Rakkauden Pohjasakkaa: Minä en tiedä\n"On varmasti useinmiten parempi pysyä elossa kuin kuolla. Mutta monessa tapauksessa näin ei ole. Äidilläni oli ollut hyvin rankkaa viimeisinä vuosinaan. Minusta tuntui, että hänelle kuolema oli juuri sillä hetkellä hyvä asia. Ainoa vaihtoehto olisi ollut maata vuosikausia surkeassa sairaalapedissä televisio edessään. Jossain vaiheessa me kaikki päädymme tilanteeseen, jossa on paras kuolla. Ja kun on paras kuolla, kuoleman ei tarvitse olla niin kauhea asia. Ilmiselvästi se on jonkin loppu. Mutta tiedämmekö todella, mitä se merkitsee?\nEn usko taivaaseen tai helvettiin, ainakaan tavanomaisessa mielessä. Kun tunnet olevasi tasapainossa, olet taivaassa. Kun et, olet helvetissä. En usko myöskään kuolemanjälkeiseen elämään tai jälleensyntymään. Toisaalta tiedän, ettei ihmiselämä ole lainkaan samanlaista kuin usemmat kuvittelevat sen olevan. Ylhäältä katsottuna olemme kaikki yksilöitä omine eläminemme ja kuoleminemme. Kukaan muu koko universumissa ei tule koskaan kokemaan elämäämme ja kuolemaamme. Ja kuitenkin toisaalta kukaan meistä ei ole millään tavalla erillinen toisista tai maailmasta, jossa elää. Äitini on kuollut ja universumi jatkaa olemassaoloaan. Hän oli tärkeä osa universumia ja on vieläkin. Minne hän on hävinnyt? En minä tiedä. Onko tämä ristiriidassa sen kanssa, mitä sanoin edellisessä luvussa äidin olinpaikan tietämisestä? Totta hitossa on. Elämä on ristiriitaa. Opi elämään sen kanssa.\nSanat minä en tiedä esiintyvät usein buddhalaisessa filosofiassa. Mutta useimpien on vaikea ymmärtää näitä sanoja, koska meillä on aina kiire lisätä jotain niiden perään - jonkinlainen tarkennus, jonka on tarkoitus suojella egoamme myöntämästä, että on asioita, joita se ei pysty käsittämään. Sanoessamme "en tiedä" me tarkoitamme yleensä tosiasiassa "en tiedä, mutta toivottavasti kerrot minulle" tai "en tiedä, mutta ehkä saan tietää, jos opiskelen asiaa tarpeeksi pitkään". Opettajamme, vanhempamme ja ystävämme saavat meidät tuntemaan itsemme hölmöiksi ja riittämättömiksi, jos vastaamme "en tiedä" heidän kysymyksiinsä. Mutta buddhalainen "en tiedä" on erilainen. "En tiedä" on täsmälleen johtopäätös, jonka jälkeen ei ole mitään. En tiedä-piste.\nJos todella haluaa ymmärtää todellisuutta, on pystyttävä hyväksymään tämä "en tiedä". Mikä vielä pahempaa, tässä elämässä on äärettömästi enemmän puolia, joita et pysty koskaan ymmärtämään kuin puolia joita pystyt ymmärtämään. Tiedät nimesi, tiedät puhelinnumerosi, tiedät kengännumerosi. Jos olet tosi etevä, voit jopa erottaa perseesi kuopasta tiessä. Näistä tiedoista yleistät muuhun, ja uskot, että kunhan sinusta tulee todella, todella etevä, pystyt mahdollisesti lopulta ymmärtämään, mitä elämäsi on. Ajattelet, että pystyt selvittämään Lopullisen Totuuden ja tallettamaan sen päähäsi samalla tapaa kuin talletat miehesi toisen nimen tai siskosi syntymäpäivän. Mutta et pysty siihen. Kukaan ei pysty. Ei kukaan. Jokainen joka väittää vastaan, on valehteleva paskakasa.\nElämä ja kuolema voidaan selittää monin tavoin. Tietyt näistä tavoista voivat olla parempia kuin toiset. Ajatus, että ihmiset kuolevat ja sen jälkeen Jumala lähettää heidän sielunsa taivaaseen, on selvästikin naurettava. Minä tajusin sen viiden ikäisenä, eikä minulla riitä kärsivällisyyttä sitä vanhemmille ihmisille, jotka eivät ole kyenneet ymmärtämään senkään vertaa itse. Teenkö pilaa joidenkin ihmisten syvällisistä uskonnollisista vakaumuksista? Kyllä. Niin teen. Elä sen kanssa.\nAjatus jälleensyntymästä kuulostaa vähän paremmalta. Ainakin se antaa Jumalalle enemmän kuin kaksi vaihtoehtoa. Mutta se on silti aika idioottimainen, kun sitä tarkastelee hieman lähemmin. Kaikki tuntemani jälleensyntymisteoriat johtavat aina siihen, että noin tsiljoona kertaa syntynyt henkilö on lopulta puhdistunut ja pääsee jonkinlaiseen muunneltuun versioon taivaasta, joten se ei ole kovin hyvä korvike kuoleman jälkeisen taivaan ja helvetin ideoille. Joskus zenopettajat selittävät elämää ja kuolemaa joki- ja kynttilämetaforin. Joskus he sanovat, että asia on sama kuin sytyttäisi kynttilän toisella kynttilällä ja sitten puhaltaisi ensimmäisen sammuksiin. Uusi liekki ei ole varsinaisesti sama kuin vanha, mutta ei se ole täysin erilainenkaan. Toinen selitys kuuluu, että elämämme ovat vain kuplia joen pinnalla. Kun kuplat puhkeavat, niiden olemassaolo kuplina on lopullisesti ohi. Silti ne olivat vain joen ilmentymiä, ja joki virtaa yhä. Mutta nämäkin selitykset ovat silti vain lohdullisia sanoja enemmän kuin mitään muuta.\nEt ymmärrä elämää ja kuolemaa ennen kuin olet valmis heittämään syrjään kaikki toiveet elämän ja kuoleman ymmärtämisestä ja vain elät elämääsi, kunnes kuolet."\nLähettänyt Jake Flame klo 23.58\nRakkaus löytyy vapaudesta! Rakkaus on läsnäolo its...\n100001 LUKUKERTAA!!! + Brad Warner\nKikan karaokeklassikko, uupunut sankari, mänty ja ...\nSää (ja mää) olemme hyviä opettajia!


Viinin valmistus - Saksan Viinitiedotus\nSADONKORJUU JA PURISTUS\nKun rypäleet on poimittu, ne kuljetetaan puristamoon. Valkoiset rypäleet rikotaan ja puristetaan välittömästi, jotta käyminen ei ehdi alkaa. Myös kuoret poistetaan. Puristaminen tehdään varovaisesti, jotta kivet eivät anna viinille kitkerää makua. Punaisia ei puristeta heti, vaan ne vain rikotaan, minkä jälkeen ne saavat esikäydä noin viikon verran. Sinä aikana liukenee kuorissa oleva punainen väriaine mehuun. Mikäli punaisista rypäleistä valmistetaan valkoviiniä, on kuoret poistettava heti. Sen jälkeen mehu siirretään puutynnyreihin tai terästankkeihin ja varsinainen käyminen alkaa.\nKäyminen on luonnollinen prosessi. Rypäleiden pinnalla on hiivasieniä, jotka joutuessaan tekemisiin mehun sisältämän sokerin kanssa alkavat lisääntyä ja muuttavat sokerin hiilidioksidiksi ja alkoholiksi. Korkea sokeripitoisuus merkitsee korkeampaa alkoholipotentiaalia.\nKäymisaika vaihtelee parista päivistä moneen kuukauteen, viinistä riippuen. Käymistä on valvottava tarkoin. Se ei saa tapahtua liian nopeasti, sillä silloin viini ei saa rypäleistä tarpeeksi makua ja aromeja.\nJos sokeria ei ole tarpeeksi, ei alkoholia synny tarpeeksi eikä viinistä tule tasapainoista. Tällöin viljelijä voi lisätä sokeria ennen käymisen alkamista, jotta potentiaalinen alkoholipitoisuus saadaan tarpeeksi korkeaksi. Tätä kutsutaan ranskalaisen kehittäjänsä mukaan chaptalisoinniksi. Predikaattiviinejä ei kuitenkaan saa chaptalisoida.\nKäynyt viini siirretään varastotynnyreihin, joissa se saa levätä viileässä ja pimeässä, 11-12- asteen lämpötilassa, vuorokauden ympäri, vuoden ympäri monimutkaisen aromin kehittyessä kellarimestarin tarkassa valvonnassa. Kun mahdollinen sakka on laskeutunut tynnyrin pohjalle, siiretään viini uudellen puhtaisiin tynnyreihin. Siirto voidaan vielä uusia muutamia kertoja viinin kypsyessä.\nJotkut viinit, Saksassa erityisesti punaiset ja valkoiset Burgunder- tai Pinot-rypäleet, varastoidaan tammitynnyreissä, jotka antavat oman persoonallisuutensa makuun. Varastointi on viinin maun ja laadun kannalta olennaista, mutta kaikki viinit eivät parane pitkästä varastoinnista. Nykyisin kysytään tuoreita, raikkaita viinejä, ja moni viini pullotetaan mahdollisimman lyhyen varastointiajan jälkeen. Laadukkaita huippuviinejä varastoidaan pitkään ennen kuin ne pullotetaan.\nVarastoitaessa viini kypsyy, pahimmat tanniinit pehmentyvät ja tuoksu ja maku kehittyvät. Kypsyminen yhdistää eri ainesosat, sillä viini koostuu monesta tuhannesta eri kemiallisesta aineesta.\nViinit pullotetaan täysin steriileihin pulloihin ja niiden annetaan vielä jonkin aikaa rauhoittua ennen kuljetusta, joitakin pulloja taas varastoidaan vuosikausia.\nVIININ VARASTOINTI JA VANHENEMINEN\nViinin kehitys jatkuu vielä pullotuksen jälkeenkin. Useimmat saksalaiset QbA- ja Kabinett-viinit ovat ostettaessa valmiita juotavaksi, vaikka ne usein saavuttavatkin kypsyytensä huipun vasta neljän tai viiden vuoden ikäisinä. Korkealaatuiset Spätlese- ja Auslese-viinit sekä Selection ovat parhaimmillaan 5-10 vuoden ikäisinä. Oikein varastoituina ne säilyvät hyvinä vielä monen vuoden ajan. Alueellisesti ajatellen Rheingaun viinit tarvitsevat usein vielä muutamia vuosia täyden kypsyyden saavuttamiseksi, kun taas esimerkiksi Rheinhessenin, Pfalzin ja Nahen viinit kypsyvät yleensä hiukan nopeammin.\nKun viiniä hankitaan varastoon, kannattaa ensin maistaa sitä. On hyvä myös ostaa useita pulloja samaa laatua, jotta viinin kehitystä voitaisiin seurata pistokokein. Huomaa, että pienessä pullossa viini kypsyy nopeammin kuin isossa. On myös hyvä valita viinejä, joiden kaulassa näkyvä ilmamäärä on mahdollisimman pieni.


Tietosuojaseloste - Verkkokauppa - DiagFactor - Geenitestien neuvontaa ja tulkintaa\nGenomiterveysyhtiö DiagFactor Oy:n verkkokaupan asiakasrekisterin tietosuojaseloste\nYrityksen nimi: Genomiterveysyhtiö DiagFactor Oy (jäljempänä ”DiagFactor”)\nOsoite: c/o Rianno Communications, Eteläinen Makasiinikatu 4, 00130 Helsinki, Suomi\nPuhelin: +358 50 511 8406\nNimi: Merja Auvinen\nDiagFactor verkkokaupan asiakasrekisteri\nYritysasiakkaat: titteli ja yritys\nAsiakas- ja tilaushistoria (esim. toimituksen seurantatiedot, laskutukseen ja perintään liittyvät tiedot)\nRekisterin tiedot kerätään säännönmukaisesti asiakkaalta itseltään verkkokaupan käytön tai muun asioinnin yhteydessä saaduista tiedoista sekä sopimuksen solmimisen yhteydessä ja sen aikana saaduista tiedoista.\nAsiakasta koskevat geenitiedot saadaan joko geenitestin tehneen laboratorion ilmoittamana tai asiakas toimittaa geeniraportin vapaaehtoisesti geenineuvonnan saamiseksi. Asiakas hyväksyy tietojen käsittelyn geenineuvonnassa ja geeniraportin säilyttämisen.\nTietoja voidaan rekisterinpitäjän harkinnan perusteella luovuttaa kulloinkin voimassaolevan lainsäädännön sallimissa ja velvoittamissa rajoissa yhteistyö-kumppaneillemme, jollei rekisteröity ole kieltänyt tietojen luovuttamista. Tietojen luovuttaminen yhteistyökumppaneille tapahtuu vain käyttötarkoituksiin, jotka tukevat rekisterin toiminta-ajatusta.\nKäytämme asiakassuhteiden hoitamiseen CRM-työkalua, jonne tallennamme minimoituna mm. oheista: henkilön nimi, kontaktitiedot sekä asiakassuhteeseen liittyvät toiminteet kuten some-viestintä, sähköpostit tai puhelinkeskustelut.\nHenkilöillä on mahdollisuus tarkistaa omat tietonsa rekisteristä oheisen linkin kautta:\nPalvelun kautta henkilöt voivat myös tehdä oikaisu- tai poistopyyntöjä rekisteristä sekä ladata omat tiedot sähköisessä muodossa siirrettäväksi toiseen rekisteriin. Palvelun käyttö edellyttää, että henkilöstä on tallennettu tietoihimme jokin seuraavista:\nMuissa tapauksissa pyydämme olemaan yhteydessä rekisterin yhteyshenkilöön.


Musta orkidea: Translakiuudistus, osa 2\nLähettänyt Sametti klo 22:16\nLauri Stark 30.12.2014 14.12\nTässä ei ole kyse mistään vähemmästä kuin kahdesta erillisestä todellisuudesta. Näiden todellisuuksien ihmiset puhuvat näennäisesti samalla kielellä, mutta mitään kommunikaatiota ei tapahdu. Ajatuksia ei vaihdeta, mitään ymmärrystä ei voi syntyä. Samat asiat synnyttävät aivan eri merkityksiä, joten mitään keskustelua ei ole eikä tule. On siis ajanhukkaa yrittää takoa "järkeä" noiden ihmisten kalloon, mikään ei muutu valitettavasti. Derppailu siis jatkuu jatkumistaan...\nSametti 31.12.2014 19.56\nMutta ainakin voin valaista muita ihmisiä siitä, että millaisista tyypeistä on kyse. Ainakin yrittää.\nAnonyymi 18.2.2015 15.52\nTekstisi sisältää useita hyvin kyseenalaisia termejä ja suoranaisia asiavirheitä.\nBiologinen sukupuoli on kyseenalainen termi. Se määritellään yleisesti yksinomaan lisääntymiselimistön perusteella, vaikka sukupuoli on niitä laaja-alaisempi asia myös fyysisenä ominaisuutena. Tällä hetkellä esim. todennäköisin selittävä tekijä transsukupuolisuuden synnylle on sikiönkehityksen aikainen hormonialtistus, joka aiheuttaa sen, että henkilön aivot ovat toiselle sukupuolelle tyypilliset sukupuoleen kytköksissä olevalta osaltaan. Tämä on biologinen ja fyysinen ominaisuus, jolla pitäisi olla väliä puhuttaessa biologisesta sukupuolesta. Ei ole itsestäänselvää, että transsukupuoliset ovat syntyjäänkään biologisesti miehiä tai naisia, kun puhutaan koko vartalosta. Hoitojen jälkeenhän on he eivät sitä ole, jos biologinen naiseus tai miehuus määritellään sukusolujen perusteella, kuten se tällä hetkellä tehdään.\nEi myöskään pidä paikkaansa, että hormonihoito lopettaa kaikilta kuukautiset eikä myöskään pidä paikkaansa, että se tekee hedelmättömäksi. Jos sen lopettaa, kuukautiset palaavat yleensä vielä useiden vuosien, jopa vuosikymmenen jälkeen ja lisääntyminen on täysin mahdollista. Hormoneilla saavutetut ominaisuudet eivät enää tässä vaiheessa myöskään lähde pois kuin osittain ja ulkonäkö pysyy yleensä hyvin tunnistettavan miehisenä.\nMonella transsukupuolisella ei myöskään ole muuta vaihtoehtoa kuin mennä sukupuolenkorjausprosessiin, vaikka perhe olisikin joskus haaveissa, koska ilman hoitoja moni ei elä lisääntymisikään saakka. Nuorista transsukupuolisista n. 60% harkitsee tai on harkinnut itsemurhaa siinä missä sama luku on muilla nuorilla n. 6%. Jos hänet pakotetaan kirjoittamaan todistus lisääntymiskyvyttömyydestään ja hän haluaisi käyttää hormoneita vain jonkin aikaa saadakseen miehisiä piirteitä, on aivan oikeutettua sanoa tällaista vaatimusta pakotetuksi steriiliysvaatimukseksi.\nVaikka joku haluaisikin luopua lisääntymiskyvystään vapaaehtoisesti tämän prosessin aikana, se ei silti oikeuta millään tasolla vaatimaan tällaista henkilöltä, jotta hän voisi elää virallisesti sen sukupuolen edustajana kuin hän aivoiltaan on. Osa transsukupuolisista kun ei tarvitse mitään hoitoja vaan he haluaisivat vain virallisen tunnustuksen aivojensa sukupuolelle. Aivot ovat ihmisen tärkein elin, ne ovat ihminen. Niiden mukaan määritellään se onko hän elossa vai kuollut, vaikka hänen muu kehonsa olisi yhä laskettavissa eläväksi. Mitään "saat kutsua itseäsi vaikka maahiseksi, jos haluat" -juttuja on aivan turha sotkea transsukupuolisuuteen. Ihminen voi toki sanoa itseään hevoseksi tai siperiantiikeriksi, mutta hänellä ei koskaan voi olla miltään osin sellaisen aivoja.\nSukupuolenvaihdos-termi sai minut epäilemään, että et edes ole transsukupuolinen, mutta onhan transsukupuolisissakin kaikenlaisia persoonia. Myös niitä munattomia, joiden mielestä heiltä saa vaatia helkkarin epäinhimillisiä asioita täysin perusteettomasti ja kohdella miten haluaa.\nItseäsi realistisena pitävänä ihmisenä sinulla on moni fakta hyvin pahasti hukassa. Blogi kuulostaa lähinnä alaikäisen mouhoamiselta ja tarpeelta kompensoida transsukupuolisuuttaaan sekä hakea hyväksyntää olemalla tosi kova ja "realistinen" konservatiivi.\nAnonyymi 24.6.2015 18.47\nNää sun kirjoteukset tästä translaista on niin ihanaa luettavaa kun tuntuu että melkeen kaikki vauhkoaa noiden transtrenderien tukena ja haluaa paskoa kaikkien oikeiden transihmisten hoidot Suomessa. Mulla alkaa menee totaalisesti hermo siihen miten omassa fantasiamaailmassaan transtrenderit elää, Suomen transhoidoissa ei ole mitään vikaa ja ne ei tartte mitään korjaamista, ja tämä tulee toisen 8 vuotta sitten hoidot aloittaneen transmiehen suusta.\nSuurin osa ihmisistä ei tosiaan taida edes tietää miten Suomessa menee hoidot ja takerrutaan turhiin asioihin kuten juurikin tuo "pakkosteriilisaatio", transtrenderit on vaan vitun hyvii huutamaan kovaa ja vääristelemään asioita, jotta ne saa normaalitkin asiasta tietämättömät pulliaiset uskomaan että nykytilanteessa on muka jotain vikaa ja korjattavaa.


Showing content with the highest reputation on 29.05.2019 in all areas\n15,49km@5´17 Kymmenen herätystä ennen HHM:ää joten tänään vielä kurmutusta. Foorumilta saatujen erinomaisten vinkkien pohjalta innostuin tekemään setin tonnin vetoja. Nyt ei tarvinnut kukonlaulun aikaan ampaista tiestölle kun aamupäivän olin saanut pomolta vapaaksi. Yksinyrittelijähommissa sikäli simppeli homma tuo pomon kanssa asiointi että asettuu peilin eteen ja kysyy että mitenkä? Paikallista sopimista parhaimmillaan. Palkkaahan se mulkero ei kyllä vapaista koskaan maksa😎 Mutta asiantynkään.. Keli oli sateinen +12C joten happea piisasi. Tein puolentoista kilsan alkuverran josta kiihdytin vähän vauhtia suoraan ekaan vetoon. Vetojen välissä 200m kävelypalautus. Etenemä näin: 1. @4´37 (nousu18m/lasku4m) 2. @4´28 (nousu6m/lasku18m) 3. @4´26 (nousu6m/lasku4m) 4. @4´22 (nousu16m/lasku6m) 5. @4´17 (nousu6m/lasku10m) 6. @4´15 (nousu12m/lasku3m) 7. @3´56 (nousu0m/lasku10m) 8. @4´19 (nousu13m/lasku0m) 9. @4´00 (nousu0m/lasku13m) Olin kaavaillut 10 vedon sarjaa vaan nyt kahdeksannen ylämäkivedon aikana alkoi noutaja koputella takareisiä. Yhdeksäs veto oli korkeuseroltaan helppoa alamäkivoittoista joten siihen oli hyvä lopettaa tämä kerta. Sen verran kireäksi alkoi meno äitymään hamstringosastolla että järjen ääni voitti tällä kertaa ennen polvinivelen ja istuinkyhmyn välistä kuuluvaa ritsahdusta. Huomasi kyllä että eipä ole näitä tullut tehtyä. Kohtalaisen kauheaa loppua kohti mikä toki oli pienoinen tavoitekin. Sykkeistähän en tiedä kun en niitä koskaan mittaile mutta kyllä siellä aikamoista pumppinkia nyt jo oli havaittavissa. Toisaalta posit että parsattaa metriä kävelyä jo palautti tilanteen melko mukavaksi. Sen verran tohkeissani olin vielä kotona kun hikikuteita survoin pesukoneeseen että huuhteluainelokerikkoon meinasin kaataa hartsporttia ja hörpyksi huikata pyykkietikkaa. Puolison katseessa oli paljon samaa kuin aikanaan telkkarin viihdeohjelmassa, jossa karjakko Eeva Litmanen välillä loi pitkän ja kummaksuvan katseen kameraan haastatellessaan vierastaan 🙄 Nyt koitettava ruoan päälle hiukan rauhoittua. Ihan pikku päikkärit ja sitten iltavuoroon venyttämään ja vanuttamaan ihmisten hartiajumeja loitommalle 🙂\nLöysinpäs maaliintulokuvani, Photo: @onevisionfi #nutskarhunkierros2019 Lakki oli koko matkan kädessä kun ei satanut kaatamalla, en viitsinyt pysähtyä laittamaan sitä liivin takaosaankaan kun olisi pitänyt purkaa numerolappuhakaneulaviritelmä. Vika parisataa metriä tuli näköjään alle vitosen kilsavauhtia vaikka vasemmassa jalassa oli juoksijanpolvi... ja lopuksi vielä kunnon ilmaloikka joka ei näköjään tallentunut minnekään. Kai tämän olisi voinut laittaa JF kuvin -palstallekin mutta enpä kehdannut.\nVR 2.3 km, VK 10 km, VR 4.2 km. Vierailu radalla, 25 kierrosta. Jalat hyytyivät alta nopeasti, eivät ehkä olleet palautuneet sunnuntain reippaasta kaksituntisesta. Ei enempää kerrottavaa 😑 Nyt ohjelmaan tulevat uudelleen myös TV-kovat kun niiden puute näkyy..\n13 km 5.31/km AVG 123\nTuo KK160 on semmoinen pommi kropalle, että sen mittasuhteet todennäköisesti selviävät vasta tulevina viikkoina. Jos Ylläksen kisaa ajattelet, niin kaikesta hyväntahtoisesta tsemppaamisesta ja mukamas tervehenkisestä hulluudesta huolimatta ei idiootti kannata kuitenkaan olla. Eräskin kaverini kävi viime vuonna suoriutumassa KK:sta ihan kunnialla, mutta palautuminen meni niin pitkäksi, että YPH:lla ei ollut vielä läheskään valmista ja leikki taisi jäädä jo jossain 30km kohdalla kesken. Suosittelen siis olemaan tekemättä mitään päätöksiä nyt vielä ainakaan pariin viikkoon. En siis todellakaan sano, että "älä mene", mutta nyt KK-krapuloissa sitä ei todellakaan kannata vielä ratkaista. Itse olin 2017 KK:n jälkeen nelisen viikkoa ihan pois pelistä, enkä siitä suosta lopulta kunnolla noussut koko loppukauden aikana. Mitä valmentajan hankkimiseen tulee, niin nähdäkseni sulla on harjoittelun perusideat ihan hallussa ja tekemisessä logiikkaa ja progressiota. Valmentajan otin itse, kun tulin siihen pisteeseen, että panos/tulos-suhde ei mielestäni enää kohdannut ja omat keinot loppuivat. Jos koet, että kehitystä tulee ominkin voimin, niin ilman valmentajaakin pärjää. Jos taas ajattelet, että valmentaja osaisi jo nyt jeesata tässä väliviikkojen harjoittelussa, niin tuskinpa. Tämä väli pitää mennä ihan omia tuntemuksia kuunnellen, eikä missään nimessä valmiin suunnitelman mukaan.\nJotenkin ajattelisin, että eka ultra on aina eka ultra ja vaikka kuinka ois treenannu yhtä hyvin kuin sinäkin olit ennen KK:ta, niin kyllähän ekalla kerralla mitä tahansa tehtäessä sekä keho että mieli on vähän ihmeissään että mitäs helvettiä tässä nyt oikein tapahtuu, millä on oma osuutensa suoritukseen. Kun kokemusta tulee lisää niin kroppakin alkaa tottua tuohon hommaan. Ite oon ainakin huomannut että oma palautuminen päälle 100km kisoista menee jo kohtuu kevyesti, kun seuraavana päivänäkin kävely on kohtalaisen normaalia, kun taas ekojen kertojen jälkeen olin aivan romuna joka suhteessa ainakin viikon. Toki mun kisahommat on enemmänkin maisemankatselureissuja lenkkarit jalassa, kuin mitään oikeeta ultrajuoksua, mutta sitä ne on aina ollutkin joten vertaan varmaan aika samanlaiselta treenipohjalta suoritettuna kisoja keskenään. Mitä treenaamiseen KK:n ja Ylläksen välille niin komppaisin Kiljanderia, että ei tuossa ajassa ihmeitä tehdä kondiksen suhteen muuta kuin ylläpitoa, eikä kannata itteään vetää piippuun. Ja sen verran mitä muistan sun KK:ta edeltävien viikkojen treenimäärästä niin mulle se kuulosti todella paljolta keventelyviikkojen määriksi, mutta kaikki on suhteellista, kun oma treenaaminen on niin olematonta niin muiden tekemiset näyttää aina hurjalta. Tosin jos annan vertailuksi niin puolisko joka treenaa valmentajan alaisuudessa n. 10-15h, yleensä yli 5 000m+ viikossa teki Ultra Trail Mt. Fujia edeltävällä viikolla kaksi vai kolme 30-45min kevyttä lenkkiä, eikä mitään muuta. Ei musta keventelyviikon tekemisillä ole enää mitään muuta virkaa kuin pitää jalat suurin piirtein virkeinä, ettei nyt viikkoa makaa vaan sohvalla, mutta esim. jotain salihommia en enää lähtisi tekemään kisaviikolla. Tai sitten oli tosiaan vaan paska päivä, onhan niitäkin 😅\nTänään ihan liikunnallinen ilta. Töiden jälkeen rautojen kolistelua salilla ja perään kevyt pk-lenkki 8,25 km, 5:59 min/km, keskisyke 129. Hieman vettä ripotteli, mutta sen verran vähän, ettei häirinnyt eikä päässyt kastumaan. Lämpöä taisi olla noin 14 astetta eli shortseissa pärjäsi hyvin.\nTiistai: ap: 1h pyöräilyä ip: 12km kevyt hölkkä Keskiviikko: ap: 1h pyöräilyä ip: 10x1min reipasta loivaan ylämäkeen (keskimäärin n. 3.10/km vauhdilla, eli ~320 metriä per veto) 3 minuutin kävelyhölkkäpalautuksin takaisin. Alle ja päälle vajaa 5km hölkkää, joten kokonaisuudessaan noin 15.5 kilometriä liikehdintää. Tuntuu, että tossu alkaa liikkua vähän viime aikoja rivakammin.\nTämä viikko lähti rehvakkaasti käyntiin maanantain pururatapoukkoilulla, jossa teemana oli pistellä joka toinen kilsa urku auki ja vastaavasti joka toinen lömpsötellen. Kokonaissaldoksi tuli 13,6 km@5:31. Nopeus on edelleen kadoksissa. Tiistaina oli tamppauspäivä. Perinteinen 20 kertaa Ruskotunturia kaatosateessa. Erityistä riemua toi se, että pääsin ensimmäistä kertaa luupin juoksemalla läpi. Kukkulan huipulla oli pieni ohimenevä Rocky Balboa- fiilis. Hyvä. Bonuksena 20 kilsaa siirtymäpyöräilyä. Tänään suoraan duunista polkumiljööseen, jossa 14,1 km@7:01. Vettä tuli taas ihan huolella ja baana oli vähintäänkin pehmeässä kunnossa. Siirtymät taas pyöräillen, yhteensä 43 kilsaa. Huomenna voisi levähtää, jos en sitten innostu piipahtamaan salilla ennen iltavuoroa.\nMuistutan edelleenkin, että Anttila oli pelannut Suomen joukkueesta suurimmat minuutit tuossa vaiheessa. Sehän näkyi erityisesti Ranska-pelissä. Eikä hän ihan kädetön ja hidas oikeasti ole, mutta kyllä 350 metrisen laivankin kääntyminen vie enemmän aikaa kuin Buster S:n. Joo hieno jääkiekkoura jo tähän mennessä ja vaikuttaisi olevan muutenkin hieno ihminen.\nLyhyt tausta: Nainen alle 30, taustalla kai hyvä peruskunto, joskus 2016 tai 2017 puolimaraton noin aikaan 1.50, en antanut silloin kaikkeani eli paremminkin olisi voinut mennä. Huono syöminen jo silloin. Vuonna 2018 alkoi liikuntatauko (kävelin kyllä ja joskus punnertelin), tänä keväänä aloitellut uudestaan kävelyhölkkää. Muuten taustaa ehkä myöhemmin enemmän. Nyt entisillä tavoitteilla voi heittää vesilintua, tavoitteena lähinnä terveyden säilyttäminen, kunnon kohottaminen, ja kyllä haluaisin juoksutapahtumassa juosta ehkä jo tänä syksynä. Riippuu miten kunto nousee. Koska olen sairastanut alipainoisuutta (on sillä toinenkin nimi muttaniin) niin tämä projekti edellyttää ettei paino enää lähde vaarallisesti laskuun, ja että saisin syötyä tarpeeksi. Liikunta ei ole mulle suorittamista, ei ole koskaan ollut. Iloa sitäkin enemmän. Rakastan luontoa ja luonnossa tai muuten vaan ulkona liikkumista. Tavoitteellisuus tulee mukaan jos tulee, ja jos terveys sen sallii.Tai kai sitä tavoitteellisuutta on jo nyt, kun kunnon on kuitenkin tarkoitus kohota ja silleen. Mutta tiedän, että hyvä kunto (joka on enemmän kuin hetkellinen suoriutumiskyky) ja terveys kulkevat käsi kädessä, joten terveydestä (ja riittävästä ravinnosta) en yksinkertaisesti saa tinkiä. Siksi tässä harj.päiväkirjassa aionkin pitää hieman kirjaa myös noista asioista. Tavoitteet: -tasapainoinen suhde liikuntaan ja liikunnan ja syömisen välillä -painon laskemisen välttäminen -hiilarien syöminen ainakin ennen kovempia harjoituksia -kunnonkohotus, mielellään puolimaraton läpi loppukesän tai syksyn aikana, ehkä kokonainenkin? Luulen, että peruskunnolla kokonainenkin läpi menisi mutta aika varmaan ei mikään erityinen, ehkä siksi satsaisin mielummin lyhyempään matkaan -jalkojen kestävyys(aina olleet vahvat jalat ennen kun menin sairastumaan) -lihaskunto hieman paremmaksi, harrastusmielessä käyn sisäkiipeilemässä jotein siinä hyötyy käsi- ja kv-vartalon voimista. Mulla on kohtuuhyvä keskivartalo, luulen, mutta on ollut kovemmassakin kunnossa. Siksipäkki pilkottaa joskus ja varsinkin ennen sairautta/sen aikana, mutta se ei ole mikään tavoite, koska en halua että rasvaprosentti on terveyden kannalta liian matala 🙂 VIIME VIIKKO: Viime viikko: ma: 30 min kevyttä hölkkää, arkikävelyä ulkona n 2-4 h (sis.taukoja), tuntuma kaikessa kevyt, miellyttävä. Lyhyt salitreeni, jossa 45 min crossailua peruskestävyystuntumaisella tasolla (kevyttä hengästymistä, hikoilua, miellyttävää), ylätalja 3x8 toistoa 20kg ja alataljalla samanmoiset. Loppuun juoksulämmittely n 20 min + ylämäkihölköttelyä (ylös kovemmin ja alas hölkäten, tuntuma ei rasittava, ei hengästymistä, mutta ei aivan hiljaista hissutustakaan) ti: juoksukoulu: tekniikkaharjoitteita, tasaista hölkkää, n 3 lyhyttä mäkivetoa palautuksineen ja 6-8 lyhyttä tasaista vetoa palautuksineen, yhteiskesto tunti. Tuntuma tämän jälkeen: hyvä, hengästynyt. Olisi voinut jatkaa (meinasin mennä salin puolelle jatkamaan mutta nälkä oli ja järjen ääntä kuuntelin joten jäin syömään). Päivällä kävelyä, liikkumista, kävelyä yhteensä n. 5km. Illalla ulkoliikuntapuistossa pieniä lihasharjoitteita (en tiedä onko tässä tapauksessa nyt tasapainoa, lihaskuntoa vai mitä) eli tangosta roikkumista, leuanvedon epäonnistunutta yritystä, ulkosalin jalkaprässiä (jossa siis ei vastusta kuin oma paino) n. 3x 20 krt yhdellä jalalla, nopeasti tehtynä, tuntuma helppo, vetreyttävä. ke: 1h tanssitunti, jumppamainen (kyykkyjä, hyppyjä). Lopussa alkoi rasitus tuntumaan koska edellinenkin päivä varmaan painoi vielä. Jaksoin silti hyvin. Tuntuma jälkeen: rasittunut, olisin silti voinut jatkaa, mutten jatkanut. to: nada, tai no illalla kevyttä kävelyä ehkä alle tunti. Väsynyt olo. pe: ei enää väsynyt olo, silti lepoa varsinaisen liikunnan osalta. Tosin muistaakseni tein punnerruksia ja käsipainoliikkeitä huvin vuoksi, eli tuntuma kevyt mutta rasittava (pyrin tekemään aina sarjoja, vaikka lyhyitäkin). la: pidempi hölkkä, PPPP-periaatetta noudattaen. Tarkoitus oli 40 min mutta venähti hienoissa maisemissa 70min ja myös koska huomasin jaksavani yllättävän hyvin. Lopussa punnerruksia ja dippejä ulkona jotain aitaa vasten, sekä hieman hyvin lyhyitä kiihdytyksiä, sekä hieman porrasharjoitteita (teknisiä enemmän kuin rasittavia). Tuntuma jälkeen: oikein hyvä, kävelin tuon jälkeen vielä pari tuntia. Illalla tuli sitten suurempi väsymys joka kesti sunnuntaiaamuun asti. su: ei mitään, edellinen päivä painoi. Vasta päivällä tuli palautunut olo. Illalla kävelyä 1-2h taukoineen ja lihaskuntoilua. Punnerruksia 3x10, erilaisia käsiliikkeitä 2-4kg painoilla. Muut osa alueet: levon osalta meni kai ok, nukuin vklppuna univelkoja pois. Olo sunnuntaina oli palautuvainen. Syöminen ok, hiilaria voisi välillä syödä enemmänkin. Leipää söin ja pari kertaa jotain juomia koska ne menee helpoiten. Ei enää penikkakipuja, joita aiemmin lyhyemmilläkin lenkeillä oli ----> jalat tottumassa taas rasitukseen, aiemmin ennen sairastumista ei ollut kipuja juuri koskaan paitsi plantaarifaskiitti. Nyt toki ikääkin enemmän, joten panostan lihashuoltoon enemmän. Melkein joka päivä tulee venyteltyä ja hierottua jalkoja golffipallolla tms. Saa kommentoida jos kiinnostaa:)\nMielestäni suurin virhe, mikä KKn ja Ylläksen välillä tehdään, on se että treenataan liian lujaa kun ei olla palautuneita. Tutustuin aiheeseen 2017. Itselläni Ylläs meni selkeästi paremmin kuin KK ja osasyynä oli mielestäni tämä. Tein yhden kovemman treeniviikon siinä keskellä mutta en yhtään yli 3h treeniä.\nVälipäivä treenistä tehtyäni pikavisiitin Jyväskylään. Tuli ainakin istuttua junassa koko rahan edestä;)\nTiistai 28.5.2019 Pyöräilyä 11,7 km/1 h 8 min, @10,4 km/h, avg 137. Jälleen maastopyörällä Nuuksion poluilla. On kyllä mukava huomata, että tekniikka kehittyy jatkuvasti. Tosin tänään alkoi hommassa jälleen olemaan enempi intoa kuin älyä, mutta onneksi tajusin ottaa napsun rauhallisempaan suuntaan.\nPk2/vk1 16km. Jännää juosta kun tuntuu että mennään kovaa mutta väliajat näyttää ihan muuta. Ihan normi tila maran jälkeen. Joku viisas sano että 1maili/vrk kestää full palautus. No kestää mitä kestää.\nRukan reissu tuli taas tehtyä. Reissu meni oikeastaan just kuten suunnittelin. Tiesin, että olen huonommassa kunnossa kuin 2017, mutta halu oli silti kova aikarajojen puitteissa läpäisylle. Tämä mielessä työstin kisasuunnitelmaa Rukalle ajellessa. Aika simppeli siitä sitten tuli. Hitaasti hölkkäkävelen Hautajärvelle ja paluumatka reippaasti sauvakävellen. Oheen satunnaisia hölkkäpyrähdyksiä, jotta paikat eivät aivan täysin jumahda. Väliajat ja loppuaika olivat melko samat kuin vuonna 2017, mutta tämä johtuu vain siitä, että reitti oli aivan sikanopeassa kunnossa vuoteen 2017 verrattuna. Vähän reitillä mietti sitäkin, että onko reitti tehty jo liian helpoksi. Toki Oulangan ja Pienen Karhunkierroksen välissä on edelleen rehellistä juurakkoa ja kivikkoa, mutta todella monet juurakkohelvetit on nyt sorastettu ja pitkoksia on todella paljon. Toisaalta, ei kaikkien suomikisojen tarvitse olla Vaaroja, joten on tällekin konseptille tilaa ja tilausta Suomessa. Mutta jos olisin ollut samassa kunnossa kuin 2017, niin veikkaan, että olisin ollut vähintään kaksi tuntia nopeampi. Tämä helpomman reitin ja huomattavasti onnistuneemman kenkävalinnan johdosta. Mutta tämä on ihan aidosti vain mielenkiintoista spekulointia, ei jossittelua. Olen täysin tyytyväinen tähänkin suoritukseen ja erittäin, erittäin tyytyväinen siihen, että kykenin toimimaan suunnitelmani mukaisesti. Vain alussa mopo ehti keulimaan ekan kymmenen kilometriä, kunnes onneksi ymmärsin, että ei näin. Seura vaan oli hyvää ja vei pahasti mukanaan. Hautajärveltä sauvakävelyn taustalla oli myös se, että muistan edelleen elävästi, miten huonossa hapessa olin 2017 Ylläksen lähtöviivalla. Seitsemän viikkoa ei vaan riitä mun kropalle tiukasti puristetusta polkusatamailisesta palautumiseen. Nyt olo on sitä vastoin jo ihan semiookoo. Toki nukkuminen on vielä vaikeata, mutta pystyn sentään jo kävelemään melko normaalisti. Ja jos vielä vältän perinteisen 2-3 päivän kuumejakson, niin sekin nopeuttaa merkittävästi palautumista. Ja yleensä olen ollut jo tässä vaiheessa kuumeessa. Nyt ei ole mitään ennusmerkkejä siitä. KK166 on muuttunut yllättävän paljon kahdessa vuodessa. Perusmatkalaisten määrä on kasvanut selvästi, tai ainakin siltä se tuntui. Ja muillakin matkoilla on nyt paljon porukkaa. Ehkä jopa liikaa, kun se yksi riippusilta jonoutui todella pahasti. Itse sain perusmatkalaisena kuninkaallista kohtelua kyseisessä jonossa ja minut päästettiin, tai oikeastaan pakotettiin, ohittamaan koko jono. Iso kiitos kaikille jonottajille tästä suuresta kädenojennuksesta. Ilman sitä olisin kylmettynyt todella pahasti jonossa ja siitä nouseminen olisi ollut kova homma. Itse reitti tuntui teknisesti todella helpolta kahden vuoden takaiseen verrattuna ja eihän se mikään ihme ole, kun reitti oli täysin kuiva ja sorastuksia oli tehty valtavat määrät. Lisäksi uusia pitkoksiakin on varmaan tullut reitille. 2017 menin käytännössä koko reitin märissä kengissä, nyt kenkäni kastuivat ekan kerran jossain 140km kohdalla. Ja sekin vain sen johdosta, että en yhtään katsonut, mihin astuin. Pitsojen puute Hautajärvellä jäi vähän kaivelemaan, mutta toisaalta huoltopisteillä oli muuten hyvät antimet. Ja reittimerkinnät olivat todella hyvät, täällä ei helpolla reitiltä pummaa 🙂 Hautajärveltä lähtiessä, koin omalla kohdallani jossain määrin poikkeuksellisen mielentilan, kun totesin itse itselleni, että olet oikeasti aivan pöhkö. Tää on niin päätöntä puuhaa, että oksat pois. Päädyin tähän lopputulemaan, kun olin ajatellut kokonaistilannetta. Sehän oli siis se, että olin ensin hölkkäkävellyt koko Karhunkierroksen, päästä päähän, yhteen putkeen. Tämä oli ottanut noin 14 tuntia. Tämä itsessään on jo monelle keski-ikäiselle miehelle ihan tiukka rutistus. Mutta nyt tämän reissun jälkeen mun pitäisi vielä 18 tuntia reippaasti sauvakävellä takaisin Rukalle. 18 tuntia! Tässä kohdalla tuli erittäin vahva fiilis, että tämä on todellakin aivan älytöntä puuhaa. Ei siis niinkään tullut millään mittarilla mieleen luovuttaa tai en edes halunnut luovuttaa, mutta mietin vain, että tämä on aivan tolkutonta puuhaa. Mittasuhteet alkavat olemaan sellaiset, että ihan kaikki eivät enää näitä määreitä vaan käsitä. Mutta aikani sitä mietin ja totesin sitten itselleni, että se on kuitenkin vain 18 tuntia. Sen voi viettää monella tapaa. Yksi tapa on sauvakävellä 18 tuntia 😆 Ja niinhän siinä sitten kävi, että kello kävi aivan samaa tahtia kuin sohvalla maatessa, joten 18 tuntia oli 18 tuntia, mitä nyt olin hiukan optimistinen laskelmissani, kun oikeasti taisi mennä lähemmäksi 19 tuntia. Mutta se menkööt toleranssien rajoihin. Olipahan taas reissu. Seuraavaa odotellessa, ei tarvitse onneksi kovin kauaa odotella 😋\nMinulla myös eilen luuserointia. Aamupäivällä olin jo ulko-ovella juoksukamat päällä, mutta rankkasade sai kääntymään takaisin sisään. Myöhään illalla olisi ollut myös aikaa juoksuun, mutta päätin istua sohvalla ja katsoa jääkiekkoa. Tänäänkin onnistuin mokaamaan aamulla, kun salikamat unohtuivat kotiin ja punttitreeni jäi sitä myöten tekemättä. Tänään juoksua 10 km kevyttä + 2 x 100 metriä täysillä ylämäkeen. 11,52 km, 5:54 min/km, keskisyke 128. Hieno keli ja raikas ilma. Eilinen lusmuilu näkyi normaalia hieman alemmissa sykkeissä. Nyt illalla vielä kotona pientä lihaskuntoa.\n8 km reippaasti. Ihan kevyttä piti mennä, mutta lipsahti eilisen kokopäivälusmuilun takia. Hyttysiä on alkanut nyt sikiämään ja paljon. Hetkeksi kun pysähdyin metsässä, niin kymmeniä verenhimoisia heti kimpussa. Pikkulinnuille ainakin ruokaa.\nKeväinen ylimenokausi Saksan reissuineen takana, mieli virkistyneenä, vaikka kroppa onkin ollut hieman väsynyt reissun jäljiltä. Lenkkarit saivat olla rauhassa hotellihuoneen nurkassa, mutta kävelyä sentään tuli mukavasti päivittäin. Ja jotakin on jo tällä viikolla jaksanut tehdä: Ma 27.5. kevyt 10,5km @ 5:09. Etureidet menivät aika väsyiksi ja jäykiksi, juoksutauko teki tehtävänsä. Ti 28.5. reippaampi 13,8km @ 4:42. Muuten kulki kevyehkösti, mutta etureidet olivat tukossa, ja lenkin jälkeen jopa kipeät. Ke 29.5. kevyt 6,2km @ 4:56, muutamilla kiihdytyksillä höystettynä. Etureidet tukossa edelleen... Huomenna olisi paikallinen maastojuoksutapahtuma, jossa ajattelin kirmata 7km matkan - jos vain nämä reidet hieman vertyisivät.\nKe 29.5. Illalla kevyt polkulenkki 11,2 km Vika kilsa 3'18\nKiitos kommenteista, juuri tällaista järjen ääntä tässä varmaan tarvitaan. Aika lailla selkeä konsensus taitaa olla siitä että mahdollista yph:ta ajatellen vähemmän on nyt enemmän. Sitä jotenkin aina välillä suuruudenhulluudessaan ja erinomaisuudessaan erehtyy vertaamaan tekemistään oikeiden urheilijoiden tekemisiin ja homma saattaa lähteä hivenen laukalle. Sikäli olen erinomainen ehdokas pohjaanpalamiselle että olen helvetin huono olemaan vaan. Vähintään sitten salaa itseltänikin teen narsismipäissäni staattisia vatsoja sohvalla telkkaria katsoessa. Äsken piti jo vähän leukoja rimpuilla. Tehdäänpä nyt niin, että tällä ja ensi viikolla ainoa jalkojen rasitus aiheutuu pakollisesta työmatkapyöräilystä. Siinähän sen sitten huomaa jos alkaa palautumaan kun tekee mieli runnoa ylämäet putkelta. Katsotaan tätä yph - asiaa uudestaan 10.6. Täytyisi pitää varmaan foorumitauko ettei ala pää turpoamaan näiden touhujen kanssa. Toisaalta taas sitten näinkin...😁 Ja turha tuota KK:n tahmeaa kulkua on tietenkin murehtia, maaliin asti kuitenkin. Paljon se on sekin.\nTöistä tulin kotiin likomärkänä vaikken olekaan uimavalvoja tai sukeltaja, satoi ihan reippaasti vettä eikä pyörässä ole kattoa. Niinpä vähän arvoin, että lähdenkö iltasella lenkille vai salille, toiseen kertaan kastuminen ei vaikuttanut kovin houkuttelevalta. Mutta sepä vesisade loppui ja mieki reipastuin sen verran, että lähdin lenkille. Oli mukavan happirikas ilma. Kulku muuten aivan mukava, mutta vatsaa turvotti aiemmin nautittu ruoka. Jalat toimi kuitenki ihan hyvin. Tilastot 10,1 km @ 5:49.\nOttaen huomioon, että varsinaista ultrakokemusta sinulle ei ole vielä ehtinyt kertyä kovinkaan paljon, niin suorituksesi on vähintäänkin älyttömän kova! Minulle on jatkuvasti sanottu, että ei satamailiselle ennen kuin on alla 5 maratonia pitempää kisastarttia alla. En tiedä mihin tuo perustuu, mutta lähes jokainen startti on ollut helpompi edellistä ja tuntuu, että vähän valmiimpi olen joka kerralla ollut ja kunto on ollut kovempi joka kisassa. Vähän vaikuttaisi siltä, että odotukseni suorituksen jälkeisestä maailmanjärjestyksestä ei nyt kohtaa odotuksiasi 🤔 Toki ymmärrän, että on ollut odotuksia ja fantasioita siitä, että suoritus menisi nappiin ja vieläpä jopa kovaan aikaan silleen, että tuntuisi vielä ihan kevyeltä kulku koko matkan. Mutta harvalla se taitaa niin mennä. Matkahan oli nyt puolet pitempi, kuin aikaisempi ultramatkasi, olit siis yli puolet matkasta täysin tuntemattomalle alueella suorituksessasi. Edelleen olen sitä mieltä, että käsittämätön kova veto. Voihan myös olla, että kevään kuorma on ollut liian kova ja nyt alkoi sitten kroppa ja hermosto ilmoittelemaan, että olisi hetki levolle, kun koko viikon sykkeet ovat treeneissä olleet koholla. Itselläni kohonnut lämpötila vaikuttaa kanssa ja sykkeet nousevat joten pitää tiputella treenivauhteja tai muutoin keventää treenejä. Valmentajaa voin lämpimästi suositella. Jopa meikäläisen kaltainen soijapallo hyötyy valmentajan opeista 🙂 jatka vain tänne kirjoittelua ja ”ääneen pohdintaa” tämä ketju alkaa olemaan foorumin parasta antia mun mielestä! Tsemppiä treeneihin.\nAivan oikein lopettaa "kesken", jos ja kun sille tuntuu. Yksikään hippu lisäkuntoa ei ole telakan väärti! Nyt vaan rauhassa viikonloppuun asti palauttelevaa ulkoilua, että jaksaa sen toisen harjoitteen tehdä. Jos yhtään tuntuu olo rasittuneelle, ei kannata liikaa kurmottaa enää - ollaan liika lähellä jo kisaa, sitten vaikka 30min tavovauhdin ympärillä plus verrat jos tuntuu sille! Jos kulkee, niin vähän enemmän on ihan mahdollista. Siitä pitäisi jäädä sellainen kuva, että "olisinhan minä jaksanut aika paljon pidempäänkin". Ja sitten muistaa, että vielä keventely ja tankkailu tuottaa lisävauhtia itse kisaan, puhumattakaan kisan tuomasta tunnelmasta ja viimeisestä puristuksesta!\nLukiessani tuota tarinaa mietin koko ajan että eikö se perkele meinaa ottaa särkylääkettä. Et näköjään meinannut. Vituttaa jälkikäteen viisastella, mutta kyllä sellaiset 1000mg buranaa tms auttaa kipuun kuin kipuun. Itse olen sillä huijannut kivut pois sekä perseestä triathlonin pyöräosuudella että varpaista / jaloista näillä polkureissuilla. Kulku sinulla on näköjään ollut todella hyvää, harmittaa puolestasi että homma jäi kesken. Kiitos että jaksoit nähdä vaivaa kisarapsan kirjoittamiseen, oli mukava lukuhetki. Nyt hävettää ettei itsellä into riittänyt näin laajaan raportointiin. Yleismenestystä sinulle!\nTähän diisseliin haettiin tarkoituksella kierroksia talvikausi, tavoitteena taloudellisempi askel. Rannelaitteen mittaama kadenssi oli vielä viime kesänä 160, nyt se menee luontevasti tuonne 175 tuntumaan ja vauhdit on kasvaneet toki samassa suhteessa. Monipuolisesti tuli toki harjoiteltua mutta mentaalipuolella tärkein oli Spotifyn 170bpm Running soittolista. Välillä virkaa teki myös puhelimen metronomiapplari. Biisien tahtiin kun painoi talvella hallissa ja nyt keväällä lenkkipolulla, nopeammasta kadenssista tuli uusi normaali. Nykyään menen pitkätkin matkat jo 175 kadenssilla ilman tuota musiikin/metronomin apua. Sivuhuomiona, myös fillarin tempokadenssi on noussut siinä sivussa. Hyvä kello mittaa todella tarkasti. Ohessa Vantage V:n mittaus lenkistä jossa juoksin yllämainitun 170bpm biisilistan tahtiin. Seassa oli kaksi tempoltaan 166bpm biisiä, huomasin sen juostessa ja data sitten vahvisti fiilikset.\nSe on just näin. Sitä muuten voi myös ihmetellä miten mahdottoman heikoilla lihaksilla sitä pystyykään juoksemaan aika huolettomasti.\nNiin ja onhan sitä joutunut hieromaan kesken kisankin. Epätoivoisin tilanne oli silloin E24:lla (vuonna 2012?), kun kesken huoltohommien tultiin kysymään, että tulisinko kurkkaamaan, että voisiko jotain tehdä. Aussiherra, jolla oli ollut aika "reipas" aloitus, oli ongelmissa. Siellähän hän makasi lattialla voimakkaasti krampaten ja minulle tuli tuskanhiki jo siinä vaiheessa. Yritin minkä voin, mutta aina kun sain vaikka toisen takareiden krampin laukeamaan, niin kramppasi toisesta paikasta lisää. Lopulta onneksi kysyttiin, että miltä vaikuttaa. Vastasin, että tämä mies ei mene enää radalle. Toisaalta Kokkolassa 2017 onnistuin oikein hyvin Yliopettajan lapojen välisen krampin kanssa, otin tietenkin hänen voitostaan vähän kunniaa itsellenikin, silleensä ihan vähän. Mutta jospa en saastuttaisi Pexrunin hienoa ketjua tämän enempää horinoillani - siis tänään...\nEikun meinasin, että jos jotakin ei häiritse hengitys, huohotus tai lässytys, se olisi myös jonkun diagnoosin paikka 😁\nVoi elämän kevät että on lihaskunto epätasapainossa edelleen! Reidet ja pohkeet nyt alkaa olemaan jo sellaisessa kunnossa, että voi hölkötellä päivittäin, mutta takareidet laahaa jäljessä. Se tuli todennettua taas tänään salilla kun lähti askelkyykyissä jalat alta. 6kg käsipainot, joten ei pitäisi olla liikaa. No tietääpä ainakin mitä pitää seuraavaksi työstää. Veivasin matolla lämmittelyt ja on siinä hommassa ainakin kehitystä tapahtunut. Muistan vielä alkukeväästä kun puuskutin 12km/h vauhdilla paljon enemmän kuin nyt 15 km/h. Sinänsä nuo mattovauhdit eivät ole verrannollisia vauhteihin tiestöllä, mutta niitä on hyödyllistä verrata toisiinsa. 4.30/km on täyttä utopiaa maantiellä vielä pitkään aikaan. Dieettiäkin pitää taas hieman säätää. Yritin tuossa vähentää hiilareita, mutta pieleen meni. Nähtävästi sellainen 200g/vrk on aika tavalla minimi meikäläiselle. Alle sen alkaa huimaamaan, sydän hakkaa erittäin epämiellyttävästi ja yöunet on katkonaiset.\nEpäilen että ovat @isin kanssa ainoina maailmassa katsoneet 24h version kännykältä ilman keskeytyksiä\nTässähän on mahiksia kun olen asunu Korsossa jonkun aikaa. Mahtavaa seutua, viäntee paksua sawoa 😁 Hyviä tyyppejä opin tuntemaan, että baltsullekkin tiedoksi ei ole ketään asunpaikan perusteella karvoihin katsominen. On stadistakin muutama ok tyyppi tullu\nMotivaatiopuheena voin kertoa, että muistan Anttilan Markon ensikohtaamiseni kuin eilisen päivän. Miksikö? No siksi, että kaveri oli YLIVOIMAISESTI kömpelöin ja HUONOIN ikinä nuorten SM-tasolla vastaantulleista kiekkoilijoista. Kaveri ei kuulunut vaan yhtään joukkoon! Muistan ihmetelleeni, että mitähän helv***iä tuo Ipan valmentaja kaverissa näkee oikein, kun ite en näe yhtään mitään. Se oli niin huono, ettei siltä tarvinnut ottaa kiekkoa edes pois, kun se koko ajan menetti sen ihan itse. Oli varmaan juuri kasvanut pituutta ja oli selviä koordinaatio-ongelmia. Vauhti oli onneton, fyysistä kontaktia ei ottanut lainkaan. Ei se tehnyt siellä askissa mitään oikein. Samanlainen honkkelohirvihän se oli vielä liigassakin aloittaessaan. Vaan siitä se pitkäjänteinen työ on pikkuhiljaa alkanut tuottamaan tulosta ja kehitystä on tapahtunut oikeastaan näihin vuosiin asti koko ajan! Nyt kaveri on mielestäni sillä tasolla, että oikea liiga olisi jotain NHL ja KHL välistä. Voipi saada mahdollisuutensa vielä rapakon takana vanhoilla päivillään.\n9 km peruslenkkeilyä 5:39/128. Kiva ja raikas aamu, sateen jäljiltä mukavasti happea.\nNo niin. Hei vaan. Tavoitteenani on juosta elämäni ensimmäinen maraton syyskuussa Kuopiossa. Syynä maratonin suorittamiseen on vuosirenkaiden määrä: täytän syksyllä 42 vuotta, joten ajatuksena 42 kilometrin juokseminen tuntui sopivalta. Speksit ovat 173 senttiä ja mittaushetkestä riippuen 68-70 kiloa. Liikuntataustaa on harrastetasolla lapsuudesta ja nuoruudesta (mm. jalkapallo ja sähly), mutta varsinaisesti juoksemista en ole harrastanut junnuna. Parikymppisenä olin vielä aktiivinen liikkuja, kolmekymppisenä määrä väheni samalla, kun jälkikasvuja alkoi tulla. Jossakin kohtaa aloittelin hölkkäämisen, ja Kuopiossa olen 2010-luvulla juossut pari puolikastakin. Parhaimmillaan se 21 kilsaa sujui (olikahan vuonna 2013 vai 2014) aikaan 1:53.xx. Tuolloin juoksentelin pohjiksi lähinnä lyhyehköjä lenkkejä eli 5-12 km ilman suunnitelmaa. Maraton on kuitenkin ihan toinen laji, ja vuodet ja liikunnan hiipuminen eivät ole ainakaan nopeuttaneet ja keventäneet askelmaa. Herätys kunnon romahtamiseen tapahtui viime vuoden keväänä kaverien kanssa höntsäfutiksessa: nojailin enemmän polviini kuin juoksin pallon perässä. Samalla tajusin, että liikuntaan oli tullut lähes parin vuoden tauko. Kesällä 2018 aloin varovasti hölkätä nousujohteisesti siten, että kun kesäkuussa kilsoja kertyi 70, syyskuussa juoksua tuli jo 136 kilsaa. Talvellakin piti treenata, mutta liikunta jäi kerran viikossa 1,5 tunnin futikseen ja pariin lyhyeen (30-60 min) pyrähdykseen juoksumatolla. Nyt keväällä uskaltauduin taas uloskin juoksemaan. Huhtikuussa ohjelmaan tulivat noin kahden tunnin hitaat lenkit. Aloitin maltilla, kuukaudessa kertyi noin 110 kilometriä. Toukokuun eka viikko meni kipeänä, mutta tätä kirjoittaessa kilometrejä on kertynyt noin sata. Määrät eivät ole huimia, mutta tavoite on testata, miten kintut kestävät jatkuvaa juoksentelua. Kesäkuun tokalla viikolla ajattelin aloittaa Sepon maraton alle 4:30 -ohjelman. Tavoite on ensisijaisesti päästä maaliin, toissijaisesti alle viiteen tuntiin ja kaukaisena haaveena, että matka menisi 4:42-aikaan. Sykemittaria ei ole, maksimisykkeistäni en tiedä mitään. Kevyttä lönköttelyä (8,5-9 km / tunti) jaksan nykyisellään sen pari tuntia ilman hengästymistä. Pitänee juosta tässä parin viikon aikana vielä yksi hidas ja pitkä ja katsoa, miltä 2,5 tuntia / yli 20 kilsaa tuntuisi. Nopeuskestävyyttä ei jaloissa ole, sitä pitänee parantaa intervalliharjoituksilla ja vauhdikkaammilla lenkeillä. Näillä lähdetään. Julkinen harkkapäiväkirja toimikoon lisämotivaattorina tässä urakassa. Testikymppi ja muuta tulossa. Edit: Maraton-ohjelma tarkoitus alkaa kesäkuun toisella viikolla, ei toukokuun, kuten alun perin kirjoitin.\nPikalenkki punttisalin juoksumatolla 4.5 km. Sitten taas mentiin tukka putkella seuraavaan kohteeseen.\nTämä viikko ei ole vielä puolessavälissäkään mutta nyt on aikaa katsastella. MA ...anantaina tein aamusella 30 minuutin kevyen hölköttely-verryttelylenkin, jonka lomassa pysähdyin välillä venyttelemään ja jopa kävelemään muutamia metrejä. Ilmeisesti kunto on niin huono tai sitten syöminen. Vaikea sanoa, koska paremmin syöneenä pidempikään hölkkä ei vaadi kävelytaukoja. Toisaalta tuntuma oli erittäin kevyt ja sellaisena sen halusin pitääkin, siksikin kävelin. Jalatkin taisivat muistaakseni vähän kipuilla, en muista tarkkaan. Iltapäivällä olosuhteiden salliessa toinen samanmoinen, se sujui jo paremmin. Mukana porrashyppelyä eli portaat nopeasti ylös ja sitten pidempi hölkkä alas noin 5-10 kertaa. Tuntuma kevyt, hauska. Illalla seinäkiipeilyä 2h + lämmittelyt kuntopyörällä n 20min. Tuntuma: lopussa väsynyt, ei lainkaan puhki, kädet väsyivät kiipeillessä mutta ei mitenkään mahdottomasti. Seuraavana päivänä eivät olleet kädet tai paikat niin kipeät, kuin aiemmin huhtikuussa kiipeilykerran jälkeen. Illemmalla kotona oli jo pirteämpi olo, tein käsilikesarjoja, kyykkyjä ja askelkyykkyjä, vatsoja, punnerruksia (3x10) jne. TI Ohjattu juoksuharjoitus. Takana 2 tunnin unet ja hermostollisesti väsynyt olo, jahka sellaista nyt itse voi tunnistaa. Tekniikkavinkit oli hyödyllisiä, sain myös kuulla että tekniikkani on kuulemma tosi hyvä (en tiedä sanoiko vaan....) ja juoksu kuulemma näyttää rennolta. Ei varmaan näyttänyt enää rennolta sitten kun tehtiin (n 1min) mäkivetoja. Olin porukan huonoin 😞 vaikkei pitäisikään vertailla. Toisaalta en jäätynyt kertaakaan vaan sain aina jonkunmoisen loppukirin puristettua. Enkä ollut vetojen jälkeen yhtä poikki kuin muut vaan pystyin nopeasti jatkamaan hitaaseen jolkotteluun jota olisin pystynyt tekemään vaikka kuinka paljon. Mutta tasavauhtisella hölkätessämme hengästyin lopussa. Jaloista reidet painoi hieman. Olin suunnitellut jatkavani salin puolella crossarilla tai muuten, mutta paksanmarjat. Olin niin punainen ja hikinen että se jäi siihen. Tähtiä näin vielä parin tunnin päästä tai siltä tuntui. Asiaan vaikutti tietty kuuma ilma. Ja virtsan väristä päätellen oli dehydraatiotakin matkassa. En tiedä oliko syynä ma illan kiipeily, huonot yöunet vai huono syöminen ja juominen vai huono kunto vai ne kaikki. Tosin sen ei ole väliä: kunto nousee näillä harjoituksilla silti. Kunhan vaan syö (eikä tee liian rankkaa liian paljon). Tuon juoksutreenin jälkeen söinkin iltapäivällä paremmin. Olin koko iltapäivän ja illan menossa ja hieman tuli kävelyä myös, se vetreytti. Jaloissa painoi lähinnä 1-2 h harjoituksen jälkeen ja sitten illalla vähän myös. Illalla tein vielä ulkona pohjenousuja molemmille puolille 3x20 nopeasti (olen kuullut ohjeen että jos näitä tekee kannattaa tehdä paljon ja nopeasti ja niin että ei tunnu rankalta vaan sopivan kivalta). Sekä hyppelin portaita ja hölkkäilin hitaasti verrytellen, venyttelin. Yleensä tuolla tavalla palautuu paremmin, kuin pelkästään lepäämällä. Loppuviikko? Tänään lepopäivä. Jalat ei kipeät paitsi reidet ja jalkapohjat (jotka aina koska plantaarifaskiitti). Käveltyä tuli kyllä 1,5 h kaduilla mutta en liikunnaksi laskisi; palautteleva olo siitäkin tuli kuitenkin. Huomenna tai perjantaina kunnon ja voinnin ja huvituksen ja olosuhteiden mukaan ajattelin crosstraineria tai kuntopyöräilyä 1-2h hitaasti, tai jos jalat kesävät niin hölkkää/juoksukävelyä ja/tai lihaskuntoa. Tai vaikka uimaan jos ehtisi. Emt Ruokapuolella oon syöny kasviksia, joka päivä 1-3 hedelmää ja perunaa yritän hiilarilähteenä käyttää kun se tuntuu sulavan helposti ja nopeasti ja halpaakin se on. Ongelmallista kun suurin osa ruuasta jota olen tottunut syömään on aika hitaasti ja huonosti sulavaa --->vatsaongelmat, energia imeytyy hitaasti. Nälkätuntemuksia on välillä joten vissiin en ole aina onnistunut tarpeeksi syömään. Toisaalta paino ei ole ainakaan laskenut. Polvet välillä vähän kipeät, luulen että johtuu tukilihasten heikentymisestä sairausajan takia. Pitäisi niitä vahvistaa kai jotenkin. Ennen sairautta polviongelmia ei ikinä ollut, vaikka juoksin enemmänkin ja painoin myös paljon enemmän (luustoni ei tutkimusten mukaan ole merkittävästi vaurioitunut, toki se näkyy mittauksissa aina viiveellä, tilannetta seurataan ja jos aihetta tulee niin vaihdan vähemmän iskuttaviin lajeihin. Iskuttava liikunta on kuitenkin myös luustolle hyödyksi, tilanteesta riippuen).\nHyötyliikuntaa eilen ja tänään mutta kirjataan nyt tälle pvää; fillarilla duuniin ja illalla takas. Jalat pe maran jäliltä ihan ok. Tarkotuksella lepoa juoksusta silti tämä alkuviikko ainakin, parannellaan rakko varpaiden välistä ja kerätään taas inspistä touhuun vol II. Mukavaa alkanutta viikkoa MAAILMANMESTARIT! :) (Kyllä, me ollaan kaikki voittajia nyt!)\nOnnittelut sinnikkäästä suorituksesta ja palautumista Hetta-Pallakselle!!!\nTässä on tulevalle kesälle biisi, ajalta jolloin Pohjoismaat olivat maailman paras paikka 🙂 . Voin myöntää, että kaipaan aikoja jolloin muumitalon ovia ei tarvinnut lukita yöksi.... Edit: en kyllä lukitse ovia nykyäänkään edes yöksi.... jos joku tulee, niin kyllähän me kohtaamme...\nJouduin puuhun, kun etsin Miskalle neulasia.\nKyllä mä yritin kohteliaasti vastata jotakin ihan jokaiselle. Mukava elehän se on kun tsemppaa miestä mäessä ihan kirjaimellisesti. Pään sisällä raikaa samaan aikaan "joo joo turpa kiinni nyt".\nYövuoron jälkeen hyvät unet ja heräämisen jälkeen ihan pihalla, eipä se olotila laukea kuin tiukemmalla reenillä, joten matolla ensin 3km verkkaa @5:30/119, 10km @4:08/148 ja 2km @5:30/136. Yhteensä 15,0km, 1:08:12 avg139. Alunperin ajattelin noin 5km VK-osiota, mutta tuli sen verran hyviä youtube pätkiä, että laskettelin kympin täyteen. Nyt täytyy taas malttaa vedellä lenkit kevyesti ainakin sunnuntaihin saakka. Ainakin tänään vaikutti siltä, että virtaa oli kintuissa oikein hyvin ihan alkua lukuunottamatta. Jospa siinä kevyet kevyinä mantrassa olisi jotain järkeä pohjalla.\n14,04@5´15 Kolean (+7C) harmaassa ja sateisessa aamussa läpsytelty peruslenkura. Seassa HHM:n noin tavovauhtiset 3x500m@4´21 ja ripeämmät ruskot 3x20sek.@3´45. Vähän ankeahko ja mitäänsanomaton mielikuva jäi tästä. Tuskin muistaisin koko lenkkiä enää hetken päästä jos näitä rivejä en muistiinkirjuuttaisi. Kulku vähän kummallista. Puolenkilsan vedot ei tuntuneet oikein miltään. Ei raskasta muttei kevyttäkään. Ehkä hyvä niin 🙂\n27,02km@4´59 Tänään kertyi pienissä erissä mukavasti matkaa erilaisilla vauhdeilla. Kouvostoliitossa alkuverroineen reilu 15km josta 10km tv-kovana lappu rinnassa. Illalla vielä lätkäpelin höyryjä puhaltelemassa kevyellä huuhtelulla reilu 11km@5´41 osin Vilkkumäen polkuja koluten. Ilma oli itselle päivällä kisatouhuihin mieluinen. Sadettakin saatiin muttei liiaksi lämpötilan ollessa +12C huitteilla. Hihattomassa tarkeni oikein hyvin. Juoksusortsina kokeilin ensi kertaa talvella Luhta-outletista 5€ ostamaani Li Ningin ultrakevyttä ja pienehköä kankaanpalaa. Vähän jänskätti jos tuolta nyytit pullahtaa sisäpöksyistä ulkoilmaan kesken jolkuttelun mutta ei hätää. Sen verran pienestä varustuksesta kohdallani kyse verrattuna foorumilla nähtyihin tuomiokirkon kokoisiin silhuetteihin että loistavasti pysyi sukukalleudet piilossa. Juoksuhommissahan on se hyvä puoli että verenkierto pakkautuu pääsääntöisesti liikettä eteenpäin vieviin lihaksiin ja raajoihin. Muuten vain mukana roikkuvat elimet kutistuvat samalla entisestään😎 Päivän kisastartin alle tein kiihtyvän 5,12km@4´52 alkuverkan aloittaen n. kolme varttia ennen starttia. Tuntui oikein mukavalta ja hapensaanti oli raikkaassa kelissä vaivatonta. Sitten pikainen vessakäynti ja viimeinen vesihörppy ennen lähtöpaikalle siirtymistä. Vielä yksi avaava kiihtyvä 590m@4´28 ja olin starttia vaille valmis. Vuosi sitten samassa kisassa oli auringonpaisteessa lähes +30C ja hyydyin parin kolmen kilsan jälkeen jo kunnolla. Silloin avauskilsa @4´04. Nyt aattelin ottaa rauhallisemmin ja eka kilsa menikin @4´11. Ei tuntunut pahalta. Toinen @4´17 ja juoksussa oli rennon tuntuinen tatsi. Hengästytti muttei läähätyttänyt. Mietin että enää 19km niin olis puokkikin kasassa. Ei tuntunut mahottomalta sillä kohtaa. Kolmas kilsa @4´22 sisälsi reitin kovimman nousun jonka otin tarkoituksella vähän kevyemmin. Muistin viime vuoden kun mäen päällä ja jälkeen tuli kunnon välikuolema. Nousun päältä seuraavan suuremman nousun päälle mennyt 4km väli tipahti silloin @4´24 keskivauhtiin. Nyt tuo sama pätkä @4´17 kyydillä. Lopun kolme kilsaa meni myös viime vuotista paljon tasaisemmin ja vauhdikkaammin. Vuosi sitten @4´24 nyt @4´13. Viimeinen "raastokilsakin" jossa vielä pieni ylämäki vuosi sitten @4´21 ja nyt @4´04. Kehitystä tapahtunut jipii 🙂 Kaikenkaikkiaan oikein kiva kymppi. Ei tullut missään vaiheessa aiempien neljän viikonlopun tapaan "vattu tässä oo mitään järkeä" tai "ei helvetti ikinä enää" -fiiliksiä vaan hölkkä svengasi melko itsekseen ja sain vietyä juoksua tasaisesti tukaluusalueen tuntumassa. Isoin nega jäi mieleen noin puolessa matkassa kun jouduin suojatiellä väistämään autoilijatörttöä. Varmasti näki hyvissä ajoin että olen tulossa. Tiellä vielä reilu koroke suojatien kohdalla johon jokainen vähänkään järkevä jo hiljentää niin eikös perkele tämä kiilaa suoraan eteen. Paperossi huulessa röyhyten käänsi sitten sen verran päätään että tajusi toivottavasti sivuikkunasta edes mustan villasormikkaani. Etenkin sen keskisormen jonka painoin lasiin kiinni kymmenen sentin päähän äijän naamasta. Toivottavasti näkee sen vielä nyt illallakin kun pistää silmänsä kiinni ja käy maate. Idiot. Loppukevennykseksi startti- ja maaliintulovideot. Thx Kouvola, see you next year 🙂\nPuolisentoista tuntia sitten saavuin maaliin, KK55 nettoaika 7:02:20 ja sijoitus 74. sarjassani vajaasta viidestäsadasta mieslähtijästä - ei siis kovin huono ultraneitsyelle. Maran verran meni hyvin, ja siitähän ultra alkaa eli loppu 10 km oli aika hankalaa. Alku oli kuin massamaratonissa kun 800-1000 lähtijää lähti kerralla, joten muutamat kilometrit sai ohitella sieltä ja täältä spurteilla, ehkä viiden kilsan jälkeen pääsi luonnollisempaan jonovauhtiin. Basecampiin eli 32km:aan meni 3:41, sitten seuraavaan eli 16km:aan 2:05 ja lopun 7km:n kivikkonousuihin ja laskuihin 1:06. Nousut eivät olleet kävellen ongelma, monta tuli ohitettua, mutta vasempaan jalkaan tuli juoksijan polvi, ehkä osin 15km:n kohdalla tapahtuneesta tonttauksestani johtuen. Vikan tunnin alamäet siis kävellen ja ähkien, kuitenkin loppusuoralle sain hyvän spurtin ja loikan 🙂 Juoksijan polven lisäksi vain isovarpaassa mehevä vesikello vikat 20km, mutta takareidet toimivat yllättävän hyvin. Summa summarum, harjoitustaustalle ja kunnolla juurikin oikea aika, luonnollisesti.


Helsingin ydinkeskustan toimistotilojen vuokraindeksi julkaistu – KTI Kiinteistötieto\nHelsingin ydinkeskustan toimistotilojen vuokraindeksi julkaistu\nHelsingin ydinkeskustan toimistotilojen vuokraindeksin uusin pisteluku syksyltä 2013 on 185,4 (1993=100). Muutos uusissa vuokrasopimuksissa oli 12 kk:n tarkastelussa 2,4 % ja edellisen 6 kk aikana 1,4 %.\nHelsingin ydinkeskustan toimistovuokraindeksi kuvaa uusien alkaneiden toimistovuokrasopimusten vuokrien kehitystä. Heilahtelun vähentämiseksi indeksissä käytetään selittävinä muuttujina tilan kokoa ja vuokralaisen toimialaa. Helsingin indeksialueen vuokraindeksin on kehittänyt asiantuntijoista koottu työryhmä. Indeksin pisteluvut julkistetaan vuosittain huhti- ja marraskuussa. Indeksiä on laskettu vuodesta 1993 alkaen.


Hehkulanka: toukokuuta 2014\nNeulotut tilkut osa 2\nOlen tässä neuloskellut erinäisiä tilkkuja villatakkia varten ja levittelin niitä lattialle jotta saisin vähän sovitella niitä yhteen. Sitten kutsui iltapala ja kun tulin sieltä jatkamaan kesken jäänyttä hommaa niin jätkä oli sillävälin alkanut säätää oman maun mukaista palojen sovittelua.\nKäsityö kun käsityö niin Sulon on lykättävä tassunsa "soppaan" ja hämmennettävä sitä. Sulon suunnattomasta avusta huolimatta olen saanut yhdisteltyä melkein koko miehustan, ennään puuttuu tilkut hihoihin. Tässä vaiheessa sitä toivoisi olevansa kokoa 38 eikä 48, pääsis paljon pienemmällä tilkku määrällä. Mutta voiton puolella ollaan ja on näitä tilkkuja ihan mukava neuloa.\nLähettänyt Unknown klo torstaina, toukokuuta 29, 2014 Ei kommentteja:\nTunnisteet: jämälangat, kissa, neulonta, Sulo, tilkut, värikäs\nÄlä piilota kauniita korviksia laatikkoon\nOlen tehnyt itselleni ja muulle suvulle muutaman korvistaulun. Tässä ovat kaksi omistani.\nNämä kolme taulua lähtee tilaustyönä asiakkaille.\nTässä lähikuvaa virkkauksista.\nLähettänyt Unknown klo maanantaina, toukokuuta 26, 2014 Ei kommentteja:\nTunnisteet: korvakorut, korvikset, ompelu, pitsi, virkattua, virkkaus\nPaskartelin takapihalle tuulikellon kun näitä raastimia on alkanut siunaantua kaapiin täytteeksi. Pengoin puuhalaatikkoani ja kaikki muut hilavitkuttimet on sieltä löytyneitä. Ajaa asiansa, kilkattaa tuulessa.\nLähettänyt Unknown klo sunnuntaina, toukokuuta 25, 2014 4 kommenttia:\nTunnisteet: askartelu, kierrätys, lusikat, raastin, tuulikello\nOlin viime viikonloppuna kokoustamassa Liettuassa Vilnassa entisten työ-/ay-kavereiden kanssa. Kaupunki oli siisti, vanha kaupunki ja sen rakennukset olivat viehättäviä. Matka oli oikein hauska, naurun remakkaa oli muillekin jakaa. Vilna yllätti juuri siisteydellään ja runsailla puistikoilla jossa ihmiset viettivät aikaansa, meno oli ihan kansainvälistä, ruoka ja juomat tosi edullisia.\nTykästyin kaiken maailman koristeisiin joita oli rakennuksiin tehty. Olisin voinut ottaa vaikka kuinka monta kuvaa niistä.\nNeulotut ja maalatut graffitit ilahduttivat kulkijaa.\nKävin myös Vilnan kansanmurhan uhrien museo eli KGB:n vankilamuseossa. Kaikessa karuudessaan ja kauheudessaan se veti ihmisen hiljaiseksi. Kyllä ihminen on julma otus eikä ole tässä asiassa mitään oppinut virheistään eikä historian tapahtumista. Tänäkin päivänä kauheuksia tapahtuu pitkin maailmaa.\nTässä Vilnan hankinnat itselleni. Pellavapitsit olivat käsittämättömän halpoja.\nTunnisteet: graffitit, huovutusvilla, neulegraffitit, pitsi, Vilna\nTein äitilleni huopatossut. Homma lähti käyntiin sillä että levitin lattialle pohjahuovan. No, kässäkissa Sulo asetteli tietenkin itsensä ihanan lämpimälle ja lampaan hajuiselle villalle.\nEi muuta kun kissan häätöön ja leikkaamaa tossujen pohjaa ja kantta jotka ompelin yhteen.\nSitten esineulatusta huopalevystä päällinen ja pohja neulaten ja sitten katit tossujen kärkeen. Pohjassa on tassun jäljet josta en muistanut ottaa kuvaa. Tässä vaiheessa tossut ovat hermeettisen kokoiset.\nKehiin saippuaa ja kuumaa vettä ja ei kun vanuttaan. Lopputulos oli tämän näköinen.\nKamuni tuumasi että teit sitten hysky tossut. No, olkoon sitten hyskykatit.\nTunnisteet: huovutus, huovutusvilla, kissa, Sulo, tossut\nKorvikset on virkattu helmilangalla ja DMC virkkauslangalla, koukkuna 1.00 ja 1.25. Mallit on 100 virkattua lumihiutaletta ja 100 virkattua pitsikukkaa kirjoista. Pitsikukka kirjassa on ihania malleja. Lopuksi lakkasin ne puolihimmeällä kalustelakalla jotta pitävät ryhtinsä ja kestävät sadetta.\nNämä keltaiset härpäkkeet on samat kuin kietaisuhameessa.\nTunnisteet: korvakorut, korvikset, virkattua, virkkaus\nPöyhin taas sitä farkkupinoa ja löysin muutamat mustat farkut. Pilkoin ne ja ompelin sitten itselleni kietaisuhameen. Taskujen virkatut kuviot olen tehnyt Mary Oljen virkkausmallikirjasta ja 100 virkattua lumihiutaletta. Pitsit ja nauhat olen haalinut kokoon sieltä ja täältä. Olen tyytyväinen lopputulokseen.\nMalliin hamosen sisällä en ole niinkään tyytyväinen ja ah kuinka paahteisen ruskeat sääret kuvissa vilkahtaakaan.\nTunnisteet: farkut, kierrätys, ompelu, virkattua, virkkaus


Eeva Tähtinen on nimitetty Associate Directoriksi 1.3.2017 alkaen - ePressi\nEeva Tähtinen on nimitetty Associate Directoriksi 1.3.2017 alkaen\nKreabin viestintäkonsultti Eeva Tähtinen on nimitetty Associate Directoriksi 1.3.2017 alkaen. Nimike täsmentää Eevan vastuuta ja osaamista.\nEeva on rautainen yritysviestinnän ammattilainen, joka taitaa strategisen viestinnän suunnittelun ja sisällöntuotannon sekä yrityskuvan rakentamisen. Kreabissa Eeva on osallistunut useisiin vaativiin talous- ja yritysviestinnän hankkeisiin. Hän on johtanut menestyksekkäästi useita projekteja ja auttanut asiakkaita löytämään uuden kulman viestintään. Eeva aloitti Kreabissa vuonna 2013.\n”Kreab on ollut mahtava paikka kehittää osaamistaan ja päästä ottamaan vastuuta monipuolisista viestintähankkeista”, Eeva sanoo.\nKoko: 0,05 MB Tyyppi: jpg Resoluutio: 689x496\nKREAB on viestinnän laaja-alainen, kansainvälinen asiantuntija. Meillä on vankka ammattitaito ja pitkä kokemus viestinnän strategisesta suunnittelusta, yrityskuvan vahvistamisesta, yhteiskunnallisesta viestinnästä, sisäisistä ja ulkoisista kampanjoista, mediasuhteista sekä monista muista viestintä- ja markkinointitoimenpiteistä. Asiakkainamme on suuria ja pieniä yrityksiä, järjestöjä sekä julkisia toimijoita Suomessa ja kansainvälisesti. http://www.kreabmedia.fi/


Hel*etin puhelinmyyjät - NSF\nTaas vieras numero… vastaanko? No, menköön tämän kerran, siispä vastaan. Äh, ei olisi kannattanut, ihan turhanpäiväinen keskustelu, mikä ei johtanut yhtään mihinkään.\nMyyntipäällikkömme Jussi kirjoitti blogissaan myyjän ajankäytön hallinnasta ja miksi meidän buukkauskumppanimme hoitaa hommaa hyvin. Jussi kirjoittaa täyttä asiaa prospektoinnista;\nhuolellinen valmistelu parantaa hitratea kummasti\nJatkan tätä aihetta, mutta ostajan näkövinkkelistä. Tiedän, että olen varmasti melkoisen hankala tapaus puhelinmyyntikohteeksi. Hyvin usein koen nämä yhteydenotot ajan haaskaamiseksi. En kuitenkaan aina. Ja kääntäen, kuinkahan paljon buukkauksessa hukataan aikaa, rahaa ja lopulta uutta kauppaa vaillinaisesti hoidettuun kontaktointiin, vaikka prospektointi itsessään olisi tehty hyvin?\nTässä muutama vinkki, miten saatat päästä puusta pidemmälle keskustelussa kanssani:\n1. Tee ensin taustatyötä: selvitä mihin olet soittamassa ja miten tarjoamasi voisi hyödyttää edustamaani yritystä. Jos löydät jotain konkreettisesti hyödyllistä, osakkeesi paranevat. Mieti myös kenelle soitat. Et luonnollisesti tunne minua, mutta asemani tiedät. Sen perusteella voit ainakin tehdä valistuneita arvauksia.\n2. Älä missään tapauksessa soita tuntemattomasta numerosta, jos haluat, että vastaan.\n3. Valikoi tarkasti ensimmäiset sanasi. Sinulla on vain muutama sekunti aikaa tehdä vaikutus, jotta jaksan kuunnella. Älä hukkaa aikaa lässytykseen, silloin valitset tien, joka väistämättä päättyy seinään. Esittäydy jämäkästi, mutta älä yli-innokkaasti. Tunne palvelusi ja tunne tärkeimmät kilpailijasi ja niiden ominaisuudet. Älä kuitenkaan ylimyy, siitä jäät kiinni. Äläkä jää inttämään.\n4. Harvoin buukkaan tapaamisia ilman ennakkomateriaalia. Siispä varaudu toimittamaan keskeisimmät hyödyt esim. sähköpostitse. Ei kotisivulinkkejä, kiitos. Toimita se heti puhelun jälkeen, älä viikon päästä.\n5. Palaa asiaan sovitulla tavalla, on se sitten puhelu tai muu tapa.\n6. Älä tuputa tapaamista. Jos koen asiasi hyödylliseksi, aikaa kyllä järjestyy, ei ehkä heti, mutta viimeistään sitten, kun asia on ajankohtainen.\nJos pelaat edellä mainitut kohdat oikein, saatat saada kohtaamisen kanssani aikaiseksi.


Torino paranee joka käynnillä – Kulkuri ja Joutsen\nApril 24, 2019 April 24, 2019 Posted in Kotona\nStresasta on vajaa puolentoista tunnin ajomatka Torinoon. Olemme käväisseet siellä monesti kahdenkymmenen vuoden aikana. Joka kerta olemme saaneet miljoonakaupungista jotain uutta irti. Maailmankuulun egyptiläisen museon nykyisin ohitamme, koska olemme ravanneet sen kolmesti tai neljästi läpi. Pyramideja ja sfinksejä. Kuninkaitten hautoja. Museon erityisyys on dynastian aikakauden arkkitehdin hauta, jonka pienesineet vihjaavat keskiluokkaisesta elämästä kolmetuhatta vuotta sitten. Rouva käytti meille tutunnäköisiä esineitä, kampoja, peilejä ja meikkejä. Peruukkiin hän siirtyi, kun kyllästyi nukkumaan hiuslaitteineen alasinta muistuttavan niskatuen päällä ja ajoi päänsä kaljuksi.\nTällä kertaa innostuimme ajelemaan Torinoon, kun Reijo havaitsi lehdessä Accordi Disaccordi –konserttiuutiseen. Olemme törmänneet bändiin Stresassa.\nAccordi Disaccordi Stresassa 2016\nHe soittavat mustalaisjazzia Django Reinhardtin tapaan. Sitä paitsi kiva porukka, muistivat meidät, kun näkivät meidät jazz-ravintolan eturivin pöydässä.\nTorino oli 1500-luvulta Savoyn kuningaskunnan pääkaupunki. Chamberyssä syntynyt Emmanuel Philibert, Savoyn prinssi Rautapää siirsi pääkaupungin Torinoon 1500-luvulla voitettuaan pari sotaa espanjalaisia ja ranskalaisia vastaan. Jeesuksen käärinliinojen siirto Torinoon Chamberystä oli symbolinen ele. Niitä säilytetään lyijylaatikossa kuninkaanlinnan kyljessä olevassa kappelissa. Videoista voi katsella kankaaseen piirtynyttä miehen kuvaa ja uskoa että liinat on kerätty kaksituhatta vuotta sitten pääsiäissunnuntaina löytyneestä tyhjästä haudasta.\n1700-luvulla Savoyn kuningaskuntaan liitettiin myös Sardinia. Aikakauden hulppein rakennus ja sen puutarhanäkymä on Stupinigi, kuninkaallinen metsästysmaja, joka on kooltaan palatsi, edusta on rakennettu vinoristin muotoon ja rakennuksen takana on satojen hehtaarien metsikkö. Savoy-suku ja kuninkaalliset ystävänsä Ranskasta ja muualta Euroopasta käyttivät sitä vain metsästys- ja muihin juhliin,\nmukavaan oleskeluun kaupungin pölyn ja melun ulkopuolella. Freskot seinissä ja katoissa pyörryttävät barokin runsaudella. Muutamissa olohuoneissa seinät on tapetoitu silkillä, pari huonetta Kiinasta tuoduilla silkkiin painetuilla kuvilla. Huonekalut ovat aikakautensa merkittävimpiä käsityönäytteitä. Napoleonin sisko Paulina joutui asumaan Torinossa kymmenisen vuotta 1800-luvun alussa, kun Piemonte oli osa Ranskaa. Hän ei pitänyt kaupungista, mutta viihtyi metsästysmajassa, jonne hänelle rakennettiin huoneisto. Sen kylpy ja pukeutumishuone kelpaisivat monelle edelleen, tosin marmoriammeen lisäksi olisi kiva saada myös suihku. Metsikkö ja kuninkaanlinna Torinon keskustassa on yhdistetty toisiinsa parikymmentä kilometriä pitkällä puistotiellä, jonka keskuspisteessä tanssisalin ikkunallisista ovista puiden reunustama tie näkyy. Valitettavasti kaupungin puoleisessa päässä puistotie on jossain vaiheessa katkaistu parilla liikenneympyrällä.\nCamillo Cavour, joka Garibaldin kanssa yhdisti Italian 1861, syntyi Torinossa. Hänen patsaalleen osuimme vahingossa, kun etsimme drinkkipaikkaa ennen konserttia. Torinosta tuli pariksi vuodeksi yhdistyneen Italian pääkaupunki ja Cavourista pääministeri, joka rauhoitteli yhtä ja toista riidanpoikasta, ennen ja jälkeen yhdistymisen. Hän joutui siirtämään pääkaupungin ensin Firenzeen ennen kuin sai kirkkovaltion luopumaan osuuksistaan itäisessä ja eteläisessä Italiassa ja vasta sitten pääkaupunki siirtyi Roomaan.\nTorinon suurin vetonaula taitaa olla Mole, alunperin synagogaksi 1863 suunniteltu rakennus, nykyisin elokuvamuseo. Kupoliin ja 113 metriin nousevaan torniin pääsee lasiseinäisellä hissillä, jossa voi henkäistä parit vaut samalla kuin saa katsella kupolin sisäpinnalle elokuvahistoriaa toistavia televisioruutuja. Ylhäältä tasanteelta näkee Torinon laajuuden Po-joen laakson itäreunalla.\nHuikea on näkymä myös Superga-kukkulalta. Savoy-suku rakensi sinne 1700-luvulla temppelin, taas yhden kahakan ranskalaisista voitettuaan. Sen kupolin kattoterassilta näkymän väitetään olevan huikea. Me emme päässeet näkemään sitä, koska kupolia restauroidaan parhaillaan. Meille Supergassa vaikuttavin oli vuonna 1949 toukokuussa temppelin muuriin osuneen lentokoneen ja siinä kuolleiden jalkapalloilijoiden muistomerkki. Ykkösluokan Torino-tiimi oli tulossa matsista Lissabonista takaisin kotikaupunkiinsa.\nTorinon kadut ja piazzt toistavat suuruutta. Grandöösiä kerrakseen. Savoy-suku oli 1700-luvulla yksi Euroopan mahtavimmista ja se näkyy. Kun Vittorio Emmanuel II 1800-luvun alkupuolella sai ehdotuksen Cavourilta ryhtyä hallitsemaan koko Italiaa, hän kohensi kuninkaanlinnan aukiota ja Via Romaa, koska vieraat tulivat sen päästä rautatieasemalta, eivätkä enää Via Po:ta, Piazza Vittorio Veneton jokisatamasta.\nVia Roma on katettu ostoskatu, josta löytyy ostettavaa vaikka pääsiäissunnuntaina. Lux Galleriassa saa aistia entisajan tunnelmaa, lyijylasi-ikkunoita,\nLiberty-ovia ja -ikkunoita, tummaa marmoria ja kultakirjaimia. Istahdimme Spritzeille eikä hinta ollut sen enempää kuin Stresassa, kahdesta lasista vain 11 euroa, oheisnaposteltavineen. Galleria Subalpinassa voi kuvitella silkkien havinan, kun venetsialaiset kauppiaat esittelivät niitä rouville 1700-luvun lopulla. Toisessa kerroksessa ompelijat ja räätälit odottivat mitattavia ja malleja katselevia.\nParasta Torinossa on tunnelma. Turisteja on vähän, kaikkialla kuulee puhuttavan italiaa. Yliopistokaupungin ilmapiirin voi aistia vaikka Piazza Vittorio Veneton ravintoloissa. 1780 avatussa Fiorio-kahvilassa aatelisneidot istuivat aikoinaan, nyt meitä tavallisia palvellaan kuin ylimystöä. Ristorante Savonan ruoka on alkuperäistä, piemontelaista. Risotto näin keväällä maustettu parsalla, alkupalan anjovikset tarjoillaan yrttiöljyliemessä, juustot ovat kermaisia, vyötärön kauhistuksia, jälkiruoista puhumattakaan.\nKun Savoy-suku katosi, Torino löysi uuden kasvun teollisuuskaupunkina. Se tunnetaan Fiatin ja Alfa Romeon syntymäpaikkana. 1990-luvun lopulta keskustan autotehtaat ovat vähin erin muuttuneet ostoskeskuksiksi ja museoiksi. Yksi merkittävimmistä kaupungin imagoa nostavista tapahtumista oli vuoden 2006 talviolympialaiset. Niissä ei rehvasteltu historialla vaan palatsit oli peitetty innovaatioita ja kulttuuria kuvaavilla plakaateilla. Antiikin aikuisista monumenteista on jäljellä vain keisari Augustuksen lanseeraama ruutukaava ja rakennuttama portti Porta Palatina kuninkaallisen palatsin kupeessa.\nPrevious: Previous post: JUNALLA KOLMESSA TUNNISSA GENEVEEN\nNext: Next post: Alumnimatkalla PO-joen laaksossa\nOne thought on “Torino paranee joka käynnillä”\nTädin ja tytön matkat! says:\nKiva postaus Torinosta. Italia kiinnostaa kovasti, pitääpä tutkia muitakin juttujasi.


Vastaa ja voita: Mikä matkakohde Suomessa kiinnostaa sinua? | Mondo\nVastaa kyselyyn: Mikä matkakohde Suomessa kiinnostaa sinua?\nMitkä matkailukohteet Suomessa houkuttelevat sinua? Mitä hotellia suosittelisit muillekin reissaajille? Kerro matkailukokemuksistasi kyselyssämme. PÄIVITYS: Kysely on päättynyt! Vastauksia tuli yli 400, kiitämme kaikkia vastanneita! Mondon irtonumeron voittajat on arvottu, heille on laitettu palkinnosta viesti ja lehti on postitettu voittajille.\nPÄIVITYS: Kysely on päättynyt! Vastauksia tuli yli 400, kiitämme kaikkia vastanneita! Mondon irtonumeron voittajat on arvottu, heille on laitettu palkinnosta viesti ja lehti on postitettu voittajille.\nKotimaanmatkailu kiinnostaa nyt suomalaisia uudella tavalla, ja Suomessa riittääkin hienoja kaupunkeja, mahtavia nähtävyyksiä sekä luontokohteita. Matkailulehti Mondo ja Apu-lehti selvittävät kyselyssä suomalaisten kotimaanmatkailua. Vastauksia saatetaan käyttää osana lehtijuttuja.\nOsallistu kyselyyn alla olevalla lomakkeella. Kun jätät yhteystietosi, osallistut samalla arvontaan, jossa kymmenen vastaajaa voittaa matkailulehti Mondon irtonumeron. Vastausaikaa on 8. kesäkuuta asti.\nHuom! Kirjoitathan puhelinnumerosi yhtenä numerosarjana ilman välilyöntejä.\nMatkaillaan Suomessa – kerro haaveesi ja parhaat kokemuksesi matkoista kotimaassa


Asahi - Japanilainen taltta - Laminoitu SK5-korkeahiilinen hiiliterästerä\nTämä taltta on suunnattu niille, jotka haluavat laminoidun terän tuomat edut ilman suurta hintalappua. Taltoissa on laminoitu terä SK5-teräksestä. Alempi osa terästä on karkaistu erittäin kovaksi ja runko pehmeäksi, jotta varsi ei murru.\nAsahi - 3mm Laminated SK5 High Carbon Steel Japanese Chisel\nAsahi - 6mm Laminated SK5 High Carbon Steel Japanese Chisel\nAsahi - 12mm Laminated SK5 High Carbon Steel Japanese Chisel\nAsahi - 18mm Laminated SK5 High Carbon Steel Japanese Chisel\nAsahi - 24mm Laminated SK5 High Carbon Steel Japanese Chisel\nMikä on SK5-teräs?\nSK-5 vastaa amerikkalaista 1080-terästä, jossa hiilen osuus on 0.75%-0.85% ja lisäksi mangaania 0.60%-0.90%. Karkaisussa saavutetaan kovuus lähellä Rc 65, joka muodostaa seoksen hiilirikasta martensiittia pienillä liukenemattomilla kovametalliosilla. Vapaat karbidit parantavat kulutuskestävyyttä ja yhdessä hiiliterästerän kanssa mahdollistavat erittäin terävän teroituksen. Näiden ominaisuuksiensa vuoksi terästä käytetään usein perinteisissä työkaluissa kuten taltoissa ja höylissä.\nHInta ja laatu kohtaa Review by Jukke\nTilasin tuon 3mm asahi:n taltan. Taltan terän viiste oli hiottu hieman vinoon. Joten ensinmäisenä pääsi oikomishommiin. Mutta niinhän se taitaa olla jokaisen taltan kohdalla että niitä on itse hiottava ja puunattava ennen käyttöön ottoa. Muutoin osoittautunut hyväksi taltaksi. Terä pysyy terävänä hyvän aikaa ja hioutuu helposti. (Lähetetty 14.11.2017)\nAsahi - Japanilainen taltta - Laminoitu SK5-korkeahiilinen hiiliterästerä.\nhttps://www.je-nettiverstas.fi/asahi-laminated-sk5-high-carbon-steel-japanese-chisel.html 2020-08-28 Mistä:\tEUR\t19\tMihin:\tEUR\t25\t5


Vasemmiston ryhmäpuheenvuoro hallituksen rakenneuudistuksesta - Vasemmisto\nVasemmiston ryhmäpuheenvuoro hallituksen rakenneuudistuksesta\nKirjoitettu 11.12.2013 - Eduskuntaryhmä & - Puheita 2013.\tMuokattu 16.12.2013.\nEduskuntaryhmän 2. varapuheenjohtaja Risto Kalliorinne piti Vasemmiston ryhmäpuheen hallituksen rakenneuudistuksesta tiedonantokeskustelussa eduskunnassa 11.12.2013.\nKoko syksyn olemme odottaneet, että pääsemme tässä salissa keskustelemaan hallituksen rakennepoliittisesta ohjelmasta. Erityisesti tämän ns. rakennepaketin kuntaosuus on herättänyt voimakkaita tunteita. (myös vasemmistossa). Tämä ei ole ihme, sillä onhan kyseessä historiallinen yritys, johon kukaan muu ei ole pystynyt eikä edes uskaltanut tosissaan ryhtyä.\nKuntien lakisääteisten tehtävien karsimista on helppo vaatia ja näitä suureen ääneen puhujia löytyy jokaisesta kunnanvaltuustosta ja puolueesta. Karsimislistan tekijöitä on kuitenkin saanut etsiä koirien ja kissojen kanssa. Tehtävän vaikeutta kuvaa, että ministeriöiden virkamiehiltä ei meinannut löytyä ideoita eikä kunta-alan paras asiantuntija kuntaliitto halunnut tehdä omaa esitystä laisinkaan. Vastuu on siis vain ja ainoastaan poliittisilla päättäjillä.\nKunta-asioissa vahvasti tuuliajolla olevalta perussuomalaiselta puolueelta ei kai kukaan edes odottanut vakavasti otettavia esityksiä kuntien palveluvelvoitteiden keventämiseksi. Eikä niitä ole kuulunutkaan. Toinen oppositiopuolue Keskusta sen sijaan on osallistunut keskusteluun oman ”rakennepakettinsa” kautta. Tuo esitys kuitenkin sisälsi pääasiassa merkittäviä tehtävien siirtoja kunnilta valtiolle ja sairaanhoitopiireille sekä maakuntamallin rakentelua. Keskustan rakennemallin lopputuloksena maahamme muodostuisi satoja ”kevytkuntia”, joiden vastuulta palvelut poistuisivat mutta hallinto ja talousahdinko säilyisivät.\nHallitus on siis oman esityksensä valmistellut ja julkistanut. Median uutisoinnin ja poliitikkojen reaktioiden perusteella on todella vaikeaa muodostaa näkemystä esityksen todellisesta sisällöstä. Osa uutisista kertoo karmeasta leikkauslistasta, joka jättää vanhukset heitteille ja purkaa koko hyvinvointivaltion, toinen puoli uutisista kertoo täysin keskeneräisistä suunnitelmista, joista puuttuu konkretia ja jotka eivät ole mittaluokaltaan riittäviä auttamaan talousahdingossa kärvisteleviä kuntia. Otappa tästä sitten kansalaisena selvää?\nNäkemys on hyvä muodostaa olemassa olevan faktan perusteella. Faktaa tässä edustaa hallituksen pari viikkoa sitten julkaisema 28-sivuinen ohjelma, joka ei aja vanhuksia kylmään lumihankeen eikä romuta hyvinvointivaltiomme rakenteita. Ohjelma sisältää toimenpiteitä kuntapalveluiden kehittämiseksi ja hyvin toteutettuna sen vaikutukset kansalaisten arkeen voivat olla osin jopa positiivisia. Ohjelma myös poistaa palvelujärjestelmästämme järjettömyyksiä, kuten pitkäaikaissairaiden vuosittaisen reseptien uusimispakon(1,4 miljoonaa ihmistä), laajat kuntien paperiarkistot (eivät 2000-lukua), eikä jatkossa invalidien tarvitse enää määräajoin hakea lääkärintodistusta siitä, ettei amputoitu raaja ole kasvanut takaisin…\nMerkittävin kokonaisuus on vanhushoidon kehittäminen, jolta tavoitellaan 300 miljoonan säästöjä. Koska vanhuspalveluiden tarve lisääntyy, niin säästöpotentiaali saadaan aikaan mikäli tulevina vuosina kyetään kehittämään kotiin annettuja palveluja niin hyviksi, että nyt kotona asuvien vanhuksien ei tarvitse siirtyä laitoshoitoon. Näin toteutuu myös vanhusten oma toive, sillä esim. VATT:n 08/2013 ikäihmisille suunnatussa tutkimuksessa enemmistö tulevista vanhuksista halusi asua kotona. Toistan: Nykyisin laitoshoidossa olevia ei siis olla kotiuttamassa, vaan tarkoitus on kehittää kotipalveluita niin että nyt kotona asuvat pärjäävät siellä pidempään!\nOmaishoidon tuen laajentaminen on keskeisin keino päästä asetettuun tavoitteeseen. Tälläkin hetkellä valtakunnan tasolla omaishoito säästää kuntien menoja 1,1 miljardilla eurolla. Jokainen omaishoidon tukeen satsattu euro tulee yhteiskunnalle yli kolminkertaisena takaisin eli omaishoito on todella veronmaksajien edun mukaista toimintaa. Taloudellisen näkökulman lisäksi tärkeintä kuitenkin on, että omaishoitajien avulla saadaan parasta inhimillistä hoivaa monelle vanhukselle, vammaiselle ja muutoin hoidon tarpeessa olevalle ihmiselle.\nVasemmisto ajaa omaishoidon kehittämistä, koska nykymallilla liian moni omaishoitaja on taloudellisesti tiukalla ja jaksamisensa äärirajoilla. Omaishoidontuen kriteerit on yhtenäistettävä ja maksatus siirrettävä Kelan vastuulle, jotta kaikkia omaishoitajia kohdellaan yhdenvertaisesti.\nRakenneväännöissä merkittävässä osassa olivat vanhusten lisäksi myös lapset ja nuoret.\nAlkuperäisessä valtiosihteeri Martti Hetemäen kuntapaketissa oli rajuja esityksiä muun muassa lasten päivähoito-oikeuden lisärajaamisesta, erityisopetuksen vähentämisestä perusopetuksessa, koululaisten aamu- ja iltapäivätoiminnan valtionosuuksien leikkaamisesta sekä lisäleikkauksista ammattikorkeakouluille. Nämä esitykset eivät nyt toteutuneet.\nMyös koulutuksen maksuttomuus säilyy, sillä lukukausimaksut eivät livahtaneet rakennepaperiin. Vasemmisto tulee jatkossakin vahtimaan, että nämä koulutuksen tasa-arvoisuutta uhkaavat suunnitelmat saavat rauhassa pölyttyä virkamiesten pöytälaatikoissa.\nVasemmiston mielestä jo aiemmin rakennepaketissa linjattu oppivelvollisuusiän nosto 17 –vuoteen on parasta mitä koko rakennepaperi sisältää. Kustannukset tästä eivät ole suuret, sillä valtaosa nuorista jatkaa opiskeluja joka tapauksessa. Oppivelvollisuuden jatkamisella sitoutetaan kuitenkin mukaan se osa nuorista joka muuten on vaarassa tipahtaa ulos yhteiskunnasta ja heidän syrjäytymisestä aiheutuvat suuret taloudelliset ja inhimilliset vaikutukset on järkevää ehkäistä. Emme voi ymmärtää niitä, jotka vastustavat tätä inhimillistä ja kansantaloudellisesti järkevää esitystä?\nOn syytä myös kerrata miksi tätä rakennepakettia tehdään.\nSuomi on menettänyt 120 000 teollista työpaikkaa, väestön ikääntymisen myötä palvelujen tarve kasvaa ja Euroopan talouden epävarmuus hidastaa talouskasvua. Näiden tekijöiden vuoksi työttömyys kasvaa, verotulot vähenevät ja valtio ja kunnat velkaantuvat. Siksi korotamme veroja, otamme velkaa, yritämme luoda uutta teollisuutta ja pitää kiinni vanhasta, lisäksi olemme pakotettuja miettimään voisimmeko tuottaa palvelujamme tavalla, joka takaisi laadun ja vaikuttavuuden, mutta olisi nykyisiä toimintamalleja vähemmän byrokraattinen ja taloudellisempi. Rakennepaketilla ei ole tarkoitus tehdä kiusaa kansalaisille, vaan taustalla on todelliset taloudelliset syyt ja nyt yritetään turvata palvelut pitkälle tulevaisuuteen.\nVasemmiston lähtökohta neuvotteluissa oli koko ajan se, että rakennepoliittisilla uudistuksilla ei saa vaarantaa hyvinvointivaltion ytimessä olevia julkisia palveluita. Kestävyysvajeen umpeen kurominen ei saa merkitä hyvinvointi- tai palveluvajetta tulevaisuudessa. Tämän ratkaisun myötä voi sanoa, että palvelut säilyvät ja niitä kehitetään.\nVasemmistoliiton eduskuntaryhmä antaa tukensa hallitukselle ja on jatkossakin mukana vääntämässä rakennepakettia inhimillisyyden ja tasa-arvon suuntaan.


Tappara kaudella 2020–2021 | Sivu 7 | Jatkoajan keskustelupalsta\n01.08.2020 klo 18.46\n3-vuotisillahan tässä on menty. Tai oli se eka Rautakorven pätkä 2-vuotta, siitä 2012-2013 kaudesta lähtien 2+3+3+3 Rautakorpi-Tapola-Rautakorpi-Tapola vuoteen 2023 asti.\nOiskohan Ruotsin tuulia haisteleva Ville Nieminen sitten seuraava Tapolan jatke...\n01.08.2020 klo 19.04\nNäin tasaiselle valmennushistorialle on nostettava kuvitteellista hattua.\nReactions: Baikonur, Sassa Barkov, Hokifani25 ja 2 muuta\n03.08.2020 klo 11.19\nNäin minäkin ajattelin, mutta nyt kun TT tuli taloon, niin olisikohan siinä uusi mies rotaatioon.\nParlett on kyllä hieno hankinta. Tuo kokemusta, jämäkkyyttä ja ammattitaitoa pakistoon, pelaaja parhaassa peli-iässään. Extrana vielä tietysti se, että on edellisen visiittinsä takia lähes kulttimaineessa. Monipuolinen, erittäin hyvätasoinen pakki Liigaan. Ei kuitenkaan supertähti, mutta rutiinia ja perusosaamista pakistoon tarvittiinkin.\nNorin varmaan halvalla ja vielä try-out, joka on ihan hyvin kaverista, joka pelasi kuitenkin koko kauden SHL:ssä ihan ok -tehoin. Kolmospariin kiekollinen right, jos on hyvä, niin toiseen ylivoimaan. Jos ei toimi, ei saane jatkoa. Erinomainen haku siis tässä kohtaa.\nYhtä sentteriä vaille joukkue on kyllä valmis. Sentterikään ei nyt aivan välttämätön ole, mutta toisaalta se on aina ikävä paikka, jos kesken kautta huomaa joukkueen olevan muuten hyvä, mutta sentterit häviää kilpailijoille. Spacek olisi aivan huippuhaku, toivotaan häntä. Kontiola kelpaa myös, olisi ainakin mielenkiintoista nähdä, mitä taikoja saisi vielä aikaan.\nPitsiturnaus perjantaina, joten nähtäisiinkö sitten uusien Tsekkien, Moravcikin ja Smejkalin peliä siinä sitten vähän. Molempien kohdalla odotukset ovat oikeastaan kasvaneet koko ajan. Varsinkin Moravcikin pitäisi olla melko kiistaton joukkueen ykköspakki, ja Smejkalissa on kaikki potentiaali olla Liigan parhaita voimahyökkääjäpistelinkoja. Jälkimmäinen ei todennäköisemmin ei toteudu, mutta kyllähän Smejkal on nuori ja alla vakuuttava kausi.\n03.08.2020 klo 19.52\nParlettistä mieleen jäi tuo, että oli lähes täydellisen virheetön puolustaja. EI mikään kiekollinen liideri, mutta hyvä peruspelaaminen ja pudotuspeleissä sitten teki yllättäviä roolin ottoja. Rikkoi yhtäkkiä kaavan ja ehkä yllätti juuri siksi maaleillaan. Pelimies.\nReactions: Baikonur ja Apheu\n03.08.2020 klo 21.17\n...tämä maali (You Tube) ja ennenkaikkea tuo tuuletus just oikean ukon edessä.\nReactions: Baikonur, Luke72 ja Hirvonen\n04.08.2020 klo 14.21\nMahtavia paluumuuttajia on kyllä haalittu, Hrachovina, Peltola ja viimeisimpänä Parlett! Ensimmäisellä visiitillä ei ollut pitkään mutta ehti tehdä lähtemättömän vaikutuksen. Derek Mayeria ei saatu koskaan takaisin, mutta onneksi joskus haaveet toteutuu.\nUusista miehistä varsinkin Moravcik vaikuttaa kovalta nimeltä. Pakistoa kyllä rokotettiin sikäli kovasti Vittasmäen lähdöllä, Mäntylän lopettamisella ja kun Kemiläinenkään tuskin jää, että vähän heikolta kohdalta se silti vaikuttaa.\nSieltä saapui Spacek. Etukäteen vaikuttaa oikein hyvältä palaselta Tapparan hyökkäykseen. Kova nippu kasassa jälleen. Ketjut voisi pyöritellä vaikka näin (vaihtoehtoja piisaa vaikka kuinka moneen kärkiketjuun):\nKuusela - Virta - Bertrand\nLevtchi - Spacek - Smejkal\nPeltola - Malinen - Vauhkonen\nRauhala - Tanus - Moilanen\nLehtonen, Simontaival, Vanhatalo\nReactions: Barzal, Hokifani25, Henkka ja 4 muuta\n04.08.2020 klo 16.18\nSamalla tuo kolmonen näyttää potentiaaliselta pelien loppujen tappajalta, siis periaatteessa kuin neloselta.\n04.08.2020 klo 16.26\nSieltä saapui Spacek. Etukäteen vaikuttaa oikein hyvältä palaselta Tapparan hyökkäykseen. Kova nippu kasassa jälleen.\nRautakorven Jukka UTJ:nä ei jätä kyllä ketään kylmäksi.\n04.08.2020 klo 16.28\nJos se jo valmentajana sai kaikki pelaajat mitä halusi, niin nyt varmaan ostetaan jo varmuuden vuoksi vähän ekstraa.\nReactions: ultras ja Anttimadis\n04.08.2020 klo 17.37\nNyt kun alkoi enemmän miettimään ketjuja, voisiko Tanuksella olla ainakin alkukaudesta paikka kolmosen keskellä Malisen edellä? Laidalle Peltola, jonka kanssa on turvallista kokeilla hyökkäyspeliä hiukan pienemmällä puolustusvastuulla. Malisesta tietää mitä saa, mutta Tanuksen potentiaali kiekollisella puolella on korkeammalla. Mielenkiintoista kyllä nähdä heti jo Pitsissä näitä uusia kavereita.\n04.08.2020 klo 17.45\nSe olisi loogista, koska Malista kaupattiin pois jo keväällä eikä nykytilanteessa Tanukselle oikein ole tilaa ilman toimenpiteitä. Toki tuossa kolmonen olisi lyhyellä aikavälillä vähän haavoittuvaisempi omiin, mutta toisaalta Tanus lienee jo nyt Malista parempi hyökkäyspäässä joten mitä nyt halutaan painottaa ratkaissee tämän tilanteen. Rautakorven aikana valinta olisi ollut täysin selvä Malisen eduksi mutta Tapola saattaa päätyä erilaiseen ratkaisuun.\n04.08.2020 klo 17.56\nToki tuossa kolmonen olisi lyhyellä aikavälillä vähän haavoittuvaisempi omiin\nVoihan noita pyöritellä vaikka niin, että Tanusta voisi peluuttaa Peltolan ja Kuuselan välissä. Siinä olisi aika mukava paikka kehittyä paremmaksi kiekkoilijaksi.\nSmejkal- Spacek - Bertrand\nKuusela - Tanus - Peltola\nValitse noista ykkösketju, jota lähtee vastustaja pimentämään.\nReactions: S.T., doktorkoo ja Killeri\n04.08.2020 klo 18.02\nKuusela - JMJ - Peltola taisi olla 2017 mestaruudessa yksi kiekollinen "ykköskenttä" playoffseissa. Haapala-Lajunen-Karjalainen(/Savinainen?) kantoi sitä vastakkainpeluutuksen ykköskuormaa. Tanuksen kanssa tuossa olisi sama roolitus, eikä ykköskentän painetta. Eiköhän se ole Tsekkien harteilla. Tai emmätiiä, voi se olla Virrankin. :D\nRauhala - Malinen - Moilanen jäisi nelosketjuun. Laadukasta se vaan on.\n04.08.2020 klo 18.04\nPidän ajatuksesta. Voisi ainakin kuvitella, että nyt ainakin paperilla on useampikin vaihtoehto tarjolla. Parasta on se, että Malisenkin voi jättää niistä pois. Helposti.\n04.08.2020 klo 18.12\nSaat vielä yllättyä, miten se Malis-jakke hoitelee sentterin hommia jonkun 1-2-3 ketjun keskellä, kun puolustetaan johtoasemaa. Tanuksen asemasta siis.\n04.08.2020 klo 18.17\nToivottavasti. En ole ikinä Malisessä nähnyt sitä mitä moni muu, mutta mielelläni nostaisin käden pystyyn virheen merkiksi.\n04.08.2020 klo 18.19\nMalinen on väärinymmärretty aiemmilta kausilta liian vaativien roolien takia, mihin mies on joutunut parempien pelaajien puutteessa. Mutta mitä alempi ketju, sitä varmemmin voittaa muiden joukkueiden alaketjujen sentterit. Onhan se nyt täysin ylivoimainen pelaaja esim nelosketjuun, paljon parempi mitä Jasu. Sopivin paikka lienee kolmosen minuutit.\nReactions: Baikonur, Veri ja Virveliä kainaloon\n04.08.2020 klo 18.25\nOkei. Omasta mielestäni Jasu oli aivan paras esimerkki (sitten Arto Kukin) nelosessa, mutta nämä on niitä kuuluisia makuasioita. Malinen ei ole huono, mutta ei se ole oikein hyväkään. Mutta juu, toivottavasti pistää minut syömään sanani.\n04.08.2020 klo 18.49\nPidän kyllä ajatuksesta Peltola-Tanus-Kuusela\nOlisi oikeinkin Tapolamaista puolustaa viimeisen erän johtoasetelmaa muutoksella Peltola-Malinen-Kuusela. Neloskenttä jäisi lopussa sitten pienemmälle peliajalle.\n04.08.2020 klo 19.31\nJosko tätä ketjua loppuhetkillä peluuttamalla viimeisen 10 sekunnin takaiskut jäisi alle kymmeneen tulevalla kaudella.\nHyvinkin vaikuttaa sellaiselta ketjulta, jota vastaan vastustajan olisi vaikea tehdä maalia. Voidaan jopa pudotuspeleissä uhrata vastustajan ykkösketjun pimittämisee tämä koostumus, kun jäähän sinne sitten muihin ketjuihin Bertrand, tsekit, Virta ja Levtchi, joilta voi odottaa tehoja.\n04.08.2020 klo 19.39\nPidän ajatuksesta. Voisi ainakin kuvitella, että nyt ainakin paperilla on useampikin vaihtoehto tarjolla.\n04.08.2020 klo 20.26\nNImenomaan vastustajan pimitys-ketju on se, jossa Peltola pelaa. Oli muut ketjukaverit mitä hyvänsä. Mutta Kuusela tehnyt viime kaudet samaa ja Malinen myös aiemmin. Johto-tasan-Tappio -tilanteen mukaan varmaan balanssia vaihdellaan, jos kentällinen on tuo tai Tanus keskellä.\n04.08.2020 klo 20.58\nVarmasti Malinen olisi ihanteellinen 4-sentteri koska osaa puolustaa, mutta uskoisin että hänet on hankittu isommalla palkalla operoimaan kärkiketjuissa. Oma kritiikki pohjautuu tähän lähtökohtaan, ja siitä myös nuo viime kevään Ässät-huhut vihjaavat.