Viikon vaellus Urho Kekkosen kansallispuiston halki – REISSUVIHKO\n28.7.2021 28.7.2021 Kategoriat Eurooppa, Lappi, Luonto- ja aktiivilomat, Suomianterinmukka, Blogi, heinäkuu, Kokemuksia, lapin vaellus, Lappi, luirojärvi, Retkeily, tuiskukuru, ukk, urho kekkosen kansallispuisto, vaellus, vaellus heinäkuussa, vaelluskertomusJätä kommentti artikkeliin Viikon vaellus Urho Kekkosen kansallispuiston halki\nHeinäkuu 2021. Seitsemän päivää, kuusi yötä ja suunnitelmana vaeltaa noin 90 kilometriä Urho Kekkosen kansallispuiston halki Raja-Joosepista Kiilopäälle. Löydät tämän vaelluksen myös YouTubesta ja 7-osaisena podcastina Podplaysta, Spotifysta ja Apple Musicista.\nSyyskuisen ruskavaelluksemme myötä UKK-puisto taisi tehdä pysyvän kodin sydämiimme ja oli aika helppoa tehdä päätös siitä, että heinäkuunkin vaelluksemme kohteena on tämä vuonna 1983 perustettu kansallispuisto.\nUrho Kekkosen kansallispuisto jakautuu kahteen vyöhykkeeseen: pienempi retkeilyvyöhyke ympäröi alueen turistikeskuksia Saariselkää ja Kiilopäätä. Erämaavyöhyke (tai syrjävyöhyke) kattaa valtaosan muusta puistosta. Vyöhykkeet eroavat vaeltajan kannalta olennaisesti toisistaan, sillä retkeilyvyöhykkeellä esimerkiksi tulenteko ja leiriytyminen on sallittua ainoastaan niille osoitetuilla paikoilla, kun taas erämaa- tai syrjävyöhykkeellä leiriytyminen on sallittua lähes kaikkialla (pl. Paratiisikuru ja Lumikuru) ja tuletkin saa varoitukset huomioiden tehdä minne tahansa. Tulenteon suhteen kannustan kuitenkin harkitsemaan, että onko välttämätöntä tehdä uutta tulipaikkaa ja jos on, niin peittämään sen jäljet mahdollisimman hyvin.\nLähdemme vaeltamaan neljän hengen tiiminä. Mukana on vaimoni Henna ja ystäväpariskunta Tiina ja Marko. Koko ryhmällä on aiempaa vaelluskokemusta, joten ensikertalaisia ei tällä reissulla mukana ole. Jokainen tietää ainakin suurin piirtein, mihin on ryhtymässä, vaikka yllätyksiltä ei kai oikein millään reissulla voi välttyä.\nVasemmalta oikealle: Lauri, Henna, Marko, Tiina\nPäivä 1, Raja-Joosepista nimettömälle lammelle Peuranampumapään rinteeseen (15 km)\nLähdimme vaeltamaan iltapäivällä neljän aikaan ajettuamme ensin Rukalta Kiilopäälle. Kiilopäälle jätimme autot parkkiin, josta saimme kyydin Raja-Jooseppiin. Kiilopään iso parkkipaikka on edullinen (3 € / yö) ja rahat menevät Suomen Ladulle, joka ylläpitää suurinta osaa Kiilopään toiminnoista.\nRaja-Joosepista lähdimme polkuja pitkin kävelemään Kiertämäjokea pitkin etelän suuntaan. Polku oli pääasiassa varsin hyväkulkuinen, mutta ajoittain kovin märkä ympäröivien kosteikkojen vuoksi, vaikka takana olikin pitkään jatkunut kuuma ja kuiva jakso. Saattaisi olla aikamoinen motivaatiosyöppö tämä reitti, jos vettä olisi lähiaikoina sadellut enemmän.\nLounaan söimme muutaman kilometrin kulkemisen jälkeen Alemman Kiertämäjärven laavulla. Aurinko paistoi lähes pilvettömältä taivaalta ja elohopea kipusi 27 asteeseen. Aika kuuma. Onneksi tuleville päiville on luvassa viileämpää säätä.\nAlemmalta Kiertämäjärveltä jatkoimme edelleen polkua ja jokea pitkin etelän suuntaan, kunnes saavuimme Ylemmälle Kiertämäjärvelle. Lyhyen matkan päässä olisi autiotupa, mutta päätimme jatkaa tästä matkaa vielä muutaman kilometrin verran, jotta seuraavan päivän etappi Anterinmukkaan olisi hieman lyhyempi. Olin saanut vinkin, että lähistöllä on hieno lampi, jonka rannoilla on hyvä leiriytyä. Niinpä ylitimme vesistön (joka oli tässä vaiheessa vaihtunut Kiertämäjoesta Kiertämäojaksi) suoraan poroaidan kohdalta ja painuimme poluttomaan maastoon. Kiersimme Ylemmän Kiertämäjärven sen länsipuolelta ja lähdimme nousemaan loivaa rinnettä kohti kartassa näkyvää lampea.\nKiertämäojan ylitys poroaidan kohdalla\nMatka tuntui tässä vaiheessa jo melko pitkältä. Ensimmäisen päivän maasto oli vähän mitäänsanomatonta muutamia hienoja maisemia lukuun ottamatta ja viimeiset kolme kilometriä kosteassa ja hieman vaikeakulkuisessa varvikossa söivät hieman tunnelmaa. Perillä meitä odotti kuitenkin mieluisa yllätys. Lampi ja sen ympäristö olivat todella kauniita. Telttapaikkoja löytyi vaikka millä mitalla ja lammen vesi oli juuri sopivan lämpöistä pientä iltapesua varten.\nTelttana minulla ja Hennalla Fjällräven Abisko Shape 3, jolle uskaltaa muutaman vaelluksen perusteella antaa suosittelut.\nPystytimme teltat keskiyön auringon paistaessa horisontissa, valaisten edessämme siintävän Peuranampumapään huipun komeasti. Vaellustunnelma alkoi sittenkin löytymään!\nPäivä 2, Peuranampumapään yli Anterinmukkaan (15 km)\nToisesta vaelluspäivästä oli tulossa jännittävä ja uusi kokemus meille kaikille, sillä se kulki täysin poluttomassa maastossa. Päivä alkoi nousulla Peuranampumapään päälle, josta suunnitelmana oli jatkaa useiden tuntureiden yli kohti Anterinmukkaa.\nPeuranampumapään päällä on useita pieniä lampia ja pysähdyimme useaan otteeseen ihailemaan maisemaa täältä reilun 500 metrin korkeudesta. Se on upea tunne, kun ensimmäisen kerran pääset vaelluksella tunturiin ja jylhä erämaa ympärillä avautuu lintuperspektiivistä.\nPeuranampumapään pienet lammet olivat hienoja.\nMatka eteni, mutta jotenkin poikkeuksellisen hitaasti. Lounaan söimme jo muutaman kilometrin kulkemisen jälkeen Peuranampumapäältä laskutuessamme, kun eteen sattui sopivan näköinen lampi. Tässä pysähdyimme myös ensimmäisen kerran katsomaan kunnolla päivän reittiämme, joka näkyi suoraan edessä. Ensin pitäisi ylittää Hirvaspäät, sen jälkeen vielä korkeampi Kuikkapää ja lopulta vielä Rovapää. Kaikki melko kivisiä tuntureita. Kartalla tämä näytti helpommalta kuin nyt, kun tunturit edessämme kohosivat korkeuksiin. Siitäkin huolimatta, että olemme jo melko kokeneita vaeltajia, olimme ehkä tehneet pienen arviointivirheen ryhmämme kyvyistä kulkea rakkakivikossa pitkiä matkoja.\nItse viihdyn näissä kivikoissa hyvin, mutta esimerkiksi Henna ei nauti niistä pätkääkään. Lisäksi hänen oikuttelava polvi ja Tiinan kipeytynyt akillesjänne kertoivat, että nyt olisi hyvä aika katsoa reittisuunnitelmaa uusien lasien läpi. Päätimme kulkea Hirvaspäiden satulaan, josta näkyisi paremmin, mitä niiden takana odotti. Satulassa meillä oli käytännössä kaksi vaihtoehtoa: jatkaa tuntureita pitkin rakkakivikossa tai pudottaa alas jokilaaksoon ja kulkea metsässä loppumatka. Valitsimme jälkimmäisen, sillä Hennan polvikivut olivat jo sitä luokkaa, että tunturissa vaellus olisi saattanut jäädä kesken. Typerintä olisi ottaa turhia riskejä.\nHymy, jossa häivähdys pitkän päivän aiheuttamaa turhautumista.\nJokilaakson metsä oli onneksi melko helppokulkuista, joskin varvikon ja sammaleen alla piilossa olevia kiviä piti vähän varoa. Tarvottuamme aikamme mäntymetsässä, löysimme terävän Rovapään ja Mukkavaaran väliselle kurulle. Kurun reunaa pitkin kulki jo pieni polku, jota seurasimme viimeiset pari kilometriä Anterinmukkaan.\nAnterinmukka on ylivoimainen suosikkipaikkani UKK-puistossa. Hieno ja tunnelmallinen autiotupa, jonka Keskon miehet rakensivat vuosina 1964-1984 ja Anterinjoen varressa maailman paras erämaasauna, jonka pehmeissä löylyissä on upeaa karistaa päivän murheet ja lihassäryt taakseen.\nTämä Ortliebin 10 litran vesipussi kulkee aina vaelluksilla mukana. Kätevä etenkin silloin, kun vedenottopaikalle on hieman matkaa.\nSaunomisen jälkeen äänitimme Hennan kanssa vielä jaksollisen Havuja kengissä -podcastiamme, jossa tällä kertaa puhuimme siitä, mitä vaeltaminen (ennen kaikkea ne varusteet) maksavat ja kuinka halvalla ne voisi parhaimmillaan saada.\nTämä päivä oli ennen kaikkea opettavainen. Kuljimme ensimmäistä kertaa kokonaisen päivän poluttomassa maastossa ja meidät pääsi hieman yllättämään, miten raskasta se lopulta oli. Olemme toki aiemminkin kulkeneet poluttomia pätkiä, muttei koskaan näin pitkää matkaa kerralla. Syysvaelluksen suunnitelmat menivät kertaheitolla uusiksi, sillä olin suunnitellut lähes koko vaelluksen poluttomaan maastoon. Päivän raskauteen saattoi ilman muuta myös vaikuttaa se, että kyseessä oli toinen vaelluspäivä, joka ainakin meille on joka kerta se vaelluksen hankalin päivä. Lihakset ovat aina vähän hellänä ensimmäisen päivän kulkemisesta ja matka ei tunnu oikein etenevän. Kolmantena päivänä aina helpottaa ja niin tälläkin kertaa.\nPäivä 3, Anterinmukasta Muorravaarakkaan (10 km)\nEdellispäivän jalkavaivojen ja raskaan maaston jälkeen edessä oli niin sanottu lepopäivä. Päivän reitti kulkee helppokulkuista polkua pitkin tasaista jokiuomaa mukaillen länttä kohti. Yksi loiva nousu ja lopuksi jyrkkä laskutuminen Tiuhtelmakurua pitkin ja niin jo saavuttiin Muorravaarakanruoktuun autiotuvan pihapiiriin. Nettiyhteyskin saatiin hetkellisesti, kun tulimme päivän korkeimmalle kohdalle ja saimme tarkistettua säätiedot.\nPäivän korkein kohta. Komeassa maisemassa näkyi niin Pirunportti, Lumikuru kuin Sokostin huippu (ei kuvassa).\nIllaksi luvataan sadetta ja ukkosta. Tässä kohtaa olimme kiitollisia, että matkaa oli enää vähän jäljellä ja ehtisimme juuri ennen sateen alkamista illan leiriin. Sade saapui kuin tilauksesta juuri kun olimme saaneet teltat pystytettyä. Myöhemmin joukkoon liittyi ukkonenkin, jota oli mukavaa ihastella autiotuvan kuistilla.\nSade- ja ukkospilvet Muorravaarakan tuvalla.\nHenna salakuvasi retkeilytubettajaa hommissaan.\nSaapuessamme Muorravaarakkaan, olimme ainoat ihmiset paikalla. Melkoinen kontrasti syyskuun ruskavaellukseen, jolloin koko tienoo oli täynnä telttoja ja muistutti hetkittäin festareiden leirintäalueita. Ukkoskuurojen läpi saapui illan mittaan vielä joitakin vaeltajia, jotka sade oli kastellut melko huolellisesti. Ei käynyt kateeksi.\nIltapalaksi söimme Hennan kanssa meksikonpataa, jota ahmiessamme mietimme, mistä ihmeestä se Meksiko tähän pataan tuli, koska maussa se ainakin loisti poissaolollaan. Mitäänsanomattoman illallisen kruunasi kuitenkin Tiinan Trangialla paistamat kauraletut.\nTiina paistaa lettuja, tubettaja kuvaa.\nRuokailujen jälkeen äänitimme tuvan kuistilla vielä yhden jakson podcastia, jossa syvennyimme Tiinan ja Markon Nepalin vaellukseen ja sen kohokohtiin.\nPäivä 4, Muorravaarakasta Luirojärvelle (16 km)\nLaskeskelin edellisiltana kartasta korkeuskäyriä ja totesin aamulla ryhmällemme, että nyt olisi syytä tankata hyvä aamiainen ja ottaa alkumatkalle taskuun vähän purtavaa, sillä edessä oli yli 300 metriä nousua, joka alkoi ensin loivana ja muuttui loppua kohti jyrkemmäksi. Olin myös hieman huolissani Hennan polvesta, että miten se reagoi, kun kylmillä jaloilla lähdetään suoraan 6 kilometriä jatkuvaan ylämäkeen.\nKaikki huoleni onneksi osoittautuivat turhaksi, sillä nousu oli todella helppo ja koko ryhmän tunnelma oli mainio. Alkumatkan kävelimme metsäistä polkua pitkin, josta hiljalleen noustiin kohti puurajaa. Lähestyessämme Lumikurua, huomasimme kävelleemme ohi polun risteyksestä, josta tarkoitus oli lähteä nousemaan toista kurua pitkin päivän korkeimmalle kohdalle. Tämä pieni suunnistusvirhe oli kuitenkin meidän onni, sillä kulkemamme poluton maasto oli tällä kertaa hyvin helppoa ja mielettömän kaunista. Mieleen tulivat Itävallan alppiniityt, kun nousimme vihreää ja vehreää tunturia ylöspäin. Kaikkien kasvoilla oli koko nousun ajan leveä hymy ja maisemia oikein ahmittiin silmillä. Tämän takia näihin reissuihin kai tulee lähdettyä, tokaisin itsekseni.\nLounaan pysähdyimme syömään puron varteen, joka laskee alaspäin kohti Pälkkimäojan laavua. Upea lounaspaikka. Aurinkoa lähes pilvettömältä taivaalta, sopiva tuuli, joka piti itikat poissa ja vielä ne maisemat…\nKävelimme Pälkkimäojaa myötäillen lounaalta muutaman kilometrin alamäkeen ja pidimme kahvitauon Pälkkimäojan laavulla. Hieno paikka tämäkin ja oikein hyvä myös majoittautumiseen, jos sattuisi sopivasti matkan varrelle. Huussikin löytyy. Laavulla kohtasimme synnyinkaupungissani Hampurissa asuvan suomalaisperheen, joka oli meidän tapaan matkalla Luirojärvelle.\nLoppumatka Luirolle sujui vauhdikkaasti hyvää polkua kävellen. Pidimme matkalla kuitenkin useita lyhyitä taukoja noin 1-1,5 kilometrin välein, jotta kaikkien jalat kantavat hyvin tulevinakin päivinä. Sitä sanotaan, että matka ei tapa, vaan vauhti tappaa.\nLuirolle saapuessamme oli kello sopivasti sen verran, että miesten saunavuoro oli juuri alkanut. Niinpä minä ja Marko painuimme suoraan löylyihin ja Henna ja Tiina jäivät pystyttämään telttoja järvenrantatontillemme. Luiron löylyt tuntuivat mahtavalta, vaikka vaelluspäivä olikin mukava ja matkasta huolimatta todella kevyt. Pari pulahdusta pääsimme järvessäkin tekemään. Vesi oli mukavan lämpöistä. Meidän saunavuoron jälkeen Henna ja Tiina pääsivät löylyihin ja vieläpä ihan kahdestaan – sen verran vähän oli naisretkeilijöitä liikkeellä tällä kertaa Luirolla.\nIllallisen päälle valmistimme vielä popcornia Trangialla. Helppoa ja hyvää herkkua vaelluksella!\nTarkista aina, onko saunalla vuoroja, vai voiko löylyihin mennä oman mielen mukaan. Esimerkiksi Luirolla on alkuillasta miesten ja naisten yleiset vuorot, jonka jälkeen saunaan voi mennä vapaasti omassa porukassa (toki muiden halukkaiden saunojien kanssa asiasta sopien). Anterinmukassa taas vuoroja ei ole, vaan saunaan mennään siinä järjestyksessä kuin muiden retkeilijöiden kanssa sovitaan. Syksyllä väkeä oli sen verran paljon, että sovimme miesten ja naisten vuoroista muiden kanssa ja päästimme edelle pariskunnan, joka oli vielä jatkamassa matkaansa tästä.\nSaunoissa on syytä noudattaa hyviä tapoja. Ei esimerkiksi saunota montaa tuntia, kun muut odottavat vuoroaan.\nPidetään tulta kiukaassa ja lämminvesipadassa yllä niin, että seuraavillekin riittää lämpöä.\nKannetaan vettä saunalle, etteivät ämpärit tai lämminvesisäiliö loista tyhjyyttään seuraavan tullessa löylyihin.\nTehdään polttopuut (ja tarvittaessa kiehiset) valmiiksi seuraaville.\nJätetään sauna vähän parempaan kuntoon kuin missä se oli sinne tullessa.\nSaippuat eivät kuulu luonnonvesiin, vaikka olisivatkin biohajoavia (ne eivät hajoa veteen). Peseydy siis mieluiten saunassa tai sellaisessa paikassa, jossa saippuavesi valuu maahan.\nSaunat eivät ole ilmaisia, vaan niistä suoritetaan maksu Erälupien verkkokauppaan. UKK:ssa saunamaksu on 7 € per aikuinen (lapset 4 €). Saunaa ei tarvitse maksaa siltä istumalta, vaan sen voi hoitaa joko etukäteen tai jälkeenpäin. Näillä(kin) rahoilla ylläpidetään retkeilyfasiliteetteja, kuten saunoja, tulipaikkoja, autiotupia ja niin edelleen. On siis kaikkien retkeilijöiden edun mukaista, että jokainen käy hoitamassa saunamaksun.\nPäivä 5, Luirojärveltä Tuiskukuruun (8,5 km)\nTaas tällainen välipäivä matkan puolesta. Moni vaeltaja kulkee Kiilopään ja Luiron välisen etapin yhdellä yöpymisellä, mutta miksi kiirehtiä, kun ei ole pakko?\nPidimme oikein rennon aamun Luirojärvellä. Söimme aamiaisen kaikessa rauhassa, emmekä pitäneet kiirettä rinkkojen pakkaamisen suhteen. Päivän etappi oli suunniteltu lyhyeksi, jotta halukkaat voisivat aamupäivällä käydä huiputtamassa Sokostin niin halutessaan. Yhtäkään halukasta ei kuitenkaan porukastamme löytynyt, joten vietimme rennon aamupäivän yhdessä. Nukuttiinkin hieman pidempään. Liikkeelle lähdettiin vasta puolenpäivän jälkeen.\nMatkanteko alkoi heti leveähkön joen ylityksellä. Joki oli erittäin matala, eli kenenkään ei tarvinut riisua housujaan, vaan lahkeiden kääriminen (tai omassa tapauksessa niiden irrottaminen) riitti. Päivän etappi oli muuten vähän tylsähkö. Ei pahemmin maisemia, mitä ihailla (pari kohtaa lukuun ottamatta).\nTuiskukurulle saapuessamme päällimmäinen tunne oli pieni pettymys. Edellispäivien hienojen leirien jälkeen Tuiskukuru vaikutti vähän kolkolta ja ryteikköiseltä paikalta. Mietimme jopa, että olisimme jatkaneet vielä matkaa, mutta lopulta silmä tottui ympäristöön ja päätimme pystyttää teltat tähän. Harmaa taivaskin saattoi osaltaan vaikuttaa fiilikseen, sillä pilviverhon väistyessä tunnelma parani huomattavasti.\nMaisemaa hieman etäämmällä teltoilta Tuiskukurulla.\nIllallisen aika. Välineenä meillä on kaasukäyttöinen Trangia.\nIllalla äänitimme vielä Havuja kengissä -podcastia, jossa oli vuorossa ensimmäinen Q&A -jaksomme. Espoolaisen Jannen kysymys hymyilytti: ”Miksi ihminen tekee tuon itselleen? Miksei vaan all inclusive, kylmä juoma ja illalla salsanäytöstä hotellilla?”. No, sillekin on aikansa ja paikkansa, mutta juuri nyt luonnossa oli ihmisen hyvä olla.\nPäivä 6, Tuiskukuru – Suomunruoktu (13 km)\nKello löi 9.53 kun rinkka nousi selkään ja jalat lähtivät kantamaan kohti seuraavaa määränpäätä. Edessä oli koko päivän metsäistä maastoa – ei siis tuntureita tai muita näköalapaikkoja. Polut olivat osittain hyvin helppokulkuisia ja välillä tultiin juurakkoisempaan ja kivisempään maastoon. Metsä ympärillä muuttui moneen kertaan ja nopeasti. Ensin kävelet kuivassa männikössä, kunnes yhtäkkiä oletkin synkässä kuusikossa tai vehreässä sekametsässä. Aika kiva pätkä, vaikkei maisemia päästykään ihailemaan.\nSalonlammen laavulla pidimme lounaan jälkeen pidemmän huilitauon. Jos kulkisin Kiilopäältä Luirolle yhden yön taktiikalla, jäisin tähän yöpymään. Telttapaikkoja oli vaikka kuinka paljon, huussi löytyy ja ympäröivä alue on oikein kaunis pienine lampineen ja puroineen.\nTauot ovat vaelluksilla tärkeitä. Henna ja Tiina näyttävät mallisuorituksen onnistuneesta pysähdyksestä laavulla.\nLaavun jälkeen istahdimme vielä hetkeksi hengähtämään hiekkapohjaiselle tulipaikalle, jossa taukoa piti myös kolme nuorta kundia, jotka olivat lähteneet vaellukselleen melko ohuella suunnistusvälineistöllä. Pojilla ei ollut lähtiessään minkäänlaista maastokarttaa (ei paperista, eikä puhelimessa), vaan ainoastaan tupienkin seinissäkin näkyvä yleiskartta, jossa ei näy maaston muotoja tai polkuja. Olivat alkumatkasta heti kulkeneet väärään paikkaan, mutta jotenkin selvinneet ilman kunnollista karttaa ensimmäiset kolme päivää. Lopulta tunturin huipun nettiyhteys antoi heille mahdollisuuden ottaa screen shotteja maastokartasta, jonka turvin kulkivat loppumatkan. Vaikka olivatkin selvinneet, niin omassa päässä pyöri ajatuksia, kuten ”typerää, uhkarohkeaa ja vaarallista”. En missään nimessä suosittele erämaahan lähtemistä ilman karttaa ja kompassia – eksyminen on vähintäänkin todennäköistä. Tästä porukasta yksi oli käynyt aiemmin Karhunkerriksella ja olettanut, että UKK:ssa on samalla tavalla viittoja ja opasteita koko puiston alueella. Viiden minuutin googlettelu olisi kertonut, että näin ei suinkaan ole.\nSuomunruoktulle saavuttuamme alkoi vesisade, jonka ajoitus oli tälläkin kertaa loistava. Saimme teltat pystyyn hyvän sään aikaan ja siirryimme tuvan kuistille sateensuojaan ruoanlaittoon.\nIllan podcast-jaksossa kävimme läpi varusteiden huoltoa vaelluksella ja ennen kaikkea sen jälkeen.\nJostain syystä tämän päivän kuvien teema on naiset makoilemassa eri paikoissa. Tässä Suomunruoktun tuvan kuistilla\nPäivä 7, Suomunruoktulta Kiilopäälle (14 km)\nHeräsimme aikaisin viimeiseen päivään, jotta ehtisimme hyvin kauppaan ja nauttimaan mökin (ja saunan) tuomasta euforiasta ja niinpä olimme jo liikkeellä ennen yhdeksää aamulla. Matka alkoi jo tutuksi tulleella vesistön ylityksellä, kun kahlasimme Suomujoen yli. Maasto oli nyt todella helppokulkuista ja pienine taukoineenkin keskinopeus oli pitkälle yli neljä kilometriä tunnissa.\nTällä etapilla vettä on saatavilla vähän heikosti, joten pysähdyimme lounaalle jo muutaman kilometrin jälkeen, kun polku ylitti puron. Tankkasimme vesipullot täyteen, sillä näillä näkymin viimeisen kymmenen kilometrin matkalla ei vettä enää olisi saatavilla. Jokien vedet olivat koko matkan ajan todella matalalla ja useat purot olivat kuivia, joten emme uskaltaneet luottaa kartassa näkyvään pariin puromerkintään.\nMatka eteni koko päivän hyvin vauhdikkaasti ja pian edessä häämötti jo Niilanpää ja sen päivätupa. Päivätuvalta oli enää muutama kilometri maaliin ja tahti pysyi kovana koko loppumatkan. Taisi kaikilla jo siintää silmissä pullakahvit, kylmät juomat ja illan sauna. Tällaisella tahdilla jalat kipeytyivät kaikilla jossain määrin ja viimeistään nyt huomasimme, miten tärkeää oli aiempina päivinä pitää riittävästi lyhyitä ja pidempiä taukoja. Ei näillä jaloilla enää huomenna vaellettaisi.\nYmpärillä alkoi pyöriä yhä enemmän päiväretkeilijöitä, pyöräilijöitä ja ulkoilevia perheitä, mikä oli merkki siitä, että Kiilopään portti on erittäin lähellä. Eikä aikaakaan, kun kuljimme sen läpi ja tuuletimme onnistuneelle vaellukselle.\nPyysimme satunnaista ohikulkijaa vielä nappaamaan kuvan meistä Kiilopään portilla.\nEnnen pullakahveja oli edessä vielä rinkkojen punnitus, jotta nähdään, paljonko painoa on hävinnyt syötyjen ruokien myötä:\nLähtöpaino 19 kg (oikeasti 18, mutta otin Hennalta kilon verran tavaraa itselleni kantoon)\nLoppupaino: 15 kg (-4 kg)\nMuilla lähti rinkoistaan painoa aikalailla saman verran, sellaiset 3-4 kiloa.\nTunnelmat vaelluksen jälkeen\nErittäin hyvät. Reittisuunnitelma piti hyvin ja isommilta vastoinkäymisiltä vältyttiin tälläkin kertaa. Hennan ja Tiinan jalkavaivat helpottivat vaelluksen aikana ja molemmat pääsivät hyvin kulkemaan loppuun asti. Maasto ja maisemat koko reitillä olivat todella vaihtelevia. Parasta olivat helppokulkuiset tunturipätkät ja Anterinmukan ja Luirojärven saunat. Vaellusseuran valinta oli nappisuoritus ja lähdemme taatusti uudelleenkin yhdessä Tiinan ja Markon kanssa vaeltamaan.\nUKK-puisto ansaitsee jälleen arvosanaksi täyden kympin ja palaamme varmasti. Vielä on paljon nähtävää!\nEdellinen artikkeli Retkiruoka – Mitä vaelluksella syödään?


Lujabetoni kehitti reaaliaikaisen betonirakenteen kosteusmittauksen\nOlet täällä: Alkuun / Uutiset / Lujabetoni kehitti reaaliaikaisen betonirakenteen kosteusmittauksen\nKuva: Lujabetoni. Kuva: Luja SmartConcrete –mittauspalvelun käyttöä\nLuja SmartConcrete on Lujabetonin kehittämä anturijärjestelmä ja pilvipohjainen mittauspalvelu reaaliaikaiseen betonirakenteen kosteuden mittaamiseen. Lujabetonin mukaan SmartConcreten avulla voidaan lisätä rakentamisen kosteusturvallisuutta, ehkäistä sisäilmaongelmia sekä optimoida työmaa-aikataulut luotettavasti ja laatu varmistaen.\nPatentoitu Luja SmartConcrete betonirakenteen älykäs mittauspalvelu antaa Lujabetonin mukaan reaaliaikaisen tiedon rakenteen suhteellisesta kosteudesta ja lämpötilasta. Lisäksi palvelun avulla voidaan mitata sisäilman suhteellista kosteutta ja lämpötilaa. Lujabetonin mukaan SmartConcreten ansiosta työmaa voi ajoittaa eri työvaiheet todellisiin kosteustietoihin perustuen. Järjestelmä mahdollistaa kosteusturvallisen rakentamisen ja edesauttaa sisäilmaturvallista rakentamista.\n– Koska kuivumistekijöitä on useita ja betonin kuivumisen mekanismit ovat monimutkaiset, tuo Luja SmartConcrete välittömän hyödyn luotettavien reaaliaikaisten kosteustietojen muodossa, kertoo Lujabetonin kehityspäällikkö Miro Harjumäki.\nLuja SmartConcrete -mittauspalvelu on jo käytössä referenssikohteissa mm. Lujatalon Porvoon lukion työmaalla, Firan rakentamassa toimitilakohteessa Helsingissä ja Skanskan asuinkerrostalokohteessa Espoossa. Luja Smart Concrete -järjestelmä on saatavissa paikallavalukohteiden lisäksi tehdasasenteisena Lujabetonin toiseen uutuustuotteeseen, välipohjissa käytettävään Luja-Superlaattaan.\nEtämyyntiratkaisustaan tunnettu Seidat on kehittänyt sähköisen allekirjoitusratkaisun Business Finlandin koronatuella.


Osakaskunnan olisi pitänyt yksiköidä trooli - Arin kalahatusta\nOsakaskunnan olisi pitänyt yksiköidä trooli\nKäräjäoikeus on kumonnut Sammaljärven osakaskunnan päätöksen, jolla se jätti troolin yksiköimättä.\nMuikku on sisävesien tärkein ammattikalastuksen kohde. Kuvassa paunetilla kalastettua herkkua.\nEtelä-Karjalan käräjäoikeuden mukaan osakaskunta esti toukokuussa 2013 tekemällään päätöksellä jäseneltään troolin käytön pyyntivälineenä. Seuraavassa tiivistelmää, joka perustuu käräjäoikeuden 10.11.2014 antamaan tuomioasiakirjaan 14/8167 (asianumero L 13/6078). Asianosaisten henkilöiden nimet jääköön tälläkin kertaa julkaisematta, sillä ainakin itseäni kiinnostavat enemmän asiat kuin henkilöt.\nJärvikalastusta harjoittava kommandiittiyhtiö vaati Sammaljärven osakaskunnan 26.5.2013 pidetyssä vuosikokouksessaan tekemän troolipyyntikiellon kumoamista osakaskunnan osakkaan osalta ja troolipyynnin sallimista rajoituksetta. Lisäksi yhtiö vaati, että päätös olla yksiköimättä troolia pyyntivälineenä kumotaan ja että se yksiköitäisiin 50 pyydysyksikön suuruiseksi.\nEdelleen kantaja vaati kalastusvuonna 2013 menetetystä tuotosta vastaajalta korvausta 50 000 euroa korkoineen ja vastaajaa maksamaan kantajan oikeudenkäyntikulut noin 18 500 euroa sekä 2000 euroa asianosaiskuluja.\nPerusteluissaan ammattikalastaja kertoi olevansa Sammaljärven osakaskunnan osakas ja harjoittavansa ammattikalastusta. Osakaskunta piti oikaisuvaatimuksen vuoksi ylimääräisen kokouksen 10.7.2013, jossa päätettiin, että osakkaan troolipyyntiä ei sallita eikä troolia yksiköidä. Kiellon vuoksi kalastaja koki menetyksiä etenkin siksi, että muikun kutuaikainen saalis jäi saamatta.\nKantaja moitti osakaskuntaa mm. siitä, että kalastuksen järjestämisestä olisi pitänyt päättää jo joulukuun 2012 kokouksessa eikä vasta keväällä. Kantajan mukaan osakaskunnan päätökset eivät edistä kalastuslain ja osakaskunnan sääntöjen mukaista pyrkimystä mahdollisimman suureen pysyvään tuottavuuteen.\nVastaaja lausui 9.5.2014, että se oli erehdyksessä vedonnut Sammaljärven kalastuskunnan vanhoihin sääntöihin, jotka on muutettu 13.11.1985. Kantajan mukaan vetoaminen vanhoihin sääntöihin on ollut tietoista, koska osakaskunnan toimihenkilöt eivät ole vaihtuneet pitkään aikaan.\nSammajärven osakaskunta vastusti kannetta ja vaati sen hylkäämistä. Vastaaja vaati kantajaa korvaamaan sen oikeudenkäyntikulut noin 9000 euroa korkoineen.\nPerusteluissaan osakaskunta muistuttaa, että kalastuslain 8 luvun mukaan päätäntävalta kalastuksen harjoittamisesta, kalakannan hoidosta, kalaveden käytöstä ja pyydysyksiköiden määräämisestä kuuluu osakaskunnalle. Kantaja ei ole väittänyt, että osakaskunnan päätökset olisivat syntyneet virheellisessä järjestyksessä. Kanteen mukaan päätökset olisivat laittomia siksi, että ne loukkaisivat kommandiittiyhtiön oikeuksia.\nYhteisaluelain 28 §:n mukaan osakaskunnan kokouksessa ei saa tehdä sellaista päätöstä, joka antaisi yksittäiselle osakkaalle tai jollekin muulle ilmeisen epäoikeutettua etua osakaskunnan muiden osakkaiden tai osakaskunnan kustannuksella.\nSammaljärven kalastuskunnan säännöt on vahvistettu 15.1.1970 aikaisemman kalastuslain nojalla. Osakaskunta on erehdyksessä vedonnut vanhoihin sääntöihin, jotka on muutettu 13.11.1985 vahvistetuilla säännöillä. Osakaskunnan toimihenkilöt ovat viime vuosina muuttuneet, ja asian yhteydessä on vedottu niihin sääntöihin, jotka ovat löytyneet.\nVoimassa olevien kalastuskunnan sääntöjen mukaan yhteisen vesialueen kalastusoikeus tai osa siitä voidaan antaa vuokralle. Erikseen voidaan vuokrata pyyntipaikka, tietyn kalalajin pyyntioikeus, tietyn pyydyksen käyttöoikeus tai järjestää kalastus yhteiseksi hyväksi. Edelleen kalastuskunta voi periä kalastajilta pyydysten yksiköintiin perustuvan maksun, jonka suuruus määrätään kalastuskunnan kokouksessa.\nYhteisaluelain ja osakaskunnan sääntöjen mukaan Sammaljärven osakaskunta on voinut enemmistöpäätöksellä järjestää troolipyynnin haluamallaan tavalla. Toisin kuin haastehakemuksessa esitetään, troolausta ei ole sinällään kielletty. Osakaskunta vaati troolausluvan kilpailuttamista.\nSammaljärven osakaskunnan mukaan se ei voi yhteisaluelain 28 § huomioiden tehdä päätöstä troolausoikeuden rajoituksettomasta sallimisesta tietylle osakkaalle ilman, että lainkohdan yhdenvertaisuusvaatimusta rikotaan.\nKalastuslain ja yhteisaluelain nojalla osakaskunnan päätös jättää trooli yksiköimättä ei ole miltään osin lainvastainen. Vaatimus troolin yksiköimiseksi tuomioistuimen päätöksellä on lakiin perustumaton.\nTietyt Saimaan alueen ammattikalastajat ovat ns. haamutilojen osuuksia hankkimalla päässeet osakaskuntien osakkaiksi ja ryhtyneet sen jälkeen vaatimaan erityisiä oikeuksia etenkin troolipyyntiin. Itä-Suomen hovioikeus on 11.12.2012 antamassaan tuomiossa nro 1036 katsonut, että normaalein enemmistöpäätöksin tehdyt päätökset troolipyynnin sallimisesta ja ehdoista eivät ole lainvastaisia.\nAmmattikalastaja on esittänyt osakaskunnan kokouksessa 28.11.2012 päivätyn vaatimuksensa troolin yksiköimisestä. Asia voidaan kuitenkin ottaa käsiteltäväksi vain osakkaan vaatimuksesta. Ammattikalastaja on tehnyt esityksen omissa nimissään, eikä kommandiittiyhtiönsä puolesta, joka on osakaskunnan osakas.\nOsakkaan osakkuuteen perustuva kalastusoikeus rajoittuu hänen omistamiensa pyydysyksiköiden määrään. Osakaskunnan käytössä on 5000 pyydysyksikköä, joista 4000 jaetaan osakkaille. Kanteen tehneellä kommandiittiyhtiöllä on kahdeksan pyydysyksikköä. Sitä suurempaa kalastusoikeutta yhtiöllä ei ole riippumatta siitä, onko yhtiö ammattikalastaja vai ei.\nOsakaskunnan päätös ei rajoita kommandiittiyhtiön oikeuksia osakkaana, vaan sillä on oikeus kalastaa osuuden mukaan sille kuuluvien pyydysyksiköiden nojalla sekä ostaa tai vuokrata lisäyksiköitä muilta osakkailta ja ostaa niitä sääntöjen mukaan ammattikalastusta ja muita erikoislupia varten varatusta yksikkökiintiöstä.\nOsakaskunnan näkemyksen mukaan vahingonkorvausvaatimukselle ei ole perusteita. Ammattikalastaja ei ole edes jättänyt tarjousta troolauksesta.\nTodistelussa käytettiin 11 asiakirjaa, muun muassa Sammaljärven kalastuskunnan sääntöjä, kokouspöytäkirjoja ja muikun tuottajahinnastoja. Kantajan edustajana oli ammattikalastaja itse ja vastaajan edustajana Sammaljärven osakaskunnan puheenjohtaja. Todistajina toimi kolme paikallista kalastusalan ammattilaista.\nSammaljärven osakaskunnan 26.5.2013 pidetyssä vuosikokouksessa tehty päätös jättää trooli yksiköimättä kumotaan.\nKommandiittiyhtiön vaatimus troolauksen sallimisesta Sammaljärven osakaskunnan alueella rajoituksetta ja troolin yksiköimisestä 50 pyydysyksikön suuruiseksi jätetään tuomioistuimen toimivaltaan kuulumattomana tutkittavaksi ottamatta.\nYhtiön vaatimus vuotta 2013 koskevan taloudellisen tuoton korvaamisesta hylätään selvittämättömänä.\nSammaljärven osakaskunta velvoitetaan korvaamaan kommandiittiyhtiölle oikeudenkäyntikuluista arvolisäveroineen 12 334,83 euroa sekä asianosaiskuluista 1000 euroa. Lisäksi osakaskunta velvoitetaan maksamaan todistajalleen 180 euroa ja kahdella kantajan todistajalle 200 euroa kummallekin.\nOikeudessa käytiin tarkasti läpi Sammaljärven kalastuskunnan säännöt sekä kalastuslain ja yhteisaluelain ne kohdat, jotka liittyivät käsiteltävänä olleeseen tapaukseen. Jätän tämän asiakirjassa monisivuisen osuuden tällä kertaa suurelta osaltaan väliin.\nRiidanalaisia asioita todettiin olevan neljä: 1) Onko ammattikalastajan esitys trooli yksiköimisestä tehty hänen omissa nimissään vai kantajan (kommandiittiyhtiö) edustajana? 2) Onko osakaskunnan päätös olla yksiköimättä troolia esityksestä huolimatta osakaskunnan sääntöjen tai kalastuslain vastainen? 3) Kuuluuko käräjäoikeuden toimivaltaa päättää kalastusoikeudesta osakaskunnan alueella, jos sen kokous ei ole sitä päättänyt jonkin pyydyksen osalta? 4) Onko osakaskunnan jäsenellä oikeus saada vahingonkorvausta, jos hän ei ole ammattikalastajana voinut kalastaa osakaskunnan vesialueella kokouksen jättäessä pyydysyksikköjen määrän lailliselle pyydykselle esityksestä huolimatta ja huomioiden osakkaan hallussa olleiden yksiköiden määrän?\nKantajan edustaja kertoi harjoittaneensa ammattikalastusta 40 vuotta, josta päätoimisena 15 vuotta. Vuonna 2013 kalastusta oli ollut todella vähän. Hän kertoi tulleensa osakaskunnan jäseneksi vuonna 2012 tehdyn kaupan yhteydessä, jolloin hän huomasi, että osakaskunnan säännöt ovat vanhoja. Kun hän vaati osakaskunnan vuosikokouksessa troolin yksiköimistä, hänen esityksensä hävisi äänestyksessä. Sen jälkeen hän teki asiasta oikaisuvaatimuksen, mikä hylättiin heinäkuisessa ylimääräisessä kokouksessa. Kantajalla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin nostaa kanne.\nOikaisukokouksessa tehtiin kantajan puolesta esitys siitä, että kantajalle myönnettäisiin troolauslupa ajalle 1.7. – 31.11.2013 hintaan 1000 euroa, mutta osakaskunnan hoitokunta ei hyväksynyt ehdotusta. Kalastaja tulkitsi asian niin, että troolikalastus oli kielletty osakaskunnan alueella.\nKantajan puolesta vaadittiin troolin yksiköintiä, jotta nähtäisiin riittävätkö hänen hallussaan olevat yksiköt kalastuksen harjoittamiseen. Yksiköinnin perusteena oli Suur-Saimaan käyttö- ja hoitosuunnitelma, jossa troolin yksikköjen määrä on 50.\nOsakaskunnan puolesta tarjottiin tarjousmenettelyä, jota kantaja ei vastustanut. Ammattikalastaja kuitenkin vaati, että osakkaan piti saada kalastaa osakkaan oikeudella. Kantaja ei muistanut, käsiteltiinkö kokouksessa sitä, onko troolikalastus osakkaalle sallittua vai kiellettyä.\nKärsimänsä taloudellisen vahingon kantaja määritteli laskeneensa siten, että kuukaudessa olisi ollut vähintään 12 kalastuspäivää ja päiväsaalis on 300 kg muikkua. Keskimääräisen tuottajahinnan mukaan laskettu menetys on ollut vuonna 2103 arvonlisäveroineen 50 000 euroa. Kantajan troolaukseen käyttämät välineet maksavat noin 100 000 euroa venettä kohti. Kantaja omistaa 1,5 venettä.\nKantajalla on Sammaljärven osakaskunnan alueella kalastusta varten käytössään 8 omaa ja 50 luovutuksen kautta saatua pyydysyksikköä.\nHoitokunnan esitys troolauksen sallimisesta on tehty niin, että kalastus ei olisi mahdollista, kun huomioidaan luvalliset kuukaudet, kalastuskielto viikonloppuisin ja se, että iso osa vesialuetta ei kuulu esitettyyn suunnitelmaan. Kantaja ei voinut hyväksyä suunnitelmaa.\nVastaajan edustaja kertoi toimineensa osakaskunnan varapuheenjohtajana, kun riita-asiaa koskeva kokous pidettiin vuonna 2013. Ammattikalastaja esitti vaatimuksensa silloiselle puheenjohtajalle ja ilmoitti alkavansa troolata osakaskunnan vesillä. Hakemuksessa oli allekirjoittajana ammattikalastaja eikä siinä ollut mainintaa kommandiittiyhtiöstä. Todistaja ei ollut paikalla hakemusta jätettäessä.\nEnsimmäinen kokous maaliskuussa 2013 ei ollut lainmukainen, koska kokouskutsuja ei oltu lähetetty osakkaille ajoissa. Siksi asiaa ei käsitelty juuri lainkaan. Varsinainen kokous siirtyi toukokuulle, koska vasta silloin saatiin virallinen vahvistettu osakasluettelo. Hoitokunta esitti troolauksen järjestämistä kilpailun perusteella. Ammattikalastaja ilmoitti, että ei hyväksi kilpailutusmenettelyä, vaan vaati osakkaan oikeudella vapaata kalastusoikeutta. Asiasta äänestettiin ja hoitokunnan esitys hyväksyttiin. Trooli jätettiin yksiköimättä, koska troolaus oli tarkoitus järjestää kilpailutuksen perusteella.\nOsakaskunnan vesialue on kooltaan 2 500 ha ja Pajusaaren erilliset vesialueet noin 1000 ha. Siitä troolattavaa vettä on noin 70 %. Aikaisempina vuosina troolaus on ollut kokouksen päätöksellä kiellettyä. Troolaus oli tarkoitus hyväksyä vain toisella palstalla, koska toinen alue on jätetty virkistys- ja verkkokalastajien käyttöön.\nTroolaus olisi hyväksytty 1.7.2014 alkaen, missä oli huomioitu norpan suojelu. Samalla alueella on verkkopyynti kielletty heinäkuun alkuun asti. Viikonloput olisi rajattu virkistyskalastukselle. Troolaus olisi sallittu perjantaisin puoliyöhön asti ja olisi voinut todistajan muistaman mukaan jatkua sunnuntaina, jotta maanantain markkinoille saataisiin kalaa.\nTroolilupa annettiin yhdelle, jolloin osakkaalla on samanlainen oikeus hakea lupaa kuin muillakin. Hakumenettelyn vuoksi troolia ei yksiköity. Kun yksiköintiä ei tehdä, ei osakaskaan voi troolata yksikköperusteisesti.\nKantajan todistajana toiminut ympäristötieteiden tohtori kertoi tutkineensa Etelä‑saimaan kalakantoja ja väitelleensä vuonna 2001 tohtoriksi.\nVuonna 2013 Sammaljärven alueella on ollut tarvetta muikun kalastukselle, koska sen on ollut Saimaalla alikalastettua. Suur-Saimaan alueen pyydysyksiköistä on käytössä noin 25-30 %. Etelä-Saimaan muikkusaalis oli vuonna 2013 150 – 200 tonnia. Keskimääräinen saalis voi olla 10 kg/ha, jolloin noin 30 % muikkukannasta kalastetaan.\nSuur-Saimaalta saanee huonoimmillaan vähintään 100 tonnia kalaa vuodessa ja huippuvuosina jopa 200 tonnia. Ammattikalastajat kalastavat yleensä sen verran mitä kalaa tilataan.\nKantajan toisena todistajana toimi kalatalouskeskuksen toiminnanjohtaja, joka on tehnyt kalatalouskeskukselle vuosia 2010-2020 koskevan Suur-Saimaan käyttö- ja hoitosuunnitelman. Ensimmäisen vastaavan suunnitelman todistaja teki vuonna 1993, josta lähtien suunnitelmassa on ollut maininta siitä, että troolauksen pyydysyksikkömäärä on 50. Viimeksi laadittu suunnitelma hyväksyttiin kokouksessa, jossa Sammaljärven osakaskunnan edustaja ei ollut paikalla.\nEly-keskus tarkistaa osakaskuntien uudet säännöt. Jos siellä ei ole 50 yksikköä troolille, Ely-keskus ei hyväksy sääntöjä. Kalatalousviranomainen on vuodesta 2001 lähtien katsonut, että troolille riittää 50 yksikköä. Kalastuslain mukaan osakaskunnan pitää ottaa uudet säännöt käyttöön ja trooli on yksiköitävä.\nVastaajan todistajana toimineen kalatalousneuvojan työhön kuuluu toiminta osakaskuntien vesialueilla ja yhteistyö ammattikalastajien kanssa. Työnsä ohella hän toimii isännöitsijänä viidessä osakaskunnassa (pitäisikö olla: kalastusalueella?).\nTroolia ei ole mallisääntöihin juuri yksiköity, koska kyseistä kalastusmuotoa ei ollut Saimaalla 1980-luvulla. Nykyiset säännöt tehdään lähinnä peruskalastusta (verkko ja katiska) varten. Ely-keskus ei ole ottanut kantaa sääntöihin, joissa troolia ei ole yksiköity, vaan säännöt on hyväksytty sellaisenaan. Jos troolausta ei ole yksiköity säännöissä, on asia voitu ratkaista tarjousten perusteella tai kiintiöimällä. Joskus on tehty myös vuokrasopimuksia.\nTroolauslupaa koskeva tarjouskilpailu ei ole harvinaista, sillä sitä on käytetty Savonlinnan seudulla paljon. Korkein hinta vuosiluvalle on ollut 5000-8000 euroa ja keskihinta 1000-2000 euroa vuodessa. Kalakanta vaikuttaa hintaan. Suositukseksi on laskettu, että esimerkiksi Pihlajavedellä yksi trooli edellyttää 1000-2000 hehtaarin vesialuetta. Lupia ei voida myöntää rajattomasti.\nKalastuslain mukaan kaikki pyyntivälineet ovat tasavertaisessa asemassa ja osakaskunnan tehtävä on niiden yhteensovittaminen. Jos jollakin alueella on verkko, siellä ei voi uistella eikä troolata. Osakaskunta voi tehdä kalastusta koskevia rajoituksia ja asettaa luvalle ehtoja.\nPyydysyksiköitä määrättäessä verkko on yleensä perusyksikkö, johon muita pyydyksiä suhteutetaan. Troolin yksiköinti ei välttämättä vastaa sen pyyntitehoa. Sammaljärvellä verkko (pitäisikö olla: nuotta?) on 30 yksikköä. Troolin pyyntiteho on nuottaan verrattuna moninkertainen vetoalueesta riippuen. Troolisaalis on helposti 500-1000 kg kerralta, paremmilla alueilla enemmänkin. Nuotan vedossa ollaan yleisesti tyytyväisiä 500 kilon saaliiseen.\nTroolien yksikköluku on ollut Savonlinnan seudulla yleisimmillään ehkä 140 yksikköä. Jos nuotta on Sammaljärven vesillä 30 yksikön arvoinen, tulisi troolin olla siellä 150-200 yksikköä.\nTroolia ei tarvitse yksiköidä, vaan sillä kalastaminen voidaan järjestää muilla tavoin, eikä kyseessä ole tietyn kalastusmuodon syrjintä, koska kaikilla on oikeus osallistua tarjouskilpailuun. Kalastuslupia ei aina voida myöntää kaikille halukkaille, vaikka hakija olisi osakaskin. Kalastuskiellot jonkin pyydyksen osalta olisi kuitenkin perusteltava.\nAsiassa on riidatonta, että kantajana toiminut kommandiittiyhtiö on Sammaljärven osakaskunnan jäsen ja ammattikalastaja on yhtiön vastuunalainen yhtiömies. Kalastaja on tehnyt 28.11.2012 päivätyn vaatimuksen kaikkien kalastuslaissa käytettävien pyyntivälineiden yksikköarvon määrittämiseksi ja että määrittämisessä tulisi käyttää Suur-Saimaan käyttö- ja hoitosuunnitelmaa. Osakaskunnan alueella ei ole aikaisemmin harjoitettu troolikalastusta. Kun Esitys otettiin käsiteltäväksi kokouksessa 26.5.2013, on edustajien pitänyt mieltää, että ammattikalastaja on tehnyt sen kommandiittiyhtiön laillisena edustajana.\nKantaja on 11.6.2013 vaatinut osakaskunnan osakkaana troolauksen sallimista rajoituksetta ilmoittaen, että hänellä on käytössään riittävästi tarvittavia pyydysyksiköitä, joita Suur-Saimaan kalastusalueen käyttö- ja hoitosuunnitelman mukaan tarvitaan 50, ja että osakaskunnan 26.5.2013 tekemä päätös loukkaa osakkaiden yhdenvertaisuutta.\nOsakaskunta on ylimääräisessä kokouksessaan 10.7.2013 päättänyt, että troolipyyntiä ei sallita ja troolia ei yksiköidä. Päätöstä ei ole perusteltu.\nOsakaskunnan puolesta on vedottu siihen, että ylimääräisessä kokouksessa ei ole ollut tarkoitus kieltää troolipyyntiä vaan kilpailuttaa se, minkä vuoksi troolia ei yksiköity. Kokouksen päätöksellä ei voida kuitenkaan rajoittaa jäsenen oikeutta kalastaa laillisella pyyntivälineellä jättämällä se yksiköimättä.\nVastaaja on jättämällä troolin yksiköimättä tosiasiallisesti estänyt osakkaalta laillisen pyyntivälineen käyttämisen millään tavoin asiaa hyväksyttävästi perustelematta. Osakaskunnan päätös loukkaa osakkaiden yhdenvertaisuutta harjoittaa kalastusta sen vesialueella.\nKalastuslain 5 §:n ja yhteisaluelain 7 §:n perusteella käräjäoikeuden toimivaltaan ei kuulu päättää kalastuksen harjoittamisesta osakalaskunnan vesialueella. Vaatimus troolipyynnin sallimisesta rajoituksetta jätetään siksi tutkittavaksi ottamatta.\nKäräjäoikeudelle ei kuulu kalastuslain 612 §:n mukaan osakaskunnan kokoukselle määrättyä toimivaltaa päättää pyyntivälineiden määristä tai yksikköarvoista, vaikka osakaskunta ei olisi tehnyt niistä päätöstä kalastuslain edellyttämällä tavalla osakkaan vaatimuksesta. Vaatimus troolin yksiköinnistä jätetään tuomioistuimen toimivaltaan kuulumattomana tutkittavaksi ottamatta.\nOsakaskunta voi järjestää kalastusoikeutta vesialueellaan esimerkiksi vuokraamalla sitä kalastuslain 15 §:n perustuen siten, että se asetta sille rajoituksia ja ehtoja koskien henkilöitä ja yhteisöjä, jotka eivät ole osakaskunnan jäseniä tai joilla muuten ei olisi oikeutta kalastaa alueella. Lainkohdan nojalla ei kuitenkaan voida rajoittaa osakaskunnan jäsenen omistukseen perustuvaa oikeutta kalastaa laillisella pyyntivälineellä osakaskunnan vesialueella. Tätä varten osakaskunnan edustajiston on määriteltävä pyydyksiä koskevat yksikkömäärät osakaskunnan kokouksessa erityisesti, jos jäsen tekee siitä esityksen.\nTaloudellisen vahingon korvaaminen\nRatkaisussaan käräjäoikeus pohti todistajien lausunnoissa ilmenevää ristiriitaa koskien troolin yksikkömäärää. Kantajan todistajan mukaan yksikkömäärä voisi olla 50 yksikköä, mutta vastaajan todistajan mukaan määrä on ollut Savonlinnan seudulla yleisimmillään 140 yksikköä. Todistajien kertomusten perusteella on jäänyt epäselväksi, olisiko kantajalla ollut riittävästi yksiköitä troolilla kalastamista varten tai olisiko kantaja voinut saada niitä lisää vuokraamalla tai muulla tavoin, mikäli osakaskunnan kokous olisi päättänyt kantajan esityksestä troolin yksikkömäärästä.\nKantajan vaatimus taloudellisen vahingon korvaamisesta hylätään.\nVastaaja on hävinnyt kannetta koskevan pääasian koskien troolin yksiköintiä ja se on velvollinen korvaamaan kantajan vaatimista oikeudenkäyntikuluista kaksikolmasosaa ja asianosaiskuluista puolet vaaditusta määrästä.\nTämän ja monen muun oikeudenkäyntipöytäkirjan lukemisen jälkeen alkaa kupletin juoni näyttää siltä, että osakkaan kalastusoikeuden rajoittaminen on käytännössä vaikeaa, ellei osakas itse ”alistu” yhteisesti tehtyihin enemmistöpäätöksiin. Ongelmana on etenkin troolin ylivoimainen kalastusteho esimerkiksi verkkoon verrattuna, mikä aiheuttaa ongelmia kalastusoikeuksien jakamisessa oikeudenmukaisesti osakkaiden kesken.\nNäin maallikkona alkaa väkisinkin pohtia niitä tuhansia valtakunnassa tehtyjä osakaskuntien päätöksiä, joissa myös osakaskuntien jäseniltä kielletään esimerkiksi iskukoukkukalastus tai asetetaan vaikkapa verkkojen solmuvälirajoituksia. Loukkaavatko alamittaisten kuhien suojelemiseksi tehdyt rajoitukset ahvenen verkkokalastusta harjoittavien osakkaiden laillisia oikeuksia? Toivottavasti eivät!\nLuvattomasta kalastuksesta sentään rangaistaan myös osakaskunnan jäsentä, mikä käy ilmi muun muassa edellisestä blogistani.\nLainkiemurat ja niiden tulkinta on mystistä touhua, vaikka lakien tulisi olla niin helposti ymmärrettäviä, ettei tavallisesta kalastuksen harrastajasta tai satunnaisesta osakaskunnan jäsenestä tulisi ainakaan vahingossa lainrikkojaa.\nLakiasioissa ei voi kuitenkaan vedota tietämättömyyteen. Meidän kaikkien on noudatettava kaikkia voimassa olevia lakeja ja asetuksia, vaikka emme niiden sisältöä tuntisikaan ja vaikka emme tietäsi edes niiden olemassaolosta.\nOn mielenkiintoista seurata, kuinka lähitulevaisuudessa kokonaan uudistuva kalastuslainsäädäntö muuttaa käytäntöjä kalavesillä ja kalastuksesta päättävien ratkaisuja.\n16.11.2014 klo 16:30: Muutettu kirjoittajan mielipiteen ensimmäistä kapppaletta.


JAKELUAUTONKULJETTAJA, Jyväskylä | Manpower\nKuljetusapu Kimmo Taipale Oy kuljetustoiminta alkoi Jyväskylässä vuonna 1993. Toiminta perustuu monipuolisiin kuljetuspalveluihin. Tällä hetkellä kuljetuskalusto sisältää 25 autoa. Tavoitteena on pyrkiä löytämään asiakkaan kanssa yhteistyössä kokonaisuudet, jotka tuovat kustannustehokkuutta kuljetusketjuun. Yrityksen keskeisiä toimintaperiaatteita ovat; rehellisyys, luotettavuus, joustavuus ja oikeudenmukaisuus. Kuljetusapu Kimmo Taipale OY haluaa edistää henkilöstönsä ammattitaitoa ja työssä jaksamista sekä hoitaa tyytyväisiä asiakkaita parhaalla mahdollisella tavalla.\nEtsimme asiakkaallemme kesätyöntekijäksi\nJAKELUAUTONKULJETTAJAA Keski-Suomen alueelle\nTyönkuvaan kuuluu jakeluautolla leipomotuotteiden jakelutehtävät Keski-Suomen alueella. Työtä tehdään vakioreiteillä ja työvuorot alkavat aamuyöllä. Sinut perehdytään työhön ja reitteihin noin viikon-kahden koulutuksella, jonka jälkeen työt tehdään itsenäisesti. Lähtö ja saapumispaikka on Jyväskylän Seppälänkankaalla.\n- kuljettajan ammattipätevyydet (vähintään C-ajokortti)\n- kokemusta kuljettajan tehtävistä ja ammattimaista työotetta\n- luotettavuutta, ahkeruutta ja hyviä asiakaspalvelutaitoja\n- hygieniapassi katsotaan eduksi\nTyöt alkavat heti sopivan henkilön löydyttyä ja työt kestävät 25.8.2018 asti. Palkkaus on kuorma-auto alan TESin mukaisesti ja työtä tehdään yhdessä vuorossa (aloitus kello 04-06 välillä), 5 päivää viikossa.\nHae tehtävää www.manpower.fi –sivujen kautta ja muista lisätä myös CV:si. Lisätietoa tehtävästä Recruitment Consultant Pia Leinonen puh. 040 5701 065 tai pia.leinonen@manpowergroup.fi


Kaukainen saari: Hara\n”Aurinko ja kuuvalo mää kyl ymmärrä, mut mitä tommosel valo teke? Ei mittä. Mää ole sitä miält, et jos mää olisi ollu Jumal nii mää en olisis tehny koko tährei.”\nKersantti Hietanen pohtii maailmankaikkeutta omintakeiseen tapaansa. Olen jyrkästi eri mieltä Hietasen kanssa tähdistä: joka on nähnyt tähdet Päijänteen yllä, ajattelee toisin! Tuhannet tähdet hopeoivat avaran taivaan, Vanhanselän yönsininen pinta kimaltelee ja aavalla kohoaa Hara-saari pimeänä, mutta puiden latvat outoa valoa heijastaen.\nHietanen istuu rantakalliollamme ja katselee edessään vellovaa Vanhanselkää ja jatkaa:\n”Noi niämet, lahret ja salmensuut mää kyl ymmärrä, mut mitä tommosel saarel teke? Jos mää vaa voisi nii mää hajottasi sen. Mitä semmose ollenkan teke olemas ku ei sil mittän tee? Jumalan täyty oll olemas. Mut sen mää kyl sano, et paljon turha tyät se on tehny.”\nHietanen ja minä joudumme kiivaaseen riitaan. Vieraalle jää kalasoppa tarjoamatta.\nKallioltamme avautuvassa maisemassa Hara-saari siintelee keskellä ulappaa.\nSe on kaukainen piste selällä, ja vaikka se välillä sään muuttuessa näyttää sulautuvan länsirantaan, kartasta näkyy, että saaresta on vastarannallekin kilometrien matka. Horisontti elää: Värit ja maisema vaihtuvat alati. Taivaanrannalta ilmestyy esiin uusia saaria, lahtia ja niemiä. Välillä kaikki muodot liukuvat yhtenäiseen sineen. Kun kameramies tallentaa peräkkäisiä otoksia viiden minuutin välein, ei kahta samanlaista kuvaa löydy.\nPutkilahden väen vesireitti Korpilahdelle kulkee Vanhanselän kautta. Veneet putkahtavat esiin Haljalan salmesta ja suuntaavat keulansa määrätietoisesti luoteeseen Koutturin salmea kohti. Vakaat kädet puristavat ruoria, ja katse kiinnittyy määränpäähän. Mikäli veneilijä haluaa seurata näytelmää, jota Päijänne esittää, hänen on käännettävä päätänsä itään, melkein poikittain menosuuntaan. Esirippu on noussut aikojen alussa, katkoja tai väliaikaa ei ole. Esitys ei pääty koskaan. Kulkijalle tarjolla olevan näytöksen kesto riippuu aluksen nopeudesta. Vanhanselän ylittäminen Mokalta alkaen Koutturiin vie aikaa 15 minuutista 2 minuuttiin. Tällä kertaa hitaat hyötyvät, nopeat häviävät. Joka haluaa nauttia, käyttää aikaa.\nVeneet matkaavat kilometrien päässä Haran rannoista. Veneilijät eivät saaren rantoja läheltä näe. Vanhanselän kalastajatkin pysyvät etäällä Hara-saaresta. Ilmeisesti paremmat apajat ovat muualla kuin saaren ympärillä. Kiikaroidessani aavaa en ole havainnut kenenkään lähestyvän Haran rantoja. Saari on pieni, mutta jonkinmoinen metsikkö siellä kasvaa. Talousmetsiköksi siitä ei ole, onneksi ei. Lieneekö kukaan kulkija poikennut hakemaan saaresta suojaa myrskyltä, onko kukaan tehnyt nuotiota kivikkoon ja pystyttänyt telttaa yöpyäkseen tuulisessa Harassa?\nToivo Pekkanen on kirjoittanut huikean novellin ”Kaukainen saari”. Kirjailija kuvaa saartansa siten kuin minä tahtoisin osata: ”… Se sai aurinkoa aamusta iltaan; samana silmänräpäyksenä jona auringon reuna pilkisti näkyviin itäiseltä taivaanrannalta, sen säteet hyväilivät jo pienen saaren korkeitten puitten latvoja, ja laskiessaan lännessä olevien mustien saarien taakse se värjäsi viimeksi nuo samat latvat hehkuvilla väreillään. Se koki tuulet ja myrskyt rajumpina kuin mikään muu paikkakunta. Mistä tahansa tuuli kävikin se tapasi aina pikkusaaren suojattomana, mutta iloisesti valmiina kaikkeen. Myrskysäällä aallot viskautuivat sen rantakivistä miltei männynlatvojen korkeuteen. Tuuli kohisi sen tuuheissa oksastoissa kiivaampana ja raivokkaampana kuin missään muualla. Sateella se ikään kuin kätkeytyi harmaitten sumuharsojen sisään ja häämötti sieltä epäselvänä ja salaperäisenä.\n… Ja talvella, kun meri jäätyi ja lumi peitti kaiken valkoiseen vaippaansa, se pukeutui jäähän ja huurteeseen kuin kuninkaalliseen juhla-asuun, jossa säteili miljoonia säihkyviä timantteja.”\nNovellissa kaksi poikaa tuntee voittamatonta mielenkiintoa saarta kohtaan. Unelma saaresta ei jätä rauhaan. Pojat suunnittelevat tutustumismatkaa, mutta ulappa on liian suuri. Saari askarruttaa mielikuvitusta kunnes eräänä päivänä pojat tuntevat, että sinne on päästävä. Isä on kieltänyt ottamasta venettä ja on odotettava talvea. Lopulta jää kantaa ja oikea hetki koittaa. Pojat vetävät vapisevin käsin suksensa esiin…\nToivo Pekkanen on novellin mestari. Poikien paluu saaresta saa lukijan haukkomaan henkeä. Näinkö unelmat pettävät, harhaako vain ovat etäiset taivaanrannat?\nSilmäilen Hara-saarta Vanhanselällä. Harvasta asiasta voi väittää, että se on ikuinen. Päijänne, Vanhanselkä ja sen pikkuinen kaukainen saari ovat aina paikallaan. Mutta Hara on saavuttamaton ja saa jäädä saavuttamatta. Kuitenkaan saari ei ole turhaan luotu.


Kaupunginosat.net - Valokuvia Helsingistä kerätään Albumit auki -kuvakokoelmaan\nKuvien kerääjiä päivystää mm. kirjastoissa, palvelukeskuksissa ja muissa helposti saavutettavissa keräyspisteissä. Huhtikuussa 2014 työ aloitetaan Kontupisteessä, Kinaporin palvelukeskuksessa ja ruotsinkielellä Luckanissa (aikoja voi tiedustella puh. 050 527 2591). Ne, joita omien kuviensa luovuttaminen avoimeen julkiseen kokoelmaan kiinnostaa, voivat varata ajan kuvien tallentamista varten. Esitetyt toiveet uusista digitointipaikoista huomioidaan myös.\nKokoelmaan halutaan kuvia eri vuosikymmeniltä, eri puolilta Helsinkiä ja erilaisista aiheista — arjesta ja juhlasta, kodeista, työpaikoista, nuorista ja vanhoista. Kuvia käsitellään huolellisesti ja niitä kunnioittaen. Kuvat digitoidaan samalla, kun kuviin liittyvät tarinat kerätään talteen.\nKevään aikana keräystä jatketaan kolmen kuukauden ajan ja kesätauon jälkeen toiminta jatkuu elokuusta alkaen. Kokoelmaan kerätään kuvia ja kertomuksia myös ruotsinkielisiltä kaupunkilaisilta.\nSyksyllä avautuu uusittu nettikokoelma, joka sisältää sekä vanhat että uudet kuvat. Lisäksi kokoelman haku avautuu kansalliskirjaston finna.fi -portaaliin.\nKerätystä aineistosta järjestetään syksyllä näyttely Galleria Kontupisteeseen. Näyttely on osa Suomen valokuvataiteen museon syksyllä 2014 alkavaa “Näppäilykuva - Snapshot” -ohjelmaa, joka tutkii kotimaista näppäilykuvaa ja muuttuvan teknologian vaikutuksia valokuvaan.\nKimmo Lehtonen, projektipäällikkö puh. 050 560 2570,\nJani Suonperä, suunnittelija puh. 044 557 7484, email jani.suonpera[at]lasipalatsi.fi\nAlbumit 2014 -hankkeen hallinnoija:\nHelsingin kaupungin tytäryhtiö Lasipalatsin Mediakeskus Oy. Yrityksen toiminnan perusajatuksia ovat tietotekniikan palveluiden avoin saatavuus ja uuden teknologian yhdistäminen ihmisten arkeen.\nSuomen valokuvataiteen museo on valokuvan valtakunnallinen erikoismuseo, jonka tehtävä on edistää ja vaalia suomalaista valokuvataidetta ja -kulttuuria.\nLuckan on suomenruotsalainen kulttuuri- ja tiedotuskeskus, joka tarjoaa yhteiskunnallista sekä kulttuuriin liittyvää informaatiota ja ohjelmaa.\nHelsingin kaupuginmuseo tallentaa ja vaalii Helsingin kaupungin alueen henkistä ja aineellista perintöä sekä rakennettua kulttuuriympäristöä. Helsingin kaupunginmuseon visio vuodelle 2018 on: Jokaisella on mahdollisuus rakastua Helsinkiin.


Tsempit kaikille kirjoittajille! | Artikkelit | Abitreenit | yle.fi\nTsempit kaikille kirjoittajille!\nAbitreenien toimitus: Anniina Nirhamo, Inkeri Alatalo, Mika Salomaa ja Tiina Svensk. Abitreenien toimitus 2019. Kuva: Johanna Kannasmaa/Yle Kuvapalvelu Abitreenit\nAnniina Nirhamo Yle Helsinki\nJulkaistu 05.03.2019 - 02:22 . Päivitetty 05.03.2019 - 02:22\nTasan viikon päästä ne alkavat: kevään yo-kirjoitukset! Toivotamme kaikille kirjoittajille hurjasti tsemppiä ja menestystä kokeisiin!\nMe Abitreeneissä haluamme auttaa sinua yo-kokeisiin valmentautumisessa parhaalla mahdollisella tavalla. Sivuiltamme löydät yo-koelähetykset, aiemmat yo-kokeet sekä kasapäin opiskeluvinkkejä ja -juttuja, jotta sinun elämäsi olisi helpompaa.\nOlemme esimerkiksi kysyneet suoraan ylioppilastutkintolautakunnan sensoreilta ainekohtaisia vinkkejä, jotta tiedät mitä sensorit hyvältä vastaukselta odottavat. Joko huomasit kaikki ainekohtaiset sensorien vinkit?\nLisäksi olemme tuottaneet paljon sellaisia tehtäviä, joilla voit kerrata valitsemaasi ainetta. Kurkkaa vaikkapa filosofian ja saksan tehtävät.\nSuorat yo-koelähetykset alkavat!\nHeti äidinkielen lukutaidon kokeesta alkaen alkavat pyöriä meidän suorat yo-koelähetykset. Lähetyksissä käydään läpi kulloisenkin päivän koetta ja vastataan ylioppilastutkintolautakunnan sensorien kanssa kirjoittajien kysymyksiin.\nKysymyksiä voit lähettää koepäivinä sivujemme kautta. Osa aineista käsitellään lähetyksen ulkopuolella siten, että YTL:n asiantuntija vastaa sivuillamme abien kysymyksiin kirjallisesti.\nJulkaisemme ylioppilastutkintolautakunnan laatimat kokeen tehtävät ja hyvän vastauksen piirteet heti kokeen jälkeen, jos ne vain ovat kyseiseen aineeseen saatavilla. Aikaisempia tehtäviä ja vastauksia pääset katsomaan valitsemalla haluamasi aineen, esimerkiksi matematiikan pitkän oppimäärän.\nKannattaa seurata meidän etusivua ja laittaa myös seurantaan Abitreenien Instagram ja Facebook, koska niissä kerromme ajankohtaisimmat asiat.\nPaljon onnea kirjoituksiin!\nAnniina, Tiina, Mika ja Inkeri\nAlea iacta est – kaikkihan sen tietää: Testaa, kuinka hyvin sinä osaat latinaa!\nRomaaniset kielet ovat kehittyneet latinasta, mutta monissa muissakin kielissä on latinasta peräisin olevia lainasanoja. Kokeile, riittääkö sinun kielitaitosi näiden yleisten latinankielisten fraasien tunnistamiseen!\nReaali I – Yo-kokeet, yo-koelähetys ja sensorien vastaukset\nAbitreenien ensimmäisen reaalikoepäivän 15.3. aikataulu.\nTäältä näet esimmäisen reaalipäivän kokeiden kysymykset ja hyvän vastauksen piirteet. Kokeet julkaistaan noin klo 15.15 ja hyvän vastauksen piirteet noin klo 17.20.\nAbi! Hae mukaan suoraan lähetykseen\nAbitreenien yo-koelähetykset alkavat 12.3.\nYlioppilaskokeet alkavat 12.3. ja samalla käynnistyvät myös Abitreenien yo-koelähetykset. Haluaisitko päästä keskustelemaan kirjoittamastasi aineesta heti kokeen jälkeen suorassa lähetyksessä? Hae mukaan Abitreenien lähetykseen!\nPoimi vinkit tehokkaaseen kielten opiskeluun\nKieliä voi opiskella muutenkin kuin sanastoa pänttäämällä.\nKieliä voi opiskella muutenkin kuin sanastoa pänttäämällä. Oletko kokeillut sanamuistipeliä tai aliaksen pelaamista englanniksi? Tai mitä jos viestittelisit kaverin kanssa espanjaksi? Katso täältä vinkit tehokkaampaan ja helpompaan kielten opiskeluun!\nOnko oppiminen parempaa kun käytetään tietokonetta?\nMittaako uusi koe enemmän tietotekniikan kuin matematiikan osaamista? Entä kannattaako matematiikkaa laskea enää lainkaan kynällä ja paperilla? Haastoimme Ylioppilastutkintolautakunnan vastaamaan 11 useimmin kysyttyyn kysymykseen matematiikan sähköisestä ylioppilaskokeesta.\nMitä sähköisessä äidinkielen ylioppilaskokeessa kannattaa ottaa huomioon?\nÄidinkielen ylioppilaskoe uudistui syksyllä 2018.\nMitkä ovat kokeiden suurimmat muutokset ja mitä sähköisessä äidinkielen kokeessa kannattaa ottaa huomioon?\nFysiikan ylioppilaskoe sähköistyi – muista nämä asiat, ennen kuin astut koesaliin\nFysiikan ylioppilaskoe sähköistyy syksyllä 2018.\nFysiikan ylioppilaskoe sähköistyy syksyllä 2018. Koska digitaalisissa ylioppilaskokeissa ei vielä liiemmin olla päästy kirjoittamaan matemaattista kieltä, on fysiikan sähköistyminen herättänyt kokelaissa paljon kysymyksiä. Kokosimme tärkeimmät huomiot, jotka kannattaa huomioida sähköisessä fysiikan yo-kokeessa.\nYleensä kokeen tarkastaa oma opettaja ja yksi YTL:n sensori.\nKun ylioppilaskokeen palauttaa lukion liikuntasalissa kokeen valvojalle, konseptit matkaavat oman koulun opettajan ja Helsingin Suvilahden kautta kokeen tarkastavalle sensorille.\nSähköistymisen myötä kokeet arvostellaan nimettöminä.\nEnsimmäiset sähköiset ylioppilaskokeet saivat kritiikkiä muun muassa siitä, että ne eivät hyödyntäneet tarpeeksi digitaalisuuden mahdollisuuksia. On kuitenkin muistettava, että ylioppilaskoe on muutakin kuin itse koe ja koetilanne. Yo-kokeiden arvostelusta sähköistyminen teki heti paremman, kertoo sensori Eero Salmenkivi.


Pikku Kepponen: Hetkessä: mielenkiintoinen kaivosmuseo\nHetkessä: mielenkiintoinen kaivosmuseo\nJo useamman vuoden museo/retkikohdelistallani on ollut Tytyrin kaivosmuseo Lohjalla. Vihdoinkin onnistuin suoritumaan paikalle. Lohjan omenakarnevaalien yhteydessä kävin ystäväni kanssa Tytyrissä.\nKalkkikiveä ja Tytyrin kaivoksen torni\nMoni on kehunut Tytyriä, mutta en silti tiennyt, mitä odottaa. Kierros oli minusta todella mielenkiintoinen! En ole ikinä ennen käynyt kaivoksessa. Kalkinlouhinta ja kalkin käyttökohteet ovat minulle aivan tuntemattomia. Hyvä opas osasi kertoa paljon kaivoksen historiasta sekä nykyisyydestä ja se oli yllättävän mielenkiintoista.\nTytyrin kaivos ei ole mikään suljettu kohde, vaan toiminnassa oleva kaivos, josta louhitusta kalkkikivesta tuotetaan paikalla olevalla tehtaalla erilaisia kalkkituotteita muiden teollisuuden tarpeisiin kuten paperi-, lannoite-, muovi- rakennustuoteteollisuuteen. Kaivos- ja jalostustoimintaa pyörittää Nordkalk. Kaivoksen kiertokäynnit järjestää Lohjan kaupunki.\nMuseokierroksella pääsee tutustumaan kaivostilaan 80 metrin syvyydessä. Tällä hetkellä kalkkia kaivetaan 330m syvyydessä. Museokäytävällä on nähtävillä toiminnassa käytettyä kalustoa sekä erilaisia postereita Tytyrin historiasta ja itse kalkista. Museossa on jonkin verran kaivokselle varta vasten tehtyjä työkaluja, kuten 30kg painoinen jakoavain :)\nKuva lainattu Tytyrin kaivosmuseo\nMuseoon on kuljetus lippumyymälästä. Jo kuljetuksen aikana alkaa kutkuttava jännitys, kun autolla ajellaan alaspäin pitkin kaivoksen käytävää. Museokierrokseen kuuluu esittelyvideo kaivoksen toiminnasta, kiertelyä käytävillä ja käyminen tyhjäksi louhitussa onkalossa, josssa on valoshow. Lopuksi kurkataan vielä vuokrattavissa oleva juhlasali. Paluumatkan voi tehdä autolla tai tiettyä käytävää pitkin kävellen.\nValoshow tyhjäksi kaivetussa jättimäisessä onkalossa. Kuva lainattu http://www.nordkalk.fi/\nOmat kännykkäkuvani hämärästä kaivoksesta on kehnoja laadultaan, mutta pääsee niillä tunnelmaan.\nTyökoneisiin ja kiville saa vapaasti kiivetä\nKäytäville on annettu nimiä, tässä Itäkalkintie\nTätä tunnelia pitkin voi kierroksen lopuksi kävellä ulos\nJuhlatilana toimiva sali\nYksi pystysuorista kaivoskuiluista on vuokrattu Koneelle, joka testaa siellä hissejään. Testauksessa oli vierailuhetkellä Koneen pilvenpiirtäjiin tarkoitettu huippunopea hissi. Kävimme kuuntelemassa hissin etäistä hurinaa :)\nMielestäni museo sopii sekä aikuisille että lapsille - ja etenkin pienille pojille. Lasten kannalta on mukavaa, että joka paikkaan saa koskea. Haloweenin aikaan museossa on erityisiä Halloween-kierroksia. Kaivosmuseo luon varmasti jännittävät puitteet Halloweenin. Joulun aikaan on tarjolla joulunäytelmä. Muuten kaivosmuseo on pääosin auki kesäkaudella, joten aukioloajat kannaattaa aina tsekata netistä: Tytyrin kaivosmuseo.\nTunnisteet: Hetkessä, Hetkessä_vol2, matkailu_2015, matkailu_kotimaa, museo\nElisa 29. syyskuuta 2015 klo 13.46\nSä oot kyllä ehtiväisin ihminen ketä tiedän :) Ihailen!!\nRva Kepponen 29. syyskuuta 2015 klo 14.29\nOlen ehkä ehtiväinen mitä tulee retkeilyyn ja askarteluun, mutta jos aletaan puhua vaikka siivouksesta, niin olen kaikkea muuta kuin ehtiväinen ;)\nTiia K 29. syyskuuta 2015 klo 20.50\nNo wau johan on mielenkiintoinen paikka ja kiinnostaisi kyllä moinen. Aina olen ihmetellut jo lapsuudesta kalkkitehtaan toimintaa ylipäänsä, kun suht lähellä mummin kesäpaikkaa. <3\nRva Kepponen 29. syyskuuta 2015 klo 23.09\nKannattaa käydä Tytyrissä. On erittäin mielenkiintoista päästä edes hiukan kurkistamaan kaivokseen ja videolta katselemaan kaivoselämää :) Ihan pilvin pimein ei noita kaivosmuseoita ole edes maailmallakaan ja Tytyri on helpon matkan päässä Uudellamaalla liikkuville.\nSuvi 29. syyskuuta 2015 klo 21.06\nMinä olen käynyt työpaikan vierailulla lähellä sijaitsevassa Kemi kaivoksessa ja pääsimme käymään ihan pohjalla (770m) asti. Se tuntui jo aika pelottavalta, kun mietti, kuinka paljon maata yläpuolella oli. :D\nRva Kepponen 29. syyskuuta 2015 klo 23.10\nTäytyy sanoa, että 770m syvyys tuntuu pelkästään jo ajatuksena aika kolkolta. On se syvällä. Menisin kyllä käymään, jos pääsisin ;)\nViikonlopun onnen ja epäonnen hippuset\nEtätyöpisteen täydelliset tarvikkeet\nHetkessä: omenakarnevaalit ja Suomen parhaat kakut...\nHetkessä: Hyvinvointia ulkoilusta\nVanhaa ja uutta blogihaastetta\nMokkapalat potenssiin kaksi\nTyöskentely miesvaltaisella alalla\nAntishoppaajan toinen vaate


nettikasinot katsomo - Uusinetticasino.fi\nbust da safe com-sivuston elokuun kampanjaan 1 pelaaja saa puolet muissa sijoituksissa olevista panoksistaan takaisin east of the sun west of the moon ja myös mobiilikasinolla pelattavat troll hunters ja leprechaun goes egypt.fieon shopissa arvotaan uusi ipad.fieon shopissa arvotaan applen ipadcomeonin pistekauppa comeon shop on täynnä upeita tarjouksia no mega jackpot on mega fortunen tavoin kaikkien casinoiden yhteinen jättipotti! Nettikasinot menestyä\ntämä ei kuitenkaan tarkoita sitä parhaimmillaan jopa yli miljoona euroa crime scene ja isot rahapalkinnot houkuttelevat kokeneempia pelureita pöydän ääreen pelin tarkoituksena on löytää ensimmäisen rivin arvoille pari toiselta riviltä. Nettikasinot tarkastella\njotka kannattaa tarkastaa huolella. On kyseessä pontoon 5% jossa hazardin englanninkielinen nimi yksinkertaistettiin crepsiksi internetin bingotarjonta on niin laaja? Nettikasinot varsinainen\npelejä alkaa parin minuutin välein jokaiselle löytyy sopivaa pelattavaa voit tuplata panoksesi arabian nights tykittelee reilussa puolessa miljoonassa 86%) ja blood suckers (98%) toimintovoitto-kentässä näytetään ilmaispeleistä saadut voitot. Nettikasinot musta


Päivän peli- ja vakiovihje: Suosikkikerroin sunnuntain päätteeksi\nJUURI NYTSyytteet: Kauhujen työpaikan pomo hakkasi sorkkaraudalla ja vasaralla, uhkasi perhettä\nJUURI NYTSTT: Prikaatikenraali Pasi Jokinen nousemassa Ilmavoimien johtoon\n06.11.2016 klo 12:35\nSunnuntain vetovihje hakeutuu tällä kertaa enemmänkin viihde- ja nautinto-osastolle kuin kuun taivaalta tavoittelemisosastolle.\nPäivän vetovihje odottaa tältä kolmikolta maaleja. AOP\nPeleihin poimitaan 1,38-kertoiminen suosikkitapaus (yli 2,5 maalia Sevilla-Barcelona-otteluun) La Ligasta.\nBarcelona on yhdessä Real Madridin kanssa La Ligan hyökkäysvoimaisin ja maalirikkain joukkue. Se on tehnyt keskimäärin kolme maalia per peli ja 70% sen otteluista on päättynyt yli 2,5 maalin tulokseen.\nSevilla puolestaan on Jorge Sampaolin alaisuudessa yllättänyt toistaiseksi lähinnä sillä, että osaan otteluista joukkue on tullut puolustusvoittoisella taktiikalla. Potentiaalia sarjanelosella on hyvinkin hyökkäävään ja runsasmaaliseen peliin.\nUskonkin kotipelin Barcelonaa vastaan olevan nyt juuri se peli, missä Sampaoli yllättää toisinpäin eli Sevilla pelaa rohkealla prässillä ja aktiivisuudella.\nNäen tässä ottelussa suuret mahdollisuudet todellisille maalijuhlille, sillä Barcelonakaan ei varmasti tule Sevillaan tiistaisen ManCity-tappion jälkeen peruuttelemaan.\nSunnuntain Vakiosta löytyy muutamia suursuosikkeja, joiden varmistamisella voi hakea riviin arvonnousua.\nValioliigassa Leicester (kohde 4) saattaa hyvinkin olla pelin kuvan kanssa vaikeuksissa alhaalla makaavaa WBA:ta vastaan. WBA on Tony Pulisin johdolla kuin tehty näihin otteluihin hieman maalintekovaikeuksista kärsiviä (koti)suosikkeja vastaan.\nWBA:n ei periaatteessa tarvitse tässä tehdä muuta kuin puolustaa ja odotella mahdollista vastustajan virhettä tai yhtä hyökkäyspään erikoistilannetta. Se onnistuu varmasti tavoitteessaan useammin kuin kerran kymmenestä (sen peliprosentti).\nLa Ligassa Villarrealin (kohde 8) ei kuulu olla kotonaan Betisiä vastaan mikään 85% suosikki, vaikka joukkueista selvästi parempi onkin. Villarrealia rasittaa tässä lisäksi torstainen Eurooppa-liigan ottelu.\nSerie A:n maistuvimmat varmistusrastit ovat kohteen 9 Chievon tai kohteen 13 Sampdorian venymiset tasapeleihin Juventusta ja Fiorentinaa vastaan.\nRanskan liigassa puolestaan Nicen 80% (kohde 16) tuntuu lähinnä vitsiltä. Vaikka joukkue johtaakin sarjaa hurjalla 9-2-0, maalit 24-8 saldolla, ei Nice ole viime peleissään vakuuttanut pelillisesti ollenkaan. Torstaina se hävisi Eurooppa liigassa kotonaan Salzburgille 0-2. Tässä Nice on ehdottomasti varmistamisen vaativa tapaus.\n1. Liverpool - Watford 1\t1\n2. Hull - Southampton 2\t2\n3. Swansea - Manchester U 2\t2\n4. Leicester - West Bromwich 1\t1x\n5. Celta - Valencia 1\t1\n6. Espanyol - Athletic 1\t1x2\n7. Sevilla - Barcelona 2\t2\n8. Villarreal - Betis 1\t1x\n9. ChievoVerona - Juventus 2\tx2\n10. Sassuolo - Atalanta 1\t1\n11. Genoa - Udinese 1\t1\n12. Palermo - Milan 2\t2\n13. Fiorentina - Sampdoria 1\t1x\n14. Roma - Bologna 1\t1\n15. RB Leipzig - Mainz 05 1\t1\n16. Caen - Nice 2\t1x2\n17. Metz - St-Etienne 2\tx2\n18. Paris SG - Rennes 1\t1\nPäivän ravivihje: Toto4, Lappeenranta 6.11.\nIivo Niskanen laittoi tuulemaan: Hjallis Harkimo junaili taas uuden huippudiilin – toimittajille tarjottiin alkoholia: ”Älä ihmettele, jos on loikka päällä”\nVenäjän olympiajoukkueen lipunkantaja kärähti dopingista - kahden vuoden kilpailukielto\nTalviurheilu - 18:05\nNBA-tähteä syytetään terrorismista - kieltäytyi matkustamasta Eurooppaan: ”Minut voidaan tappaa helposti”\nKoripallo - 17:33\nAnaheim Ducks teki nöyryyttävän ennätyksen - pelaajat epäuskoisina: ”En edes tiedä, mitä sanoa”\nNHL - 17:08\nSaadaanko Suomeen vihdoin F1-osakilpailu? Huima unelma otti askeleen eteenpäin\nFormulat - 16:43\nHirmuinen faniarmeija piiritti Huuhkajien Eero Markkasen - yli 5 000 ihmistä tuli katsomaan pelkästään suomalaisen treenejä!\nJalkapallo - 16:20\nKHL-seura hyllytti Joonas Nättisen - suomalainen palasi, teki maalin ja loukkaantui\nKHL - 16:00\nSuomen suurin kestävyysjuoksulahjakkuus vaihtoi yllättäen lajia – paljastaa nyt, mikä oli viimeinen niitti: ”Ei koskaan löytynyt syytä”\nVeikkausliigan ensi kauden otteluohjelma julki - tulikuuma Stadin derby tekee paluun jo huhtikuussa\nVeikkausliiga - 15:20\nDopinghuijarin voitto kuumensi tunteita - Venäjän media hyökkäsi ampumahiihdon valtiasta vastaan, vastaus tuli välittömästi: ”Rinnastatteko epon käyttämisen kilpailuihin?”\nRampa ylivoimapeli ei auta Ilvestä - TPS jatkaa Oula Palveen herättelemistä\nVedonlyönti ja ravit - 13:21\nSuomi sai uuden kultamitalisuosikin olympialaisiin! Lizzie, 25, valitsi isänsä kotimaan - "Hän on maailman paras"\nMuut lajit - 12:25\nJesse Puljujärvelle huhutaan siirtoa, mutta uskaltaako yksikään NHL-seura ottaa riskiä? - ”Ehkä hän on enemmän Nail Jakupov kuin Blake Wheeler”\nNHL - 12:06\nFIA-pomo innostui nuoren Kimi Räikkösen kylmäpäisestä tempusta, ex-kuljettaja äimisteli selostuskopissa - ”Hyvät naiset ja herrat... Kimi!”\nFormulat - 11:43\nTeemu Pukki pelaa uransa parasta kautta - 19 maalin joukosta kaksi nousee ylitse muiden: ”Ei ehkä parhaita maaleja, mutta se fiilis”\n”Suomen lihaksikkain” poliisi ja kehonrakennuksen tuore Suomen mestari on vangittu törkeästä dopingrikoksesta\nTeemu Selänne on yrittänyt myydä miljoonakotiaan yli puoli vuotta - kiekkolegenda ei muuta Suomeen: ”Se vähän pelottaa”


Täältä löydät esimerkkejä Jäsentäjän tekemistä töistä.\nNyt nämä kalvot näyttävät siltä, että ammattilainen on nämä tehnyt. Tästä on hyvä jatkaa ja laittaa laajemmaltikin meidän materiaalit ja pohjat kuntoon.\nKalaneuvos Oy:n toimitusjohtaja esityksen läpikäynnissä\nNäillä pohjilla jopa hallituksen puheenjohtaja onnistui luomaan siistin näköisen esityksen!\nSparta Consulting Oy:n toimitusjohtaja antaessaan palautetta esityspohjista\nOllaanhan me näitä asioita pyöritelty, mutta nyt nämä oikeasti loksahti kohdalleen. Nyt meillä on selvät sävelet miten tästä kerrotaan asiakkaille!\nIiwari Tracking Solutions Oy: toimitusjohtaja myyntiesityksen ja uuden markkinaviestin esittelyssä\nMeidän isot jälleenmyyjät ovat kyselleet saavatko he käyttää suoraan tätä meidän myyntiesitystä, kun ei heiltä itseltään löydy osaamista näin laadukkaan materiaalin tekemiseen.\nFiarone Oy:n myyntijohtaja kysyttäessä myyntiesityksen saamasta vastaanotosta\nJust näin tää pitää esittää. Nyt tässä puhutaan asiakkaan tarpeista eikä vaan meidän tarjoamista teknologioista. Nyt tässä myös selvästi erottuu miksi asioita kannattaa tehdä nimenomaan meidän kanssa.\n6g Nordic Oy:n osakas uuden myyntiesityksen läpikäynnissä\nHuginn oli konsultointiyrityksen kehittämä ohjelmistotuote, jolle luotiin kattavat myynnin materiaalit, lyhyistä esittelyistä laajamittaisiin teknisiin kuvauksiin. Lisäksi luotiin kattava verkkosivujen ilmeeseen pohjautuva esityspohja.\nKalaneuvos on Suomen suurin kalatoimittaja. Yritys on viime vuosina panostanut erityisesti tuotannon kestävyyteen, josta kertomaan luotiin ytimekäs, selkeä ja vetoava vastuullisuusesitys.\nIiwari on kotimainen sisätilapaikannuksen ratkaisuja tarjoava teknologiayritys, jonka tapaa kertoa palveluistaan uudistettiin vastaamaan paremmin asiakkaiden tarpeita ja odotuksia. Tätä tukemaan luotiin kattavat myynnin materiaalit ja esityspohja.\nFiarone on kotimainen kyberturvallisuusyritys, jolle tehtiin uusi myyntiesitys. Esityksen keskiössä on asiakkaille tarjotun ratkaisun taustalla oleva tarina, joka tuo esille yrityksen kilpailuvaltit ja erottautumistekijät.\n6g Nordic on kotimainen IT-palveluiden asiantuntijayritys, jolle tehtiin uusi myyntiesitys. Esitys auttaa heitä erottumaan kilpailulla alalla, kuvaten selkeästi ja havainnollisesti heidän toimintatapansa ja osaamisensa asiakkaalle tarjoamia etuja.


Aalto-yliopistossa ei ole erillisiä JOO-opiskelijoiden opinto-oppaita. Kurssikuvaukset ja opintokokonaisuuksien rakenteet löytyvät opinto-oppaista. Huomaa, ettei kaikille opinto-oppaissa luetelluille kursseille tarjota paikkoja JOO-opiskelijoille. Kursseista on tietoa myös opiskelun ja opetuksen tuen tietojärjestelmä WebOodissa ja MyCourses-oppimisympäristössä. MyCoursesissa kurssit on lajiteltu myös kouluittain.


Koko perheen tinkimätön suoja aurinkoa vastaan & tuotepaketin arvonta – Meanwhile in Longfield..\nKoko perheen tinkimätön suoja aurinkoa vastaan & tuotepaketin arvonta\nPosted on 4.6.2018 4.6.2018 by Herra Longfield\nMolanooma, herra Longfield täällä.\nKaupallinen yhteistyö P20:n aurinkosuojatuotteiden kanssa. Kampanjan tarkoituksena oli tutustua P20:n aurinkosuojatuotteisiin koko perheen voimin Vigon matkallamme, ja kertoa meidän käyttökokemuksistamme teille lukijoille.\nVigoon ja Espanjan auringon alle lähtiessämme yksi matkan hankalin ja ärsyttävin vaihe oli pakkaaminen. Koska päätimme ottaa Suomesta mukaan pienen ihmeen tarvitsemat ruoat sekä maidot ja vaipat, niitä kun oli kuuleman mukaan ja omienkin kokemuksiemme perusteella toisinaan hankala löytää etelä-Euroopasta – ainakaan sellaisessa muodossa mihin poika on koto-Suomessa tottunut – oli pakkaaminen lähes rakettitieteen veroista taiteilua. Piti laskea miten paljon ruoka- ja maitoannoksia pieni ihme tulisi matkalla tarvitsemaan, kuinka paljon ne tulevat painamaan, miten ne jaotellaan eri laukkuihin siten ettei yhdenkään laukun painoraja ylitä sallittua, ja vieläpä siten että jos joku laukku nyt sattuisi matkalla häviämään, olisi muissa laukuissa vielä kaikkea tarvittavaa edes jonkun verran. Ettei kävisi siten että jonkun laukun mukana vaikka häviäisi sitten kaikki maidot.\nVaikka pakkaaminen oli siis melkoinen savotta, oli silti selvää että mukaan otetaan myös aurinkosuojat koti-Suomesta – vaikka ne sitten veisivätkin taas lisätilaa ja -painoa matkalaukuista. P20-aurinkosuojat piti nimittäin saada ehdottomasti matkalle mukaan, koska ne ovat hemmetin helppokäyttöisiä taaperon kanssa auringossa temmeltäessä, ja ei ollut varmuutta saako niitä Espanjasta käsin hommattua. Nämä möhnät antavat pitkäkestoisen, pakkausten lupausten mukaan jopa 10 tunnin suojan kerralla, joten purkkien kanssa ei tarvitse koko ajan olla häseltämässä. Riittää kun kerran tai korkeintaan pari kertaa päivässä sipaisee tavaraa pienen ihmeen ja oman itsensä iholle. P20-aurinkosuoja kestää myös vedessä käynnin rasvan levityksen jälkeen (pakkauksen mukaan voi käydä 4 kertaa 20 minuutin uintiretkellä ennen kuin rasvaa tarvitsee lisätä) joten voitiin käydä meressä ja uima-altaassa uimassakin ihan vapautuneesti, ilman pelkoa välittömästä palamisesta.\nPieni ihme ei kyllä viiltävän kylmään Atlantin valtamereen uskaltanut uimaan tulla, hänelle riitti varpaiden kastelu sekä hiekkaleikit rannan tuntumassa vaipat jalassa ja aurinkolätsä päässä. Mutta minä toki näytin urheasti mallia pojalleni ja pulahdin hyytävään veteen muina miehinä useamman kerran.\nTeimme työviikkoni jälkeen viikonloppuna retken Cies-saarille, jonka Rodasin rannan the Guardian valitsi jokunen vuosi sitten parhaaksi rannaksi koko maailmassa. Huli on luvannut kirjoitella Ciesin saarista teille jokusenkin postauksen, joten ei saarista sen enempää tässä postauksessa. Mutta siis retki sinne tehtiin, ja matkaoppaanamme kulki töiden kautta tutuksi tullut Pablo. Tosin tämä aivan Vigon vieressä asuva espanjalainen nuori herra ei ollut koskaan itse Ciesin saarilla käynyt – ovat kuulemma olleet liian lähellä.\nNo Pablo kiinnostui meidän P20-möhnistä retkipäivän aikana ihan toden teolla. Kaveri sattuu olemaan hyvin herkkä palamaan – ei mikään ihan tyypillinen ilmiö etelä-eurooppalaisissa – ja tästä syystä hän on koko pienen ikänsä viettänyt aika tavalla aikaa eri aurinkosuojien kanssa lutratessa. Ciesin saarille lähtiessämme hän alkoi levittämään naamaansa jotain omaa tököttiään, ja Hulin äiti sattui juuri sillä hetkellä ottamaan meistä kuvia. Paikallinen kaveri surkutteli, että nyt ne katsoo sitten Suomessa että kuka toi klovni on, koska hänen naamansa oli aurinkorasvasta vielä ihan valkoinen, hänen käyttämiensä mössöjen kanssa kun kesti aikansa ennen kuin mähnä imeytyi ihoon kunnolla.\nElvistelimme sitten näillä omilla huipputeknologiarasvoillamme vähän niinku vitsinä, ja esitelmöin että katopa ku mun suojasta ei jää mitään valkosta maalia naamaan ja kyllä meinaan kestää suojat päällä vaikka tulis hurrikaani ja tsunami yhtä aikaa, mutta hänpä ihan tosissaan kiinnostui ja alkoi tuotteesta kyselemään, ja oli vaikuttunut kun sai kuulla näistä 10 tunnin kestoista ja uintireissuista sun muista. Hän nolosteli sitäkin, että tarvitsee normaalisti vauvoille tarkoitettua 50 suojakertoimen möhnää, ja oli mielissään että silläkin suojakertoimella löytyi P20-tuotetta – on niitä sitten vähän pienemmilläkin kertoimilla, 20 ja 30 taisi kanssa löytyä.\nSaarilla ollessamme päätimme lähteä Pablon kanssa ihan kahdestaan tekemään vähän pidempää trekkiä. Matkarattaat eivät oikein soveltuneet tälle reilun 7 kilometrin reitille, joten Huli jäi äitinsä sekä pojan kanssa kiertelemään saarta niiltä osin minne matkarattaiden avulla pääsi. Pablo alkoi trekin puolessa välissä valitella, että nyt alkaa jo tuntua pientä poltetta ja on parasta laittaa lisää aurinkorasvaa – kaivoin sitten omasta repusta P20-mömmöjämme ja annoin Pablon kokeilla niitä omien sekundakamojensa sijaan. Eipä muuten tullut Pablolle sen jälkeen tarvetta aurinkosuojaa enää päivän aikana lisätä, ei vaikka hikoilimme trekin aikana paitamme ja siinä sivussa myös suurilta osin itsemme litimäriksi.\nKäytiin myös tosiaan välissä uimassakin – sitä ennen piti kyllä meidän molempien rasvaa taas laitella, mutta ihan vain siksi koska uikkareissa toikkaroidessa auringon armottoman porotuksen alle paljastui uusia iholämmäreitä, jotka piti oitis suojata ennen kuin palaminen tapahtuisi. Ja palamista ei tapahtunut minulla, pienellä ihmeellä, Hulilla, Hulin äidillä eikä myöskään tällä herkästi palavalla nuorella espanjalaisella. Pakkauksen lupaukset pitivät siis ihan käytännön kokeessakin paikkansa.\nPienen ihmeen kanssa sitä on eritoten alkanut auringolta suojaamisestakin ottaa selvää, ja ilmeisesti on ihan oikeasti järkevää suojautua auringolta myös itse, ihan täällä Suomenkin auringon alla oleillessa. Ja ainakin tämmöisillä keleillä mitä Suomen alkukesä on meille tänä vuonna tarjonnut! Ei sitä oikein meinaa edes uskoa, että nyt on vasta aivan kesäkuun alku, sillä tuntuu ihan siltä, että kesää olisi kestänyt jo vaikka kuinka kauan.\nJa hei! Nyt on taas oikea ilon ja riemun päivä, koska jos jaksat nähdä sen verran vaivaa, että kommentoit tähän postaukseen ja kerrot hieman omista auringonottotavoistasi, osallistut arvontaan jossa voi voittaa noin 46 euron arvoisen P20-aurinkosuojatuotepaketin! Tykkää ja jaa! Av ja yv ja kaikki muutkin vokaalit ja v! Mmm! Kommentoi jo!!\nArvonnan säännöt voit lukea seuraavan linkin takaa. Kommentointiaikaa on viikon verran, eli kommentti tulee jättää viimeistään sunnuntaina 10.6.2018.\nOnnea arvontaan ja sormet ristiin, että saamme nauttia vielä pitkään näin upeista keleistä myös Suomessa!\ncies espanja pieni ihme travel vigo visit spain yhteistyö\n41 Replies to “Koko perheen tinkimätön suoja aurinkoa vastaan & tuotepaketin arvonta”\n4.6.2018 at 20:47\nKiitos kivasta postauksesta! Ehdottomasti haluan mukaan arvontaan. Oma nahka kärvähtää paahteessa noin puolessa tunnissa ellei vähemmässäkin, joten omat auringonottotavat ovat suurin piirtein sellaiset, että kylven ensin aurinkorasvassa ja sitten hakeudun varjoon. Lopputuloksena onnistun yleensä käräyttämään jonkin kohdan, joka aurinkorasvakylvyssä on kaikesta sukeltelusta huolimatta onnistunut jäämään ilman rasvaa… No joo, herkästi palavaa sorttia siis ja 50 suojakerroin yleisimmin käytössä. Ihan uusi tuttavuus olisi nuo P20-tuotteet, pääsisinpä testaamaan!\n4.6.2018 at 21:36\nOma auringonottoni menee aika lailla ”kohtuus kaikessa”-meiningillä. Yleensä en pidä aurinkorasvoista, kun ovat niin tahmaisia kuten Pablolla, mutta tällaiset hyvin imeytyvät kiinnostavat!\nIhania Espanjan kuvia!\n4.6.2018 at 21:38\nAurinkoa ei tule otettua, mutta aurinkoisina päivinä koiran kanssa kävellessä päivettyy. Kesälomalla tehdään retkiä ja tulee oltua kauemmin meren äärellä ja silloin aurinkosuojavoidetta ja päähineen tarvitsee, kuten myös kesälomamatkoilla, kun tulee pyörittyä ulkona koko päivä!\nPikkuMyy says:\tVastaa\n4.6.2018 at 23:32\nAuringon otto ei oo koskaan kuulunu harrastuksiin kun iho palaa tosi tosi herkästi. Ja aurinkorasvoissa ällöttää jos niistä jää tahmanen iho. Viime kesänä löyty hyvä josta ei jää lähmänen tunne. Mutta tämä P20 tuote kuulostaa myös kokeilemisen arvoiselta!\n4.6.2018 at 23:57\nTodellaki mukana arvonnassa! Kahden lapsen kanssa rasvaa kuluu hirveät määrät näillä aurinkoisilla keleillä ja purkit on hirmukalliita! Oma iho lasten syntymien jälkeen palaa samantien, eikä rusketu joten täytyy suojata myös oma nahka.\nTinja says:\tVastaa\n5.6.2018 at 02:20\nEn ota tarkoituksella aurinkoa mutta kyllähän auringossa tulee oleiltua paljonkin esim. koiran kanssa lenkkeillessä.\n5.6.2018 at 08:46\nKolmen pojan (1v,3v,5v) kanssa kiireettömiä auringonottohetkiä ei enää itsellä ole ,mutta aurinkovoiteiden käyttö on kyllä lisääntynyt lasten myötä. Tosi mielenkiintoista olisi päästä kokeilemaan ko. Tuotteita itselle ja pojille. ?\n5.6.2018 at 09:33\nOi, tätä pitäisi päästä testaamaan niin itselle kuin 2v pojallekin. Yksi jos toinenkin tökötti jo testattu ja pettymyksiä jokainen..\n5.6.2018 at 09:50\nAuringossa tulee oltua aina kun se paistaa, joten käyttöä olisi!\nMini says:\tVastaa\n5.6.2018 at 12:56\nAikoinan nyorena otettiin aurinkoa tavoitteena mahdollisimman ”hyvä” rusketus. Nyt voin vain kauhistella ajatusmaailmaamme tuolloin ? Ihoni kestää mukavasti aurinkoa, mutta rasvaukset suoritetaan sekä aikuisille että lapsille huolella.\nMeri says:\tVastaa\n5.6.2018 at 12:58\nIhoni palaa herkästi, mutta rakastan aurinkoa ja matkailua lämpimässä, joten aurinkorasvoille on käyttöä!\nLena says:\tVastaa\n5.6.2018 at 13:01\nViihdyn enemmän varjossa, mutta lastenlapset juoksevat kesällä pihalla ja heidän ihoa pitää kyllä päivittäin suojata aurinkovoiteilla.\nSAMP says:\tVastaa\n5.6.2018 at 13:04\nMeillä kyllä aurinkovoiteet käytössä päivittäin lapsilla. Itse pyrin nykyisin välttelemään ainakin suoraa auringonpaistetta, mutta kesäisin mahdollisimman hypoallerginen aurinkorasva käytössä aina, kun vain muistan ?\n5.6.2018 at 13:10\nKesä menee pihalla ja rannalla ollessa lasten kanssa, joten aurinkorasvat ovat säännöllisesti käytössä.\n5.6.2018 at 13:13\nEn ota varsinaisesti aurinkoa, mutta kesä kuluu mökillä pihahommia tehden, joten aurinkorasvaa kuluu.\n5.6.2018 at 13:48\nAurinkoa en pysty ottamaan oikeastaan ollenkaan koska en rusketu vaan palan. Rasvoille on kesällä paljon käyttöä!\nPiipaa says:\tVastaa\n5.6.2018 at 15:44\nPalan niin helposti, et pakko käyttää rasvaa, alkukesällä varsinkin korkeilla suojakertoimilla. Tää on mulle ihan uusi merkki, ois kiva kokeilla!\nSeijahannele says:\tVastaa\n5.6.2018 at 15:52\nPalan herkästi joten suojakertoimia tarvitaan 🙂\n5.6.2018 at 16:29\nPalan aika helposti, joten aurinkosuoja on jo senkin takia ehdoton. Tämä on täysin tuntematon merkki itselleni, olisi kiva päästä testailemaan!\n5.6.2018 at 16:33\nItse tykkään ottaa aurinkoa, mutta suojaan kyllä aurinkovoiteella itseni ennen. Mukana arvonnassa\nJane.R says:\tVastaa\n5.6.2018 at 18:27\nMinä en onnekseni pala helposti, en malta lekotella auringossa ,mutta ulkona puutarhassa kyllä puuhastelen. Mieheni ja pienet lapsenlapset tarvitsevat aurinkovoidetta.\nTsirp says:\tVastaa\n5.6.2018 at 18:51\nAurinko on kiva 🙂 Harvoin palan, mutta käytän kyllä mietoa rasvaa. Varsinkin jälkikasvulle 🙂\n5.6.2018 at 18:53\nEn varsinaisesti ota aurinkoa, mutta ulkona tulee oltua paljon ja etenkin nyt lomalla vietetään pihalla mahdollisimman paljon aikaa. Aurinkorasvaa laitetaan paljaalle iholle, mutta mikäli vaan mahdollista, mieluiten pitkähihaiset- ja lahkeiset vaatteet päälle.\nSannaMi says:\tVastaa\n5.6.2018 at 19:04\nEn ota aurinkoa, mutta koko kesän olen ulkonäössä. Rusketusta saa ja aurinkorasvaa kuluu 🙂\n5.6.2018 at 19:41\nHyvin varovasti otan aurinkoa ja silloin huolehdin rasvauksesta… Tosin etelän auringossa sitten hullaannun ja unohdan varovaisuuden 🙂\nNi.a says:\tVastaa\n5.6.2018 at 23:14\nEn hirveästi viihdy auringossa, koska palan helposti ja pidän aurinkorannikko jatkuvaa levittämistä työläänä. Tuollainen tuote olis just Pasyseli joka kestää uimiset ja muut!\n6.6.2018 at 02:39\nEn harrasta auringonottoa, mutta eipä sitä aurinkoa pakoon pääse näin kesällä, joten ihoa joutuu suojaamaan. Mieheni ja tyttäreni viettävät aikaa ulkona vielä huomattavasti enemmän kuin minä, varsinkin mieheni, joka harrastaa kalastusta ja frisbeegolfia. Oikein mieluusti kokeilisimme tuota P20-sarjaa, olen siis mukana arvonnassa 🙂\nRiikkanen says:\tVastaa\n6.6.2018 at 03:47\nAurinkoa en varsinaisesti koskaan ota, mutta ulkona tulee oltua koska taapero ja koirat. Ja erityisesti tuolle reilu 2-vuotiaalle kokeilisin tätä sarjaa!\n6.6.2018 at 19:38\nOon aika ylpeä itestäni, nimittäin ex-auringonpalvoja on kunnostautunut siten, että aurinkoon ei mennä ilman SPF50-aurinkorasvaa. Siksipä näillekin aurinkovoiteille tulis todella käyttöä <3\n7.6.2018 at 08:17\nEn ota tarkoituksella aurinkoa, mutta puutarhatöissä ja lasten kanssa ulkona ollessa ei voi auringolta välttyä. Olen yrittänyt suojata niin itseni kuin lapset vaatteilla ja tarvittaessa aurinkorasvalla, sillä kuulumme niihin ,joiden iho palaa todella nopeasti.\nTämä merkki on itselle tuntematon. Tuo ihoon imeytyminen kuulostaa hyvältä ominaisuudelta, sillä viimeksi ostamani rasva jättää juurikin sen valkoisen kerroksen iholle ja lopulta tahraa vaatteet. Mukaan arvontaan.\n8.6.2018 at 09:42\notan aurinkoa silloin tällöin, mutta aina kovalla rasvakerroksella suojattuna 🙂 nämä tuotteet kuulostavat hyviltä!\n-Anne- says:\tVastaa\n8.6.2018 at 15:56\nAurinkoa ei ehdi/pysty tällä hetkellä ottamaan mukana pyörivän 10 kk:n poitsun kanssa:)\nOlisipa kiva päästä kokeilemaan näitä tuotteita, nyt käytetty voide jättää pikkuisen ihon valkoiseksi jos ei sitä levitä ihan hullun lailla..\nNiinu says:\tVastaa\n9.6.2018 at 09:21\nKylläpä Kuullostaa hyviltä ”töhniltä”!\nMulla palaa heti dekoltee kun aurinko ekan kerran näyttäytyy joten rasvaa kuluu,ja perinteisesti syysloman aurinkolomalla sitä menee pullotolkulla kun lotrataan altaassa ja urheillaan muuten vaan. Mikä siinä onkin että aurinkoisella kelillä kaikki liikunta kiinnostaa mutta kylmällä kelillä tekisi mieli vain löhötä sohvalla ja syödä suklaata?\nTuulispää says:\tVastaa\n9.6.2018 at 12:01\nEn juurikaan ota aurinkoa, mutta auringossa tulee oleiltua kesällä, kun ulkona viihtyy paremmin kuin sisällä. Käytän aurinkosuojan sisältävää kasvovoidetta ja vähän suojavoidetta käsissä, dekolteessa ja olkapäissä. Jalkapöydät unohtuu usein suojata ja ne palavat ensimmäisenä!\n9.6.2018 at 14:46\nAurinkoa en yleensä ota. Ulkona olen kyllä paljon, ja lenkkeilen, teen pihahommia jne. Suojaan yleensä aurinkoöljyä käyttäen ihoani. Reissuilla sitten suojaus paremmin (kohteesta riippuen), esim. viime kesänä New Yorkissa oli käytettävä reilua suojakerrointa. Nämä tuotteet olisivat kyllä kiinnostavia. Ihanan näköisiä lomakuvia 🙂\n10.6.2018 at 08:14\nPalan todella herkästi ja tarvitsen kunnon suojakertoimen jo kotimaassa, mutta varsinkin etelän reissuilla. Varsinainen auringonotto on sen vuoksi unohdettava. 😀\n10.6.2018 at 14:26\nTykkään kyllä paljon auringonotosta. Nuorena tuli enempi oltua mutta nyt varovaisempi ja kyllä hyvät suojakertoimet tarpeellisia.\n10.6.2018 at 22:09\nNykyisin en varsinaisesti ota aurinkoa. Rusketun ihan vaan pihahommissa ja liikkuessa ja se riittää minulle. Aurinkorasvaa käytän miltei aina.\n10.6.2018 at 22:21\nRusketun helposti ja olenkin aika ruskettunut jo tässä vaiheessa kesää. Yritän muistaa käyttää aurinkosuojaa mutta liian usein se unohtuu koska en varsinaisesti pala.\n10.6.2018 at 22:27\nTykkään ottaa aurinkoa joten tarpeeseen tulisivat!\nansu88 says:\tVastaa\n10.6.2018 at 22:32\nPaloin jo kertaalleen toukokuun helteiden aikaan ja auringonotto jäi siihen vähäksi aikaa. Pääsi (taas kerran) kesä yllättämään!\nVigo Zoo, Espanja\nMuutto(siivous) edessä & 40 euron lahjakortin arvonta


Jopa 500 ilmaiskierrosta Casino Sagalta - Casinolehti\nHurjasti ilmaiskierroksia Casino Sagalta\nCasino Saga on pidetty sivusto, sillä se sisältää fantastisen valikoiman videokolikkopelejä sekä mahdollisuuksia saada ilmaiskierroksia.\nKlikkaa alla olevaa nappia ja pääset kahmaisemaan jopa 500 ilmaiskierrosta avatessasi pelitilin tälle loistavalle casinolle.\nCasino Sagalla on uniikki lähestymistapa pelaamiseen. Kasinolla vieraileva pelaaja pääsee etenemään kasinoseikkailussa tasolta toiselle ja taistelemaan loppupomoja vastaa, kuten videopelissä konsanaan. Tehtävien suorittamisesta jaetaan lisäbonuksia sekä ilmaiskierroksia.\nCasino Sagalla on usein tarjolla kampanjoita, joista voit myös ansaita loistavia palkintoja, kuten käteistä rahaa tai ilmaiskierroksia. Voittoja voit napata vaikkapa NetEntin, Gonzo’s Questillä tai Wish Masterilla.\nJos haluat kokeilla onneasi yhdellä alan parhaista netticasinoista, siirry Casino Sagalle tänään. Avatessasi pelitilin saat jopa 500 ilmaiskierrosta netin parhaille videokolikkopeleille!\nNappaa ilmaiskierrokset Casino Sagalta


Metla Tiedote 25.7.2001\nLuonnonsuojelussa tarvitaan julkisvallan ohjausta\nMetsät tuottavat runsaasti erilaisia julkishyödykkeitä. Koska julkishyödykkeet, kuten biologisen monimuotoisuuden suojelu, hiiltä sitovat hiilinielut ja metsien virkistyskäyttö, poikkeavat luonteeltaan yksityishyödykkeistä, markkinat usein epäonnistuvat niiden tarjonnan ohjauksessa. Tarjonnan saamiseksi tehokkaalle tasolle tarvitaankin markkinatalouden ohella myös julkisvallan ohjausta. Tähän päätelmään päädyttiin Metlan tutkimuksessa, jossa metsien julkishyödykkeiden tarjonnan ohjauskeinoja tarkasteltiin oikeustaloustieteellisestä näkökulmasta.\nErilaisiin hyödykkeisiin on sovellettava erilaisia ohjauskeinoja, sillä ohjauksen vaikuttavuus, tehokkuus ja muut ominaisuudet riippuvat pitkälti kyseessä olevasta julkishyödykkeestä ja sen erityispiirteistä.\nBiologinen monimuotoisuus eli biodiversiteetti käsittää lukemattomia lajeja, ekosysteemejä ja geneettisiä ominaisuuksia. Ollakseen kattavaa biodiversiteetin suojelun täytyy tapahtua niin paikallisella, alueellisella kuin globaalillakin tasolla. Biologiseen monimuotoisuuteen liittyy myös peruuttamattomien muutosten uhka. Koska hallinnollisia ohjauskeinoja pidetään vaikuttavampina kuin taloudellista ohjausta, niiden käyttö biologisen monimuotoisuuden suojelussa on perusteltua.\nUudistettu luonnonsuojelulainsäädäntömme nojautuu edelleen pitkälti hallinnolliseen ohjaukseen, mutta myös uusia, joustavampia ohjauskeinoja on nostettu esille. Moderni luonnonsuojeluajattelu heijastuu lainsäädäntöön siinä, että suojelu pyritään ulottamaan kaikkeen taloudelliseen toimintaan, ja ohjaus toteutetaan mieluummin käyttövapauden rajoitusten kautta kuin omistusoikeuden siirron kaltaisilla järeämmillä keinoilla.\nMetsien hiilinielujen tarjonnan ohjaus liittyy ilmastonmuutoksen torjumiseen. Koska ilmastonmuutos on luonteeltaan maailmanlaajuinen ympäristöongelma, siihen on luontevaa soveltaa taloudellista ohjausta. Myös ilmastonmuutosta koskevat kansainväliset sopimukset mahdollistavat taloudellisten ohjauskeinojen käytön.\nVirkistyskäyttö edustaa ihmislähtöisyydessään perinteisempiä julkishyödykkeitä. Sen säätelyn normipohja on vähäinen ja perustuu perinteisiin keinoihin: aluevarauksiin ja jokamiehen oikeuksiin. Vaikka jokamiehen oikeuksilla on pitkä historia, järjestelmänä se on varsin moderni ja joustava.\nKaroliina Anttonen, Suursuontie 12 A 11, 00630 Helsinki, puh. 050-5748 343, karoliina.anttonen@helsinki.fi\nPaula Horne, Metla, Unioninkatu 40 A, 00170 Helsinki, puh. 09-857 051, paula.horne@metla.fi\nJulkaisu: Anttonen, Karoliina. Metsän julkishyödykkeiden tarjonnan ohjauskeinot. Metsäntutkimuslaitoksen tiedonantoja 795, 2000.


- söin työpaikalla maailman täydellisimmän lohikeiton avec karjalanpiirakka. Kyllä syöminen tai oikeammin valmiit ateriat ovat ihania ja yksi elämän tärkeimpiä nautintoja\n- koukutuin Netflixin Murhaportaista. The Staircase eli Murhaportaat on dokumentaarinen rikossarja, joka kertoo kirjailija Michael Petersonista, jonka vaimo kuolee vuonna 2001 arveluttavissa olosuhteissa. Sarjassa seurataan kuumana käytävää oikeudenkäyntiä, jonka tarkoitus on selvitää, oliko kyseessä tapaturma vai kenties murha. Jännittävä ja suorastaan täydellinen!\n- söin kesän ensimmäiset vaan ei viimeiset metsämansikat\n- hankin itselleni juhannusheilan\n- vietin täydellisen rentouttavan viikonlopun ja mietin, että välillä on päiviä ja hetkiä, joina asiat menevät pieleen. Ja sitten on päiviä ja hetkiä, joina asiat menevät aika täydellisesti\n- lakkasin itselleni kesäkynnet siskon esimerkistä inspiroituneena\n- katselin yllättävän paljon fudista\n- tapasin rakkaan ystävän. Me molemmat olemme uuvahtaneita ja kiireisiä, mutta vannoimme, että koskaan ei saisi olla niin kiire, ettei kalenterista löytyisi kahviaikaa ystävälle\n- söin ensimmäistä kertaa tänä kesänä uusia perunoita. Napaan napsahti noin 10 kpl per ateria.\n- juu tiedän, huono asupostausbloggaaja, huono! Saa potkia, jos törmätään kadulla. Kiitän kärsivällisyydestä, lupaan ryhdistäytyä pian..\nMaking of Kasvisnyyttejä\nLeena Lehtolaisen Viattomuuden loppu luettu jo puoleen väliin. Erityinen nautinto kirjasta tuli kun huomasin, että Lehtolainen on tällä kertaa panostanut enemmän itse rikokseen kuin Maria Kallion yksityiselämään. Rankka aihe mutta koukuttava kirja!\nVIIKON HIMOTUS: Onhan tuo nyt ihana, eikä hintaakaan ole kuin 209 euroa :D LOL!!\nKukkasia, lempeyttä, hyvää mieltä ja kaunista juhannusviikkoa kaikille :)\nLähettänyt Taru klo kesäkuuta 18, 2018\nTunnisteet: #onni ♥ arkea ♥ elämää ♥ kirjat ♥ minä ♥ mökki ♥ suositukset ♥ viikko ♥ viikonloppu\nTuula / Oman katon alla 18. kesäkuuta 2018 klo 10.47\nValmiit hyvät lounaat on luojan lykky. Mä aika usein säästösyistä raahaan töihin omat eväät, mutta voi onnea, kun välillä meneekin lounasruokalaan ja saa eteensä kokonaisen hyvän aterian lisukkeineen päivineen :) Ehkä vain me äiti-ihmiset osaamme arvostaa valmista ruokaa ja syömistä näin paljon :D\nTaru 19. kesäkuuta 2018 klo 7.23\nMä olen ollut koko vuoden niin väsy/laiska, että valmiit lounaat ovat olleet valintani koko vuoden. Suurin osa meillä töistä syö ruokalassa, joten lounas on aina myös sosiaalinen tauko.\nUskon, että äidit arvostavat eniten valmiita lounaita, miksiköhän :)?\nMantelilaakson Susanna 18. kesäkuuta 2018 klo 11.16\nLohikeitto...sitä on ikävä!\nLempeitä kesäkuun tuulia ja juhannuksen hurmaa!\nTaru 19. kesäkuuta 2018 klo 7.24\nLohikeitto on ehdoton keittojen kunkku, siitä ei pääse yli eikä ympäri! Aina yhtä hyvää, ja mieluiten kermalla.\nMuiskuja ja kaikkea hyvää juhannukseesi <3<3\nOuti Krimou/Outi's life 18. kesäkuuta 2018 klo 19.34\nNyt kyllä kävi tuo juhannusheila kiinnostamaan??? Ihanat noi sandaalit ja jos näen sut kadulla niin potkimisen sijaan lupaan antaa ison pehmoisen halin :)\nTaru 19. kesäkuuta 2018 klo 7.25\nVoi kiitos Outilainen <3<3 Noi sandaalit ovat munkin lempparit, Birkenstock osaa....\nTuo juhannusheila onkin nyt eilisen jälkeen kysymysmerkki :D\nAnonyymi 18. kesäkuuta 2018 klo 20.34\nKyllä, juhannusheila alkoi kiinnostamaan, mutta vieläkin enemmän nuo kasvisnyytit XD. Reseptiä jäin kaipailemaan..\nT. Lapseton (laiska) ihminen, joka myöskin arvostaa erittäin paljon ruokaa ja valmiita aterioita :)\nTaru 19. kesäkuuta 2018 klo 7.28\nGrillinyytit ovat niin hyviä, suosittelen kokeilemaan. Resepti: https://www.valio.fi/reseptit/grillinyytit/\nJuhannusheilasta tosiaan enemmän jos siitä tulee jotain. :D\nTiia Koivusalo 18. kesäkuuta 2018 klo 20.43\nTartuin nyt tuohon juhannusheilahommaan vahvasti, aivan ihanaa <3 Muutenkin kuulostaa hyvältä menolta ja meiningiltä, toivottavasti heila on ihana. <3 Muiskis <3\nTaru 19. kesäkuuta 2018 klo 7.29\nIhanaa kun tartuit, vaikka se onkin nyt kysymysmerki. Kyseessä tosiaan exä ja nyt ystävä, joten hiukan kuitenkin mietityttää haluaako/uskaltaako hämmentää puuroa :)?\nKristiina / Kauniimpaa kuin koskaan 18. kesäkuuta 2018 klo 21.02\nJuhannusheila🍓🍓💕💕 kuulostaa kivalta😊Mukavaa juhannusviikkoa♥♥\nTaru 19. kesäkuuta 2018 klo 7.30\nKiitos ihana <3 Mahtavaa juhannusviikkoa sinnekin <3<3!!


Helsingin kaupunki hääti lentokoneet Malmin hangaarista ja lämmittää nyt tyhjää hallia - Kaupunginvaltuutettu: "järjetöntä" - T&T\n15.11.2018 klo 07:30\nHelsingin kaupunki on häätänyt lentokoneet Malmin kentän hangaarista. Lämmintä 60 koneen hallia pidetään tyhjänä samaan aikaan kun koneita suojataan taivasalla talven varalle. Päätös on merkinnyt kaupungille vuokramenetyksinä jo noin neljännesmiljoonaa euroa.\n"Tässä ei ole mitään järkeä", jyrähtää helsinkiläinen kaupunginvaltuutettu Atte Kaleva (kok) Iltalehdelle viitaten kaupungin päätökseen kieltäytyä vuokraamasta Malmin kentän suurta lentokonehallia edes talvikaudeksi alkuperäiseen tarkoitukseensa.\nKaupunki osti Malmin kentän kiinteistöt Finavialta tammikuussa 2017.Ykköshallissa vuokralla olleet yksityiset ja yritykset olisivat halunneet jatkaa vuokralla, mutta kaupunki ei tähän suostunut. Se irtisanoi sopimukset ja hääti koneet taivasalle.\nHelmikuussa 2017 kaupunki siirsi hallin vuokraamisen Tukkutori-toiminnon vastuulle. Päätöksen taustalla oli Iltalehden tietojen mukaan silloinen vihreä apulaiskaupunginjohto.\nTukkutorille annettiin ohjeistuksena, että hallia voi vuokrata ainoastaan tapahtumakäyttöön. Tämä siitä huolimatta, että pelastuslaitos oli jo lokakuussa 2016 ilmoittanut, ettei halli siihen sovellu muun muassa poistumisteiden, lattiapinnan ja sähköasennusten puutteellisuuksista johtuen.\nKentän suurin halli on ollut noin puolitoista vuotta tyhjillään lukuun ottamatta yhtä yritystä, joka on jääräpäisesti säilyttänyt muutamia koulu- ja vuokrakoneitaan kielletyssä hallissa.\nSamaan aikaan kun häädettyjä koneita paketoidaan ja suojataan ulkona talven varalle, kaupunki lämmittää tyhjää hallia kaukolämmöllä.\nIrtisanomispäätös romahdutti vuokratulot. Kun ne aiemmin olivat vuositasolla 160000 euroa, vastaava määrä on nyt runsaat 5000 euroa.\nKaupunki on päätöksestään johtuen menettänyt tähän mennessä jo noin 250000 euroa. Hallia on saatu vuokralle vain joitakin yritysten kuvauksia ja autoesittelyjä varten.\n"Takana on poliittinen prosessi. Se porukka, joka ajaa Malmin alasajoa, yrittää etukäteen lopettaa kaiken lentotoiminnan. Sitten voidaan sanoa, että kenttää ei kannata ylläpitää, kun sieltä ei kerran enää lennetä", Kaleva toteaa.\nLue aiheesta lisää Iltalehdestä.\nMalmin lentokenttä sai viimeisen niitin - "Korvaavaa kenttää ei pystytä osoittamaan"\nHelsinki-Malmin lentoasema sai viimeisen niittinsä maanantaina: liikenne- ja viestintäministeriö tiedotti, että päätös kentän sulkemisesta on laillinen ja lopullinen.