Kaasoksipyynnin peruuttaminen? (yhdistetty) - Hääparin avustajat - Naimisiin.info\nStarted by Tiinazku, September 27, 2007\nHeipä hei morsmaikut ja vaikka muutkin\nSemmosta kyselisin.neuvoja ennenkaikkea..kun on nyt tämmöinen tilanne: Pyysin kaasokseni lapsuuden ystävääni jonka kanssa olemme vieläkin ystäviä (enemmänkin näennäisesti). Tämä tuleva kaasoni(?) on minulle katkera joka asiasta,ja uskokaa pois,ihan joka asiasta. Kun tulin raskaaksi,yhteydepito loppui ja vasta loppuajasta hän alkoi uudelleen pitää yhteyttä, ostimme oman asunnon, yhteydenpito loppui taas... jne jne.. No nyt tuli mitta täyteen! NImittäin...olin sopinut morsiusliikkeen kanssa tulevani kokeilemaan häääpukuani se ja se päivä, jonka olin myös ilmoittanut kaasolleni ja hän oli siis mukaani tulossa. No nyt soitin ja varmistin asiaa hän olikin varannut ryyppyviikonlopun hiihtokeskukseen juuri täksi ko. (sovitus siis lauantaINA)viikonlopuksi > > , ja nuivasti pyysi minuakin muun porukan mukaan(mukaan EHKÄ kuulema vielä mahtuu yksi eli minä). NO en ole menossa... oli kuulemma unohtanut sen sovituksen vaikka aijemmin sanoi laittaneensa kalenteriin sen eikä hän ikinä tee mitään suunnitelma ilman kalenteriin katsomatta. Joten kuhan vain halus lähteä sinne ja keksi selityksen et oli mukamas unohtanut...\nNO nyt mulla sitten ottaa nuppiin niin rankasti tuo kaason käytös ja hänen yleinen katkeruus minua ja elämääni kohtaan ja hänen ainainen "kilpailu" kanssani, että ajattelin perua sen kaasonkutsun. Minulla nimittäin on ystäviä jotka huutaen tulisivat kaasokseni ja tottakai haluan rinnalleni ystävän joka on aidosti onnellinen puolestani.\nKutsuja kun suunniteltiin, pyysin tältä ideoita hän totesi: No onhan mulla mutta enhän mie niitä sulle sano. Niinpä niin...vaikkeivät ole edes menossa naimisiin. :\nJoten auttakaas nyt minua.. MIten ihmeessä tälle kerron että peruisin sen kutsun ilman että lopullisesti välejä rikon, muuten se ei haittaisikaan koska tuollaista ystävää en tarvitsisi, mutta hän on myös lapseni kummi niin en haluaisi sitä yhteydenpitoa lakkauttaa..\nTämä asia ahdistaa todella ja vie vähän intoa koko häistä. Ymmärrätte varmaan.. Ja sekin on tullut selväksi että hänen oma pukunsa etsiminen on hälle tärkeämpää kui minun hääpukuni.. Inhottavaa.. :-/ :-/\nHääpäivä on sinun päiväsi. Jos tunnet että joku asia tulee varmasti vaivaamaan sinua ennen häitä/häissä,selvitä se ettei se jää sitten vaivaamaan loppuiäksi.\nVoit kauniisti sanoa että sinusta tuntuu että kaasollasi on niin paljon tekemistä niin et halua häntä tällä kaason tehtävällä enään rasittaa. Jos tulee vastaväitteitä voit myös sanoa että häät ovat todella stressaava asia ja toivot saavasi avuksesi jonkun jota ne kiinnostaa ja jonkun joka auttaa sinua tehtävissäsi.\n^ Olen aivan samaa mieltä. On itsellekin kurjaa kun ei saa kaasolta sitä apua ja tukea jota toivoisi saavansa. Parempi että otat asian puheeksi äläkä itse hermostu vaikka ystäväsi hermostuisi. Ystäväsi kyllä saattaa olla katkera kaason roolinsa peruuttamisesta, mutta tuskin se hänen maailmaansa kaataa. Minäkin käyttäisin jo noita RouvaN:n mainitsemia perusteluja, ne ovat neutraalisti ilmaistuja ja lisäksi aivan totta.\nSamaa mieltä, kun edelliset.\nPainottasin tuota varsinkin, että itse pysyt rauhallisena. Kaverisi kuullostaa jotenkin siltä, että hän voisi hikeentyä. Mutta kun hillitset itsesi, niin selviydyt tilanteesta "voittajana"..\nTulehan sitten kertomaan meille, kuinka kävi!\nOi, kuulostaa toisaalta kovin tutulta, mutta toisaalta niin erilaiselta. Itsellä siis on samoja tuntemuksia kaason "peruuttamisesta". Tosin ne ei johdu siitä että kaasot olisivat jotenkin katkeria, vaan asiat johtuvat siitä että yhteistä aikaa ei millään meinaa löytyä. Minulla on siis kaksi kaasoa ja häät tammikuussa. Ennen häitä on 3!!! viikonloppua sellaisia jotka kävisivät kummankin kaason aikatauluihin ja toinen kaasoista toivoo että tavataan viikolla ja toinen viikonloppuisin! Miten ihmeessä mä saan kaiken onnistumaan heidän kanssaan?\nNo onneksi kaasot ovat halukkaita auttamaan ja ovat hyviä ystäviäni, ainoana ongelmana tosiaan on tuo aikataulu.\noijoi, peruuta ihmeessä ja pyydä kaasoksi joku joka OIKEASTI haluaa tukea sinua tärkeänä päivänäsi. Täytyy olla tosi lapsellinen immeinen... ainakin kertomuksesi perusteella\nAjattelin vielä lisätä että tosiaan vaikka kaaso olisi häissä aivan enkeli niin se ei ihan kaikkea korvaa..\nItse jouduin jopa tappelemaan kaasojen huivien väristä (jota joutuivat käyttämään vaik kirkossa ja jotka minä kustansin)..Oli tosi kurja että siinä kaiken häästressin keskellä joutui miettimään kaverisuhteita ja kaasot tekivät mun päivästään itsensä laisen.\nKannustan vaalimaan omaa mielipidettä! Itseäni kaduttaa ne monet itkut joita kaasot minulle aiheuttivat. Jos nyt saisin päättää erottaisin kaasoni ja valitsisin ihmisen joka haluaa minun parasta ja vaalii vain ja ainoastaan sitä (harmi vain että hän oli sulhasena )\nNo mä esitän nyt eriävän mielipiteen. Miksi morsiamen puvun pitäisi olla erityisen tärkeä kaasolle? Morsiamen yllehän se tulee...\nSiis toki on kivaa, jos kaaso pääsee mukaan sovittamaan, mutta en mä ainakaan kehdannut vaatimalla vaatia sitä - ilmoitin päivän kun olin menossa ja jos kaasot ehtisivät tai halusivat tulla niin sitten tulivat tai jättivät tulematta. Jos sulle on erityisen tärkeää se, että kaaso on mukana puvun sovittamisessa niin eikö olisi helpompaa sopia joku toinen päivä, joka käy molemmille? Jos tuo reissu on jo maksettu niin sen peruminen voi olla vähän hankalaa. Kyllä mä varsin hyvin ymmärrän, miksi jollekulle viikonloppumatka kavereiden kanssa menee sen ohi, että käy katselemassa kun kaveri sovittaa morsiuspukuja. Vaikka jokaiselle morsiamelle ne omat häät ovat tärkeät niin kaasolla on se omakin elämä elettävänä.\nVoisitko pyytää vaikka toisenkin kaason? Omasta mielestäni on vähän lapsellista perua koko homma tuollaisen takia, varsinkin kun kyseessä voi olla vain vahinko. Useammasta kaasosta on myös se etu, että hommat eivät kasaudu liiaksi vain yhden ihmisen niskaan. Tai sitten kysyt, haluaako tämä ihminen oikeasti olla kaasosi?\nJoskus vaan vähän kauhistuttaa kun tuntuu, että kaason ja morsiamen väleissä on kysymys enemmänkin työ- kuin kaverisuhteesta.\nKähmäräpälä: hyvä pointti. Mutta miksi kaaso ei ilmoittanut ajoissa, että on menoa tuona viikonloppuna? Siinä kaaso on mielestäni tehnyt väärin.\nJa minä itse vakaasti toivon kaasoani mukaan sovitukseen, olen sitä mieltä että se kuuluu kaason tehtäviin.. Eikä omalla kaasollani ole kyllä mitään sitä vastaankaan, itse olen ollut hänen kaasonaan ja mukana sovituksessa..\n^^Niin, olihan kaaso jo luvannut tulla mukaan, kunnes sitten tulikin muuta menoa. Minusta sillä ei ole niin suurta merkitystä jos kaaso ei pukua ehdi sovittamaan, mutta jos yleisasenne on tuolla ylhäällä mainittu "Onhan noita ideoita, mutta en niitä sinulle kerro ettet pääse kopioimaan ja matkimaan" :-[\nNoniin pääsimpäs vihdoin koneelle katsomaan mitä olitte kirjoitelleet..\nTosiaan, ei se minulle tärkeintä ole että kaaso pääsisi kanssani pukua sovittelemaan, vaan se hänen yleinen käytös,tuo puvun sovitukseen mukaantulon peruuttaminen oli vain piste i:n päälle. Ja kuten joku totesi, kaasoni on hieman "lapsellinen" minunnkin mielestäni. Tuo hänen kilpailuasenteensa on alkanut jo ollessamme pieniä,ja harmikseni jatkuu näemmä koko elämämme ajan. Aina kun minä teen jotain,esim.menen naimisiin,hän totaa "ettei meillä ole kiirettä", saan lapsen "ei meillä ole kiirettä" jne jne... vaikka mekin yhdessä mieheni kanssa oltu liki 6vuotta hän aina jaksaa mainita tuosta "heillä ei kiirettä" joka kanssa vähän aina latistaa..\nOlen tässä miettinyt ja tullut iihen tulokseen että paras var´maan pyytää myös toinen kaaso, jotta tiedän että edes hän on onnellinen puolestasi seistessään kanssamme alttarilla. Jos perun tämän ko.henkilöän kaasokutsun hän lopettaa yhteydenpidon täysin kummilapseensa, jota taas en halua. En halua tämän vaikuttavan myös lapseeni.\nJa niin...tämä toinen kaaso lähtee nyt kanssani sovittamaan pukua,koska minusta on mukavaa kun on edes joku joka sanoo suoraan onko se hyvä ja milelipiteensä muutenkin.\nKenties kyseessä on silkka inhimillinen erehdys? Näitähän sattuu itse kullekin (oma ystäväni buukkasi vahingossa keväällä matkan poikaystävänsä luokse Saksaan kun meidän piti tulla hänen luokseen majoittumaan Naisten Kymppiä varten ja viettämään viikonloppua muutenkin - ja huomasi tämän vasta siinä vaiheessa kun suurin osa porukasta oli jo maksanut ilmoittautumismaksut sun muut).\nMutta hyvä, että tilanne on ratkennut ainakin jossain määrin ja toivottavasti toisesta kaasosta on apua puvunostossa .\nKinkkinen paikka, mutta onneksi keksit ratkaisun. Toki voi olla että kyseinen tyyppi aiheuttaa ongelmaa vielä ennen häitä uudestaankin, jos ei sitten tule järkiinsä ja tajua omaa hölmöä käytöstään. Mulla meinas tulla samanlainen tilanne. Olin miettinyt yhtä kaveria kaasoksi, ollaan oltu monta vuotta läheisiä ja yleensä tykätään nyhertää kaikkea yhdessä. Kun hän kuuli tulevista häistä, oli suhtautuminen vähän yllättynyttä. Ollaan oltu neljä vuotta yhdessä ja puhuttu lapsien hankinnastakin, joten ei pitäisi olla yllätys. No mietin että ehkä häntä vähän harmittaa kun oma pidempiaikainen suhde ei ole nyt siinä pisteessä, mutta hyvänä kaverina hän pääsee siitä yli. Mikään häihimme liittyvä ei kuitenkaan tunnu kiinnostavan, puheenaihe vaihtuu heti joksikin muuksi. Kerran olemme olleet hääpukuostoksilla yhdessä, hän oli krapulassa (olisi voinut kertoa etukäteen, olisimme voineet mennä toisena päivänä). Olin varmaan kolmatta pukua sovittamassa kun hän rupesi nuokkumaan tuolissa, että niin paljon kiinnosti! Pyysin kaasokseni toisen kaverini ja olen siitä päätöksestä ikionnellinen..onneksi en hätäillyt pyynnön kanssa.\nMinulla on kaasoina pikkusisko ja melko "uusi", mutta todella hyvä ystävä. Toista kaasoa miettiessäni kävi mielessä eräs pidempiaikainen ystäväni, jonka kanssa jossain vaiheessa olimme kuin ne kuuluisat paita&peppu, mutta joka tuntuu vähän samaan tapaan jotenkin kitkerältä minun elämääni kohtaan kuin tuo Tiinazkun ystävä. Kuvittelin mielessäni ne halventavat, vitseiksi naamioidut heitot joita saisin suunnittelun ja juhlan aikana kuunnella, ja päätin että ei missään nimessä. Päätöksentekoon meni noin kaksi minuuttia ;D\nVoi hemmetin 16.\nPyysin kaasokseni kahta parasta ystävääni. Tai niin ainakin luulin pyytäväni. Toinen ystäväni soittelee minulle monta kertaa viikossa ja nähdäänkin usein. Mutta toinen..noh. Minä en halua hänen miestään häihimme,koska hän on tuonut niin paljon pahaa elämäämme ja koko minun sukuni ei hänestä pidä. Nyt tuleva kaasoni ei ole pitänyt minuun moneen viikkoon mitään yhteyttä ja muutenkin tunnun olevan hänelle vain varakaveri paremman puutteessa. Jos muut eivät kerkeä,niin minä sitten. Hän vietti häitään kaksi vuotta sitten ja minä en ollut kaasona. Enkä kelvannut edes esikoiselleen kummiksi,vaan hän valitsi jonkun puolitutun minun sijastani. Tuosta hieman loukkaannuin,vaikka sehän on heidän oma asiansa.\nSitten menin puolivahingossa humalassa pyytämään tätä ihmistä kaasokseni :/ Alkoi samantien kaduttaa ja nyt kaduttaa vielä enemmän. Miten hoidan tilanteen? Minun olisi pitänyt pyytää lapsuudenaikaista kaveriani kaasokseni ja haluan häntä oikeasti pyytää,mutta en kuitenkaan halua kolmea kaasoa. Enkä halua menettää välejäni tähänkään kaveriin kokonaan,vaan haluan hänet häihini (jos nyt edes tulee ilman miestään). Mitä teen? Miten voin selittää perumisen? Hän on jo vielä kerennyt kertoa siitä kaikille ja oli jopa yhden päivän innoissaan asiasta\nPyysin kaasokseni kahta parasta ystävääni.\nSitten menin puolivahingossa humalassa pyytämään tätä ihmistä kaasokseni :/\nEn oikein ymmärtänyt, siis onko kyseessä toinen parhaista ystävistäsi vai ei?\nItse en varmaan oikein kehtaisi "peruuttaa" kaasokutsuakaan... Pyydä ihmeessä lapsuudenystävääsi, mitä väliä vaikka sinulla olisi kolme kaasoa? Eihän tämän yhden kaason tarvitse niin aktiivisesti olla jutuissa mukana, jos sinusta tuntuu, ettei hän itsekään ole teidän häistänne niin kiinnostunut.\nitsekin olen alkanut miettiä toisen kaason perumista.. pettänyt luottamuksen aika pahasti viime aikoina\nKuulostaa aivan hirveältä toi teidän asenne kaasoihin. Järkyttävää hyväksikäyttöä odottaa ja olettaa, että jotakuta voisi vapaasti työllistää tuntikausia/ viikkokausia/ kuukausia omien häiden parissa. Omasta mielestäni kaasous on nimellinen kunnia, hän on enemmänkin seuraneiti hääpäivän aikana. Eli pelkästään hääpäivänä toivoisin saavani apua pukeutumisessa, matkaseuraa kirkkoon ja alttarille kimpun pitäjän.\nEipä ihme että kaverisuhteet kärsii! Minä hoidan sulhasen kanssa kaikki järjestelyt itse ja kaasona toimiva sisareni on juuri tuollainen hääpäivän henkinen tuki. Haloo! Stupid girls...\nEdited August 13, 2008 by jonnavaa\nköh.. täytyy tähän väliin kommentoida, että itse en ainakaan todellakaan aio työllistää kaasoja oikein mitenkään. kunhan ovat tukena hääpäivänä, ja jos haluavat niin voivat järjestää polttarit. ei siis mitään askarteluruljansseja tiedossa, ehei. ja itse en kuitenkaan ole mikään bridezilla, joten voin ihan hyvin mielin sanoa että pääsevät helpolla\nsamoin täällä, en oo "orjuuttanu" mitenkää. tueksi ja avuksi hääpäivänä haluan <Edit. Oletaen tietysti että jaksaa apuna olla tai ettei poksahda ennen sitä\nja hän on vielä kaiken lisäksi raskaana, tällä hetkellä 36 viikoilla niin saa rauhassa olla mahansa kanssa\nEdited August 4, 2008 by m.a.n.z.i.c.c.a\nPoistin tämänkin viestin, mutta kerron opettavaisen tarinan:\nOlin pyytänyt kihlautuessani kaasoksi hyvää ystävääni jo kymmenen vuoden ajalta. Tilanne kuitenkin muuttui sen verran, että piti harkita asiaa uudellee nyt, kun asia käy ajankohtaiseksi. Noh... Minäpä asiaa haudoin ja panikoin. Olin ihan varma, että joku tässä vetää herneen nenään jne. Kerroin nyt sitten suoraan tuolle ystävälleni tulleeni toisiin aatoksiin. Ei se mitään. Ollaan edelleen ystäviä! Hän tietää kyllä tilanteen yhtä hyvin kuin minäkin ja turhaan jännitin... Että sitä ossaa olla tyhmä.\nNo jos haluat olla oikein selväkielinen sanot yksinkertaisesti, olen päättänyt, että sinä et ole minun kaasoni, pyydän jotain toista. Muuta ei varmastikaan tarvita, tyyliin "löydän kyllä jonkun toisenkin", "en halua vaivata sinua näillä"...\nJep. Se tässä taitaa olla edessä. Täytyy vaan keräillä voimia... Sitä kai täältä olen etsimässä


Kynsien muotoilussa on tapahtunut merkittäviä parannuksia. Nykyään valintasi eivät rajoitu ranskalaisiin vinkkeihin tai kynsitaiteeseen, kun kynsiteknikot oppivat uusia tekniikoita.\nSaat myös erikoisharjoja ja kynsiä, jotka on suunniteltu kynsitaiteelle.\nSuunnittelumahdollisuudet ovat rajattomat ja kynsitaidetulostimilla voit jopa lisätä valokuvia kynsillesi.\nVaikka tämä avaa niin paljon uusia mahdollisuuksia kynsitaiteen suhteen, useimmat tytöt rakastavat perhosenkynsitaidetta, ja loputtomasti mahdollisuuksia perhonen suunnittelussa sinulla ei varmasti ole samaa kuin kaikilla muilla.\nPerhoskuvioidesi värimahdollisuudet voivat olla mitä haluat niiden olevan, mikä tarkoittaa, että tämä malli sopii mihin tahansa asuun, jonka suunnittelet, jos tarvitset kynnet tapahtumaan.\nNyt saatat ajatella, että perhoset näyttävät hieman lapsellisilta, mutta näin ei ole, koska erilainen muotoilu voi olla yksinkertaisesti merkittävä ja melko tyylikäs. Jos haluat koskaan saada muutamia perhosia kynsillesi, mutta et ole varma, mitkä niistä saat, älä hikoile sitä, tässä on muutamia malleja, joista saatat pitää\nVaaleansininen, muutamia perhosia\nTämä on loistava muotoilu, jos haluat jotain yksinkertaista, mutta silti melko kaunista. Tämä voidaan yleensä tehdä kynsitaidetulostimilla, tarroilla tai jos sinulla on yksi niistä hämmästyttävän lahjakkaista kynsiteknikoista, he saattavat todella maalata ne, mikä saattaa olla hieman ajankohtainen prosessi, mutta lopputulos on yksinkertaisesti upea.\n2. Värikkäät perhonen siivet\nTässä mallissa ei ole koko perhosta, se on enemmän kuin siipien käsite ja se on varsin värikäs.\nNykyään sinun ei tarvitse etsiä kauas löytääksesi kynsiteknikon, joka auttaisi sinua tässä suunnittelussa, koska useimmat, elleivät kaikki, kykenevät tekemään tämän tai jotain vastaavaa. Tämä ei ehkä ole oikea muotoilu tyylikkäissä tapahtumissa, mutta se on ehdottomasti hauska muotoilu jokapäiväiseen ulkoasuun.\n3. Tyylikkäät kultaiset pienet siivet:\nOnko sinulla ehkä melko tyylikäs toiminto mennä ja todella rakastat perhosia?\nTämä muotoilu on täydellinen, eikä sinun tarvitse etsiä kauas ketään, joka auttaisi sinua siinä, vaikka se on tyylikäs, se on myös melko yksinkertainen tehdä ja se sopii erinomaisesti jokapäiväiseen käyttöön. Tämä on loistava muotoilu, jos tarvitset jotain toimintoon, mutta tarvitset myös jotain, joka ei näytä liian tehdyltä jokapäiväisille kynsillesi.\n4. Yksinkertainen mutta mielenkiintoinen\nTämä malli on tarkoitettu kaikille, jotka pitävät hieman erilaisesta suunnittelusta. Vain kahdella kynsilläsi on pieni perhonen ja sitten jokin kukkakuvio, ja loput ovat pelkkää väriä, mikä vain varmistaa, että ihmisten huomio suuntautuu muotoiluun ja että kaikki nämä mallit on maalattu eikä kiinnitetty se on upea ja saat arvostamaan työtä enemmän. Se voi olla yksinkertaista, mutta kaikkien yksityiskohtien maalaaminen ei ole 20 minuutin työ, tämä kestää jonkin aikaa, mutta lopulta sinulla on kauniit kynnet joka tilanteeseen.\n5. Perhonen kukka suunnittelu\nOlen varma, että tämä perhosmalli kiinnitti katseesi välittömästi, koska se lisätään vain kahteen naulaan kättä kohti, kun taas muilla on kaunis oranssi kärki ja se sopii täydellisesti yhteen loistavan suunnittelun aikaansaamiseksi ja tämä malli toimii hyvin, jos sinun täytyy mennä tapahtumaan tai vain siksi, että pidät siitä. Tämä on enemmän kesämalli ja näyttää hyvältä kaikkien kesämekkojen kanssa. Teknikon löytäminen maalaamaan tämän voi osoittautua hieman vaikeammaksi, koska nämä mallit sisältävät paljon yksityiskohtia ja vievät aikaa, mutta jos sinulla ei ole aikaa, saatat haluta löytää joku, joka voi tulostaa sen.\n6. Hupaisa muotoilu\nHaluatko tuntea itsesi jälleen lapseksi, niin tämä malli saattaa olla sinulle? Tämä ei todellakaan ole tyylikäs tai tyylikäs muotoilu, mutta se on hauska katsella ja olla, jos haluat hieman oikukas muotoilu. Tämä saa sinut tuntemaan olosi onnelliseksi, kun katsot kynsiäsi alas, se on varsin värikäs muotoilu, eikä se ehkä ole niin vaikea tehdä eikä kestä vuosia\n7. Polka dot -perhosia\nVaikka tämä malli saattaa näyttää yksinkertaiselta ja yksinkertaiselta, se ei ole sitä. Perhosissa ja kukissa on melko vähän yksityiskohtia, ja tämä ei todellakaan ole yksi amatöörien näköisistä malleista, kyllä siinä on hauskaa elementtiä, mutta se on hauskaa näyttämättä lapselliselta, ja se johtuu pääasiassa yksityiskohdista, joita jokaisella elementillä on. Rakastan tätä muotoilua yksinkertaisesti siksi, että se ei ole liian dramaattinen, mutta myös kaukana tasosta. Tämä voi myös olla puolimuodollinen muotoilu ja loistava muotoilu jokapäiväiseen, mikä sopii melkein mihin tahansa tapahtumaan.\n8. Neon -siivet\nEnsimmäinen asia, joka kiinnittää huomionne, ovat neonvärit, joihin teknikko on ehdottomasti maalannut, ja se on oikea -aikainen prosessi, jossa on kaikki pienet yksityiskohdat ja myös värien saaminen oikeaan, tämä ei ehkä ole asia, jonka jokainen kynsiteknikko ottaa vastaan. ei ole yllättävää, että tämä saattaa näyttää helpolta, mutta sen näyttäminen todelliselta vie aikaa.\nTämä on kaunis ja värikäs, mutta myös siinä on hieman kesäinen tunnelma, mutta ehkä muuttaa värejä hieman, jos sinulla on virallinen tapahtuma.\n9. Hämmästyttäviä perhosia\nMietitkö vain WOW vai olinko se vain minä? Tämä on aivan upea ja siinä on yksinkertaisesti tyylikäs mutta hauska tunne. Tämä vie varmasti paljon aikaa ja sinun on löydettävä ammattitaitoinen kynsiteknikko tämän suunnittelun toteuttamiseksi. Tämä voi olla myös melko kallis muotoilu, mutta voi luoja, se näyttää niin hyvältä, ehkä juuri väri saa minut rakastamaan sitä.\n10. Niin yksinkertaista\nTämä muotoilu on itse asiassa aivan hämmästyttävä, koska yksi perhonen per käsi -muotoilu näyttää todella hyvältä ja korostaa valtavasti perhosta ja sen maalaamiseen liittyviä yksityiskohtia. Tämä saattaa näyttää melko yksinkertaiselta suunnittelulta, mutta se sopii kaikkiin tilaisuuksiin ja näyttää hyvältä kaiken kanssa. Ne ovat loistava valinta, jos et halua kynsiesi näyttävän liian valmiilta ja kiireisiltä, tämä on silmäänpistävä muotoilu.\n11. Kevyt ja kaunis\nTämä on loistava muotoilu, jos etsit jotain, joka ei ole niin kirkas vaalealla värillä ja yksinkertaisella mutta kauniilla muotoilulla, tämä on yksi kynsitaide, joka ei ärsytä sinua muutaman päivän kuluttua. Vaaleat värit, joissa on vain pieni kirkas perhonen ja hieman glitteriä, ovat erittäin naisellinen ja minimalistinen muotoilu, mutta samalla tavalla se tekee lausunnon. Tämä on jotain, mitä useimmat naiset käyttävät ja rakastuvat, sen tekeminen ei kestä ikuisesti ja sen ylläpitäminen voi olla melko helppoa.\nAivan loistava muotoilu ja se näyttää yksinkertaiselta, perhosten yksityiskohdat riittävät saamaan tämän näyttämään hyvältä. ja siinä on yksityiskohtia, tämä saattaa olla täydellinen muotoilu.\n13. Yksityiskohtaiset perhoset\nNämä mallit ovat yksinkertaisesti uskomattomia yksityiskohdat ovat vain hämmästyttäviä. Nämä voivat olla tarroja, mutta jotkut kynsiteknikot pystyvät maalaamaan tämän, mutta varoitan vain, että olet paikalla jonkin aikaa, kun tämä määrä yksityiskohtia ei tapahdu viidessä minuutissa. Valkoinen on loistava tausta, koska se ei vie huomiota perhosilta.\n14. Yksi perhonen\nJos olet yksi niistä tytöistä, jotka haluavat pitää sen yksinkertaisena yhtä sormea lukuun ottamatta, tämä sopii sinulle. Perhonen on vain WOW yksityiskohdat ovat hämmästyttäviä ja värit sopivat niin hyvin. Kun ajattelen perhonen, nämä värit tulevat mieleen epäilemättä. Tämä on jotain, joka sopii erinomaisesti kaikille, jotka pitävät yksinkertaisista ranskalaisista vinkeistä, joissa on vain vähän taidetta.\n15. Kiireinen mutta kaunis\nNykyään uusi trendi tekee jokaiselle kynsille jotain erilaista, ja vaikka tämä voi olla hieman liikaa useimmille meistä, en voi valehdella, että tämä näyttää hyvältä, kun se tehdään oikein, mutta se on erittäin kiireinen muotoilu, jossa on paljon elementtejä ja paljon yksityiskohtia, joten tämä ei välttämättä sovi kaikille.\n16. Lyhyet kynnet\nKaikilla ei ole pitkiä kynsiä, ja vahinkojen takia kynnet tekevät tästä upean suunnittelun lyhyille kynsillesi. Se näyttää hyvältä, mutta ei liioiteltu, yksityiskohdat saattavat kestää jonkin aikaa, mutta ne eivät jätä sinua istumaan tuntia.\n17. Paljon jalokiviä\nTämä on bling -muotoilu, jossa on paljon jalokiviä ja värejä, mutta siinä on silti yksityiskohtia ja se näyttää hyvältä, jos pidät blingistä. Tämä on myös yksi niistä malleista, jotka voivat olla liikaa joillekin ihmisille.\nTämä on erittäin värikäs, siinä on joitain yksityiskohtia, mutta värit vievät aikaa täällä, ei aivan muotoilu, se näyttää hyvältä, mutta se ei ole malli, jonka kaikki pukeutuisivat purppuraan ja siniseen, näyttää hämmästyttävältä ja se on kaunis, mutta värit tekevät siitä hieman kiireisen, ja se saattaa kohdata jotain enemmän nuoremmalle sukupolvelle\n19. Hauskaa perhosten kanssa\nTämä on malli, jossa on pieniä yksityiskohtia ja paljon perhosia per sormi, joten tämä vie aikaa, ellei sitä tehdä kynsitaidetulostimella tai tarroilla, mutta maalaamalla tämä on erittäin ajankohtainen prosessi, koska yksityiskohdat ovat erittäin pieniä.\n20. Mielenkiintoinen muotoilu\nTämä ei ole normaali muotoilu, se on melko ainutlaatuinen ja abstrakti, mutta ei kuitenkaan yli tehty. Se näyttää mielenkiintoiselta ja se on tehty niin hyvin\n21. Hyvin yksinkertainen\nOtsikko kertoo kaiken, että se on niin yksinkertainen muotoilu ja kimallusosa tarjoaa juuri tarpeeksi yksityiskohtia tämän erottamiseksi.\n22. Helppo tehdä\nTämä voi olla joku, joka yritti tehdä sen itse tai ystäväsi, mutta silti se on silti mukavaa, se on siipi, joka voidaan tehdä kynsitaidekynilläsi tai pienillä siveltimilläsi ja pisteytystyökalulla.\n23. Vintage perhosia\nTämän on täytynyt kestää vuosia, jos se on maalattu, ja muotoilu ja yksityiskohdat ovat aivan uskomattomia. Tämä saattaa olla painettu, mutta se näyttää maalatulta ja tekee tästä hämmästyttävän.\nTämä on vielä yksi abstrakteista malleista, jotka ovat varsin värikkäitä, mutta joita käyttää vain rajoitettu määrä ihmisiä.\n25. 3D -suunnittelu\nVaikka tämä näyttää aivan upealta, sinun on käytettävä sitä vain erityistapauksessa, koska nämä saattavat osoittautua ärsyttäviksi ja hankalaksi päivittäiselle ulkoasulle, koska 3D -taide erottuu paljon.\n26. Mielenkiintoista mutta kiireistä\nTämä on niin kaunis muotoilu ja näyttää yksityiskohtaiselta, mutta se on erittäin kiireinen ja jos et etsi perhosta, kaipaat sitä.\n27. Vaaleanpunaiset siivet\nTäällä on paljon tapoja saada perhossiipiä, jotka on suunniteltu melko vaaleanpunaiseksi. 28. Siniset siivet\nTämä sinisen siiven muotoilu on myös varsin mukava ja saamasi ombre -väritehoste vie sen aivan uudelle tasolle.\n29. Kimaltelevat siivet\nTämä kimaltava muotoilu vain erottuu ja näyttää hyvältä, se on tehty erittäin hyvin ja näet, että he käyttivät aikansa hyvin. Tämän tein niistä, jotka saavat kaikki haluamaan nämä kynnet.\n30. Suuri perhonen\nJos pidät kimaltelevista kynsistä, sinun on rakastettava tätä. Se näyttää yksinkertaiselta, mutta se on hienoa ja yksi perhonen tekee tästä näyttävän täydelliseltä kaikkiin tilaisuuksiin.\nNämä ovat vain joitain hämmästyttäviä malleja, joita saat, ja siellä on hienoja DIY -ideoita, jos olet valmis kokeilemaan joitain.\n‹ 47 a leginspiráltabb Cornrow frizurák közül 2021 -re\t› 82 от най -красивите пикси на всички времена\nBagning af cupcakes – 30 klassiske ideer til skønne og lækre muffins


Teräspinnat pohjamaalataan FERREX AQUA ruosteenestomaalilla. Muut uudet ja aikaisemmin maalatut pinnat pohjamaalataan BIORA 3 pohja- ja kattomaalilla tai maalataan suoraan BIORA BALANCE:lla. Ennen käyttöä maali sekoitetaan huolellisesti. Maalia ohennetaan tarvittaessa vedellä. Varaa yhtenäistä pintaa varten riittävä määrä maalia samaan astiaan. Näin vältät sävyerojen syntymisen. Maali levitetään telalla, ruiskulla tai siveltimellä 1 - 2 kertaan. Sopiva ilmattoman ruiskun suutin on 0,017 - 0,021".


Roxx Deckerin elokuvablogi: elokuuta 2011\nMovie Monday #13 - Ihan naurettavaa...\nJaaa tämän viikkoinen Movie Monday-haaste otetaan vastaan tällä sekunnilla ja samalla sekunnilla kirin myös nämä haasteet kiinni, joten jee! Yksi miniaalto sille! Nyt asiaan.\nTämän viikkoinen haaste käskee kirjoittamaan jostakin älyttömän hauskasta kohtauksesta, joka naurattaa kerta toisensa jälkeen! Näitähän elokuvia on taas vaihteeksi miljoonia eikä elokuvan välttämättä tarvitse olla edes komedia. Itseasiassa minusta tuntuu että huumorikohtaukset naurattavat enemmän jos ne eivät sisälly varsinaiseen komediaelokuvaan.\nNyt kuitenkin, kaikista maailman elokuvista huolimatta, päädyin Perttu Lepän ohjaamaan Pitkä Kuuma Kesä-elokuvaan. Sitäpaitsi tämä elokuva pitää sisällään moniakin kohtauksia, jotka sopivat tähän hetkeen ja tähän haasteeseen.\nMutta nyt vaikka kaikki varmasti olettavat että aion puhua ehdottomasti suosikkihahmostani Jimistä ja hänen valloittavista sutkautuksistaan, en puhu. Kääntäkäämme katse aina ja ikuisesti kännissä olevaan Kukkoseen. Elokuvan alkupuoliskolla on kohtaus, jossa Kukkonen on kiivennyt kännipäissään puuhun ja huutelee sieltä kovaan ääneen "Viinaaaaa! Tupakkaaaa! Seksiääää!". Noh, kyllähän tämä ensimmäisellä katsomiskerrallakin nauratti ja naurattaa tietenkin edelleen. Nykyään tosin nauruun liittyy eräs sattumus muutaman vuoden takaisesta Juhannuksesta. Jep, löysin itseni huutamasta auton ikkunasta ohikulkijoille noita kolmea sanaa. Ehkei siitä sen enempää..\nMutta loistava elokuva, loistava kohtaus ja, kuten uskotte, joka ainut kerta naurattava kohtaus!\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 0.11 Ei kommentteja:\nElements: Movie Monday, Perttu Leppä, Pitkä Kuuma Kesä\nNoniin ja heti perään seuraavaa niin pääsen vielä tänään kirjoittamaan tämän päivän oikean Movie Monday-haasteen! Viime viikon haasteenahan tosiaan oli kirjoittaa siitä omasta lempinäyttelijästä ja minä päätin nyt tähän merkintään valita kaksi näyttelijää! Tai näyttelijän ja näyttelijättären.\nNäyttelijättären valitseminen oli älyttömän vaikeaa ja kävin mielessäni läpi Natalie Portmanin, Nicole Kidmanin, Meryl Streepin, Helena Bonham-Carterin, Liv Tylerin, Cate Blanchettin.. Ja sitten iski karu totuus; en ole nähnyt noilta upeilta näyttelijöiltä tarpeeksi elokuvia voidakseni sanoa kuka heistä olisi se kaikista ihanin näyttelijätär. Niinpä pienen mutkan kautta päädyin yhteen ehdottomaan suosikkiini; Michelle Rodrigueziin.\nMonet pitävät Rodriguezia aika tyhjänpäiväisenä näyttelijänä, koska hänet muistetaan varmaan kaikista parhaiten Lettyn roolista Fast and the Furious-sarjassa eivätkä ne elokuvat loppupeleissä ole kovin kummoisia.. Vaikka allekirjoittanut onkin menettänyt sydämensä sille sarjalle nimenomaan Rodriguezin ja tuon vastanäyttelijän Vin Dieselin takia.\nRodriguez on monille tuttu myös tv-sarjasta Lost, joka pyöri televisiossa kuuden kauden voimin. Rodriguez näytteli silloin ärsyttävääkin ärsyttävämpää Ana Luciaa. Vuonna 2009 Rodriguez sai myös lisää näkyvyyttä ja ehkä hieman asiallisemmankin roolin maailman yhdestä suurimmista elokuvista; Avatarista! Tuossa spektaakkelissa Rodriguez näytteli ihmispilottia, Trudya.\nItse rakastuin Rodrigueiin Fast and the Furiousin ensimmäisen osan yhteydessä ja kyseisen elokuvan jatko-osien sekä muiden elokuvien sekä Lostin myötä rakkaus on vain syventynyt. Voisin siis väittää etät Michelle Rodriguez on rakkain naisnäyttelijä minulle!\nMiesnäyttelijän valitsemisen kohdalla ei ollut yhtä suuria vaikeuksia kuin naisnäyttelijää valitessa, joskin kävin mielessäni läpi Hugh Jackmanin lisäksi myös Heath Ledgerin, Johnny Deppin, Viggo Mortensenin, Andy Serkisin, Jack Nicholsonin, Antonio Banderasin, Christian Balen ja moonta muuta.\nHugh Jackman oli kuitenkin melko itsestäänselvä valinta tässä kohtaa, koska en nyt muista olenko nähnyt yhtään huonoa roolisuoritusta kyseiseltä mieheltä. Kaikista tunnetuin Hugh Jackman-rooli taitaa olla X-Menien Wolverine. Kaikille varmasti tulee ensimmäisenä Jackmanista mieleen pitkät kynnet ja raju tukka. Omalla kohdalla ensimmäinen Jackman-elokuva kuitenkin oli Van Helsing ja rakkauttahan se oli ensisilmäyksellä. X-Menit taisi tulla seuraavaksi. Viimeisen niitin Hugh Jackman-rakkauteeni iski kuitenkin vuonna 2008 ilmestynyt Australia-elokuva, missä Jackman näytteli yhdessä Nicole Kidmanin kanssa. Oikeastaan juuri Australia-elokuvan roolihahmo Drover oli syy miksi nyt kaiken kaikkiaan päädyin juuri Jackmaniin. Drover hakkaa kaikki Wolverinet ja Van Helsingit mennen tullen. Hugh Jackman on kingi ja Michelle Rodriguez kuningatar!\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 17.35 Ei kommentteja:\nElements: Australia, Avatar, Fast and Furious, Hugh Jackman, Lost, Michelle Rodriguez, Movie Monday, Van Helsing, Wolverine, X-Men\nMovie Monday #11 - Ärsyttävin elokuvahahmo\nOlen tehnyt kärpäsestä härkäsen miettiessäni tätä Movie Mondayn yhdettätoista haastetta ja ensimmäinen ajatukseni oli Harry Potter-sarjan ärsyttävistä ärsyttävin päähenkilö, joka sattuu olemaan ärsyttävä vain elokuvissa muttei kirjoissa. Seuraavaksi ajattelin että "Hei! Twilight-elokuvat käsittävät ainoastaan ärsyttäviä hahmoja!". Sitten ajattelin että josko kirjoittaisin elokuvista huolimatta maailman ärsyttävimmästä sarjahahmosta, Hopeanuolen pojasta Weedistä.\nSitten totesin että ei, kirjoitan Harry Potter-sarjan Ginny Weasleystä.\nBonnie Wright näyttelee Harry Potter-elokuvissa Weasleyn perheen nuorimmaista lasta ja perheen ainoaa tytärtä, Ginny Weasleyä. Muistan että hahmo oli jo kirjoissa älyttömän turhauttava ja aivan mahdottoman ärsyttävä. Mutta, jos mahdollista, Wrightin esittämä Ginny on vielä kirjan Ginnyäkin ärsyttävämpi.\nHahmo esiintyy ensimmäisen kerran Viisasten Kivi-elokuvassa, jossa pieni tyttö roikkuu äitinsä kädessä ja ujona tuijottaa suurta ja mahtavaa Harry Potteria, joka on pyytänyt tuon äidiltä neuvoa kuinka päästä asemalaiturille. Jatkossa seuraamme tämän Harry Potter-fanitytön raivostuttavan ujoa ja ilmeetöntä käytöstä joka ainoassa elokuvassa.\nEniten Ginnyssä ärsyttää se, että ensin tuo on oikeasti kirjoissa ja elokuvissa esiintyvä Harry Potter-fani ja seuraavassa hetkessä tuo on umpirakastunut tuohon poikaan-joka-elää. Ginny on myös raivostuttavan kaikkitietävä ja täydellinen. Onhan Hermione Grangerkin yhtä kaikkitietävä ja täydellinen, muttei kuitenkaan juuri ärsytä katsojaa. Ginny sen sijaan.. Ei muuta te ekuin keskittyy olemaan ärsyttävä. Nyt on pakko vielä avautua Rowlingin kirjoittamasta epilogista, joka oli kuin piste iin päälle. Seuraa siis SPOILER!!\nGinny ja Harry menevät yhteen, mikä on itsessään jo oksettavaa. Kuvitelkaa itsenne menemään naimisiin parhaan kaverinne pikkusiskon/veljen kanssa. Toisekseen vaikka kaikki tätä ajatustapaa vihaavatkin; Harry ja Ginny parina ovat kuin Harryn vanhemmat; Ginny on ilmetty Lily ja Harry taas ilmetty isänsä James. Nuo saavat kolme lasta, joiden nimet ovat kamalinta maailmassa.\nVoin vain kysyä yhden kysymyksen; mitä helvettiä Rowlingin päässä liikkui kun hän loi Ginny Weasleyn ja vei hänet vielä vihille Harry Potterin kanssa? Entä miten Bonnie Wright ei onnistunut saamaan yhtään erilaista ilmettä aikaiseksi kahdeksan elokuvan aikana? Näitä ihmeitä on syytä mietiskellä ja näin ollen totean Ginny Weasleyn koko elokuvamaailman ärsyttävimmäksi hahmoksi!\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 17.05 Ei kommentteja:\nElements: Bonnie Wright, Harry Potter, J.K. Rowling, Movie Monday\nNyt kiriminen läheteään loppusuoralle, koska Movie Monday-haasteissa ollaan jo toissa viikossa eli nyt kysellään kuka olisin ja missä olisin, jos saisin itse valita! Ja uskokaa tai älkää, tätä kysymystä helpompaa ei kai voisi ollakaan. Vastaus on yksinkertainen ja juontaa juurensa jo vuoteen 2001, jolloin myös loin ensimmäisen oman hahmoni ja yllätys yllätys, tämä hahmo sijoittui J.R.R. Tolkienin ja Peter Jacksonin toteuttamaan Keski-Maahan! Pääsen kirjoittamaan elokuvista vielä vaikka kuinka monta kertaa, koska ne ovat niin suuri osa elämääni. Kerron nyt kuitenkin vaikka olisin toki voinut valita myös J.K. Rowlingin Potter-maailman, mutta en.. suostuisi menemään niihin elokuviin. BookMonday-meiningissä voisin sinne uppoutua yhtälailla kuin Keski-Maahankin.\nJos pitäisi Keski-Maan paikoista alkaa itsessään valitsemaan joku tietty paikka niin mitä suurimmalla todennäköisyydellä eksyisin Synkmetsään asustelemaan ja näin ollen tottakai olisin yksi Synkmetsän haltioista. Kaikella kunnioituksella mutta en viitsisi olla örkki tai hiisi, koska ne kuolevat alta aikayksikön aina. Peikot taas ovat rumia vaikka älykkyysosamäärämme varmaan kohtaisivatkin aika hyvin.\nElokuvissahan Synkmetsästä ei kerrota juuri muuta kuin että Legolas on sieltä kotoisin, mutta tietämättömille sanottakoon että se on Keski-Maan kolmesta haltiavaltakunnasta se kaikista suurin ja.. pimein. Aika vaikeasti selitettävissä mutta yleensä mielletään että haltia-asumuksia on nykyään enää Rivendell, Lórien ja Synkmetsä. Synkmetsä kiinnostaa minua siksi eniten että se on varmaan kahden muun haltiapaikan tavoin älyttömän kaunis paikka, muttei kuitenkaan niin turvallinen ja niin rauhaisa kuin esim. Rivendell. Kaipaisin jotain actionia elämääni ja luulisin että siellä pääsisin kaikista suurimmalla todennäköisyydellä mähinöimään örkkien kanssa aina kun siltä tuntuisi. Nyt kun Peter Jackson ohjaa paraikaa Tolkienin toista kirjaa, The Hobbitia, josta ilmestyy kaksiosainen elokuvasarja ensi vuonna ja seuraavana vuonna, silloin pääsemme tutustumaan Synkmetsään paremmin. Bilbohan tosiaan matkaa 13 kääpiöystävänsä kera Synkmetsän halki kohti Yksinäistä vuorta. Sitä odotellessa! Toivottavasti Synkmetsä vastaa näkemyksiäni, mutta luotan täysin Jacksoniin ja siihen että se mies osaa tehdä Synkmetsästä Synkmetsän näköisen! Puolentoista vuoden päästä voinenkin siis muuttaa sinne.\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 17.08 Ei kommentteja:\nElements: Harry Potter, J.K. Rowling, J.R.R. Tolkien, Peter Jackson, The Lord of the Rings\nMovie Monday #9 - Mikä fiilis!\nMeinasin kirjoittaa tämänkin haasteen kohdalla animaatiosta, mutta sitten totesin pienessä mielessäni että tämä blogi on nyt täynnä animaatioita joten valitaanpa välillä jonkinsortin näytelty elokuva! Lyhyen pohdinnan jälkeen päädyin valitsemaan Stephen Herekin ohjaaman seikkailuelokuvan, 101 Dalmatialaista. Kyseessähän ei siis todellakaan ole Disneyn animaatio vuodelta 1961 vaan nimenomaan tämä näytelty versio vuodelta 1996.\nSyy miksi valitsin juuri tämän elokuvan tänään, on se että olin 6 vuotias nähdessäni tämän elokuvan ensimmäisen kerran. Se ei suinkaan ole ainoa syy; tämä elokuva oli ensimmäinen elokuva, jonka näin elokuvateatterissa ilman että äiti oli mukana. Eikä siinä vielä kaikki! Tämä oli myös ensimmäinen elokuva, jonka kävin katsomassa pojan kanssa! No, poikahan oli tietenkin äitini entisen luokkalaisen poika ja kaiketi vuotta minua vanhempi. Ja voi olla että vanhempamme olivat kuitenkin mukana salissa katsomassa elokuvaa ja vahtimassa meitä, mutta muistelisin etteivät olleet ja että äiti odotti meitä autolla kun elokuva loppui. Ja oi, oodi Kuusankosken Studio123-teatterille ja ykkössalille! Se on se kaikista isoin sali ja sieltä on jännät portaat alakertaan!\nNoh, sinänsä tämä elokuva ei herätä mitään sen kummempia tunteita muuta kuin muiston siitä kuinka ne kaksi roistoa tippuivat sähköaidan tai piikkiaidan päälle haarusilteen ja kuinka sille sitten naurettiin kuusi vuotiaana! Ja varmasti naurettaisi nytkin, kiitos tuon ihanan muiston.\nSinänsä harmillista on se etten muista tästä elokuvasta juuri paljoakaan koska en ole nähnyt tätä miljoonaan vuoteen! Minulla on tämä kyllä vhs:nä jossakin Oravalassa, mutta en tiedä missä siellä enkä tiedä itseasiassa enää onko se edes ehjä. Täytyy jostain yrittää kaivaa tämän dvd-versio ja katsoa sitten uudestaan.\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 23.51 Ei kommentteja:\nElements: 101 Dalmatialaista, Movie Monday, Studio123\nNyt olen ikävä ihminen ja skippaan kaksi edellistä Movie Monday-haastetta, koska en yksinkertaisesti koe nähneeni vielä tarpeeksi klassikkoelokuvia osatakseni nimetä sitä kaikista tylsintä. En itseasiassa ole vielä kai nähnyt mitään tarpeeksi tylsää.. Gone but not forgotten-haasteessa taas piti kertoa jostakusta minuun vaikuttaneesta näyttelijästä, joka on kuollut. Tällä hetkellä on olemassa vain yksi näyttelijä, jonka poismenoa suren mutta en koe voivani kirjoittaa hänestä tekstiä. Tajusin näyttelijän hienouden vasta liian myöhään ja koen että hänestä kirjoittaminen loukkaisi kyseisen näyttelijän muistoa.\nSiirryn siis suoraan kirjoittamaan lapsuuden sankaristani, mikä sen sijaan ei ollut yhtään vaikea haaste!\nItseasiassa nyt kyse ei ole elokuvan hahmosta vaan pikemminkin.. TV-sarjan. Mutta elokuva tai sarja, tämä anime ja sen päähenkilö ovat varmasti vaikuttaneet elämääni kaikista eniten aivan lapsuudesta saakka! Taisin itseasiassa olla 4 tai 5 vuotias kun ensikerran tämän sarjan näin ja se selittäneekin ehkä joitakin outoja ajatuksiani.\nKyseessähän on tietenkin Yoshihiro Takahashin uskomatontakin uskomattomampi HOPEANUOLI, jonka myöhemmin (siis paljon myöhemmin) opin tuntemaan melkein yhtä hyvin Ginga: Nagareboshi Gininä. Jos voin sanoa olevani jonkun asian fani niin sitten Hopeanuolen!\nMutta nyt itse hahmoon. Valitsin tämän hahmon, koska en voi muistaa kuinka usein sitä lapsena tuli kavereiden kanssa tapeltua siitä kuka saa olla leikeissä Hopeanuoli. En myöskään jaksa muistaa kuinka monta kertaa hyökkäsimme kavereiden kanssa mummoni pihalla seisovien 4 jättiläismännyn kimppuun kuvitellen niiden olevan Akakabuto ja hänen kolme liittolaistaan. En myöskään pysty sanoin kuvailemaan sitä riemua kun joskus yläasteella ollessani kuulin että leikkaamaton Hopeanuoli-boxi on saapunut Suomeen! Pitihän se tilata saman tien ja maksoin siitä muistaakseni 89,95 euroa + postimaksut. Seuraavalla viikolla boxi taisi löytyä Anttilan hyllystä alle 50 eurolla. Mutta koska boxi piti saada heti, se tilattiin heti.\nEn myöskään jaksa muistaa kuinka monta sataa sivua olen kirjoittanut fanfictionia tästä samaisesta sarjasta.\nHopeanuoli ei nyt myöhemmällä iällä tosin ole enää se suosikkihahmoni tästä sarjasta, mutta silloin lapsena.. Silloin kukaan ei ollut kovempi jätkä kuin Hopeanuoli. Hei, se osasi sukunsa "kuolettavan iskun" ja kaatoi Akakabuton! Ja sitten siitä tuli Japanin suurimman koiralauman johtaja! Voiko coolimpaa ollakaan?\nVastaus: Ei voi. Siksi Hopeanuoli.\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 23.26 Ei kommentteja:\nElements: Hopeanuoli, Movie Monday, Yoshihiro Takahashi\nTämä on niin älyttömän vaikea aihealue että se katkaisi tämän kirisimiseni vähäksi aikaa, koska en yksinkertaisesti voinut taaskaan keksiä vain yhtä! Jotenkin tuntuu että päähän jää puolet elokuvien biiseistä. Ja eihän se paha asia ole. Toisen ongelman muodosti se ettei minulla ole hajuakaan, mitä biisejä ne ovat saatika mitenkä löytää ne. Ja kolmannen ongelman tuotta ase etä useista elokuvista jää hyvin monet biisit päähän varsinkin jos elokuvat on katsonut noin triljoona kertaa. Ja kaikki nämä ongelmat tuntuvat löytyvän mm. Taru Sormusten Herrasta-trilogiasta, johon liittyy myös se ongelma etten haluaisi kirjoittaa kyseisestä trilogiasta mitään vielä, koska suunnitteilla on kunnon maratoni siihen liittyen. Joten saatte kuulla/lukea siitä vielä paljon tämän blogin yhteydessä. Jättäkäämme siis TSH aivan oman onnensa nojaan toistaiseksi ja yrittäkäämme keskittyä joihinkin muihin elokuviin, joihin liittyvät nämä samat ongelmat.\nItseasiassa nyt kun aloin ajattelemaan niin soundtrackithän kattavat kaikki kappaleet, mitä elokuvissa esiintyy, joten.. Hah! Voinen pitäytyä kokonaan piirretyissä ja näin ollen välttää ankean "en tiedä biisin nimeä, joten en voi linkittää sitä tähän"-ajatuksen. Keskittykäämme siis piirrettyihin!\nDisney's Tangled Music Video "Something That I Want"\nTämän ensimmäisen biisin valitsin, koska siihen liittyy kaikista hienoin muisto ikinä! Tai no ainakin sinä aikana kun työskentelin pääsääntöisesti Studio123:ssa. Elokuvan jälkeen piti laskeutua raput alas keräämään 3D-laseja ja mikä olisikaan hienompaa kuin kävellä tämän biisin tahdissa ne alas samaan aikaan kun valot syttyvät ja ihmiset nousevat penkeistään..\nSpirit - This Is Where I Belong (Finnish)\nSpiritin kaikki biisit ovat älyttömän tarttuvia, kuuli ne sitten suomeksi tai englanniksi mutta minä itse pidän enemmän siitä että piirretyt/animaatiot katsotaan suomeksi. Kai se on lapsuudesta jäänyt juttu. Joka tapauksessa, Spiritin biisit ovat uskomattomia ja se ihminen, jonka päähän nämä biisit eivät jää pyörimään, se olkoon idolini itsekurinsa takia.\nQuest For Camelot - On My Father's Wings - Finnish\nTähän biisin päähän jäämiseen on ainoa syy se että olen katsonut elokuvan vähintään tuhat ja yksi kertaa. Sain tämän käsiini ensimmäisen kerran silloin kun olin 7-vuotias ja (seuraa avautuminen) isäni oli juuri vähän aikaa sitten kuollut. Voitte siis uskoa että tälläinen elokuva, tälläinen biisi iski siihen pieneen muksuun kuin.. nyrkki silmään! Paitsi positiivisessa mielessä..\nThe Lion King - My Lullaby (Finnish)\nKaikki pahislauluthan ovat mitä tarttuvimpia kaikissa animaatioissa, mutta jotenkin tämä biisi on iskenyt minuun.. Ehkä jopa enemmän kuin Leijona Kuningas ykkösessä Scarin pahislaulu. Ja kyllä, tämä jää päähän. Kuunnelkaa vaikka!\nAnastasia - Once Upon a December (Finnish)\nJa viimeisimmäksi biisiksi valitsin nyt uskomattoman Anastasia-elokuvan biisin, jonka toivon mukaan kaikki ovat kuulleet ja nähneet! Tämä biisi toimii sekä englanniksi että suomeksi, mutta myös venäjäksi! Kannattaa siis tutustua variaatioihin!\nVoisin jatkaa listaa loputtomiin, koska suurin osa animaatioiden biiseistä ovat mitä tarttuvimman laatuisia! Mutta lopetan, koska nyt iski auttamatta hirveä hinku katsoa jokin noista elokuvista. Tuskin katson juuri nyt, koska selvitin juuri Kuninkaan Puheen, mutta menen youtubeen.. kuuntelemaan lisää elokuvien biisejä. Tehkää te samoin!\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 16.07 Ei kommentteja:\nElements: Anastasia, Kaksin Karkuteillä, Leijonakuningas, Movie Monday, Quest for Camelot, Spirit, Studio123\nYksinelämisen riemuvoitto on se, kun saat elokuvaa katsoessasi näyttää kaikki tunteet ilman että kukaan katsoo sinua oudoksuen. Joskin voin melkein nyt nähdä teidän lukijoiden katseet kun luette seuraavaa ja sekös vasta outoa onkin.\nTänään katsoin Kuninkaan Puheen ja noh, ei kai tule enää tässä vaiheessa yllätyksenä se että tippa linssissähän täällä istuttiin. Se tuskin yllättää ketään, mutta oudoksuvia katseita ja useampaan kertaan lukemista voipi aiheuttaa se että taputin elokuvan loppupuolella, koska kaikki muutkin taputtivat tuoreelle Kuningas Yrjö VI:lle.\nEhkei tämä kuitenkaan ollut niin outoa, kuin olisin kuvitellut.. Tai siis olettehan tekin elokuvahörhöjä, eikö? Ja te, jotka olette nähneet Kuninkaan Puheen, te varmasti ymmärrätte miksi oli pakko taputtaa mukana! Ja te taas, jotka ette ole elokuvaa nähneet, nyt kipin kapin kauppaan!\nTom Hooper ei turhaan ansainnut oscariaan tämän elokuvan ohjaamisesta eikä elokuva turhaan voittanut samaista pystiä vuoden 2010 parhaana elokuvana. Eikä voi tietenkään jättää mainitsematta että Colin Firth ansaitsi hänkin miespääosan pystin samaisena vuonna. Ainiin! Rohmusipa elokuva parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen oscarinkin, joten 4 oscaria! Se itsessään kertoo jo hyvin paljon elokuvan laadusta!\nElokuvan parasta antia ovat ehdottomasti Colin Firthin lisäksi Geoffrey Rush, joka näytteli Lionel Loguea, kuningas Yrjö VI:n tai tuttavallisemmin Bertien puheterapeuttia. Naispääosissa nähdään uskomaton Helena Bonham-Carter, joka taas näytteli Bertien vaimoa Elizabethia. Elokuvassa keskitytään lähes kokonaisuudessaan Lionelin ja Bertien kasvavaan ja aika-ajoin hieman pokkuroivaan ystävyyssuhteeseen, joka syntyy Elizabethin saatettua miehensä Lionelin vastaanotolle. Aluksi Bertie vaatii Lionelia puhuttelemaan häntä arvonsa mukaisesti, mutta loppujen lopuksi ystävyys ja luottamus vie voiton ja kuningas muuttuu Bertieksi ja tohtori Lioneliksi. Kaunis tarina ystävyydestä ja kasvamisesta, ja etenkin omien pelkojensa voittamisesta.\nMuistan kun kävin tämänkin elokuvan katsomassa teatterissa silloin aikanaan. Ennakkoluuloja oli ja paljon olikin, koska en jaksanut uskoa että kuninkaan puheesta saisi mitään mielenkiintoista pätkää aikaiseksi. Myönnän typeryyteni ja kadun että koskaan epäilin tätä elokuvaa. Tuskin oscar-ehdokkuuksia ja myöhemmin palkintoja saa mikään kovin turha teos, eikö? No elokuva vei minut mukanaan ja rakastuin siihen. En onnistunut kävelemään kaupan dvd-hyllyn ohi kuin kerran ja tämä tarttui mukaani. Itkin silmät päässäni elokuvissa ja istuin tippa linssissä kotisohvalla. Taputin elokuvan mukana, mitä en ole koskaan ennen tehnyt. Tämä elokuva on ehdottomasti katsomisen arvoinen pätkä!\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 15.00 Ei kommentteja:\nElements: Colin Firth, Geoffrey Rush, Helena Bonham-Carter, Kuninkaan puhe, oscar awards, Tom Hooper\nTämä tehtävä on omalla kohdallani täysin mahdoton, koska kun katson elokuvan elokuvateatterissa, itken silmät päästäni melkein aina. Oikeastaan jos kokemus ei saa meikkejäni leviämään, voin todeta elokuvan täysin turhaksi. Tälläisiä kokemuksia on ollut nyt.. kaksi vähän ajan sisällä. Pirates of the Caribbeanin neljäs osa ja tämä uusin supersankarielokuva, Green Lantern. Siinäpä kaksi elokuvaa, jotka eivät saaneet aikaan juuri minkäänlaista tunnetta. Korkeintaan kyllästymistä. Pirates of the Caribbeanit olivat hyviä silloin kun niitä oli vain yksi trilogia, nyt kun Jack on päähenkilö niin homma maistuu enemmän puulta. Ja Green Lantern oli vain huono.\nMutta tosiaan kohdallani on mahdotonta valita vain yhtä elokuvaa, jonka aikana olisin itkenyt silmät päästäni joten päätin tehdä tälläisetn top5:n. Viisi elokuvaa viime vuosilta, joiden aikana itken lähes poikkeuksetta. Aloitetaan numerosta 5.\n5. The Last Samurai\nEdward ZwickEdward Zwickin vuonna 2003 ohjaama elokuva, jonka pääosissa nähdään Tom Cruise. Muistan varmaan aina kun kävin tämän elokuvan katsomassa äitini kanssa ja itkin koko loppuelokuvan ajan. Äitini jaksaa muistutella minulle vieläkin siitä, mutta minkäs teet! Täytyy katsoa tämä elokuva joku päivä taas ja kokeilla pystynkö katsomaan loppukohtauksen ilman kyyneleitä. Hieman epäilen.\n4. The King Arthur\nVuonna 2004 ilmestynyt elokuva, jonka ohjasi Antoine Fuqua ja jonka pääosissa nähtiin mm. Clive Owen, Ioan Gruffudd ja Keira Knightley.\nTämän elokuvan kanssa oli oikeastaan sama juttu kuin Samurainkin kanssa. Kävin katsomassa tämänkin äitini kanssa. Mutta miksi tämä nousee sijalle 4 ja menee siten Samurain yli? Yleensä kun katson fantasiapainotteisia elokuvia niin aina lempihahmoni kuolee elokuvissa ja saan itkeä silmät päästäni. Tämän elokuvan kohdalla kaksi lempihahmoani kuoli elokuvan lopussa ja vielä peräjälkeen! Voitte siis vain kuvitella sitä itkun määrää!\n3. Taru Sormusten Herrasta - Sormuksen Ritarit\nVuonna 2001 Peter Jacksonin uskomattomasta elokuvatrilogiasta ilmestyi ensimmäinen osa ja minä olin silloin vielä typerä pentu enkä käynyt katsomassa tätä. Tuskin tiesin koko elokuvasta mitään ennen kuin sain vhs:n käteeni. Pääosissa nähtiin joukko uskomattomia näyttelijöitä ja voisin vain kopioida tähän koko näyttelijäkaartin, mutta valitsen nyt muutamat; Viggo Mortensen, Elijah Wood ja Liv Tyler.\nVoin vain kuvitella kuinka paljon olisin itkenyt elokuvan aikana jos olisin käynyt katsomassa tämän elokuvateatterissa, koska jo kotisohvalla sain vuodattaa liutan kyyneliä elokuvan lopussa. Totta on että itkin myös kakkososassa ja kaiketi myös Kuninkaan Paluun aikana, mutta eniten on jäänyt mieleen tämä ensimmäinen osa ja sen vaikutus koko elokuvamaailmaani.\n2. Harry Potter ja Kuoleman Varjelukset osa 2.\nOlen järjetön Harry Potter-kirjojen fani, mutten ole koskaan sen suuremmin lämmennyt näille elokuville. Ehkä juuri siksi että olen kirjojen fani. Olen kuitenkin käynyt jokaisen osan katsomassa äitini kanssa elokuvissa ja niinpä painelimme katsomaan myös tämän viimeisistä viimeisimmän osan. Enkä olisi uskonut että parun niin älyttömän paljon kuin mitä tulin parkumaan.\nKatsotaanpas.. Elokuva kestää noin pari tuntia ja minä aloitin itkemisen jotakuinkin puolessa välissä. Loppua ei sitten näkynytkään, koska tasaisin väliajoin tuli jokin kohtaus, mikä sai padot taas avautumaan. Täytyisi kai katsoa tämä elokuva uudelleen, josko näkisinkin siitä jotain muutakin kuin pelkkiä itkuparkukohtauksia.\nMutta vaikka itkin silmät päästäni (kuinkahan mones kerta on kun käytän tuota fraasia) Potterin aikana, se ei ole mitään verrattuna Avatar-vollottamiseeni vuonna 2009. James Cameronin Avatar on ehkä kaunein elokuva ikinä ja minusta 3D:llä ei ole mitään tekemistä asian kanssa. Tilannekuvaukset, näyttelijätaidot ja elokuvan musiikki saivat minussa sellaisen puolen esiin etten mitään muuta tehnyt kuin itkin varmaan koko elokuvan ajan. Siis juonellisestihan elokuva ei ole kovin kummoinen, mutta niin kaunis ja niin uskomaton. Ja tämän elokuvan myötä ihmisviha pääsee kunnolla oikeuksiinsa. Tämä elokuva on kaiketi myös ainoa elokuva, jonka aikana itken edelleen vaikka olen nähnyt elokuvan jo ainakin kymmenen kertaa. En vain voi sille mitään, kaikki on vaan niin kaunista.\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 13.37 Ei kommentteja:\nElements: Avatar, Elijah Wood, Harry Potter, James Cameron, Liv Tyler, Peter Jackson, The King Arthur, The Last Samurai, The Lord of the Rings, Viggo Mortensen\nTämä oli älyttömän helppo tehtävänanto eikä kauaa tarvinut miettiä! Elämäni menetetyimmät tunnit elin varmasti Beowulfin parissa. Kadun sitä että katsoin koko elokuvan ja itken, koska koko elokuva piti ylipäätään tehdä. Itseasiassa elokuva on niin kamala etten aio kirjoittaa siitä selitystä uudelleen vaan kopioin vanhan tekstin edellisestä elokuvablogistani.\nEn tiennyt mitä odottaa kun aloin katsomaan Beowulfia, mutta en ainakaan odottanut tökeröä animaatiota. Joskus niiden pienien pätkien perusteella, mitä olin nähnyt, olin elänyt siinä luulossa että elokuva olisi näytelty eikä kokonaan animaatio. Noh, hyväksyin nopeasti sen ajatuksen että tämä on animaatio. Silti kysyin itseltäni ja äidiltäni viiden minuutin välein "miksi tämä on animaatio?!" ja totesin vähintään yhtä usein että elokuva olisi toiminut paljon paremmin kokonaan näyteltynä versiona, johon olisi upotettu hieman animaatiota..\nPahimmillaan animaatio näytti joltain köyhältä peliversiolta ja tässäkin suhteessa ehdin ajatella että "ou mai.. Sormusten herrasta tehdyt tietokonepelitkin on uskottavampia kuin tämä animaatio.."\nBeowulf nänneineen oli jotain niin hirveää ja oksettavaa ettei mitään rajaa. Muutkin miehet elokuvassa olivat.. oksettavia lihaskimppuja. Naiset oli siloposkisia ja suurisilmäisiä.. ja isotissisiä tottakai.\nGrendel vaikutti aluksi ihan coolilta, mutta sitten sekin meni yli.. äitinsä kanssa ollessaan löytyi ehkä ainoa sympatiaa herättävä kohtaus. Tieto siitä että Grendel oli sen vanhan kunkun poika niin.. Se pilasi koko homman ja aiheutti ennalta-arvatun loppusilauksen. Tottakai Beowulf lankeaisi.\nAivan loppukohtaus taas oli ehkä osittain hieno.. Siis se aivan viimeinen kohtaus missä Beowulf paloi siellä veneessä. Tässä vaan jätettiin hieman liikaa katsojan itsensä käsiin. Aluksi se oli ihan hienoa, mutta sitten sitä tuijottelua oli ihan liikaa..\nEn siis tykännyt! En yhtään! Älkää katsoko tätä! Joku vielä loukkasi Klonkun (Lotr) muistoa vertaamalle Grendeliä Klonkkuun.. Jos siis olette LOTR-faneja niin älkää missään tapauksessa katsoko tätä! Itse suurena Lotr ja Klonkkun-fanina olen hyvin, hyvin pettynyt.. Siinäpä parituntinen, jota en koskaan saa takaisin. Hyi tätä myötähäpeää.\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 3.09 Ei kommentteja:\nElements: Beowulf, Movie Monday\nAjattelin ensin että rakkain elokuvahahmo olisi älyttömän vaikea, koska rakastan niin älyttömän monia elokuvia ja hahmoja, mutta.. Tuijoteltuani hetken leffahyllyäni ja ajateltuani nimenomaa hahmoja elokuvissa enkä itse elokuvia, totesin että vuoden 1976 Rocky-elokuva päähenkilöineen kyllä vie voiton mennen tullen!\nTästä on nyt muutama vuosi kun tutustuin Rocky-elokuviin ja ensimmäinen kysymykseni oli "miksi tuo mies puhuu noin oudosti?" ja äitini selitti minulle jotain näyttelijälle tapahtuneesta kasvohalvauksesta. Aluksi olin hyvin negatiivinen, koska en pidä lihaskimpuista ja siitä että porukka vain mättää toisiaan turpaan. Ei siinä tunnu olevan mitään järkeä. Elokuvan lopulla olin kuitenkin jo ihan myyty ja seuraavana päivänä juoksin Anttilaan ja ostin Rockyt 1-6. Kutosta en sitten katsonutkaan ennen kuin vasta viime vuonna, koska pelkäsin että Rocky häviää.\nMikä siis on hienointa Rockyssa hahmona? Eniten hahmossa minuun vaikutti se älyttömän suuri päättäväisyys. Se ettei hahmo koskaan antanut periksi vaan yritti ja yritti ja yritti.. ja vielä kerran yritti. Vaikka tuo hakattiin tohjoksi, tuo jatkoi yrittämistä. Hahmo on hyvin inspiroiva ja jos tuntuu ettei mikään onnistu niin siinä tapauksessa ei kun Rocky pyörimään. Kyllä varmasti tulee suuri tehobuusti! Koska Rocky on ykkönen ja Rocky ei häviä.\nRocky on muutenkin sympaattisuuden perikuva. Hahmo monine ulottuvuuksineen; toisaalta päättäväinen nyrkkeilijä, toisaalta pikkupoika joka vain haluaa seurata unelmiaan.. ja toisaalta taas rakastava aviomies.\nRocky on ehdottomasti kaikista elokuvamaailman hahmoista eniten minuun vaikuttanut hahmo! Hauskinta on että en pidä Sylvester Stallonesta, mutta rakastan Rockya. Rocky on hahmo, joka luultavasti tulee motivoimaan minua päivieni päähän. Kiitos Rocky.\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 0.53 Ei kommentteja:\nElements: Rocky, Sylvester Stallone\nMovie Monday #1 Musikaali\nOlen nyt vähän myöhässä tämän Movie Mondayn kanssa, mutta päätin ottaa kunnon kirin koska niin monta ihanaa teemaa on jo käyty läpi enkä halua missata yhtään.. Joten tulevien päivien aikana tulee tulemaan 11 Movie Mondey-tehtävänantoa. Toivottavasti saan mielenkiintoisia merkintöjä aikaiseksi näin nopeasti. Katsotaan! Nyt kuitenkin musikaalin pariin.\nJa valitsen tähän vuoden 1978 elokuvan Grease, jonka ohjasi Randal Kleiser ja jonka pääosissa nähtiin John Travolta ja Olivia Newton-John.\nMiksi siis valitsin tämän musikaalin? Koska se on yksi ensimmäisistä musikaaleista, jonka näin niin että tajusin ylipäätään katsovani musikaalia. Tästä nyt on monta vuotta jo aikaa ja jos puhuttaisiin ihan ensimmäisestä musikaalista, minkä olen nähnyt, niin se olisi vuoden 1964 Mary Poppins eli Maija Poppanen. Jostain syystä rakastin sitä pienenä, mutta nyt en enää.. Sanotaank en rakasta sitä enää yhtä paljon.\nMutta Greaseen rakastuin heti ensisilmäyksellä kun näin tämän ja rakkaus vain syveni ostettuani kyseisen musikaalin leffahyllyyni. Eihän elokuvassa kovin kummoista juonta ole, mutta biisit ja hahmot vievät mukaansa ja sitä vain uppoaa tarinaan.\nMitä siis voin sanoa? Rakastan Greasea, vaikka useat ehkä pitävätkin sitä hömppämusikaalina.\nJos Movie Monday-jutut kiinnostavat niin kannattaa kurkata tähän suuntaan: Movie Monday\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 22.13 Ei kommentteja:\nElements: Grease, John Travolta, Mary Poppins, Movie Monday\nElokuvien vastenmieliset pahikset\nKatsoin tänään D.J. Caruson ohjaaman scifitrillerin, I am number fourin, jonka myös nappasin Anttilan leffahyllystä tänään mukaani. Elokuvaa en nyt sen suuremmin ala puimaan, koska ei ole juuri kummempaa sanottavaa siitä. Ihan katottava pätkä, mutta noh.. Keskityn mieluummin puimaan tänään sitä että useat elokuvat pilataan rumilla pääpahiksilla!\nAihetta varten olen kerännyt kolme aivan loistavan rumaa pahista muutamasta elokuvasta! Tästä ensimmäinen on juuri tästä tämän vuoden scifipätkästä..\nElokuvan pääpahikset ovat The Mogadorians, jotka ovat hyvin mitäänsanomattomia lukuunottamatta sitä että he ovat rumia ja vastenmielisiä. He ovat joukko toiselta planeetalta olevia alieneita, jotka ovat tulleet maahan etsimään jotain toista alienijoukkoa, joita on yhdeksän ja jotka ovat ainoita jotka voivat.. pelastaa planeettansa tai jotain. No tosiaan. Näiden pääpahisten suurin tarkoitus on tosiaan yrittää näyttää coolilta ja pelottavalta, puhua häiritsevän mörisevällä ja mitäänsanomattomalla äänellä eli.. Yhteenveto; rumia ja vastenmielisiä, eivät onnistu vakuuttamaan missään muotoa. Muuta kuin rumuudellaan.\nKaikkien aikojen vastenmielisin pahis taitaa kuitenkin löytyä kaikkien aikojen vastenmielisimmästä elokuvasta eli Robert Zemeckisin vuonna 2007 ohjaamasta Beowulfista. Itseasiassa kuvassa oleva Grendel ei tainnut loppupeleissä olla edes pahis. Hän vain sattui olemaan kauniin ja isotissisen naispahiksen ruma ja vastenmielinen poika, joka hyökkäili aika-ajoin johonkin kylään ja tappoi kaikki.. Mutta ei hän paha ollut, ei. Ruma ja vastenmielinen sen sijaan.. Voi kyllä! Beowulf oli kaikin puolin muutenkin kamala elokuva, jota ei olisi koskaan pitänyt tehdä, mutta tämä hahmo vain syvensi sitä kuvaa!\nViimeisinpänä, muttei tosiaankaan vähäisimpänä, haluan esitellä paraikaa teattereissa pyörivän, ohjaaja Martin Campbellin Green Lantern-elokuvan pikkupahiksen, Hector Hammondin. Hän oli aluksi aivan normaali veikko, ehkä jopa hieman suloinenkin. Sitten hän pääsi tutkimaan kuolleen alienin ruumista ja kesken tutkinnan hänen sormenpäänsä läpi meni jokin.. hohtava möykky. Pian hänen päänsä alkoi turvota muodottomaksi ja hän muuttui kirjaimellisesti rumaksi. Hän sai kyllä erikoisia voimia muodonmuutoksensa lomasta; hän pystyi lukemaan ajatuksia ja näki kosketuksen kautta toisten muistoihin. Nämä asiat vain kalpenivat ja vaipuivat unholaan, koska elokuvateatterissa sitä pystyi ajattelemaan vain yhtä asiaa; "miksi?"\nNyt kysynkin siis; miksi elokuvat pitää pilata vastenmielisillä ja oikeasti rumilla pahiksilla? Hyvikset ovat lähes poikkeuksetta komeita, kauniita tai vähintään sympaattisia ja vetoavat aina katsojaan, koska ovat niin söpöjä. Miksi pahiksien pitää niin usein olla rumia, vastenmielisiä ja täysin epäinhimillisiä olentoja? Miksei pahis voi olla inhimillisen näköinen, fiksu ja oikeasti nerokas pahis? Tätä miettiessäni ja kysellessäni ihmisiltä, vain muutama pahis nousi ylitse muiden. Muutama, jolla on sekä cool ulkomuoto että oikeasti älyä! Tällä hetkellä moinen komistus löytyy Christopher Nolanin ohjaamasta Batman: The Dark Knight-elokuvasta. Heath Ledgerin tulkitsema Jokeri on vertaansa vailla oleva pahis, jonkalaisia kaikkien pahiksien pitäisi olla. En nyt sano "ottakaa mallia Jokerista ja tehkää pahiksista samanlaisia!" vaan kehotan tekemään pääpahiksistakin inhimillisiä persoonia, ei vastenmielisiä olentoja. Scifielokuvissakin.. Pääpahis voi olla inhimillinen ja persoonallinen olento vaikka tuleekin ulkoavaruudesta!\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 1.20 Ei kommentteja:\nElements: Beowulf, Green Lantern, Heath Ledger, I am number four, The Dark Knight\nJames Cameronin AVATAR ja ihmeellinen Zoë Saldaña\nJames Cameron on ihmeellinen mies. Eikun en alotakkaan tätä merkintääni kertomalla Cameronista, koska haluan tehdä yksittäisen Cameron-merkinnän tulevaisuudessa. Nyt kuitenkin hänen suurimpaan saavutukseensa, jonka eteen mies on tehnyt aivan mielettömän paljon hommia; AVATAR.\nJoulukuussa 2009 ensi-iltansa maailmalla (ja Suomessa) saanut elokuva on ensimmäinen Cameronin elokuva sitten Titanicin 1997. Elokuvan budjetti oli niin järjettömän suuri että se nousi maailman kalleimpien elokuvien top5:een. Budjetti on maksanut itsensä kuitenkin komeasti takaisin, sillä elokuva sai todella suuren suosion ympäri maailmaa. Suurimmalti osin elokuvaa mainostettiin 3D-elokuvana ja tämä ominaisuus olikin aivan silmiä hivelevä silloin elokuvateatterissa. Mutta nyt kun tämä elokuva on dvd:llä, sitä huomaa ettei 3D:llä ollut loppupeleissä mitään merkitystä; elokuva on loistava ilman sitäkin.\nKun aikoinani ensimmäisen kerran näin Avatarin trailerin, en uskonut ikinä meneväni katsomaan moista elokuvaa. Sininen alkuasukaskansa ei juurikaan herättänyt mielenkiintoa. Mutta menin katsomaan elokuvan kuitenkin, koska kaikki puhuivat siitä. Ja rakastuin ensisilmäyksellä. Monet ovat sanoneet että elokuvan tarina on käyty useasti läpi mm. Disneyn Pocahontas-animaatiossa vuonna 1995. Tottahan tämä on, mutta tarina tuntuu paranevan kerta toisensa jälkeen.\nNyt aion kuitenkin nostaa yhden näyttelijän ylitse muiden tässä elokuvassa. Ei, se ei ole Michelle Rodriguez (Trudy) vaikka sitä naista rakastankin vaan Zoë Saldaña, joka näyttelee Na'vi-kansan johtajan tytärtä, Neytiriä.\nMielestäni Saldaña on jäänyt hyvin paljon varjoon vaikka nainen näytteleekin elokuvan naispääosaa ja aivan loistavasti nainen näytteleekin! Saldañan roolisuoritus elokuvassa saa minut joka ainut katsomiskerta vollottamaan silmät päästäni. Kun istun leffateatterissa, itken suurimmassa osassa elokuvia koska ne vain koskettavat jotenkin älyttömän paljon. Joskus pelkkä musiikki aiheuttaa tunneryöpyn, mutta yleensä vain elokuvateatterissa. Avatarin aikana itkin varmaan puolet elokuvasta, koska elokuva oli aivan liian loistava. Musiikkeineen kaikkineen. Mutta Avatar nousi elokuvana ylitse muiden ainakin siinä suhteessa etten ole kertaakaan katsonut sitä dvd:ltä itkemättä. Tähän suurin syy on Saldañan ihana ja loistava näytteleminen; se miten nainen saa kaiken raivon ja surun ja muut tunteet todella hyvin välitettyä vaikka hänen roolihahmonsa onkin tietokonehahmo kaikin puolin. Minä vain.. En kestä. Sen naisen kuuluisi paistatella valokeiloissa ja tehdä uskomattomia roolisuorituksia.. Mutta missä hän oikein on?\nEtsintäkuuluttakaa Zoë Saldaña, koska elokuvamaailma tarvitsee vahvoja, tunteikkaita ja aitoja naisnäyttelijöitä!\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 21.33 Ei kommentteja:\nElements: Avatar, James Cameron, Michelle Rodriguez, Zoë Saldaña\nKuusi ystävystä Manhattanilta\nKun David Crane ja Marta Kauffman alkoivat 1990-luvulla tekemään tv-sarjaa kuudesta ystävyksestä, he tuskin tiesivät kuinka maailmanlaajuisesti suosittu sarja heidän käsissään lepäsi. Ensimmäinen tuotantokausi saatiin USA:n televisioon vuonna 1994 ja pääosissa nähtiin kuusi erinomaista näyttelijää; Jennifer Aniston näytteli hemmoteltua, rikkaiden vanhempien rikasta lasta, Rachel Greeniä, joka ei ole ikinä tehnyt päivääkään töitä. Hänen jätettyä hammaslääkärimiehensä alttarille, hän pakeni kaupungissa ainoan tuntemansa ihmisen (jota ei oltu kutsuttu häihin) luo; Monica Gellerin, jonka hahmoa tulkitsi Courtney Cox. Monica oli nuoruudessaan paksumman puoleinen nainen, joka kuitenkin sai laihdutettua itselleen ampiaisvyötärön ennen kuin täytti 25 vuotta. Monicalla on vanhempi veli, Ross Geller, joka on ollut toivottoman rakastunut Racheliin pienestä pitäen. Rossin hahmo oli David Schwimmerin kätösissä ja mies saikin Rossin tiedenörtteyden ja dinosauruskiinnostuksen näkymään hahmostaan yhtä paljon kuin tuon teinirakkauden pikkusiskonsa parasta ystävää kohtaan.\nKolmantena naisena kaveriporukassa vaikuttaa Lisa Kudrown Phoebe Buffey, joka on hyvin omalaatuinen persoona. Hän ei syö lihaa, hän ei usko evoluutioon ja hän soittaa kitarallaan omalaatuisia biisejä, joista tunntetuin on varmasti Smelly Cat.\nRachelin ja Monican kimppakämppää vastapäätä on oikea poikamiesboxi, jossa asuu kaksi heidän ikäistään miestä; Joey Tribbiani, jota näyttelee Matt LeBlanc, on komea ja tyhmä italiaano, joka ei tunnu koskaan katsovan naisen silmiin vaan kaksikymmentä senttiä alemmas. Tuon tyhmyydestä (ja kaikesta muustakin) vääntää vitsejä omasta mielestäni sarjan ehdottomasti kantavin voima, Chandler Bing Matthew Perryn esittämänä. Chandlerin vanhemmat erosivat kiitospäivänä pojan ollessa pieni, mies kehitti itselleen puolustusmekanismin joka perustuu vitseihin ja nauramiseen; suurin osa Frendien tilannekomiikasta taitaakin olla Chandlerin suunnalta.\nSarja ei ole teknisesti mikään maailman täydellisin tuotanto; ikkunoista heijastuvat aika-ajoin kamera työtiimeineen ja muutenkin sarja suosii klaffivirheitä sun muuta pientä. Näitä asioita ei kuitenkaan muista tuijottaa vaikka kuinka ammattilainen olisikin, koska tarina vie ja oikeasti hauskat tempaukset vievät mukanaan. Itse olen katsonut Frendien kaikki tuotantokaudet useammin kuin jaksan muistaa ja tottakai ne löytyvät tuolta hyllyköstäni siistissä rivissä.\nTällä hetkellä aloin pitkästä aikaa tuijottamaan Frendejä alusta ja.. Kahden päivän sisään olen saanut kaksi tuotantokautta kymmenestä katsottua. Tämä sarja on siitäkin hyvä että jos on nähnyt sarjan aikaisemmin, sitä voi pitää taustahälynä. Itse muutin Frendien tahtiin tässä eilen ja tänään. Toimii, joskin välillä meinaa unohtua sohvalle tuijottamaan telkkaria koska ohjelma vaan on liian hyvää.. Eikä sarja kärsi monestakaan katsomiskerrasta vaan tätä voi tosiaan katsoa useampaan otteeseen! 10 tuotantokautta saattaa tuntua pitkältä ja etenkin kalliilta, mutta joka kausi on hintansa arvoinen!\nJos ei kuitenkaan viitsi lähteä kauppaan ostamaan kymmentä tuotantokautta, kannattaa kääntää joka arkipäivä televisio Subille n. kello 20.00. Sieltä on käsittääkseni tullut jo monta vuotta Frendit ja tulee yhä!\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 1.34 Ei kommentteja:\nUusi aikakausi elämässä on aluillaan juuri, joten kai se enteilee myös uudesta blogista, eikö? Tällä kertaa aloitan tämän blogin kirjoittamisen toteamalla itseni surkimukseksi, mutta ainakin hyvillä mielin voin kertoa että minulla on sentään elämä.\nSurkimus? Miten niin. Koska tein viime uutena vuotena lupauksen että katson 501 elokuvaa tämän vuoden aikana ja sain 74 katsottua ja kyllästyin. Tai en kyllästynyt elokuviin vaan siihen blogiin, minkä pystytin tukemaan tätä ajatusta. Ja jotenkin tuntui hirveän turhauttavalta koska en voinut katsoa lempielokuviani uudestaan koska tuo blogi huusi päässäni että "sitten et saa uutta merkintää ja tilastot pysyy samana!". Niinpä sitten.. Sanon itseni irti moisesta. Lisäksi nyt kun aloitan koulun Tamkin elokuva ja tv-linjalla niin minusta on oikein osuvaa perustaa uusi blogi, jossa voin sitten tuoda julki ajatuksiani elokuvista, tv-tuotannoista, koulusta, elokuvien tekemisestä, ohjaajista, kuvaajista etc. Joten tässä tulee uusi Roxx Deckerin elokuvablogi!\nKirjoitan nyt varmaan ensimmäisen kunnon blogimerkintäni kirjoitan todennäköisesti David Cranen ja Marta Kauffmanin luomasta yhdysvaltalaisesta tv-sarjasta, Frendeistä. Tämä siksi että ensinäkin rakastan tuota sarjaa sen jokaista tuotantokautta myöten.. ja se toimii loistavana taustahälynä kun muuttaa tai tekee ruokaa tai ylipäätään.. on yksin kotona. Siitä lisää seuraavassa merkinnässä!\nRaapustanut Doc toisessa ulottuvuudessa n. klo. 1.16 Ei kommentteja:\nElements: Friends, TAMK


Koko Suomi leikkii | Suomen Kulttuurirahasto\nKoko Suomi leikkii -hanke, ensimmäistä Leikkipäivää vietettiin 13.10.2016. Kuva: Tomi Nuotsalo\nSuomen Kulttuurirahasto käynnisti ja rahoitti juhlavuotensa kunniaksi kolmevuotisen (2014–2016) Koko Suomi leikkii -suurhankkeen, jonka tavoitteina oli innostaa kaikenikäisiä suomalaisia leikkimään, rakentaa uudella tavalla sukupolvien yhteyttä sekä ylläpitää julkista keskustelua leikin merkityksestä. Hankkeen toteutuksesta vastasivat yhteistyössä Mannerheimin Lastensuojeluliitto MLL sekä Suomen Punainen Risti SPR.\nHankkeen tavoitteena oli myös perustaa vuoden 2016 loppuun mennessä jokaiseen Suomen mannerkuntaan sukupolvien kohtaamispaikka, Terhokerho. Terhokerhot ovat maksuttomia ja kaikille avoimia kohtaamispaikkoja, joihin ovat tervetulleita niin lapset kuin eläkeläiset ja muut aikuiset viettämään kiireetöntä aikaa ja leikkimään yhdessä. Nimi Terhokerho juontuu Suomen Kulttuurirahaston tunnuksena toimivasta tammesta ja sen terhoista.\nHankkeen suojelijana toimi Tasavallan presidentin puoliso, rouva Jenni Haukio.\n– Suomen Kulttuurirahaston peruspääoman keräsivät kansakoululaiset ovelta ovelle kiertäen. Siksi juuri lasten muistaminen sopi hyvin Kulttuurirahaston 75-vuotisjuhlavuoteen. Nuoren ja vanhan kohtaaminen rikastuttaa sekä lapsen että aikuisen elämää, ja samalla välittyy eteenpäin arvokasta kulttuuriperintöä, totesi Suomen Kulttuurirahaston yliasiamies Antti Arjava.\nTaustalla huoli yksinäisyyden lisääntymisestä\nVuonna 2014 julkaistun Tilastokeskuksen ajankäyttötutkimuksen mukaan yksin vietetty aika on lisääntynyt kaikissa ikäryhmissä. Vanhemmat viettävät yhä vähemmän aikaa alle 10-vuotiaiden lastensa kanssa. Samaan aikaan on eläkeläisiä, jotka kaipaisivat enemmän seuraa ja mielellään viettäisivät aikaansa lasten kanssa. Muuttoliikkeen takia monet perheet asuvat eri puolilla Suomea, ja sukupolvien välinen kanssakäyminen on vähentynyt.\nLeikki on saanut uusia muotoja, mutta leikkiaika on myös lyhentynyt. Osa lapsista ei leiki juuri lainkaan.\nSatujen, lukemisen, leikin ja mielikuvituksen rooli lasten maailmassa on vähentynyt, vaikka ne ovat lapsen kehityksen kannalta keskeisiä. Mielikuvitus ja leikki lisäävät luovuutta ja hyvinvointia.\n– Tutkimusten mukaan lapsen mielen voimavarat kasvavat ennen kaikkea leikin, jaetun ilon ja sukupolvia yhdistävien ihmissuhteiden myötä. Mitä enemmän lapsi leikkii, sitä kestävämmäksi hän kypsyy. Nykyään kolme sukupolvea ei enää asu yhdessä, ja arjessa ollaan tekemisissä lähinnä samanikäisten ihmisten kanssa. Tarvitaan uudenlaisia rakenteita, jotka auttavat sukupolvia kohtaamaan. Suomi tarvitsee lisää leikkimieltä, sanoi hankkeen ohjausryhmän puheenjohtaja lastenpsykiatrian professori Tuula Tamminen.\nSuomi innostui mukaan leikkiin\nMaksuttomissa ja kaikille avoimissa Terhokerhoissa leikitään, liikutaan, pelataan, retkeillään, luetaan, lauletaan, askarrellaan tai ollaan vaan yhdessä sen mukaan, mitä osallistujat ovat yhdessä suunnitelleet. Kerhoon ovat tervetulleita kaikki vauvasta vaariin. Etukäteisilmoittautumista ei tarvita, mukaan voi tulla milloin tahansa, ja osallistua voi kerran tai useammin.\nTerhokerhon tilana voi olla esimerkiksi koulu, kirjasto, MLL:n perhekahvila, SPR:n kerhotila tai muu vastaava tila. Päämääränä on lisätä pysyvästi sellaista vapaaehtoistoimintaa, joka tukee hyvää lapsuutta, eri sukupolvien kohtaamista ja kaikenikäisten hyvää mieltä. Samalla kehitetään uudenlaisia vapaaehtoistehtäviä ja osallistumisen mahdollisuuksia eri-ikäisille aikuisille. Toiminnan halutaan tavoittavan laajasti naisten lisäksi myös miehiä.\nKolmen vuoden aikana perustettiin yhteensä 321 Terhokerhoa 251 eri kunnan alueelle. Hankkeen jatkoksi käynnistyi valtakunnallinen Leikkipäivä-ohjelma, ja hanke loi myös uuden vapaaehtoistehtävän, leikkilähetin.


Personal Trainer TH-Valmennus Jyväskylä: Luukku 15. Ikä ja aineenvaihdunta -syy vai tekosyy?\nLoistava kirjoitus, odotan mielenkiinnolla huomista.\nMeissä ukoissa taitaa kuulla myös sitä "se ukottui". Mennään naimisiin ja jäädään sohvalle makaamaan vedetään kaljaa ja syödään makkaraa. En ole ikinä ajatellut itsestäni, että aineenvaihdunnun takia lihosin. Näin jälkeenpäin ajateltuna "ilmaiset" lounaat, rasvaiset makkarat, rasvaiset pihvit, olut, viini, herkkujuustot (ne mihin ei ollut rahaa aiemmin) oli yhtäkkiä kädenulottuvilla ja eihän "raavas" mies syö mitään pupujen ruokaa!\n15. joulukuuta 2012 klo 2.24\nPuuha-Pete, Niin, suomalainen mies on yleensä tuolla tavoin jalat maassa. + kompromissittuu naisensa elämäntapoja kohti tai jopa ottaa ne itselleen tai menee vieläkin alemmas. Naisethan ne ovat niitä, jotka näissä itseään pettävät, kuten pysyvät ylipainoisina vaikka listaavat deittiprofiileihinsa pitkän listan urheiluharrastuksia ja väittävät "liikkuvansa joka päivä", menevät salille suorittamaan aina suunnilleen samoin tavoin keveitä pitkiä sarjojaan ikään kuin kansalaisvelvollisuutta tuntien, jne.\nTimo, Laittaisitko siihen seuraavaan postaukseesi tai johonkin muuhun siitä, miten paljon lihasmassan kasvattamisessa mm. voimailevan vegaanin on painokiloa kohden syötävä protskua - ja sen tukiaineita, kuten C-vitamiinia, määriltään.\nKirjoitustasi oli osin hankala ymmärtää: esimerkiksi, siis valittelevatko miehet mielestäsi yleisesti nykyisin hidasta, heikkoa palautumista? Luulisi, että elämän ruuhkavuosina on upeaa, että vaikkapa penkissä latausharjoituksesta on oltava esim. 6 vrk sarjaenkkayritys-harjoitukseen, kuten minulla 4-kymppisellä. Voi siten keskittyä elämässään ensisijaisesti paljoon muuhun kuin liikuntaan ja olla silti huippukunnossa (esim. SM-tason kunnossa joissain lajeissa).\nEikö palautumisasioissa ihmisillä ole maalaisjärkeä? Niin tunnetusti on, että miehet voimailevat mielellään liian suurilla painoilla + liikeratojen epäpuhtauksien vuoksi ok palautumisaika pitenee paljon, ja siten monesti ok palautumisaika olisi paljon yli kaikkien suositusten. - Näitähän on toisteltu vaikka kuinka paljon, eikö mene ihmisille perille?\nParhaat esimerkit siitä, mitä vanha jaksaa vähäisellä rasvaprosentilla pysyen, ovat mielestäni urheilijoita, koska moni huippuvoimailija ei harjoittele yhtään useammin kuin UKK instituutin suosituksissa optimaaliseksi terveysliikunnaksi on eli mitä moni kuntoilijakin harjoittelee.\n"Lepoaineenvaihdunta, eli käytännössä pelkässä sohvalla löhöämisessä kuluva energiamäärä vaihtelee noin 1400-2000 kcal välillä, kropan koosta riippuen."\n- Niin, mutta rasvan palamisesta varmaan moni ylipainoinen ensisijaisesti aluksi on kiinnostunut ja sen osalta oleellisia eivät ole absoluuttiset, vaan suhteelliset palamismäärät. Ja siksi oleellista on, että lepoaineenvaihdunta riippuu kropan kokoa enemmän\n- koko elämän liikuntahistoriasta,\n- löhöämistä edeltävän viimeisten n. 4 tunnin liikkumisista\n- psyykkisistä asioista, jotka vaikuttavat mm. sydämen sykkeeseen\nEsim. itselläni on kunnollinen liikuntahistoria lapsuudeltani ja nuoruudeltani ja minusta on aina tuntunut, etten pysty lihomaan yli n. 75 kg vaikka pituutta on 180 cm. Ja tutkimuksissakin on todettu, että lihotettavien lihomisessa on ollut valtavia eroja.\nRaskauden aikana kertyneiden kilojen ongelma on muuten usein vakava aineenvaihdunnallinen ongelma eikä sillä silloin ole tekemistä minkään psyykkisen asian kanssa. Personal trainereilta kyllä odotetaan psyykkaamisia, mutta ilman psyykkaus-tukeakin voi helposti onnistua, jos osaa parastaan kuunnella ja tietoa löytää...\nOletko eri mieltä? Kiitos kuitenkin kirjoituksistasi!\n15. joulukuuta 2012 klo 5.36\nHyvä motivaatiota ja ajatuksia herättävä artikkeli. Toisin tällaisen omakohtaisen kokemuksen esiin ja esittäisin, voisiko olla joissain tapauksissa mahdollista, että aineenvaihdunta ei ole välttämättä syy tai tekosyy vaan vähintään osasyy:\nKun on kolmekymmentävuotiaana kokenut sen, että synnytyksen jälkeen estrogeenitaso jämähtää pysyvästi yli puoleksi vuodeksi 80-vuotiaan mummelin tasolle (arvot mitattu laboratoriotesteissä), niin voiko silloin ihan oikeasti väittää, ettei se vaikuttaisi epäsuotuisasti aineenvaihduntaan? Siis se, että 30-vuotiaan naisen kroppa "toimii" 50 vuotta vanhemman naisen estrogeenimäärillä, jotka ovat aivan olemattomat. Ja kun hormonitoiminta lähtee uudelleen käyntiin, niin tie on pitkä ja kivinen, aaltoa aallon perään. Suomalainen lääketiede ei oikein tunnusta tätä ongelmaa (ehkä siksikin, ettei se ole kovin yleinen). Mielelläni kuulisin sinun ajatuksia tästä :)\n15. joulukuuta 2012 klo 8.42\nPuuha-Pete: Juuri näin, listasit mainiosti yleisimmät syyt. Silti me usein vähintäänkin alitajuisesti sysäämme syytä asioille, joihin emme voi vaikuttaa. Lisäksi esim. aineenvaihdunta-ajattelu saattaa heikentää onnistumiselle kriittisen tärkeää pystyvyyden tunnetta.\nSeppo: Kiitos hyvistä kommenteista! Paljon asiaa, vähän aikaan näin työn täyteisenä sunnuntaina, nopeat kommentit esittämiisi kohtiin:\nParisuhteen keskimääräisestä vaikutuksesta painoon voi lukea täältä. http://th-valmennus.blogspot.fi/2012/05/lihottaako-parisuhde.html\nProteiinisaannissa viimeistään 1,7 g/kg määrät ovat useimmille riittävät. Vegaaneilla saattaa olla viisasta nostaa määrää hieman, sillä proteiinien biologinen arvo saattaa on usein keskimäärin matalampi. Arvostettu, tieteelliseen tietoon ohjeensa perustava ACSM suotittelee 10% lisäystä eläinpohjaista proteiinia syöviin verrattuna. En juuri usko vitamiinilisiin kuntoilijoilla. Näyttö niiden tehosta on minimaalista. Yleensä kasviksia, hedelmiä ja marjoja runsaasti sisältävästä ruokavaliosta saa riittävästi C-vitamiinia.\nKyse on enemmän liikkeelle potkimisesta ja perusasioiden tekemisestä säntillisesti. Niiden tekijöiden huomioimisesta, joihin itse voi vaikuttaa. Ei palautumisesta sinänsä. Menee tämän aiheen ulkopuolelle. Aiheesta lisää esim. täällä. http://th-valmennus.blogspot.fi/2012/01/lepaa-itsesi-huippukuntoon-osa-2.html\nLepoaineenvaihdunta riippuu eniten rasvattomasta kehonpainosta. Noilla akuuteilla asioilla on toki merkitystä, mutta ne eivät missään nimessä merkkaa rasvatonta kehonpainoa enemmän. Sydämen osuus lepoaineenvaihdunnasta liikkuu 10% tienoilla. Hoikkana pysyminen yksilötasolla on asia, jota on vaikea verrata keskivertoihmiseen. Esim. ”ylensyöttö” –tutkimuksissa on havaittu, että osa ihmisistä nappaa talteen kaiken ylijäämän, osa ei juuri mitään. Suurin osa tasaisen varmasti. Toki jatkuva liikunta pitää aineenvaihdunnalliset muuttuja kunnossa ja estää lihomista, olet loistava esimerkki siitä J Silti keskiverto Matti tai Liisa Virtanen alkaa pikku hiljaa lihota, vaikka olisi lapsesta asti liikkunut todella paljon ja ollut myöhemmin kilpaurheilija, mutta valuu in-aktiivisen elämäntapaan ja heikkoihin ruokailutottumuksiin.\nSatojen asiakkaiden kokemuksella voin sanoa, että suurin ”avuntarve” on monesti juuri noissa psyykkausasioissa, toimivan kokonaisuuden tarjoamisessa ja infoähkyn vähentämisessä –tässä ohjeet, jotka toimivat ja vahvistusta siihen, että sinä pystyt tekemään sen! Pikku hiljaa ihminen itsekin alkaa uskomaan niin ja asioita tapahtuu. Jos jokainen pystyisi itseohjautuvasti saamaan homman kohdalleen, minua ja kollegoitani ei tarvittaisi :)\nAineenvaihdutaan liittyvät sairaudet ovat asia erikseen. Silti suuri osa ”säästöliekeistä” ja ”iän takia hidastuneen aineenvaidunnan takia lihomisesta” tai ”huonoista lihasmassageeneistä” korjaantuu, kun aletaan järjestelmällisesti tekemään oikeita perusasioita. Huom suurin osa, ei kaikki. Ja ne jäljelle jäävät ovat terveysongelmia, joita tulisi pääsääntöisesti hoitaa lääketieteen, ei liikunta-alan, ammattilaisten. Vaikka päinvastainen trendi nostaa huolestuttavasti päätään.\nELENEL: Ilman muuta voi olla, mutta suurimmassa osassa tapauksista ei ole. Mutta sinun tapauksessasi varmasti on, eikä silloin tietenkään voi väittää. Hormonitoiminnan häiriöt kannattaa ilman muuta poissulkea, jos tuloksia ei fiksulla tekemisellä tule. Itse olen esimerkiksi graduni ja liikuntabiologian laitoksella tutkimuksissa työskennellessäsi tutustuin paljon fyysiseen kuormitukseen liittyvään endokrinologiaan, mutta selkeät häiriöt hormonitoiminnassa eivät ole erikoisalaani, enkä halua niitä kommentoida. Olen myös sitä mieltä, että ne kuuluvat lääketieteen ammattilaisten hoidettaviksi. Kannattaa haeskella endokrinologiaan perehtynyt ja ”sydämellään” työtään tekevä lääkäri hoitamaan asiaa. Toivottavasti olet jo löytänyt tällaisen :)\n15. joulukuuta 2012 klo 19.40\nihan pakko kommentoida aiheeseen, jonka kanssa painiskelen asiakkaitteni kanssa. Kun on itse yli 50v, niin asiakkaiksi saan melkoisen paljon samanikäisiä naisia, joilla ikä ja mukava elämä ovat tuoneet noin 1-2 kiloa per vuosi. Sitten 10-15 kilosta pitäisi päästä noin kolmessa kuukaudessa ja pysyvästi. Kun sitten treenaamisen ja repsahdusten välimaastossa painitaan ja huomataan, että ei se paino ihan hetkessä notkahda alaspäin, niin syitä pitää hakea muualta.\nMutta oma kokemukseni on, että tietysti lihasmassaa voi kasvattaa ja rasvaprosenttia pienentää ja pysyvästi, kun perusasiat ovat kunnossa. Aivan kuten kirjoitit!\nOmalla esimerkilläni, vähemmän jumppaa, enemmän punttia ja järkeistettyä treeniä on tuonut mukanaan muutaman kilon lihasta lisää ja liki 6% alkaisemman rasvaprosentin. Enkä silti kituuttele! Mutta malttia ja säännöllisyyttä tarvitaan.\nHyvää Joulua Sinulel ja menestystä tulevalle vuodelle!\n23. joulukuuta 2012 klo 1.11\nKiitos näkemyksellisestä kommentistasi :)\nKyllä vain: Malttia, uskoa ja sitkeyttä hankalilla hetkillä ja lopussa kiitos seisoo :) Helposti matkalla alkaa epäilemään kaikenlaista ja kyseenalaistamaan mahdollisuuksiaan, erityisesti jos tukea ei ole tarjolla.\nOma esimerkkisi on jälleen mainio osoitus siitä, mihin oikeiden asioiden säännöllinen toistaminen johtaa -eikä kysy tosiaan ole mistään kidutuksesta kahdella salaatinlehdellä päivässä.\nOikein mukavaa ja rauhallista joulua myös Sinulle, ja menestyksekästä uutta vuotta!\nJa kiitos myös valtasti kaikesta tuesta ja mahdollisuuksista, joita olet minulle vuosien varrella tarjonnut! :)


Kaneli-sitruunapikkuleivät – Leivostupa\nIsommat olivat isänsä kanssa uimassa, ja päätimme kaksivuotiaan kanssa tehdä jotain kivaa. Näitä sitten… Oli kuulkaa pienen miehenalun hymy herkässä kun sai ihan itse koristella keksejään!! Tosi tarkasti keskitti kaiken tarmonsa, että sai tuon koristenapin laitettua suklaan keskelle\nEben ohjeella nämä teimme:\n1 tl kanelia (tai halutessa vähemmän)\n4 dl vehnäjauhoja (lisää noin desi kaulittavaan taikinaan)\n1. Vatkaa pehmeä rasva ja sokeri vaaleaksi vaahdoksi.\n2. Lisää kananmunat yksitellen koko ajan vatkaten.\n3. Lisää raastettu sitruunankuori ja -mehu. Pese sitruuna hyvin ennen raastamista ja käytä hienoteräistä raastinosaa. Valkoista kuorenosaa ei saa raastaa mukaan, sillä se on kitkerää.\n4. Lisää keskenään sekoitetut kuivat aineet ja sekoita taikina tasaiseksi. Jos pursotat taikinan pikkuleiviksi, siirrä taikina pursottimeen. Jos kaulit taikinan, laita se jääkaappiin pariksi tunniksi. Kaulittavaan taikinaan voi lisätä hiukan vehnäjauhoja, jotta taikinaa on helpompi käsitellä. Pipareiden teko onnistuu kyllä tällä pehmeämmälläkin taikinalla.\n5. Paista pikkuleivät 200 asteessa 10-15 min riippuen koosta ja paksuudesta. Anna jäähtyä ja koristele.\nKeksit\tkaneli, pikkuleipä, sitruuna, suklaa


Tapsan Tahdit - Radio SUN\nNyt äänessä ELLINOORA - FUNERAL SONG\nKimmo Hoivassilta 30.6.2021 10:12\nKimmo Hoivassilta 11.6.2021 10:18\nIskelmä-Finlandia jaetaan 19. kerran Nokialla torstaina 5.8. klo 18.00. Palkinnonsaaja julkistetaan ja palkitaan yleisölle maksuttomassa puistopiknik-tapahtumassa Nokian Poutunpuistossa. Voittaja myös esiintyy palkitsemisen yhteydessä.\nTapsan Tahdit peruuntuu tältä vuodelta\nKimmo Hoivassilta 7.5.2020 09:30\nVuodesta 1987 vuosittain Nokialla pidetyt Tapsan Tahdit on peruttu tältä vuodelta. Syynä on koronavirusepidemian aiheuttama epävarmuus. Myös Iskelmä-Finlandia-palkinnon jako siirretään ensi vuodelle.\nSUN Kesäkiertue vieraili Tapsan Tahdeilla - loistavaa toritunnelmaa, molemmat illat myytiin loppuun\nIlkka Lahti 12.8.2019 10:44\nKuuntele aurinkoisen kesälähetyksen tunnelmat Nokialta!\nTapsan Tahdit alkaa Nokialla - kuka saa arvostetun Iskelmä-Finlandian?\nIlkka Lahti 8.8.2019 09:24\nVuosi sitten Iskelmä-Finlandian voitti Danny[/caption] Perinteikäs Tapsan Tahdit alkaa Nokialla tänään torstaina. Tämän vuoden Tahdit vietetään Pirkkalaistorilla tästä päivästä lauantaihin 8.-10.8.\nTapsan Tahdit käyntiin torstaina\nKimmo Hoivassilta 5.8.2019 10:58\nLotta ja Jukka Heinämäki\nDanny varasti shown ja suomalaissydämet! "Viimeinen iso konserttikiertue käynnistyy kohta"\nIlkka Lahti 3.8.2018 09:03\nDanny on 2018 Iskelmä Finlandian voittaja\nValtteri Kujansuu 17.4.2018 11:54\nKaisu Lämsä 5.4.2018 14:00\nTapsan Tahdit järjestetään 2.-4. elokuuta Nokialla. Tapahtumassa esiintyvät mm. Juha Tapio, Jenni Vartiainen, Vicky Rosti sekä Tuure Kilpeläinen ja Kaihon Karavaani.\nIskelmä-finlandia nauttii suurta arvostusta\nValtteri Kujansuu 2.8.2017 12:53\nKeskiviikon 2.8. vieraana Seppo Randelin


Eläimen Solun Osat | Merkitse Eläinsolun Aktiivisuus\nTämä Storyboard That toiminta on osa opettajan opas Peruskennot\nVaihtoehtoinen toiminta solun osat -merkintäjulisteelle olisi, että opiskelijat merkitsisivät jokaisen solutyypin erikseen. Tässä toiminnassa opiskelijat luovat hämähäkkikartan, joka tunnistaa ja kuvaa eläinsolujen rakenteen. Kuvakäsikirjoittajassa olevan värjättävän eläinsolun avulla opiskelijat voivat helposti korostaa jokaisen solun osan.\nSolukalvo Hallitsee mitä liikkuu solusta ja ulos\nsytoplasma Jos suurin osa toiminnoista tapahtuu\nmitokondriot Missä tapahtuu suurin osa hengityksestä\ntuma Sisältää DNA: ta ja hallitsee solun toimintaa\nribosomien Missä tapahtuu proteiinisynteesi\nLuo hämähäkkikartta tunnistamaan ja kuvaamaan eläinsolun eri osat.\nNapsauta tehtävän "Käytä tätä mallia".\nTiede, siirry "anatomia" -osioksi. Löydä eläinsolun kuva.\nTunnista eläinsolun eri osat ja kirjoita ne otsikkokenttään.\nJokaisessa solussa pitäisi olla yksi osa kaavasta väriltään erilainen väri kuin muulla, joka vastaa otsikkokenttää.\nKirjoita eläinkennon osan funktio kuvion alapuolelle.\nTallenna ja lähetä tehtävä. Varmista, että käytät avattavaa valikkoa tallentaaksesi sen tehtävän otsikon alle.\nNimeä kaavio, jossa annetaan tehtäviä kunkin osan.\nKaikki merkinnät ovat oikein.\nUseimmat merkinnät ovat oikein.\nJotkut merkit ovat oikeat.\nKaikki toiminnot oikein ilman kielioppi tai kirjoitusvirheitä.\nUseimmat toiminnot oikein joidenkin kielioppi ja kirjoitusvirheitä.\nJotkut toiminnot oikein monia kielioppi ja kirjoitusvirheitä.