykkösellä kerran kesässä kaaripallo takanurkkaan (1-2) ja sitten vasemmalta laidalta pallo kimpoili ihmeellisesti maalineditse oikealle takatolpalle ehkä 8 metriin, josta GBK:n pelaaja palloon venytti eikä varmaan tiennyt mikä jalan osa palloon ehkä osuisi, jos osuisi, mutta kimposi juuri sopivana roikkuna maalivahdin ylitse.\nPallokerholla ehti olla yksi ihan namupaikka ja lisäksi puolenkymmentä oikein hyvää vetopaikkaa, mutta joka kerralla laukaus jäi todella löysäksi.\nJyPKin pitkä kärkipelaaja sai myös minusta aika erikoisen varoituksen, kun laukoi irtopalloon,GBK:n pelaaja jäi kenttään ja tuomari vihelsi vaparin ja antoi varoituksen, minusta tilanteessa ei näkynyt minkäänlaista virhettä.\nEi tuo JyPKin pelaaminen tuon 30 minuutin perusteella mitenkään toivottomalta näyttänyt, kunnes 1-3 maalin jälkeen meni hätäiseksi sähläämiseksi. GBK:n pelaaminen taas oli pitkälti palloa pystyyn ja kädet ristiin.\nOnhan se kurja kausi aloittaa ahtaassa hallissa yleisönkin vuoksi, mutta eipä paljon ole vaihtoehtoja jos sarja kerran halutaan aloittaa keskellä talvea.\nVastaus #454 : 28.03.2017 klo 06:55:18\nKsml:n mukaan makedonialainen 22-v Gentjana Rochi olis tulossa maalintekijäksi; "potkaisee kuin miehet". Kuusi vuotta pelannut jo Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Testissä ollut myös 24-v kosovolainen. Noh, voihan sitä joukkuetta aina vahvistaa, mutta kyllähän tässä omilla plikoilla pärjätä pitäisi tai pelataan sitten suosiolla divaria, on minun mielipide.\nVastaus #455 : 28.03.2017 klo 07:04:47\nLainaus käyttäjältä: D mies - 28.03.2017 klo 06:55:18\nMiksi ei voisi ottaa ulkomailta täsmävahvistusta? Vähän olen sarjaa seurannut, mutta käsittääkseni esim Oolannissa ja Kuopiossa on ollut koko liigan kannalta kiinnostavia tuontipelaajia.\nVastaus #456 : 28.03.2017 klo 07:08:21\nNoh, voihan sitä joukkuetta aina vahvistaa, mutta kyllähän tässä omilla plikoilla pärjätä pitäisi tai pelataan sitten suosiolla divaria, on minun mielipide.\nKyllä itse näkisin, että liigatasolla ulkomaalaisVAHVISTUKSET on jo ihan perusteltuja. Sitä toki on itsekin tullut vuosia ihmeteltyä miten joillain joukkueilla saattaa olla puolenkymmentä ulkomaalaista naisten Ykkösessä, silloin minusta on jo syvemmän itsetutkiskelun paikka.\nVastaus #457 : 28.03.2017 klo 07:13:44\nKuten sanoin, en paria vahvistusta nyt niin isona "syntinä" pidä, mutta hieman hoh-hoijaa -olo tulee aina kun näihin pari sataa katsojaa vetäviin palloilusarjoihin roudaillaan ulkomaanvahvistuksia. Näin etenkin Jyväskylän kokoisessa ja kaltaisessa kaupungissa. Pikkukaupunkien lento- ja koripallosarjoissa pätemisiin nämä muukalaislegioonat.\nVastaus #458 : 01.04.2017 klo 11:41:30\nGentjana Rochi ja Lavdije Begolli JyPK:iin\nVastaus #459 : 22.04.2017 klo 17:22:54\nJyPK - FC Honka 0-1 (0-0)\nSe oli aika stereotyyppinen sarjanousija vs mitalisuosikki peli. Vieraat aloittivat pelin todella väkevästi ja kotijoukkue oli täysin viennissä ensimmäisen 15 minuuttia, taisi JyPK päästä ekan vartin aikana kolmesti pallon kanssa yli puolen kentän. Ei vieraatkaan toki huippupaikkoja aikaan saaneet. Sitten JyPK sai kulman, josta hyvästä puskupaikasta ei palloa maaliin saatu. Sen jälkeen peli muuttui huomattavasti tasaisemmaksi ja kotijoukkuekin tuntui saavan uskallusta pelaamiseensa. Loppupuoliaika olikin varsin tasaista pelaamista, ja kummallakin joukkueella oli ehkä noin kolme paikkaa joista maalinteko olisi voinut olla mahdollista. Tauolle kuitenkin 0-0 tilanteesta.\nToisen puoliajan alkuminuutit vieraat tulivat taas vahvemmin, mutta nyt sitä vahvaa jakso ei kestänyt kymmentäkään minuuttia, jonka jälkeen pelattiin taas tasaisesti. Reilun tunnin pelin jälkeen otteluun tuli hurlumhei-vaihe jolloin mentiin vauhdilla ja ilman suurempaa ajatusta tai kontrollia päästä päähän ja alkoi tuntumaan, että kohta soi jommassa kummassa päässä. Sitten joskus 75 min paikkeilla peli hieman taas rauhoittui, mutta kotijoukkueella alkoi peli vähän painamaan jaloissa. Enää kaikki eivät oikein jaksaneet seurata kunnolla vastustajaansa ja alkoi näyttämään siltä, että JyPKin kannattaisi varmaan alkaa hieman jarruttelemaan ja varmistelemaan sekä pelaamaan aikaa pois. Ilmeisesti penkiltäkään ei sitten valmennuksen mielestä ollut tarpeeksi kentälle kykeneviä tuoreita jalkoja.\nJa lopussa käy, kuten tälläisessä pelissä usein käy, että kun alkaa väsyttämään niin tekeminen ja keskittyminen vähän herpaantuu ja seurauksena oli turhan helpolla annettu rangaistuspotku vieraille, ja siitä 0-1 voittomaali 88. minuutilla.\nHarmillinen loppu pelille, mutta kyllähän ottelu antoi paljon uskoa JyPKin tekemiseen. Piste, pienellä tuurilla kolmekin, olisi tästä ollut ihan mahdollinen, piste ehkä jopa ansaittu. Kuitenkin esitys oli varsin tasapainoinen ja kyllä se pistetilikin tälläisellä pelaamisella aukeaa ennemmin kuin myöhemmin.\nVastaus #460 : 25.04.2017 klo 10:11:51\nLainaus käyttäjältä: Elmo - 22.04.2017 klo 17:22:54\n[...] turhan helpolla annettu rangaistuspotku vieraille, ja siitä 0-1 voittomaali 88. minuutilla.\nKatsotkaa Liigan maalikooste! Kyllä se on melko vaikea päästää tästä rankkaripäätökseen, kun puolustaja ei ole edes missään vaiheessa boksissa. Ja oliko edes kontakti?\nVastaus #461 : 25.04.2017 klo 13:28:20\nLainaus käyttäjältä: haikaran uhri - 25.04.2017 klo 10:11:51\nTosiaan jos siinä rike kerran oli, niin tapahtui selvästi alueen ulkopuolella, toki pelaaja kun vauhdissa oli niin kaatui alueella. Mutta itse kontakti (jos oli rankun arvoinen) oli alueen ulkopuolella.\nVastaus #462 : 07.05.2017 klo 16:54:58\nVastaus #463 : 01.06.2017 klo 23:39:08\nVastaus #464 : 14.06.2017 klo 12:23:19\nKuukauden @NaistenLiigaFI -pelaajaksi valittiin @JyPKEdustus Gentjana Rochi! Onnittelut! #NaistenLiiga #Veikkaus\nVastaus #465 : 15.07.2017 klo 20:57:58\nJyPK-Äland United 2-2\nJyPK aloitti pelin hyvin. Pääsi hyökkäysalueelle ja sai monta kulmapotkua. Sai suoraan niistä tai jälkitilanteista kaksi maalia (Honkanen ja Rochi). Puoliajalla Åland teki hyvän taktisen siirron. Hyvin puolustanut Raissa Feudjio siirtyi keskuspuolustajan paikalta keskikentälle. Vieraiden tasoitus tuli kulmapotkusta heti toisen puoliajan alkuun ja sen jälkeen ei JyPK saanut palloa hallitusti keskiviivan yli. Siitä suurin kiitos juuri Faudjiolle, joka jatkoi hyvää puolustamista keskikentällä. Tuskaa pahenti Jenny Danielsson, joka tuli enemmän kärjestä alemmas tekemään peliä. Keskikenttä siirtyi silloin aivan täysin Älandin haltuun. 2-2 tasoituksen jälkeen JyPK:in tilanne paheni entisestään ja loppu meni puolustamiseksi. Onneksi Danielsson oli alempana ja pois kärjestä, eikä tilalle ollut laittaa vaarallista hyökkääjää. Tosin JyPK:in puolustus pelasi ihan hyvin, vaikka toisena keskuspuolustajana pelasi yleensä laitahyökkääjänä näkynyt Begolli ja yksi maali taisi vastustajalle tulla hänen kaatuiltua pallon kanssa. Luonnollisesti hyökkäävämmässä roolissa ja itseluottamusta täynnä oleva pelaaja ei malta laittaa palloa kylmän viileästi rajasta yli.\nHyvä pelaaja, mutta välillä liian itsekäs hyökkääjä Gentjana Rochi oli ensimmäisellä puoliskolla aina pallon saadessaan vaarallinen. Harhautti välillä parikin pelaajaa, mutta koska ei luovu ajoissa, niin lopulta menettää, heittäytyy maahan ja yrittää saada vaparia. Tänään tuomari ei kovin usein siihen mennyt. Toisella puoliajalla Rochi ei juurikaan saanut palloa. Jos sai, niin se oli laidan lähellä, kaukana maalilta ja heti oli kaksi pelaajaa kimpussa. Hänen pitäisi pystyä ymmärtämään, että jos useampi vastustaja tulee kimppuun, niin silloin jossain päin kenttää on pelaajia vapaana. Syöttö ei vaan lähde riittävän usein. Pari kertaa pelissä hän syöttää todella hyvin ja silloin on joukkuekaveri maalintekopaikalla. Honkanen olisi hyvä kohde, vaikka sortuukin kaukolaukauksiin (samoin Rochi). Joku niistä silloin tällöin menee, jos vastustajan maalivahti haparoi. Tänään niin ei käynyt ja usea lupaava hyökkäys loppui siihen. Maltilla ja edes vähän lähemmäs menemällä voisi tulos olla parempi.\nBegollia olisi tarvittu keskikentällä, mutta monipuolisena pelaajana joutui puolustajaksi. Ennen puoliaikaa loukkaantuneen ja pois vaihdetun Marika Ritvasen tilalle tullut Sanna Rein joutui liian kovaan paikkaan Faudjiota vastaan, mutta sai sentään hänet kuumenemään ja ottamaan kortin. Linda Norrena oli tänäänkin aseeton vastustajan laitapakkia vastaan. Olisi ehkä pallottomana nopeampi juoksemaan vartioijaansa, mutta pallo ei pysy vauhdissa mukana. Harhauttamalla ei ohi mene. Laitapakki Sydney Blomqvistin pelikäsitys ja sijoittuminen oli hänelle myrkkyä, kuten myös tekniikka. Tänään voitto ja pari tärkeää pistettä menetettiin keskikentän hallintaan.\n« Viimeksi muokattu: 15.07.2017 klo 21:11:32 kirjoittanut Trifon I »\nVastaus #466 : 17.08.2017 klo 19:27:27\nMaalivahti Pauliina Tähtinen siirtyy PK-35 Vantaan riveihin Mestarien liigan ajaksi. Lainasopimuksella joukkueeseen liittyvä Tähtinen saapuu Punamustiin Jyväskylän Pallokerhon riveistä. Tähtinen täydentää joukkueen maalivahtiosaston ensi viikolla pelattavassa Mestarien liigan karsintaturnauksessa.\nVastaus #467 : 01.10.2017 klo 18:48:18\nVastaus #468 : 21.10.2017 klo 00:29:45\n"JyPK:n naisten liigajoukkue on solminut ensimmäiset pelaajasopimuksensa. Keväällä Jyväskylään saapuneet makedonialainen Gentjana Rochi sekä albanialainen Lavdije Begolli jatkavat JyPK:ssa myös kaudella 2018."\nHieno juttu tuo kaksikon jatko. Missähän Pauliina Tähtinen pelaa ensikaudella? Jos ei tule takaisin, niin sitten uuden maalivahdin etsintään. Ei ole varaa antaa 1-2 maalia tasoitusta joka pelissä sillä osastolla.\nVastaus #469 : 03.01.2018 klo 11:23:01\nLainaus käyttäjältä: Trifon I - 21.10.2017 klo 00:29:45\nTähtinen jatkaa JyPKissä!\nVastaus #470 : 20.02.2018 klo 20:57:33\n"KAUSIKORTTIHAASTE 19.2 – 31.3.2018: Koko kausi 29€\nJyPK:n liigajoukkue pelaa kaudella 2018 Naisten Liigaa! Jyväskylän palloseura (JyPK) järjestää kausikorttihaasteen, johon osallistumalla pääset kaikkiin JyPK:n naisten liigajoukkueen kotiotteluihin vain 29 eurolla! Kotiotteluita on runkosarjassa 9 kpl + ylemmän/alemman loppusarjan kotiottelut.\nTAVOITTEENA on saada 250 sitovaa varausta, jolloin kampanja toteutuu ja varatut kortit laskutetaan. Kausikortin normaalihinta on 50€. Tue paikallista Keski-Suomen ja Jyväskylän kauden 2018 ainoaa jalkapallon liigaseuraasi!"\nHUomioitavaa että kauden eka kotipeliä on Viitaniemessä TPS:sää vastaan (14.4) ja kauden ainoa runkosarjan peli Harjulla (29.4) HJK:ta vastaan. Kaikki muut 7 peliä on Vaajakoskella.\nVastaus #471 : 31.03.2018 klo 17:22:42\nGentjana Rochi on hyvä hyökkääjä.\nAvauskierroksella teki JyPKin molemmat maalit ONS vierasvoitossa ja näyttää tehneen tänään JYPKin molemmat maalit, kun joukkue 1-2 johdossa Kuopiossa.\nVastaus #472 : 31.03.2018 klo 17:36:54\nJohan tuo viime kaudella mätti montako maalia kuinka monessa pelissä? Vois kuvitella, että saattas olla kysyntää Suomen liigaakin kovemmissa ympyröissä.\nVastaus #473 : 31.03.2018 klo 17:43:07\nSelailin SPL:n vanhoja sivuja ja sen mukaan 24 peliä, 20 maalia viimekaudella.\nVastaus #474 : 31.03.2018 klo 21:17:33\nLainaus käyttäjältä: D mies - 31.03.2018 klo 17:36:54\nTarjottiin hänelle hyviä soppareita, mutta lienee hyvät oltavat Jyväskylässä.


Optiroc Oy:n kevytsoran toimitusehdot – Kilpailu- ja kuluttajavirasto\nOptiroc Oy:n kevytsoran toimitusehdot\nReikäbetoni Oy pyysi 29.4.1997 saapuneessa toimenpidepyynnössään Kilpailuvirastoa selvittämään, onko ExClay Oy sopinut harkkomarkkinoilla asiakasjaosta sellaisten harkkovalmistajien kanssa, jotka ostavat ExClay Oy:ltä kevytsoraa.\nReikäbetoni Oy oli yrittänyt hankkia ExClay Oy:ltä kevytsoraa harkkojensa raaka-aineeksi, mutta tämä oli kieltäytynyt myymästä yritykselle ns. pienirakeista soraa. Suurirakeista kevytsoraa ExClay Oy olisi myynyt, mutta hinta ei Reikäbetoni Oy:n mukaan ollut kohtuullinen. Kevytsoraharkkojen valmistukseen tarvitaan molempia raekokoja. Reikäbetoni Oy epäili, että kevytsoran korkea hinta ja toimituskielto johtuvat siitä, että ExClay Oy ylläpitää kevytsoran toimitusehtopolitiikkansa avulla aluejakoa kevytsoraharkkojen myynnissä. Yhtiö epäili ExClay Oy:n toimittavan kevytsoraa kilpailukykyisillä ehdoilla vain sellaisille harkkovalmistajille, jotka ovat sopineet sen kanssa harkkojen myyntialueesta. Näille valmistajille ExClay Oy on myös myöntänyt oikeuden Leca-tuotemerkin käyttöön.\nKevytsora- ja kevytsoraharkkovalmistus siirtyi Scancem-konsernin sisällä ExClay Oy:ltä Optiroc Oy:lle 1.8.1997.\nVirasto selvitti asiaa Optiroc Oy:ssä 15.9.1997. Viraston kirjallinen selvityspyyntö Optiroc Oy:lle lähetettiin 25.9.1997. Optiroc Oy:n vastaus saapui virastoon 23.10.1997\nVirasto pyysi Itä-Suomen ja Oulun lääninhallituksia selvittämään asiaa 5.3.1998. Lääninhallitusten selvitykset saapuivat virastoon 14.4.1998 ja 8.5.1998. Selvitykset koskivat kevytsoraharkkojen jakelun mahdollisia rajoituksia, minkä ohella niissä hankittiin tietoja markkinoiden jakamisen todennäköisyydestä.\non osa Scancem-konsernia ja sen liikevaihto vuonna 1997 oli 570 miljoonaa markkaa. Yritys valmistaa sementtipohjaisia kuivatuotteita (mm. laastit ja kuivabetoni), tiiliä, kevytsoraa ja kevytsoraharkkoja. Yritys on Suomessa markkinajohtaja kaikilla edellä mainituilla toimialoilla, tiilimarkkinoilla Optiroc Oy:llä on todettu olevan määräävä markkina-asema (viraston päätös 19.3.1997).\n:n liikevaihto oli vuonna 1996 noin 10 miljoonaa markkaa ja sen kotipaikka on Vieremä. Yritys valmistaa betonipohjaisia rakennusmateriaaleja kuten kaivonrenkaita, rumpuputkia, pihakiviä sekä betoni- ja kevytsoraharkkoja. Asiakkaina ovat lähinnä Itä-Suomen alueen rautakaupat ja rakennusyritykset.\nKevytsora valmistetaan savesta kuumentamalla sitä korkeassa (noin 1100 asteen) lämpötilassa. Teknisesti valmistus ei ole erityisen vaativaa, mutta tehokkaan tuotannon mahdollistamiseksi tehtaan olisi kuitenkin sijaittava lähellä jalostukseen soveltuvaa saviesiintymää. Noin puolet Suomessa myytävästä kevytsorasta päätyy kevytsoraharkkojen raaka-aineeksi. Loppuosa käytetään muun muassa talonrakennuksen lämpöeristeenä.\nOptiroc Oy on ainoa kotimainen kevytsoran valmistaja. Optiroc Oy myös maahantuo kevytsoraa saman konsernin Viron tehtailta. Markkinoilla toimii lisäksi myös eräitä muita maahantuojia: Embra Oy, Benti Oy ja Carpor Oy. Optiroc Oy:n osuus kevytsoran kokonaismarkkinoista on 70-80 %.\nKevytsoraharkot valmistetaan eri kokoisista kevytsorarakeista yhdistämällä kevytsoraan sementtiä. Kevytsoraharkoissa Optiroc Oy:n markkinaosuus on noin 45 %. Suomessa toimii useita Optiroc Oy:tä pienempiä kevytsoraharkkojen valmistajia, joista osa hankkii harkoissa käytettävän kevytsoran Optiroc Oy:ltä ja osa maahantuojilta. Eräät valmistajat ovat myös itse satunnaisesti tuoneet kevytsoraa maahan.\nOptiroc Oy:n kevytsora- ja kevytsoraharkkotuotannon asemaa markkinoilla vahvistaa sen hallussa oleva Leca-tuotemerkki, jonka tunnettavuus markkinoilla on hyvä. Optiroc Oy on myöntänyt eräille kevytsoraharkkovalmistajille lisenssioikeuden Leca-tuotemerkin käyttöön.\nEpäilty markkinoiden jako\nOptiroc Oy:n mukaan yhtiö ei ole pyrkinyt millään tavoin jakamaan markkinoita. Yhtiön mukaan se on ainoastaan pyrkinyt luomaan harkkorakentamisesta kilpailukykyistä rakennustapaa kehittämällä harkkoja ja harkkorakenteita yhdessä eräiden muiden harkkovalmistajien kanssa. Kilpailunrajoituslaissa kiellettyä yhteistoimintaa Optiroc Oy ei oman ilmoituksensa mukaan ole harjoittanut. Yritys on perustellut kieltäytymistään pienen kehytsoran toimituksista Reikäbetoni Oy:lle toimitusvaikeuksilla.\nViraston selvityksissä ilmeni, että Optiroc Oy:n suunnitelmissa on eräässä vaiheessa ollut Leca-tuotemerkin lisenssioikeuden myöntämisen yhteydessä muodostaa harkkovalmistajille myyntialueita. Optiroc Oy on kuitenkin ilmoittanut, että näistä suunnitelmista on luovuttu, eikä lisenssisopimusluonnoksissa mainitun aluejaon toteuttamismahdollisuuksia ole tämän vuoksi tarkemmin selvitetty.\nKevytsoraharkkojen markkinat ovat tuotteen kuljetuskustannuksiin nähden edullisesta hinnasta johtuen osittain paikalliset; harkkovalmistajat myyvät suuren osan tuotteistaan tehtaiden lähipiirissä sijaitseville asiakkaille. Suomalaiset harkkotehtaat sijaitsevat eri puolella maata, eniten tehtaita on kuitenkin Etelä-Suomessa. Leca-harkkoja valmistavien tehtaiden (Optiroc Oy:n lisenssinsaajat) maantieteellisen sijoittumisen perusteella ei voida tehdä johtopäätöstä siitä, että näille valmistajille olisi pyritty muodostamaan omia myyntialueita niin, että ne eivät kilpailisi keskenään samoista asiakkaista. Kaikki Optiroc Oy:ltä kevytsoraa hankkivat yritykset eivät myöskään käytä harkkomarkkinoinnissaan Leca-tuotemerkkiä. Myös ne harkkovalmistajat, jotka eivät hanki kevytsoraa Optiroc Oy:ltä, sijaitsevat siten, että ne kilpailevat usein Leca-harkkovalmistajien kanssa samoista asiakkaista.\nKilpailuviraston Optiroc Oy:ssä tekemissä selvityksissä tai lääninhallitusten rautakaupoissa tekemissä selvityksissä ei myöskään ole löytynyt viitteitä siitä, että harkkomarkkinat olisi jaettu alueellisesti. Lääninhallitusten selvityksistä käy päinvastoin ilmi, että kaikki selvityksen kohteena olleet rautakaupat hankkivat kevytsoraharkkoja useilta eri valmistajilta, joista osa käyttää Leca-tuotemerkkiä tuotteessaan ja osa vastaavasti ei käytä.\nReikäbetoni Oy on ilmoittanut Kilpailuvirastolle 24.6.1998 puhelimitse, että se luopuu Optiroc Oy:tä koskevasta toimenpidepyynnöstään. Yhtiö hankkii tarvitsemansa kevytsoran muista lähteistä, eikä ole enää vakavasti pyrkinyt liikesuhteiden avaamiseen Optiroc Oy:n kanssa.\nOptiroc Oy:n kevytsoran hinnoittelu\nOptiroc Oy:n kanssa kilpailevat harkkovalmistajat ovat kyenneet korvaamaan lisääntyvässä määrin Optiroc Oy:n toimituksia tuontisoralla. Ottaen kuitenkin huomioon Optiroc Oy:n suuren markkinaosuuden kevytsoran kaupassa, oman harkkovalmistuksen sekä Leca-tuotemerkin aseman kevytsoran ja siitä valmistettujen harkkojen kaupassa, Kilpailuvirasto katsoo alustavasti, että Optiroc Oy:llä saattaa olla määräävä markkina-asema kevytsoran tukkukaupassa ja myös kevytsoraharkkojen tukkukaupassa, mihin se vaikuttaa merkittävästi oman markkinaosuutensa lisäksi Leca-tuotemerkin lisenssinantajana.\nKäsillä olevan, markkinoiden jakamista koskevan kilpailunrajoitusepäilyn selvittämisen yhteydessä Optiroc Oy:n kevytsoratuotannon markkina-aseman tarkempi määrittely ei ole ollut tarpeellista. Yhtiön on asiakaskohtaisia myyntihintoja eriyttäessään kuitenkin syytä ottaa huomioon se mahdollisuus, että eriyttäminen voi johtaa kilpailunrajoituslain 7 §:ssä kiellettyyn määräävän markkina-aseman väärinkäyttöön. Tässä tarkoituksessa virasto on kiinnittänyt yhtiön huomiota seuraavassa selostettavaan kevytsoran hinnoittelukäytäntöön.\nViraston selvityksissä ilmeni, että Optiroc Oy:n myymän kevytsoran hinta vaihtelee asiakaskohtaisesti. Optiroc Oy:n mukaan näihin hintaeroihin on olemassa perustellut syyt, kuten esimerkiksi toimituserän suuruus tai asiakaskohtainen luottoriski. Optiroc Oy ilmoitti myös, että se toimittaa kevytsoraa edullisemmin sellaisille harkkovalmistajille, jotka käyttävät Leca-tuotemerkkiä harkkomarkkinoinnissaan kuin niille valmistajille, jotka eivät tätä tuotemerkkiä käytä. Optiroc Oy:n mukaan se pyrkii tällä hintaerolla korvaamaan näille valmistajille tuotemerkin markkinointikustannuksia.\nKilpailuvirasto ei ole tämän asian käsittelyn yhteydessä ryhtynyt selvittämään Optiroc Oy:n hinnoittelukäytännön kilpailuoikeudellista hyväksyttävyyttä. Optiroc Oy:lle on kuitenkin saatettu tiedoksi, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen on kyettävä objektiivisesti perustelemaan asiakas- tai asiakasryhmäkohtaiset hintaerot. Tällainen peruste voi eräissä tilanteissa olla esimerkiksi asiakkaan tavarantoimittajan puolesta omalla kustannuksellaan tekemät markkinointitoimenpiteet. Hintaeron on kuitenkin vastattava sitä kustannussäästöä, jonka tavarantoimittaja asiakkaan tekemien toimenpiteiden avulla saavuttaa.\nKilpailuviraston tekemissä selvityksessä ei ole tullut esiin näyttöä, joka osoittaisi että Optiroc Oy olisi pyrkinyt yhdessä muiden harkkovalmistajien kanssa jakamaan kevytsoraharkkomarkkinoita taikka että se olisi asettanut Leca-tuotemerkillä harkkoja myyville lisenssinsaajilleen myyntialueita. Liikesuhteesta pidättäytymistä väliaikaisten toimitusvaikeuksien vuoksi on pidettävä kilpailuoikeudellisesti hyväksyttävänä siinäkin tapauksessa, että ko. yritys on määräävässä markkina-asemassa. Toimenpidepyynnön tekijä on lisäksi ilmoittanut, etteivät viraston toimenpiteet ole asiassa enää tarpeen. Näillä perusteilla Kilpailuvirasto poistaa asian enemmästä käsittelystä.\nLaki kilpailunrajoituksista (480/92) 6 § 2 kohta.\nKilpailuviraston tässä asiassa tekemään ratkaisuun saa hakea muutosta kilpailunrajoituslain (480/92) 21 §:n mukaan kilpailuneuvostolta siinä järjestyksessä kuin hallintolainkäyttölaissa (586/96) säädetään.


Esittelyssä Husqvarna Club Finlandin jäsen: ERKKI PIETOLA\nMonelle 60- ja 70-luvulla motocrossia seuranneelle Erkki Pietola on tuttu nimi. Urheilusaavutuksilla mitattuna hänen parhaat vuotensa olivat 70-luvun puolivälissä mutta ura on ollut pitkä ja täynnä monenlaisia tapahtumia.\nErkin periaate "mikään tehtaalla tehty ei kelpaa" näkyi jo hänen ensimmäisessä moottoripyörässään, 125 cc MZ 1961:ssa. Siihen täytyi tehdä pakoputki yläkautta. Kilpailutoiminta alkoi 1964 ja lajina oli trial. Otto Toivonen hommasi "Ekille" 200-kuutioiseksi muutetun Silverpilenin. Tuloksena oli ensimmäisellä kaudella monta voittoa ja nousu yleiseen luokkaan seuraavaksi kaudeksi. Pyörään asennettiin Rovaniemen kilpailussa BSA:n keula kun Hussan keula ei oikein toiminut toivotulla tavalla. Trial ei kuitenkaan jaksanut innostaa miestä riittävästi ja loppukauden kilpailut jäivät ajamatta Loppupisteissä Eki oli kuitenkin 4., tasapisteissä kolmannen kanssa, jolle annettiin pronssia useamman ajetun kilpailun vuoksi.\nSamana vuonna Jouko Ryhänen toi Ruotsista neljä 250cc Husqvarnaa: Mikkolalle, Pesoselle, Länsivuorelle ja Pietolalle. Eki saavutti useita kärkisijoja nuorten luokassa ja nousi 1966 yleiseen luokkaan. Seuraavat pari kesää menivät lähinnä armeijan harmaissa. 1969 Arwidson antoi Ekille Ossan käyttöön mutta ajo oli hänen mukaansa enempi harrastelua. Hän ei ollut täysin tyytyväinen vakio-Ossaan vaan alkoi kehittää sitä: keulan hän osti Jaroslav Faltalta eli se oli tehdas-CZ:sta, runko muutettiin CZ:n rungosta, tankki ja satula olivat itse tehdyt, navat vaihdettiin kevyempiin ja taakse hän teki levyjarrun! Kun eräs ystävä lähetti Ekin pyörästä Ossan tehtaalle kuvia niin yllättäen seuraavan vuoden tuotantomalli vaikutti jotenkin tutulta. Sattumaako vain? Tällä omatekemällä pyörällään hän saavutti 1972 SM-erävoittoja sekä paljon muita hyviä sijoituksia.\n1971 olikin mennyt lähinnä työn merkeissä. Hän rakensi Kai Kuparisen kanssa 5 kpl Suzuki T-500 TT-pyöriä ja Bensowille 105 kpl Solifer-crossimopoja. Tällaisella ajoi mm. Jukka "Jana" Penttiläkin Bensowin tehdaskuskina. Liekö kaikki ajettu jo täysin loppuun kun tiedossa ei ole yhtäkään kappaletta?\n70-luvun alussa Pietola kokeili jääradalla purkkiorjan hommaakin parin talven ajan. Kuskina toimi Eero Hilpinen ja meno oli varmasti näyttävää, sillä purkkiorja oli saanut leikkiä lintua useammankin kerran. Eero ajoi välillä kurvit hieman liian ahnaasti ja kun etupyörä haukkasi penkkaa niin silloin repsikkaa vietiin. Näillä kerroilla menestys aina kärsi mutta hyviäkin sijoja pari saavutti useita.\nArwidson antoi Ekille käyttöön 250cc Yamahan v. -73. Näitä pyöriä tuotiin maahan vain kaksi kappaletta, toisella ajoi Jorma Järvinen. Pyörä oli kova kulkemaan mutta Arwidsonin mekaanikkojen huolimattomuus vei Ekiltä hyviä sijoituksia ohi suun kun huolimattomasti asennettu ilmanpuhdistaja päästi hiekat koneeseen kahdessa kilpailussa.\nHyvinkään MM-kisassa Eki näki miten tehtaan pyörissä oli takaiskunvaimentimet asennettu vinoon jousituksen parantamiseksi. Westerkullassa ajettavaan kilpailuun hän oli sitten muuttanut omansa samanlaiseksi ja johti kisaa ylivoimaisesti kun toinen iskari napsahti poikki. Se ei miestä kuitenkaan pysäyttänyt vaikka tietysti hidasti menoa. Pari kierrosta ennen maalia näytti vielä että voitto tulee, mutta sitten pamahti toinenkin pumppu ja peli oli selvä. Iskarit eivät olleet vielä kehittyneet tarpeeksi että niitä olisi voinut rasittaa näin. Kauden lopputulos SM 5.\nSeuraavalle kaudelle merkki vaihtui taas, nyt oli vuorossa KTM. Alkukausi meni teknisten ongelmien kanssa, sillä rungot eivät kestäneet hurjaa menoa. Loppukaudeksi asiaan tuli kuitenkin jo parannusta ja Eki ajoikin samalla pyörällä sekä 250 että 500cc kisoja, vaihtaen vain konetta. Kausi 1975 oli sitten jo menestystä täynnä, lopputulos Mikkolan jälkeen SM 2. 500-kuutioisissa. Seuraavana vuonna hän ajoi kaikkia luokkia ja Suomen mestaruudestakin 125 ja 500-kuutioisissa. Lisäksi maailman huippukin tuli tutuksi kun Eki kiersi yhdessä Tapani Pikkaraisen kanssa 500-kuutioisten MM-kisoja ympäri Eurooppaa, mm. Italiassa, Itävallassa ja Belgiassa. Sijoitukset olivat yleensä 12-15, mikä on hyvin kun kärkikymmenikön täyttivät jo tehdaskuskit. Samalla reissulla ajettiin tietysti myös muita kansainvälisiä kilpailuja. Tuolloin ajaminen, ainakin kotimaassa, oli enemmänkin harrastus, josta ei otettu kovia paineita. SM-kisaankin lähdettiin sen suurempia keskittymättä. Ehkä nykyisinkin pitäisi ottaa hieman rennommin.\n1977 alkukausi meni ihan hyvin mutta sitten rysähti: Eki oli Parolassa harjoittelemassa kun erään hyppyrin päällä oli panssarivaunun tekemä jälki, hiekkakasa, joka teki KTM:stä kotkan. Lento päättyi männyn oksaan ja maahan pudotessaan Eki katkaisi molemmat jalkansa, toisen neljästä ja toisen viidesta kohtaa. On sanomattakin selvää että kausi oli ohi mutta loppupisteissä hän oli kuitenkin neljäs. Parantuminen kävi melko nopeasti, osaltaan varmasti hyvän peruskunnon takia. Ekihän harrasti myös kilpahiihtoa yms. lajeja crossin lisäksi, joten mies oli (ja on edelleen) teräksisessä kunnossa.\n1978 oli viimeinen vuosi motocrossissa. Pyöränä oli 360cc KTM ja lopputuloksena SM-hopeaa viisisataisissa, joten menestyksen puute ei ainakaan ollut lopettamisen syynä. Siviilissä talon rakentaminen piti pari vuotta kiireisenä mutta sitten veri veti taas kilparadoille. 1981 tuli taas SM-mitali Kotarilla, nyt vain lajina oli enduro ja väri pronssi. 1983 kalustona oli nelitahtinen ja sillä tulikin Päijänteeltä luokkavoitto. Samana vuonna Eki osallistui Skotlannissa Six Daysiin. Tätä kilpailua hän pitää huonoimmin järjestettynä missä hän on ollut. Keli oli aivan hirveä, vettä tuli ja kun reitti oli välillä pilvien yläpuolelle kohoavilla vuorilla niin rata meni täysin mahdottomaan kuntoon. Järjestäjät heittivät puun runkoja velliksi menneeseen maastoon, että sieltä löytyisi edes jonkinlainen pohja, mutta tälläinen koitui ainakin Ekille kohtaloksi: oksan karahka hajotti ketjut ja vaihteiston ja peli oli sitä myöten selvä. Tämä kokemus riittikin Ekille moneksi vuodeksi ja seuraavaksi hän ajoi vasta 1989, tuloksena enduron nelitahti-Cupin voitto.\nBensow antoi Pietolan käyttöön 1991 350cc nelari-Suzukin, jolla tuli mm. yhden osakilpailun kokonaisvoittokin. 4-T Cupin viimeisessä osakilpailussa Eki vaihtoi huvikseen siirtymätaipaleelle Jukka Jääskeläisen kanssa pyöriä. He kilpailivat Cupin voitosta mutta tuosta sinänsä harmittomasta, mutta tiukasti pykäliä lukien sääntöjen vastaisesta vaihdosta tehdyn protestin perusteella heidät molemmat hylättiin. Loppusijoitus vaihtui näin Ekin osalta pronssiin. Samalla hän päätti lopettaa kilpailu-uransa koska homma oli liian tosikkomaista.\nVanhojen pyörien pariin Eki siirtyi oikeastaan sattumalta. 1992 hän kuuli Ahveniston Rompetorilla vanhasta Ossastaan, siitä samasta, jonka hän oli käytännössä rakentanut itse. Hän hankki sen takaisin itselleen ja kunnosti sen. Sen jälkeen talliin on ilmaantunut samanlainen MZ kuin hänen ensimmäinen mp:nsä oli sekä Husqvarna Silverpilen, molemmat museorekisterissä ja uuden veroisia. KTM:iä löytyy myös ja uusimpia hankintoja on ex-Håkan Carlqvist 250cc 1974 Ossa-tehdaspyörä. Ehkä Eki nähdään tällä ainutlaatuisella pyörällä kesällä Classic Motocross Cupin lähtöviivalla? Kaksi kesää hän on nyt saanut kunnian ajaa Pekka Hurrilan Husqvarna 500 1931 TT-pyörällä, mm. 1998 Assenin suuressa tapahtumassa, jossa olivat mukana kaikki maailman tähdet Agostinista alkaen. Siellä HVA oli tapahtuman vanhin pyörä ja herätti ansaittua huomiota, onhan näitä Sturmey & Archerin koneella valmistettu vain kaksi kappaletta eikä toisesta ole enää mitään tietoa. Tämä yksilö pitäisi olla alkuperäinen Suomi-pyörä vaikkei historia olekaan täysin selvillä. Nykyisellä omistajallaan se on kuitenkin ollut jo 50-luvun alkupuolelta lähtien. V. -99 Eki osallistui myös Hedemoran TT-ajoon Ruotsissa.\nErittäin taitavana käsityön osaajana Pietola on kunnostanut useita 118 cc Husqvarnoja, joista kaksi oli nytkin tallissa. Näihin ei saa enää osia oikein mistään, mutta ei se ole Ekiä haitannut, sillä itse tehtynähän niistä saa vieläkin parempia!


Keskustelu - Kilpailu työntekijöistä | Historia, kulttuurit ja yhteiskunta | Tiede\nTörmäsin eriskummalliseen ilmiöön\nNyt hain kylläkin sellasta työtä missä oli tunti päivässä töitä, silti jopa vativat suosittelijat ja työkokemustakin jonkin verran.\nLoppujen lopuksi ei koko työpaikkaa edes ollut olemassa, oli kuulema poistettu listoilta.\npalkkakin oli vain 7.20 euroa tunti ja viikossa 8 tuntia töitä.\nTosin olisi käyttänyt työpaikkaa paremman paikan hakemiseen, kun nykyään ei työttömiäkään enään palkata.\n6 paikka jo mitä hain, siis vastaavanlainen paikka.\nTaitaa olla vedätystä nuo lyhyet työpaikat, millä vain mainosarvoa kasvatetaan, on helppo sanoo että vakavarainen yritys kun haetaan kokoajan työntekijöitä.\nVieläkin on vallallaan aate, jonka mukaan töihin etsitään "hyviä tyyppejä", sellaisia, jotka hommien hoitamisen ohessa tulevat hyvin toimeen muiden kanssa ja joiden kanssa työskentely on vaivatonta ja jopa miellyttävää. Olet täällä ennenkin valitellut kuinka sinua ei oteta edes mihinkään paskaduuneihin. Voisi olla itsetutkiskelun paikka. Oletko hyvä tyyppi? Tuletko muiden kanssa toimeen? Mitä fiiliksiä herätät muissa ihmisissä? Ja yksi tärkeimmistä: Onko henkilökohtainen hygieniasi kunnossa? Hielle haisevana, rasvatukkaisena harvahampaana ei kannata haastatteluun edes lähteä.\nOn hygienia ihan kunnossa.\nEn tiedä mitä hyvällä tyypillä tarkotetaan, mutta kyllä työt aina tekisin, jos vain olisi niihin mahdollisuus. Uskoisin että enempi tuosta työkokemuksen puuteesta on kiinni.\nTyöttömiäkään ei yleensä enään oteta töihin, ovat joskus sekin sanoneet kyllä.\nEnnakkoluulot tuppaa oleen aika kovat ihmisillä. Ajattelin työharjotteluun työvoimatoimistosta hakeutua, niin saa ainakin työkokemusta.\nklo 15:18 | 6.1.2007\nOnko henkilökohtainen hygieniasi kunnossa? Hielle haisevana, rasvatukkaisena harvahampaana ei kannata haastatteluun edes lähteä.\ntaidat olla työpaikallasi se joka ottaa uusia duunareita...\noli sen verran ennakkoluuloinen kysymys...\ntyöpaikat tuntuvat todellakin välillä\nsiltä että etsitään astronauttia talonmieheksi...\ntai että tiedottaja olisikin samalla palkalla\nmyöskin ad / copy / sihteeri... yms...\nonneksi helsingissä on sentään\nvielä työntekijälle töitä...\nmaalla niitä ei enään ole...\nja älkää ihmiset tehkö töitä\nniin halvalla ettette kuitenkaan elä sillä...\nopiskelkaa vaikka mieluimmin...\nei silläkään elä mutta on kivempaa...\nps: itse asiasta...\neli työpaikka ilmoituksista...\nvuosia on tehty näitä turhia ilmoituksia\nvain sen takia että firma näyttää ulospäin voivan hyvin...\nolen myös itse tehnyt niitä ilmoituksia...\nklo 15:48 | 6.1.2007\nNe ovat ilmeisesti halvempia kuin mainokset?\nNe kertovat firman olevan menestyvä ja kasvava.\nSe voi houkuteella myös jonkun näyttävän osaajan työhaastatteluun ja jopa töihin. Ainakin haastattelijan itsetunto kasvaa. Hakijan haastattelussa kuulee miten kilpailijalla menee. Irtisanoutunut on viesti vaikkapa huonoista taloudellisista tai sosiaalisista suhteista. Katkeroitunut uuden työn hakija ei ujostele haukkua entistä paikkaansa.\nTyöntekijä on myös osa firman imagoa. Siksi rumat ja epäsosiaaliset saavat vain työt joissa ei olla esillä, ellei osaaminen ole hirmuinen. Haastattelun kemiat pitää mätsätä, muuten ei ole juuri toiveita saada paikkaa.\nMieluiten siis heikkouksiaan paikkailemaan kuin jotain yksittäistä paremmuuttaan korostamaan. Myönteinen asennoituminen siihen työhön johon pyrkii, auttaa saaman motivaatiota työskennellä niin että hanke etenee. Siisti, tomera ja ahkera ja riittävän innokas on aina paremmassa asemassa kuin arka ja tavoitteettoman oloinen.\nHyvä fyysinen kunto on hyvä valtti ja sen voi hankkia hyvin halvalla ja samalla saa voimaa ja kestävyyttä työtä ajatellen.\nDirikan paikkaa ei haeta farkuissa, eikä perusduunarin työtä puvussa.\nPerusasenne kuitenkin on oltava että mieltää itsensä halutuksi voimavaraksi. Palkkatoiveet pitää asettaa niin että se todella tyydyttää. Vaarana on se että molemminpuolin syntyy vaikutelma ettei siihen työhön sitouda, vaan jatketaan matkaa kun tilaisuus tulee.\nklo 16:43 | 6.1.2007\nPerusasenne kuitenkin on oltava että mieltää itsensä halutuksi voimavaraksi. .\nsiinähän oli puristettu työpaikan haussa yksi tärkeimmistä\nmikä tuntuu usein unohtuvan..\nyhdestä työpaikasta lähdin kun pomoni kertoi minulle\nettä saa ukon samaan homaan ilman autoetuakin...\n" selvä.. jos siltä tuntuu että...\nlöydät yhtähyvän tähän hommaan\nnoin helposti... ja vielä halvemmalla niin ota se.. mä lopetan "\nsaman lailla olen aina ajatellut työhaastatteluissa...\n" älä ota minua ellen tunnu parhaalle vaihtoehdolle.."\nviimeksi työhaastattelussa ollessani kättelin kolmea haastatteliaa\nja yhdessä tuumimme ettei paikka ole minulle sopiva...\nse ettei työpaikkaa saa voi riippua monesta asiasta...\nmutta syy ei ole aina siinä että hakia olisi "spurgu"\nvaan hyvin usein siitä ettei vaan ole sopiva....\nvaikka olisit kuinka supliikki mies ja hyvä jätkä...\net sovi hommaan mihin et sovi...\nkoodariks ammattitaidotonta mutta hyvää jätkää\nei kovin usein oteta... tai siis ei pitäisi ottaa... *nauraa*\nklo 17:28 | 6.1.2007\nOle ahkera, rehellinen ja nöyrä. Muista myös kohdella muita työntekijöitä samalla tavalla kuin haluaisit itseäsi kohdeltavan.\nklo 17:40 | 6.1.2007\nTuosta tuli mieleen sellainen ohje että työhaastatteluun olisi hyvä mennä sellaisissa vaatteissa kuin ekana työpäivänä ja hieman siisteytettynä.\nHyvä itseluottamus on tärkein ominaisuus. Se valitettavasti näkyy ulos.\nSuurin osa firmoista hakee työntekijöitä omilla nettisivuillaan ja haravoi nettihakemuksia, aniharvat päätyvät lehti-ilmoitteluun. Mutta varmaan tosiaan imagon takia pitää näyttää että on tarvetta työvoimalle. Itseasiassa se on kai aika kallista hakea lehdissä, tosin en tiedä mitä hinta on suhteessa mainostilaan.\nJoskus haetaan juuri sopivaa tyyppiä, ja jos sellaista ei löydy niin ei oteta ketään.\nOn tehty tutkimuksia, joiden mukaan hoikat saavat töitä lihavia helpommin.\nklo 18:04 | 6.1.2007\nYleensä työpaikkailmoituksiin laitetaan tarkoituksella esim. ylisuuret koulutusvaatimukset jotta saadaan karsittua hakijoita. Ammatti-ihmiset tietävät, että, jos työpaikkaan vaaditaan vaikkapa ylempikorkeakoulututkinto ei tämä välttämättä tarkoita sitä ettei paikkaan voisi tulla valituksi vähemmällä koulutuksella. Oikeastaan se, että jos haet paikkaan vähemmällä koulutuksella kertoo jo sen, että sinulla on itseluottamusta ja näkemystä siitä miten työmarkkinat oikeasti toimivat.\nParhaiten työhaastattelussa pärjää, jos on asianmukaisesti pukeutunut, siisti ja mukavan oloinen. Vaikka mitenkä paljon jännittäisi kannattaa pyrkiä olemaan levollisen ja hyvän tuulisen oloinen. Tätä voi harjoitella vaikkapa virnuilemalla peilin edessä. Tämä kattaa jo paljon puuttuvaa ammattitaitoa.\nklo 21:02 | 6.1.2007\nEli kannttaa kysellä paljon enemmän asiaan liittyviä jutuja, että vaikuttaa mielenkiintoiselta.\nViimeksi eivät kylläkään kertoneet alasta mitään, kun oli vuokratyöfirma. Eivät yleensä kerro työpaikasta muuta kun ammattinimikkeen ja siihen liittyen suppeasti tietoa.\nMutta täytyy testata.


Sosiaalipolitiikan professori Anne Kouvonen: "Tutkijoita ei epäillä lusmuilusta, sama luottamus puuttuu monilta aloilta" | Helsingin yliopisto\nEn ole ajatellut uraani kovin pitkällä perspektiivillä. Ehkä se johtuu taustastani. Kainuussa hyvin harva käy töissä yli 60-vuotiaana, Anne Kouvonen toteaa.\nSosiaalipolitiikan professori Anne Kouvonen: "Tutkijoita ei epäillä lusmuilusta, sama luottamus puuttuu monilta aloilta"\nAnne Kouvonen on valtiotieteellisen tiedekunnan nuorin naisprofessori ja ensimmäinen sosiaalipolitiikan naisprofessori Helsingin yliopistossa.\nSosiaalipolitiikan tieteenalalla on ollut professuureja Helsingissä vuodesta 1946 lähtien. Tämän vuoden elokuussa professorina aloitti ensimmäinen nainen, Anne Kouvonen, Helsingin yliopiston kasvatti.\n— Helsingin yliopiston valtiotieteellinen tiedekunta on edelleen hämmästyttävän miesvaltainen professuurien osalta. Noin 70 prosenttia professoreista on miehiä. Sosiaalityö oppialana on poikkeus, Kouvonen toteaa.\nKun Kouvonen opiskeli ja valmistui 1990-luvulla, tilanne oli suunnilleen sama kuin nyt.\n— Pohjoismaita pidetään tasa-arvon mallimaina, mutta englantilaiset ja puolalaiset kollegat ovat kummastelleet minulle tätä yliopistomme epätasapainoa. Suurin osa valmistuneista ja noin puolet valtiotieteellisen tutkijatohtoreista ja yliopistonlehtoreista on kuitenkin naisia.\nLUKIOSSA SAI OLLA RAUHASSA\nTutkijan ura ei ollut Anne Kouvosen haaveissa, kun hän pohti tulevaisuuttaan koululaisena.\n— Ei meillä Kainuussa ollut juuri esimerkkejä akateemisista ihmisistä. Opettajia tapasi koulussa ja papin rippikoulussa.\nKouvosen äiti työskenteli lähihoitajana kolmivuorotöissä ja isä nuorempana kirvesmiehenä ja sittemmin lentokentällä kunnossapitotyöntekijänä.\n— Olin tavattoman epäkäytännöllinen, olen vieläkin. Ympärilläni oli paljon ihmisiä, joilla oli kädentaitoja, mutta minä en osannut tehdä käsitöitä enkä ruokaa enkä hoitaa puutarhaa. Ala-asteella olisi pitänyt olla etevä hiihtäjä tai pesäpalloilija.\nYläasteella Anne Kouvonen ei viihtynyt. Häntä kiusattiin, ja piinaa kesti kolme vuotta.\n— Kiusaajat olivat erityisluokan oppilaita. Tiesin, että he eivät ole tulossa lukioon ja niinpä siellä sai olla rauhassa. Olin aika hiljainen, mutta otin lukiosta irti kaiken minkä sain. Päätin, että saan jokaisesta lukuaineesta kympin. En ihan päässyt tavoitteeseen, mutta ei siitä paljon jäänyt puuttumaan.\nHYVÄKSYMISKIRJE VEI JALAT ALTA\nKajaanin seudulla vallitsi 1990-luvun lamavuosina krooninen työttömyys, eivätkä näköalat häikäisseet. Joka suvussa oli työttömiä, sairauseläkkeelle joutuneita ja alkoholin kanssa kamppailevia.\n— Oma perheeni ei ollut varakas, mutta tilanne ei oikeastaan eronnut muiden nuorten elämänpiiristä. Lähes kaikilla oli enemmän tai vähemmän tiukkaa.\nKouvosen toisesta siskosta tuli äidin tavoin lähihoitaja ja nuorimmainen, 10 vuotta Annea nuorempi sisko, valmistui perheen toiseksi ylioppilaaksi ja sittemmin tradenomiksi.\n18-vuotiaana Anne Kouvonen pääsi sekä Helsingin että Jyväskylän yliopistoon vuonna 1993. Täysi pistepotti Helsingin sosiologian valintakokeesta vei jalat alta.\n— Olin aivan hervoton. En voinut uskoa, että yliopiston kirje oli totta. Ajattelin, että varmaan oli käynyt joku erehdys.\nMuutto Helsinkiin 600 kilometrin takaa oli kuin sukellus kylmään veteen, Kouvonen kuvaa. Yhtäkkiä nuori ihminen on yksin vieraassa kaupungissa ja joutuu huolehtimaan asioistaan itse.\n— Osakunnan asunnossa Vallilassa minulla oli 12 ja puoli neliötä omaa tilaa pääkaupungissa. Kotona kävin ensimmäisen syksyn aikana kaksi kertaa, myöhemmin pari kertaa vuodessa. Itsenäistyin, koska oli pakko itsenäistyä.\nValtiotieteiden terminologia oli aluksi vierasta, mutta sanastoon pääsi sisään lukemalla paljon. Anne Kouvonen päätti samaan tapaan kuin lukiossa ottaa ainoastaan parhaita arvosanoja.\n— Kyllä se enimmäkseen onnistuikin. Helsinki alkoi tulla tutuksi, vaikka huomasin olevani aika erilaisesta taustasta kuin monet muut opiskelijat. Monet olivat minua vanhempia, ja helsinkiläiset opiskelijat puhuivat kouluistaan SYKistä ja Norssista, joista en ollut koskaan kuullutkaan.\nYmpäristötietoinen nuori tuli toimeen vähällä: ei alkoholia, ei lihaa, ei matkustelua, ei leffailtoja.\n— Kävin sentään kavereiden kanssa klubeilla tanssimassa. Paras ystäväni Anu muutti Kajaanista Helsinkiin vuotta myöhemmin kuin minä, se auttoi paljon kotiutumisessa.\n22-vuotiaana, opintojen loppuvaiheessa, Kouvonen suoritti harjoittelun sosiaalipolitiikan laitoksen tutkimusavustajana. Sen jälkeen hän pääsi tutkijaksi Kehitysvammaliittoon ja sitten työministeriöön tutkimaan ikäsyrjintää.\n— Siellä minä kuljin ministeriössä jakkupuvussani, 23-vuotiaana tutkijana. Vedin hanketta varsin itsenäisesti ja ryhdyin 24-vuotiaana tekemään väitöskirjaa.\nENGLANTI ALKOI HOUKUTTAA\nAnne Kouvonen oli 27-vuotias, kun väitöskirja valmistui silloisen Oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen leivissä. Nykyisin Krimo-tutkimuslaitos on osa valtiotieteellistä tiedekuntaa.\n— Tahdoin saada väitöskirjan valmiiksi ennen 28 vuoden ikää. Minulla oli valtava määrä opintoja, yli kaikkien vaatimusten, joten ilmeisesti tutkijan työ oli itselleni luontevin vaihtoehto.\nKouvonen tuumii, että kun tekee paljon asioita nuorena, pääsee monella lailla vähemmällä kuin myöhäisheränneenä.\n— Olin vastuussa vain itsestäni. Opiskeluun ja tutkimukseen uppoutuminen oli mahdollista, samoin maailmalle lähteminen.\nKansainvälinen ura oli alkanut houkuttaa. Kouvonen työskenteli Työterveyslaitoksella työuupumusta tutkineessa hankkeessa, joka ei tuntunut erityisen innostavalta. Kollegat olivat mukavia, mutta tutkimuksen tieteellinen taso tuntui vaatimattomalta.\nTyöterveyslaitoksella hän kuitenkin tutustui sosiaaliepidemiologian huippututkijaan, professori Mika Kivimäkeen. Kivimäen kontaktien avulla Kouvonen lähti Nottinghamiin vuonna 2003 jatkamaan tutkijantyötään.\n— Olin haaveillut Englannista jo jonkin aikaa, mutta koska hyppy Kajaanista Helsinkiin oli ollut niin suuri, ulkomaille lähtö venyi.\nNOTTINGHAMISTA TULI KOTI\nEnglantiin saapui matkalaukkututkija, jolla ei ollut edes asuntoa tiedossaan. Kimppakämppä järjestyi onneksi nopeasti, ja Kouvonen viihtyi Nottinghamissa hyvin.\n— Noin puolet opiskelijoista oli ulkomaalaisia, puolet brittejä. Yliopisto oli monikulttuurinen ja ihmisten taustat monenkirjavia. Kaikki solahtivat osaksi yhteisöä. Ero silloiseen Helsinkiin oli suuri.\nKouvonen kokeili pestin jälkeen Suomessa asumista, mutta kaipasi takaisin Englantiin. Hänelle aukesi uusi tutkimusrahoitus Nottinghamissa vuonna 2006. Ensin hän asui yksin, mutta kohtasi sitten Puolasta kotoisin olevan Sebastianin, josta tuli hänen puolisonsa.\n— Ulkomailla asuessani tahdon sopeutua paikalliseen arkeen. Minua eivät haitanneet Englannin pienet arkiset erot, kuten kokolattiamatot ja kylpyhuoneiden erilliset kylmä- ja lämminvesihanat. Arvostin paljon esimerkiksi laadukasta, tutkimuksissa maailman parhaimmaksi todettua terveydenhuoltoa.\nVuonna 2009 Kouvosesta tuli poikalapsen äiti. Perhe asui vuoden 2011 Puolassa, lähempänä aviomiehen vanhempia, ja Kouvonen teki apulaisprofessorin töitä yksityisessä yliopistossa Wroclawissa.\n— Viimeistään Puolassa asuminen avasi silmäni hyvinvointivaltion merkitykselle. Maassa on paljon köyhiä, eikä suvun turvaverkko aina riitä. Monilla ei ole minkäänlaista turvaa vastoinkäymisten, sairauden tai vanhuuden varalle.\nVuonna 2012 Belfastin Queen’s-yliopistossa Kouvoselle aukesi yliopistonlehtorin paikka. Se merkitsi tieteellisen urapolun jatkumista aina professoritasolle asti. Työyhteisö oli innostava.\n— Työskentelin Frank Keen ja Dermot O’Reillyn epidemiologian ja kansanterveystieteen ryhmässä. Minut otettiin hienosti vastaan ja sain antaa oman panokseni tutkimukseen sosiaalipolitiikan osaajana ja väitöskirjojen ohjaajana.\nNE VIEVÄT MEIDÄN TYÖMME\nPoliittinen ilmapiiri Isossa-Britanniassa oli kuitenkin kiristymässä. Sen saivat sekä suomalainen tutkija että hänen puolalainen puolisonsa havaita. EU-maahanmuuttajista käytettiin kovasanaista kieltä, eikä puhetapa rajoittunut vain tabloidien otsikoihin. ”Ne vievät meidän työmme ja lastemme koulupaikat”, viesti kuului.\n— Rasismi lisääntyi. Vaikka lapseni puhui englantia ensimmäisenä kielenään, jouduimme miettimään, pidetäänkö häntä ja meitä aina ulkopuolisina. Katselin naapureitani ja mietin, kuka heistä näkee meidät ei-toivottuina tulokkaina ja kuka äänestää ”Leave”.\nVaihtoehtoina perheellä oli Ison-Britannian kansalaisuuden hakeminen tai muutto Suomeen. Kun Helsingin yliopistossa aukesi 2014 määräaikainen sosiaalipolitiikan yliopistonlehtorin paikka, Kouvonen päätti hakea sitä ja tuli valituksi. Belfastissa tutkijan lähtöä työyhteisöstä surtiin mutta määränpäätä ei hämmästelty.\n— Helsingin yliopisto on erinomainen monitieteinen tutkimusyliopisto, sitä ei Suomessa aina edes ymmärretä. Maineemme kansainvälisessä akateemisessa maailmassa on todella hyvä.\nHELSINKI MUUTTUNUT EDUKSEEN\nHelsinki on Kouvosen mielestä muuttunut parempaan suuntaan: kaupunki tuntuu vieraanvaraiselta ja monikulttuuriselta. EU-maahanmuuttajat eivät kohtaa samaa rasismia kuin Isossa-Britanniassa, mutta työmarkkinat ovat silti melko ahtaat.\n— Puolisoni on suorittanut antropologian maisterintutkinnon Puolassa, mutta sekä Isossa-Britanniassa että Suomessa hän on työskennellyt suorittavassa työssä, tällä hetkellä toimitilahuoltajana.\nPerhe viihtyy kodissaan Itä-Helsingissä hyvin. Lapselle muutto Suomeen ei kuitenkaan ollut helppo, olihan hänen ensimmäinen kielensä englanti. Päiväkoti tuntui 5-vuotiaasta liian vapaalta, koska Pohjois-Irlannissa hän oli aloittanut koulun jo 4-vuotiaana.\n— Suomi-englanti-luokka pitää yllä englannin taitoa, mutta vahvistaa myös suomen osaamista. Tällä hetkellä lapseni on täysin kaksikielinen. Hän ei silti miellä itseään suomalaiseksi, koska ei ole syntynyt täällä.\nOPISKELIJAT OSAAVAT VAATIA\nIsossa-Britanniassa Kouvonen opetti 18–19-vuotiaita. Täällä opiskelijat saattavat olla lähempänä kolmeakymmentä, työssä käyviä ja perheellisiä ihmisiä.\n— Suomessa opiskelijat ovat tulleet aiempaa vaativammiksi. Mukana on asiakashenkeä, esimerkiksi arvosanoja pitää perustella enemmän kuin ennen. Itse en ehkä olisi lähtenyt kysymään, miksi olen saanut jostakin kurssista arvosanan 4, joka on yliopistossa toiseksi paras.\nKouvonen vetää yliopiston Contemporary Societies -maisteriohjelmaa, joka käynnistyi syyskuussa. Suomen Akatemian ja Työsuojelurahaston hankkeissa hän tutkii kollegoineen nuorten työntekijöiden mielenterveyttä ja työterveyspalvelujen käyttöä.\nIsossa-Britanniassa kertyneet tiedot ja taidot tuntuvat nyt olevan hyötykäytössä. Ajatukset ovat kuitenkin vielä osin Belfastissa.\n— Irlannin rajakysymys koskettaa ystäviämme ja tuttujamme. Brexitin seuraukset ovat edelleen täysin levällään.\nTUTKIJA NAUTTII PERHE-ELÄMÄSTÄ\nKouvonen iloitsee hyvistä naisverkostoista, joita on Helsingissä aktiivisesti muodostanut yli tieteenalojen. Tutkijat tsemppaavat toisiaan ja hakevat yhdessä rahoituksia.\nMieskollegoissakin on tärkeitä yhteistyökumppaneita, esimerkiksi lääketieteellisen sosiologian professori Ossi Rahkonen ja sosiaalipolitiikan toinen professori Heikki Hiilamo.\n— Ison-Britannian tiedeyhteisössä on paljon lapsettomia naisia, siellä tiedeura vaatii enemmän uhrauksia. Täällä naiskollegoissa on paljon suunnilleen samanikäisiä äitejä. Tässä maassa voi mainiosti yhdistää perhe-elämän ja työn, ainakin asiantuntija-ammatissa.\nTyön ja perheen yhdistämisestä kuulee enemmän varoittavia tositarinoita kuin positiivisia esimerkkejä. Kouvonen painottaa verovaroilla rahoitetun laadukkaan päivähoidon plussia sekä asiantuntijatehtäviin sisältyvää luottamuksen tunnetta.\n— Tutkijoita ei koko ajan epäillä lusmuilusta. Samaa luottamusta toivoisi muillekin aloille. Professorina voin avoimesti tuoda lapseni työpaikalle ja se on kollegojen mielestä mukavaa, mutta jos esimerkiksi laitoshuoltaja tai rakennusmies ottaisi lapsensa mukaan töihin, hän saisi todennäköisesti varoituksen.\nPERSPEKTIIVI EI OLE KAIKILLE SAMA\nEriarvoisuuden tutkija on kotoisin yhdeltä Suomen köyhimmältä alueelta. Jos Suomen yliopistoissa olisi kerätty lukukausimaksuja 1990-luvulla, Kouvosen opinnot olisivat luultavasti jääneet haaveeksi.\n— Olen kiitollinen maksuttomista, kaikille kuuluvista korkeakouluopinnoista ja opintotuesta. Lapsilisät ja kouluruoka ovat niin ikään loistavia asioita. Varhaisessa vaiheessa tukeminen auttaa joka lasta kotitaustasta riippumatta. Kannatan vahvasti lapsiin panostamista, esimerkiksi kaksivuotista esikoulua.\nNyt, 43-vuotiaana, Anne Kouvonen on valtiotieteellisen tiedekunnan nuorin naisprofessori.\n— En ole ajatellut elämääni ja työuraani kovin pitkällä perspektiivillä tulevaisuuteen. Ehkä se johtuu taustastani. Kainuussa hyvin harva käy töissä yli 60-vuotiaana. Raskas työ ja kasautuneet elämän ongelmat vievät ihmisiä työkyvyttömyyseläkkeelle varhain.\nKouvonen sanoo asennoituvansa niin, että on töissä Helsingin yliopistossa seuraavat 25 vuotta. Ajatus tuntuu hyvältä.\nValtiotieteen maisteri, Helsingin yliopisto, 1998.\nValtiotieteen tohtori, Helsingin yliopisto, 2002.\nTurun yliopisto, 2012.\nDr. habil., SWPS-yliopisto, Varsova, 2012.\nSosiaalipolitiikan professori Helsingin yliopistossa elokuusta 2018 alkaen, tutkimusaiheena eriarvoisuus.\nTyöskennellyt muun muassa Helsingin yliopistossa, Belfastin Queen’s-yliopistossa, yksityisessä yliopistossa Wroclawissa ja Nottinghamin yliopistossa.\nAviomies ja 9-vuotias poika.\n”Olen Unisportin innokas asiakas: käyn niin pilates-, jooga- kuin kahvakuulatunneilla. Luen dekkareita, varsinkin pohjoismaisten kirjailijoiden. Kävelen mielelläni meren rannalla.”\nOMA ELÄMÄ JA TUTKIMUS\n”Eriarvoisuuden tutkijana minulla on sekä perhetaustani että avioliittoni vuoksi vahva kosketus suorittavaa työtä tekevän ihmisen arkitodellisuuteen.”\nNEUVOJA OPISKELIJOILLE JA TUTKIJANALUILLE\n”Ole rohkea ja lähde nuorena liikkeelle. Opettele paikallinen kieli. Tee väitöskirja nuorella iällä. Jos et viihdy jossain paikassa, lähde. Toteuta omia toiveitasi, älä toisten.”


Lex Kittilä koskisi kaikkia kuntia, ei vain Kittilää – Seitsemän tärkeää kysymystä ja kunnon vastaukset - Suomenkuvalehti.fi\nUutisanalyysi: Kuntajärjestelmä vaikeni Kittilän päätöksenteon kriisistä liian kauan.\nKotimaa 29.3.2016 10:40\nJoskus käy niin, että verovaroin kustannetussa julkisessa hallinnossa pettää koko valvontajärjestelmä ja tapahtuu jotakin täysin ennakoimatonta.\nJa joskus käy jopa niin, että kesken kauheuksien havaitaan, ettei valvontajärjestelmää ole olemassakaan.\nNäin tapahtui ”tapaus Kittilän” kohdalla.\nLex Kittilä antaisi valtiolle puuttumiskeinoja kunnan päätöksenteon kriisiytyessä.\nSeuraavassa seitsemän tärkeää kysymystä Lex Kittilästä – ja vastaukset perusteluineen.\n1. Miten tällaiseen tilanteeseen jouduttiin?\nLex Kittilää valmistellaan siksi, että kunnallisella itsehallinnolla on niin vahva perustuslain suoja, ettei ulkopuolisilla ole puuttumiskeinoja kunnan päätöksentekoon edes laajan rikostutkinnan koskiessa kuntaa ja päätöksentekijöitä.\nValtiovarainministeriön kunta- ja aluehallinto-osasto tiedotti 21. maaliskuuta 2016, että kunta- ja uudistusministeri Anu Vehviläinen (kesk) on asettanut oikeustieteen lisensiaatti Kari Prättälän selvittämään kuntalain säännöksiä, joilla ”voitaisiin puuttua tilanteisiin, joissa kunnan päätöksentekokyky ja sen myötä päätöksenteon uskottavuus ja luotettavuus ovat vaikeutuneet esteellisyyssäännöksien ja rikostutkinnan johdosta”.\nSelvitysmies Prättälä on ministeriön vastaus Kittilän vt. kunnanjohtaja Kyösti Tornbergin ja kunnanhallituksen enemmistön satuiluihin kunnan tilanteesta.\nNäyttää siltä, että kuntapäättäjien enemmistö ei aio vetäytyä edes tilapäisesti päätöksenteosta laajan rikostutkinnan, syyteharkinnan ja mahdollisen oikeudenkäynnin ajaksi.\nJos Lex Kittilä säädetään, valtio voisi jatkossa ”noutaa päättäjät” tilapäisesti päätöksenteosta pois, jotta turvattaisiin julkisen päätöksenteon uskottavuus.\nTällaista lakia on syyskuusta 2014 lähtien vaatinut Turun yliopiston rikos- ja prosessioikeuden professori Pekka Viljanen. Jos laki säädetään, se on hänelle työvoitto.\nSuomen Kuvalehti kertoi 25. helmikuuta, että Kittilässä peräti 23 valtuutettua 27:stä ja kahdeksan yhdeksästä kunnanhallituksen jäsenestä on epäiltyinä virkarikoksista keskusrikospoliisin esitutkinnassa.\nRikosepäilyt liittyvät kunnanjohtaja Anna Mäkelän laittomaan irtisanomiseen. Varoituksista huolimatta 23 valtuutettua irtisanoi Mäkelän kuulematta häntä lopullisesta raportista, jossa esitettiin irtisanomisperusteet.\n2. Miten Kittilässä on suhtauduttu ajatukseen Lex Kittilästä?\nKunnanvaltuuston puheenjohtaja Inkeri Yritys (vas) on kiittänyt ministeriön ratkaisua ryhtyä selvittämään viimeinkin puuttumiskeinoja. Yritys arvioi, että kunta ei selviä kriisistä ilman ulkopuolista apua.\nSen sijaan vt. kunnanjohtaja, oikeustieteen tohtori Kyösti Tornberg ja kunnanhallituksen puheenjohtaja Timo Kurula (kesk) kommentoivat pääsiäisen alla Kittilälehdessä kunnan tilannetta toisenlaisessa hengessä.\n”Anna Mäkelä ja jotkut toisetkin henkilöt ovat tehneet tutkintapyyntöjä, joista perustellusti voi kysyä – tai ainakin minä juristina perustellusti kysyn – onko niissä niin sanotusti pihviä vai ovat ne vain mielipiteitä”, Tornberg totesi lehden haastattelussa.\n”Pahimmillaan joidenkin ihmisten mielipiteet siis johtavat tutkintaan, joka johtaa lainsäädännön toimiin. Kysyn, onko tämä oikein ja kohtuullista.”\nValtakunnansyyttäjänvirasto ja keskusrikospoliisi tuskin kuitenkaan käynnistävät esitutkintaa pelkkien mielipiteiden perusteella.\nKurula ei edes myönnä, että kyse on Lex Kittilästä.\n”Eihän tämä mitään Lex Kittilää tarkoita, vaan tässä on yleisesti kuntien toiminnasta kyse”, Kurula totesi lehden haastattelussa.\nHän katsoo, että kunnanhallituksen selvityksellä ei ollut vaikutusta valtiovarainministeriön päätökseen.\n”Meidänhän piti 14.3. antaa vastaus, ja samana päivänä ministeriössä oli jo päivätty päätös, että selvitys tehdään. Selvitys oli siis päätetty tehdä jo aiemmin, sellaisen käsityksen siitä saa. Tämä kertoo siitä, että kyse on jostakin isommasta asiasta, koko kuntakenttää koskettavasta”, Kurula jatkoi.\nKittilälehti ei ilmeisesti ole tarkistanut Kurulan antamien päivämäärien todenmukaisuutta: kunnanhallitus antoi selvityksensä jo 8. maaliskuuta ja selvitys ministeriölle tuli antaa 10. maaliskuuta mennessä, ei suinkaan 14. maaliskuuta.\nKittilälehden haastattelussa Kurula toivoi vielä, että selvitysmies kuulisi myös luottamushenkilöitä.\n”Jos halutaan säännöksiä muuttaa, silloin pitää kuunnella kaikkia. Hän voi koska tahansa kilauttaa esimerkiksi minulle”, Kurula lähetti terveisiä Prättälälle.\n3. Mitä Lex Kittilä käytännössä tarkoittaisi – ja koskisiko se vain Kittilää vai kaikkia kuntia?\nLex Kittilä tarkoittaisi ehkä muutamaa lisäpykälää kuntalakiin ja säännökset koskisivat kaikkia kuntia.\nMinimissään Lex Kittilä voisi tarkoittaa yhtä ainutta pykälää, joka antaisi esimerkiksi valtiovarainministeriön kunta- ja aluehallinto-osastolle oikeuden pidättää tilapäisesti päätöksenteosta kuntapäättäjät, jotka ovat epäiltyinä kunnan päätöksentekoon liittyvistä rikoksista.\nOikeus päätöksenteosta pidättämiseen olisi ministeriöllä, ellei kunnanvaltuusto suostuisi suorittamaan toimenpidettä.\nVaikka syyttömyysolettama suojelee rikoksesta epäiltyjä, vaatimus julkisen päätöksenteon uskottavuudesta on vahva argumentti Lex Kittilän puolesta.\nKittilän tilanne on ainutlaatuinen: on vain neljä valtuutettua, jotka eivät ole epäiltyinä rikostutkinnassa.\nKittilän päätöksenteon kaltaista farssia ei ole aiemmin nähty. Yleensä kuntapäättäjät vetäytyvät itse päätöksenteosta esitutkinnan ajaksi.\n4. Mihin kohtiin kuntalaissa Lex Kittilä -pykälä/pykälät kirjoitettaisiin?\nLex Kittilässä olisi mahdollisesti kyse uuden kuntalain 85 pykälästä, joka vastaa vielä voimassa olevaa aiemman kuntalain 40 pykälää. Kyseinen pykälä kirjoitettaisiin todennäköisesti ”uusiksi” siten, että valtiovarainministeriö saisi puuttumiskeinoja.\nSuomen Kuvalehden tietojen mukaan keskeisten politiikan vaikuttajien ja kuntavaikuttajien piirissä liputetaan tällaiselle ratkaisulle. Mallin ”isä” on professori Pekka Viljanen. Hän esitti ratkaisun Suomen Kuvalehden haastattelussa helmikuussa 2016.\nMuutos kuntalakiin olisi kohtuullisen vaivaton, sillä se ei olisi perustuslain kannalta ongelmallinen. Vaikka perustuslaki takaa kunnille vahvan itsehallinnon, kuntien tulee harjoittaa itsehallintoa aina lakeja noudattaen.\nViljasen esittämässä mallissa puututtaisiin kunnan päätöksentekoon vain, mikäli valtuusto ei itse pidättäisi päättäjiä toimistaan, kun nämä ovat epäiltyinä kunnan päätöksentekoon liittyvistä rikoksista.\nKari Prättälä ei kommentoi selvitystyötään tässä vaiheessa. Asiasta tiedottaa aikanaan valtiovarainministeriö.\nMinisteriön tiedotteesta on kuitenkin luettavissa, että selvitys voi koskea myös muunkinlaista kunnan päätöksenteon kriisiytymistä kuin pelkästään kuntapäättäjien päätymistä rikostutkintaan.\nHelsingin yliopiston hallinto-oikeuden professori Olli Mäenpää on esittänyt, että myös kunnan päätöksenteon kriisiytymistä voisi koskea samankaltainen menettely kuin kuntia, jotka ovat päätyneet syvään talouskriisiin.\nKuntalain 118 pykälään on kirjoitettu talouskriisiin ajautuneita kuntia koskevat ”pelisäännöt”. Mäenpää on Viljasen rinnalla kommentoinut Kittilän käänteitä julkisuudessa ja tuntee tapaus Kittilän. On mahdollista, että Mäenpään ajatus selvitysmiesmenettelystä näkyy myös ministeriölle annettavassa selvityksessä jollakin tavalla.\nAiemmissa keskusteluissa on nostettu esille, että aluehallintovirastoille voitaisiin antaa kuntalain 10 pykälää vahvistamalla nykyistä enemmän valvonta- ja toimenpidevaltaa kuntiin.\nTodennäköisesti näiden kolmen kuntalain pykälän välillä Lex Kittilää arvioidaan ja ratkotaan.\n5. Miksi Kittilän kriisiin herättiin niin myöhään, että Lex Kittilä on tarpeen?\nNäin tapahtui siksi, että kuntakenttä sekä kunta-valtio-suhteen keskeiset toimijat Kuntaliitto ja valtiovarainministeriön kunta- ja aluehallinto-osasto vaikenivat julkisuudessa liian kauan Kittilän päätöksenteon epäasiallisuuksista.\nKunnallinen itsehallinto on Suomessa niin ”pyhä”, etteivät naapurikunnat puutu toistensa asioihin. Kuntaliittokaan ei ole aloitteellinen avun tarjoaja kriisitilanteissa. Apua on pyydettävä ja pyynnön on ilmeisesti tultava kunnanhallitukselta, osoittaa ainakin tapaus Kittilä.\nKynnys puuttua yksittäisen kunnan päätöksentekoon on erittäin korkea.\nTämän on tuntenut nahoissaan Kittilän kunnanvaltuuston puheenjohtaja Inkeri Yritys, joka on saanut Kuntaliitolta apua ainoastaan ajoittain. Kesäkuussa 2014 kriisin puhjetessa Yritys pyysi Kuntaliiton lakimiehiä kunnanvaltuuston kokoukseen. Lakiyksikkö kieltäytyi tulemasta.\nYritys on enimmäkseen joutunut toimimaan ilman Kuntaliiton apua pyrkiessään palauttamaan kuntaa lailliseen tilaan.\nIlman Kuntaliiton apua Yritys kohtasi myös tilanteista vaikeimman.\nHän sai kuulla syyskuussa 2014, että kunnanjohtaja Anna Mäkelän irtisanomisperusteita käsittelevässä tilapäisen valiokunnan raportissa on virheellistä tietoa poliisin aiemmasta esitutkinnasta, joka kohdistui kunnan enemmistöomistaman hissiyhtiön toimitusjohtaja Jouni Palosaaren toimiin.\nMäkelän tekemä tutkintapyyntö Palosaaresta oli keskeinen syy kunnanjohtajan irtisanomiseen luottamuspulan perusteella.\nYritys pyysi apua Kuntaliitolta, sillä oli ilmeistä, että kunnanhallitus aikoi hyväksyä virheitä sisältävän raportin kokouksessaan.\nKuntaliiton lakiyksiköstä vastattiin, että ”seuraillaan tilannetta”.\nNyt tiedämme, miten asiat sen jälkeen kehkeytyivät. Yritys pidätti tilapäisesti kunnanhallituksen jäsenet osittain päätöksenteosta. Valtuusto palautti kunnanhallitukselle täyden toimivallan. Mäkelä irtisanottiin marraskuussa 2014.\nMäkelän irtisanomisen jälkeen kunnan päätöksenteko on saanut yhä hurjempia muotoja.\n6. Mitä Kittilä opettaa kunnallisesta päätöksenteosta?\nAinakin sen, että kuntien epäasiallisesta päätöksenteosta ei pidä vaieta.\nKoulu- ja työpaikkakiusaamisenkin mahdollistavat ne, jotka vaikenevat tapahtumista. Myös kunnan epäasiallisen ja jopa lainvastaisen toiminnan mahdollistavat tahot, jotka vaikenevat.\nKuntaliiton puolustukseksi on sanottava, että liitto yritti ajoittain oikaista vinksalleen mennyttä irtisanomisprosessia: se korosti lausunnoissaan kuulemisen merkitystä. Jos lopullisessa erottamisraportissa olisi yksikin uusi asiakirja tai erottamisperuste, Anna Mäkelää olisi kuultava uudelleen.\nKuntaliitto yritti ilmeisesti vaikuttaa päättäjien toimiin taustalla, mutta vaikeni julkisuudessa.\nMutta oliko julkisuudessa vaikeneminen viisasta?\nJos muutkin kuin Pekka Viljanen, Olli Mäenpää ja muutamaan kertaan kuntalainopillisia kysymyksiä kommentoinut Kari Prättälä olisivat keskustelleet Kittilän epäasiallisesta päätöksenteosta, olisiko vältetty edes osa tähän mennessä kertyneestä inhimillisestä ja taloudellisesta laskusta, joka väistämättä koituu tapahtuneesta?\nLapin keskeiset toimijat Lapin liittoa ja puolueiden piirijärjestöjä myöten ovat vaienneet Kittilän kriisistä ja kuntapäättäjiin kohdistuvasta esitutkinnasta.\nLapin Kansan toimituksella voi olla edessään peiliin katsomisen paikka, kun muistellaan kahden viime vuoden ajalta Kittilä-aiheisia uutisia ja pääkirjoituksia.\nMoni taho on vetäytynyt keskeneräisen esitutkinnan ja mahdollisten oikeusprosessien ”suojaan”. Aivan kuin poliisi, syyttäjä ja tuomioistuimet järjestäisivät aikanaan Kittilän kunnan päätöksenteon kuntoon, eikä asia kuuluisi muille.\nMutta kunnan päätöksenteon järjestäminen ei ole esitutkinta- ja oikeusviranomaisten tehtävä.\nKittilä opettaa, että kunnan vakava kriisiytyminen kuuluu kunta–valtio-suhteen toimijoille: Kuntaliitolle ja valtiovarainministeriölle – sekä jonkinlaisena ”omavalvontana” koko kuntakentälle. Jos naapurin talo on liekeissä, siitä on jatkossa uskallettava kertoa ääneen.\nVakavaan kriisiin on voitava puuttua ennen kuin tuomioistuin on antanut ratkaisunsa. Ja kriisin hoitamiseen on löydyttävä kuntalaissa riittävät keinot.\nSiksi siis Lex Kittilä.\nKevään 2017 kuntavaalit ovat jo lähellä, eivätkä puolueet – etenkään pääministeripuolue keskusta – voi lähteä vaaleihin tilanteessa, jossa vaaleja käytäisiin todennäköisten oikeusprosessien varjossa Kittilän päättäjien jatkaessa luottamustehtävissään ja valtakunnan poliitikkojen seuratessa sivusta toimettomina. Lex Kittilällä on siis kiire.\nPoliitikkojen kunniaksi on sanottava, että kaksi entistä kuntaministeriä on yrittänyt puuttua tilanteeseen: omalla kuntaministerikaudellaan Paula Risikko (kok) ja viime vuoden ajan Tapani Tölli (kesk), jonka kädenjälki näkynee siinä, että Lex Kittilää on ryhdytty selvittämään.\nMutta Kittilän kovin opetus on vielä mainitsematta.\n7. Eihän valtuutettuja koske virkavastuu, eihän?\nEntä mitä miettii Lex Kittilästä virkarikosprofessori, joka on lukenut pian kahden vuoden ajan SK:n pyynnöstä Kittilän draamaa pöytäkirjoista?\nKommentoidessaan Kittilän tapahtumia professori Pekka Viljanen on joutunut kohtuuttoman ja epäasiallisen ”tykityksen” kohteeksi, koska niin moni muu on vaiennut.\nViljanen haluaa, että Kuntaliitossa, valtiovarainministeriössä ja kunnissa kerrataan nyt huolella, mitä tarkoittaa kuntapäättäjien virkavastuu.\nKun Suomen Kuvalehti on uutisoinut, että Kittilän kuntapäättäjiä epäillään virkarikoksista, moni kuntavaikuttaja on kysynyt epäuskoisena:\n”Eihän valtuutettuja voi koskea virkavastuu?”\nTässä on Viljasen mukaan Kittilän kovin opetus: kunnan luottamushenkilöitäkin koskee virkavastuu.\n”Kittilässä on eletty sellaisen käsittämättömän harhan vallassa, että enemmistön tekemä päätös on aina oikea”, Viljanen sanoo.\n”On päivänselvää, että tarve säätää valtion viranomaiselle mahdollisuus puuttua kunnan päätöksentekoon on seurausta Kittilän päättäjien enemmistön jääräpäisyydestä.”\n”Ja vaikka kaikki näkevät, mistä on kysymys, Kittilän kuntapäättäjät vain jaksavat kiistää tosiasiat. Kittilä on kuin Putinin Venäjä pienoiskoossa – tai no, ei sittenkään. Putinhan on myöntänyt, että Venäjällä on tehty joitakin virheitä”, Viljanen hymähtää.\nProfessorin mielestä on oikein ja kohtuullista, että nykymenolle laitetaan pikimmiten piste. Kuntalain mukaan kunnanhallituksen pitää valvoa valtuuston päätösten laillisuutta. Kunnanjohtaja kunnanhallituksen esittelijänä on tässä avainasemassa.\n”Uskoakseni Lex Kittilä ehkäisisi jo ennalta räikeimpiä vallan väärinkäyttötapauksia.”\nJuttu julkaistu 29.3. klo 10.40, juttua muokattu klo 11.39: tieto tilapäisen raportin virheellisen tiedon vahvistamisesta korjattu. SK kertoi raportin virheistä ensi kerran syyskuussa 2014.\nAnna Mäkelä, Inkeri Yritys, Kari Prättälä, Kittilä, Kyösti Tornberg, Lex Kittilä, Olli Mäenpää, Pekka Viljanen, Timo Kurula


Bloggaajat Tammelan Malabadissa: Ihan oikeaa turkkilaista ruokaa! – Savusuolaa\nPublished on 24 heinäkuun, 2015 in Elämä, Ravintolat\nSuussa maistuu vieläkin valkosipuli, päätä on saattanut hiukkasen särkeä tänään. Mutta voi. Oli se vain sen arvoista. Nimittäin bloggaajille järjestetty turkkilainen ilta Tammelan Malabadissa. Törmäsin Malabadiin ensimmäisen kerran vuosia sitten Hervannassa. Huomasin, että Lindforsinkadulla on turkkilaisravintola, joka näyttää oikeasti turkkilaiselta. Listalla oli Lähi-idän ravintoloille tyypillisiä pizzoja ja kebabeja, mutta myös paljon muuta. Ilahduin ja kiinnostuin kuultuani, että Malabadi avaa toisen ravintolan Tammelaan, edesmenneen venäläisravintola Tsaarin tilalle.\nYllätyin nähtyäni alkukesällä ravintolan teippaukset. Turkoosia, oranssia ja valkoista, siis mitä? Peruspizzerioissa ei sisustuksella juhlita, ja fiinimpien etnisten ravintoloiden miljöö on yleensä todella raskas. Siis kultauksia, kiehkuroita, violettia ja punaista plyysiä. Malabadin sisustuksen loihtinut Petra-Miisa Juusenaho ja ravintoloitsija Faysal Bilmez halusivat nyt jotakin aivan muuta. Ideana oli luoda raikas ja nuorekas ilme, jossa on tyyliteltyä itämaisuutta, hitunen pelkistettyä skandinaavisuutta ja mietittyjä yksityiskohtia. Tykästyin tyyliin jo viikko sitten käydessäni Malabadissa lounaalla. Sisustus on yhtenäinen, mutta ei liian mätsäävä. Petra-Miisa kertoi piirtäneensä mustat ristikkosermit itse, ja ne on leikattu laserilla. Valkoisten sermien maalaaminen puolestaan oli kolmen päivän urakka. Visuaalinen ilme ulottuu myös ravintolan nettisivuihin ja ruokalistoihin.\nOli mielenkiintoista kuulla, millaisia materiaaleja sisustuksessa on käytetty, ja miten miljöö ja koko konsepti on suunniteltu. Nämä ovat asioita, jotka jäävät asiakkaille yleensä hämärän peittoon. Kiinnitin huomiota esimerkiksi siihen, että pöydissä on kertakäyttöiset paperimenut, joita yleensä karsastan iltaravintoloissa. Valinta on kuitenkin pitkän harkinnan tulos. Paperimenut eivät nuhjaannu samaan tapaan kuin muovikansissa olevat, koska ne vaihdetaan joka kattaukseen. Paperimenut vievät ajatukset myös enemmän helposti lähestyttävän illanviettopaikan kuin fine diningin suuntaan. Juuri sitä Tammelan Malabadissa haluaa olla. Ravintolassa tarjoillaan oikeaa turkkilaista ruokaa, mutta tarkoitus ei ole pönöttää. Täällä saa nauraa, pitää ääntä ja napata vaikka ravintoloitsijan spontaanisti pöytään.\nValoisa ilme johtuu sisustuksen lisäksi siitä, että myös ikkunalasit vaihdettiin. Tilassa toimi monta vuotta strippibaari Pussy Cat, jossa oli pimennetyt ikkunat. Niitä ei vaihdettu Tsaariin, ja Malabadi halusi irroittautua kokonaan liiketilan nuhjuisesta maineesta. Kiinteistö, jossa Malabadi sijaitsee, on ehtaa 70-80-lukujen neliöestetiikkaa, mutta uudistettu sisustus freesaa koko kadunkulmaa.\nAloitimme turkkilaisiin makuihin tutustumisen mukavan kirpsakoilla drinkeillä, jotka meille tarjoili Faysalin veljenpoika Sevder Bilmez eli Shevo. Faysal painaa lähes ympäripyöreitä päiviä sekä Hervannan että Tammelan Malabadeissa, ja Shevo on Tammelan ravintolapäällikkö ja Faysalin tuki. Malabadissa on hyvännäköinen baaritiski ja juomavalikoima, eli tänne voi tulla yksille ja pienille suolapaloille. Listalla on turkkilaisen kuohuviinin kaltaisia erikoisuuksia, runsaasti oluita ja drinkkejä. Suosittelen testaamaan turkkilaista viiniä. Punkku yllätti iloisesti – en oikeastaan edes tiennyt, mitä turkkilaisilta viineiltä voi odottaa.\nEn myöskään tiennyt, mitä odottaa ruoalta. Olin kuullut kehuja ravintolan illallisesta. Lounas on lähempänä suomalaista noutobuffetia. Salaattipöydässä oli mukavasti erilaisia marinoituja papuja ja couscousia, mutta tarjolla on myös sienisalaattia, raejuustoa, pizzaa ja vastaavaa. Kaipasin lounaaseen vielä enemmän turkkilaisuutta, mutta ymmärrän, että lounasaikaan on parempi tarjota vähän finskimpää ruokaa, ainakin Tammelassa. Täällä asuu aika paljon vanhempaa väkeä, joka kyllä käy ulkona lounaalla, mutta saattaa säikkyä vahvoja mausteita. Tuolloin seurana ollut kaverini taas tykkäsi juuri suomalaisen ja turkkilaisen ruoan yhdistelystä. Ja kana, se akilleen kantapää, josta aina narisen, se oli täällä lounasaikaankin mehevä ja pehmeää, ei kuivaa putua.\nIllallisella ei kuitenkaan tehty minkäänlaisia kompromisseja, mistä olin valtavan iloinen. Maistelimme alkupaloiksi turkkilaista jugurttia (Haydari, 6,5 e) ja tulista tomaatti-paprikasalaattia (Acili ezme, 7 e), fetalla ja persiljalla täytettyä filopiirasta, viininlehtikääryleitä (Sarma, 7,5 e), munakoisosalaattia sitruunan kera sekä turkkilaista leipää. Tulisessa salaatissa oli juuri sopivasti potkua, samoin jugurtissa. Filotaikina oli voideltu huolellisesti munalla ja maidolla, ja koostumus oli lehtevä ja pehmeä. Kaikissa ruoissa oli runsaasti tuoreita yrttejä, ja mausteisuudesta huolimatta vihannesten raikkaus pääsi esille.\nKatsokaa nyt tuota timjamin ja rosmariinin määrää. Pöydän ympärillä leijaili huumaava yrttien tuoksu, ja tuli sellainen olo, kuin olisi oikeasti jossain muualla. Siellä, missä valkoista rapattua seinää peittää valtava rosmariinimatto, josta voit napata niin monta oksaa kuin huvittaa. Aika kaukana peruskebsusta. Ja niin oli pääruokakin.\nAlkupaloja tuli niin paljon, että vaikka olin paastonnut koko päivän iltaa varten, olin jo mukavan täynnä. Seuraavaksi pöytään kannettiin turkkilaisia avopiiraita eli pidelerejä (12,50-15 e). Faysal oli jo saanut minut kiinnostumaan lampaasta kerrottuaan, että Malabadiin tullaan syömään sitä pitkienkin matkojen päästä. Hän lupasi, että tiedossa on jotain aivan muuta kuin sitkeää villasukkaa. Meille tarjottiin lampaalla, kanalla, fetalla ja kasviksilla täytettyjä piiraita. Maistoin lammasta ja kanaa, jotta en tuupertuisi ähkyyn tässä vaiheessa. Ja hitto kun se lammas oli hyvää. Piiraan kuori oli samaan aikaan rapea ja pehmeä. Täytettä oli levitetty reunoille asti, ja päätypaloissa oli muutakin kuin taikinaa.\nNämä turkkilaiset ”pizzat” ovat niin suosittuja, että niitä halutaan ostaa myös mukaan. Faysal ja Petra-Miisa miettivätkin nyt, mikä olisi käytännöllinen ja tyylikäs pakkaus mukaan noutoannoksille. Take away -maineesta halutaan irti, mutta jos asiakkaat haluavat ostaa ruokaa mukaan, he kyllä saavat sitä.\nPääruokien huipennus oli Malabadin bravuuri, grillilautanen (Karisik izgara, 60 e). Tämän pitäisi vissiin olla kahden hengen annos, mutta neljä ihmistäkin joutuu nöyrtymään tämän edessä, jos alla on tällainen setti alkupaloja. Lautasella oli grillattua lammasta, kanaa, lihapullia ja jauhelihavarras, päällä yrttejä runsaalla kädellä. Liha tarjoiltiin riisin, bulgurin, salaatin ja jugurtin kera.\nJoskus saa liikuttua ruoan vuoksi, ja nyt kävi niin. En todellakaan muista, koska olen saanut täyslihasta jauhettuja, mediumiksi paistettuja lihapullia, joiden sisältä tirskahtaa nestettä jokaisella suupalalla. Kana oli todella pehmeää ja lihoissa oli ihana paistopinta ja reilusti mausteita. Söin tätäkin lammasta hyvällä halulla. Niin kaunis kuin ajatus kotimaisen lampaan käytöstä onkin, Faysal kertoi käyttävänsä mieluummin uusiseelantilaista, ulkona laiduntanutta lammasta. Suomessa lampaat kasvatetaan Faysalin mukaan usein ahtaissa sisätiloissa, eikä villoja keritä tarpeeksi usein. Faysalin mielestä lihaan tulee tämän vuoksi elttaantunut villan maku.\nArvatkaas miltä tuntuu kuulla tässä vaiheessa, että hei, meillä on teille vielä neljä jälkiruokaa. Siis NELJÄ.\nNo se tuntuu siltä, että ei tässä nyt syömättäkään kehtaa olla. Saimme listan ulkopuolelta Faysalin loihtimia leivonnaisia, baklavaa (8 e) ja siirappitaikinaa jäätelön kera. Jälkimmäinen oli ihana annos. Siitä tuli hieman mieleen Ben & Jerry´sin Cookie Dough -jäätelö, mutta tämä ei ole imelää. Taikina tehdään couscousin tyylisestä viljasta, pinjansiemenistä ja siirapista. Maku on yllättävän hienostunut ja pehmeä. Baklava oli todella makeaa, kuten asiaan kuuluu. Taikinan koostumus oli taas hyvä. Taikinalehdet saattoi erotella kauniisti toisistaan ja sulattaa kielen päällä. Jälkiruoan kruunasi vahva turkkilainen kahvi, joka tarjoiltiin näin kauniisti.\nTapasin ravintolassa myös pari kaveriani, jotka olivat tulleet illalliselle. Hekin kertoivat ruokiansa olleen todella hyviä, eli keittiö ei petrannut vain meidän vuoksemme. Ja bongasinpa Instagramista kuvia ja kehuja samalta illalta muiltakin. Vaikka suomalaiseen makuun viritetty lounas ei innostaisi, suosittelen erittäin lämpimästi kokeilemaan illallisen. Hinta-laatusuhde on mielestäni kohdillaan, ja tunnelma on mukavan rento ja eloisa. Faysal oli järjestänyt paikalle perinteistä turkkilaista musiikkia, ja haaveissa on järjestää täällä myös napatanssi-iltoja ruoan ja yhdessäolon merkeissä.\nFaysalin, Petra-Miisan ja Shevon isnännöinti ja emännöinti toi iltaan ihan oman säväyksensä. Faysal kertoi, miten paljon hän on joutunut käymään paperisotaa saadakseen ravintolaan Turkista paikallisen kokin. Oman hankaluutensa ravintolabisnekseen tuo se, että etnisillä ravintoloilla on Suomessa pikaruoan maine. Faysal on tehnyt koko elämänsä töitä ravintola-alalla, mutta monilla kebab-pizzerioiden vetäjistä ei ole minkäänlaista alan koulutusta. Faysal haluaisi kehittää myös Hervannan Malabadia vielä autenttisempaan turkkilaiseen suuntaan, ja hänellä on paljon suunnitelmia Tammelan ravintolan varalle. Ideoinnille vapautuu toivon mukaan enemmän aikaa, kun keittiöön saadaan vahvistusta Turkista.\nIlta valotti minulle sitä, mitä ihan oikea turkkilainen ruoka on. Sain taas lisää perspektiiviä ravintolatyön vaativuuteen, kun kuuntelin Faysalin juttuja siitä, miten paljon hän paiskii töitä, vieläpä kahdessa ravintolassa. Oli myös mukava nähdä, miten täysillä Petra-Miisa on mukana suunnittelemiensa ravintoloiden elämässä ja hoitaa vaikka tarjoilua, jos on tarvis. Lisäksi olen ihan hiton iloinen siitä, että aloitin tämän blogin pari vuotta sitten, ja olen sen ansiosta tutustunut ihmisiin. Ihmiset, seurustelu ja ruoasta puhuminen antavat illalliseen viimeisen silauksen – ehkä tärkeimmän. Oli vänkää tavata livenä ihmisiä, joiden elämää on seurannut blogeissa pitkään, mutta joista ei tiedä, miltä heidän äänensä kuulostaa luonnossa. Tämä on somen parasta antia: Spontaanius ja yhteisöllisyys, jonka se on antanut.\nAterian päätteeksi meille tarjoiltiin rakia, joka siis on samanlaista kuin kreikkalaisten ouzo, anisviinaa. Kreikassahan raki tarkoittaa kirkasta kotipolttoista. Join sitten useamman lasillisen ihan vain varmistaakseni, että joo, kyllä tää turkkilainen raki on niinku Kreikassa ouzo. Sain yllytettyä myös Faisalin ottamaan lasillisen, kun hän istui seuraamme ja kertoi elämästään. Lopuksi oli vielä pakko halata ja kiittää Faisalia siitä, että hän toi tällaisen piristysruiskeen juuri Tammelaan. Moni oli kuulemma ihmetellyt, voiko ravintola menestyä muka Tammelassa, eihän se ole keskustaa. Kyllä se minun tulkintani mukaan alkaa olla. Tammela ja Kaleva ovat nyt ehdottomasti Tampereen mielenkiintoisimpia kaupunginosia.\nIllasta ovat kirjoittaneet jo ainakin Kolmen tähden arjen Maija, Mansen muijat ja Emmi. Ja Emmi siis organiseerasi tämän blogi-illan yhdessä Malabadin poppoon kanssa, kiitokset siitä! Laittakaas viestiä tuolle Nuorgamin naiselle, jos etsitte pätevää tapahtumatuottajaa ihan millaiseen tempaukseen tahansa. Ideoita sinkoilee kuin automaatista, enkä ole nähnyt kenenkään yliviivaavan to do -listojaan yhtä jämptisti.\nTämän kuvan copyright kuuluu Emmille, kiitos, kun sain käyttää!\nPS. Malabadissa tarjoillaan sunnuntaisin myös brunssia. Se on tällä hetkellä samantyyppinen kuin lounas, mutta tulevaisuudessa brunssia on tarkoitus viilata turkkilaisempaan suuntaan. Malabadia kannattaa siis pitää silmällä vaikkapa Facessa.\nbaklava Chili Lammas lounasbuffet Lounasravintolat Malabadi Malabadi Tammela Ravintola Malabadi Tammela Tammelan Malabadi Tampere turkkilainen piiras Turkkilainen ravintola Turkkilainen ravintola Tampere Turkkilainen ruoka turkkilainen salaatti\n25 heinäkuun, 2015 at 19:42 · Reply\nOli kyllä erinomaisen kiva ilta ja huippuhyvää ruokaa! Tulee väkisinkin nälkä kun lukee näitä teidän muiden kirjoittamia juttuja. 🙂\n26 heinäkuun, 2015 at 12:35 · Reply\nOkei myitte tämän. Minun on pakko päästä tuonne illalliselle. Pian.\n26 heinäkuun, 2015 at 18:14 · Reply\nMä muistelen tätä iltaa ja noita ruokia koko ajan. Tuli heti mieleen monta kaveria, jotka varmasti pitävät tästä ja jotka haluan tuonne viedä. Harmittaa, kun olin grillilautasen tullessa niin täynnä, että jaksoin maistaa vain pieniä paloja sitä ja tätä. Haluan syödä valtavan keon niitä lihapullia. Ja haluan maistaa vielä kasvisversiot noista avopiirakoista.\nJa vaikka olisit käynyt lounaalla Malabadissa, kokeile illallinen! Se on niin erilainen kuin lounas, niin paljon turkkilaisempi. Ei myöskään kannata verrata Tammelan Malabadia Hervannan ravintolaan, joka on aloittanut turkkilaisen ja kebab-paikan sekoituksena. Puhtaasti turkkilaisen ravintolan ei uskottu iskevän hervantalaisiin, mikä on ihan ymmärrettävää. Toivottavasti Tampere alkaa nyt olla kypsä kunnollisille etnisille paikoille, Zeytuunin menestys antaa tästä rohkaisevia merkkejä. Niin monta upeaa ruokakulttuuria odottaa vielä löytämistään. Ja minä haluan uskoa, että tässä kaupungissa on ihmisiä, jotka haluavat syödä muutakin kuin pizzaa, kännikebabia ja sokerikastikkeessa uivaa sekavihannespyttipannua, jota kutsutaan kiinalaiseksi ruoaksi.\n27 heinäkuun, 2015 at 18:33 · Reply\nAnteeks, mun kommentti tähän meni jostain syystä tuonne Bertha postaukseen…en toki syytä koneita vaan itseäni! Mutta kuulostaa tosi kivalta ja mutkattomalta, täytyy mennä jollakin Tammersterin reissulla!\n27 heinäkuun, 2015 at 18:49 · Reply\nNou hätä! Mutkaton on mielestäni juurikin hyvä termi kuvaamaan Malabadin tunnelmaa. Sinne voi mennä helposti myös perheen kanssa. Oli hauska katsella, kuinka lapset innostuivat, kun muusikot alkoivat soittaa, ja ilmassa oli sen verran puheensorinaa, että pienet kitinät eivät kyllä kuulu eivätkä näy missään. Mielestäni tilaan oli siitä huolimatta onnistuttu luomaan hyvin myös pari yksityisempää nurkkaa, jossa voi supista rauhassa, jos haluaa olla ihan kahden kesken.\nPingback: Turkkilainen ylilyönti - EMMI NUORGAMEMMI NUORGAM\nVastaa käyttäjälle Nanna Cancel


Häämatka Italiaan. Romantiikkaa myös Ranskan rajojen ulkopuolella.\nEtusivu » Elämyksiä » Hää- ja juhlamatkat Ranskassa » Häämatka Italiaan\nRomantiikkaa löytyy Ranskan rajojen ulkopuoleltakin. Italiassa voit nauttia viinitiloista, ajaa Vespalla ja syödä samaa spagettia kumppanisi kanssa. Toscanan tunnelma ja Italian Rivieran tyylikkyys samassa paketissa.\nKatso lomaehdotuksia Italiaan.


EK:n yrityskysely: Pk-sektorille 20 000 uutta työpaikkaa vuonna 2019 | Suomenmaa\nKeskusliiton pk-johtaja vaatii tulevalta halitukselta vastauksia osaajapulaan\nYritykset Pienet ja keskisuuret työnantajayritykset uskovat kysynnän, investointien ja viennin vahvistuvan ensi vuonna, Elinkeinoelämän keskusliitto EK:n kysely valottaa. Lähes kolmannes yrityksistä uskoo kasvattavansa henkilöstömääräänsä. Omistajanvaihdostilanteessa olevien yritysten määrä taas kääntyi ensi kertaa laskuun, EK kertoo tiedotteessaan.\nLuottamus työllisyyskehitykseen on kasvanut vuodentakaiseen verrattuna. Työntekijämäärän kasvuun uskoo 32 prosenttia yrityksistä ja vähentymiseen 8 prosenttia.\nVuosi sitten työntekijämäärän kasvuun uskoi 28 prosenttia ja vähentymiseen 11 prosenttia vastaajayrityksistä.\nToteutuessaan kehitys tarkoittaisi varovaisenkin arvion mukaan noin 20 000 työpaikan nettolisäystä työllisyyteen, EK luottaa.\nKeskusliiton yrittäjyysryhmää vetävä Jari Huovinen näkee omistajanvaihdostilanteessa myönteistä virettä.\n– Omistajanvaihdos on tällä hetkellä ajankohtainen arviolta noin 15 000 yritykselle, kun luku vuosi sitten oli 1000 suurempi. Tulos on linjassa marraskuun alussa julkaistun omistajanvaihdosbarometrin kanssa ja viittaa siihen, että yrityskauppamarkkinat ovat vilkastuneet ja toimivat aikaisempaa paremmin.\nEK:n pk-johtaja Jouni Hakalan mukaan osaajapula on yksi vakavimmista kysymyksistä yritystoimintaa kehitettäessä ja tulevan hallituksen tuleekin siihen vastata.\n– Nyt on tärkeintä huolehtia yrittäjyyden edellytyksistä, jotta positiivinen vire jatkuu. Osaajapula on yksi polttavimmista kysymyksistä yritysten arjessa ja siihen on vaalien jälkeen aloittavan hallituksen vastattava uusilla toimilla.


REKRY: Etsimme toimisto-osaajaa - Savogrow\nREKRY: Etsimme toimisto-osaajaa\nToimistomme pitkäaikaisen hengettären ja ”sydämen”, Tertun, jäädessä eläkkeelle etsimme SavoGrowlle toimisto-osaajaa 1.1.2022 alkaen toistaiseksi voimassa olevaan työsuhteeseen.\nOsallistut talousasiantuntijamme apuna myynti- ja ostolaskujen käsittelyyn ja projektien laskutukseen Visma Fivaldilla. Autat johtajia ja projektipäälliköitä juoksevien asioiden hoitamisessa toimien myös lisäreservinä erilaisten tapahtumien järjestämisessä.\nEdellä mainittujen tehtävien lisäksi huolehdit kokonaisvaltaisesti Yrityspuisto Futurian koulutus-/neuvottelutilojen käyttöön ja varaamisen liittyvistä asioista. Näissä tehtävissä korostuu hyvä vuorovaikutus, koulutustilojen laitteiden hallinta sekä taito opettaa laitteiden käyttö asiakkaalle niin, että käyttökokemus jää positiivisesti mieleen. Odotamme sinulta oma-aloitteisuutta ja ripeää otetta ja suoraa kommunikointia.\nViestit aktiivisesti myös sisäisesti luoden ympärillesi tunnetta yhteisestä tekemisestä. Myös SavoGrown sisäisten tapahtumien käytännön järjestelyissä olet tiiviisti mukana ja nautit muiden auttamisesta.\nMikäli koet olevasi luonteva koppien ottaja etkä hermostu nopeista liikkeistä, niin tämä paikka on kuin tehty sinulle!\nLupaamme, että saat parikymmentä mukavaa työkaveria, ihan kelpo palkan, laajennetun työterveyshuollon, työkykyä ylläpitävän epassi-edun ja mukavia yhteisiä kehittämispäiviä, mahdollisuuden kehittää itseäsi ja oppia uutta. Koeaika tehtävässä on kuusi kuukautta. Noudatamme AVAINTESiä.\nJätä siis hakemuksesi 21.11.2021 mennessä osoitteeseen rekry@savogrow.fi.\nLisätietoja tehtävästä antaa toimitusjohtaja Olli Tiainen p. 0207 464 620, olli.tiainen@savogrow.fi ja elinvoimapäällikkö Sanna Kauvosaari p. 0400 866 724, sanna.kauvosaari@savogrow.fi.


Tulos ennen satunnaiseriä, tilinpäätössiirtoja ja veroja oli 0,2 miljoonaa euroa miinuksella loka-joulukuussa, kun vuotta aiemmin tappiota kertyi 0,6 miljoonaa euroa.\nKoko vuoden tulos ennen satunnaiseriä oli 6,6 miljoonaa euroa miinuksella, kun vuotta aikaisemmin yhtiö oli tappiolla 5,8 miljoonaa euroa.\nLoka-joulukuussa liikevaihto supistui 17,3 miljoonaan euroon edellisvuoden 19,4 miljoonasta eurosta. Koko vuonna liikevaihtoa kertyi 65,7 miljoonaa euroa, kun vuotta aiemmin liikevaihto oli 76,8 miljoonaa euroa.\nYhtiön hallitus esittää, että osinkoa ei makseta viime vuodelta.


Kaikki tekstit, joiden kirjoittaja on Rasmus Lund Hansen\nTänään GR Livessä: Paragon (PS4)\nDóri pistää nätin MOBAn koetukselle.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 19. heinäkuuta 2016\nMaailman kovimpiin lukeutuvan CS-joukkueen jäsen videohaastiksessa\nTanskalainen Counter-Strike-joukkue Astralis on eräs maailman parhaimmista joukkueista, mutta tätä olisi vaikea uskoa heidän Malmössä pelaamiensa otteluiden johdosta....\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 21. huhtikuuta 2016\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 18. huhtikuuta 2016\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 15. huhtikuuta 2016\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 14. huhtikuuta 2016\nMicrosoft sulkee Lionheadin, Fable Legends peruutettu\nLionhead Games ja Press Play suljetaan, Project Knoxville saa myös kirveestä\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 7. maaliskuuta 2016\nEnnakkokatsauksessa Starcraft II:n odotettu kolmas osuus Legacy of the Void.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 17. maaliskuuta 2015\nBeyond Earth vie Civilization-sarjan ensimmäistä kertaa avaruuden kartoittamattomille korpimaille hieman Alpha Centaurin hengessä.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 20. toukokuuta 2014\nArkham Asylum ja Arkham City ovat parasta, mitä Batman-lisenssin pohjalta on tehty. Lue, mitä loppuvuodesta julkaistava trilogian päätösosa lupaa.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 27. maaliskuuta 2014\nLeft 4 Deadin kehittäjät jättävät zombihuiskeen taakseen, mutta eivät yhteistyössä pelaamista. Soppaa sekoittaa tällä kertaa viides pelaaja Goliath-hirviöllä.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 11. helmikuuta 2014\nDurotan, Gul'dan, Ner'zhul ja Grom Hellscream ovat ikonisia nimiä Warcraftin legendoista, jotka päästään nyt viimeinkin kohtaamaan henkilökohtaisesti.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 28. marraskuuta 2013\nBlizzard esitteli oman versionsa moninpeliareenasta BlizzConissa viime viikonloppuna. Paikalla pyörähtänyt Rasmus jakaa ensifiiliksensä pelistä.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 13. marraskuuta 2013\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 29. lokakuuta 2013\nRasmus kävi Gamescomin aikana lyhyellä vierailulla South Parkissa. Tässä on hänen matkakertomuksensa.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 30. elokuuta 2013\nDiablo III:n ensimmäinen laajennus on tuomassa uutta sisältöä ja kaivattuja päivityksiä pelin mekaniikkoihin. Lue Rasmuksen tunnelmat Gamescomista.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 22. elokuuta 2013\nCommander-moodi on palannut, ja sitä voi pelata jopa tabletilla. Battlefield 4:n moninpelitesti jätti Rasmuksen haukkomaan henkeä.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 12. kesäkuuta 2013\nHeart of the Swarm -haastattelu\nPäätuottaja Chris Sigaty vastaa kysymyksiin maaliskuussa julkaistavasta Starcraft II: Heart of the Swarmista.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 24. tammikuuta 2013\nHeart of the Swarm - moninpeli\nBlizzard tekee Starcraft II:n moninpelistä helpommin avautuvan sekä uusille että vanhoille pelaajille.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 23. tammikuuta 2013\nMiltä Heart of the Swarmin yksinpeli vaikuttaa? Gamereactor kävi testaamassa peliä ja ottamassa asiasta selvää.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 22. tammikuuta 2013\nKonsolilla moba on harvinaisuus, mutta Keskimaan vartijat tästä viisveisaavat ja tarjoavat varsin viihdyttävän kokemuksen.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 13. joulukuuta 2012\nSen nimi ei kenties ole Dead Island 2, mutta ei hätää, Riptide on täysiverinen jatko-osa Techlandin zombilomaseikkailulle.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 3. syyskuuta 2012\nReaaliaikastrategian keksijät ovat taas sotajalalla uuden, genren rajoja laajentavan free to play -pelin merkeissä.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 30. elokuuta 2012\nUusi Sim City vaikuttaa lupaavalta. Rasmus testasi uusinta versiota Gamescomissa.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 18. elokuuta 2012\nArkane Studiosin toimintaseikkailu vaikuttaa yhdeltä vuoden mielenkiintoisimmista ja ainutlaatuisimmista uutuuksista.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 6. kesäkuuta 2012\nPelot suomalaisen merkkiteoksen jatko-osan sössimisestä voi unohtaa; Rockstar tekee Max Paynelle kunniaa.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 14. toukokuuta 2012\nDiablo III julkaistaan yöllä, mutta Rasmuksen historiikki auttaa kestämään odotusta vielä muutaman tunnin verran.\nNaughty Dogin seuraava lupaa tarinavetoista toimintaa luonnon ja zombien valtaamassa Amerikassa. Tutustuimme projektiin lähemmin.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 14. joulukuuta 2011\nSoul Calibur -sarjan uutukainen teki Rasmukseen vahvan vaikutuksen. Ota selvää mikä sai ison miehen hymyilemään.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen Julkaistu 5. syyskuuta 2011\nGuild Wars 2: Esittelyssa Guardian -hahmoluokka\nGuild Wars 2:ssa julkaistiin uusi hahmoluokka eli Guardian. Tässä Rasmuksen ennakkomietteet uudesta tuttavuudesta.\nKirjoittaja: Rasmus Lund-Hansen (Gamereactor Tanska) Julkaistu 2. helmikuuta 2011