Ihana pentukesä ja yksi ISO pettymys\nKyllä tuli pentuenergiaa taas ladattua L- ja M-pentujemme voimin! L-pennut syntyivät huhtikuussa ja M-pennut toukokuussa. Niitähän tuli yhteensä vain 9, eli suunnilleen saman verran kuin mitä on ollut keskimääräinen Tallivahdin pentuekoko, johon olin varautunut mm. pentuvarausten kanssa. Eli nyt joutui valitettavan moni pentuamme odottava pettymään. Suunnilleen puolet heistä sitten siirsi pentuhaavettaan myöhemmäksi ja halusi jäädä odottamaan vuoden 2018 pentueitamme. Ja pentusuunnitelmamme vuodeksi 2018 ovat valmiit ja molemmille ihanille serkuksille Hertalle, FH1 BH Tallivahdin Irrlicht, ja Raksulle, JV-15 Hoffen-Haus Penrosa, on löytynyt upeat saksalaiset käyttöjalostetut puolisot! Hertan juoksua odotamme jo tammikuussa ja Raksun huhtikuussa, joten kaksi Saksan matkaakin on meikäläiselle näin tulollansa. Mikäpä siinä, Saksa on hieno maa ja upeiden palveluskoirarotujen kotimaa!\nPentuonneani varjosti juhannuksen alla tullut ikävä tieto siitä, että rotujärjestömme ei tälläkään kertaa puoltanut minua ulkomuototuomarikoulukseen (jatkossa UMT). Sehän oli ollut jo varsin pitkäaikainen haaveeni. Olen ajatellut, että sopisin hyvin tuomariksi ja voisin hyödyntää sitä kautta myös osaamistani etenkin käyttökoirapuolella. Olin myös siihen liittyviin koulutuksiin ja harjoitteluun panostanut vuosien aikana useamman tuhannen euron verran rahaani, mutta vielä tuntuvammin myös aikaani. Voitte siis kuvitella kuinka pettynyt olin nyt jo toistamiseen rotujärjestömme päättäjiin.\nEdellisessä neljä vuotta sitten olleessa haussa rotujärjestömme ei minua siis myöskään puoltanut. Silloin heidän syynsä oli se, että minua ei kuulemma tunnettu riittävästi. Tällä kertaa he kertoivat syyksi sen, että olen ollut liian kriittinen näyttelyitä kohtaan. Itse näen kriittisyyden näyttelyihin pikemminkin tärkeänä kynologisena ymmärryksenä, sillä faktaa näyttelyiden ja korostuneiden ja usein kärjistyneiden ulkomuotokriteereiden huonosta vaikutuksesta mm. koirien terveyden jalostumiseen on useiden tutkimusten verran jo varsin pitkältä ajalta. Kuten näistä minulle kerrotuista syistäkin voi hyvin päätellä, rotujärjestömme hallitus ei vain ole halunnut, että minusta tulee ulkomuototuomari. No nyt he ovat tämän haaveeni saaneet torpattua lopullisesti, sillä olen liian vanha hakemaan seuraavaan järjestettävään koulutukseen noin kolmen, neljän vuoden päästä. Koulutukseen on nimittäin 50-vuoden yläikäraja.\nEn oikein tiedä mihin olen oikeastaan eniten pettynyt. Rotujärjestöömme olen ollut jo moneen otteeseen pettynyt aiemminkin ja eniten sen haluttomuuteen panostaa rotumme palveluskoiraominaisuuksiin. Olen tietenkin myös pettynyt itseeni, kuinka saatoinkaan olla niin naiivi ja ajatella, että rotujärjestössämme arvostettaisiin rodun pitkäaikaisen harrastajan ja aktiivikasvattajan halukkuutta kehittyä ulkomuototuomariksi. Olen luullut, että omien rotuun erikoistuneiden ulkomuototuomareiden määrä olisi jotenkin jopa tavoiteltava itseisarvo rotujärjestöille. No näinhän se ei todellakaan ole, ainakaan hovawarteilla Suomessa. Kasvattieni omistajat ehdottivat heti asiasta kuultuaan lähes kuin yhdestä suusta, että välittömänä kannanottona UMT-koulutukseni torppaamisen vuoksi jäämme pois erkkaristamme eli Tervakosken päänäyttelystä. Normaalisti siellä on ollut viime vuosina liki 20 Tallivahtia ja tänä vuonna mukana oli vain yksi. Ajatus oli mielestäni hyvin kannatettava, sillä päänäyttelymme arvostus on ollut jo jonkin aikaa omassa mielessäni muutenkin laskussa, koska siellä tuomareina alkaa olla yhä enemmän ihan tavallisia näyttelytuomareita ja arvostamieni rodun erikoistuomareiden osuus on vähentynyt. Siksi sen merkitys jalostusarvon mittarinakin on oleellisesti heikentynyt. Sertitkin saa helpommin kerättyä jostain muualta.\nLaiha lohtu ja uusi suunta?\nKuulin myöhemmin, että en ole ollut ainoa tuomarikoulutukseen hakija, jonka hakeutumisen rotujärjestömme on torpannut. Näin on kuulemma käynyt aiemmin jo noin 15 vuotta sitten eräälle rotumme kasvattajalle. Laiha lohtuhan se oli, että historia toistaa näin jossain määrin itseään. Mutta luonnollisesti näen tuon rotujärjestömme kannanoton täysin henkilökohtaisena viestinä ja olen nyt muutaman kuukauden miettinyt miten siihen suhtaudun. Olen miettinyt ja selvittänyt tosissani mm. eroamista suomalaisesta rotujärjestöstämme ja liittymistä ruotsalaiseen vastaavaan. Ruotsin toiminnasta olen ollut myönteisesti vakuuttunut jo aiemmin. Eroaminen voisi hankaloittaa kansainvälistä jalostusyhteistyötä, mutta sen näkisi sitten, olisin luultavasti asiassa ennakkotapaus. Pentujen myynti rotujärjestön pentulistan kautta ei ole ollut minulle tarpeen enää vuosiin ja sieltä tullut kysyntäkin on ollut usein pettymys: monet kyselijät eivät ole edes pyrkineet perehtymään rotuumme tai kasvatustyöhöni etukäteen tutkimalla vaikkapa kotisivujeni sisältöjä. Hovawart-palvelus- ja vahtikoirarotuna ei todellakaan sovi kaikille ja hankaluuksia tulee, jos jo rotuvalintavaiheeseen panostaa heikosti.\nSverige är fantastisk – myös rotumme harrastamisen näkökulmasta\nRuotsalaisten rotumme harrastajien asenne palveluskoiraharrastamiseen on ollut jo pitkään korostuneen myönteinen. Ruotsissa nähdään palveluskoiraharrastaminen hovawarteilla niin kannustettavaksi, että palveluskoiraliiton jäsenyys on yhdistetty rotujärjestön jäsenyyteen. Hovawart saa siellä myös monen muun käyttökoiran tavoin näyttelysertifikaatit ainoastaan käyttöluokasta, mikä on vielä pykälää tiukempi kannanotto rodun käyttöominaisuuksiin panostamisen puolesta kuin meidän muotovalion arvon sääntömme. Suomessahan sertit saa kerättyä ilman tuloksia, mutta FI MVA arvo vaatii rodussamme avoimen luokan tuloksen palveluskoirakokeessa tai IPOR:ssa. Ruotsin malli olisi näissäkin ehdottomasti kannatettavampi.\nNo myös henkilökohtaisesti Ruotsi olisi hyvä vaihtoehto. Minulla on ollut aina vahvat siteet Ruotsiin niin psyykkisesti kuin fyysisestikin. Isoäitini perhe muutti ennen sotia Ruotsista Suomeen, mikä Tornionjokilaaksossa on ollut tavallista. Isoäitini oli silloin koululainen ja ruotsinkielinen. Ruotsiyhteyksiä on ollut omakohtaisestikin jo vuosi kymmeniä. Asuimme Kolarissa teinivuosiini asti, vanhempani olivat kauppiaita ja rajajoen toiselta puolelta kauppaamme tuli paljon ruotsalaisia asiakkaita, heitä oli jossain vaiheessa lähes yhtä paljon kuin suomalaisia. Olin kirjoitusten jälkeen talven Ruotsissa Vadstenassa töissä hevosenhoitajana SWB-hevosia kasvattavassa kartanossa. Tukholmassa asuvasta serkustani tuli silloin niin läheinen, että minusta tuli hänen poikansa kummi. Ruotsinkieli on ollut yksi vahvuuteni koko kouluajan ja kielikylpyjä olen saanut jo perhepiirissä suunnilleen koko ikäni. Myös mieheni Johnny on ruotsinkielinen ja hänen sukunsa kanssa puhun aina ruotsia.\nOlen päässyt Ruotsin hovawart rotujärjestön tuntumaan etenkin heidän facebook-ryhmänsä kautta ja huomannut, että siellä todellakin diskuteerataan ASIALLISESTI ASIOISTA ja tähdätään monipuoliseen ja avoimeen ajatustenvaihtoon. Se sopii minulle paremmin kuin hyvin! Joten todella luontevalta tuntuisi verkostoitua lahden toiselle puolelle. Tänä vuonna minulla tuli 20 vuotta rotujärjestömme jäsenyyttä Suomessa täyteen ja se oli sitten ehkä riittävästi. Mikäli sen päätöksentekijäporukka ei vaihdu selvästi ja myönteisiä kulttuurimuutoksia ei tapahdu, täytyy todellakin hakea itselle sopivampi forum muualta.\nTaisteluni tuulimyllyä vastaan on kestänyt jo yli 10 vuotta\nTavoitteeni on ollut vahvistaa rotujärjestössämme palveluskoiraharrastamista alusta asti kasvattajana ja aktiivisena rotumme harrastajana jo reilusti toistakymmentä vuotta. Ja sanotaan, että koiran kouluttaminen paljastaa sen todellisen luonteen ja tässä yhteydessä voisi hyvin sanoa, että vastaavasti muutoshankkeet paljastavat puolestaan yhdistyksen todellisen tilanteen. Vuonna 2005, kun perustimme Varsinaiset Hoffit ry:n, yritimme ensin saada rotujärjestömme tekemään alueelliset hoffien harrastusryhmät virallisiksi yhdistyksiksi, kuten siihen aikaan Saksanpaimenkoiraliitossa tehtiin aluetasolla. Ajatuksemme oli, että silloin olisi helpompaa saada paikallisia aktiiveja toimimaan systemaattisemmin rotumme hyväksi mm. järjestämällä palveluskoirakokeita. Siitähän nousi yllättävän suuri älämölö. Rotujärjestömme kaksi mahtihenkilöä yritti vaikuttaa meihin varoittelemalla jo suunnilleen paranoidisesti kaikenlaisista kuvitteellisista riskeistä. No tajusimme tuulimyllyn aivan liian suureksi ja perustimme sitten ihan tavallisen palveluskoirayhdistyksen, jolla ei ole siis mitään kytköksiä rotujärjestöömme. Ja hyvä kun perustimme: vastustajiemme pelkäämät riskit jäivät täysin toteutumatta, Varsinaiset Hoffit on yksi aktiivisin FH-yhdistys maassamme ja olemme järjestäneet tähän mennessä 45 FH-koetta. Tänäkin vuonna peräti 9 koetta! Olemme todella tehneet paitsi FH:ta lajina suositummaksi myös hoffeja tunnetuiksi FH-koiriksi! Samaan aikaan rotujärjestömme epäviralliset harrastusryhmät ovat näivettyneet lähes kaikkialla olemattomiin, mikä oli toki jo silloin reilut 10 v sitten ennustettavissa. Jos ei pyritä luomaan riittävästi kantavia rakenteita, toiminta on liian henkilöihin sitoutunutta, eikä aikaa ja muutoksia kestävää toimintakulttuuria saada luotua.\nToinen iso älämölö nousi, kun muutaman muun aktiivisen harrastajan kanssa yritimme saada muutosta rotumme muotovalionarvon määräytymisen sääntöön. Siitäkin on suunnilleen 10 vuotta. Yritimme saada aikaan muutosta, joka tukisi ja aktivoisi rodussamme palveluskoirakokeisiin osallistumista. Ehdotimme vaihtoehtoina vanhaa muotovalionarvosääntöä sillä muutoksella että FH1-tuloksella voisi valioitua. No sehän sitten tulikin jonkun vuoden päästä toteen Suomen Kennelliiton ja Suomen Palveluskoiraliiton keskinäisellä sopimuksella, koska FH1 katsotaan avoimen luokan eli 2-luokan koulutustunnukseksi. Toinen ehdotuksemme silloin oli, että kaikissa lajeissa riittäisi 1-luokan tulos FI MVA -arvoon sertifikaattien lisäksi, mikä on nykyään vallitseva käytäntö maamme kaikissa palveluskoiraroduissa muutamaa rotua lukuun ottamatta. Teimme ehdotuksemme virallisesti ja ne esiteltiin yhdistyksen sääntöjen mukaan vuosikokouksessa. Mutta vastustus oli hyvin suurta, jälleen suorastaan hysteeristä ja seuraukset on taas helppo nähdä: muotovalioiden sekä käyttötuloksia tehneiden koirien määrä on nykyään selvästi vähäisempi rodussamme kuin muissa vastaavissa saksalaisissa palveluskoiraroduissa.\nMitään ei silloin eikä nykyäänkään haluta rotujärjestössämme muuttaa ja ainoa hyvin läpinäkyvästi ja harrastajakunnassa kattavasti arvostettu harrastus on ollut ja on edelleen näyttelyt, mikä näkyy vaikkapa päänäyttelymme suurena suosiona. Monissa muissa maissa joudutaan päänäyttelyyn tosissaan houkuttelemaan tulijoita, kun täällä se ja muutkin näyttelyt ovat hyvin suosittuja. Hoffihan on usein yksi suurimmista roduista ihan tavallisissakin näyttelyissä, toisin tietenkin jälleen kuin muissa palveluskoiraroduissa.\nUutena asiana kaikenlaiset muodikkaat viihdelajit, kuten rallitoko ja agility, pirstaloivat muutenkin pienen harrastajakunnan vielä pienemmäksi. Lisäksi rotujärjestön aktivistit ylläpitävät harhaa, että luonnetestillä voi jalostaa käyttöominaisuuksia. Ja monet aloittelevat harrastajat oppivat tämän täysin harhaisen käsityksen. Palveluskoiran tärkein ominaisuus on koulutettavuus ja mitä nopeammin ja näppärämmin koira saadaan koulutettua haluttuun suoritukseen, sen parempi. Palveluskoirakoetuloksetkin tulisi sikäli saavuttaa mieluiten jo nuorella koiralla, kun mietitään ominaisuuksien jalostamista. Tästä on noutajien taipumuskokeista jo tutkittua faktaakin olemassa. Rotumme saksalaisissa jalostustesteissä tavoitellaan paitsi luonteen arvioimista myös koiran oppimis- ja ongelmanratkaisukyvyn sekä yhteistyökyvyn arviointia. Siksi ne ovat testaustavoissaan lähempänä käyttökoetta kuin meidän luonnetestiä.\nMonet harrastajat ja jopa kasvattajat selittävät saamattomuuttaan panostamisessaan käyttöominaisuuksiin kaikenlaisilla varsin huonosti analyyttisempaa tarkastelua kestävillä syillä, kuten vaikkapa omalla kilpailujännittämisellään. Aikuinen ihminen on tavallisesti normaalielämässään usein paljon vaativampien haasteiden edessä kuin mitä on palveluskoirakoe. Eli se on mielestäni varsin huono tekosyy. No sekin miksi kasvattaja ei nartuilleen edes yritä käyttää käyttöjalostettuja uroksia, vaan valitsee pääasiassa uroksen ulkomuodon perusteella, selittyy ainoastaan sillä, että hän arvostaa ulkomuotoa selvästi enemmän kuin käyttöominaisuuksia.\nLuonnetesti ei mittaa koulutettavuutta, monesti vaikuttaa olevan jopa päinvastoin. Olen nähnyt liian monta ns. hyvillä luonnetestipisteillä varustettua tyhmää tai keskittymiskyvytöntä koiraa, joiden koulutettavuus on todella heikkoa ja koira osaavankin kouluttajan kanssa etenee vasta varsin vanhana 4-5-vuotiaana koevalmiiksi. Vertailun vuoksi: käyttöjalostetuilla hoffeilla Saksassa tehdään IP1-tulos 2-vuotiskaudella ja 3-vuotiskaudella yleensä sitten jo IP2 ja IP3 tulokset. 4-5 -vuotiskaudella monet ovat sitten jo mestaruuskokeiden tasolla. Näin se pitäisi mennä, silloin kun jalostetaan käyttöominaisuuksia.\nMutta suomalaiset rodun harrastajat on valitettavasti opetettu hokemaan kuin mantraa myös sitä, että hovawart kypsyy hitaasti ja siksi se tulee hitaasti koevalmiiksi. Hidas edistyminen johtuu vain siitä, että maassamme rodun koulutettavuus on keskimäärin varsin heikkoa. Monet koirat ovat liian tyhmiä tai keskittymiskyvyttömiä ja siksi hitaasti oppivia, vaikka niitä paljon koulutettaisiinkin. Ja aika harvassa ovat ne harrastajat, jotka jaksavat panostaa vuosikaupalla jo alimpien luokkien tulosten saavuttamiseen. Sosiaalisten taitojenkin oppiminen on positiivisessa yhteydessä eniten älykkyyden kanssa ja tyhmemmät koirat eivät opi yhteistyön normeja, jotka kantaisivat esim. koesuorituksissa, vaan tekevät kokeissa mitä sattuu, eikä kuten on yhdessä harjoiteltu ja sovittu.\nKolmas asia, josta olen jo paljon aiemminkin kirjoittanut, on se vanha totuus, että seura tekee kaltaisekseen. Jos et pyri treenaamaan tavoitteellisten osaavien harrastajien kanssa, on tiesi väistämättä pitkä jos ei vallan jo etukäteen pystyssä tuloksekasta koeuraa ajatellen. Valitettavan monessa näistä epävirallisista rotumme harrastusporukoista on ollut pääasiassa osaamattomia palveluskoiraharrastajia ja koekulttuuria ei ole muodostunut kuin muutamalla paikkakunnalla, mutta niissäkin vain osallistumisen ei järjestämisen näkökulmasta.\nNäiden kaikkien asioiden yhteisvaikutuksen seuraukset voi helposti arvata. Palveluskoiraharrastaminen on rodussamme vähentynyt suuresti lähes vuosi vuodelta jääden viime vuonna jopa alle 100 koekäynnin. Tänä vuonna koekäyntejä tullee olemaan vielä selvästi vähemmän. Maamme koirakannan puitteissa alkaa olla jo hyvin vaikea, jollei mahdotonta, jalostaa rodussamme käyttöominaisuuksia. Hovawartin tulevaisuus palveluskoirana näyttää Suomessa siis koko ajan rodun tasolla yhä huonommalta. Se ei riitä, että rodun JTO:ssa eli jalostuksen tavoiteohjelmassa on jo vuosia, ehkä koko sen olemassaolon aikana, mainittu, että palveluskoirakokeisiin osallistumista halutaan vahvistaa. Se on pelkkää sanahelinää, kaksinaismoralistista propagandaa, koska ei ole edes yritetty tehdä todellisia harrastamiseen kannustavia muutoksia.\nOnneksi Tallivahtien omistajat näkevät pk-harrastamisen edelleenkin mukavana ja tavoiteltavana ja ymmärtävät käyttökokeiden olevan oleellisia käyttöominaisuuksia, etenkin koulutettavuutta jalostettaessa. Näin ainakin oma pieni ja aktiivinen pk-forumimme toimii ja nykyään hienosti jo vahvistaa itse itseään, kun koiranohjaajien taidotkin alkavat olla joukossamme jo varsin kehittyneet. Käyttöhoffien jalostus myös selvästi kiinnostaa ihmisiä enemmän ja enemmän. Sen huomaan hyvin nyt käynnistellessäni Hertan ja Raksun N ja O –pentueidemme markkinointia. Laitoin käyttökoiraharrastajien omalle forumille www.working-dog.eu:hun pentuemainokset viime ja edellisellä viikolla. Ne ovat molemmat yltäneet ennätyssuosioon: molemmat ovat jo tällä viikolla olleet kaikkien palveluskoirarotujen 50 katsotuimman yhdistelmän joukossa sekä ainoina hovawartien pentuesuunnitelmina että ainoina suomalaisina pentuesuunnitelmina! Omassa rodussamme ne ovat selvästi kaikista kiinnostavimmat viime viikkojen pentuemainoksista. Toivottavasti kansainvälinen kiinnostus käyttöhoffeihin voisi nostaa myös maassamme niiden arvostusta, suomalaisethan tunnetusti ihannoivat kaikkea ulkomaalaistaustaista. Saa nähdä, pentukysyntäni on kuitenkin jo alkanut mukavasti ja toivottavasti palveluskoiraharrastajat ymmärtävät käyttöjalostettujen hoffien olevan mukavia ja terveitä harrastuskumppaneita, joiden kanssa arkikin yleensä sujuu mutkattomasti.\nLOPUKSI: En muistanutkaan kuinka ihanaa on pennun kouluttaminen!\nSiitä on jo seitsemän vuotta, kun viimeksi sain Repe-pentua kouluttaa ja nyt sitä iloa taas riittää! Repen pennuista jätimme nimittäin itsellemme Ällikkämies Miron, joka on virallisesti Tallivahdin Mirakelmann, eli ihmemies. Ällikkämies tulee Lassi ja Leevi – sarjakuvasta ja on yksi Lassin mielikuvitushahmo ja sehän tarkoittaa ihmemiestä.\nMiro on innokas ja nopea oppija ja on saanut jo meikäläisen miettimään uusia unelmia ja tavoitteita yhteistyöllemme. Saa nähdä mitä kaikkea HAUskaa tulevaisuus tuo tullessaan – nyt kuitenkin nautin leikinomaisesta yhteistyöstä vielä pikkuisen ja hyvin reippaan ällikkämiehemme kanssa!\nHyvää syksyä kaikille ja kuulumisiin taas talven tultua!


Älyä viestintään. Suositus viestintäalan osaamisen ja koulutuksen kehittämiseksi - PDF\nÄlyä viestintään. Suositus viestintäalan osaamisen ja koulutuksen kehittämiseksi\nDownload "Älyä viestintään. Suositus viestintäalan osaamisen ja koulutuksen kehittämiseksi"\n1 Älyä viestintään Suositus viestintäalan osaamisen ja koulutuksen kehittämiseksi\n2 RONT-END OHJELMOIJA XXX SOSIAALISEN MEDIAN TUOTTAJA RNET- MOIJA INFOGRAAFIKOT DIGI-AD KONSEPTISUUNNITTELIJA RKKOANALYTIIKKA- ASIANTUNTIJA PROJEKTIKOORDINAATTORI VERKKOTIEDOTTAJA KETING ATIONS LANNER VISUALISTI MOBIILITUOTTAJA X X X CREATIVE SPECIALIST ANIMAATTORI XXXXX APPLICATION DEVELOPER VIDEO-OSAAJA VERKKOMAINONTARYHMÄN PÄÄLLIKKÖ EJOB COACH YHTEISÖ- SÄHKÖISEN OPPIMATERIAALIN TUOTTAJA CHIEF DIGITAL OFFICER AKTIVAATTORI VERKKOKURSSIEN TUOTTAJA XXXXXXX YHTEISÖMANAGERI X 2 3 JÄRJESTELMÄASIANTUNTIJA XXXXXX XTARINAJOURNALISTI X XXX MEDIA DESIGNER Työssä on keskitytty vain oleellisimpiin muutostekijöihin. XXXXXXXXX Alkusanat Suositus viestintäalan osaamisen ja koulutuksen kehittämiseksi on syntynyt tarpeesta ennakoida murroksessa olevan viestintäalan osaamistarpeita ja koulutuspoliittisia tavoitteita. Suositus on tehty Viestinnän Keskusliiton jäsenyritysten yhteistyönä. Erityinen kiitos työn tuloksesta kuuluu aktiiviselle työryhmälle, johon kuuluivat Minna Nissinen, Tuula Jokipaltio, Anna-Greta Nyström, Annika Parkkonen ja Pirjo Tiainen sekä liiton strategia- ja tulevaisuusryhmälle, joka ohjasi työtä. Toivomme, että tämä suositus rohkaisee meitä kaikkia viestintäalalla työskenteleviä katsomaan luottavaisesti tulevaisuuteen, panostamaan uusiutumiseen ja osaamisen kehittämiseen sekä tulevaisuuden rakentamiseen yhteistyössä.\n3 Viestintäalan toimintaympäristö muutoksessa Digitalisoituminen, internet sekä globalisaatio muuttavat viestintäalaa ennen näkemättömällä tavalla. Internet on mahdollistanut maailmanlaajuiset markkinat, jossa suomalaiset yritykset kilpailevat kansainvälisen median ja globaalien toimijoiden, kuten Amazonin, Googlen, Facebookin ja Rovion, kanssa kuluttajien huomiosta ja ajasta. Teknologisen konvergenssin myötä toimialojen ja eri sektorei- den rajat hämärtyvät ja osa niistä katoaa kokonaan. Kanavan sijaan erikoistutaan sisältöihin ja uusiin palveluihin, mikä pakottaa yritykset arvioimaan omaa asemaansa arvoketjuissa uudelleen. Mobiili internet ja laajakaistaverkko haastavat viestintäalan perinteiset liiketoimintamallit. Uudet konseptit monistuvat maasta ja mantereelta toiseen yhä nopeammin. Uudet kilpailijat ja teknologiat voivat vetää maton vakiintuneenkin liiketoiminnan alta, ellei yritys ole hereillä. Perinteinen mediamainonta on tilaustuottojen ohella keskeinen ansaintamalli ja tulonlähde useimmille viestintäalan toimijoille, mutta asetelma voi olla muuttumassa. Tarjolla on suoria yhteyksiä kuluttajaan, kuten hakukonemarkkinointi, sähköiset asiointikanavat ja sosiaalinen media, joissa perinteinen media voidaan ohittaa yhä useammin. Ihmisten arki digitalisoituu, mikä muuttaa radikaalisti kuluttajakäyttäytymistä ja liiketoimintaympäristöä. Erilaisten mobiilien päätelaitteiden määrä kuluttajan arjessa lisääntyy, mikä mahdollistaa sisältöjen vastaanottamisen ajasta ja paikasta riippumatta. Kuluttajan mediapäivää leimaa pirstaleisuus ja rutiininomaisuus. Useita eri kanavia käytetään saman sisällön seuraamiseen. Myös päällekkäisten kanavien samanaikainen seuranta lisääntyy entisestään tablettien ja älypuhelinten yleistyessä. Tiedon määrä kasvaa räjähdysmäisesti. Uuden teknisen tiedon määrän on arvioitu kaksinkertaistuvan joka toinen vuosi. Tämä asettaa valtavat haasteet koulutusjärjestelmälle ja osaamisen kehittämiselle yrityksissä. Viestintäalan murroksessa on hyvä huomata, että kaikki vanha ei ole katoamassa; vanhat ja uudet jakelukanavat elävät rinnakkain. Myös tarve tiedon suodattamiselle ja laadukkaalle, kuluttajalle lisäarvoa tuottavalle sisällölle säilyy. Murros on synnyttänyt paljon haasteita, mutta samalla se avaa uusia liiketoimintamahdollisuuksia. Nyt vaaditaan jatkuvaa kehitystyötä, joustavuutta, uudenlaista ketteryyttä ja kykyä sopeutua muuttuviin tilanteisiin, sekä ennen kaikkea uusiutumista ja uutta osaamista. 4 5\n4 Viestintäala numeroina Viestintäalan yritykset edustavat kustantamista ja painamista sekä radio- ja televisiotoimintaa. Ala työllistää noin henkilöä ja sen liikevaihto on vajaa 4,4 miljardia euroa. Viestintäalalla työskentelee toimituksellista henkilöstöä, painoalan tuotannollisia työntekijöitä ja teknistä henkilöstöä sekä lisäksi suuri joukko muiden koulutusalojen, kuten myynnin ja markkinoinnin, IT-alan ja hallinnon osaajia. Työntekijät 28 % Tekniset toimihenkilöt 3 % Toimihenkilöt 25 % Toimituksellinen henkilöstö 22 % Varhaisjakajat 9 % Kustannustoimittajat 2 % Kuva 2. Henkilöstöryhmien määrällinen muutos Viestinnän Keskusliiton jäsenyrityksissä Ylemmät toimihenkilöt Kustannustoimittajat Varhaisjakajat Toimituksellinen henkilöstö Toimihenkilöt Tekniset toimihenkilöt Työntekijät % -9 % -18 % -20 % -27 % 11 % 3 % Kuva 1. Viestintäalan henkilöstön jakautuminen henkilöstöryhmiin Viestinnän Keskusliiton jäsenyrityksissä vuonna 2011 Ylemmät toimihenkilöt 11 % Kuva 3. Henkilöstön koulutustaso viestintäalalla vuonna % 90 % 80 % 70 % 60 % 50 % 40 % 30 % 20 % 10 % 0 % painaminen kustantaminen radio- ja tv-toiminta Ylempi korkeakouluaste AMK Alin korkea-aste (esim. teknikko) Toisen asteen tutkinto Muu pätevöityminen 6 7\n5 Osaamistarpeet muuttuvat Työelämässä tarvitaan uudenlaista osaamista, koska työn sisällöt ja tavat tehdä työtä muuttuvat. Teollisesta yhteiskunnasta ollaan siirtymässä sähköisten palveluiden yhteiskuntaan, mutta vielä tänään nämä kaksi todellisuutta elävät rinnan työyhteisöissä. Viestintäalan työtehtävissä tarvitaan yhä enemmän avointa mieltä, kykyä kohdata työelämän haasteita ja yrittäjämäistä asennetta. Asenteen merkitys korostuu, kun työ ainakin osaksi irtaantuu rutiineista ja tarkat ohjeet puuttuvat. Työn vaihtelevuus lisääntyy ja samalla sen ohjaus väljenee. Muutos näkyy myös työn organisoinnissa ja johtamisessa. Päätöksenteko hajaantuu, mikä edellyttää kykyä tehdä itsenäisiä päätöksiä sekä itsensä johtamista. Tulos syntyy yhä useammin moniammatillisissa tiimeissä, myös viestintäalalla. Asiakkuuskonsulttina työskentelevän tu- kena voi olla vahva taustajoukko teknisen toteutuksen, kehitysyksikön, analytiikan ja tutkimustahon henkilöitä. Samoin toimituksessa muun muassa datajournalismin hyödyntäminen edellyttää tiimi- Henkilöt, jotka jakavat ja jalostavat tietoa, menestyvät. työskentelyä journalistin, graafikon ja web-analytiikan taitajan kesken. Oman vahvan substanssiosaamisen lisäksi on tärkeää ymmärtää ja olla kiinnostunut myös muista osaamisalueista. Yhdessä tekeminen ja verkostoissa työskentely edellyttävät vuorovaikutustaitoja ja asiantuntemuksen jakamista ymmärrettävästi. Henkilöt, jotka jakavat ja jalostavat tietoa, menestyvät. Tiedon merkityksen korostuessa keskeistä ei enää ole se, kuka sanoo, vaan mitä sanoo. Yksilön osaamisen kehittäminen on tärkeää, mutta tiimeissä työskenneltäessä osaaminen rakentuu myös suhteessa muihin. Moniosaajuutta olisi tarkasteltava myös tiimin näkökulmasta. Monissa viestintäalan tehtävissä on yhä enemmän asiantuntijatyön ja tietotyön elementtejä. Tämä konkretisoituu, kun tietoa kerätään, käsitellään ja sovelletaan uusia palveluja ja tuotteita kehitettäessä. Työ edellyttää sähköisten järjestelmien ja työkalujen käyttöä, niiden tehokasta hallintaa, reagointikykyä ja taitoa työskennellä itsenäisesti. Asiantuntijatyön keskeinen piirre on jatkuva oppiminen ja kehittyminen. Yhä harvempi työskentelee saman työnantajan palveluksessa ja samassa tehtävässä koko työuraansa. Yksilö joutuu myymään osaamistaan aina uudelleen myös Toimisto-ohjelmien ja hakupalveluiden osaaminen kuuluu perusvalmiuksiin, joita edellytetään työelämässä. yrityksen sisällä erilaisissa projekteissa, verkostoissa ja matriisiorganisaatioissa. Freelancereiden eli itsensä työllistäjien osuus kasvaa ja lisääntyy myös muissa kuin toimittajan ammateissa. Yksilöiden on otettava entistä enemmän vastuuta omasta työllistymisestä sekä osaamisen ylläpitämisestä ja sen kehittämisestä. TOIMIALARAJAT YLITTÄVIÄ OSAAMISTARPEITA liiketoimintaosaaminen kansainvälisyys: kommunikointitaidot, kielitaito ja kulttuurien ymmärtäminen teknologiaosaaminen verkosto-osaaminen palveluosaaminen luovuus ja innovatiivisuus design-osaaminen: loppukäyttäjän ja käyttökokemuksen ymmärtäminen ympäristöosaaminen ja elinkaariajattelu Työelämän metataidot: elämänhallinta muutostaidot (epävarmuuden hallinta ja sen sietokyky) luovuustaidot (kokeileminen, rohkeus, ketterät työtavat, tulevaisuuden ennakointi) tietoon ja informaatioon liittyvät taidot (kyky hallita laajoja kokonaisuuksia, vakuuttavuus) Lähde: Oivallus-hanke, EK 8 9\n6 Viestintäalan osaamistarpeet Viestintäalan rakennemuutos on vaikuttanut merkittävästi alan henkilöstön määrään ja osaamistarpeisiin. Tekninen konvergenssi hämärtää ammattiryhmien rajoja. Viestintäalan perinteisen osaamisen lisäksi alalla tarvitaan myös yhä enemmän uudenlaisia kykyjä ja uutta osaamista. Tulevaisuuden menestyksen kannalta keskeinen kysymys on: millainen osaaminen tuo kilpailuetua, mahdollistaa kasvun ja luo lisäarvoa asiakkaalle? Asiakaslähtöisyys ja yhteisöllisyys Viestintäalan yrityksissä tarvitaan kykyä ymmärtää asiakkaiden ja kuluttajien käyttäytymistä sekä sitä ohjaavia motivaatioita ja piileviä tarpeita. Käyttökokemuksen ymmärrys on nousemassa keskeiseksi alan osaamistarpeeksi. Lisäksi tarvitaan menetelmätason osaamista kuluttajatiedon keräämisestä ja analysoimisesta. Median käyttöön, käyttäjäpalautteeseen ja käyttökokemukseen liittyvän tiedon yhdistämisellä, tilastollisella analyysilla ja näiden tulosten hyödyntämisellä saadaan paljon arvokasta tietoa myös tuote- ja palvelukehityksen tueksi. Matemaattiselle osaamiselle ja web-analytiikan taidoille on lisääntyvää tarvetta. Asiakasymmärrystä tarvitaan useissa alan tehtävissä, mutta erityisesti sen merkitys korostuu myyntitehtävissä, joissa johdetaan asiakkuuksia. Mediamyyjän rooli on muuttumassa asiakkuuskonsultiksi. Työssä korostuvat aiempaa vahvemmin vuorovaikutustaidot, asiakkaan kuunteleminen ja ratkaisuhakuisuus yhteistyössä asiakkaan kanssa sekä asiakastarpeiden välittäminen eteenpäin omassa organisaatiossa. Myös journalistisissa tehtävissä vaaditaan käyttäjien tarpeiden parempaa ymmärtämistä sekä dialogia yleisön kanssa. Verkossa voidaan seurata median käyttöä reaaliaikaisesti ja jatkaa sen pohjalta tarinankerrontaa kiinnostavista tapahtumista ja uutisista. Reaktiivisuuden vaatimus korostuu ja laatuvaatimukset kasvavat, koska käyttäjä voi helposti tarkistaa faktat ja lähteet internetin avulla. Nopeatempoisen uutistyön haaste on tunnistaa riittävä laatu kussakin tilanteessa. Yhteisöllisyys ja osallistaminen ovat tulossa yhä vahvemmin mukaan jutuntekoprosessiin. Monilla mediabrändeillä on yhteisöjä, joissa käyttäjät keskustelevat ja jakavat kokemuksiaan yhteisistä mielenkiinnon kohteista. Journalistit voivat tuottaa näille yleisöille lisäarvoa kuratoijina eli seulomalla sosiaalisen median sisällöstä esille kiinnostavia aiheita, tarkistamalla tietoja ja liittämällä ne kontekstiin. Ei-ammattilaiset osallistuvat yhä enemmän sisällön tuottamiseen ehdottamalla juttuaiheita ja näkökulmia tai kertomalla omista kokemuksistaan ja lähettämällä valokuvia ja videopätkiä julkaistavaksi. Tämä kaikki tuo haasteita myös työn organisoinnille ja johtamiselle. Digitaalinen äly ja liiketoimintaosaaminen Viestintäalan perinteiset liiketoimintamallit ovat rapautumassa, koska käyttäjät ovat tottuneet verkon ilmaiseen sisältöön ja globaaliin mediatarjontaan. Samalla markkinoinnin ja mainonnan käyttöön on tullut entistä monipuolisempi keinovalikoima. Esimerkiksi tapahtumat, sponsorointi, viraalimarkkinointi suositteluineen (word-of-mouth, WOM) ja paikkatietoon perustuva mainonta ovat keinoja, joilla perinteinen media voidaan ohittaa. Alalla käydään vimmaista pohdintaa siitä, millaisilla liiketoimintamalleilla ja tuote- ja palvelukonsepteilla sisältöjen maksullisuus toteutetaan. Punninnassa on niin SUURIMMAT OSAAMISTARPEET media-alan liiketoimintaosaaminen ja ansaintamallit esimiestyö tuotekehitys, konseptointi ja tuotteistaminen asiakkuuksien johtaminen, ratkaisukeskeinen myynti tietotekninen osaaminen digitaalisuuteen, internetiin, sosiaaliseen mediaan ja monikanavaisuuteen liittyvä osaaminen KOULUTUKSEN HYÖTYJÄ kriittinen ajattelu mindset, ammatillinen ajattelutapa kyky ratkaista monimutkaisia ongelmia uteliaisuus taidot hallita ja käsitellä tietoa kokonaisnäkemys käytännön taidot Lähde: Viestinnän Keskusliiton kysely, jossa selvitettiin osaamistarpeita 3 5 vuotta viestintäalalla työskennelleiltä korkeakoulutetuilta nuorilta aikuisilta (syyskuu 2012) 10 11\n7 ikään mainonnan rooli ja sen toteutus digitaalisissa jakelukanavissa. Ansaintamalleihin liittyy kysymys myös siitä, millaisissa ekosysteemeissä uudet palvelut ovat tarjolla. Kuluttaja valitsee aina sen palvelun, joka tarjoaa helpoimman reitin parhaan sisällön äärelle. Digitaalisten tuotteiden ja palveluiden liiketoimintamalleja kehitetään alalla jatkuvasti. Tulevaisuuden mediayritys saattaa kerätä liikevaihtonsa lukuisilla ansaintamalleilla, jotka lisäksi ovat koko ajan muutoksessa. Haasteena on pitää nykyinen liiketoiminta kannattavana samalla, kun kehitetään uutta. Toimiala ei enää rajaa yritysten toimintaa yhtä tarkasti kuin aiemmin. Merkityksellisempää on, miten organisaatio sijoittuu asemaltaan eri aloilla toimivien yritysten arvoverkossa. Globaalit toimijat, kuten Amazon ja Apple, ovat onnistuneet luomaan menestyvää liiketoimintaa suljetulla ekosysteemillä. Ilman toimivia ansaintamalleja on uhkana, että suomalaiset yritykset jäävät näissä arvoketjuissa rengin asemaan muiden asettaessa ehdot ja pelisäännöt. Liiketoimintaosaamiseen sisältyy kyky havainnoida ympäristössä tapahtuvia muutoksia ja ymmärtää teknologian tarjoamat mahdollisuudet. Se sisältää myös kyvyn kehittää ansaintamalleja sekä markkinoinnin, myynnin ja rahoituksen osaamisen. Jokaisen työntekijän tulisi ymmärtää myös toimialan logiikkaa, työnantajan liiketoimintaa ja oma roolinsa siinä. Tuotteistamiseen kokeiluilla Viestintäalalla kehityspanokset kohdistuvat enenevästi yksilöllisiin, asiakkaan tarpeista lähteviin palveluihin ja tuotteisiin. Niiden massaräätälöinnissä ja itsepalveluratkaisujen kehittämisessä asiakkaan profilointi ja viestin kohdentaminen ovat keskeisiä keinoja. Kehitystoiminnan helmistä syntyy liiketoimintaa vain, jos yrityksestä löytyy tuotteistamisen, markkinoinnin ja myynnin osaamista. Viestintäalalle on syntymässä uudenlaista tuotekehityskulttuuria. Jäykkä projektitoiminta on korvautumassa demonstraatioilla ja nopeilla kokeiluilla, joissa edetään osin yrityksen ja erehdyksen kautta. Kokeilukulttuurin syntyminen edellyttää mahdollisuutta epäonnistua ja halua panna itsensä likoon. Kehittämisen keskiössä ovat käyttäjille tarjottavat digitaaliset mediaratkaisut, jotka luovat hyvän ja pitkäaikaisen käyttäjäsuhteen ja hyödyntävät tavalla tai toisella yhteisöllisyyttä. Haasteena on kyky soveltaa teknologiaa siten, että käyttäjä saa parhaan mahdollisen käyttökokemuksen. Painotuotteisiin on tarjolla uusia teknologisia ratkaisuja, kuten lisättyä todellisuutta, painettua älykkyyttä, optisia koodeja (QR) ja radiotaajuisia etätunnistimia (RFID). Näiden avulla voidaan rakentaa asiakkaalle kokonaan uudenlaisia palvelukokonaisuuksia. Digitaalinen painaminen yhdistettynä web-to-print -ratkaisuihin tarjoaa mahdollisuuksia suoraan kuluttajille suunnatuille palveluille. Myös uudet jakeluratkaisut ovat mahdollisuus toimialalle. Palveluja kehitettäessä yhteistyö ja vuorovaikutus käyttäjien kanssa on itsestäänselvyys. Asiakkaiden parissa työskentelevät ovat avainasemassa uusien käyttäjätarpeiden esille tuomisessa. Heiltä odotetaan herkkyyttä ymmärtää asiakkaan tarpeita. Avoin innovointi tai joukkoistaminen on uusi tapa ottaa käyttäjä entistä kiinteämmin mukaan tuotekehitysprosessiin. Uudet ratkaisut asiakkaiden ja kuluttajien muuttuviin tarpeisiin edellyttävät tiivistä yhteistyötä organisaation sisällä. Kehitystoiminnan tuloksellisuuden kannalta on tärkeää päästä irti nykyisistä henkilöstöryhmiä erottavista raja- Kokeilukulttuurin syntyminen edellyttää mahdollisuutta epäonnistua ja halua panna itsensä likoon\n8 Viestintäalan tulevaisuuden työntekijällä on digitaalista älyä, ketteryyttä ja muutosvalmiutta, vuorovaikutustaitoja ja halua jakaa osaamista sekä kykyä ymmärtää yrityksen liiketoimintastrategia ja oma roolinsa siinä. aidoista ja hyödyntää laajemmin henkilöstön osaamista yli perinteisten organisaatiorajojen. Innovaatiotyötä tehdään usein verkostoissa. Yhteistyö kumppaneiden kanssa voi tiivistyä jopa niin, että työskennellään kehitystyön ympärille syntyvissä globaaleissa virtuaaliorganisaatioissa. Innovaatiotyö edellyttää verkosto-osaamista eli kykyä luoda kontakteja ja jakaa tietoa, yhteistyö- ja vuorovaikutustaitoja sekä kykyä esittää asiansa selkeästi myös vieraalla kielellä. Tärkeitä kykyjä ovat myös käyttäjälähtöisyys, ratkaisukeskeisyys, taito hallita kokonaisuuksia, systemaattisuus hankkeiden läpiviennissä ja tarvittaessa joustavuus muuttaa suunnitelmia. Palvelukonseptien kehittämisestä ja teknologiaosaamisesta tulee aiempaa tärkeämpää viestintäalan toimijoille. Käytettävyys ja käyttäjäkokemus ohjaavat kehitystä, ja teknologia siirtyy taka-alalle. Monikanavainen jakelu Kehitys on vienyt viestintää internetiin ja sähköisiin jakelukanaviin, vaikka alan perinteiset tuotteet säilyvät vielä pitkään uusien digitaalisten tuotteiden ja palveluiden rinnalla. Viestintäalalla yleistyvä monikanavainen jakelumalli vapauttaa ajan ja paikan kahleista antaen kuluttajalle vallan päättää, missä ja milloin sisältöjä käyttää. Monikanavamalli edellyttää osaamista muun muassa aineiston hallinnasta, suojauksesta, konversiosta sekä uudenlaisista maksutavoista ja maksumuureista. Myös juridisen osaamisen merkitys korostuu: tarvitaan osaamista immateriaalioikeudesta ja tulonjakomalleista sekä sopimuslisenssien ja digitaalisten oikeuksien hallintaa. Monikanavajakelu edellyttää yritykseltä kustannustehokkaita prosesseja. Muun muassa metadata liittyy keskeisesti digitaalisten sisältöjen jakeluun useissa kanavissa. Se mahdollistaa eri alustoille tehtävän automaattitaiton, joka on tärkeä tuottavuustekijä toimitustyössä. Työntekijöiltä vaaditaan kykyä tuottaa ja sovittaa sisältöä erilaisiin käyttötilanteisiin ja kanaviin niiden erityispiirteet huomioiden. Digitaalisten palvelujen ominaisuuksia ovat muun muassa ajantasaisuus, hetkellisyys, interaktiivisuus, visuaalisuus ja pelillisyys. Työntekijöiltä edellytetään aiempaan verrattuna aivan uudenlaista aktiivisuutta, reagointiherkkyyttä ja yleisön mielenkiinnon ylläpitoa kuin aiemmin. Internet ja sosiaalinen media muuttavat monien viestintäalan tehtävien luonnetta. Esimerkiksi journalistin status ja ammatti-identiteetti tiedon portinvartijana ovat muutoksessa. Internet ja sosiaalinen media tarjoavat lukijoille yhä enemmän mahdollisuuksia osallistua, tuottaa, kommentoida ja jakaa sisältöjä. Osa toimittajista saattaa vastedes koostaa uutisia käyttäjien ja tietokoneiden tuottamasta aineistoista, samalla kun osa keskittyy syvällisiin analyyseihin, jotka vaativat vankkaa substanssiosaamista ja monipuolista kokemusta. Muutoksen tukeminen Murroksessa esimiesten kyky johtaa muutosta korostuu. Miten saada työyhteisö tutuilta ja turvallisilta mukavuusalueilta tuntemattoman ja uutta osaamista vaativan kehityksen kelkkaan? Tätä polttavaa kysymystä moni esimies pohtii näinä päivinä. Osaamisen johtamisessa keskitytään yrityksen strategisesti tärkeiden toimintojen osaamisen varmistamiseen. Oikealla johtamisella huolehditaan, että henkilöstön osaamista kehitetään ja että se valjastetaan suunnitellun muutoksen, kasvun ja menestyksen saavuttamiseksi. Osaamisen johtaminen on ennakoivaa potentiaalin tunnistamista, joka tarjoaa henkilöstölle mahdollisuuden kasvaa ammatillisesti ja oppia uutta. Hyvä johtaja on valmentaja, joka näyttää selkeästi vision ja strategian sekä auttaa yksilöitä kehittymään. Työntekijä, iästä riippumatta, odottaa esimieheltä samoja asioita: luotettavuutta, puolueettomuutta, oikeudenmukaisuutta, hyviä vuorovaikutustaitoja, kuuntelemista, avoimuutta sekä palautteen antamista ja kiinnostusta alaisensa työstä\n9 Suositukset Viestintäala on monimuotoinen, jatkuvasti kehittyvä ja uutta teknologiaa hyödyntävä moderni toimiala. Se tarjoaa mielenkiintoisia työtehtäviä sekä mahdollisuuden olla mukana viestintäalan ja viestinnän muutoksessa. Tämä suositus esittelee joukon konkreettisia toimenpiteitä, joilla edistetään osaamisen ja koulutuksen kehittämistä viestintäalalla. Suositukset on kohdistettu yksittäisille työntekijöille, yrityksille, alan järjestöille, oppilaitoksille sekä viranomaisille. Elinikäinen oppiminen Työelämän muutoksen kiihtyessä tarve päivittää osaamista lisääntyy. Yksilöiden on otettava aiempaa suurempi vastuu oman osaamisen ylläpitämisestä ja sen kehittämisestä, mutta myös omasta työllistymisestä. Työelämässä menestyvät ne, jotka osaavat jakaa ja myydä osaamistaan. Muutoksessa ei enää riitä, että kehitetään vain työn sisältöön liittyviä taitoja. Tarvitaan myös työelämävalmiuksien kehittämistä, projektihallinnon taitoja ja tietoteknistä osaamista. On hyvä huomata, että suurin osa oppimisesta tapahtuu työtä tekemällä. Center for Creative Leadershipin luoman 70:20:10 mallin mukaan työelämässä oppimisen tulisi jakautua omatoimisen tekemisen (70 %), toisilta oppimisen (20 %) ja muodollisen koulutuksen (10 %) kesken. Täydennyskoulutuksessa tärkeitä oppimismuotoja ovat itseopiskelu ja ohjattu työssäoppiminen. Yrityksen strategiaan soveltuvilla kehittämishankkeilla varmistetaan, että opiskelija pystyy viemään uudet opit työpaikalle ja omaan työhönsä. Myös näyttötutkinnot, oppisopimus ja korkeaasteen oppisopimustyyppinen koulutus ovat hyviä tapoja henkilöstön osaamisen kehittämiseen. Investointi tulevaisuuden osaamiseen Uusrekrytointi on nopein tapa hankkia uudenlaista osaamista. Uusi koulutustausta tai asiakastoimialan tuntemus voi tuoda organisaatioon tuoreita tuulia. Jokaisen rekrytoinnin yhteydessä tulisikin miettiä, miten sillä voidaan lisätä koko organisaation osaamispääomaa. Alan haasteena on puhutella niitä nuoria, jotka eivät vielä opiskeluvaiheessa tähtää viestintäalalle. Millä keinoin he tunnistaisivat viestintäalan potentiaalisena ja kiinnostavana tulevaisuuden työpaikkana? Yrityksille koulu- ja oppilaitosyhteistyö on erinomainen mahdollisuus tutustua tuleviin työntekijöihin ja rakentaa työnantajakuvaa omasta yrityksestä, mutta myös koko toimialasta. Oppilaitosyhteistyö toimii myös tulevaisuuden työntekijöiden tärkeänä rekrytointikanavana\n10 Harjoittelu auttoi suuntaamaan opintoja omille vahvuusalueille. Yhteistyötapoja on monia, joista kukin yritys voi valita parhaiten itselleen sopivan: opiskelijoiden vierailut, opettajien ja opinto-ohjaajien tapaamiset ja työelämäjaksot, koululaisten ja opiskelijoiden työelämäjaksot (harjoittelu, TETja työssäoppimisjaksot), oppisopimuskoulutus, työpaikkaohjaajakoulutus, yrityksen osallistuminen opetukseen ja opetuksen suunnitteluun, yritysten edustajien osallistuminen oppilaitosten erilaisiin yhteistyöryhmiin, opiskelijoiden opinnäytetyöt, yritysten ja oppilaitosten yhteiset hankkeet ja projektit sekä erilaiset kumppanuudet, kuten kummitoiminta ja stipendit. Eri koulutustasoilla keinovalikoima ja tavoitteet vaihtelevat. Peruskouluyhteistyössä tavoitteena on herättää nuorten kiinnostusta alaan omakohtaisilla työelämäkokemuksilla esimerkiksi TET-jaksoilla ja vierailuilla. Ammatillisten oppilaitosten kanssa yhteistyössä painottuvat työssäoppimisen kehittäminen ja työpaikkaohjaajien kouluttaminen. Korkeakoulujen kanssa tehtävässä yhteistyössä korostuvat Sain ensimmäisen työpaikkani opinnäytetyön kautta. puolestaan harjoittelu, opiskelijoiden opinnäytetyöt sekä yhteiset projektit ja kehittämishankkeet. Näin opiskelijat pääsevät tutustumaan työelämään ja ratkomaan or- ganisaatiolle tärkeitä haasteita yrityksen saadessa samalla tuoreita ideoita toimintansa kehittämiseksi. Vaativimpia yhteistyömuotoja ovat yhteiset kehittämishankkeet, joissa käytetään useamman koulutusalan opiskelijoita. Yhteistyö vaatii aktiivisuutta niin yrityksiltä kuin oppilaitoksilta. Myös alumnit ovat luonteva linkki yritysten ja oppilaitosten välillä. Yrityksen kannalta yhteistyön haasteita ovat opiskelijoiden ohjaus ja arvioinnit ja niihin tarvittavat resurssit. Pois luokkahuoneesta Toisinaan väitetään, että koulutus ei aina vastaa tai vastaa huonosti työnantajien tarpeisiin. Myös opiskelijat näkevät kouluaineiden yhteyden työelämään vähäiseksi. Lääkkeenä on työssäoppimisen lisääminen ja uusien opetusmenetelmien käyttöönotto. Esimerkiksi korkeakouluihin tulisi saada 18 19\n11 Suurin osa oppimisesta tapahtuu luokkahuoneen ulkopuolella. enemmän työelämäyhteyksiä ja projektityyppistä oppimista, joissa hyödynnetään yritysten aitoja tilanteita ja kehittämistarpeita. Työssäkäynti opintojen ohella pidentää koulutusaikoja, mutta voi merkitä nuorelle myös ammatillista kehittymistä ja oman osaamispääoman kartuttamista. Se voi myös avata ovia työelämään valmistumisen jälkeen. Työelämässä hankitut taidot tulisikin huomioida aiempaa paremmin osana opintosuorituksia. Koulutusaikoja voitaisiin vastaavasti lyhentää sallimalla työssäoppimisjaksojen ja harjoittelun sijoittaminen joustavasti kesäkuukausille, mikäli se on yksilön ja työnantajan kannalta mahdollista. Fundamentit opitaan yliopistossa, käytännön taidot työelämässä. Koulutusta ja tutkintoja viestintäalan tarpeisiin Ammatillista tutkintojärjestelmää on kehittävä työelämän tarpeista käsin. Nopeasti muuttuva toimintaympäristö edellyttää, että tutkintoja voidaan uudistaa nopeasti ja joustavasti. Moduulirakenteiset tutkinnon perusteet, joita voidaan päivittää tarpeen mukaan, palvelevat parhaiten yritysten muuttuvia osaamistarpeita ja yksilöiden urakehitystä. Graafisen alan insinöörikoulutus on tienhaarassa sen vähenevän vetovoiman, mutta myös ammattikorkeakoulu-uudistuksen ja pienenevien resurssien vuoksi. Toimialan ja korkeakoulun keskusteluyhteys pitää nostaa uudelle tasolle. Näin varmistetaan, että graafisen alan insinöörikoulutus jatkuu, ja että alan yritysten osaamistarpeet näkyvät konkreettisina osaamistavoitteina insinöörien koulutusohjelmassa. Viestintäalan tulee pitää huolta, että alalle tärkeillä liiketoimintaalueilla on jatkossakin alan tarpeisiin vastaavia professuureja. Korkeakoulujärjestelmää on kehitettävä siten, että se voi vastata koulutusohjelmillaan nopeasti muuttuviin työelämän tarpeisiin. Korkeakoulujen rooli kasvaa myös elinikäisessä oppimisessa. Täydennyskoulutus pitää integroida joustavasti perustutkintoon ja työelämälähtöisiä erikoistumisopintoja kehittää yhteistyössä yritysten kanssa. Määrälliset tavoitteet Viestinnän koulutus kulttuurialalla on mitoitettava työelämän tarpeita vastaavaksi. Suunnitellut aloituspaikkojen leikkaukset on toteutettava. Vapautuvat resurssit tulee ohjata alan täydennyskoulutukseen. Alan ammatillisten koulujen aloituspaikkojen mahdolliset leikkaukset pitää kuitenkin tehdä varmistaen koulukohtaisesti riittävä oppilasmäärä laadukkaan oppimisympäristön takaamiseksi. SUOSITUS TOIMENPITEISTÄ ERI TOIMIJOILLE Elinikäinen oppiminen Yksilö ottaa aiempaa enemmän vastuuta oman osaamisen kehittämisestä ja työllistymisestä Elinikäisessä oppimisessa korostuu työssäoppiminen Esimies mahdollistaa työntekijän kehittymisen valmentavalla johtamisella Yritys panostaa osaamisen johtamiseen Rahoitusjärjestelmät tukevat työelämälähtöistä osaamisen kehittämistä ja täydennyskoulutusta Investointi tulevaisuuden osaamiseen Yritykset tarjoavat haasteellisia tehtäviä sekä laadukkaan ohjauksen harjoittelijoille ja työssäoppijoille Viedään viimeiset tuulet työelämästä opetukseen Panostetaan yritysten ja oppilaitosten väliseen yhteistyöhön Kehitetään uudenlaisia harjoittelukonsepteja ja yhteistyömuotoja ja pilotoidaan ne Varmistetaan, että yritysten näkökulma huomioidaan oppilaitosten ja yritysten yhteistyössä Luodaan selkeät säännöt ja systemaattisuus harjoittelukäytöntöihin Pois luokkahuoneesta Työssäoppiminen tulee integroida nykyistä selkeämmin osaksi opintoja kaikilla koulutustasoilla Mahdollisuus opiskelun ja työssäkäynnin lomittamiseen Opettajakoulutuksen tulee olla edelläkävijä digitaalisten oppimisympäristöjen hyödyntämisessä ja eri oppiaineiden yhteistyössä Koulutusta ja tutkintoja viestintäalan tarpeisiin Viestintäalan tutkinnot uudistetaan ottaen huomioon monikanavajakelun asettamat haasteet Koulutusohjelmia pitää uudistaa joustavasti ja nopeasti työelämän tarpeista lähtien Graafisen alan insinöörikoulutusta kehitetään yhteistyössä työelämän kanssa Täydennyskoulutus tulee integroida joustavasti peruskoulutukseen Täydennyskoulutusta tulee kehittää työelämän tarpeisiin Viestintäalalle tärkeillä liiketoiminta-alueilla tulee olla professuureja Koulutusjärjestelmä ei saa ylläpitää medioiden välisiä raja-aitoja Määrälliset tavoitteet Viestinnän koulutus kulttuurialalla on mitoitettava työelämän tarpeita vastaavaksi Viestintäalan ammatillisten koulujen aloituspaikkojen mahdolliset leikkaukset tulee kohdistaa siten, että varmistetaan koulukohtaisesti riittävä oppilasmäärä ja laadukas oppimisympäristö = vastuullinen taho = osallistuminen ja vaikuttaminen yksilö yritys liitot koulut viranomaiset 20 21\n12 Täydentävää materiaalia Oivallus-hanke, EK , Paula Haarla: Viestintäalan ja -ammattien tulevaisuuden osaamistarpeita. Esiselvitys viestintäalan laadullisen ennakoinnin hankkeelle Osaamistarpeet toimitustyössä -kyselytutkimuksen tulokset. SJL-VKL koulutustyöryhmä Osaava henkilöstö menestyvät yritykset, EK:n koulutusja työvoimapoliittiset linjaukset vuoteen Sijoitus tulevaan. Yritys-oppilaitosyhteistyö osaamisen kehittäjänä. EK:n henkilöstö- ja koulutustiedustelu XXXXXX X WEB DEVELOPER VERKKOTUOTTAJAT YRITYSVASTUUPÄÄLLIKKÖ CAMPAIGN MANAGER VIDEO-OSAAJA KÄYTTÖLIITTYMÄSUUNNITTELIJA TARINAJOURNALISTI XXXX NETTILEHDEN MARK TUOTTAJA XX COMM MARKETING COMMUNICATIONS PLANNER PLANN FRONT-END OHJELMOIJA KUVATOIMITTAJA MONIOSAAJAT XXXXXXXXXXXX VERKKOANALYTIIKK DIGITAALISEN VERKKOMAINONTARYHMÄN PÄÄLLIKKÖ WEBMASTER CONSUMER DATA PROTECTION AND PRIVACY OFFICER CLIENT MANAGER DIGITAALISTEN MARKKINOINTIPALVELUIDEN JOHTAJA OHJELMISTOARK MEDIA DESIGNER VIDEOTYÖNTEKIJÄ XXXXXXXXX JAVA-OHJELMISTO SOVELLUSKEHITTÄJÄ TOIMISTOTERAPEUTTI CUSTOMER DATA CUSTODIAN TEKNINEN TUOTTA (HEAD OF CUSTOMER DATA ASSET) KAM BRÄNDIJOHTAJA TIETOKANTA-ASIANTUNTIJA XXXXXXXXXXXXXXXX PALVELUMUOTOILIJA MODERAATTORI VERKON ULKOASUPÄÄLLIKKÖ XXXX XXXXX XXXXX RATKAISUKONSULTTI


Pako-sarjan tähdet karkuteillä vielä 22 jaksoa ajan – Stara\nPako-sarjan tähdet karkuteillä vielä 22 jaksoa ajan\nViihdeuutiset 31.3.2008, 9:00 · Stara.fi\nSuomessa tähän mennessä kahden kauden verran nähty Pako-televisiosarja saa vielä neljännen tuotantokauden. FOX-televisiokanava tilasi viime viikolla tuotantoyhtiöltä yhteensä 22 uutta jaksoa, joiden esittäminen alkaa Yhdysvalloissa ensi syksynä.\nNeljännen tuotantokauden jaksojen kuvaukset alkavat toukokuussa Dallasissa ja Los Angelesissa. Suomessa nähdään seuraavaksi Pako-sarjan kolmas tuotantokausi, joka typistyi 22 jaksosta vain 13 jaksoon Hollywoodin käsikirjoittajien lakon takia. Jaksoilla oli Yhdysvalloissa keskimäärin 8,2 miljoonaa katsojaa, kunnes lakko pani lapun luukulle.\nStara tapasi sarjan päätähden Wentworth Millerin äskettäin Los Angelesissa. Tähden haastattelu julkaistaan Starassa lähiaikoina.


Lentismiehien finaaliunelma lähes murskana: "Erittäin pettynyt olo" - Lentopallo - Ilta-Sanomat\nLentismiehien finaaliunelma lähes murskana: "Erittäin pettynyt olo"\nMauro Berruto ja Tuomas Sammelvuo eivät näillä näkymin osallistu ensi viikolla maailmanliigan lopputurnaukseen. (KUVA: Lehtikuva)\nJulkaistu: 17.7.2009 11:12\nLohkovaiheen päätösottelusta Puolaa vastaan saatu piste tiesi sitä, että Suomella on kasassa 21 pistettä ja neljän pisteen etumatka muihin viimeistä lopputurnauspaikkaa tavoitteleviin lohkokakkosiin Venäjään ja Italiaan.\nKäytännössä Venäjän ja Italian pitäisi hävitä toinen jäljellä olevista otteluista 0-3 tai 1-3. Italia kohtaa vieraissa perjantaina sekä lauantaina Kiinan, ja Venäjä Bulgarian niin ikään vieraskentällä.\n- Neljä pistettä täältä oli hieno suoritus, ja nyt voimme vain odottaa muiden pelien tuloksia. Jos on tarkoitettu tapahtuvaksi, niin menemme Belgradiin lopputurnaukseen. Jos taas ei, niin aloitamme keskittymisen Tampereen MM-karsintoihin heti maanantaina Kuortaneella, Suomen päävalmentaja Mauno Berruto totesi.\n- Halusimme voittaa ja toivoa lippuja Serbiaan. Olen erittäin pettynyt peliin. Puola pelasi paremmin kuin keskiviikkona, ja meidän pelimme ei ollut tasomme mukaista, Sammelvuo tiivisti.\nSuomen torstainen tappio Puolalle Bydgoszczissa merkittiin lukemin 2-3 (27-29, 25-20, 16-25, 25-22, 9-15).\n- Peli oli täynnä ylä- ja alamäkiä molemmilla joukkueilla. Pelin tasapainomme oli kateissa, ja pelasimme ajoittain jopa alle minimitasomme, Berruto summasi.\nLopputurnaus pelataan Belgradissa 22.-26. heinäkuuta.


Kagoshima – Kyushun portti – Tiellä\nKagoshima – Kyushun portti\nJulkaistu 26.3.2018 in Japani\nLaivan keulasalongin lattia on peitetty tatamilla. Kengät odottavat pareittain tatameiden välissä käytävällä tai yhdistettyjen matkatavarataso/pelastusliivikaappien päätyjen hyllyillä. Suuri tatami on jaettu mainituilla mööpeleillä neljään osaan. Kussakin on parisenkymmentä noin 60 cm leveää, 5 cm paksua patjaa jalkopäiden välissä kulkevan 20–30 sentin levyisen ”polun” molemmin puolin. Nukumme tulevan yön tuossa 80 hengen makuusalissa. Onneksi se ei ole täynnä.\nKujanjuoksu käteisen perässä\nMeille oli varattu 2 punkkaa 8 hengen hyttiin A-linen lautalle Amamioshiman Nazesta Kagoshimaan. Ikävä kyllä, ne maksoivat yhteensä 22.000 ja rapiat, mutta meillä oli vain vähän yli 20.000 yeniä käteistä jäljellä, eikä lauttalippuja voinut maksaa kortilla. Jäin terminaaliin matkatavaroidemme seuraksi, kun Oskari lähti nostamaan lisää käteistä.\nFamily Martin ATM:lle oli matkaa, ja perille päästyään hän joutui toteamaan, että automaatti olisi hyväksynyt kaikki muut kortit Dinersistä Visaan ja Amexiin, paitsi Masterin. Meillä oli alunperin ollut eri kortit reissussa nimenomaan näiden tilanteiden varalta. Vuosi sitten jouduimme luopumaan Visasta Danske Bankin siirryttyä pelkästään Mastercardeihin.\nOskari kokeili muitakin pankkiautomaatteja, mutta ongelma toistui: Mastercard ei kelvannut. Seuraavaksi hän piipahti hotelliin kysymään, josko siellä voitaisi antaa käteistä korttimaksua vastaan. Se ei toimintatavoista ja proseduureista tarkoille japanilaisille tietenkään käynyt.\nKerroimme ongelmamme A-linen lippuluukulla, ja ratkaisu löytyi saman tien. Rahamme riittäisivät halvimpiin kansipaikkoihin, jotka kustansivat yhteensä runsaat 18.000 yeniä (n. 140 €)! Sillä rahalla saisi ihan oman hytin Viikkarin risteilylle Tukholmaan!\nSen verran olimme tiellä viisastuneet, että painuimme hetimiten jonoon, jotta pääsisimme valitsemaan kotoisimmat mahdolliset patjat dormitoriosalin tatamilta. Minä varasin laitimmaisen ikkunapunkan seinän ja pistorasian vierestä. Laiva ei tulisi täyteen, ja luotimme siihen, ettei kukaan uskaltaisi tulla ison ja pahannäköisen parrakkaan länkkäriäijän viereen.\nPukumiehet ripustivat puvun takit jokaisen punkan pääpäädyn varustukseen kuuluvalle henkarille. Matkatavarat kammettiin hyllyille pelastusliivikaappien alle. Sitten asetuttiin ”omalle” pikkupatjalle ja vedettiin niinikään pedin varustukseen kuuluva viltti korville. Pään alla tuli tiiliskiven mallinen (ja melkein yhtä kova) muovipintainen ”tyyny”.\nValot sammutettiin kymmeneltä, ja makuusaliin laskeutui hiljaisuus, joka syveni edelleen korvatulpilla. Kukaan ei kuorsannut – ainakaan kovin äänekkäästi – eikä edes sylivauvan ja taaperoikäisen perheestä kuulunut inahdustakaan. Yö sujui olosuhteet huomioiden yllättävän hyvin.\nSateessa ja tuulessa sateisen saaren kautta\nHeräsin syvästä unesta joskus 5–6 välillä, kun laiva rymisteli Ōsumi saariin kuuluvan Yakushiman satamassa. Liki ympyrän muotoisen saaren läpimitta oli vain 28 km. Korkein kohta oli melkein 2 km ja kolmisenkymmentä saaren huipuista ylitti kilometrin korkeuden! Tuliperäisen saaren kallio oli pääasiassa graniittia, ja vaikka saarella ei ollut aktiivisia tulivuoria, kuumia lähteitä oli runsaasti.\nYakushima oli paitsi Japanin märin alue, se kuului myös koko maailman kosteimpiin paikkoihin. Siellä satoi jopa 4.000–10.000 mm vuodessa. Paikalliset sanoivatkin, että saarella satoi 35 päivänä kuukaudessa. Sen ainutlaatuinen lämpimän/leudon seudun sypressikasveihin kuuluva sugipuumetsä olikin lueteltu Unescon maailmanperintökohteisiin. Lisäksi saari oli valekarettikilpikonnien tärkein lisääntymisalue pohjoisella Tyynellämerellä. Saarella vieraili 300.000 turistia vuodessa.\nSaarivisiitin jälkeen aamu alkoi hyvin hitaasti vaaleta, enkä saanut enää unta. Laiva kynti aallonharjoilta aallonpohjille ja keinui reippaanlaisesti. Runsaan tunnin kuluttua kiikkuminen hellitti, kun sujahdimme Kagoshimanlahden suojaisille vesille. Keskityin Netti-Hesarin uutisiin, kun wifissä oli tilaa. Toisen reilun tunnin päästä laiva puksutteli Kagoshiman aallonmurtajien välistä sataman pohjoiselle kaijalle.\nSateessa satamakaupungin säpinään\nVedimme sadetakit niskaan ja suojapussukat reppujen selkiin. Kagoshimassa satoi ja taivas oli paksussa harmaassa pilvessä. Japanin eteläisimmän pääsaaren, Kyushun, pääkaupunki ei vaikuttanut järin sydämelliseltä raahatessamme reppuja kauimmaiselta mahdolliselta laiturilta lätäköiden läpi kohti keskikaupunkia.\nVirallisesti 1889 perustettu prefektuurinsa keskus oli ollut kuhiseva poliittinen hubi ja kauppasatama jo keskiajoilta alkaen. Japanin teollisen vallankumouksenkin kerrotaan alkaneen Kagoshimasta, kun 17 nuorta satsumalaismiestä rikkoi eristyneen shogunaatin matkailukieltoa ja lähti Englantiin sekä Yhdysvaltoihin etsimään uusia vaikutteita.\nKagoshima kärsi pahoin II maailmansodan pommituksessa kesäkuussa 1945. Tärkeään sotasatama- ja rautatiekaupunkiin pudotettiin yli 800 tonnia palo- ja rypälepommeja. Melkein puolet kaupungin rakennuskannasta tuhoutui 2316 ihmistä kuoli.\nNykyään yli 600.000 asukkaan kaupungissa oli katettuja kauppakujia ja kansainvälisiä merkkejä myyviä kauppakeskuksia. Matkustaa voi paitsi lautoilla ja laivoilla myös busseilla, ratikoilla, paikallisjunilla ja nopeilla Shinkansen-luotijunilla. Kaupungin rannalla oli ”delfiinisatamana”, Dolphin Portina, tunnettu kauppa- ja ravintola-alue, jonka laidalla oli kaupungin akvaario. Emme tukeneet sitäkään valashaita ja delfiinejä liian pienissä altaissa vankina pitävää laitosta.\nKylmä ilma levinnyt Suomesta Japaniin?\nKagoshiman Richmond-hotelli tuntui liki paratiisilta rankkojen matkapäivien ja laivan tatamidormitoriossa vietetyn yön jäkeen! Huone oli japanilaiseen tapaan pieni, mutta kapea sänky oli pehmeä, kuin olisi nukkunut pilvissä. Lisäksi palvelu oli ensiluokkaista. Vastaanoton täydellistä englantia puhunut neiti auttoi meitä matkajärjestelyjen kanssa. Vaikutti siltä, että hän nautti aidosti työstään saadessaan puhua englantia ja voidessaan olla avuksi.\nSeuraavana päivänä Kagoshimassa oli kylmä. Koko Japanissa oli vuodenaikaan nähden kylmä. Japanin Times-lehti kertoi, että 13 vaeltajaa oli pelastettu vuoristoreitiltä Länsi-Tokiossa 22.3., kun epätavallinen keli ja lumi oli peittänyt Keski-Japanin. Paitsi lumitilanteesta ja lämpötiloista, television säätiedostuksen ohessa kerrottiin myös kirsikankukkatiedotus: Sakura-zensen eli ”kirsikkarintama”.\nJapanin kansalliskukka on krysanteemi, mutta kirsikankukka, sakura, on japanilaisen sielun, hyveiden ja kauneuden vertauskuva. Se juontaa juurensa jo samuraiden ajoilta. Noin viikon kestävä kirsikan kukinta, hetken loisto ja putoaminen symboloivat soturin lyhyttä mutta kaunista elämää. Kagoshimassa kirsikkapuut olivat parhaassa loistossaan.\nEtsimme polkua Kagoshiman Shiroyama-puistoon ja sen kuuluisalle näköalatasanteelle. Entisen Tsurumarun linnan maille pystytetyn Reimeikan-museon pihan läpi kuljettuamme polun alku löytyi, ja jatkoimme ylös Shiroyama-kukkulan rinteitä. Valtavien, vanhojen puiden ympäröimä harjanne nousi 107 metrin korkeuteen kaupungin ylle. Jyrkkärinteinen kukkula oli aikanaan palvellut myös osana mainittua linnoitusta. Nimi Shiroyama tarkoittaakin ”linnavuorta”.\nLinnavuori oli ollut Satsuma-kapinan viimeinen näyttämö 1877. Riukiunkaaren saarillakin tunnetun ja arvostetun paikallisen sankarin, Saigo Takamorin, kerrotaan käyneen viimeisen taistonsa Saigo-luolassa puiston mailla. Kun Meiji-hallinto oli tehnyt samuraista tarpeettomia, soturit ryhtyivät kapinaan uutta keisarijohtoista hallintoa vastaan. Sitä kesti tammikuulta syyskuulle ja se loppui Takamorin haavoittumiseen ja seppukuun eli itsemurhaan. Epäselväksi on jäänyt tekikö hän harakirin vai kunnioittiko palvelija häntä lyömällä hänen päänsä poikki…\nNäköalatasanteelta oli vaikuttavat näkymät Kagoshiman yli Kinko-lahdelle ja kirsikankukkien mukaan nimetylle Sakurajima-vuorelle. Linnavuori oli syntynyt 20.000–30.000 vuotta sitten, kun Sakurajiman ”äiti”, Aira-vuori, oli purkautunut. Maan povesta oli tuprunut satoja kuutiokiometrejä tuhkaa ja vulkaanista kiveä keskimäärin 60 m paksuksi kerrokseksi koko eteläisen Kyushun päälle. Sen jälkeen Aira-vuoren alla ollut magmasäiliö oli romahtanut ja yli 20 km läpimittainen kaldera oli syntynyt.\nKagoshiman ikoninen kerrostulivuori oli punkenut ylös Aira-kalderasta noin 22.000–26.000 vuotta sitten. Sakurajima oli ollut saari, kunnes vuonna 1914 Japanin voimakkaimmassa purkauksessa vuorelta valui niin paljon laavaa, että kapea salmi oli täyttynyt ja saari liittynyt Kyushun pääsaareen. Vuoren noustessa Kagoshimalahti oli madaltunut ja vuorovesi alkanut nousta entistä korkeammalle. Tutkimusten mukaan Sakurajiman vedenalaiset purkautumisaukot pitivät yllä Kagoshimanlahden ainutlaatuisen monipuolista lajistoa.\nSakurajimalla oli 3 huippua, joista korkein kohosi 1.117 metriin. Eteläisin huippu, Minamidake, oli paraikaa aktiivinen. Se puhkui ilmoille komeita, paksuja höyry- ja tuhkapilviä. Japanin meteorologisen viraston antamien vulkaanisten tiedotusten mukaan Sakurajiman varoitus oli tasolla 3. Kagoshiman tai Kagoshimashin vaara-alueelle menemistä kannatti välttää eikä tulivuoren kraatteria saanut mennä 2 kilometriä lähemmäs. Oho!\nVuori oli ollut entistä aktiivisempi jo 1955 lähtien. Vuosittain oli sattunut 100–200 purkausta sekä tuhansia pieniä räjähdyksiä. Tuhkaa oli tuprunnut jopa kilometrien korkeuteen. Ennustettiin, että vuoden 1914 kaltainen, voimakas ja räjähdysmäinen purkaus voi tapahtua 25 sisällä. Nautimme pikniklounaan näköalatasanteen penkeillä seuraten Sakurajiman puhkumista entistäkin kunnioittavammin.\nLaskeuduimme vuorelta meren rantaan. Kagoshiman kirskkapuut antoivat parastaan kaupungin rantapuistossa ”kirsikankukkavuoren” savuttaessa niiden taustalla. Kukkien katselu, hanami, kuului Japanin tärkeimpiin vuosittaisiin juhliin. Silloin paikalliset kokoontuivat kirsikkapuiden alle syömään ja juomaan yhdessä.\nKukinnan huippu eli mankai kesti yleensä vain muutaman päivän. Sen ajankohta vaihteli sekä säiden että sijainnin mukaan. Kyushulla kukinta oli parhaimmillaan keskimäärin maaliskuun loppupuolella, Tokiossa maalis-huhtikuun vaihteessa ja pohjoisessa Hokkaidossa vasta toukokuun alussa. Suojaisammilla paikoilla puut kukkivat aikaisemmin kuin esimerkiksi vilpoisemmilla meren rannoilla.\nAjatus yrmyistä pukumiehistä särpimässä sakea hempeiden kirsikkapuiden alla hymyilytti. Tuntui hassulta, että koko kansa sekosi kukkasista. Mutta nähtyämme upeasti kukkivat kevään airueet ei se niin oudolta tuntununtkaan. Tarvittiinko ihanaan piknikkiin muuta kuin keväinen auringonpaiste, vaaleanpunaiset kukkaset, herkullista ruokaa ja juomaa sekä hyvää seuraa? Hamami oli tarttuva tauti. Kenties kannamme sen tuliaisena kotiin saakka.\nEhdittiin ensimmäisten joukossa varaamaan kansipunkat Amamioshimasta Kagoshimaan\nKagoshima on kotoisan kokoinen kaupunki\nMmm… ihanaa udonia\nKirsikat kukkivat Dolphin Portin rannassa\nEi ihme, että kirsikankukat villiinnyttävät japanilaiset\nKagoshiman pienvenesataman taakse rakennetaan uutta kalasatamarakennusta\nPienvenesataman kalasataman päässä\nKauniit puulaatikotkin ovat yhä käytössä\nLaitakaupungin lapset liikuntatunnilla\nTsurumarun linnan vanhoissa muureissa on jälkiä 1877 Satsuma-kapinan taisteluista\nSammakoitakin on ajateltu! Niille on järjestetty hätäpoistumistiet…\nShiroyama-kukkulan näköalapaikan vanhojen puiden alla on hieno tunnelma\nSakurajima-tulivuori puhkuu kaupunginlahden takana\nSakura-vuori lähempää, satamasta nähtynä\nVanhan satama-altaan kalaparvi\nJapanilaiset Ariake- ja Sakoshikaki-osterit ovat ensiluokkaisia\nAvainsanat: A-linja, aktiivinen, Amamioshima, ATM, Dolphin Port, hanami, hotelli, Japani, Kagoshima, kaldera, kirsikan kukinta, kirsikankukka, kirsikkapuu, kukkia, kukkien katselu, Kyushu, laiva, lautta, Meiji, Minamidake, Naze, näköalatasanne, pankkiautomaatti, purkautua, Richmond, sade, Saigo Takamori, Sakurajima, samurai, satama, Satsuma-kapina, Shiroyama-kukkula, Shiroyama-puisto, symboli, tatami, Tsurumarun linna, tuhkapilvi, tulivuori, vertauskuva, Yakushima\nEdellinen Okinawalta Kagoshiman prefektuuriin\nSeuraava Kirsikankukkia ja helvetin höyryjä


Yhteistyötä Taysin kanssa – Hämeen Sanomat\nYhteistyötä Taysin kanssa\nMaan hallituksen viime viikolla eduskunnan käsittelyyn jättämä lakiehdotus päivystyksien keskittämisestä muuttui lausuntovaiheessa Kanta-Hämeen kannalta edulliseen suuntaan.\n– Keskeisin tavoitteemme oli saada liikkumavaraa päivystyspalveluiden järjestämiseen erityisvastuualueen sisällä. Asian taakse saatiin koottua yhteinen sairaanhoitopiirien rintama, jossa ratkaisevaa roolia todennäköisesti näytteli lähimmän yhteistyökumppanimme Pirkanmaan sairaanhoitopiirin vahva näkemys. Meillä on laaja yhteisymmärrys toimivasta työnjaosta TAYS-erva-alueella, kiittää sairaanhoitopiirin johtaja Hannu Juvonen.\nRatkaiseva kirjaus löytyy esityksestä terveydenhuoltolain 50§:ksi. Niin sanottujen suppeaa päivystystä tarjoavien keskussairaaloiden osalta esitetään jatkettavaksi perusterveydenhuollon ja erikoissairaanhoidon yhteispäivystystä, johon lisättäisiin sosiaalipäivystystä. Lakiesityksessä puhutaan ”tavallisimmin tarvittavien lääketieteen erikoisalojen ympärivuorokautisesta päivystyksestä”. Yksityiskohtaisesta työnjaosta ei tulla säätämään, vaan siitä sovitaan viiden erityisvastuualueen sisällä. Lisäksi todetaan, että kaikissa päivystystä toteuttavissa yksiköissä tulee olla riittävät voimavarat ja osaaminen.\n– Lakiesitys turvaa Kanta-Hämeen asukkaiden ja henkilöstömme kannalta kattavasti palvelevan ja elinvoimaisen keskussairaalan tulevaisuuden Hämeenlinnassa. Tiettyjä toimintoja tullaan varmasti keskittämään ja kumppanuutta syventämään TAYS:n kanssa entisestään, mutta toisaalta kehitys tuo potilasvirtoja myös meille päin, Juvonen näkee.\nMaakunnallista sote-hanketta vetävän Oma Hämeen projektipäällikkö Jukka Lindberg lukee lakiesitystä Juvosen tavoin.\n– Jos vielä järjestämislain keskittämistä koskevat pykälät ovat linjassa tämän esityksen kanssa, tilanne näyttää positiiviselta.\nEniten lakiesitys vaikuttaa nykyisten aluesairaaloiden toimintaan. Niidenkin osalta on erityisperustein haettavissa poikkeuslupa jatkaa päivystystoimintaa.\nLakiesityksen perusteluissa todetaan, että ”Nykyisten keskussairaaloiden lisäksi palvelujen saavutettavuus ja päivystysyksiköiden väliset etäisyydet saattavat edellyttää perusterveydenhuollon tai akuuttilääketieteen ympärivuorokautista päivystystä nykyisessä aluesairaalassa tai terveyskeskuksessa. Usein väestön tarvitsemia kiireellisiä palveluja pystytään hoitamaan ensihoitopalvelun kautta, mutta joillain alueilla tarvitaan kuitenkin tässä tarkoitettuja ympärivuorokautisia päivystysyksiköitä. Alueilla on paras asiantuntemus väestön tarpeista, minkä vuoksi on tarpeen säätää mahdollisuudesta hakea lupaa ympärivuorokautisen perusterveydenhuollon tai akuuttilääketieteen päivystyksen järjestämiselle.”\nForssan hyvinvointikuntayhtymä mainitaan erikseen lakiesityksen perusteluissa. Lindberg uskoo Forssan seudun hakevan poikkeuslupaa.\n– Uskoisin, että heillä on myös mahdollisuus saada sellainen, mikä olisi hyvä oman valmistelumme etenemisen kannalta.\nEduskunta käsittelee hallituksen esityksen päivystysuudistuksesta budjettikäsittelyn yhteydessä ja muutokset terveydenhuoltolakiin on tarkoitus saattaa voimaan 1.1.2017 lähtien. Lakiesitykseen sisältyy siirtymäajat lakkautettaville palveluille.


Puolustusvoimissa on peitelty väärinkäytöksiä, esimiehiä suojelee "kummisetäjärjestelmä”, kertoo kommodori Pekka Varjonen| Sivu 2 | Maanpuolustus.net\nNiin selviää. Ja voin jo kertoa lopputuloksenkin .\n"Mitään ei ole tapahtunut eikä kukaan ole tienyt mistään mitään eikä ainakaan ole vastuussa mistään".\nPoliisijohto jo vapautettiin tuolla perusteella. Nyt on PV:n vuoro.\nVirkavastuu on on tehty suojelemaan virkakuntaa. Siinä, missä yksityisen puolen ihminen saa kenkää ja linnaa, virkamies saa huomautuksen. Tämä on oikeuskäytäntö.\nReactions: Umkhonto, Fremen, Tähystäjä ja 9 muuta\nJuuri näin käy tässäkin. Jonkin aikaa metiat jaksavat seurata asiaa neljäsosasilmällä, sillä, jossa on jo orastava trakooma tai kaihi. Hommat jatkuvat entiseen malliin.\nIntin -omalakisuudesta- on ollut merkkejä jo pitkään, kenties aina. Ja turhapa on ryhtyä kenenkään ulvomaan mitään putilohvin vaikuttamisyrityksistä tässä kohtaa, nämä sopat keitellään kyllä ihan ite.\nSuomessa suhmuroidaan ihan siinä kuin muuallakin, mitä tapahtuu muualla, tapahtuu täälläkin. Turha kuvitella, etteikö Ruijan tähden alla.....\nReactions: YliKoo, Umkhonto, arix ja 3 muuta\nTai saa sakkoa, vankeutta tai menettää virkansa. Pitää kuitenkin olla rikos ja oikeuden tuomita. Täällä netissä on luvattoman helppoa olla lain yläpuolella hyvä veli (kiäh kiäh) ja jaella arvauksia.\nEi tarvitse mennä Keinoseen asti, kun on virkaväkeä ollut tuomiolla... Mitäs näitä on tässä ollut ihan muutamana viime vuotena?\nTullin pääjohtaja tuomittiin virkavelvollisuuden rikkomisesta.\nValtakunnansyyttäjä hankki muutamilla kymmenillä tuhansilla euroilla syyttäjälaitokselle koulutusta veljensä yritykseltä ja menetti virkansa.\nVantaan kaupunginjohtaja joutui eroamaan virastaan, kun hänestä käynnistettiin virkarikostutkinta.\nEspoon kaupunginjohtaja sai syytteen valvontavelvollisuuden laiminlyönnistä.\nPoliiseja on tuomittu virkarikoksesta, jotka useimmiten liittyvät joko väärään voimankäytöön tai todistusaineiston pimittämiseen ja moni on myös menettänyt virkansa.\nSosiaalityöntekijöitä on tuomittu.\nTotta kai muistamme näistä kaikista vain ”Levigaten”, kun 28 Kittilän kunnan luottamushenkilöä sai syytteet virka-aseman värinkäytöstä. Nämä syytteet hylättiin. Siihen oli kuitenkin perusteet. Poliisin ylijohdon tapauksessa meni samalla tavalla. Käräjäoikeudella ei ollut paljon vaihtoehtoja. Tietolähteiden rekisteröinti olisi lain mukaan edellyttänyt valtakunnallisen tietolähderekisterin perustamista. Tällaista rekisteriä ei kuitenkaan ollut olemassa ennen vuotta 2018.\nTämän vuoksi tietolähteiden rekisteröimiseen ja niiden käytön kirjaamiseen ei syytteiden tekoaikana ollut laillista menettelytapaa.\nJoskus rosvo pääsee vapaaksi, kun ei löydy laista seikkaa vaikka ruuti haisee mutta joskus ei ole rikosta. Ei tämä nyt silti näytä pelkästään siltä, että Ukrainassa elettäisiin.\nReactions: arix, magitsu ja aj77\nVain siihen, että sulle salassapito näyttää olevan jonkinlainen koskemattomuuspykälä jonka varjolla saa pimittää aivan kaiken ja kaikilta.\nEn ihan teksteistäni löydä tuota.\nKeskustelen mielelläni monien kanssa, mutta tyylisi on sen verran riitelevä, joten tervemenoa ignoren puolelle. Hyvää jatkoa silti sinulle!\nPiiri, jossa edetään vuosikymmenien mittaan ja jossa on selkeät arvoasteikot.\nVäärinkäytöksiä, ihanko totta. En olisi koskaan arvannut.\nReactions: Väärinajattelija, StepanRudanskij, Pihatonttu ja 1 muu\nAinakin Eisenhowerin mielestä sotilaan tuli luottaa esimieheensä ja totella käskyjä vaikka ne olisivat vastoin hänen omatuntoaan. Tämä koski luonnollisestikin vain amerikkalaissotilaita.\nOlet selvästi perehtynyt asiaan! An informed opponent. Me like .\nJos aloitan lopusta. Poliisijohdon tapaus oli hieman esittämääsi laajempi. Nimittäin laki oli muuttunut vuosia aiemmin ja sisäinen ohjeistus myös vaati muuttamaan käytäntöjä. Jopa aikataulutus oli tehty. Mutta muutos jäi tekemättä koska polisijohto ei resurssoinut muutosta ja tästä oli sisäisesti mainittu jo aikaisemmin. Puhumattakaan siitä, että tosiasiassa vain Helsingin poliisi noudatti erilaista toimintatapaa verrattuna kaikkiin muihin poliisipiireihin. Eli jos Helsingin toiminta oli ok, se tarkoittaa sitä, että kaikkien muiden piirien toiminta oli laitonta.\nKäräjäoikeuden päätös oli epälooginen. Syynä saattoi olla myös syyttäjä, joka samaan aikaan istui tahallaan vanhaksi täysin selvän poliisirikosjutun liittyen laittomaan salakuunteluun. Tapaus oli niin törkeä, että tutkintapyynnön teki Tulli entisestä työntekijästään. Tämä työntekijä on muuten PolHa:ssa korkeassa asemassa tällä hetkellä .\nLevin tapausta en kommentoi koska en tunne asiaa. Mutta.\nOlen väittänyt monessa ketjussa ja väitän edelleen, että suomessa virkakunnan laillisuusvalvonta on retuperällä. Tietosuojavaltuutettua lukuun ottamatta meillä ei ole ensimmäistäkään riippumatonta viranomaistoiminnan laillisuusvalvojaa jolla on tosiasiallinen kyky toteuttaa valvontatehtäväänsä. Organisaation sisäinen valvonta ei ole todellista valvontaa. Oli kyseessä virkamies tai tavallinen kansalainen. Tämän sisäisen valvonnan ongelmista tämäkin debatti on alkanut.\nMyönnän, että itse näen asiat monesti ja kärkkäästi pienen hallinto-orjan näkökulmasta. En kiistä asiaa. Sukuperintöä varmaan. Mutta väitän, että koko virkavastuulaki on tehty vain suojaamaan virkakuntaa. Asiasta ja antamistasi esimerkeistä voisi kirjoittaa paljonkin, mutta annan KKO:n esimerkin aiheesta mitä käytetään esimerkkitapauksena. Henkilö sai sakkoja. Vastaavassa tapauksessa yksityisellä puolella saa baagelsia. Virkamies ei edes potkuja.\nKKO:2018:90 - Korkein oikeus\nReactions: StepanRudanskij, arix ja Samovarius\nTuskin tuo PV eroaa mistään muusta työpaikasta. Ahtisaari kertoi joskus, että eteenpäin päästäkseen pitää olla kolmea juttua: pyrkyä, sitkoa ja työntöä. Jos ei näitä ole kukaan omilla työpaikoillaan huomannut, täytyy sanoa, että Dostojevski olisi siitä kaverista saanut romaaniainesta.\nIsoja viskaaleja kohtaan olen aina varovainen. Se mikä saa minut varovaiseksi myös Varjosen suhteen, on Varjosen hiukan keuhkava ja hätäinen tulokulma... rehellisyyden perikuvalta tullakseen. Mutta katsotaan nyt peli loppuun asti. Joku on hakenut hänen tietokoneensa ja puhelimensa. Jatkoa seuraa.\nReactions: Umkhonto, magitsu ja Rannari\nEi tähän omaatuntoa kannata sotkea.\nVirkamieslain mukaan virkamiehen "tulee tarkoin noudattaa lakia".\nMyös upseerit ovat virkamiehiä. Kun noudattaa tarkoin lakia ja jättää liiat omantunnon pohdinnat vapaa-ajalle, niin ei voi kovin pahasti virkamies mokata. Meille muille kuin virkamiehille riittää ihan vaan normaali lain noudattaminen.\nReactions: baikal, Erkki, Pihatonttu ja 1 muu\nOlen väittänyt monessa ketjussa ja väitän edelleen, että suomessa virkakunnan laillisuusvalvonta on retuperällä. Tietosuojavaltuutettua lukuun ottamatta meillä ei ole ensimmäistäkään riippumatonta viranomaistoiminnan laillisuusvalvojaa jolla on tosiasiallinen kyky toteuttaa valvontatehtäväänsä.\nTästä taas aika pitkälle samaa mieltä. Oikeuskanslerin virka esimerkiksi oli pitkään virka, johon oletettiin oikein kiusallisten juttujen päättyvän ja niin tapahtui. Nykyinen on pikkuisen terävämpi mutta on vaikea paikka. Se on poliittisista suhdanteista kiinni.\nJoskus vasta emeritus uskaltaa. Entinen valtionsyyttäjä Jarmo Rautakoski totesi eläkkeeltä, että Supon olisi pitänyt lopettaa esitutkinta heti Stasin entisten upseerien kuulemisen jälkeen tammikuussa 2003 ja julistaa Alpo Rusi syyttömäksi.\nMutta kun Nevala ja Sorsa ja itse presidentti Halonen...\nReactions: arix, Tähystäjä, Rannari ja 3 muuta\nÄänessä on näköjään paljon useampi kuin vain yksi kaveri.\nSe, että Puolustusvoimat ylikorostaa läpinäkyvästä toimintakulttuurista ja matalasta tutkintakynnyksestä kertovassa lausunnossaan sitä, että suhtautuu vakavasti tietovuotoihin, on painava vihje siihen suuntaan, että puheissa kummisetäjärjestelmästä ja tutkimatta jättämisistä voi olla perää.\nNoin organisaation rakenteellisen toimivuuden kannalta se, että esimiehen väärinkäytöksistä pitäisi tehdä ilmoitus sille samalle esimiehelle on järjetöntä. Se on väärinkäytöksiin ja niiden peittelemiseen kannustamista. Jos asiat olisivat kunnossa, niin ei olisi syytä huutaa tiedotteessa, että nyt kaikilta turvat tukkoon tai tulee ongelmia.\nVääryyksiä oman etunsa, nepotismin tms vuoksi tekevät pitäisi paiskata hevon vittuun ja korvata ihmisillä.\nMaan edun, maan turvallisuuden tms. vuoksi lain kanssa tasapainotteleminen taas on ihan eri asia. Sen suhteen voi antaa paljonkin anteeksi. Itsekkäiden väärinkäytösten kanssa ei pidä antaa mitään anteeksi. Ura poikki ja ulos on ainoa oikea ratkaisu jos sellaista - tai sellaisen salaamista - ilmenee.\nReactions: Varuskuntaharakka, Jukkis, arix ja 4 muuta\nMutta katsotaan nyt peli loppuun asti. Joku on hakenut hänen tietokoneensa ja puhelimensa. Jatkoa seuraa.\nMutta miten julkinen on tutkintamateriaali ja päätöksen perustelut? Voidaanko luottaa siihen, että ne on laadittu totuuteen pohjautuen, vai onko oletettavissa, että pukki on kaalimaan vartijana? Saako Reijo Reserviläinen paperit lukeakseen ja muodostaakseen itse kuvan mitä on tapahtunut?\nEpäilen, että meillä on joku päivä tästä vyyhdistä vain tikkuaskin kokoinen lausunto jossain, jonka jälkeen kokardi suoraan ja matka jatkuu. Maan tapa.\nReactions: YliKoo, baikal ja inscout\nIkuinen tasapainoilu substanssiosaamisen ja johtamisominaisuuksien kesken. Ideaalitilanteessa molemmat täyttä timanttia, käytännössä fifty-sixty. Vaikka miten tekisi mieli antaa monoa kaiken maailman hirvosille ja päiviöille, pitää ottaa huomioon kaverin osaaminen. Toki jos molemmat osa-alueet, joihin edellä viittaan, ovat keskinkertaiset, niin seuraava palveluspaikka löytyy www.mol.fi .\nProsessi on yleensä seuraava. Jos alkaa virkarikostutkinta, esitutkinnan tekee Keskusrikospoliisi. Sitten se menee syyttäjälle. Lähtökohtaisesti asiakirjat ovat julkisia. Oikeuslaitos voi tietyin ehdoin päättää asiakirjajulkisuudesta ja ratkaisujulkisuudesta toisinkin mutta ei takuulla amiraalien neporismin tai henkilöstöpäällikön juoruilun vuoksi.\nEn tiedä onko kerrasta poikki realistista, mutta näiden perusteella vaikuttaa siltä, että siitä on tullut suoranainen epidemia kun noin moni vuorollaan kähmii. Lähipiirisuosinnat näyttää yleisön silmään melko mustavalkoisilta jutuilta verrattuna esim. alkoholiongelmaan, vaikka senkin saa näyttämään pahalta liiallisella peittelyllä.\nTietovuoto vaikuttaa lähinnä harhamaaliheitteeltä.\nReactions: Väärinajattelija, Umkhonto, Jukkis ja 5 muuta\nTämä kummisetä-asia onkin sitten mielenkiintoinen. Yhden MOT-jakson saisi siitä, ja lähtökohdaksi vaikka 2000- ja 2010-luvuilla kenraaleiksi ja amiraaleiksi ylennettyjen urapolut ja ketkä heitä on ollut onkimassa kohti organisaation kärkipaikkoja ja mikä oli kussakin tapauksessa kisällin ja mestarin välinen kytkös.\nKäsi ylös jos joku yllätty. Pv/tulli/poliisi/ym.. -johdossa on istuttu kuulusteluissa siihen tahtiin, että sinisilmästä vois hirvittää. Ja kukaan ei tietenkään muista tai tiedä mitään mistään.\nAivan normaalia toimintaa vähiten korruptoituneessa maassa jossa on lähtenyt järjenvalo kaikesta jo ajat sitten.\nReactions: Umkhonto, Jukkis, baikal ja 1 muu


Keski-Pohjanmaan Keskustanuorten syyskokoustiedote - Keskustanuoret\nKeski-Pohjanmaan Keskustanuorten syyskokoustiedote\nJarno Saukko valittiin kokouksessa piirin uudeksi puheenjohtajaksi.\nKeski-Pohjanmaan Keskustanuorten syyskokous pidettiin keskiviikkona 11.11.2020 etäyhteyksin. Kokouksessa päätettiin johtokunta vuodelle 2021, jossa puheenjohtajaksi valittiin toholampelainen opiskelija Jarno Saukko. Tämänhetkinen puheenjohtaja Eemeli Valli siirtyy piirin varapuheenjohtajaksi.\nJohtokuntaan valittiin Oliver Pietilä Kokkolasta, Touko Tuomainen Toholammilta, Sara Mäkelä Kokkolasta, Jaakko Märsy Kokkolasta ja Mira Kukkola Halsualta sekä varajäseneksi Matilda Raiskila Kokkolasta.\nKokouksessa kiitoksensa sai pitkän linjan keskustanuori Sami Hänninen, jonka vuodet järjestössä tulivat täyteen.\n– Tämä oli minulle henkilökohtaisesti viimeinen kokous Suomen Keskustanuorten jäsenenä, 30-vuoden rajapyykin tullessa vastaan. Vuonna 2006 Keski-Pohjanmaalla alkanut keskustanuorten jäsenyys on tuonut mukanaan valtavasti arvokasta kokemusta erilaisista tehtävistä. Tärkeimpänä asiana Keskustanuorista ja Keski-Pohjanmaan piiristä jää mieleen toistemme kannustus ja sparraus eteenpäin vaativampiin tehtäviin. Olemmehan ennen kaikkea kasvatusjärjestö. Pystyn jättämään Keskustanuorten Keski-Pohjanmaan johtokunnan jäsenyyden hyvillä ja vapautunein mielin seuraaville sukupolville, sillä syyskokouksessamme oli läsnä useita uusia innokkaita toimijoita. Toivotan Keski-Pohjanmaan Keskustanuorille toimeliasta vuotta 2021 ja kannustan edelleen tukemaan sekä sparraamaan toinen toisiamme uralla eteenpäin. Lämmin kiitos myös Keskustanuorten kultaisesta ansiomerkistä, jonka piiri oli minulle hakenut. Hänninen kommentoi.\nPiiri teki kokouksessa myös päätöksen esittää Eemeli Vallia Keskustan Keski-Pohjanmaan piirin varapuheenjohtajaksi.\n– Eemeli on toimeen tarttuva ja innostava henkilö. Kuntavaalien alla tarvitsemme tällaista henkilöä Keskustan Keski-Pohjanmaan piirin johtopaikoille, jotta saamme myös nuoria innostumaan paikallisesta vaikuttamisesta ja kuntavaaleista. Summaa nuorten piiri.\nKokouksessa kuultiin Keskustanuorten puheenjohtajan Hanna Markkasen terveiset.


Sirpan ja Karrin hamsteriblogi: Terraarion siivoaminen\nKun viime kesänä aloimme tietyistä syistä harkita muovidunan vaihtamista lasiterraan, yhtenä mietinnän aiheena oli painavan terraarion vaikea liikuteltavuus. Dunathan on helppo perusteellista siivousta tehtäessä panna osiin ja viedä kylppäriin pestäväksi tiskiharjalla ja mäntysuovalla. Mutta 120-senttisen lasiterran kantaminen kylpyhuoneeseen parin tiukemman mutkan kautta, ainakaan ilman miehistä apua on liian paha nakki enkä halua edes ajatella mitä tapahtuisi, jos ote lipeäisi... Niin että mites sen siivoaminen sitten järjestetään?\nToistaiseksi emme ole liikutelleet terraariota lainkaan sen jälkeen kun se paikoilleen senkin päälle asetettiin. Loviisan aikana siivous meni näin:\ntyhjensin purut ensin kauhomalla roskapusseihin, loput pölyt ja nurkat imuroin\npyyhin terran kostealla rätillä\nmahdolliset pissapinttymän pohjalasissa poistan etikalla, ts. rättiin etikkaa ja vähän hankausta ja sen jälkeen huuhtelu oikein märällä rätillä\nlopuksi huolellinen kuivaus\nulkopinnat saavat myös märkä rätti - käsittelyn, jos on tarve\nNyt Loviisan jälkeen terra siirtyi siis Sirille ja sinne piti tehdä normaalia perusteellisempi siivo. Ensin tyhjensin terran samalla tavalla ja imuroin. Sitten pyyhin sen kauttaaltaan kostealla ja sen jälkeen kauttaaltaan etikkarätillä (minun on tunnustettava, että käytän ihan raakaa väkiviinaetikkaa, en mitään laimennoksia enkä tiedä miten suotavaa sitä on käsitellä ihan paljain käsin, mutta toistaiseksi ei ole ilmennyt ongelmia). Sen jälkeen huuhtelu märällä rätillä, kuivaus ja uusi huuhtelu. Ne etikkahuurut terran yläpuolella olivat etikkapyyhinnän jälkeen aika messevät, joten siksi huuhtelin sen kahteen kertaan mahdollisimman huolellisesti ja kuivaukseen käytin kummallakin kerralla puhdasta pyyhettä. Loppukuivauksen tein talouspaperilla. Niitä etikkahöyryjä peläten annoin terran olla vielä yön yli että kaikki varmasti haihtuvat ja vasta seuraavana päivänä Siri pääsi uuteen kotiinsa.\nLähettänyt Sirpa klo 11:30\nNuo terrat ovat kyllä harmittavia painonsa ja kokonsa takia. Itse käytin tota samaa pesutaktiikkaa kuin sinäkin. Jos tarvittiin isompaa pesua, raahasin aina jonkun kanssa kaksin terran kylppäriin ja pesin sen siellä sitten..


2012 JA TIETOISUUDEN EVOLUUTIO SYKLIN TAITTEESSA - PDF\nDownload "2012 JA TIETOISUUDEN EVOLUUTIO SYKLIN TAITTEESSA"\n1 2012 JA TIETOISUUDEN EVOLUUTIO SYKLIN TAITTEESSA Planeetta Maa on tullut galaktisella kiertoradallaan syklintaitteeseen. Luonnonkansat ovat osanneet ennakoida käsillä olevaa aikakautta seuraamalla Maata, luonnon merkkejä, vuodenaikojen syklejä, viljelysja satokausia, tähtien ja taivaankappaleiden kiertoratoja. Maan, tähtien ja planeettojen sykleihin perustuvat myös maya-kalenterit, joista eniten kiinnostusta on saanut Long Count kalenteri. Mayojen Long Count kalenterin mukaan, päättymässä on viimeinen, 13. baktun. Yksi baktun on pituudeltaan päivää/n.394 aurinko vuotta. Jose Argüelles kutsuu tätä viimeistä baktunia materian muuntumisen aikakaudeksi ja sen lopussa olevaa n. 20 vuoden jaksoa Maan uudeksisyntymän ajaksi. Viimeisen baktunin aikana olemme kehittyneet nopeutuvaan tahtiin. Olemme kokeneet teollistumisen vallankumouksen, luoneet tieteen ja teknologina huippusaavutukset, keksineet atomipommin ja sähkön. Viime vuosina kehitys tuntuu kiihtyneen ja suuret muutokset tapahtuvat nopeammin. Perspektiiviä muutoksesta saa, kun vertaa omaa lapsuuttaan siihen, millaisessa teknologian ja informaation täyttämässä maailmassa nykylapset elävät. Näyttää todella siltä, että planeettamme ja me sen asukkaat, olemme pikavauhdilla muuttumassa. Koko Long Count kalenterin jakso on pituudeltaan 5125 meidän vuottamme. Päättymässä uskotaan olevan myös 5 x 5125 vuotta, tämä korreloi auringon prekessio kierron kanssa, joka on noin vuotta. Olemme galaktisessa mittakaavassa läpikäymässä ihmisen evoluutio harppausta, tietoisuuden vallankumousta. Ihmisyyden evoluutio huipennus on ollut jo pitkään nähtävissä, tämän ajan lapsissa ja nuorissa. On paljon erilaisia näkemyksiä siitä, miten pitkä jakso nyt on vaihtumassa. Kyseessä on niin pitkät ajanjaksot, että kukaan ei ole enää kertomassa mitä tapahtui reilut viisituhatta tai kaksikymmentäkuusi tuhatta vuotta sitten, edellisten syklien taitteessa. On parasta luottaa omiin havaintoihin ja tuntemuksiin, sekä ympäröivän maailman tapahtumiin. Selvästi käynnissä on muutos, jonka vaikutukset näkyvät niin globaalilla, kuin henkilökohtaisen elämän tasolla. MAAPALLO SYKLIN TAITTEESSA Planeetallamme on nyt yli 7 biljoona ihmistä. Samaan aikaan planeettamme resurssit ovat vähenemässä. Eri puolilla maailmaa kerättyjen tutkimustulosten mukaan, olemme tulleet kohtaan, jossa tarvitaan 1,5 maapalloa ylläpitämään nykyisen kaltainen kulutustahti. Käynnissä on jo tutkimuksia, mahdollisuudesta asuttaa muita planeettoja. Ilmaston muutos ja lämpeneminen, ovat jo pitkään olleet kriittisen keskustelun aiheena. Äärimmäiset ilmanalat ovat lisääntyneet. Viime vuosina ovat talvet ja kesät olleet poikkeuksellisen kylmiä tai kuumia eripuolilla maailmaa. Toisinpaikoin on ollut suurta kuivuutta ja toisin paikoin äärimmäisiä sademääriä. Maanjäristykset ja luonnonmullistukset ovat lisääntyneet. Ääriolosuhteet ilmastossa tuhosivat viime kesänä suuren määrän sadosta, sekä Venäjällä, että Amerikassa. Ruokapuolasta puhutaan vakavin äänenpainoin. Ruoka, energiavarat ja muut resurssit, ovat jakautuneet muutoinkin epätasaisesti eri puolilla maailmaa. Niiden vähentyminen saattaa entisestään jakaa ihmisiä parempi- ja huonompiosaisiin. Samaan aikaan talous- ja rahajärjestelmät natisevat liitoksistaan monissa maissa, myös Euroopassa. Auringolla on omat syklinsä, ja se on tulossa aktiivisimpaan vaiheeseen vuosina Olemme kokeneet jo useita massiivisia auringonpurkauksia viime kuukausina. Aurinko ylläpitää elämän tällä\n2 planeetallamme. Sen toiminta ei voi olla vaikuttamatta myös meihin. Sen aktiivisuus näyttää osuvan myös juuri tähän syklin taitteeseen. Minulle nämä ja monet muut havainnot maailmasta kertovat siitä, että maapallo on muutosvaiheessa. En halua luoda pelkoa, enkä koe että olisimme menossa kohti maailmanloppua. Minusta on kuitenkin tärkeä seurata ajanmerkkejä, tiedostaa faktat ja olla hereillä. Näin voin tehdä tietoisia ratkaisuja omassa elämässä ja olla osaltani vaikuttamassa kollektiiviseen tietoisuuteen. Koen, että vain yhdenkin ihmisen tietoinen toiminta saa aikaan valtavan valonmäärän lisääntymisen maailmanmielessä, kollektiivikentässä. Näin olemme jokainen osaltamme vaikuttamassa kriittisen valonmäärän lisääntymiseen. Nyt ei ole aika tuudittautua ruususen uneen, on aika olla rohkea ja peloton, tehden tietoisia valovalintoja omassa arjessa, ajan signaaleja seuraten. HENGEN EVOLUUTIO ARJESSA Pitkään käytössämme on ollut hiljaista tietoa ja äänekästä tietoa. Hiljainen tieto on liikkunut pinnan alla, ollen vain henkisistä asioista kiinnostuneen saatavilla. Äänekästieto on tullut valtamedian, koulujen ja auktoriteettien taholta. Se on ollut sitä yleisesti hyväksyttyä tietoa, josta voi puhua ääneen. Nyt näyttää siltä, että hiljainen tieto tulee yhä näkyvämmäksi. Nämä kaksi tietoväylää sulautuvat yhteen. Henkinen hyvinvointi ja terveellinen ruoka ovat tulleet yhä tärkeämmäksi puheenaiheeksi myös julkisessa keskustelussa. Parapsyykkiset ohjelmat lisääntyvät televisiossa. Henkisyys otetaan huomioon työyhteisöissä ja näiden koulutuksessa. Minusta tämä on merkki tietoisuuden avautumisesta, olemme laajemmin ymmärtämässä sen, että ihmisellä on sielu, intuitio ja hengen tarpeet. Tietoisuuden evoluutio on fuusioimassa erilaisia näkemyksiä yhdeksi. Tiede ja henkisyys ovat lähentymässä toisiaan. Maa ja taivas ovat yhtymässä myös julkisuudessa. Samaan aikaan esiin nousevat kaikenlaiset väärinkäytökset ja epäoikeudenmukaisuudet. Tietoisuuden fotoni valo on jo niin tiivistä, että se valaisee pimeimmätkin sopukat. Työssäni olen saanut seurata, kuinka yhden ihmisen kamppailu suuria valtarakenteita kohtaan, oikeudenmukaisuuden puolesta, on mahdollista ja tuloksekasta. Moni meistä saa roolikseen olla valonmajakka tässä muutoksen ajassa. Nyt onkin aika ottaa vastuu, silloin kun sitä itselle tarjotaan. Vaikka tehtävä näyttää suunnattoman suurelta, toivottomalta ja pelottavalta, nyt energia tukee poikkeuksellisten hankkeiden toteutumista. VAPAUS - OIKEUDENMUKAISUUS Syklintaitteen yksi merkittävimpiä teemoja, on herääminen tietoisuuteen omasta vapaudesta. Meillä on itsemääräämisoikeus ja vapaantahdonvalinta. Vapauden tietoisuus-tsunami on pyyhkinyt läpi arabivaltioiden, kaataen diktatuurin toisensa jälkeen. Henkilökohtaisessa arjessa vapaantahdon ilmentäminen on tullut tärkeään rooliin. Tietoisuuden valo sisällämme, vaatii meitä ottamaan oman voiman takaisin itselle. Olemme pitkään olleet erilaisten auktoriteettien ja moraalisääntöjen tunnollisia noudattajia, mutta nyt on monella tullut mittatäyteen. Sisäinen paine ei hellitä, ennen kuin oikeudenmukaisuus ja oma voima on palautettu itsen käyttöön. Esi-indigot ja indigot ovat olleet tämän tien soturi-pioneereja, nyt on väylä auki kaikille, tehdä rohkeita ja itsenäisiä ratkaisuja. HENKILÖKOHTAINEN LINJAUS Maaplaneetta linjautuu suoraan yhteyteen auringon ja Linnunradan galaktisen keskuksen kanssa. Yhteydet avautuvat ja voimme vastaanottaa galaktisen luovan impulssin, jonka avulla voimme aloittaa uuden 5125 vuoden jakson. Tämä sama linjaus on tapahtumassa meissä jokaisessa ihmisessä. Olemme läpikäyneet monia aktivointeja ja heräämistä uudenlaiseen tietoisuuteen. Seuraan arjessa ja työssäni maya-kalenteri\n3 Tzolkinia, joka on perusmittayksikkö myös Long Count kalenterille. Se kertoo kulloinkin vallitsevasta, meille kaikille yhteisestä energiasta. Tämä kalenterin viimeisin kierros alkoi Tällä jaksolla energeettisiä päivityksiä on tullut kiihtyvällä vauhdilla. Erityisesti uuden valoenergian vaikutukset huomaa telepaattisuuden lisääntymisenä. Toisinaan energia on valvottanut tai aiheuttanut heräilyä erikoisiin aikoihin. Keholla on virtaillut ja kutittanut, meridiaanit ja energiaväylät ovat olleet muutos työn alla. Ajoittain unta ei enää tarvitakaan niin paljon. Valvotun yön jälkeen on ollut hyvinkin virkeä. On esiintynyt päänsärkyjä keskellä otsaa, ja kipuilua päänalueella, erityisesti auringonpurkausten aikaan. Sydänkeskus on ollut kovilla, painetta, rytmin vaihtelua, rytmihäiriöitä ja tykyttelyä. On ollut myös huimausta ja näkökentän muutoksia. Vatsanoireilu ja syömiseen liittyvät teemat, ovat olleet esillä säännöllisesti. Ajoittain on ollut kosmista nuhaa ja flunssaa, joka on toistunut tai pitkittynyt. Kurkku, itseilmaisun keskus, on oireillut eri tavoin. Moni on kääntynyt lääkärin puoleen oireiden kanssa, mikä onkin suositeltavaa, mutta aina ei virallista syytä ole löytynyt. Tämä on merkkinä siitä, että kehomme ovat siirtymässä uudelle, korkeammalle värähtelytaajuudelle. Meistä on tulossa moniulotteisia, niin fyysisesti, kuin psyykkisesti. Vastaanotamme yhä korkeampi värähteistä informaatiota. Dna:mme on järjestäytymässä uudelleen. Solumuisti on heräämässä. Alamme muistaa meihin tallennetun tiedon kaikista elämistä, täällä ja muilla tähdillä. Uudella tietoisuudella voimme toimia entistä varmemmin 3D arjessa, luottaen voimistuvaan intuitioon. Aistit ovat herkistyneet ja muuntuneet moniulotteisiksi. Näkö-, haju-, kuulo-, tunto- ja makuaisti ovat reagoineet muuttuvaan energiaan. Tinnitys, korvien soiminen ja eritaajuiset äänet ovat merkkejä kuulon herkistymisestä uusille kosmisille taajuuksille. Silmien reagointi valolle on herkistynyt, ihon tuntoaisti on uudistunut ja joitakin hajuja ei kestä enää lainkaan. Nämä ovat muutamia merkkejä omien aistien uudistumisesta. Selvänäkeminen on palautumassa jälleen käyttöömme. Selvätietoisuus avaa taivasväylää ja tietää entistä kirkkaammin kuinka asiat todella ovat. Alamme nähdä taajuuksien läpi, rinnakkaistodellisuuksiin, entistä helpommin. Ihminen on jumalankuva ja nyt alkuperäiset asetukset ovat jälleen palautumassa meille jokaiselle. Olemme henkilökohtaisen syklin taitteessa ja myös tunnekeho on täytynyt puhdistaa, vapauttaa vanhasta taakasta. Käsittelemättömät tunteet ovat nousseet esiin, tunnettaviksi, kohdattaviksi ja sitten vapautettaviksi. Moni ihmissuhde on pitänyt selkiyttää. Pitkäaikaiset liitot ovat päättyneet ja uusia sielukumppanuuksia on syntynyt. Työelämässä on ollut oman tien hakemista ja rohkeita päätöksiä. Monelle syklin taite merkitsee asuinpaikan muutosta. Prosessit ovat nostaneet esiin melkoisia tunneturbulensseja. Arjen muutokset, suuret ja pienet ovat merkkejä oman syklin vaihtumisesta. Paljon saattaa vanhaa jäädä pois. Loppuunsaattaminen tuo tilaa uudelle. Tietoisuuden avautuminen tuo käyttöömme kyvyn kommunikoida oppaiden, enkelien, tähtiolentojen ja humanoidien kanssa. Tällä planeetalla on luotu muinaiset korkeakulttuurit, yhteistyössä tähtiolentojen kanssa. Kauan nämäkin yhteydet ovat olleet poikki, sukeltaessamme unohduksen yössä, mutta nyt ne ovat jälleen avautumassa. GALAKTINEN IHMINEN Esi-isämme ovat olleet tietoisia siitä, että käytössämme on neljän tutun elementin lisäksi viides elementti, eetteri. Henki, energia tai pimeä antimateria. Olemme herkistyneet uusille aisteille ja kyvyillemme. Näillä taidoilla voimme alkaa muokata näkymätöntä elementtiä. Sitä muokataan musiikilla, sanoilla ja teoilla sekä\n4 ajatuksilla. Ennen kaikkea tämä materiaali reagoi siihen, mitä tunnemme! Ajattelen asiaa, jonka haluan toteutuvan, tunnen miltä se tuntuu ja eipä aikaakaan, kun se jo tulee todeksi. Näin se toimii yksinkertaisimmillaan. Voidaksemme edetä moniulotteisiin maailmoihin, meidän on hallittava oma 3D taajuutemme. Galaktinen ihmisyys on käytännössä sitä, että tunnistaa vapautensa, uudenajan luomisvoimat, luottaa kykyihinsä ja käyttää niitä. Tärkein harjoitusnäyttämö on oma arki, sen haasteet ja mahdollisuudet sekä ihmissuhteet. Nyt on aika ryhtyä sanoista tekoihin. On aika laittaa teoriat testiin. Erottelukyky on syklin taiteessa hyvin tärkeä. Se mikä ei resonoi oman sydämen ja intuition kanssa, jääköön pois. Suuren muutoksen taitteessa, on valon ja varjon kamppailu kovimmillaan. Muutosvoimat ovat valloillaan. Olemme pitkään olleet pois omasta keskuksesta, luomisvoimastamme ja muiden ohjauksessa. Oma voiman palauttaminen itseen vie energian varjolta, ja se ei yleensä halua luopua siitä helposti. Jyviä erotellaan akanoista, niin maallisissa, kuin henkisissä tekemisissä. Oman suunnan ja paikan tunnistaa parhaiten siitä, että tuntee olevansa vapaa, tulee hyväksytyksi omana itsenään ja sydämessä on rauha. DRAAMAN PÄÄTÖS Olemme opiskelleet 3D:tä erilaisten roolien ja draaman kautta. Nämä näytelmät ovat nyt poistumassa ohjelmistosta. Tämä voi tuntua hivenen omituiselta, tyhjältäkin. Draama, vaikkakin usein sydäntä särkevällä tavalla, on tuttua. Kun vanha tuttu poistuu, jää tilalle tyhjyyden tunne, tyhjä sydän. Tyhjyys sisältää kuitenkin rauhan ja neutraalin tila. Tässä tilassa äärettömät uudet mahdollisuudet odottavat syntymistään. Eetteri odottaa, mitä haluat siitä rakkaudella ja intuitiolla muotoilla. Alat myös vetää puoleesi sieluperhettä ja sielukumppanuutta. Et tarvitse enää ihmissuhteita, joissa peilataan omia traumoja. Olet eheytynyt ja parantunut, tasapaino on saavutettu. AIKA JA AVARUUS YHTYVÄT Maa on jo kosmisella alueella, jossa aika ja avaruus yhtyvät. Saavutetaan 0-piste kenttä, ikuinen nyt- hetki. Kaikki aikakehykset menneestä ja tulevasta ovat läsnä. Aika on nopeutunut, kondensoitunut, ja tämä prosessi nopeutuu koko ajan. Enää ei ehdi yhtä paljon kuin ennen ja tuntuu että aika loppuu kesken. Rahan ja materian maailmassa tämä tuntuu siltä, että pää tulee vetävän käteen, asiat viedään äärimmilleen tai eletään kuin viimeistä päivää, hamstraten kaikkea lisää. Nopeutuvaan aikaan voi tahdistua parhaiten heittäytymällä intuitiivisesti virtaukseen. Seurataan synkronismia ja sisäisen tiedon ohjausta. Eletään yksi hetki ja asia kerrallaan. Ollaan valmiita vaihtamaan suunnitelmia lennosta. Pidetään kalenteri väljänä ja ei suunnitella tulevaisuutta turhan tarkkaan etukäteen. Moni asia tapahtuu viimehetkellä ja on melkoisen vaikea tehdä sitovia tulevaisuuden lupauksia. Nopeutuva aika lisää synkronismia ja vain intuitiolla sen rytmistä saa kiinni. Samalla asioiden ennustettavuus vähenee. Tulevaisuus loppuu. Ainoa tulevaisuutemme on se, mitä tuntein, ajatuksin ja sanoin sinne nyt- hetkessä luomme. Päivi Kaskimäki\n5 Suuren syklin taitetta juhlistamme 2-päiväisellä tapahtumalla Tampereella. Lämpimästi tervetuloa mukaan Galaxi Gaala ja Galaxi Konferenssi Tampereella. Liput tai TEAM 2012 Riitta-Marja Gauffin Päivi Kaskimäki Veli Martin Keitel\nPäivi Kaskimäki ja Riitta-Marja Gauffin tuovat Egyptin mysteerikoulujen viisaudet tähän päivään\n1 Päivi Kaskimäki ja Riitta-Marja Gauffin tuovat Egyptin mysteerikoulujen viisaudet tähän päivään Olemme matkalla galaktiseen itseen Päivi Kaskimäki ja Riitta-Maria Gauffin ovat vetäneet yhdessä viime


EU:n poliisit säväyttivät isolla rattijuopporatsialla - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nEU:n poliisit säväyttivät isolla rattijuopporatsialla\nKotimaa Julkaistu 25.10.1998 16:36\nSuomessa valvontaan osallistui päivän aikana lähes 400 poliisia. Ratsioita jatkettiin meillä vielä lauantain vastaisena yönä ja aamuvarhaisella. Kiinni jäi 56 rattijuoppoa.\n-Tällaisesta isosta ratsiasta saadaan näyttävyyttä ja vaikuttavuutta. Samalla nostetaan ihmisiin kiinnijäämisen tunnetta, pohtii tempauksen tehoa komisario Timo Ajaste liikkuvasta poliisista.\nSuomalaispoliisin iskut tehtiin enimmäkseen pääkaupunkiseudulla. Lisäksi liikkuva poliisi teki puhallusratsioita koko maan alueella; joillakin paikoin yhdessä sikäläisen poliisin kanssa.\nVastaavanlainen iso EU-ratsia järjestettiin viime toukokuussa. Silloin haaviin jäi 1400 rattijuoppoa, kun kuntoa katsottiin 127 000 ajoneuvon kuljettajalta.\nSuomen toukokuisessa valvontaiskussa napattiin 30 rattijuoppoa. Tämä merkitsi, että käry kävi silloin yhdelle kuljettajalle 520:sta. Kehitys on kohti kehnompaa, sillä nyt viikonvaihteessa käry kävi yhdelle kuljettajalle 470:stä. Tämä tulos vastaa Ajasteen mukaan Tilastokeskuksen tietoja, joiden mukaan rattijuoppous olisi lievässä nousussa.\nRikosten torjunnasta keskustellaan Tampereella EU:n huipputapaamisessa Asukasliitto etsii miljardien lisäystä asuntorahoihin