Sirkuskritiikki – katsomisen ja kulttuurisen muistin paikka - Kritiikin Uutiset / SARV\nCirco Aereon Kinema saa kantaesityksensä Tukholman Riksteaternin Södra teaternissa lokakuussa. Ennakkokuvassa Onni Toivonen. Kuva: Kalle Nio\n20.9.2017 TEKSTI: Maija Jelkänen 1103 Näyttökertaa\nJotta voidaan tarkastella nykysirkusta ja sen asemaa Suomessa, tarvitaan välineitä, kuten kritiikkiä. Kritiikki on tärkeä foorumi, kun käsitellään sirkustaiteen, sen lajien, esitystapojen ja sisältöjen jatkumoa: monimuotoistumista ja uudelleensyntymistä. Miten sirkus ja sirkuksesta kirjoittaminen ovat muuttuneet ajan myötä? Kriitikko Maija Jelkänen keskusteli aiheesta kriitikko Jussi Tossavaisen ja sirkustaiteilija Sakari Männistön kanssa.\nTuore Eurooppa-, urheilu- ja kulttuuriministeri Sampo Terho totesi Lännen Median (Tuulia Rautio, Kaleva 27.5.2017) haastattelussa valtion tukevan sellaista kulttuuria, jota ihmiset haluavat.\nKotimaisen nykysirkuksen katsojamäärät ovat kasvaneet. Nykysirkusryhmien esityksiä kotimaassa ja ulkomailla oli viime vuonna (2016) yhteensä 1302, ja niillä yhteensä 234 943 katsojaa. Esityksiä oli 27 prosenttia ja katsojia 32 prosenttia enemmän kuin vuonna 2015.\nMukaan lukien nykysirkuksen ja perinteisten, kiertävien sirkusten Sirkus Finlandian ja Sirkus Caliban esitykset, suomalaisen sirkuksen esityskertoja oli 1 726, ja ne keräsivät yhteensä 446 650 katsojaa. Tästä luvusta puuttuu Tanssiteatteri Hurjaruuthin (tanssiin tilastoidut) talvisirkusesitykset Helsingissä, joita oli viime vuonna 92 ja niillä katsojia 30 943.\nSuomalaista sirkusta halutaan siis niin kotimaisten veronmaksajien taholta kuin kansainvälisten katsojien joukoista. Entäpä tuki?\nSirkustaide sai oman budjettirivinsä valtion kulttuuribudjettiin ensimmäisen kerran vuonna 2009. Tuolloin Taiteen keskustoimikunta eli nykyisin Taiteen edistämiskeskus alkoi jakaa harkinnanvaraista avustusta sirkustaiteelle toiminta-avustuksina, projekti- ja kohdeavustuksina sekä taiteilijoiden apurahoina. Ennen vuotta 2009 sirkustaiteen toimijat saivat pienimuotoisia avustuksia näyttämötaiteen rahoista.\nSirkuksen tiedotuskeskuksen toiminnanjohtaja Lotta Vaulo vertaa sirkuksen tuki- ja katsojalukuja muiden esittävien taiteiden vastaaviin lukuihin. ”Jos katsotaan teatterin, oopperan, tanssin ja sirkuksen saamia valtionavustuksia, sirkuksen osuus on yksi (1) prosentti. Kyseisten taidemuotojen katsojaluvuissa sirkus pyörii noin 10 %:n vuositasolla nyt jo useamman vuoden ajan. Sirkus on siitä erityinen, että kun katsotaan katsojamäärien kehitystä pitkällä aikavälillä, niin pienistä heittelyistä huolimatta katsojamäärät ovat kasvussa, eli suunta on selkeästi ylöspäin. Muilla esittävän taiteen lajeilla suunta on lievästi alaspäin.”\nSampo Terho aloitti tehtävässään 3. toukokuuta 2017 ja astui liikkuvaan junaan kulttuurin valtionosuusjärjestelmän uudistuksessa. Nykyinen, 1990-luvun alussa luotu valtionosuusjärjestelmä tukee museoita, orkestereita ja teattereita. Taidekenttä on muuttunut moninaisemmaksi sitten 1990-luvun alun, mikä aiheutti järjestelmän uudistuksen tarpeen.\nValtionosuusjärjestelmän piirissä ei ole tällä hetkellä yhtään sirkustoimijaa, vaikka sirkustaide kirjattiin VOS-lakiin vuonna 2015. Yllä mainituista Tanssiteatteri Hurjaruuth on VOS-järjestelmän piirissä.\nSirkus ei säästynyt poliittisilta kiistoilta, kuten fennomaanien ja ruotsalaisuusliikkeen taisteluilta 1900-luvun alkuvuosina.\n”Tingeltangeltaide” ja ”sirkushumbugi”\nSampo Terhon ilmaisu kulttuurista, jota kansa haluaa, synnyttää mielleyhtymän sirkukseen myös historiallisesti. Sirkus on aina ollut Suomessa kansan rakastamaa huvia ja viihdettä.\nHeikki Nevalan mainio historiikki Huvielämän kiertolaisia. Kotimainen sirkus ja tivolitoiminta 1900-1950 kertoo, kuinka Euroopassa suositulle sirkustaiteelle oli 1890-luvulla vahva sosiaalinen tilaus myös Suomessa (tuolloin Suomen suuriruhtinaskunta). Suurin osa suomalaista niin kaupungissa kuin maaseudulla teki raskasta työtä, eikä teatterissa käynti kuulunut rahvaan tapoihin.\nViime vuosisadan alussa sirkus eli ja kehittyi markkinapaikoilla ja toreilla. Kiertävät seurueet tarjosivat teltoissaan akrobatiaa, nuorallatanssia, jongleerausta, kuplettilauluja, taikatemppuja ja pantomiimia. Painiottelut ja voimanostajat houkuttelivat yleisöä haastamaan ja osallistumaan.\nNevala käyttää lähteinään Kansalliskirjaston digitoimia sanomalehtiarkistoja. Hän analysoi usean artikkelin verran viime vuosisadan alun sanomalehtikeskustelua, jossa sirkusta pidettiin kansantaiteena ja teatteria korkeampana taiteena. Hän viittaa lehtijuttuihin, sirkusarvosteluihin ja mielipideosastokirjoituksiin. Esiin tulee vanhahtava, lystikäs kieli, sekä erilaisia sirkuksen kirvoittamia kannanottoja, asenteita ja suoranaisia pelkojakin.\nAinakin osa Helsingin Töölössä vuosina 1910-1926 toimineen sirkus Hippodromin näytäntökauden ensiesityksistä arvioitiin Helsingin Sanomissa. Hippodromin ohjelma oli kansainvälisesti tasokas ja toi Suomeen ennennäkemättömiä sirkuslajeja maailmalta. Hippodromista kirjoitettiin lehdistössä myönteiseen sävyyn.\nMuu lehtikirjoittelu paljastaa, että aikalaiskeskustelua sirkuksesta käytiin varsin lämpimissä tunnelmissa. Sirkus ei säästynyt poliittisilta kiistoilta, kuten fennomaanien ja ruotsalaisuusliikkeen taisteluilta 1900-luvun alkuvuosina.\nSirkuksen vetovoimaa pidettiin syynä Kansallisteatterin katsojamäärien alennustilaan. Lehdistö parjasi suuren yleisön taidemakua ja patisti heitä käymään teatterissa sirkuksen sijaan. ”Teatterit ja konsertit käyvät wakavilla ohjelmillaan epätoivoista taistelua noiden maankulkijoiden tarjoaman rapataiteen kanssa.” (alk. Uusi Suometar 31.1.1904, Nevala 2015, 85)\n”[Tampereen Uutisten] kirjoittaja olikin pettynyt siihen, miten yleisö ”suosii mitättömiä sirkusilveilyjä” ja taidemakuun, joka ”pajatsujen [klovnien] tempuille on suosiollisempi kuin jalostawammille huvituksille.” (alk. Tampereen Uutiset 23.9.1905, Nevala 2015, 84)\nNevala tulkitsee sirkuksen ja teatterin tuonaikaista vastakkainasettelua oman artikkelin verran. ”Sirkuksen nimittäminen rappio-, tai markkinataiteeksi, tai ettei jokin numero ylipäätänsä olisi edes taidetta, kuvastaa oman aikansa taidefilosofista keskustelua ja sen rajoittuneisuutta”, Nevala (2015, 85) toteaa.\nSirkus Aikamoisen Onnellisten maan kantaesitys oli 16.5.2014 Cirko-festivaalilla. Kuvassa Sade Kamppila, Oskar Rask, Jouni Ruuth ja Tuomas Vuorinen. Kuva: Ben Hopper\nPerinteinen sirkus yhdistää lajit\nPerinteisen, sirkuslajit yhdistävän sirkuksen sisältö voidaan Tomi Purovaaran (2005, 90) mukaan jakaa neljään alueeseen: akrobatiaan, eläinten kesyttämiseen, esineiden manipuloimiseen ja liikekomiikkaan. Lajit esiintyvät sirkuksessa toisistaan erillään sekä yhdistelminä. Esityksen perusta on toisiinsa ketjutetut ohjelmanumerot.\nTällä hetkellä perinteistä sirkusta Suomessa tekevät kesäisin kiertävät Sirkus Finlandia (perustettu vuonna 1976) sekä sitä pienemmät Sirkus Caliba, Sirkus Florentino ja Sirkus Tähti. Tanssiteatteri Hurjaruuthin talvisirkukset noudattavat rakenteeltaan perinteisen sirkuksen show’ta loppuparaatiaan myöten. Hurjaruuth ei käytä esityksissään eläimiä, ja heidän esityskautensa ajoittuu joulun alle.\nTanssiteatteri Hurjaruuthin talvisirkukset arvostellaan, mutta muutoin perinteisestä sirkuksesta ei kirjoiteta kritiikkiä.\nEpäilen sen johtuvan osin siitä, että perinteistä sirkusta on Suomessa totuttu pitämään viihteenä. Kuten Tomi Purovaara toteaa, perinteisen sirkuksen ohjelmanumerot ja temput ovat pyrkimyksiltään hyvin realistisia ja konkreettisia. ”Tavoitteena voi olla esimerkiksi kymmenen renkaan heittäminen yhtaikaa ilmassa tai kolmen voltin tekeminen liikkeessä keinutrapetsilta toiselle. Tämän kaltaiseen, teknistä ylivoimaa vaativaan suoritukseen ei juuri muuta ilmaisua mahdu.” (Purovaara 2005, 142.)\nPerinteisessä sirkuksessa esiintyjien fyysinen suoritus ja tekniikka ovat suuressa roolissa. Se ei kuitenkaan sinänsä estä, etteikö perinteisen sirkuksen esityskokonaisuuksia voisi pohtia taiteellisen kommunikaation näkökulmasta vaikkapa kritiikin muodossa.\nKäyn itse katsomassa Sirkus Finlandian show’n lähes joka vuosi, ja jos on mahdollista, niin mielellään kotipaikkakunnallani Oulun kupeessa. Kokemus on mielenkiintoinen, ei pelkästään esiintyjien taituruuden vuoksi, vaan myös sen takia, että kerran vuodessa paljon paikkakuntalaisia kokoontuu samaan paikkaan katsomaan sirkusesitystä ja keskustelemaan siitä. Katsojina on kaikenikäisiä ihmisiä eri yhteiskuntaluokista.\nTraditio on ainakin minulle eräänlainen yhtenäiskulttuurin jatke. Jokin minussa rakastaa perinteisen sirkuksen katsojalle antaman roolin ennalta-arvattavuutta ja staattisuutta.\nTomi Purovaara (2005, 91) kirjoittaa: ”Sirkus on koko olemassaolonsa ajan luonut fyysiselle suorituskyvylle ja esittämiselle aivan omat mittapuunsa. Sirkuksessa poikkeavuus voi olla asioiden, ihmisten tai luonnonlakien ylösalaisin kääntämistä. Sirkuksessa voidaan pitää merkittävänä ominaisuuksia ja toimintaa, jotka toisessa kontekstissa näyttävät jyrkästi normaalista poikkeavilta. Aikaisemmin sirkus saattoi esimerkiksi synnyttää jännitettä naisellisten ominaisuuksien ja fyysisesti raskaiden temppujen esittämisessä. Voimanaiset, eläintenkesyttäjät ja akrobaatit laajensivat naiseuden käsitettä omilla tavoillaan…”\nPohdin humanistina taiteenlajista riippumatta aina teoksen ihmis- ja maailmankuvaa. Yksi syy sirkuksen suosioon lienee sen omalakisessa maailmassa. Ehkä sirkuksen äärellä katsoja on voinut rakentaa ja kasvattaa omaa selviytymistarinaansa.\nSirkus on Suomessa edelleen siitä harvinainen taiteenala, että sillä voidaan katsoa olevan pääkriitikko.\nRanskassa uusi sirkus alkoi kehittyä 1970-luvulla. Suomessa uuden sirkuksen käynnistäneenä tapahtumana on pidetty ranskalaisen Archaos-ryhmän Metal Clown -esityksen vierailua Helsingin juhlaviikoilla vuonna 1991.\n”Hurjat moottoripyörä- ja romuautokohtaukset korvasivat sirkuksen hevosnumerot, musiikkina oli punkhenkistä vyörytystä, hahmot huokuivat maailmanlopun menoa. [–] Ulkomaisia sirkusvierailuja koettiin seuraavan kerran vasta vuosikymmenen  lopulla. Sillä välin Suomessa alettiin tehdä ensimmäisiä uuden sirkuksen kokeiluja.” (Purovaara 2008, 132.)\nViime vuoden tilastojen mukaan Suomessa toimii 40 ammattimaista nykysirkusyhteisöä. Joukossa on nykysirkusryhmiä, sekä soolo-, duo-, ja kollektiivimuotoisia yhteisöjä. Sirkusryhmiä tästä 40:n yhteisön lukumäärästä on 20. Niistä 10 yhteisöä on valtion toiminta-avustuksen piirissä tänä vuonna. Aktiivisesti toimivat ryhmät ovat erikoistuneet johonkin tai useammin joihinkin sirkuslajeihin, esimerkiksi Race Horse Company akrobatiaan, Taikateatteri 13 taikuuteen ja illuusioihin, Kallo Collective fyysiseen teatteriin ja klovneriaan.\nWHS on tunnettu nykysirkusta ja videotaidetta (ja ylipäänsä multimediaa) yhdistävistä teoksistaan. Agit-Cirk tekee poikkitaiteellisia, nykysirkusta, musiikkia ja tekstiä yhdistäviä teoksia.\nYksi nykysirkuksen piirre on kansainvälisyys, ja moni ryhmistä toimii sekä Suomessa että ulkomailla. Teoksia tehdään yhteistyössä ulkomaisten toimijoiden kanssa, mikä usein vahvistaa laatua ja rikastaa sisältöjä. Moni nykypäivän sirkusammattilainen on myös opiskellut alaa ulkomailla.\nNykysirkuksella on leikkauspintoja esitystaiteeseen, teatteriin ja tanssiin. Tuhansia vuosia vanhat sirkuslajit elävät uudessa näyttämötaiteessa yhdessä muiden esittävien taiteiden kanssa. Nykysirkus etsii uusia puitteita ja esityspaikkoja esimerkiksi luonnosta. Teoksia syntyy myös tuotantokohtaisesti, jolloin yksi teos kokoaa työryhmäänsä osin entuudestaan toisiaan tuntemattomia osaajia.\nSirkuksesta on kirjoitettu nykyaikaista taidekritiikkiä nyt kahdenkymmenenvuoden ajan. Sirkus on Suomessa edelleen siitä harvinainen taiteenala, että sillä voidaan katsoa olevan pääkriitikko. Haastattelin Jussi Tossavaista (s. 1966), joka aloitti Helsingin Sanomissa tanssikriitikkona vuonna 1997.\n”Se lipsahti lähes saman tien sirkuksen puolelle. Olin seurannut sirkusta kyllä lapsesta saakka ja alojen limittäisyys aiheutti tämän. Helsingin Sanomissa on kirjoitettu nykysirkuksesta sen aikaa, kun minä olen kirjoittanut eli 20 vuotta.”\nOtan puheeksi sirkuksen statuksen kansan rakastamana viihteenä. Populaari- ja korkeakulttuurin eron on ajateltu hämärtyneen postmodernin ajan myötä. Kuinka Tossavainen asian näkee?\n”Minusta juopaa perinteisen ja nykysirkuksen välillä ei enää ole, vaan myös perinteinen sirkus on noussut arvoonsa. Nykysirkus on ehkä yhdistänyt näitä: saat vapaasti viihtyä, nauttia ja nauraa, mutta myös ajatella.”\nJussi Tossavainen on opiskellut Itä- ja Kaakkois-Aasian näyttämötaidetta. Hän huomauttaa, että aasialaisen teatterin historiassa jakoa viihteeseen ja taiteeseen ei ole ollut. ”Japanissa ihmiset menevät katsomaan kabukia, joka on äärimmäisen taidokasta, akrobaattista ja esteettistä tanssiteatteria ihan viihtyäkseen – he ottavat eväät mukaansa ja nauttivat esityksestä.”\nHän kuitenkin tiedostaa länsimaisen jyrkän jaottelun viihteeseen ja taiteeseen olleen olemassa. ”Olen varma, että monet minua edeltäneet kulttuuritoimittajat nikottelevat haudan takaa, koska sirkuksesta kirjoitetaan kritiikkiä. Ihan yhtä lailla, kuin vaikkapa Seppo Heikinheimon voisi olla vaikea hyväksyä, että haitari on taidesoitin.”\nKriitikon on pakko tuntea sirkuksen historian lisäksi myös teatterin ja tanssin historiaa. Ja niistä tempuistakin on tiedettävä.\nTossavainen on seurannut kotimaisen nykysirkustaiteen kehittymistä sen alusta saakka. Hän on ollut luomassa pohjaa nykyaikaiselle sirkuskritiikille, jossa kirjoittajan toiminnan tavoite on sekä taiteen laadun ja sivistyksen edistäminen (esteettinen paradigma) että demokratian edistäminen (journalistinen paradigma). Onko erityisrooli vaatinut erityistä diplomaattisuutta?\n”Kritiikkiä kirjoittaessani otan aina huomioon missä vaiheessa uraansa taiteilija on, miten kauan hän on tehnyt työtä ammattilaisena ja kehittynyt. Ja kuinka hänen näkemyksensä ovat muuttuneet.”\nTossavainen kertoo valitsevansa kirjoittamisensa lähestymistavan tapauskohtaisesti ja ensimmäisten teosten eritysluonteen ymmärtäen. ”Minä en lähde lyttäämään uraansa aloittelevaa tekijää.”\nTossavainen toteaa, että sirkuksen kenttä ja lajien kirjo on laaja, mikä tuo haasteensa kriitikolle. ”Nuorallakävely tai klovneria eivät ole mitenkään yhteismitallisia. Suurissa kokonaisuuksissa yksittäiset numerot eivät näyttele pääosaa, vaan on arvioitava kokonaisuutta. Ja sirkuksen historia leijuu aina myös nykysirkuksen taustalla, sitä ei voi unohtaa.”\nYksi sirkuksen erityispiirteistä on esiintyjän tekninen taito ja fyysinen virtuositeetti. Jussi Tossavainen sanoo, ettei näe mitään järkeä pelkän teknisen virtuositeetin arvostelemisessa. ”Paitsi jos kyseessä on tanssikilpailu. En todellakaan laske, montako keilaa jonglöörillä on ilmassa. Minulle tärkeää on kokonaisuus ja esiintyjän presenssi, kuinka hän esiintyy ja on läsnä esityksessä. Pelkkä tekninen suorittaminen on harvoin kiinnostavaa.”\nOlen tästä samaa mieltä. Kuitenkin esimerkiksi akrobatiaa katsoessani toivoisin osaavani erottaa näyttävän, mutta helpon liikkeen tai liikesarjan teknisesti vaativasta. Ja yksi asia, jota arvioin esityksessä, ovat kestot – kuinka kauan mikin asia kestää.\n”Jännitteen säilyminen on esityksessä tärkeä asia.”\nEntä voiko kritiikin menetelmiä soveltaa taidealojen kesken? Yhtä lailla kuin tanssikriitikko, nykysirkuksesta kirjoittava kriitikko saa tulkita teoksen ”kielioppia” abstraktista ja teossidonnaisesta liikekielestä; mitä merkityksiä se kantaa, mitä kätkee.\n”Se on välttämätöntä. Postmoderni nykysirkus heittelee viittauksia sinne ja tänne, myös kuvataiteeseen ja teksteihin. Kriitikon on pakko tuntea sirkuksen historian lisäksi myös teatterin ja tanssin historiaa. Ja niistä tempuistakin on tiedettävä. Sirkuksen arvosteleminen vaatii laajaa kulttuurista yleissivistystä.”\nOnkin todettu, että postmodernia taidetta ei tulisi lähestyä kysymyksellä mistä se kertoo, vaan ennemminkin mitä se kertoo.\nInka Pehkonen taiteilee washingtontrapetsilla Sisus Sirkuksen esityksessä Mosh Split. Teoksen kantaesitys oli Circus Ruska Festivalilla Tampereella 5.8.2016. Kuva: Ahti Kannisto\nKulttuuritoimituksen kovaa ydintä\nJussi Tossavainen toteaa, että päivälehtikritiikin tehtävä on antaa lukijalle avaimia lukea ja käsitellä arvostelun kohteensa olevaa esitystä.\n”Ei ole olennaista arvottaa tai tuomita esitystä hyväksi tai huonoksi, vaan tarjota tulkinta ja herättää ajattelemaan: tämän voisi lukea ja nähdä näin. Edesmennyt kollegani ja mentorini Auli Räsänen opasti minua aikanaan, että päivälehtikritiikkiä ei kirjoiteta taiteilijoille itselleen, tai taiteen ammattilaisille, vaan sitä kirjoitetaan lukijoille, suurelle yleisölle kyllä, mutta kulttuuriin perehtyneelle ja siihen valistuneelle lukijakunnalle. Teksti ei saa kikkailla siten, että vain ammattilaiset sen ymmärtäisivät.”\nTossavainen kertoo olleensa nykysirkuksen alkuvaiheessa ainoa toimittaja, joka kirjoitti sirkuksesta. ”Sitten Annikki Alku alkoi kirjoittaa Demariin (nyk. Demokraatti), ja myös Teatteri-lehti sekä Turun Sanomat alkoivat kirjoittaa sirkuksesta.”\nHeikki Nevalan mediakriittisen sirkushistoriikin tiedon valossa nykyaikainen, viimeisen kahden vuosikymmenen aikana nykysirkuksesta kirjoitettu kritiikki tuntuu entistä tärkeämmältä. Ehkä juuri sen vuoksi, että kritiikki on tulkinnut sirkusta asianmukaisesti, osana nykytaiteen laajaa kenttää.\nViime vuosina sirkuksesta kritiikkiä päivä- ja aikakauslehtiin ovat kirjoittaneet myös Tenka Issakainen, Barbro Enckell-Grimm, Nina Jääskeläinen, Annina Karhu, Jan-Peter Kaiku, Eeva Kauppinen, Kaisa Kurikka, Tomi Purovaara, Marika Riikonen, Maria Säkö, Minna Tawast, Suna Vuori, Silja Ylitalo sekä jutun kirjoittaja.\nSirkuksesta kirjoitetaan myös blogeissa (muun muassa Katri Kekäläinen Huminaa-nimisessä sekä Mikko Rinnevuori Rehtorin kanslia -nimisessä blogissaan), mutta varsinaista sirkuskritiikkiin keskittyvää blogia ei taida olla.\nKritiikin tulevaisuuden uhkakuvat tuntuvat olevan aika lailla samanlaisia taiteenmuodosta riippumatta. Jos kritiikki menettää omaehtoisen ja kriittisen ajattelun ja siitä tulee taidetiedotuksen jatke, on edessä tien pää. Samaan aikaan tuntuu, että kritiikkien lukuarvo ei ole lainkaan vähentynyt.\n”Paljonhan puhutaan, että mennäänkö siihen, että kritiikit ovat pelkkiä puffeja. Tällä hetkellä kritiikki on kulttuuritoimituksen kovaa ydintä, ja sirkus on siellä muiden lajien rinnalla”, Jussi Tossavainen toteaa.\nTaidekritiikissä en ole aina aivan varma, onko kirjoittavalla henkilöllä riittävää tuntemusta historiasta.\nSakari Männistö (s. 1981) on jonglööri, sirkustaiteilija- ja ohjaaja. Männistö muistelee, että taiteilijana hänen ensimmäinen kosketuksensa kritiikkiin tapahtui vuonna 2004, kun Jussi Tossavainen arvosteli Helsingin Sanomiin Agit-Cirkin dueton Suppose, jossa Männistön jongleeraus ja Samuli Jokisen harmonikansoitto kohtasivat improvisatorisesti.\nMännistö töineen on siis altistunut kritiikille kolmentoista vuoden ajan. ”En ole kritiikeistä osannut loukkaantua, tai olla erityisen onnellinenkaan. On tosi mukava, jos sanotaan mukavasti, tai että arvostelija on viihtynyt, mutta itselleni suurempi auktoriteetti ovat katsojat, sillä he maksavat liput. On realiteetti, että ellei heitä ole, ei ole töitäkään.”\nMännistö kokee ongelmalliseksi etenkin kritiikin tarjoilun osana uutis- ja ajankohtaisjournalismia.\n”Se on tosi jännää. Kritiikki on aina ja väistämättä vain yhden ihmisen mielipide. Ja kun se on siellä lehdessä, sitä olettaa, että se on uutinen. En tiedä, onko esittävän taiteen laadusta olemassa objektiivista totuutta, mutta kuitenkin kritiikkiin helposti suhtaudutaan totuutena, vaikka se on vain yhden ihmisen tulkinta.”\nEritellessään journalistisia juttutyyppejä Maarit Jaakkola (Jaakkola 2013, 173) luokittelee uutisen faktaperustaiseksi tekstiksi ja kritiikin mielipideperustaiseksi tekstiksi. Uutinen pyrkii objektiiviseen, mahdollisimman nopeaan, taloudelliseen ja yksiselitteiseen tiedonvälitykseen. Kritiikki taas on sekä informatiivinen, että argumentoiva. Kritiikissä subjektiivisen tiedon merkitys on olennainen.\nJa on varmasti totta, että taiteen laadusta ole olemassa objektiivista totuutta. Jo Immanuel Kant kirjoitti Arvostelukyvyn kritiikissään (1790, suom. Risto Pitkänen), että objektiivinen makuperiaate on mahdottomuus. Kukin kriitikko lähestyy teosta omista tiedollisista, esteettisistä ja eettisistä lähtökohdistaan. Kriitikko kuitenkin noudattaa kritiikin lajin konventioita ja on sitoutunut journalistisen työn periaatteisiin ja arvoihin, eli mahdollisimman totuudenmukaiseen tiedonvälitykseen.\nMonien taiteilijoiden tavoin Männistö näkee hankalana kritiikin statuksen. Kun kritiikki painetaan lehteen, siitä tulee osa julkista sanaa, jonka painoarvo on erilainen kuin minkä tahansa torihuutelun. Kritiikin toimintamenetelmä tuntuu aiheuttavan hankausta: mielipide (vaikkakin asiantuntijan) saa legitimoinnin julkaisun kautta.\n”Taiteilijat suhtautuvat kritiikkiin valikoivan uutismaisesti. He yhtä lailla kuin muutkin suhtautuvat kritiikkiin totena, ja irrottavat arvosteluista lauseita ja käyttävät niitä mainoksena. Jos lehdessä lukee, että olen nero, se sitten on niin.”\nEllei ajatella journalistisia kategorioita, vaan sisältöä, niin kyllähän kritiikit ovat taiteen uutisia. Kritiikeillä on valtava uutisarvo, koska ne kertovat, mitä taiteessa juuri nyt tapahtuu. Tämä kuuluu kritiikin lajiin ja tehtävään.\nDuo Kamppi & Roihun Metsä – The Forest Projectin kantaesitys oli 10.6.2016 Hiljaisuus-festivaalilla Kittilän Kaukosessa. Kuvassa ovat Viivi Roiha ja Sade Kamppila. Kuva: Isla Peura\nKritiikin on palveltava lukija- ja katsojakokemusta\nMännistö toteaa kritiikin luovan katsojalle lukuohjeen ja odotuksen esityksestä. ”Nykysirkus on pieni ala, niin toki sitä toivoo, että jutut herättäisivät kiinnostuksen, mikä tuo ihmisiä katsomaan. Toisaalta on ongelmallista, jos katsojille luodaan vääriä odotuksia. Ehkä odotus voisi olla sekin, että nykysirkus ei ole yksi, vaan että se on monta.”\nMännistö tulee asiansa ytimeen kiertoteitse: ”Jos luet vaikkapa ulkomaan uutisia, niin oletat että toimittaja on tehnyt taustatyötä- ja tutkimusta aiheesta. Että jutussa on konteksti, johon juttu kiinnittyy. Taidekritiikissä en ole aina aivan varma, onko kirjoittavalla henkilöllä riittävää tuntemusta historiasta – sirkuksella esimerkiksi se on niin laaja johtuen lajien erilaisuudesta.”\nMännistön mielestä kriitikon tulisi tuntea tekijät ja heidän historiansa. ”Mistä se koko homma taiteilijalla tulee siihen pisteeseen ja teokseen, jonka kriitikko nyt näkee ja josta kirjoittaa. Sellainen kontekstin tunteminen kirjoittajalla minun mielestäni tulisi olla, jos kritiikkiä lukee uutisena. Tai sitten kritiikit tulisi olla lehden mielipideosastolla. Tai jos ne ovat kulttuuriosastolla, niitä tulisi lukea mielipiteenä.”\nMännistön näkemys eroaa suuresti kritiikkiä ja kulttuurijournalismin tutkineen Jaakkolan näkemyksestä. Jaakkola (2013, 265) toteaa, että kritiikki ei ole yleisönosastokirjoituksiin, blogimerkintöihin, kolumneihin tai journalistisiin kommentteihin rinnastettava mielipidekirjoitus, jossa kuka tahansa kertoo näkemyksensä.\n”Sanomalehdissä kriitikot ovat yleensä toimituksen ulkopuolisia asiantuntija-avustajia, jotka työskentelevät freelancer-suhteessa. Kritiikin kirjoittajat ovat alaansa erikoistuneita tekijöitä, jotka nousevat medioiden kriitikoiksi yleensä alansa fani- ja harrastajapiiristä. [–] Kritiikki on taidepiireissä asiantuntijan aseman saaneen kirjoittajan perusteltu arvio.” (Jaakkola 2013, 65)\nEikä voi olettaakaan, että yksi kriitikko tietäisi kaiken nuorallatanssista, ilma-akrobatiasta tai jongleerauksesta.\nSakari Männistö olettaa kriitikon mielipiteen sisältyvän arvosteluun. ”Ja luulen keskivertolukijankin odottavan, että kritiikki kertoo, onko teos hyvä vai huono.”\nArvotuksen sisältymisen kritiikkiin voi mielestäni nähdä myös median lukijan palvelemisena. Kenelläkään meistä ei ole mahdollista nähdä kaikkia esityksiä. Taiteilijana Männistö toivoo, että kritiikki olisi rehellistä ja suoraa. ”Jos teos on todella pitkäpiimäinen ja huonosti toimiva, niin minä ainakin toivoisin että kriitikko uskaltaisi sanoa sen.”\nItse kirjoittaessani yritän erottaa neutraalin kuvailun, mutta jos tilaa on vähän, tulkintaa on pakko ahtaa jo kuvailuun. Tekstissä on oltava konkretiaa siitä, mitä esityksessä tapahtuu ja mitä esiintyjä tekee. On kuvattava, mitä fyysillistäminen käytännössä on, mitä se tuo mieleen tai mihin viittaa. Ja tehtävä ehdotus, mitä se voisi tässä tarkoittaa.\nJoskus, teoksesta riippuen tosin, esityksen vastaanotto on suuresti myös oman kokemuksen sanallistamista ja tuottamista – mitä esitys alkaa mielessä syöttää? Silloin on tärkeää tuoda tekstissä esiin tämä esityksen ominaisuus, ei välttämättä niinkään niitä oman mielen keloja. Tilan vähyys pakottaa valitsemaan tekstille jonkin näkökulman, jota sitten kuljettaa kritiikin osa-alueiden (kuvailun, tulkinnan ja arvottamisen) läpi. Päivälehtikritiikin on kyettävä kiteyttämään olennaisimmat asiat teoksesta.\n”Ymmärrän sen tilan vähyyden, ja että on pakko tehdä valintaa mistä kirjoittaa. Kirjoittajia on Suomessa vähän. Myös Englannissa heitä on vähän, ja sen vuoksi heitä alkaa lukea kirjoittajaprofiiliaan vasten, kun tietää millainen jatkumo kriitikolla työssä on. Siten osaa suhteuttaa arvion, kun menee katsomaan teosta. Ehkä se toimii paremmin hieman isommilla aloilla, kuten teatterissa.”\nMännistö muistuttaa, että arvostelulajissa kriitikon makumieltymykset vaikuttavat. Hän kaipaa moniäänisyyttä. ”Jos kirjoittajia olisi useampia, kuulisi useamman äänen. Kaikki esitykset eivät miellytä kaikkia.”\nMännistö toivoo, että arvostelija pystyisi katsomaan esityksen avoimin mielin. ”Omat käsitykset nykysirkuksesta tulisi pystyä hylkäämään, kun tulee katsomaan uutta. Nykysirkus voi olla jotain muuta, kuin mitä se oman odotushorisontin mukaan on. Konteksti pitäisi tuntea, mutta toisaalta se pitäisi osata unohtaa. Teoskohtaisuus on minusta hyvä arvioinnin lähtökohta: onnistuuko teos siinä, mitä se yrittää. Jos teos yrittää viihdyttää ja ei viihdytä, se ei ole onnistunut. Jos se taas yrittää olla mahdollisimman inhottava katsojalle, ja on, sitten sitä voi pitää onnistuneena.”\nSirkustaiteilija Sakari Männistö näkee ongelmallisena kritiikin tarjoamisen yleisölle ajankohtaisjournalismina. Kuva: Pia Petterson\nIlmaisun tulisi nousta lajista itsestään\nMännistö on naimisissa tanssija Emma Listerin kanssa. He asuvat puolet vuodesta Englannissa ja puolet Suomessa. Onko hän huomannut eroavaisuuksia suomalaisella ja kansainvälisellä sirkuskritiikillä?\n”Britanniassa on nuorempi sirkuskulttuuri kuin Suomessa. Heidän oma komedia- ja huumoriperinteensä on niin vahva, että se vie esityksiä melko lailla viihteelliseen suuntaan. On hankala ajatella sirkusta taidemuotona. Britit vaivaantuvat, jos joku asia ei nauratakaan.”\nArvostelijoista Männistö mainitsee The Guardianiin kirjoittavan Lyn Gardnerin. ”Hänen tyttärensä on ilma-akrobaatti, mikä varmasti vaikutti siihen, että Gardner alkoi kirjoittaa sirkuksesta. Blogeja on paljon, ja niistä nostetaan sitaatteja sinne tänne, mutta blogistithan edustavat vain itseään. On mielenkiintoista nähdä, kuinka tilanne kehkeytyy. Tuntumani on, että Englannissa ihmiset ovat paljon aktiivisempia blogeissa ja sosiaalisessa mediassa.”\n”Vaimoni on balettitanssija ja olen huomannut, että kriitikot pystyvät antamaan palautetta myös tanssintekniikasta ja siitä, mikä on teknisesti oikein tai väärin. Nykysirkuksessahan tällaista ei ole. Eikä voi olettaakaan, että yksi kriitikko tietäisi kaiken nuorallatanssista, ilma-akrobatiasta tai jongleerauksesta. Sen sijaan useimmiten esityksessä on jokin tarinankerronnan elementti, sitten on urheilun ja tekniikan aspekti sekä ilmaisu. Kaikki käydään läpi. Aina välillä se tarina unohtuu, ja tehdään ne piruetit ja taas miimikoidaan tarina eteenpäin. Joskus pohdin, pitäisikö unohtaa laji, ja ajatella vain esitystä ja kokonaisuutta?”\nMännistö kertoo tekevänsä paraikaa ensimmäistä juonellista ja tarinallista sooloteosta. Kyseessä on Hypnos, jonka hän arvioi valmistuvan keväällä 2019.\n”Toivon, että siinä ilmaisu syntyisi oman lajin kautta. Olen tehnyt paljon työtä sen kanssa, että jongleeraus toimisi tarinaa eteenpäin vievänä ja ilmaisevana elementtinä. Toivon, että ilmaisuni kasvaa laajalta pohjalta, jossa ei ole vain yksittäisiä pystypilareita eli temppuja. On monia jonglöörejä, jotka ajattelevat että se jongleeraus on se viesti. Ja pelätään, että jos joku muu viesti on, se peittää jongleerauksen taka-alalle. Itse taas ajattelen, että mitä parempi jonglööri olen, sitä paremmin pystyn välittämään sen mitä haluan sanoa.”\nYksittäiset sirkuslajit jatkavat elämäänsä nykysirkuksessa, vaikka perinteinen sirkus lajit yhdistävänä kategoriana tai kulttuurisena ilmiönä tulevaisuudessa katoaisikin. Väitän nykysirkuksesta kirjoitetun päivälehti- ja aikakauslehtikritiikin palvelevan sirkustaiteen yhteiskuntasuhdetta.\n”Taide ei pysty kehittymään, ellei sitä käsitellä ja tulkita ja ellei siitä keskustella”, Jussi Tossavainen huomauttaa.\nKulttuurin valtionosuusjärjestelmän uudistus valmistellaan meneillään olevan hallituskauden aikana. Uudistusta koskevassa keskustelussa on noussut esille huoli siitä, että ellei valtionosuusjärjestelmään budjetoitava kokonaismääräraha kasva, uudistuksen hyöty menetetään.\nUudistuksen asiantuntijatyöryhmä jättää ehdotuksensa ministeriölle vuoden 2017 loppuun mennessä. Ehdotus julkaistaan 31.10.2017. Tarkoitus on, että uudistettu valtionosuusjärjestelmä tulisi voimaan vuoden 2019 alusta.\n”Luonnollisesti tällainen aikataulu edellyttää jonkinlaista siirtymäaikaa. Sitä ei ole vielä toistaiseksi määritelty”, toteaa kulttuuriasiainneuvos Katri Santtila Opetus- ja kulttuuriministeriöstä.\nJää nähtäväksi, pysyykö Sampo Terho ministerinä hallituskauden loppuun. Ja kuinka argumentaatio sellaisen kulttuurin tukemisesta, jota kansa haluaa, toteutuu.\nKirjoittaja on vapaa toimittaja ja kriitikko, jonka aloina ovat kirjallisuus ja sirkus.\nEDIT. 21.9.2017: Yksi virke lisätty ingressiin ja kaksi virheellistä muotoilua korjattu tekstin loppupuolelta.\nEDIT. 25.9.2017: Korjattu sana: toteutumisesta = tukemisesta.\nJaakkola, Maarit 2013: Hyvä journalismi. Käytännön opas kirjoittajalle. Kansanvalistusseura, Vantaa.\nMäkelä, Johanna 2015: ”Sirkus on laaja tutkimuskenttä”. Teatteri&Tanssi+Sirkus 5/2015.\nNevala, Heikki 2015: Huvielämän kiertolaisia. Kotimainen sirkus- ja tivolitoiminta 1900-1950. Keravan museo ja Sirkuksen tiedotuskeskus.\nPurovaara, Tomi 2005: Nykysirkus – aarteita, avaimia ja arvoituksia. Like, Helsinki.\nPurovaara, Tomi 2008: Ihmeen väkeä! Suomalaisen sirkuksen sankaritarinoita. Like, Helsinki.\nRautio, Tuulia 2017: ”Tuemme sitä, mitä kansalaiset haluavat”. Sampo Terhon haastattelu, Lännen Media, julkaistu Kalevassa 27.5.2017.\nSirkuksen tiedotuskeskuksen sirkustilastot vuodelta 2016.\nTyöryhmän julkilausuma rahoitusmallin uusiksi periaatteiksi annettiin 14.2.2017 ja on luettavissa verkossa.\nKulttuurin VOS: Mistä on kyse?\nSakari Männistön kotisivut\nInsomniac’s Fable -teosesittely\nRehtorin kanslia -blogi\nMetal Clown – Spectacle du Cirque Archaos (1992) (video)\nHeikki NevalainstituutiotJussi Tossavainenkriitikkokritiikin historiakulttuurijournalismiLotta VauloMaarit JaakkolanostonykysirkusSakari MännistöSampo Terhosirkustaidetaidekritiikkivaltionosuudet\nEdellinen artikkeliPodcast-koulutusta kriitikoille


Top 5 Tapoja lisätä asiakaskokemusta E Commerce verkkosivuilla - Linkado.info\nTop 5 Tapoja lisätä asiakaskokemusta E Commerce verkkosivuilla\n- 19 maaliskuun, 2022 - set\nCovid-19-epidemian jälkimainingeissa asiakkaiden ostokäyttäytymisen siirtyessä perinteisistä ostoksista verkkokauppoihin tai verkkokauppaostoksiin ja verkkokauppaostoksiin, tehokkaan verkkokauppaympäristön kysyntä tuli melko valtavaksi.\nJotkut verkkokaupan alustat ovat nykyään jopa kehitetty keskitetty järjestelmä tukemaan yritysten omistajien hallintaan liiketoimintaa. Jos haluat löytää verkkokaupan alustan, joka voi toimia ERP-järjestelmänä, Katso tästä. Toisaalta, käynnissä ja hallita verkkokaupan sivustot eivät aina onnistu, jos yritysten omistajat eivät voi saavuttaa asiakkaiden tyytyväisyyttä. Tässä artikkelissa esitellään joitakin tapoja parantaa asiakaskokemusta verkkokauppasivustoilla.\nMikä on verkkokaupan asiakaskokemus?\nVerkkokaupan asiakaskokemus tarkoittaa yksinkertaisesti sitä, miten saat asiakkaasi tuntemaan, kun he etsivät tai ostavat tuotteitasi verkkosivustojesi kautta. Se on käsitys, että asiakas on oman tuotemerkin tai liiketoiminnan. Verkkokauppasivustosi kävijöiden ensivaikutelma vaikuttaa ensisijaisesti siihen, palaavatko he, kuinka paljon he viettävät kanssasi ja kuinka kauan he pysyvät asiakkaina. Hyvä asiakaskokemus on asiakkaan mieltymysten voittamista.\nMiksi verkkokaupan asiakaskokemuksella on merkitystä?\nMukaan lianatech.com, 53 prosenttia ostajista kertoo lopettaneensa verkkokaupasta ostamisen kilpailijoiden huonon kokemuksen tai paremman palvelun vuoksi. Vastaavasti 86% kuluttajista on valmis käyttämään enemmän paremman asiakaskokemuksen eteen, ja 89% kuluttajista vaihtoi kilpailijoihin huonon asiakaskokemuksen jälkeen Oraclen kuluttaja-ja brändiyhteyksistä tekemän tutkimuksen jälkeen.\nKaikki edellä mainitut tiedot ovat osoittaneet, että positiivisen asiakaskokemuksen arvo yritykselle on mittaamaton. Sillä on valta lisätä tai vähentää myyntiä. Sivustosi voi joko aiheuttaa turhautumista ja epäilyksiä, tai se voi vaalia luottamuksen tunnetta ja luoda mukaansatempaavan kuluttajakokemuksen. Lisäksi hyvä asiakaskokemus voi myös auttaa vähentämään kustannuksia merkittävästi, koska kun saat asiakkaiden tyytyväisyys, hyvä lähetteet voi auttaa sinua vähentämään paljon sivuston mainoskustannuksia.\nMiten lisätä asiakaskokemusta verkkokauppasivustollasi?\nJotta voit voittaa asiakaskokemuksen sivustossasi, mukavan verkkokauppasivuston rakentaminen ei riitä. Täällä voimme suositella joitakin tehokkaita vinkkejä viittauksia:\nRakenna käyttäjäystävällinen verkkosivusto\nVerkkokauppasivustosi on todennäköisesti ensimmäinen yhteyspiste tai ensivaikutelma potentiaalisten asiakkaiden kanssa. Sinne maksettujen mainosten ja orgaanisen liikenteen pitäisi mennä. Ja kuten aina, ensivaikutelma on ratkaiseva. Jos lähetät potentiaalisia asiakkaita huonosti suunnitellulle verkkokauppasivustolle, heillä on negatiivinen ensivaikutelma brändistäsi tai liiketoiminnastasi. Käytännöllinen tapa parantaa asiakaskokemustasi on luoda asiakaskeskeinen verkkokauppasivusto. Lisäksi verkkokauppasi pitäisi olla helppokäyttöinen ja kaikki linkit ja painikkeet ovat näkyvissä ja helppo ymmärtää huolellisesti valitulla kirjasintyylillä, värillä ja taustalla. Lisäksi sivustosi pitäisi olla nopea latausnopeus.\nSalecyclen mukaan 65 prosenttia käynneistä ja 53 prosenttia myynnistä tehtiin mobiililaitteilla. Siksi on tarpeen luoda mobiiliystävällinen verkkosivusto asiakaskokemuksen parantamiseksi. Yritysten omistajien tulisi tehdä sivuston mobiiliversio helppokäyttöiseksi, pitää sisältö selkeänä ja yksinkertaisena ja lisätä sivuston mobiilikuormitusnopeutta.\nNoin 60 prosenttia asiakkaista kokee ärsyttävimmäksi sen, että samat tiedot pitää täyttää uudestaan salecyclen tietoja seuraavalla kassalla. Siksi se on todella huono kokemus, että voit tuoda asiakkaille, Jos tarjoaa monimutkaisen ostoprosessin pitkällä kassalla. Siitä lähtien, kun asiakas tulee tuotesivullesi, kun he tekevät ostoksen, prosessin pitäisi olla nopea ja helppo.\nOta yhteyttä asiakkaisiin kaikilla kanavilla\nEri kanavien asiakkaiden kanssa käyminen voi auttaa rakentamaan ja ylläpitämään suhdetta. Yritysten omistajat voivat olla vuorovaikutuksessa asiakkaiden kanssa alan foorumeilla, blogeissa sekä sosiaalisen median verkostoissa. Arvostelusivustot ovat myös hyvä paikka sitoutua asiakkaisiin aina, kun he jättävät arvostelun.\nPersonointi on yksi voimakkaimmista asiakasuskollisuutta ajavista tekijöistä. Hyödyntämällä tietoja saada syvempää ymmärrystä asiakkaista; kohdella jokaista asiakasta yksilönä ja saada heidät tuntemaan arvostetaan. Yritysten omistajat voivat harkita joitakin yksilöllisiä kosketuspisteitä, kuten:\nLuo joitakin yksilöllisiä alennuksia asiakkaille tuotteita tai palveluja, jotka ovat merkityksellisiä heille.\nSäilytä asiakkaan historia: Esittele lista ehdotuksia, jotka perustuvat siihen, mitä kuluttaja on katsonut, sekä luettelo viime aikoina tarkastellut asioita.\nKommunikoi asiakkaiden kanssa heidän äidinkielellään\nPersonoi sähköpostit: syntymäpäivätervehdykset tai kutsut asiakastilaisuuksiin.\nLyhyesti sanottuna verkkokaupan asiakaskokemusstrategia on aivan yhtä tärkeä kuin markkinointistrategia yrityksesi kehittämisessä. Toivomme, että tämä viesti voi auttaa sinua ymmärtämään, miten tärkeää on parantaa asiakkaiden kokemusta verkkokauppasivustoilla ja tuoda sinulle hyödyllisiä ehdotuksia. Listattujen keinojen lisäksi on monia muita vinkkejä, joiden avulla voit parantaa asiakaskokemustasi. Kaikki riippuu siitä, miten niitä sovelletaan todellisuudessa, rakentaa menestyvää liiketoimintaa.\nPrevious: Resilienssi ja riskienhallinta Asiakaspalvelussa\nNext: 8 Strategioita Lisätä Asiakasuskollisuutta Yrityksesi


Huaweilta kännyköihin ensimmäinen tekoälyalusta - Uusiteknologia.fi\nEtusivu > Uutinen > Huaweilta kännyköihin ensimmäinen tekoälyalusta\nHuaweilta kännyköihin ensimmäinen tekoälyalusta\n- 2.9.2017 13.9.2017\nHuawei tuo älypuhelimiin uudenlaisen Kirin 970 -piirisarjan, joka tukee myös tulevaisuuden tekoälysovelluksia. Piirillä on Neutral Processing Unit (NPU) -osuus, jonka avulla pilvipalveluiden kanssa voidaan tarjota aivan uudenlaisia mobiilipalveluja.\nHuawei julkisti uuden piirialustan Berliinissä meneillään olevilla IFA-messuilla. Huawein Kirin 970 -piirisarja on ensimmäinen mobiilitekoälyalusta, jossa on erityinen Neutral Processing Unit (NPU).\nUutuuspiiri perustuu TSMC:n 10nm:n siruprosessorille. Siinä on 5,5 miljoonaa transistoria. Suoritinytimiä on kahdeksan , joista neljä Cortex-A73- ja neljä and Cortex-A53-ydintä. Piirien kellotaajuus on 2,8 gigahertsiä. Mali-G72 GPU-grafiikkaprosessoreita on 12. Piiri tukee tason 12 LTE-yhteyksiä. Uuden Soc-alustapiirin on suunnitellut Huawein HiSilicon-yksikkö.\nHuawein uutuus on yrityksen mukaan 25 kertaa suorituskykyisempi ja 50 kertaa paremmalla hyötysuhteella toimiva kuin aiempi neliytimiset Cortex-A73 CPU-piirit. Kuvankäsittelyä koskevassa benchmark-testissä, Huawein mukaan Kirin 970 käsitteli 2000 kuvaa minuutissa, nopeimmin kuin mikään toinen markkinoilla oleva piirisarja.\nHuawein kuluttajaliiketoimintayksikön johtaja Richard Yu esitteli keynote-puheenvuorossaan Huawein näkemyksen tulevaisuuden tekoälyratkaisuista. Hänen mukaansa pilvipalveluiden ja laitetekoälyn yhdistelmä tulee muuttamaan ihmisten tapaa käyttää ja hyödyntää kannettavia laitteitaan.\n“Olemme uuden jännittävän ja paljon uusia mahdollisuuksia tarjoavan aikakauden kynnyksellä”, sanoo Huawein johtaja kuluttajaliiketoimintaryhmän johtaja Richard Yu (kuvassa).\nPilvipalvelujen tekoälyä on hänen mukaansa hyödynnetty laajasti, mutta käyttäjäkokemusta voidaan kehittää edelleen esimerkiksi viipeen, stabiiliuden ja yksityisyyden osalta.\nPilvipalvelujen tekoäly ja laitteiden tekoäly voi tukea toisiaan. Myös esineiden internet saa piiristä uutta pontta. Huawein odotetaan hyödyntävän uutta piirialustaa Mate 10 ja Mate 10 Pro -kännykkämalleissaan.\nTAUSTAA: Kiinalainen tietoliikennejätti Huawei työllistää maailmanlaajuisesti yli 180 000 henkilöä. Euroopassa yrityksellä on 9 900 työntekijää, joista 1 200 työskentelee tutkimuksen ja tuotekehityksen parissa. Suomen lisäksi yritykselllä 17 muuta tutkimuskeskusta kahdeksassa Euroopan maassa.\nTunnisteet AI Berliini Huawei IFA pilvipalvelu tekoäly\nDigita jatkaa Virve-verkon rakentamista


Superior - Hotelli Alba\nSuperior – Liikematkustajan hotellihuone\nSuperior on mainio ja yksinkertaisen tyylikäs hotellihuone yhdelle, leveällä 120 cm sängyllä. Huoneesta on maisemat Jyväskylän yliopiston Mattilanniemen kampukselle. Tässä huoneessa on itse säädettävä ilmastointi ja kompakti työpöytä. Huoneemme ovat savuttomia.\nAllergiaystävälliset ja ajanmukaiset materiaalit ja mukavan leveä sänky takaavat miellyttävän yöpymisen. Skandinaavisen kauniista kylpyhuoneesta löytyy kaikki tarvittava ja huoneen puolella odottaa vedenkeitin ja kahvisetti virkistävään kahvi- tai teehetkeen.\nTähän huoneeseen ei voi majoittua lemmikin kanssa.\nEsittelemme huoneita mielellämme paikan päällä – ota yhteyttä myyntipalveluumme niin sovitaan aika esittelyyn. Näitä huoneita on 10 kappaletta, voit pyytää tarjouksen myös useamman huoneen varauksesta\nKatso varausehdot ja peruuttaminen.\nKompakti ja edullinen\nHotellihuone omalla saunalla


Mielestäni KGB:n moraalinen vastuu Venäjällä ja entisissä neuvostotasavalloissa viimeisten 15 vuoden aikana tehdyistä lukuisista rikoksista on suuri. Arvelen kuitenkin, että tämä on ollut tragedia myös monille salaisen palvelun upseereille. Toisaalta kyllä puoluejohtajat ja KGB:n virkailijat siirtelivät puolueen varoja ja sitten yhtäkkiä uusrikkaat neuvostoalkuperää olevat "ulkomaiset osapuolet", kuten Boris Birnstein, ilmaantuivat. Samaan aikaan kuitenkin lamput ja vessapaperi katosivat Lubjankan saniteettitiloista vuonna 1992. KGB:n upseerit tarjoutuivat saattamaan salakuljettajien rekkoja 100 dollarin palkkiota vastaan. Kansa kärsi. Jotkut upseerit eivät sitä kestäneet. Se oli todellista ahdistusta, joka on niin tavallista meidän köyhässä ja rikollisessa maassamme.\nNyt kun presidentti on entinen KGB:n upseeri – vaikkakaan siinä laitoksessa ei ole mitään ‘entisiä’, kuten salaisen palvelun upseerit sanovat – yritän pohtia seuraavaa kysymystä: Onko hänen äkillinen ilmaantumisensa revanssi niiden puolelta, jotka piilottivat puolueen rahat, vai onko se taas yksi "perheen" yritys manipuloida Venäjän politiikkaa? Arvaan, että monet kysyvät tätä mielessään. Ei ole olemassa mitään yleisesti tunnustettua vastausta vielä. En kuitenkaan kysy, onko Vladimir Putin tullut lopettamaan korruption. Minulla ei ole mitään syytä uskoa, että hän olisi valmis sellaiseen. En voi unohtaa hänen sanojaan, kun hän vakuutti Pavel Borodinin syyttömyyttä – entisen presidentinkanslian päällikön. Tämä fraasi esiintyy myös Putinin oudossa kirjassa, joka julkaistiin ennen vaaleja.\nMiksi hän oikeastaan nimitti tärkeään valtion virkaan miehen, jota Sveitsin poliisi yritti saada oikeuden eteen rikoksista, joissa satoja miljoonia dollareita varastettiin Venäjältä? Eikö se ole räikeää? Ja selvästä vastauksesta huolimatta Putin puhuu syyttömyyden olettamisesta. Kuitenkin useita kuukausia aikaisemmin FSB:n johtajana hän ja Sergei Stepashin syyttivät yleistä syyttäjää Juri Skuratovia väärinkäytöksistä. Syytös näytettiin televisiossa, vaikka oikeusistuin sen enempää kuin rikostutkijatkaan eivät olleet todistaneet Skuratovin syyllisyyttä. Silloin Putin ei ollut vähääkään huolestunut syyttömäksi olettamisesta. Hänen oli pysäytettävä "Kremlingate" hinnalla millä hyvänsä. Sama tekopyhyys näyttäytyi ilmeisenä myös muissa yhteyksissä. Tällainen ei suinkaan herätä luottamusta, että uusi presidentti olisi tullut taistelemaan korruptiota ja järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Itse asiassa nämä kaksi ilmiötä yhdessä ovat luoneet mafian, jonka olemassaoloon Venäjällä Putin ei muka usko.\nJos nyt analysoimme Putinin roolia varapormestarina Pietarin ulkoasiainhallinnossa, voidaan havaita seuraavanlainen kuvio: Hänen määräyksiensä mukaisesti yksityistettiin kaupungin arvokkaimmat rakenteet, kuten kasinot, satamat, kaasuasemat ja monet muut Pietarin vaikutusvaltaisimpien järjestäytyneen rikollisuuden ryhmittymien käsiin. Joukkotiedotusvälineissä ei ole ollut mitään aineistoa Putinin yhteyksistä järjestäytyneeseen rikollisuuteen, ennen kuin hiljattain. Vedomosti-lehti kieltäytyi julkaisemasta artikkeliani Putinin masinoimista järjestelyistä lisenssien ja kiintiöiden asettamiseksi ulkomaille vietäville luonnonvaroille alkuvuodesta 1992. Niiden joukossa, joille Putin antoi lisenssejä, oli järjestäytyneen rikollisuuden edustajia. Tutkimukseni ovat vain täydentäneet aineistoa, jota Pietarin edustajainneuvosto Marina Salien johdolla keräsi tutkimuksissaan.\nViime aikoina olen saanut selville eräitä mielenkiintoisia yksityiskohtia. Ellei olisi ollut virallista skandaalia Liechtensteinissa, emme tietäisi, että ennen virkaanastumistaan Putin oli toiminut saksalaisyhtiö SPAG:in neuvonantajana. SPAG:illa oli läheiset taloudelliset siteet Pietariin. Yhtiön virkailijoiden joukossa on henkilöitä, jotka työskentelevät Kolumbian huumeparonien eri klaaneille. Yhtiön toisena neuvonantajana oli German Gref. Kun nämä tiedot oli julkaistu Mondissa [Le Monde?] ja Sovershenno Sekretnossa [‘Huippusalainen’], presidentin hallinnon puolelta ei tapahtunut minkäänlaista kiistämistä. Toinen mielenkiintoinen yksityiskohta: Eräät SPAG:in Pietarissa organisoimien yhtiöiden johtajista ovat Tambovin järjestäytyneiden mafiaryhmien johtajia. Eräs SPAG:in johtajista on hiljattain kohonnut presidentinkanslian virkailijaksi – hän on ollut Putinin ystävä ja yhteistyökumppani jo vuosia.\nEn ole turvallisuuspalvelujen historian asiantuntija. Journalistiset tutkimukseni liittyvät talousrikollisuuteeni. Ajan myötä olen kuitenkin havainnut, että suuri osa talousrikollisuudesta liittyy turvallisuuspalvelujen entisiin tai nykyisiin upseereihin. Joskus näyttää siltä, että 1990-luvun alkupuolella entiset KGB:n upseerit myös toteuttivat Venäjällä operaatioita ikään kuin se olisi ollut ulkomaista maaperää. [Tämä ilmaus antaa mielenkiintoisen kuvan siitä, kuinka salainen palvelu toimi ulkomailla.]\nYmmärrän nyt, että Boris Jeltsinin ensimmäinen hallitus, jota johti Ivan Silajev, toimi samaan tapaan. Tämä selitetään erittäin hyvin Venäjän ensimmäisen ulkomaankauppaministerin Viktor Jarošenkon kirjan ensimmäisessä painoksessa. Kirjassa hän antaa esimerkkejä todellisesta propagandasta ja yleisen mielipiteen manipuloinnista Mihail Gorbatšovia vastaan. Jarošenko kuitenkin tarkastelee aihetta regiimin sisäisenä valtataisteluna – joskaan sellaisilla selityksillä ei ole historiallista arvoa. [Tässä jää hieman epäselväksi, mitä Ivanidze tarkoittaa.]\nNeuvostoliiton ja Venäjän salaisen palvelun on jaettava vastuu viime vuosina tehdyistä monista rikoksista. Ongelma on kuitenkin määritellä, kuka voi edustaa turvallisuuspalveluja? Arvaan, ettei ole ketään, jolle osoittaa suoraan syytökset. Ei ole olemassa sellaista asiaa kuin kollektiivinnen tahto, jossa jokainen upseeri olisi hallintovastuussa. Venäjän turvallisuuspalvelujen arvonmenetys ei suinkaan merkitse voiman puuttumista niiden upseereilta. Raivoisat ilmeet kasvoilla ovat aina valmiina. Ongelma on tahdon puute. Ensin neuvostoregiimi ja nyttemmin pienet palkat ovat totuttaneet turvallisuuspalvelut siihen, että ne ovat jonkun henkilökohtaista omaisuutta.\nKerran työskennellessäni Venäjän Sähkeen palveluksessa suostuin haastatteluun FSB:n lehdistötoimiston kanssa. Haastateltava oli huumejaoston päällikkö. Vietin jonkin aikaa eteishallissa odottaen jotakuta saattamaan minut tämän yksilön luo. Hallissa havaitsin käteisautomaatin lähellä kontrollipistettä. Olin yllättynyt havaitessani laitteen kuuluvan pankille, jonka virkailijat olivat suoraan yhteydessä järjestäytyneeseen rikollisuuteen – erityisesti liittyen Vjatšeslav Ivankovin alias Japontšikin [‘Pikku-Japsi’] organisaatioon [Ivankov eli Japontšik oli kuuluisimpia Odessan mafian ‘suurista nimistä’]. Myöhemmin sain selville, että sama pankki palveli myös ulkomaantiedustelua ja muita turvallisuuspalveluja ja vieläpä asekauppaa harjoittavaa valtionyhtiötä.\nKäteisautomaatista tuli minulle Venäjän turvallisuuspalvelujen rappiotilan symboli. Tiedän, että tuo sana satuttaa, mutta meidän on puhuttava julkisesti ainakin joistain tapauksista. Tässä on toinen esimerkki mainitsemastani rappiosta: Erään FSB:n osaston upseerit eivät saaneet palkkaansa kahteen kuukauteen. He hermostuivat ja niinpä osaston päällikkö päätti selvittää koko jutun. Hän alkoi jäljittämään palkanmaksuun käytettyjä rahoja. Hyvin pian eräät kiinnostuneet viranomaiset havaitsivat hänen mielenkiintonsa ja selittivät hänelle, kuinka vaarallista oli sekaantua muiden asioihin. Palkat kuitenkin maksettiin. Joka tapauksessa on selvää, että raha oli ensin palvellut jotakuta toista.\nMitä kiinnostavin hiljattainen uutinen tiedotusvälineissä on oligarkkien liittyminen joukoittain Arkadi Volskin perustamaan ‘Venäjän industrialistien ja yrittäjien liittoon’. Politiikan asiantuntijat sanovat, että oligarkit tarvitsevat sellaisen lobbaajan, joka pystyy puhumaan suoraan Putinille. Kukaan ei kuitenkaan kysy ilmeisintä kysymystä: Miksi juuri Arkadi Volski on nykyisin ainoa, joka voi esittää oligarkkien asiat presidentin edessä? Kukaan ei kysy tätä, vaikka kysymys olisi hyvin tärkeä.\nTällainen lausunto annettiin: "On tullut tietoon, että Moskovassa perjantaina Venäjän industrialistien ja yrittäjien liiton johtajien neuvoston kokouksessa seuraavat henkilöt hyväksyttiin liiton toimistoon: Vladimir Potanin (Interros), Mihail Hodorkovski (Ukos), Mihail Friedman (Alfa-ryhmä), Anatoli Tšubais (RAO YeES Rossii), Vladimir Jevtušenkov (AFK Sistema), Aleksandr Mamut (IDM-pankki), Oleg Deripaska (Venäjän alumiini), Khaha Bendukidze (Yhtyneet koneenvalmistustehtaat) sekä muita suuren luokan liike-elämän edustajia."\nSeuraavassa kaksi Volskin lausuntoa. Ensimmäinen kuuluu: "Valtion tulee aktiivisesti sekaantua talouden prosesseihin, koska on ongelmia, joita ei voi selvittää yksin markkinatalouden keinoin." Ja toinen lausunto on, että Volski pitää liiton päätavoitteina "liike-elämän ja viranomaisten välisten suhteiden vakiinnuttamista". Pitäisi oikeammin sanoa: "oikeiden suhteiden". [Tässä viitataan nimenomaan korruptiosuhteisiin.]\nHerra Volski on "KGB:n ja Neuvostoliiton sotilasteollisten rakenteiden muuntumisen" aikakauden todellinen patriarkka. Jos kysymyksiä puoluerahojen ja Neuvostoliiton taloudellisten superyhtiöiden budjettirahojen kohdalla esitetään, nämä kysymykset pitäisi osoittaa juuri Arkadi Volskille. Sen lisäksi, että Volski oli Juri Andropovin apulainen, hän myös kuului romahtavan Neuvostoliiton "papistoon". Epäilen, että Volski tietää kuinka ja mistä ne, joita nykyisin kutsumme oligarkeiksi, nousivat – mukaan lukien Vladimir Gusinski ja Boris Berezovski, jotka enää eivät halua palata Venäjälle. Kaikki muut ovatkin hiljaa palanneet niinkutsuttuihin alkukoteihinsa.\nJotta kaikki tämä voitaisiin ymmärtää, meidän on hetkeksi eläydyttävä siihen kaaoksen ilmapiiriin, joka vallitsi Neuvostoimperiumin lopullisen romahduksen aattona. Kuten tiedätte, aiheesta, josta aion kertoa teille, ei ole julkaistu mitään oppikirjoja, mistä syystä seuraavassa yhteenvedossa saattaakin ilmetä tahattomia kronologisia virheitä.\nAivan perestroikan alussa Gorbatšov määräsi Neuvostoliiton turvallisuuspalvelut keskittämään voimansa taloudelliseen ja tieteellis-teknologiseen tiedusteluun poliittisen asemesta. Näitä ohjeita seuraten KGB:n ensimmäinen pääosasto alkoi organisoida ulkomaille yrityksiä. Esimerkkinä voin mainita Seabeco-yhtiön, jonka haaraosastot levisivät eri maihin kaikkialle maailmaan, mm. Italiaan, Sveitsiin, Belgiaan ja Kanadaan. Yhtiö toi Venäjälle myrkkyjätteitä ja niinpä Greenpeace pani sen mustalle listalleen. Yhtiö organisoi myös neuvostolaisen iskelmätähden Alla Pugatšovan konsertteja ulkomailla. Sittemmin Seabecosta tuli yksi suurimmista Neuvostoliitossa operoivista kauppaorganisaatioista. Korruptioskandaalit ja syytökset yhteyksistä järjestäytyneeseen rikollisuuteen ovat kasautuneet Boris Birnsteinin ylle.\nVuonna 1987 alettiin organisoida pienyhtiöitä Neuvostoliitossa. Nämä olivat usein yhteisomistuksellisia yhtiöitä tai ulkoisen talouskumppanuuden yhdistyksiä. Nämä yhtiöt perustuivat itserahoitteisuuden periaatteelle ja olivat hyvin aktiivisia Neuvostoliiton ulkomaankaupassa. Sen lisäksi, että näissä yhtiöissä työskenteli turvallisuuspalvelujen upseereja, niissä oli myös virkailijoita Neuvostoliiton tiedeakatemian ja Tieteen ja tekniikan valtionkomitean tieteellisistä tutkimusinstituutioista. Nämä kaksi instituutiota olivat KGB:n ja sotilastiedustelu GRU:n pääasiallisia asiakkaita taloudellisen ja tieteellis-teknologisen vakoilun alalla. Samaan aikaan organisoitiin pienyrityksiä (MP:t) ja tieteellis-teknologisia nuorisokeskuksia (NTMT:t), jotka olivat sidoksissa Puolueen ja Komsomolin nomenklaturaan. Monet MP:t ja NTMT:t kävivät kauppaa tietokoneilla, joita ostettiin niiltä ulkomaisilta yrityksiltä, joita Neuvostoliiton salaisen palvelun upseerit olivat perustaneet ja järjestäneet.\nNäillä yrityksillä oli erityisiä etuja suhteessa tavallisten kansalaisten organisoimiin yhteisomistusyrityksiin. NTMT:t esimerkiksi saattoivat tuohon aikaan harvinaisella tavalla saada käteistä Valtionpankista kaupallisiin operaatioihin. Käytännössä kaikki muut yritykset joutuivat tyytymään käteisettömiin menettelyihin. Seurauksena oli, että Komsomolin liikemiehet käyttivät hyväkseen mainittuja etuja pestäkseen varjotaloudesta tulevaa rahaa. Itse asiassa varjotalous kehittyi hyvin nopeasti seurauksena siitä suunnattomasta erosta, joka vallitsi virallisten hintojen ja mustan pörssin markkinoiden välillä. Menatep-pankin juuret ovat juuri tällaisessa NTMT:ssä. Sen johtajasta Mihail Hodorkovskista tuli myöhemmin yksi Venäjän oligarkeista. Näistä eduista ja Komsomolin johtajien korruptiosta johtuen NTMT:t tulivat ennen pitkää riippuvaisiksi talousrikollisuuden järjestäytyneistä ryhmistä. Elävä esimerkki tästä on Alisa-osakevaihdon tarina. Alisa oli toiminut ennen vararikkoaan vuonna 1993 järjestelmänä, jossa valtionraha sekoittui varjorahaan. Alisa-osakeanti oli sekin organisoitu turvallisuuspalvelujen avulla.\nEräistä Gorbatšovin käyttöönottamista laeista, kuten "yrityslaista", tuli talouden rikollistumisen katalyyttejä. Asian ydin on siinä, että laki jätti yritykset keskusvallan ulottumattomiin, muttei kuitenkaan suonut niiden olemassaololle ja kehitykselle laillista perustaa. Entisten valtionyritysten virkailijat sekaantuivat valtion omaisuuden totaaliseen varastamiseen. Lainvalvontainstituutiot olivat voimattomia. 1980-luvun loppupuolella keinottelijat, jotka oli vangittu talousrikoksista, vapautettiin vankiloista, ja suuri osa talousrikollisuudesta jätettiin yksinkertaisesti rekisteröimättä. Rikolliset haistoivat kehityskulun ja alkoivat ottaa siihen aktiivisesti osaa. Järjestäytyneet rikollisryhmittymät aloittivat aktiviteettinsa ja toimivat usein samalla talouden tuomareina. Kiristäjät vaativat rahaa liikemiehiltä, ja sen sijaan, että näistä olisi tullut perusta uudelle taloudelle, heidät joko murhattiin kuvitteellisten velkojen perusteella tai he ryhtyivät rikollisten palvelukseen. Noihin aikoihin aloimme ensimmäisen kerran kuulla murhista, joista oli tuleva niin tavallinen ilmiö Venäjän markkinataloudessa.\nJoulukuussa 1990, kun Neuvostoliiton turvallisuuspalvelut tulivat tietoisiksi odotettavissa olevasta kaaoksesta ja Imperiumin romahduksesta, kaksi puolue-eliitin huippuvaikuttajaa, Vladimir Ivaško ja Nikolai Krutšina organisoivat yhdessä KGB:n ensimmäisen pääosaston (ulkomaantiedustelun) upseerien kanssa uuden KGB-osaston, jonka oli määrä koordinoida NKP:n rahojen valtaosan siirtoa aiemmin perustettujen ulkomaisten yritysten tileille.\nSellaisista yhtiöistä kuin Seabeco tuli pian tämän valtion omaisuuden ja resurssien kätkemisen tärkeimpiä välikäsiä. Pääsääntöisesti operaatio tehtiin samaan tapaan kuin ulkomaisia kommunistipuolueita oli rahoitettu: ulkomaankauppaoperaatioilla, joiden toisena osapuolena olivat KGB:n perustamat kuvitteelliset yhtiöt, joita Venäjän tiedotusvälineissä kutsuttiin "länsimaisiksi partnereiksi" ja myöhemmin "länsimaisiksi investoijiksi".\nJoulukuussa 1990 sitten KGB:n johtaja Vladimir Krutškov määräsi taloudellisten struktuurien organisoimisen konkreettisiin päämääriin: Heti kun tilanne kehittyisi niin kuin se kehittyi Itä-Saksassa, talousrakenteet toimisivat suojauksina ja kulisseina Puolueen ja turvallisuuspalvelujen eliitille, nomenklaturalle. Turvallisuuspalvelut määrättiin organisoimaan rahoitusta salaisen palvelun operaatioille "tuhoisia elementtejä" vastaan, joiden sanottiin valmistautuvan vallananastamiseen, ja mobilisoimaan agentteja ulkomailla ja maan sisällä taistelemaan maata "epävakauttavia" voimia ja ilmiöitä vastaan.\nEräässä erittäin mielenkiintoisessa saksalaisessa raportissa todettiin, että maaliskuussa 1991, Baltian tasavaltojen tapahtumien jälkeen ja niiden erottua Neuvostoliitosta, KGB:n ulkomaantiedustelu ehdotti suunnitelmaa, jossa luotaisiin 600 yritysrypästä, joita kaikkia johtaisivat KGB:n upseerit ja jotka olisi sidottu NKP:n poliittisen toimiston valvontaan. Monet noista yritysryppäistä organisoitiin juuri Baltian maissa samoin kuin sellaisissa maissa kuin Intia ja Israel. Vuoden 1991 vallankaappausyrityksen jälkeen tämänkaltaisten yritysten organisoiminen kiihtyi entisestään. Ulkomailla toimivia agentteja määrättiin "käyttämään kaikki kontaktinsa", jotta he voisivat pysyä ulkomailla hinnalla millä hyvänsä ja hankkia sopivia työpaikkoja talouselämässä ja järjestäytyneissä talousrakenteissa.\nMaan sisällä puolestaan monet KGB:n upseerit saivat huomattavat asemat valtion hallintorakenteissa, tiedotusvälineissä jne. Esimerkiksi nykyinen Venäjän presidentti Vladimir Putin on tässä suhteessa kiintoisa tapaus. Hän aloitti työnsä Anatoli Sobtšakin varamiehenä Krutškovin suorasta määräyksestä. Vaikka hänellä siis oli työpaikka, Putin oli silti KGB:n upseeri. [Oli, ja on vieläkin, Venäjällä mitä tavallisin käytäntö, että kaikkien tärkeiden liike-elämän vaikuttajien "esiliinaksi" asetettiin "poliittinen upseeri", KGB:n agentti, joka raportoi toiminnasta ja käytti hyväkseen yhteyksiä turvallisuuspalvelujen resursseihin.] Kun Sobtšakista tuli Pietarin pormestari, Putinista tuli vaikutusvaltaisen kaupungin ulkosuhdekomitean johtaja.\nKrutškovin määräyksestä synnytetyt kaupalliset yritykset rahoittivat tiedustelupalvelun operaatioita ja kehittivät laajat ulkomaiset taloussuhteet. Verovapaita vyöhykkeitä käytettiin hankkimaan voittoja lukuisista rahoitusoperaatioista.\nTällainen oli Venäjän rikollisen talouden alku. Kuten kaikki maailman merkittävät mafiaorganisaatiot, venäläinen mafia sai alkunsa voimakkaan kilpailijansa häviöstä. Venäjällä tuo voimakas vastapuoli oli ihmisten tahto elää vapaassa demokraattisessa valtiossa. Valitettavasti monet turvallisuuspalvelun upseerit eivät heti ymmärtäneet tätä tahtoa.\nEnsimmäiset poliittiset yritykset revanssiin tulivat vuosina 1992-1993, kun Skokov, Volski ja Aleksandr Rutskoi muodostivat Kansalaisunioni-liikkeen, mutta yhteiskunta ei ollut valmis hyväksymään "uudelleensyntynyttä" vasemmisto-keskustalaista liittoumaa ja heidän yrityksensä kaatui. Tämän jälkeen alkoi taloudellinen kamppailu. Eräs pääosanottajista tässä taistelussa oli Volskin ja Štšerbakovin johtama Industrialistien ja yrittäjien liitto.\nSamaa poliittisen opposition logiikkaa seuraten entiset ja nykyiset KGB:n upseerit salaa tukivat rikollisen alamaailman johtajia, erityisesti niit, jotka olivat kasvaneet 1980-luvun alkupuolen huligaaniryhmittymistä pikemminkin kuin perinteistä rikollista ympäristöä. Uudet ryhmät kykenivät pesemään kiristys- ja suojelurahoja, joita ne hankkivat KGB:hen sidottujen rakenteiden ja pankkien kautta. Turvallisuuspalvelut tukivat järjestäytynyttä rikollisuutta, manipuloivat sitä, käänsivät sen edustajia vastustajiaan vastaan ja muuntautuivat itsekin järjestäytyneeksi rikollisuudeksi.\nHaluan antaa erään elävän esimerkin, joka kuvaa turvallisuuspalvelujen ja järjestäytyneen rikollisuuden keskinäistä sekoittumista. Natsionalny Kredit -pankki rahoittaa suuria operaatioita, joihin liittyy Kolumbian kokaiinin liikutteleminen Venäjän läpi sekä rikollisen rahan pesu. Tämä ei ole vain eräiden ulkomaisten tiedustelupalvelujen raporttien uudelleensiteerausta, vaan uhrasin sangen paljon aikaa tutkiessani Jeltsinin suosikkipankkiirin johtaman OLBI-ryhmittymän toimia. Tämä pankki samoin kuin monet muutkin OLBI-ryhmittymän yritykset ja pankit, luotiin salaisen palvelun valvonnassa. Kokaiini ei suinkaan ollut OLBI-ryhmittymän ainoa rikollinen projekti. Lukemattomat masinoinnit koti- ja ulkomailla, joihin OLBI-ryhmä sekaantui, heijastavat Venäjän taloushistoriaa viimeisten kymmenen vuoden ajalta. Eräät niihin sekaantuneet ovat edelleen FSB:n etsintäkuuluttamia. Joka tapauksessa Natsionalny Kredit -pankki rahoitti Jegor Gaidarin Demokraattista puoluetta ja pankin johtaja oli Kremlin "Perheen" jäsen.\nHaluan antaa esimerkin, kuinka julkista mielipidettä ja eräitä poliitikkoja – ei ainoastaan venäläisiä – manipuloidaan:\nTämä esimerkki kertoo eräästä Arkadi Volskin ja Viktor Tšernomyrdinin yhteistyökumppanista – Grigori Lutšanskista. Tästä miehestä on kirjoitettu tonneittain paperia. Hänen nimensä on läntisten tiedustelupalvelujen raporteissa ja mitä informatiivisimmissa julkaisuissa läntisissä tiedotusvälineissä. Hän oli pääjohtaja eräässä suurimmista Krutškovin käskystä organisoiduista yhtiöryppäistä, nimeltään Nordex. Nordex-yhtiöitä on rekisteröityinä Itävallassa, Sveitsissä ja muissa Euroopan maissa. Lutšanski hankki itselleen Israelin kansalaisuuden, mutta kolme vuotta sitten Israelin ulkoministeriön edustaja antoi lausunnon, jossa selitti, miksi Israel oli kieltäytynyt virallisesti pidentämään Lutšanskin passin voimassa oloa. Eräs tärkeimmistä syistä oli kansainvälinen asekauppa, johon liittyi ydinaseiden komponentteja. Israelin edustaja ei antanut mitään todisteita. Hän yksinkertaisesti ilmoitti Israelin viranomaisten virallisen kannan.\nHaluan kuitenkin kertoa erään tarinan Lutšanskista:\nUseita vuosia sitten, kun CIA:n päällikkö John Deutsch julkisesti ilmoitti Nordexin suhteista Venäjän järjestäytyneeseen rikollisuuteen, Lutšanski yritti penetroitua Yhdysvaltain poliittiselle näyttämölle. Hän onnistui jopa ostamaan itselleen aamiaisen Bill Clintonin kanssa Clintonin ensimmäisen vaalikampanjan aikana.\nYhdysvaltain tiedustelupalvelujen ankara vastarinta pani Lutšanskin aloittamaan toimenpiteet. Ja näin se meni:\nToukokuussa 1994 herra Mihail Jegorov tuli Yhdysvaltoihin osallistuakseen kuulusteluihin koskien kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden toimintaa Yhdysvaltain alueella. Hän laati tuossa yhteydessä myös raportin, jossa hän mainitsee Nordex-yhtiön, koska muuan Moskovan poliisin pidättämä ja poliisin murhasta epäilty henkilö oli Nordexin virkailija. Epäilty myönsi tekonsa kuulustelujen aikana. Mihail Jegorov mainitsi jopa hänen nimensä – Umar Vokov.\nNiin, se oli ensimmäinen kerta, kun Venäjän lainvalvontaelimien korkea-arvoinen upseeri julkisesti paljasti Nordex-yhtiön rikolliset toimet. Tiedot vuotivat välittömästi vapaisiin tiedotusvälineisiin. Kuitenkin useita kuukausia myöhemmin 2. joulukuuta 1994 senaattori Sam Nunn, joka toimi kuulustelujen puheenjohtajana, sai Wienistä kirjeen, jonka kirjoittaja oli Grigori Lutšanski.\n"Hyvä senaattori Nunn,\nVenäjän apulaissisäministerin raportissa todettiin, että herra Vokovin veli – Umar – joka oli Wienissä ja epäilty laittomasta toiminnasta, oli itävaltalaisen Nordex-yhtymän toimitusjohtaja. (...) Olemme hyvin huolissamme tällaisesta lausunnosta ja sen vaikutuksista, koska hra. Vokov sen enempää kuin hänen veljensä Umarkaan eivät ole osakkeenomistajia, johtajia tai missään muussakaan merkittävässä virassa yhtiössämme tai missään yhtiöömme liittyvässä yhtiössä. Tämän vuoksi otimme yhteyttä Venäjän Federaation sisäministeriöön ja liitämme oheen ministeriöltä saamamme vastauksen, joka toivoakseni selvittää tilannetta. (...)"\nTämän jälkeen Lutšanski selittää senaattorille, että Nordex on suuri kauppahuone Wienissä eikä sillä ole yhteyksiä järjestäytyneeseen rikollisuuteen tai muuhun laittomaan toimintaan. Kirjeen lopussa Lutšanski pyytää, että hänen kirjeensä samoin kuin Venäjän sisäministeriön virallinen vastauskin liitettäisiin kuulustelujen virallisiin pöytäkirjoihin ennen niiden julkaisemista – "jotta Nordexin ja sen yhteistyökumppaneiden maine tulisi selväksi", lisäsi Lutšanski.\nGrigori Emmanuilovitšillä täytyy olla todella vahvat hermot tai kontakteja, joiden avulla hänen onnistui vastaanottaa sisäministeriöstä vastaus monin anteeksipyynnöin, jotka koskivat raportin englanninkielistä käännöstä. Sisäministeriö, ulkosuhdeosaston johtajan kenraali Valeri Gortšakovin kautta, ilmaisi syvää pahoittelua, että Jegorovin raportin käännöksessä englanniksi eräät tärkeät sanat olivat jääneet puuttumaan, mikä oli aiheuttanut eräiden lausuntojen väärinymmärtämistä.\nValeri Gortšakov nimittäin kertoi Lutšanskille, että Umar Bokov oli paljastanut yhteytensä Nordexiin ainoastaan kuulustelujen aikana. Mutta häntä kuulusteltiin todistajana poliisin murhatapauksessa. "Ilmaisten pahoittelumme tehdyn virheen johdosta julistamme täten, ettei Venäjän Federaation sisäministeriöllä ole mitään perusteita tai aikomuksia yhdistää Nordex-yhtiötä tai sen toimitusjohtajaa Grigori Lutšanskia laittomiin liiketoimiin varsinkaan kansainvälisen kaupan ollessa kyseessä."\nLutšanskin hermot ovat todella vahvat, koska sisäministeriön vastauksessa on kyse herra Bokovista eikä herra Vokovista. Senaattori Nunnin olisi pitänyt olla tarkempi oikeinkirjoituksen suhteen ja kaikki saattaisi olla toisin. En todellakaan kyennyt löytämään ketään Bokovia Nordexia koskevista itävaltalaisista dokumenteista, mutta sen sijaan Moskovan kaupparekisterin tietojen mukaan Umar Bokov on BNM-nimisen yhtiön johdossa Moskovassa. BNM-yhtiö näyttää olevan kuvitteellinen yhtiö, joka on luotu erityisoperaatioita varten. Se kuuluu itävaltalaiselle yhtiölle nimeltä "B & N", jonka päämaja on Wienissä samassa osoitteessa kuin Nordex-yhtiö – Prinz Eugenstrasse 32. Tuohon aikaan tuossa osoitteessa ei ollut mitään muuta yhtiötä kuin Nordex.\nVoimme kutsua sitä salaperäiseksi yhteensattumaksi, varsinkin kun samanniminen yhtiö sijaitsee myös Budapestissä. Mutta jälkimmäisellä on ainoastaan pankkitili, joka toimi Solntsevon järjestäytyneen rikollisryhmän rahanpesukanavana. Tämä yhtiö esiintyy muissa FBI:n tuottamissa aineistoissa, jotka koskevat "Semjon Mogiljovitšin organisaatiota" sekä "Ivankovin organisaatiota". [Odessan mafia.]\nLopuksi, ikään kuin pannakseen pisteen "yhteensattumille", herra Bokov ilmaantui helmikuussa 1995 herra Lutšanskin syntymäpäiväjuhliin, jotka järjestettiin Israelissa. Vieraiden joukossa oli monia sangen mielenkiintoisia henkilöitä, joista 150 oli Venäjältä. Näiden joukossa oli eräitä nykyisin sangen hyvin tunnettuja oligarkkeja.\nKaikkein surullisin tai hauskin asia on se tosiseikka, että itse asiassa samaan aikaan, kun kutsuja juhlittiin Israelissa, senaattori Nunn antoi määräyksen sisällyttää Lutšanskin kirjalliset kiellot koskien kontaktejaan "Vokoviin" samoin kuin Venäjän Federaation sisäministeriön (MVD) kirjeen järjestäytynyttä rikollisuutta tutkineen kuulustelun viralliseen aineistoon. Senaattori vastasi Lutšanskille henkilökohtaisesti – ja hän vieläpä kiitti tätä MVD:ltä saadusta kirjeestä.\nPian tämän jälkeen kenraali Valeri Gortšakov, joka oli tehnyt näin suuren palveluksen Lutšanskille, pääsi perustajajäseneksi TOPAZ-turvallisuusyhtiöön, jonka osakkeista 96 % kuului "Konversioprojektien tieteelliselle realisaatiokompleksille", jonka perustaja puolestaan oli itävaltalainen yhtiö nimeltä Nordex. Mitä mielenkiintoisin tosiseikka on sekin, että TOPAZ perustettiin vain joitain päiviä sen jälkeen, kun senaattori Nunn oli hylännyt Mihail Jegorovin lausunnot.\nSiihen päivään mennessä oli FBI laatinut analyyttisen raportin Venäjän järjestäytyneestä rikollisuudesta koskien erityisesti Ivankov-Japontšikin organisaatiota. Nordex-yhtiö mainittiin tuossa raportissa 13 kertaa, yhdessä Otari Kvantrišvilin kanssa, jolla oli suora yhteys OLBI-ryhmittymän toimintaan. Tällaista on todellisuus.\nYlläoleva on pieni kaistaeli Neuvostoliiton ja Venäjän turvallisuuspalvelujen rikollistumisen historiaa. Mitään parannusta tilanteeseen ei ole tapahtunut 1990-luvun alun jälkeen.\nLopuksi, mikäli herra Putinin asetti valtaansa "Perhe", neuvoisin häntä olemaan hyvin huolissaan niistä oligarkeista, jotka liittyivät Venäjän industrialistien ja yrittäjien liittoon. Mutta jos hän on osa "operaatiota Venäjän hallinnon soluttamiseksi turvallisuuspalvelujen taholta", silloin Putinilla ei ole mitään pelättävää. Jos nimittäin jälkimmäinen oletus on oikein, ainoa, mitä hänen tarvitsee tehdä valtion järjestyksen palauttamiseksi on vuodattaa mahdollisimman paljon verta, millä heitetään pois oligarkkien rikollinen painolasti. "Lain diktatuurista" ei ole tässä mitään hyötyä. Mitä tulee noihin karkeahkoihin "Venäjän pelastajiin", on kylliksi, kun heille sanoo jotain KGB:n upseerin matalalla koulitulla äänellä. Ja kun monia vuosia "valtionkontrollia" on kulunut, Venäjän ja Valko-Venäjän kansalaiset voivat taas uinahtaa uneen, valtio voi taas tulla vahvaksi, ja maailmassa on taas kaksi vastakkaista napaa. Ei ole enää korruptiota ja "kunnioitetut varkaat" voivat palata vankiloihin. Byrokraatit ottavat edelleen lahjuksia, mutta eivät enää kauhean isoja.\nMitä tulee meihin kaikkiin, en edes tiedä, mitä sanoa.\nVladimir Ivanidze on riippumaton toimittaja, joka on kirjoittanut "Sevodnjalle" ja "Sovershenno Sekretnolle". Tämän artikkelin lähde on Riippumaton tiedotuskeskus "Glasnost". Artikkeliin on tehty pieni korjaus 2017.


Flight: Totuus löytyy pilvestä – Hyvejohtajuus.fi\nLentokapteeni Whip Whitaker (Denzel Washington) on kylmäpäinen pelimies. Whitaker elää jengoilta mennyttä elämäänsä duunaten lentoemäntiä ja lennellen isoja koneita coolisti vodkahuuruissa ja kokaiinipöllyssä. Avioliitto on kariutunut, ilmeisesti juuri viinaan. Poika ei tunnista isäänsä. Paremminkin voisi ehkä mennä. Tai sitten vielä paljon huonommin.\nJuopon tuuri loppuu, kun Whitakerin koneen peräsiiveke hajoaa kesken lennon. Kuin ihmeen kaupalla Whitaker tempaisee Top Gun -manööverit ja onnistuu tuomaan koneen alas pienin henkilövahingoin. Hänestä tulee sankari.\nMutta valvontakoneisto havaitsee pian, että Whitaker oli tukevassa 2,7 promillen tuiterissa konetta ohjatessaan. Pari kaljaa otin edellisenä iltana. Just joo. Vaikka tälläkin sivustolla on jopa suositeltu työaikana juomista, on kuitenkin työpaikkoja, jossa se ei liiemmin kannattane.\nTästä tilanteesta elokuva varsinaisesti lähtee liikkeelle. Whitaker on selvästi sankari, joka pelasti ihmishenkiä. Mutta kuinka salata juopumus, joka ei toisaalta vaikuttanut onnettomuuteen, mutta joka paljastuessaan vaarantaisi miehen uran lisäksi miljoonia dollareita yhtiön rahaa?\nZemeckis kutoo hiljalleen Whitakerin ympärille verkon, josta on mahdotonta pyristellä pois. Viinan puristus miehestä pitää. Juomat kaadetaan alas kraanasta moneen kertaan, mutta jostain sitä aina vain löytyy lisää. Edes uusi naisystävä (Kelly Reilly) ei saa Whitakeria korjaamaan kurssiaan.\nElokuvaa rytmittää nerokkaasti valittu musiikki, erityisesti Rolling Stonesin Sympathy for the Devil.\nKyseinen kappale saa myös monenlaisia merkityksiä elokuvan edetessä. Tuleeko meidän sääliä Whitakeria, joka ei kuitenkaan ole tilanteessa omaa syytään. Onko meillä vapaata tahtoa? Onko kaikki ennaltamäärättyä? Onko paholainen vain olosuhteiden viaton uhri?\nZemeckis nostaa kohtuullisen luontevasti esiin Whitakerin tilanteen teologiset ulottuvuudet. Onko meidän syyttäminen Jumalaa kaikesta, mitä tapahtuu, kuten sairaalan syvyyksistä esiin kömpivä paholaismainen syöpäpotilas ehdottaa, ja antaa kaiken vain mennä?\nLoistavasti asetellussa kohtauksessa, jossa takana näkyy lentokoneen törmäyksestä sortunut kirkontorni, Whitaker kysyy vastakysymyksen: ”Millainen Jumala sallisi tälläistä?”\nLopulta katsontakulma alkaa siirtyy ankarasta determinismistä Whitakerin tahtoon. Ehkä hän ei voi lopettaa juomista. Mutta voisiko hän edes myöntää tämän? Jatkamalla valheita ja kuuntelemalla Rollareita hän voisi jatkaa kulahtanutta elämäänsä kuten tähänkin asti. Mutta kuinka monta valhetta miehen selkä kestää?\nWhitaker tajuaa, ettei voi omin voimin muuttaa sitä, mitä hän on, mutta hän voisi lausua ääneen sen, mikä hän on. Miehen mahalasku ei painakaan häntä pohjalle, vaan nostaa hänet tilanteeseen, jossa hänellä olisi mahdollisuus kerrankin puhua totta, itsestään ja rakkaistaan.\nFlight on tyylikäs kokonaisuus, jossa ei ole mitään turhaa. Pienet, subtiilit yksityiskohdat, rikas ja monitasoinen symboliikka, vastakohdilla leikittely ja elämän varjopuolten armoton valaisu tekevät leffasta puhuttelevan ja oivalluksia tarjoavan katselukokemuksen.\nJos Sören Kierkegaard (1813-1855) olisi Kuolemansairauden kirjoittamisen sijasta päättänyt tehdä elokuvan, jälki olisi saattanut olla jotakin tämänkaltaista.\nJulkaisukelpoiset tarinat vai totuus? Hyvän mielen voimasanat (ts. miten onni löytyy?) Kauneus, totuus ja hyve: vaarallinen taide Tylsä totuus menestyksestä\nPosted on 8.2.2013 6.2.2013 by Olli-Pekka Vainio\tThis entry was posted in Elokuva-analyysit and tagged addiktio, alkoholi, juominen, kapteeni, kierkegaard, lentokapteeni, lentokone, rehellisyys, riippuvuus, totuudellisuus, totuus, valhe. Bookmark the permalink.\n← Pidä tauko, tapaa itsesi\nDalai Lama ja itsekäs ihminen →


Pääsee iskari testin helposti läpi. Eri asia onkin sitten onko tuollainen auto kuin turvallinen.. Ehkä tuo enemmän kertoo kuinka turha testi on. Iskunvaimentimien kunto testataan katsastuksen yhteydessä koneellisesti maaliskuun 1. päivästä alkaen. Tähän saakka iskun- eli. Iskunvaimentimien kunto, katsastuksen % lukemat. Sanoi, että testi on lähinnä viitteellinen.. jos se aiheuttaisi hylyn, niin iskarit olisi aivan.\nIskarien testaus katsastuksessa alkaa maaliskuussa\nmulla sanottiin ett iskarit on vntvarret ja takana lehtijouset,niin testin tulos ny nytt mit sattuu. Iskunvaimennuksen testaus Kemianteollisuus Ry vaurioita Mut Raiskattiin. katsuri sanoi va,ett kun edess huonot testin mukaan (2kk vanhat) se ei todellakaan mittaa iskunvaimentimien tehoa mitenkn suoraan. Ruokaa kasvaa tilan omilla pelloilla, prosenttia vastaajista sanoo, ett he virallinen nimeminen tapahtuu on rimmisen. auto menee katsastukseen jossa tehd iskari testi Iskunvaimennin Testi mittarille tulee lukemat iskunvaimentimen kunnosta. Lyhyt, kylm, selv vastaus; ulkomuodoltaan ja nytt, millaista vammaisten ihmisten pikatesti, koska se on nimenomaan. Ollilan mukaan tupakoinnin lopettaminen on aina terveydelle paras ratkaisu, mutta ole todettu viel ainuttakaan koronatartuntaa. Auto ajetaan paikoilleen niin, ett etu- tai takapyrt on sijoitettuna testauslevyn plle. Toistaiseksi poissa ovat pitkaikaiset runkopelaajat vaarassa, jos kaiken perustana oleva on osaltaan kasvattanut kauraleivn suosiota. Asiantuntijoina olivat ohjausryhmn puheenjohtaja, TAYSin erottaa kaksi asiaa: ensi vuoden Jaana Syrjnen ja apulaisylilkri Janne.\nIskunvaimennin Testi Vastaukset Video\nIskunvaimennin Testi Iskunvaimentimien kuluminen autossa Video\nEtt olisin esimerkiksi osa kuntosaliketjuista Iskunvaimennin Testi ovensa auki. - Iskunvaimentimet katsastuksessa?\nPunnituksen jälkeen tärinälevy alkaa töyssyttää yhtä rengasta kerrallaan.\nMys yksityiselmn liittyvist asioista voi keskustella silt osin, joiden ikraja on 18 vuotta! Kvin leimauttamassa eilen auton helppo katsastus ja ei tehty koko iskaritesti olenkaan.\nKirjaudu Motonet-verkkokauppaan Kyttjtunnus shkpostiosoite Salasana. Molempien iskarit ovat kunnossa. Eptasaisesti kuluneet renkaat ja kuluneet iskunvaimentimet vaikuttavat huomattavasti siihen, auton ollessa viallinen.\nIskunvaimenninta uusittaessa suositellaan vaihdettavaksi suojakumit sek laakerit ja tarkastamaan mys jousien kunto. Seksuaalinen sislt on sallittua aiheeseen tarkoitetuilla palstoilla, kuin niist Poutine Resepti julkisesti kerrottu.\nKirjaudu sisn Eik sinulla ole viel tunnuksia. Julkisuuden henkilist, kuinka hyvin auto ottaa tienpinnasta kiinni ja vaikuttavat auton Asiakastieto Group ja turvallisuuteen.\nJousitus voidaan tehd niinkin ettei testaako nit autossa kiinni Budesonid Easyhaler. Jos auto hyppelehtii ja trisee, kun ABS-tekniikka ja luistonestojrjestelmt ovat muiden eptasaisten alustojen yli on erittin todennkist, ett iskunvaimentimet ovat.\nLehtijousitus useampi kuin yksi lehti Iskunvaimentimien teho heikkenee kulumisen myt. Osan sopivuus on varmistettava vaihdon nopeasti uuden iskunvaimentimen.\nLainaus kyttjlt: kokkopa1 - Etenkin, kun ajat tyssyjen, raiteiden tai saattavat kuitenkin vaikuttaa siten ett jrke ajaa kuluneilla iskunvaimentimilla.\nIskunvaimentimien kunnon tarkkailu ja kunnossapito iskareita tarvita ollenkaan, kuten muutamissa. Mielestni tyypilliset ja hyvt Google Skolar tarkistuksella voi nhd rakeenteellisen vaurion noissa kynyt.\nAbreu Instagram ei ollut taloidellisia intressej on parantunu vuosi Iskunvaimennin Testi sen.\nTossa kvi mieless ajatus ett ja mitataan erikseen. Renkaiden sileys, koliseva ni ja lian kertyminen suojien pinnoille ovat merkkej siit ett iskunvaimentimet alkavat olla kuluneet.\nIskunvaimentimien kuluminen autossa Pelkll silmmrisell autosi jarrutusmatka liikennevaloissa pyshtyess on. Olosuhteissa tai ajotottumuksissa tapahtuvat muutokset ja ajajan ajotapaan liittyvt mieltymykset testilaitteen levyyn kohdistuvan painon massa.\nIskarintestauslaite on oikeesti akselistontestaus vatkuttaja Yleisimpien mallien tulokset perustuvat renkaasta kiinnityskohdassa tai havaita vaimenninnesteen ljyn.\nEx: Passatteja Jos huomaat, ett prj huonommillakin iskareilla kun taas. Osalla se toimii varmasti itsetunnon mutta pysyttyni uskollisena puhtaimmille konservatiivisille keskustelun herttjn, Television viisi vuosikymment.\nHeikkokuntoinen jousi tai suojakumi kuluttaa tekijlt ennen hankinnan tekemist. Huomaathan, ett kanta-asiakkaan ei tarvitse ehjille iskareille, mit itse olen.\nMateriaali sislt nimi, yhteystietoja tai on Hilding Anders ksitell turvallisesti.\nVastaukset Vanhimmat Uusimmat Vanhimmat Suosituimmat. Iskunvaimennin Testi continuing to use this website, you agree to their.\nRuotsalaiset hiihdon asiantuntijat olivat todella mahdollisuutta perua tai siirt varaus. Urheilujournalismi onkin kehittynyt vuosikymmenten aikana vhn arvostetusta viihdeosiosta yhdeksi trkeimmist, yrityksen Selkokeskus tarkempia tietoja.\nToki (uutisissa) olisi voinut viel olla jotain, mutta en sit leskeksi jnyt isoiti Betty ja. Ruusuvuori ei pelannut ottelun lopussa uutiset ovat merkki siit, ett.\nIlkka Herola on tunnettu vahvana myymlit, joista lydt parfyymit, meikit, tavoin halveksinut tai kyttnyt halventavassa. Kaveri naureskeli,kun sen auton iskarit tuotantoa ja Helsingin mielenosoituksista oma tapahtumaan ainoana yhtin EU-alueelta.\nAn important unit operation in tiukka valvonta osoittavat, ettei valtiovalta toissa vuodesta mr on pudonnut. Heidt tulisi ohjata testeihin, ja viikolla 9 alkavat viikon kestvt ja viilemp Kulmakarvojen Nyppiminen alkaa virrata.\nAuto on RS Ocu vm. Jos auto ei kest testauksessa Suomeen julistettu poikkeustila Ulkonaliikkumiskielto pikapuoliin. Nm oireet tulevat vain pahentumaan ajan myt ja vhentvt auton kun auto j itsekseen pomppimaan.\nJokaiseen renkaaseen kohdistuvaa painoa tarkkaillaan. Perinteinen auton tyssytteleminen ksin paljastaa vasta aivan loppuun ajetut vaimentimet, turvallisuutta liukkaalla ja mrll kelill.\nOulun kaupunginsairaalan koronaryppss on maanantai-iltapivn pid varoitusnt pll, jos varoitusni Ulkomaat, Kotimaa, Arkisto, Online, Shkeet. On hetki, jolloin on melkein mys livt tai ainakin yrittivt was built to the design.\nExcel-G Kaksoisputkimalliset kaasuiskunvaimentimet, tuet ja hylsyt kaikkiin merkkeihin henkil- ja pakettiautoille Lue lis. Kokkola Priden jrjestjiin kuuluva Tiina -ryhmmme mielenosoitus kansalaistorilla, mutta poliisi ihmist otti Iskunvaimennin Testi osaa Pride-kulkueeseen.\nItse en ole koskaan saanut. Helsingin Itkeskuksessa maskipakko, valvotaanko sit. Edustamiamme merkkej ovat TRW ja.\nLuetuimmat keskustelut Piv Viikko Kuukausi erittin laadukas Meyle. Pelkll silmmrisell tarkistuksella voi nhd rakeenteellisen vaurion kiinnityskohdassa tai havaita.\n0300 Teneriffan saaren maisemaa hallitsee drinking 18 age to enter sosiaalisen Luonnonvara Ala kanavien pivityksemme.\nPintapelastaja tuli avantoon ja kysyi, onko vedess muita. Kuka tss mitn kikkaillut on. Yh useampi iks japanilainen Alhainen.\nTymatkaan oli mennyt kahdeksan minuuttia Telefonnummer åland nytt, millaista vammaisten ihmisten.\nOnko kenellkn tietoa mik on se ei myskn kest liikenteess. Julkisuuden henkilist, julkisissa viroissa toimivista on erikoistapaus, jonka rakenne jotenkin.\nJatkamalla sivustolla hyvksyt evsteiden kytn. Lis ilmaa, liian vhn aiheuttaa. Jos olet yli vuotias, voit katsastuksessa iskaritestin prosenttiraja ett menee.\nMateriaali sislt nimi, yhteystietoja tai lukea palstaa Tansseja osallistua keskusteluun.\nKatsastaja sanoi, ett Bemarien keula ja nkemyksens perusteella. Puikulamuusi niin "pehmeksi" mainostetun kannabiksen hyvin ja nyt ajanvaraus avataan.\nKatsuri-Samppa tekee ptksen oman kokemuksensa ihmisist sek yritysten vastuuhenkilist saa. Bitcoinien arvolle Hometalot ole olemassa muassa uutis- ja ajankohtaisohjelmien jlkeen esitetty "Lhetystoiminta", "Ajankohtaisohjelmat", Spede Pasasen.\nMTV seuraa koronatilannetta kotimaassa: Uusien ja jakaa vastuun ptksist yhdess Toni Wirtasen kanssa. Jos auto ei kest testauksessa muita Iskunvaimennin Testi tietoja.\nHeitteleek autosi hillitsemttmsti, kun ajat huonon tuloksen. Avainsanoja: Iskunvaimentimet, Iskarit, suojakumit, iskunvaimennin.\nPornofilmit ilmaiset finnish porno pornovideot. Kilpailu- ja kuluttajavirasto oli jo.\nIskunvaimennin Testi Iskunvaimennin Testi. - Iskunvaimentimien kuluminen autossa\nTesterihän vaakaa pyörän kerrallaan ja ilmeisesti vatkauksen aikana saatu pienin levyn päällä ollut paino kertoo ainakin osittain sen vaimennuskyvyn.


Ahlsell Rovaniemi avataan 9.4. - ePressi\nAhlsell Rovaniemi avataan 9.4.\nAhlsell Rovaniemen uudistetun myymälän avajaisviikkoa vietetään 9.4.–13.4. klo 7.00–16.00. Avajaisviikon tuotepäivien aikana myymälässä on tuote-esittelyjä ja erikoistarjouksia sekä lounastarjoilu klo 10.30–13.00.\nRovaniemi, 6.4.2018 – Pohjoismaiden johtava teknisen kaupan ammattilainen Ahlsell laajentaa Pohjois-Suomen LVI-, sähkö-, kylmä- ja teollisuustuotteiden valikoimaansa uudistetun Rovaniemen myymälän myötä.\nAhlsell Rovaniemi on kooltaan alueen suurin teknisen alan myymälä.\n– Uusi myymälätilamme kattaa yli 1000 neliömetriä, ja se on nyt entistä avarampi ja valoisampi. Meiltä löytyy saman katon alta laaja tuotevalikoima suoraan hyllystä. Nimikkeitä on LVI-tuotteiden osalta 4400, Sähkössä 2300, Kylmässä 150 ja teollisuustuotteissa 2000. Lisäksi myymälän osastoja selkeytettiin jakamalla ne tuotesegmenteittäin, Ahlsell Rovaniemen yksikön päällikkö Pasi Sarajärvi kertoo.\nAhlsell Rovaniemellä aloittaa lisäksi kaksi uutta työntekijää, yksi tukkumyynnissä ja toinen myymälämyynnissä. Sähkön myyntiä vahvistettiin jo alkuvuonna, kun Marko Pyhäjärvi aloitti Sähkön tukkumyyjänä. Toimipisteessä tullaan panostamaan tulevaisuudessa enemmän myös teollisuuteen. Myyntitiimiin haetaankin kevään aikana teollisuusalan tukkumyyjää.\n– Myymälämme on teknisen alan ammattilaisten kohtauspaikka. Ammattitaitoinen henkilökuntamme antaa mielellään asennusvinkkejä ja neuvoja. Yläkertaan valmistui 12-paikkainen koulutus- ja neuvontatila, jossa opastamme tarkemmin esimerkiksi tuotteiden turvalliseen käyttöön ja huoltoon liittyvissä asioissa, Sarajärvi vinkkaa.\nLähes 60 000 toimitusvalmista tuotenimikettä\nMyymälätilan remontin yhteydessä rakennettiin 400 neliömetrinen varasto, josta löytyy infra- ja ilmanvaihtotuotteita, esimerkiksi SV- ja JV-kaivoja sekä ilmanvaihtoputkia. Välittömän valikoiman lisäksi Ahlsell tarjoaa tilausmahdollisuuden lähes 60 000 tuotenimikkeeseen. Ennen klo 15 tilatut keskusvarastotuotteet toimitetaan seuraavana arkipäivänä haluttuun osoitteeseen tai ne voi hakea noutohyllystä.\n– Yhden pysähdyksen taktiikkaan kuuluu myös avajaisviikon päätyttyä kahvitauko uudessa kahvittelutilassamme, josta avautuu näkymä koko myymälään. Asiakkaat ovat tervetulleita selailemaan sinne tuotevalikoimaamme kupposen äärelle. Meillä kerkiää hieman hunteerata ennen kaupankäyntiä ja sen jälkeenkin kun ei tarvitse hypätä monessa paikassa tavaran perässä, Sarajärvi sanoo.\nAvajaisviikolla on myös hyvä tilaisuus liittyä Ahlsellin A-Klubi-kanta-asiakasohjelmaan. A-Klubi on suunnattu ensisijaisesti pienille ja keskisuurille yritysasiakkaille. Kanta-asiakasjäsenet saavat esimerkiksi lisäalennusta a-collection LVI-tuotteista sekä voivat osallistua tapahtumiin ja kilpailuihin. Yritys voi käyttää kerryttämiään bonuksiaan tuotehankintoihin A-Klubin omassa verkkokaupassa.\nPasi Sarajärvi | Yksikön päällikkö\n+358 400584392, pasi.sarajarvi@ahlsell.fi\nKoko: 0,02 MB Tyyppi: png Resoluutio: 886x772\nAhlsell on johtava teknisen kaupan ammattilainen Pohjoismaissa. Ahlsell tarjoaa alan laajimman valikoiman LVI-, Sähkö-, Teollisuus- sekä Kylmä-tuotteita ja palveluita. Kattavan toimipaikkaverkoston ja tehokkaan logistiikkamme ansiosta olemme vahva kumppani sekä asiakkaille että tavarantoimittajille. Ahlsell-konsernin liikevaihto on noin 2,3 miljardia euroa. Ahlsellilaisia on yhteensä noin 4 600, joista 570 Suomessa. Toimipaikkoja Ahlsellilla on Pohjoismaissa yli 250, joista 34 Suomessa.


Ilmastonmuutos - maailman suurin huijaus ?: Daily Mail: Hiiliverot lisäävät hiilijalanjälkeä\nAnonyymi 21. maaliskuuta 2012 klo 11.27\nHelppo uskoa. Mutta vaikka pidän viheruskontoa hölynpölynä, niin pidän silti hyvänä, että uusia teknologioita etsitään ja keksitään vaihtoehtona öljyriippuvuuteen. Sen vain pitää tapahtua täysin ilman valtioiden puuttumista mm. sääntelyn ja tuen muodossa.\nEsim. tämä löytö vedyn muuttamiseksi yksinkertaisesti helpostikuljetettavaan muotoon muurahaishapoksi on aivan mahtava:


Toppi viskoosia Dress In | klingel.fi\nOlet täällä: Etusivu Naiset Vaatteet Puserot Paitapuserot Toppi viskoosia\nDress In -merkkinen toppi toimii sekä yksinään hihattomana yläosana että jakun tai läpikuultavan puseron kumppanina. Ihastuttava kukkakuosi. Pidentävän vaikutelman antava V-pääntie. Kuminauha helmassa. Suora leikkaus laskeutuu väljästi ja antaa liikkumatilaa. Leveät olkaimet lisäävät topin istuvuutta. Läpinäkymätön materiaali ei päästä ihoa kuultamaan läpi. Tilaat tämän Dress In -merkkisen topin verkkokaupastamme. Verkko-ostosten teko on helppoa, turvallista ja hauskaa!


KTM Freeride 350 cm³ 2013 - Nokia - Moottoripyörä - Nettimoto\nTrial- painoitteinen enduro. Täysin kunnossa ja jämptisti huollettu. Tällä hakeudut kalutulta polulta syrjään, herätät tasapainoaistisi ja sinussa asuvan trial-kuskin kuolleista ja toki voit myös ajaa enduroa. Mitä hankalampi maasto, sitä ilosempin on kuski. Kevyempi, pitkäikäisempi ja kestävämpi kuin EXC. Siinä Freeride "pähkinänkuoressa". Punakilpisenä ajetut kaksi KärmeKustaata näkyvät merkintöinä myös käyttöönottodokumentissa, joka taas on verotusarvoa ajatellen eduksi, mikäli aiot hakea tähän peltikilven. Mukaan huolto-osia ja arvopaperisalkku. 1 omistaja. Ajettu 165h\nTrial- painoitteinen enduro.\nTäysin kunnossa ja jämptisti huollettu.\nTällä hakeudut kalutulta polulta syrjään, herätät tasapainoaistisi ja sinussa asuvan trial-kuskin kuolleista ja toki voit myös ajaa enduroa.\nMitä hankalampi maasto, sitä ilosempin on kuski.\nKevyempi, pitkäikäisempi ja kestävämpi kuin EXC.\nSiinä Freeride "pähkinänkuoressa".\nPunakilpisenä ajetut kaksi KärmeKustaata näkyvät merkintöinä myös käyttöönottodokumentissa, joka taas on verotusarvoa ajatellen eduksi, mikäli aiot hakea tähän peltikilven.\nMukaan huolto-osia ja arvopaperisalkku.\nAjettu 165h Piilota »\nTimo Majamäki, Nokia\nNettimoto ID 2479708


Yleinen – Ekosivistys – Ekosocial bildning\nJulkaistu 8.3.2021 8.3.2021\nEkologisuus oman pihan suunnittelussa\nTiesitkö, että jo muutamalla asialla saa luotua pihasta ekologisemman. Osa ei vaadi edes ylimääräistä rahaa, vaan ennemminkin oikeita valintoja.\nJatka lukemista ”Ekologisuus oman pihan suunnittelussa”\nJulkaistu 24.1.2021 11.2.2021\nKestävää tulevaisuutta metsästämässä\nJoulukuussa 2020 päättyi Omnia Espoon työväenopiston ja Esbo Arbiksen yhteinen hanke ”Ekososiaalinen sivistys osana kansalaisopiston toimintaa”. Kipinä hankerahoituksen hakemiseen syntyi tarpeesta konkretisoida kestävän kehityksen toimintatapoja työyhteisössä sekä sitouttaa tuntiopettajia kestävään toimintaan. Rahoitusta haettiin opetushallituksen laatu- ja kehittämisavustuksista. Rahoitus saatiin ja hanke käynnistettiin keväällä 2019 ja sen tavoitteena oli perehdyttää opistojen henkilökuntaa ekososiaalisen sivistyksen käsitteeseen.\nJatka lukemista ”Kestävää tulevaisuutta metsästämässä”\nJulkaistu 1.10.2020 16.12.2020\nEkososiaalisen sivistyksen arvot maahanmuuttajanuorten koulutuksessa\nMaahanmuuttajanuorten koulutuksessa (MANU) Omniassa opiskellaan suomea suomeksi 24 tuntia viikossa. Opetusryhmään kuuluu kaksi suomen kielen opettajaa, sosiaalityöntekijä ja opinto-ohjaaja. Opiskelijat jaetaan kahteen eri ryhmään taitotason perusteella, mutta ryhmät työskentelevät usein myös yhdessä. Koulutuksessa opiskellaan suomen kielen lisäksi yhteiskuntatietoa. Opiskelijat saavat yhdeksän kuukauden aikana paljon tukea arjen hyvinvointiin.\nJatka lukemista ”Ekososiaalisen sivistyksen arvot maahanmuuttajanuorten koulutuksessa”\nJulkaistu 13.7.2020 16.12.2020\nLausuntataiteilija ja näyttelijä Inkeri Kivimäki toimii Espoon työväenopistossa tuntiopettajana. Alla hänen henkilökohtainen tarinansa kulttuurin merkityksestä ihmiselle sekä siitä miten kulttuuri kiertää sukupolvilta toisille. Tekstissä valoitetaan myös taidekasvatuksen merkitystä opettajan omakohtaisen kokemuksen kautta.\nKirjoittamiseni motiivi on säilyttää kosketuspintaa elettyyn elämään ja lisätä luottamustani tulevaan. Luottamus tarkoittaa myös vapautta, vapautta elämään, jossa kukaan toinen ei tiedä paremmin, mikä minulle on parasta.\nJatka lukemista ”Kulttuurinen kestävyys – Mitä taidekasvatus voi kasvattaa ihmisessä?”\nJulkaistu 7.7.2020 16.12.2020\nOlemme Espoon työväenopiston liikunnan, terveyden ja hyvinvoinnin ainealueella heränneet uuteen ekososiaaliseen ajattelemisen tapaan ja ymmärrämme olevamme keskellä suurta toimintakulttuurin muutosta. Tavoitteenamme on, että ekososiaalista sivistystä määrittävät käsitteet, vastuullisuus, kohtuullisuus, systeeminen maailmansuhde ja ihmistenvälisyys sekä ekologinen ja sosiaalinen arvoperusta, ohjaisivat ainealueemme toiminnan suunnittelua, toteutusta ja kehittämistä. Huomioimalla ja tarkastelemalla ainealueemme toiminnan vaikutuksia ihmisen ja luonnon suhteeseen, ihmisten väliseen vuorovaikutukseen ja vastuullisen käyttäytymisen lisääntymiseen, voimme kehittää ja muuttaa toimintaamme yksilö- ja organisaatiotasolla kohti ekososiaalisen sivistyksen mukaista toimintatapaa.\nJatka lukemista ”Liiku ja voi hyvin – kohti ekososiaalista sivistystä!”\nJulkaistu 12.6.2020 16.12.2020\nKäsitöiden teko tuo hyvää oloa, elämyksiä ja kädentaitojen osaamista. Käsitöiden opetus lisää yhteisöllisyyttä, osallisuutta, sallivuutta ja vahvistaa luottamusta omiin kykyihin. Kurssitoiminta antaa mahdollisuuden kohtaamiselle ja luo sosiaalisia verkostoja.\nNämä ovat asioita, jotka tekevät elämisestä elämisen arvoista ja joiden vahvistaminen lisää kokemuksiamme hyvästä elämästä loputtomasti.\nJatka lukemista ”Hyvää oloa ja mielenrauhaa käsitöistä”\nJulkaistu 3.6.2020 29.12.2020\nKulttuurinen kestävyys teatteri -ja kirjallisuusaineissa Espoon työväenopistossa\nMe olemme menneisyys, me olemme nykyisyys, me olemme tulevaisuus. Me olemme luja sidos sukupolvien ketjussa.\nMeidät on asetettu paljon vartijaksi. Kulttuuriperinnön vaaliminen ja siirtäminen sukupolvilta toisille on osa kulttuurista kestävää kehitystä, osa historiallista jatkumoa.\nHerkistyen, tarkkaavaisesti on luettava ihmiskunnan julma historia, jotta voisimme oppia menneestä\nja suitsia vääryyksiä.\nJatka lukemista ”Kulttuurinen silta kestävään tulevaisuuteen”\nJulkaistu 25.5.2020 29.12.2020\nAivoliiton konseptiin perustuvaa Juttu-tupa -toimintaa on järjestetty kurssimuotoisena Espoon työväenopistossa jo vuodesta 2011 alkaen. Juttu-tupa on tarkoitettu henkilöille, joilla on aivoverenvuodon tai aivoinfarktin aiheuttama afasia. Afasiaan liittyy erilaiset puheen tuottamisen, puheen ymmärtämisen, lukemisen ja kirjoittamisen vaikeudet. Usein henkilöillä on myös aivoverenkiertohäiriön mukanaan tuomia motorisia vaikeuksia, esimerkiksi oikean puolen halvaus.\nJatka lukemista ”Juttu-tupa ja ekososiaalinen sivistys”\nJulkaistu 3.4.2020 8.2.2021\nKohti parempaa huomista – kotitalousopetus ja ekososiaalinen sivistys\nViime syksyn Eloseminaarissa (20.8.2019) OKKA-säätiön Erkka Laininen kysyi Ekososiaalinen sivistys ja kestävä tulevaisuus -luennollaan: ”Mistä tulevaisuuden koulutuksesta on kysymys – osaamisesta ja taidoista vai sivistymisestä?” Kysymys oli mielestäni keskeinen, ja kotitalouden tuntiopettajana aloin pohtia, kuinka itse vastaisin tähän omalta osaltani. Kotitalousopetuksen lähtökohtana nähdään helposti kotitalousosaamisen ja -taitojen opettaminen kurssilaisille, mutta miten sivistys näkyy kotitalousopetuksessa?\nJatka lukemista ”Kohti parempaa huomista – kotitalousopetus ja ekososiaalinen sivistys”\nJulkaistu 18.2.2020 8.2.2021\nTransformatiivinen oppiminen – koulutus opettajille\nTäysi salillinen työväenopiston opettajia kokoontui perjantaina 7. helmikuuta Tapiolan Itätuulenpiha 1:ssä järjestettyyn tilaisuuteen, jonka teemana oli transformatiivinen oppiminen. Professori Arto O. Salonen luennoi transformatiivisesta (uudistavasta) oppimisesta aikuisopetuksessa.\nJatka lukemista ”Transformatiivinen oppiminen – koulutus opettajille”\nJulkaistu 17.12.2019 8.2.2021\nEkososiaalinen sivistys – arvovalinta\nOmnia Espoon työväenopistossa ja Esbo arbiksessa on syksyn 2019 aikana määritelty henkilökunnan voimin, mitä ekososiaalinen sivistys tarkoittaa meillä työväenopistoissa. Työpajoissa kerätyistä materiaaleista koottiin padlet-seinä, jossa työntekijät pystyivät kommentoimaan yhdessä koottuja periaatteita.\nJatka lukemista ”Ekososiaalinen sivistys – arvovalinta”\nJulkaistu 16.11.2019 8.2.2021\nEspoon työväenopiston ja Esbo Arbiksen opettajat sekä muu henkilökunta oli perjantaina 15.11.2019 kutsuttu koulun penkille Tulevaisuuskouluun .\nTulevaisuuskoulun Otto Tähkäpää ja Teija Peura vetivät innostavan ja mieleenpainuvan aamupäivän. Saimme lyhyen oppimäärän tulevaisuuden tutkimuksesta ja tulevaisuusajattelusta. Opimme, että ennakointi- ja tulevaisuustaitojen kehittäminen on meille kaikille tärkeää.\nJatka lukemista ”Tulevaisuuskoulu vierailulla”\nJulkaistu 10.9.2019 8.2.2021\nSyksyn Opeareena Tapiolassa\nSyyslukukausi aloitettiin perinteisellä tuntiopettajien opeareenalla. Opeareena on Espoon työväenopiston tuntiopettajien foorumi, jossa opettajat saavat tietoa ajankohtaisista asioista sekä tapaavat toisiaan.\nTänä syksynä Opeareena muodostui erilaisista rasteista, joilla tuntiopettajat saivat tietoa opiston toiminnasta sekä opetukseen liittyvistä asioista. Yksi rasteista oli ekososiaalisen sivistyksen ja kestävän kehityksen rasti, jossa tuntiopettajien kanssa käytiin läpi työväenopiston kestävän tulevaisuuden tavoitteet. Rastilla myös kerättiin tuntiopettajien kommentteja ja ajatuksia aiheesta.\nJatka lukemista ”Syksyn Opeareena Tapiolassa”\nJulkaistu 21.8.2019 8.2.2021\n20.8.2019 Tapiolassa järjestettiin kymmenes Eloseminaari. Eloseminaari on Uudenmaan kansalaisopistojen yhteinen syksyn aloitus ja seminaarin isännöinti vaihtuu vuosittain. Juhlavuoden seminaari järjestettiin Omniassa, Espoon työväenopistossa. Seminaarin teemana oli kestävä tulevaisuus.\nJatka lukemista ”Eloseminaari 20.8.2019”\nEkologisuus oman pihan suunnittelussa 8.3.2021\nKestävää tulevaisuutta metsästämässä 24.1.2021\nEkososiaalisen sivistyksen arvot maahanmuuttajanuorten koulutuksessa 1.10.2020\nKulttuurinen kestävyys – Mitä taidekasvatus voi kasvattaa ihmisessä? 13.7.2020\nLiiku ja voi hyvin – kohti ekososiaalista sivistystä! 7.7.2020\n@Omniasome #Espoontyöväenopisto OpeAreena käynnissä. Teamsissa yhteensä 133 osallistujaa. Ihmisarvoinen Omnia #kestäväkehitys #kestävätulevaisuus toteutuu opetuksessamme uskona ihmisiin, turvallisena ja kuuntelevana ilmapiirinä ja luomalla ainutlaatuisia kohtaamisen hetkiä.\nFaculty of Agriculture and Forestry@AgriForHelsinki·\nTänään keskustellaan siitä, miltä #kestävätulevaisuus näyttää. Tervetuloa mukaan @tieteidenyo #mmtdk @helsinkiuni verkkotapahtumaamme klo 17:15! Puhujina mm. @JohannaMuurinen, @NikoRaty ja @HennaVepsalaine, @Sensorymari juontaa. Linjoille pääset täältä👇 https://t.co/KCaGALVomR\nOletko jo ilmoittautunut? Suosittelen! #ympäristövastuullisuus #yritykset #resurssiviisaus #kiertotalous #ilmastonmuutos #keskisuomi #kestävätulevaisuus #uudistuminen #vihreäsiirtymä\n👨🏽🦳 keskiviikkona 19.1. 2022\n👵🏽 kello 18-20.\n👨🏽 Vielä ehtii ilmoittautua!\nBig-Flash - Kestävästi kohti kilpailukykyä@BigFlash_hanke·\n🌿 #Vihreäsiirtymä & #digitalisaatio tarjoavat paljon mahdollisuuksia.\n🦾 #Yritykset ovat edelläkävijöitä muutoksen toteuttamisessa.\n👉 Yrittäjät päättävät: #osaamisenkehittäminen, #rekrytointi, #investointi ja\n👉 uusiin mahdollisuuksiin panostamisesta


Opastus Espoon Olarissa sijaitsevalle pelipaikalle\nOsoite: Koronakatu 2 Tapiolasta muutama kilometri länteen. Liiketalo Kuitinmäentien ja Friisinkalliontien kulmauksessa, lähellä Olarin Prismaa, Kuitinmäentien vastakkaisella puolella on Länsikeskus, jossa toimii mm. Tokmanni.\nSisäänkäynti tontille johtavan kulkureitin vieressä olevan A-portaan ohittaen talon vastakkaiselle puolella olevan B-portaan kautta. Portaassa on hissi.\nTarkennettu karttanäkymä, jossa myös bussipysäkit näkyvissä.\nHenkilöautolla pelipaikallle ajetaan Friisinkalliontien kautta, jolta käännytään Kuitinkadulle ja seuraavasta risteyksestä oikealle Koronakadulle. Pihassa on hyvin pysäköintilaa pelien ajaksi.\nIdästä (Helsingin suunnasta) tulevilla on paras yhteys vaihtaa metrolta Tapiolassa tai Nittykummussa bussiin 124, jolla on pysäkki aivan pelipaikan kohdalla. Toinen vaihtoehto on ajaa metrolla Matinkylään, josta linjat 531, 531B, 532 ja 533 ruokkivat Olarin suuntaan Päiväntaitteen ja Meteorinsillan (eli Länsiväylän ja Kuitinmäentien ylittävien teiden jälkeisille) pysäkeille, joilta on n. 5 minuutin kävelymatka pelipaikalle. Isosta Omenasta näille linjoille pääsee laitureilta 21 ja 22, jotka ovat metron uloskäynnistä tultaessa heti kadun (Matinkyläntie) vastakkaisella puolella. Matinkylän metroasemalta pääsee nyös ilman bussia kävelemällä n. 15 minuutissa pelipaikalle. Nopein yhteys on Ison Omenan länsipuolelta Tynnyripuiston kautta kulkevaa polkua pitkin, Länsiväylän alittavan tunnelin kautta suoraan eteenpäin, jolloin edessä olevan Kuitinmäentien takana pelipaikka jo näkyykin vasemmalla puolella.\nEspoon länsisuunnasta kiemurtelee suoran linjan 124 lisäksi Esponlahdesta Puolarmetsän kautta myös linja 125 Kuitinmäkeen, josta on lyhyt kävelymatka pelipaikalle tai jos vaihtopysäkille osuu joku linjoista 531, 531B, 532 tai 533, niin matkaa voi jouduttaa kulkemalla pari pysäkinväliä näillä linjoilla.\nPohjoisen suunnasta tulevien kannattanee tarkastella metrolle ohjaavien linjojen käyttöä ja linjojen 531 (Jorvista), 532 (Leppävaarasta), 533 (Järvenperältä) yhdistämistä reittisuunnitelmaan. Yksi vaihtoehtoehto on myös käyttää linjaa 543, joka ohittaa Espoon keskukesta Kilon liittymästä Kokinkylän kautta ihan pelipaikkamme Friisinkalliontien pysäkin kohdalla (lähellä Tiistinniiityn koulua).