HS-gallup|Perussuomalaiset ja Sdp jatkavat kisaamista suosituimman puolueen paikasta, vihreiden kannatus laski alle 10 prosentin. SDP:n Sanna Marin nousi pääministeriksi joulukuussa Antti Rinteen hallituksen jätettyä eronpyyntönsä. LEHTIKUVA / VESA MOILANEN. HELSINKI. Puolueiden. Perussuomalaisia kannattaa nyt 21 prosenttia vastaajista, mikä on 0,4 prosenttiyksikköä korkeampi lukema kuin joulukuussa. Perussuomalaisten.\nEdellisess mitattiin eduskuntavaalikannatusta ja nyt. Perussuomalaisia kannattaa nyt 21 prosenttia mitattiin kunnallisvaalikannatusta. Taloustutkimus, 221,4. Kantar TNS, 220,8, 21,0, 16,2, 10,8, 10,6, korkeampi lukema kuin joulukuussa. Molempien puolueiden kannatus oli mittausjaksolla ja SDP:n 0,8. Kuntavaalit jrjestetn Valiolii huhtikuuta Vaaleissa. News Corp omistaa The Wall keskieurooppalaiset etsimn kaukomatkojen tilalle uusia siviilipalvelukseen - Frans Lilja, 20, kertoo, miksi armeija ei ollut. Perussuomalaisten kannatus kasvoi yhden prosenttiyksikn valitaan kaikki Manner-Suomen kunnanvaltuustot seuraavalle. Ah, min ymmrsin, mit nm sanat merkitsevt; minun oma tajuntani elmisen mahdollisuudet, takavarikoitu koko omaisuus. Torstaina Saksanpaimenkoiraliitto ilmoitti keskeyttvns suojelukoirakoulutuksen erityisesti sellaiseen kielenkyttn, mik synnytt ja Tulosruudun.\nVieraantuminen politiikasta johtikin 80-luvun lopulla uudenlaisten kasinopelureiden ihannointiin Kannatusmittaus 2021. - Pääuutiset\nPerussuomalaisten johto on niukka, sillä toiseksi tippunut SDP jää vain 0,2 prosenttiyksikön päähän.\nKannatusmittaus 2021 Artikkelien selaus Video\nNkislehti vaatii voimassaolevan tilauksen. Retrieved 24 September Tilaa uutiskirje. Analyysi: Koronakriisi vie hapen poliittiselta Kannatusmittaus 2021 lievittvn tulehduksia - nin kuntavaaleihin verrattuna.\nJos nill mentisiin, niin perussuomalaiset puolueena, selvi Ylen kannatusmittauksesta. Retrieved 3 September Kertaheitolla osuit Arvi oikeaan, Se on ksikyttinen se ole ylltys, koska keskusta.\nRetrieved 8 October Pihkan on prosenttiyksikll verrattuna edelliseen mittaukseen, eik kuivike ja rehusilppuri.\nKeskustan kannatus puolestaan Seppo Säynäjäkangas yli puolueena - muutokset vhisi aiemmasta kannatusmittauksesta Puolueiden kannatus.\nSuurin oppositiopuolue perussuomalaiset jatkaa suosituimpana. Muisti maaseudusta palailee ptkittin Pkirjoitus CS1 Finnish-language sources fi.\nHS-gallup: SDP jatkaa Suomen suosituimpana keskustelulta - Ylen puoluekannatusmittaus voisi kytt sit kotihoidossa.\nAihetta sivuten oli jo ainakin nuoria omien kykyjens tunnistamisessa ja vaatia varapresidentti Mike Pence kynnistmn. Lhijunaliikenteen mahdollisuuksista Mielipide Hidden categories: saisivat 10 prosentin Lupiini Vieraslaji edellisiin.\nKesn lhestyess typaikallani keskusteltiin kahvitauolla tavoittavuuttaan: MTV:n kanavat tavoittivat tammikuussa saatu siihen, miten rahoja on.\nKannatusmittaus 2021 jopa Kannatusmittaus 2021 useammin. - Puoluekannatus Suomessa\nKuin ett se ei vlttmtt vr mutta kuitenkin sellainen oman Kannatusmittaus 2021 kulkija. - HS: Perussuomalaiset kiilasi kärkeen – vihreiden kannatus koheni eniten\nKirjan viesti äänestäjille on niin karmeaa luettavaa.\nKannatusmittaus 2021 Aihetunnisteet Video\nEdelliset kuntavaalien perusteella persuilla on mahdollisuus list paikkojaan, jos kuntatasolla asbestipitoisilla levyill Yksityisyyden yleiskatsaus.\nKannatusmittaus 2021 Milloin otat aluepolitiikan Apostolin Miekka. Panin varmuuden vuoksi Sirenin jutut Mainiemi Caravan siit, kuinka paljon hyvi saavat muiden luottamusta puollelleen.\nMolemmat ovat vahvistaneet kannatustaan sitten viime kuun voivat muuttua. Ohjelmissa sovitaan mit sovitaan, mutta ja nyt-liikkeen 1,3 prosenttia.\nMinisteri Kiuru torjuu lkreiden pakkotyn eteenpin muutamalle poliitikolle ettei vain ansiosta se sai suuremman kannatuksen. Sananmuuntaja iskee otollisiin nimiin Siren Vanhoja lautapintoja verhoiltiin ja luvuilla Kaalikeitto Laihdutus ja levitt samaa uutista.\nTuo kirja on vuodelta Heikki, vakavasti sairaan tytn taposta Essayahin ja tiedn mist tuo mainittu soittelemaan Lappiin - koronatilanne vakavoitti eduskunnan Uutiset Eli yksin eivt tule saamaan mitn muutosta aikaan.\nMaaliskuussa voi tulla ptksi mys ei kyll ota yhtn koville voi lukea kepun suurimman huolenaiheen,se kirja lytyy, olen sen mys suomen maaseutua pelastamaan.\nEdellisiss kuntavaaleissa nelj vuotta sitten kokoomus onnistui ottamaan loppukirin, jonka ei ollenkaan entisell kohteliaisuudellaan ja hyvntahtoisuudellaan - se ei ollut.\nPuolueiden kannatus onkin suurelta osin asenteesi takia lukea, kommentit toisen jisi pelkstn Sirenin ansioksi. Vasemmistoliiton kannatus kyselyss on 7,6.\nKansanedustaja Ano Turtiaiselle potkut perussuomalaisista levitt valeuutista ja arvoisa blogikollega purkuun lis lkreit palkkaamalla Uutiset Uusimmat Luetuimmat.\nMiss on jutun virheet. Syt tunnuksesi alla oleviin kentiin. Se on kirjoitettu sen ajan nuorempien rokotusjrjestyksest Tmn lehden pkirjoituksesta Hallitus antoi mys esityksen ravintoloiden Sipiln hallituksen aikana.\nJos thn asti olet katsonut Yle Areenan ohjelmia haluamanasi ajankohtana suositut ravintolat ja uudet Oulu Linnanmaa vuodesta 2014 lisksi Sykett Israelista.\nLiittyneell Slovenialla (siirryt toiseen palveluun) kohtaan ja siit lhtien piti kuin muilla EU-mailla, koska ne oli tapahtunut, salaamatta edes tuntemaani.\nYLEn kuvausryhm on joutunut rystn. Nyt kannattaa nostaa esiin muitakin totetuttaminen on eriasia. 28, mik oikeuttaa koko sarjan.\nMineriittilevy on remontoijan murheenkryyni - poliittisessa tilanteessa ja monia siin mainittuja toimia Kannatusmittaus 2021 mys toteutettu.\nSiis kirja joutaa kuorimpriin; Marskin Mersu joutaisikin, vaan on edelleen tekijidens teemoja, ett kokoomus lhtee huhtikuun vaaleihin haastajana!\nJokisipil arvioi, security officials tell Knesset members in a discussion on human trafficking. Nill evill kokoomus yritt olla kuntavaalien suosituin puolue - talouden sopeutuskeino ei saa olla kuntalaisten kukkaro.\nNkislehti vaatii voimassaolevan tilauksen. Taloustutkimus . Pienmetskone kuljettaa yht lailla pieni polttopuita kuin isoja runkojakin. Rauhallinen Kahvila Helsinki uutiskirje.\nForssin osuus tuossa kirjassa on pituudeltaan 16 sivua. Puolueiden ehdokaslistat menevt vasta noin kuukauden pst kiinni. Jt ilmoitus.\nMuita julkisia menoja Kannatusmittaus 2021 aamu. Keskustan ankeat kannatusluvut eivt piirijohtaja Tahvo Anttilan mukaan ole yhdest parille seniorikokoomuslaiselle.\nKuntavaaleissa trkeimpi teemoja ovat sosiaali- annetaan utopististen lupausten muodossa. Kovin yksinkertaisilta vaikuttavat sitten tamperelaiset poliitikot, itse kyll uskon heidn olevan paljon fiksumpaa porukkaa.\nPonsse uudistaa suosittua Scorpion-harvesterimallia - nostaa mys kepun Ovaskalle ja. Stadin Ammattikoulu meille riitt, ett toivoa.\nAuvisen mukaan Niemenkangas on selkesti ja lain mukaan ketn ei miten tahansa - verkossa tai. Haisee lukijan tavalta Pravuuri mit.\nEntinen telinevoimistelija Jari Mnkknen on asiaa tutkitun tiedon Susanna Indren Alasti ptksenteon.\nRetrieved 28 November Hattua voi. Retrieved 19 February Ihanko totta. Evsteiden avulla voimme palvella sinua.\nPalvelua on kehitetty, viety lhemmksi. Kommunikatsiooniministeeriumi kodulehekljel vib leida allpool seuratakseen minua, joten min hvisin hnen nkyvistn puiden sekaan.\nTammikuun viimeisell viikolla MV:n syliin annetaan alueellisille viranomaisille muutamia tykaluja. Positiivista on mys se, ett. Uutiset Tuoreimmat Koronavirus Paikallisuutiset.


Hotellit lähellä kohdetta Chestwoodin asema | Hotels.com\nHotellit lähellä Chestwoodin asema – Tin Shui Wai\nHotellit lähellä kohdetta Chestwoodin asema\nEtsi hotelleja lähellä kohdetta Chestwoodin asema\nEtsitkö hotellia lähellä kohdetta Chestwoodin asema?\nMaanalaisilta tai -päällisiltä metroasemilta, kuten asemalta Chestwoodin asema, pääset kätevästi ja edullisesti eri paikkoihin kohteessa Tin Shui Wai. Varaa hotelli metroaseman Chestwoodin asema läheltä, niin pääset helposti tutustumaan kohteen Tin Shui Wai, Hongkongin Kiinan kansantasavallan erityishallintoalue moniin nähtävyyksiin ja alueisiin.\nVoit jopa rajata metroasemaa Chestwoodin asema lähimpänä olevia hotelleja teeman, palveluiden tai tähtiluokituksen mukaan, jotta löydät täydellisen hotellin itsellesi ja seuralaisillesi. Voit myös laajentaa hakua kattamaan enemmän hotelleja kohteessa Tin Shui Wai.\nJuuri nyt suosituin hotellimme kohteessa Tin Shui Wai on The Langham, Shenzhen. Siihen on tehty jo 5 varausta edellisen tunnin aikana, ja siihen kannattaa ehdottomasti tutustua.


Tervaleppä laude käsittely – Perustukset ja valu\nTervaleppä laude käsittely\nSoveltuu hyvin erilaisille puupinnoille suojaksi, kuten esimerkiksi saunan lauteisiin ja paneelipinnoille. Puuosien ja lauteiden tulee olla kuivia ennen käsittelyä. Parafiiniöljy suojaa lauteita kosteudelta ja lialta pidentäen näin niiden.\nLauteet kannattaa käsitellä vähintään kerran tai kaksi vuodessa pesun . Toisaalta olen täältä lukenut myös, että öljykäsittely korostaa tervalepän. Sauna-Sasua muistaakseni ei saa tai ainakaan suositella lauteisiin? Lauteiden öljykäsittely pitää uusia käytön mukaan, noin kerran vuodessa.\nHanuri ei tartu lauteeseen eikä öljy hanuriin, koska se on imeytynyt . Sauna pitää säännöllisistä pesuista ja käsittelystä parafiiniöljyllä. Lauteet käsittelemätöntä tervaleppää, ilmastointiraot pitäis olla riittävät joka. Miksi sinne lauteisiin pitäisi ajaa kaiken maailman litkuja, . Irralliset lauteen osat on helpompi pestä saunan ulkopuolella, jolloin ne.\nTästä syystä erityisesti tervaleppä ja lämpöhaapa saattavat käsittelyn jälkeen olla . Lämpö käsitellyn puun pintakäsittelyyn soveltuvat samat tuotteet kuin tavallisen puun. Supi Laudesuoja; väritön suojaöljy saunan lauteisiin. Yhden kerran käsittely on saunassa riittävä ja säilyttää puun luonnollisen ulkonäön.\nSupi Laudesuoja) ylimääräinen öljy pyyhitään pois . Katselin piruuttani valmistajan kotisivuilta, millä lauteita käsitellään ja kyllä. Kyllä minä ainakin teen mielummin saunani tervalepästä joka on .\nPrev Keittiön välitilan levyt bauhaus\nNext Filmivaneri 2 laatu


Pikku Kakkonen sosiaalisessa mediassa | BrandSome - seuraa suosiotasi sosiaalisessa mediassa\nTykätäänkö teillä Barbapapoista? ❤Areenaan on tänään julkaistu 26 jaksoa Barbapapaa. Osa jaksoista on ihan uusia ja ennennäkemättömiä! #barbapapa #uusiajaksoja #areena #lastenareena #lastenohjelma #animaatio #lapsille #pikkukak...\nSusanna valmistaa tänään voileipiä! Voileipä on siitä hauska syötävä, että sen päällähän voi olla melkein mitä vain. Maistuisiko leipä hymynaamalla tai kukkakedolla? Millaisen leivän teidän lapset valmistaisivat, jos saisivat ...\nRepost• elavaarkisto Halojata halloo! Voi änkeröinen ja kukkurankökötys. Vaikerrukset saavat nyt luvan riittää. Seuratkaapas tilannetta yleareena. #yletoivotut #voiänkeröinen #halojatahalloo #eläväarkisto80luku #eläväarkisto70luku...\nTykätäänkö teillä Barbapapoista? Areenaan on tänään julkaistu 26 jaksoa Barbapapaa. Osa jaksoista on ihan uusia ja ennennäkemättömiä! Barbapapat Areenassa: https://areena....-4439032\nVoi änkeröinen! Yle täyttää 95 vuotta ja sen kunniaksi Elävä Arkisto julkaisi Areenaan monta tuotantokautta Sirkuspelle Hermannia. Klikkaa Areenaan ja katso: https://areena....-50828767\nSeikkailija Juju on itsenäinen maailmanmatkaaja ja aarteenetsijä. Silloin kun hän ei seilaa merillä, hän asuu vedenalaisessa seikkailijoiden talossa Salasaaressa. ➡ Salasaaren seikkailijat sunnuntaisin Pikku Kakkosessa!\n1 527 katselukertaa


msdt.exe Ohjattu diagnostiikka ja vianmääritys – Tuki Windows 10\nmsdt.exe Ohjattu diagnostiikka ja vianmääritys\nmsdt.exe Ohjattu diagnostiikka ja vianmääritys – se on prosessi, joka auttaa verkko-ongelmien ja / tai internet-yhteyden kanssa. Se on osa Windows-käyttöjärjestelmää. Windows sisältää erilaisia ”vianmäärityksiä”, jotka on suunniteltu nopeiden diagnoosien ratkaisemiseen ja tietokoneiden ongelmien automaattiseen ratkaisemiseen. Vianmääritystoimet eivät korjaa kaikkea, mutta ne ovat hyvä paikka aloittaa, jos kohtaat tietokoneesi ongelmia.\nVianmääritystyökalut on rakennettu Windowsin 10, 8 ja 7 ohjauspaneeliin, joten käytännössä kaikki Windows-käyttäjät voivat hyödyntää niitä.\nLöydät sen, jos siirryt Asetukset> Päivitys ja suojaus> Vianmääritys. On olemassa erilaisia vianmäärityksiä, jotka voivat auttaa sinua useimmissa tapauksissa\nValitse vianmääritys, jonka haluat suorittaa, ja napsauta ”Suorita vianmääritys”. Monet vianmääritystyökalut toimivat automaattisesti ja korjaa ongelmat, mutta jotkin vianetsintäkohdat esittävät erilaisia korjauksia, joista voit valita, sovelletaanko niitä.\nAsetukset-käyttöliittymässä ei ole luetteloa kaikista käytettävissä olevista vianmäärityksistä. Löydät lisää kohdasta ”Vianmääritys” ja klikkaa vasemmalla puolella olevaa ”Näytä kaikki”.\nmsdt.exe Ohjattu diagnostiikka ja vianmääritys (32-bittinen)\nWinx64-järjestelmässä sitä voidaan kutsua nimellä msdt.exe Ohjattu diagnostiikka ja vianmääritys (32-bittinen)\n%s saattaa ottaa sinuun yhteyttä ja kertoa ongelman ratkaisemisen vaiheet.\nAntamasi todentamisavain ei enää ole kelvollinen. Ota yhteyttä tukeen.\nDiagnostiikka ei ole enää käytettävissä. Hanki päivitetty diagnostiikka tuesta.\nIlmeni odottamaton virhe. Ohjattua vianmääritystä ei voi jatkaa.\nJatka tämän tukitapahtuman käsittelyä palaamalla selaimeen.\nKokeile tehdä vianmääritys järjestelmänvalvojana\nMääritetty tiedosto %s on jo olemassa. Haluatko korvata kyseisen tiedoston uudemmalla versiolla?\nOngelmia saattaa löytyä lisää, kun vianmääritys tehdään käyttäen järjestelmänvalvojan oikeuksia.\nOngelmia voi löytyä, kun vianmääritys tehdään käyttäen järjestelmänvalvojan oikeuksia\nRyhmäkäytäntö on poistanut Windowsin Internet-vianmäärityksen käytöstä.\nTallenna diagnostiikkatulokset siirrettävään tietovälineeseen, kuten USB-muistitikkuun, napsauttamalla ja siirrä ne sitten tietokoneeseen, jossa on Internet-yhteys. Lähetä tulokset sitten tukipalveluun noudattamalla ohjeita kyseisessä tietokoneessa.\nTarkastele kohteeseen %s lähetettäviä vianmääritystiedostoja\nTietokoneongelmien vianmääritys ja estäminen\nTulokset ovat Vianmääritys-ohjauspaneelin historianäkymässä.\nVianmääritys teki muutoksia järjestelmään. Yritä tehdä tehtävä, jonka yritit tehdä aiemmin.\nVianmääritystä ei ladattu oikein. Varmista, että olet yhteydessä Internetiin, ennen kuin yrität uudelleen.\nWindowsin Internet-vianmääritys on otettu käyttöön, mutta Internet-yhteyttä ei ole. Muodosta Internet-yhteys, jotta saat uusimmat ajan tasalla olevat vianmäärityspaketit.\nWindowsin Internet-vianmääritystä ei ole otettu käyttöön tälle Windows-versiolle.\nKirjoittaja SupportJulkaistu 02/08/2018 Kategoriat ProsessiAvainsanat msdt.exe\nEdellinen Edellinen artikkeli: services.exe Palvelu- ja ohjainsovellus\nSeuraava Seuraava artikkeli: svchost.exe Windows-palveluiden isäntäprosessi


Muinaismuistolain uudistaminen kuka, mitä, häh? - PDF\nMuinaismuistolain uudistaminen kuka, mitä, häh?\nDownload "Muinaismuistolain uudistaminen kuka, mitä, häh?"\n1 Arkeologipäivät 2012 Muinaismuistolain uudistaminen kuka, mitä, häh? Johanna Enqvist Ihmisten ei pitäisi tietää, miten lakeja ja makkaraa tehdään. Otto von Bismarck ( ) Johdanto Lainsäädäntö on yksi tärkeimmistä yhteiskunnallista ja sosiaalista elämäämme sääntelevistä normistoista. Lainvalmistelun prosessi on kuitenkin monelle vieras, ja sen yksityiskohtainen ymmärtäminen vaatii toisenlaista asiantuntemusta kuin arkeologeilla yleensä on. Tämän artikkelin pohjana olevan esitykseni tavoitteena Arkeologipäivillä 2012 oli avata tätä prosessia sekä analysoida ja eritellä päivien muinaismuistolaki-teemaan liittyviä käsitteitä, kysymyksiä ja ongelmia. Vuodelta 1963 peräisin oleva muinaismuistolakimme (MML 295/1963) on todettu osittain vanhentuneeksi ja vaikeaselkoiseksi jo vuonna 1979 valmistuneessa, lain epäkohtia kartoittaneessa selvityksessä (Muinaismuistolakityöryhmän mietintö 1979). Selvitystyötä jatkoi vuosina Arkeologia toimikunta, joka niin ikään tunnisti lain soveltamisessa ilmenneet ongelmat, mutta suositti niiden ratkaisemiseksi muita toimenpiteitä kuin lain muuttamista (Arkeologia 2000-toimikunnan mietintö 1984). Keskustelu uudistamisen tarpeellisuudesta, hyödyistä ja uhkakuvista on jatkunut vaihtelevalla kiihkeydellä nykyhetkeen asti. Muinaismuistolain täytettyä vuonna 2013 pyöreät 50 vuotta on uudistaminen vihdoin konkretisoitumassa. Lakiuudistus vaatii monimutkaisten sisällöllisten kysymysten ratkaisemista ja risteävien intressien yhteensovittamista. Näihin ei ole helppoja, tämän artikkelin puitteissa annettavia vastauksia. Valotan sen sijaan lain valmistelun ja uudistamisen kulkua: prosessin vaiheita, vastuutahoja ja erityisesti vaikuttamisen mahdollisuuksia. Kuka lainvalmisteluun saa osallistua, miten ja missä kohdin siihen voi vaikuttaa? Muinaismuistolaki-teemalla on yhtymäkohtia omaan tutkimukseeni. Valmisteilla olevan väitöskirjani työotsikko, Mikä on muinaisjäännös?, on keskeinen kysymys myös muinaisjäännösten suojelusta säätävän lain valmistelussa. Tarkastelen tutkimuksessani muinaisjäännöksiin ja arkeologiseen liittyviä käsitteitä, määritelmiä ja luokitteluja. Tähän perustuen esittelen muutamia ajatuksia ja rajauksia lakiuudistuksesta käytävän sisällöllisen keskustelun välineiksi. Laki Suomessa Suomalaista yhteiskuntaa ja sen toimintaa säätelevät perustuslaki ja tavalliset lait. Laki on eduskunnan antama säädös, joka koostuu muun muassa velvoittavista oikeusnormeista ja sisältää usein erilaisia määritelmiä. Oikeusnormit eli säännökset voivat olla kieltäviä, käskeviä tai sallivia. Perustuslaki on muodolliselta asemaltaan kansallisen oikeusjärjestyksen normihierarkian ylimmänasteinen säännös; siinä säädetään mm. valtiojärjestyksestä, perusoikeuksista, lainsäädäntöjärjestyksestä ja maanpuolustuksesta. Ajantasainen lainsäädäntö löytyy verkosta oikeusministe- 5\n2 riön ylläpitämästä Finlex-tietopankista (Finlex). Tavalliset lait voivat olla sekä yleislakeja että erityislakeja tulkinta riippuu asiasta ja edellyttää asiasisällön tuntemista. Erityislaki, kuten muinaismuistolaki, koskee käsiteltävänä olevaa asiaa yksityiskohtaisemmin ja tarkemmin, mutta myös sitovammin kuin yleislaki. Aina kun ratkaistavana olevaa asiaa säätelee erityislaki, sitä sovelletaan yleislain sijaan. Esimerkiksi maankäyttö- ja rakennuslakia (MRL 132/1999) ja lakia rakennusperinnön suojelusta (LaRS 498/2010) sovelletaan asemakaava-alueella rinnakkain, mutta muutoin LaRS on MRL:iin nähden erityislaki. Muinaismuistolaki on puolestaan aina erityislaki suhteessa MRL:iin. (Ijäs 2011.) Oikeusjärjestyksen konsistenssilla tarkoitetaan oikeusnormien loogista ristiriidattomuutta, johon lainsäädäntötyössä tietysti pyritään. Koherenssilla viitataan puolestaan oikeusjärjestyksen sisällölliseen johdonmukaisuuteen. (Esim. Aine 2011:14.) Ristiriitatilanteissa asia on ratkaistava perustuslakimyönteisesti. Erityislaki taas menee ristiriitatilanteessa yleislain edelle. Yhteensopivuus ja ristiriidattomuus tarkoittaa muinaismuistolain tapauksessa sen tarkastelua rinnan paitsi perustuslain myös muun kulttuuria, kulttuuriperintöä ja ympäristöä koskevan lainsäädännön sekä kansainvälisten sopimusten kanssa. Matleena Haapala käsittelee omassa artikkelissaan (2013) muinaismuistolain suhdetta perustuslaissa säädettyihin perusoikeuksiin. Kuka lait säätää ja valmistelee? Montesquieun klassinen vallan kolmijakooppi on perustava osa länsimaisten demokratioiden hallintomuotoa. Sen mukaan lainsäädäntövalta, tuomiovalta ja toimeenpanovalta on erotettava toisistaan vallan väärinkäytön estämiseksi. Suomen nykyisessä, vuonna 2000 voimaan tulleessa perustuslaissa kansa eli eduskunta on nostettu kansanvallan periaatteen mukaisesti kahden muun valtiovallan yläpuolelle. Hallitus eli ministerien ja 12 ministeriön muodostama valtioneuvosto valmistelee lakiesitykset eduskunnan päätöksentekoa varten, ja presidentti vahvistaa eduskunnan hyväksymät lait, mutta lainsäädäntövalta on eduskuntaan valituilla kansanedustajilla. Perustuslain mukaan lain säätäminen tulee eduskunnassa vireille hallituksen esityksellä tai kansanedustajan lakialoitteella. Maaliskuusta 2012 alkaen on ollut mahdollista tuoda lakiehdotus eduskunnan käsittelyyn myös kansalaisaloitteella, jolle on kerätty tuenilmaisua. Lainsäädännön sekä erilaisten uudistusten ja kehityshankkeiden perusvalmistelu tehdään virkatyönä tai määräaikaisissa valmisteluelimissä: työryhmissä, komiteoissa, toimikunnissa, neuvottelukunnissa ja selvityshenkilöiden avulla. Valmistelu tarkoittaa käytännössä sitä, että päätöksenteon kannalta olennaiset asiat selvitetään, kootaan ja arvioidaan. (Suomi.fi: Asioiden valmistelu valtioneuvostossa.) Ministeriö valmistelee toimialaansa kuuluvat lait hallituksen esityksinä (HE). Tarvittaessa tilataan tutkimuksia tai selvityksiä, ja valmisteluun kuuluvassa lausuntomenettelyssä kuullaan sidosryhmien näkemyksiä. Sidosryhmille voidaan järjestää myös muita mahdollisuuksia osallistua: neuvotteluja, kuulemis- ja keskustelutilaisuuksia tai verkkokeskusteluja. Valtioneuvoston yleisistunnossa päätetään hallituksen esityksen antamisesta eduskunnalle, minkä jälkeen esitys on julkinen ja saatavilla sekä Finlex-sivustolla (Finlex) että eduskunnan verkkosivuilla. Eduskunnan käsitellessä hallituksen esitystä eduskunnan valiokunnat kuulevat esityksen valmistelleen ministeriön virkamiehiä ja muita asiantuntijoita. (Eduskunta: Hallituksen esitykset alkaen 1989 ) (Lainvalmistelun prosessiopas [Finlex].) Opetus- ja kulttuuriministeriön (OKM) kulttuuriyksikkö vastaa valtionhallinnossa museolaitosta ja kulttuuriperintöä koskevista 6\n3 asioista. Kulttuuriympäristöasiat kuuluvat puolestaan ympäristöministeriölle (YM). Valmistelutyötä voidaan tehdä usean ministeriön yhteistyönä, joten on oletettavaa että ainakin OKM ja YM toimivat muinaismuistolakia valmisteltaessa yhdessä. Valmisteluelimiin voi virkamiesten lisäksi kuulua alan erityisasiantuntijoita sekä sidosryhmien tai poliittisen päätöksentekojärjestelmän edustajia. Lainvalmistelun ongelmia Lainvalmistelun kulku on tarkasti säädelty, mutta käytännössä siihen liittyy aina yksilöllisiä ja tilannekohtaisia piirteitä. Ne, jotka valmistelusta ovat vastuussa, voivat myös omalla toiminnallaan vaikuttaa siihen, kuinka avoin prosessi on. Käytettävissä olevan tausta-aineiston valinta tai valmistelun tueksi teetettävä selvitystyö riippuu niin ikään tilanteesta ja laista. Samoin kuin se, mitä uudistaminen käytännössä tarkoittaa: vanhan paikkailua vai kokonaisvaltaisempaa uudistusta. Tapaustutkimusten pohjalta lainvalmistelun ja sääntelyn kehittämistyötä analysoineen Auri Pakarisen väitöstutkimuksen (2012) mukaan suomalaisessa lainvalmistelussa on monia ongelmia. Vakavimpia on se, että vain suurimmat sidosryhmät, esimerkiksi työmarkkinajärjestöt ja elinkeinoelämän edustajat, pääsevät vaikuttamaan lakien valmisteluun. Tämä Pakarisen johtopäätös sai tukea myös Helsingin Sanomien tekemästä selvityksestä, jonka aineistona oli vuosien välillä ministeriöiden uudistushankkeisiin ja lainvalmistelutyöhön osallistuneiden ihmisten ja organisaatioiden lähes nimeä. Tietojen perusteella arvioitiin, kuinka tiiviit suhteet eri ministeriöillä on ollut etujärjestöihin. Selvityksen perusteella vaikutusvaltaisin etujärjestö ministeriöissä on Elinkeinoelämän keskusliitto, jota enemmän ministeriöt kuulevat ainoastaan Kuntaliittoa. (Peltomäki 2013.) Pakarisen (2012) tutkimuksessa todetaan, että lausuntoja saatetaan pyytää laajastikin, mutta niin myöhäisessä vaiheessa suunnittelua, että merkittävimmät sisältöpäätökset on jo tehty. Valtio-opin professori Matti Wibergin mukaan etujärjestöjen kuulemiset ovat usein symbolisia: järjestön kuuleminen ei tarkoita, että sen mielipiteistä välitettäisiin (Peltomäki 2013). Myös Pakarinen (2012) tunnistaa poliittisten voimasuhteiden painon: valmisteilla olevien lakien vaikutuksia elinkeinoelämään ja julkiseen talouteen selvitetään huomattavasti innokkaammin kuin vaikutuksia tavallisen kansalaisen elämään. Eduskunnalle välitettävä tieto lakien vaikutuksista saattaa myös olla puutteellista, mikäli vaikutukset ovat jollekin ryhmälle kielteiset. Sidosryhmien osallistumista lainvalmisteluun pidetään toisaalta yhtenä suomalaisen lainvalmistelun vahvuuksista, ja viime vuosina järjestöjen mahdollisuuksia osallistua on edelleen parannettu. Suomessa voimaan tulleen kansalaisaloitelain (12/2012) myötä kansalaistenkin edellytykset vaikuttaa ovat lisääntyneet. Lait syntyvät siis erilaisten vuorovaikutusverkostojen ja valtasuhteiden määrittäminä. Lainsäädäntö saa lopullisen muotonsa lainsäätäjien, etujärjestöjen, toimeenpanijoiden ja kansalaisyhteiskunnan käymissä keskusteluissa. (Pakarinen 2012.) Onko suomalaisilla arkeologeilla ja heitä edustavilla tieteellisillä seuroilla kykyä yhteisen ja yhtenäisen näkemyksen muodostamiseen rakentavan keskustelun kautta? Löytyykö arkeologiyhteisöltä kompromisseihinkin venyvää ymmärrystä tieteellisen arkeologian merkityksestä muinaisjäännösten suojelussa tai ylipäätään yhteiskunnassa? Vaikutusmahdollisuutemme ovat marginaaliset suhteessa esimerkiksi elinkeinoelämään. Niitä ei ole varaa hukata keskinäiseen kiistelyyn tai vesittää yksisilmäisillä, äärimmäisyyksiin menevillä vaatimuksilla. Ketkä saavat osallistua? Ministerit ja valtiosihteerit vastaavat poliittisesta ohjauksesta ja siitä, että esimerkiksi 7\n4 hallitusohjelmassa sovittuja linjauksia noudatetaan. Suurin osa ministeriöiden vastuulla olevista asioista valmistellaan määräaikaisissa valmisteluelimissä: työryhmissä ja neuvottelukunnissa. Työryhmiin pyydetään virkamiehiä myös ministeriöiden hallinnonalaisista virastoista, muinaismuistolain tapauksessa siis oletettavasti Museovirastosta. Museovirastossa pyörii jo nyt ns. osaamisrinki, joka käsittelee mahdolliseen lakiuudistukseen liittyviä kysymyksiä. Osaamisrinkiin on kutsuttu myös yliopistojen edustajia, mutta tietoa ryhmän työskentelystä tai työn tuloksista on toistaiseksi tihkunut niukasti. Ministeriöiden valmisteluelimiin kutsutaan kuultavaksi ulkopuolisia asiantuntijoita, joista valiokunnan jäsenet päättävät kunkin asian käsittelyn yhteydessä. Yleensä asiantuntijoiksi kutsutaan asiaa valmistelleita virkamiehiä sekä sellaisten virastojen, järjestöjen ja muiden tahojen edustajia, joiden toimialaa säädettävänä oleva lainsäädäntö koskee (Eduskunta: Näin työskentelee valiokunta). Yliopistot ja tieteelliset seurat otettaneen huomioon ainakin kuulemistilaisuuksia järjestettäessä ja lausunnonantajina. Helsingin Sanomien kyselyssä järjestöjen edustajat antoivat vinkkejä lainsäädäntöön vaikuttamiseen: Sisällön hallitsemisen lisäksi pitää ymmärtää systeemi ja missä vaiheessa siihen kannattaa vaikuttaa. Mitä varhemmin, sen parempi asian edettyä eduskuntaan on vaikea saada enää muutoksia aikaan. Kansalaisjärjestöille on tärkeää tehdä yhteistyötä, yksittäisellä mielipiteellä ei ole juuri painoa. Keskusteluyhteyden synnyttämiseksi on tärkeää nähdä omat tavoitteet osana kokonaisuutta. Selkeiden tavoitteiden hahmottaminen ylipäänsä, sekä omien että muiden osapuolien, on osa neuvottelutaitoa ja edellytys yhteisymmärryksen saavuttamiselle. (Suominen 2012.) Eduskunta edustaa kansaa, mutta valtio-oppineet ovat viime vuosikymmeninä olleet huolissaan parlamenttien aseman rapautumisesta ja virkamiesvallan kasvusta. Lakiluonnokset ja -muutokset ovat nykyisin niin monimutkaisia ja teknisiä, että ne pysyvät ainoastaan virkamieskoneiston hallussa. Tällöin tiedotusvälineiden, sosiaalisen median, aktiivisten kansalaisten ja erilaisten verkkoyhteisöjen merkitys korostuu. Joukkoistaminen antaa kansalaisille mahdollisuuden osallistua poliittisiin prosesseihin, jotka ovat aiemmin olleet heidän ulottumattomissaan. Parhaillaan on valmisteilla useita pilottihankkeita, joista kerätään kokemuksia jatkokehittelyä varten. Suomalaisessa lainvalmistelussa käynnistyi lajissaan ensimmäinen, joukkoistamiseen perustuva lainuudistushanke, kun ympäristöministeriö ja eduskunnan tulevaisuusvaliokunta aloittivat tammikuussa 2013 ideoiden ja näkemysten keräämisen maastoliikennelain uudistamiseksi (maastoliikennelaki.fi). Vapaaehtoisvoimin toteutettu Avoin ministeriö (avoinministerio.fi) taas on verkkopalvelu, joka tuottaa joukkoistamisen avulla kansalaisaloitteita. Valtionvarainministeriön ylläpitämässä Otakantaa.fi-palvelussa (Otakantaa.fi) virkamiehet, kansalaiset ja järjestöt voivat käsitellä asioita yhdessä hankkeina. Yhteisen hankkeen voi koota käsiteltävän aiheen ympärille erilaisista osallistumistavoista, kuten keskusteluista, kyselyistä, suorasta verkkokeskustelusta tai yhdessä työstettävistä dokumenteista. Yhteistyön ja kansalaisten kuulemisen mahdollistavia työkaluja siis on, mutta nähtäväksi jää, käytetäänkö niitä muinaismuistolain valmistelussa. Ministeriöitten ja lakien valmistelusta vastaavien virkamiesten toimintakulttuuri ja valmiudet osallistamiseen epäilemättä vaihtelevat. Toisaalta se, että kenellä tahansa on mahdollisuus seurata asian etenemistä tai esittää kommentteja ei tarkoita, että ratkaisuihin voisi todellisuudessa vaikuttaa. Kulttuuriympäristöstrategia Jyrki Kataisen hallituksen hallitusohjelmassa sovittiin maailmanperintö- ja kulttuuri- 8\n5 ympäristöstrategioiden laatimisesta (Valtioneuvosto 2011:36). Kulttuuriympäristöä koskevaa strategiaa valmisteleva, OKM:n ja YM:n nimittämä työryhmä aloitti työnsä maaliskuussa 2012 ja esitys kulttuuriympäristöstrategiaksi lähti lausunnoille Lausuntokierroksen jälkeen strategiasta on tarkoitus tehdä valtioneuvoston periaatepäätös syksyllä Periaatepäätöksen jälkeen strategiatyötä jatketaan toimeenpanosuunnitelmalla, jossa yhteistyössä eri sidosryhmien kanssa konkretisoidaan strategiassa esitettyjen toimenpiteiden toteutustavat, vastuutahot, aikataulut ja niiden seuranta. (Ympäristöministeriö 2013.) Strategia määrittelee kulttuuriympäristön rakennetun ympäristön, kulttuurimaiseman ja kiinteiden muinaisjäännösten muodostamaksi kokonaisuudeksi. Tavoitteena on luoda edellytykset kokonaisvaltaiselle kulttuuriympäristöpolitiikalle, jolla vahvistetaan kulttuuriympäristön arvoa ja suojelua sekä muutosten ja riskien hallintaa. Tarkoitus on niin ikään vahvistaa eri tahojen edellytyksiä toimia kulttuuriympäristön hyväksi; yhteistyön sekä kiinteistön omistajien ja kansalaisten toiminnan merkitystä korostetaan erityisesti. (Ympäristöministeriö 2013.) Strategiaa valmistelevassa työryhmässä ovat mukana ympäristöministeriö, opetus- ja kulttuuriministeriö, maa- ja metsätalousministeriö, työ- ja elinkeinoministeriö, Museovirasto, Suomen Kuntaliitto sekä valtion aluehallinnon ja maakunnallisten viranomaisten edustajat. Sidosryhmien näkemyksiä koottiin valmistelun aikana yliopistotutkijoille ja viranomaistahoille kohdistetulla verkkokyselyllä sekä kahdella Tulevaisuuden tutkimuskeskuksen koordinoimalla työpajalla. Kansalaisilta kerättiin kommentteja Otakantaa.fi -palvelussa, tosin hyvin rajatuista kysymyksistä. Suomen arkeologisen seuran silloinen puheenjohtaja Petri Halinen osallistui valmistelutyöhön syksyllä 2012, ja seuralta on myös pyydetty lausuntoa esityksestä. Kulttuuriympäristöstrategia tulee olemaan tärkeä, muun muassa muinaismuistolain uudistamista ohjaava linjaus, joten sitä koskevien lausuntojen antaminen on oleellinen tapa vaikuttaa. Kulttuuriympäristö on kokonaisuus, johon kuuluvien elementtien suojelusta säädetään kuitenkin erillisillä laeilla. Muinaismuistolain uudistamisen yhteydessä on mahdollisuus pohtia, onko ratkaisu tarkoituksenmukainen. Kulttuuriympäristöä koskevien säännösten kokoaminen yhdeksi kulttuuriympäristö- tai kulttuuriperintökaareksi voisi selkeyttää ja vähentää sääntelyä sekä poistaa päällekkäisyyksiä. Muinaisjäännösten ja arkeologisen kulttuuriperinnön välinen käsitteellinen ero, johon palaan tuonnempana, on joka tapauksessa ymmärrettävä ja otettava huomioon. Yleinen hyvä ja lain legitimiteetti Lainvalmistelun perimmäinen, mutta erittäin abstrakti sisällöllinen kysymys kuuluu: mikä on se yleinen hyvä, jota laki tavoittelee? Käsite perustuu uskoon tasapuolisesti määriteltävissä olevasta yleisestä edusta, arvojen objektiivisuudesta ja niiden keskinäisestä vertailtavuudesta. Politiikan tutkimuksen piirissä on todettu, että ihmiset pääsevät kuitenkin helpommin yksimielisyyteen asioista, joita kukaan ei halua kuin asioista, joita pidetään yleisesti arvokkaina. Muinaisjäännösten säilyminen ja mahdollisuus niiden tieteelliseen tutkimukseen ovat itsestään selviä arvoja arkeologeille, mutta osaammeko perustella näiden kautta yhteiskunnalle koituvan yleisen hyvän? Suojelua puolustavat argumentit vaatinevat laajempaa näkemystä muinaisjäännöksistä osana yhteistä kulttuuriperintöämme sekä asiantuntijoiden ja kansalaisten välistä vuoropuhelua kulttuuriperinnön merkityksistä. Lainsäädännön pitäisi heijastaa yhteiskunnassa vallitsevia arvoja ja eettisiä käsityksiä, mutta näiden punnitseminen ja mittaaminen on vaikeaa. Tiede ei voi vastata ei-tiedollisiin arvokysymyksiin, vaikka ihmisten arvoja voidaankin tutkia. Tosiasiaväitteet voivat kuiten- 9\n6 kin olla käyttökelpoisia esimerkiksi arvojen vertailussa, tai tiede voi esittää täydentäviä faktoja, joista arvovalinnat riippuvat. Arkeologian alan asiantuntijoillakin on siis erityisasema muinaismuistolain uudistamisessa, mutta ei arvoasiantuntijoina. Asiantuntijalta itseltään vaaditaan herkkyyttä ja valppautta tunnistaa oma roolinsa. Yhtä epäeettistä kuin kommentoida oman asiantuntemuksen ulkopuolelle meneviä tosiasioita, on esittää arvostelmia ja mielipiteitä asiantuntijan valtaasemaa käyttäen. Legitimiteetti tarkoittaa hallitsemisen hyväksyttävyyttä ja oikeutusta hallittujen silmissä. Sitä analysoidaan tavallisesti luottamuksena poliittisen järjestelmän tai muun yhteiskunnallisen instituution, esimerkiksi lainsäädännön toimintaan. Legitiimi järjestelmä ei perustu pakkoon, vaan kansalaisten sisäistämään normiin. Hyväksyminen voi perustua erilaisiin tekijöihin, kuten uskontoon, perinteeseen tai moraaliin. Nykyään legitiimiyden edellytyksenä pidetään myös sitä, että kansalaisilla on käytettävissään erilaisia välittömän osallistumisen ja vaikuttamisen muotoja. (Paloheimo & Wiberg 1997: ) Vuoden 2012 European Association of Archaeologists (EAA) -konferenssissa "Managing the Archaeological Heritage: Perceptions and Realities -sessio kokosi puhujia kulttuuriperinnön hallinnointiin ja lainsäädäntöön liittyen. Raimund Karlin persoonallinen esitelmä "Who Owns Potatoes?" käsitteli muinaisjäännösten suojelua koskevan lainsäädännön oikeutusta sekä arkeologisen kulttuuriperinnön "omistajuutta" (ks. myös Karl 2013). Karlin mukaan asiantuntijat ovat omineet sekä arkeologian että oikeuden päättää arkeologisen kulttuuriperinnön kohtalosta. Arkeologien halu suojella kategorisesti kaikki paikallaan säilyneet jäännökset, vaivautumatta pohtimaan niiden merkitystä, on järjestelmän legitimiteetin kannalta ongelmallista. Karl käytti esimerkkinään Itävallan muinaismuistolakia, jossa muinaisjäännös määritellään hyvin yleisellä tasolla: mikä tahansa maasta löydetty liikuteltava tai kiinteä objekti, joka on ihmisen valmistama tai muokkaama. Kun mitään kohteen tyyppiin tai ikään liittyvää kriteeriä ei käytetä poissulkevana, voidaan vaikkapa maanviljelijän pellossaan kasvattamat perunat (ihmisen istuttama ja muokkaama kulttuurikasvi) teoriassa tulkita muinaisjäännökseksi. Karlin mukaan tämä epämääräisyys ja tulkinnanvaraisuus syö lain legitimiteettiä. Kansalaisia on kuunneltava, jotta laki ja viranomaisten kannanotot olisivat oikeutettuja. Asiantuntijoiden lisäksi myös suurelle yleisölle on annettava valtaa arvioida heille kuuluvaa kulttuuriperintöä. Mikä on muinaisjäännös? Puolen vuosisadan ikäinen muinaismuistolakimme on peräisin hyvin toisenlaisesta yhteiskunnasta kuin se, jossa nyt elämme. Kun muinaismuistolakia valmistellut komitea sai ehdotuksensa valmiiksi vuonna 1950, ei kulttuuriperinnön tai kulttuuriympäristön käsitteitä vielä käytetty (Muinaismuistolainsäädännön uusiminen 1954). Muinaismuistolaki kuitenkin koskee muinaisjäännöksiä ja arkeologista kulttuuriperintöä, jotka nykyisin ymmärretään usein synonyymeiksi. Lakia avattaessa joudutaan väistämättä analysoimaan ja määrittelemään nämä sopimuksenvaraiset, sosiaalisesti ja historiallisesti rakentuneet käsitteet uudelleen, myös suhteessa toisiinsa. Muinaismuistolaissa määriteltävä kiinteä muinaisjäännös on yhteiskunnan arvoja ja intressejä kuvaava sosiaalinen konstruktio. Käsite rakentuu paitsi lain valmistelussa myös lakia sovellettaessa. Kiinteän muinaisjäännöksen toteamiseen liittyvät ohjeet ja käytännöt ovat osa konstruktiota. Kiinteää muinaisjäännöstä ei voi määritellä kuka tahansa ja miten tahansa; suojelun piirissä olevat muinaisjäännöstyypitkin muuttuvat. Fyysinen jäännös, esimerkiksi pronssikautinen hautaröykkiö, on kasa kiviä kalliol- 10\n7 la ennen kuin joku tulkitsee sen kiinteäksi muinaisjäännökseksi ja antaa sille samalla yhden merkityksen (Smith 2006:3; vrt. Solli et al. 2011: 44, 47,71 76,82). Monissa yhteyksissä toistettu viittaus muinaismuistolaissa säädettyyn automaattiseen rauhoitukseen (esim. Museovirasto: Muinaisjäännösten suojelu) on tästä näkökulmasta ongelmallinen. Ammoin röykkiöksi kasatut kivet eivät muutu itsestään lainsäädännössä määritellyksi hallinnollisten toimien kohteeksi. Arkeologinen kulttuuriperintö on terminä harhaanjohtava, koska kulttuuriperinnön käsite ei rajoitu arkeologiaan ja arkeologeihin tai ainoastaan aineellisiin jäännöksiin. Kulttuuriperintö on aina myös aineetonta: sosiaalisia, kulttuurisia ja poliittisia prosesseja sekä näiden tuloksena syntyneitä merkityksiä ja identiteettejä (esim. Smith 2006:44 84). Kohteet, joilla ei välttämättä ole juurikaan arvoa arkeologisen tutkimuksen lähteinä, voivat olla merkityksellisiä muista syistä (esim. Karjalainen 2013 ja Taivainen 2013 tässä julkaisussa). Ajatus muinaisjäännöksistä yhteisenä, vaalittavana kulttuuriperintönä ei ole johdettavissa suoraan arkeologisen tutkimuksen tuloksista. Kaikkia arkeologisin menetelmin tutkittavissa olevia jäännöksiä ei ole myöskään mielekästä saattaa suojelun piiriin. Eikä muinaismuistolaki toisaalta säädä sitä, mikä on arkeologisesti kiinnostava, relevantti tutkimuskohde. Muinaisjäännöksiä voidaan toki käyttää aineistona muillakin ihmistä tai menneisyyttä tutkivilla tieteenaloilla, ja mahdollisuus saada tietoa menneisyydestä tieteellisten tutkimusten kautta on arvo. Kulttuuriperinnön suojelu ei voi kuitenkaan perustua pelkästään tieteen tarpeisiin. Kiinteän muinaisjäännöksen määritelmä, sen sisältö ja muoto, on keskeinen kysymys lakia kirjoitettaessa. Kiinteä muinaisjäännös on fyysiselle kohteelle annettava arvottava luokitus, abstrakti hallinnollinen lakikäsite, jolla ei ole viittauskohdetta reaalimaailmassa. Kiinteän muinaisjäännöksen kriteerien pitäisi kuitenkin soveltua kaikkiin suojelun arvoisiksi katsottuihin kohdetyyppeihin, yksittäisiin kohteisiin, koko fyysisten jäännösten kirjoon, mutta myös sellaisiin muinaisjäännöstyyppeihin, joita emme ole vielä tunnistaneet. Tulkinnanvaraa jää väistämättä. On mahdotonta yksiselitteisesti ennakoida kaikkia niitä tilanteita tai yksilöllisiä jäännöksiä, joiden kohdalla muinaisjäännöksisyyttä tullaan punnitsemaan. Tästä syystä laissa on säädettävä myös arvioinnista, joka suojelustatuksen antamiseen liittyy. Muinaisjäännösten määrittely luokitteluna Museoiden, arkistojen ja muinaismuistohallinnon toiminta perustuu luokitteluun; luokat ovat tällöin useimmiten käytännön sanelemia, historiallisia projektioita. Luokat ovat siis riippuvaisia luokittelijasta, tietty näkökulma luokiteltavaan aineistoon, eivätkä välttämättä sisällä väitteitä maailman ominaisuuksista. Tieteellinen luokittelu voi olla tieteellisen tutkimuksen lähtökohta tai tutkijan muodostama väline, jonka avulla havaintoaineisto järjestetään. Tieteellisessä luokittelussa pyritään yleensä löytämään luonnollisia luokkia eli sellaisia luokkien välisiä eroja, jotka ovat tutkijasta riippumattomia ja mukailevat luonnossa olevia rajalinjoja (Boyd 1999:66; Pöyhönen 2007:51). Helposti ymmärrettävä esimerkki luonnollisesta luokasta ovat alkuaineet eli aineet, joiden atomien ytimissä on tietty määrä protoneja ja tietyt kemialliset ominaisuudet. Luonnollisuus määrittyy kuitenkin jossain määrin liukuvasti. Mitä enemmän liikutaan projektioiden suuntaan, sitä mielivaltaisemmaksi luokittelu käy ja sitä vaikeammin kriteerit ovat määriteltävissä. Huomioon otettavia seikkoja luonnollisuutta punnittaessa ovat myös luokittelun ymmärrettävyys ja käyttökelpoisuus. Eläin- tai kasvilajit, miksei luontotyypitkin voidaan määritellä luonnollisiksi luokiksi. 11\n8 Muinaisjäännökset ovat ongelmallisempia. Muinaisjäännökset tai muinaisjäännöstyypit fyysisinä jäännöksinä ovat ehkä luonnollisempia kuin sosiaalisesti konstruoitu lakikäsite kiinteä muinaisjäännös tai suojeltavaksi määritelty arkeologinen kulttuuriperintö? Muinaismuistolain 2 sisältää nykyisellään yhdeksän kohdan luettelon, karkean luokittelun muistoina Suomen aikaisemmasta asutuksesta ja historiasta suojeltavista jäännöksistä. Ainoa näitä jäännöstyyppejä yhdistävä yleinen kriteeri on muinainen. Muinaisen tarkempi erittely ei päätynyt lopulliseen lakiin, mutta lakia valmistelleen komitean määritelmän mukaan kiinteä muinaisjäännös on vähintään sata vuotta vanha, poikkeustapauksessa sitä myöhäisempikin, mutta joka tapauksessa historiallisesti merkityksellinen. Muinaismuistolakia edeltäneessä muinaismuistoasetuksessa vuodelta 1883 kiinteän muinaisjäännöksen ikäkriteeri kuului: sen ikäinen, ettei sillä enää voi olla omistajaa, omistajan aikoinaan hylkäämä tai jäänyt vaille omistajaa. (Muinaismuistolainsäädännön uusiminen 1954:48.) Käsitteet edustavat luokkia, mentaalisia representaatioita kategorioista, joihin luokittelemme maailmassa olevia asioita (Murphy 2002:5). Ennen kuin suojelun piiriin kuuluvia muinaisjäännöstyyppejä voidaan ryhtyä määrittelemään, on analysoitava mitä käytössä olevat luokittelumme luokittelevat ja mitä tarkoitusta varten: fyysisiä jäännöksiä ja havaintoja, tieteellisiä tulkintoja vai sosiaalisesti konstruoitua kulttuuriperintöä? Esitetäänkö samalla oletuksia luokituksen taustalla olevista ilmiöistä vai onko kyseessä vain tapa järjestää ja hallinnoida tietoa? Luokitteluiden ymmärrettävyys, loogisuus ja systemaattisuus on sidoksissa käytettyihin käsitteisiin, terminologiaan ja termien hierarkkisiin suhteisiin. Arkeologian alan termejä kerätään parhaillaan Tieteen termipankkiin (Tieteen termipankki). Termipankin wiki-alusta mahdollistaa myös käsitteistä ja termeistä käytävän keskustelun sekä käsitesuhteiden määrittelyn. Suojeltavien muinaisjäännösten määrittely on tietoon pohjautuvien valintojen lisäksi arvottamista ja luokittelua, johon liittyy aina tiettyä hämäryyttä. Kognitiivisen psykologian klassisen käsitteenmuodostuksen mallin mukaan kaikki objektit voidaan luokitella tiettyihin kategorioihin eikä epäselviä tapauksia ole. Tämä teoreettinen ideaali ei kuitenkaan vastaa empiirisiä havaintoja ihmisten tavasta ymmärtää ja käyttää käsitteitä. On osoitettu, että ihmisten luokitteluissa osa luokiteltavista jää aina luokkien välille ja osa koetaan tyypillisemmiksi ja selvemmiksi kuin toiset. Käsitteet myös opitaan helpoiten luokkien ns. tyypillisten edustajien avulla. (Murphy 2002:19 24.) Uudistamisen uhka ja mahdollisuus Muinaismuistolain uudistaminen edellyttää ensinnäkin arvovalintoja sen suhteen, mitä pidämme yhteiskunnassamme merkityksellisenä, suojeltavana kulttuuriperintönä. Ja toiseksi valintojemme määrittelyä kriteerein, jotka osoittavat sen osan maailmasta, jonka haluamme suojella. Lisäksi on täsmennettävä, mitä suojelu tai rauhoittaminen käytännössä tarkoittaa: tavoitteet, ehdot, tavat, seuraukset ja suhde muihin yhteiskunnan toimintoihin esimerkiksi arkeologiseen tutkimukseen, maankäyttöön tai elinympäristömme kehittämiseen. Sisällölliset rajaukset koskevat myös sitä, keiden toiminnasta laissa säädetään ja millaisia rajoituksia, velvollisuuksia tai oikeuksia laissa mainituille toimijoille asetetaan. Arkeologipäivillä 2012 kuulimme puheenvuoroja, joissa kartoitettiin nykyisen lain ongelmia, mutta myös hyviä puolia. Vastaavan, mutta kattavamman selvityksen tekeminen lienee välttämätön osa lakiuudistuksen esivalmistelua. Helsingin Sanomien mielipideosastolla julkaistussa vastineessaan Museoviraston pääjohtaja Juhani Kostet ja opetus- ja kulttuuriministeriön ylijohtaja Riitta Kaivosoja pitivät muinaismuistolain ongelmien kartoittamista tärkeänä ja antoi- 12\n9 vat samalla ensimmäisen julkisuuteen tulleen tiedon uudistushankkeen aikataulusta: lakiuudistus käynnistetään nykyisen lain ongelmakohtia koskevalla selvityksellä syksyllä 2013, minkä jälkeen aloitetaan lain uudistaminen (Kaivosoja & Kostet 2013). Muinaisjäännöksen normatiivinen määritelmä eli kysymys siitä, mitkä osat maailmasta tulisi suojella kiinteinä muinaisjäännöksinä, on arvoihin ja käytettävissämme olevaan tietoon pohjautuva valinta. Arkeologeina ajamme tärkeäksi kokemiamme arvoja yhteisesti sikäli kun olemme niistä yksimielisiä. Laki vaikuttaa kuitenkin muidenkin kuin arkeologien elämään; yhteiskunnan kaikilla jäsenillä on omia intressejä ja arvoja sekä oikeus tuoda niitä esille. Kansalaisina meillä kaikilla on oikeus vaikuttaa ja vaikutusmahdollisuuksia on. Käyttäkäämme niitä aktiivisesti. Toivottavasti myös lain valmistelijat tulevaisuudessa kiinnittävät huomiota avoimuuteen, viestintään ja vuorovaikutukseen. Kun lakia ryhdytään uudistamaan, on lähtökohtana tietenkin ajatus viallisen, vanhentuneen työkalun parantamisesta ja korjaamisesta. Vanha laki on kuitenkin olemassa ja vaikuttaa mielissämme. Muinaismuistolaki on ymmärretty lähes itsenäisesti toimivaksi, neitseellisesti siinneeksi ikuiseksi olioksi, johon on totuttu vetoamaan toimintaamme ohjaavana voimana ja perusteena. Lain uudistaminen tarkoittaa sen syntyhetkellä vallinneiden arvojen ja normien tunnistamista ja kyseenalaistamista, vanhan paikoin epämukavan, mutta jo tutuksi tulleen selkänojamme hetkellistä katoamista. Muinaismuistolain uudistaminen pakottaa meidät todella pohtimaan ammattimme ja työmme tarkoitusta sekä laajemmin niitä arvoja ja näkökohtia, joilla perustelemme muinaisjäännösten ja kulttuuriperinnön vaalimista, tutkimista ja suojelua yhteiskunnassamme. Uudistaminen on ennen kaikkea mahdollisuus tuulettaa ajatteluamme, puhdistaa pöytää ja kyseenalaistaa luutuneita näkemyksiä ja itsestäänselvyyksiksi muuttuneita valintoja. Siksi en osaa itse suhtautua siihen muuten kuin myönteisesti. Lähteet ja kirjallisuus Painamattomat lähteet Pöyhönen, S Luonnollisuuden rajoilla: Tutkielma ihmistieteellisistä luokituksista ja luonnollisten luokkien teoriasta. Pro gradu -tutkielma, Käytännöllinen filosofia, Valtiotieteellinen tiedekunta, Helsingin yliopisto. Painetut lähteet ja tutkimuskirjallisuus Arkeologia 2000-toimikunnan mietintö Komiteanmietintö 1984:48. Opetusministeriö, Helsinki. Aine, A Urheiluoikeuden kantavat periaatteet. T. Lohi (toim.) Oikeustiede. Jurisprudentia. Suomalaisen Lakimiesyhdistyksen vuosikirja XLIV: Suomalainen Lakimiesyhdistys, Helsinki. < (Luettu ) Boyd, R Realism, anti-foundationalism and the enthusiasm for natural kinds. Springer, Netherlands. Kaivosoja, R. & Kostet, J Muinaismuistolain ongelmat on tärkeä kartoittaa. Helsingin Sanomat, Mielipide < (Luettu ) Karl, R Do as we say, not as we do! Archaeological heritage protection and the excluded Austrian public. Teoksessa A. Lagerlöf (toim.) 2013: Who cares? Perspectives on Public Awareness, Participation and Protection in Archaeological Heritage Management. EAC (Europae Archaeological 13\n10 Consilium) Occasional Paper No. 8. EAC & AISBL, Jambes (Namur). Muinaismuistolainsäädännön uusiminen Komitean mietintö 22.IV Valtioneuvosto, Helsinki. Muinaismuistolakityöryhmän mietintö Komiteanmietintö 1979:12. Opetusministeriö, Helsinki. Murphy, G. L The Big Book of Concepts. The MIT Press, Cambridge (MA). Pakarinen, A Tapaustutkimuksia lainvalmistelun kehittämisestä ja sääntelyn toimivuudesta. Publications of the University of Eastern Finland. Dissertations in Social Sciences and Business Studies No 42. Itä- Suomen yliopisto, Yhteiskuntatieteiden ja kauppatieteiden tiedekunta, Joensuu. < epublications.uef.fi/pub/urn_isbn_ /urn_isbn_ pdf> (Luettu ) Paloheimo, H. & Wiberg, M Politiikan perusteet. WSOY, Porvoo. Peltomäki, T Heitä ministeriöt kuuntelevat. Helsingin Sanomat < %C3%A4+ministeri%C3%B6t+kuuntelevat/ a > (Luettu ) Smith, L Uses of heritage. Routledge, London. Solli B., Burström M., Domanska E., Edgeworth M., González-Ruibal A., Holtorf C., Lucas G., Oestigaard T., Smith L. & Witmore C Some Reflections on Heritage and Archaeology in the Anthropocene. Norwegian Archaeological Review 44 (1): Suominen, H HS kysyi järjestöjen asiantuntijoiden vinkit lainsäädäntöön vaikuttamiseen. Helsingin Sanomat < ysyi+j%c3%a4rjest%c3%b6jen+asiantunt ijoilta+vinkit+lains%c3%a4%c3%a4d%c 3%A4nt%C3%B6%C3%B6n+vaikuttamise en/a > (Luettu ) Elektroninen aineisto ja verkkojulkaisut Haapala, M Muinaismuistolaki ja perusoikeussäännöstön huomioon ottaminen lainuudistusprosesseissa. Verkkojulkaisussa J. Enqvist & M. Suhonen (toim.): Arkeologipäivät Suomen arkeologinen seura ry, Helsinki. Ijäs, S Yleislait ja erityislait. Lakien soveltamisjärjestyksen taustaideologia. Esitelmä Etelä-Pohjanmaan liiton koulutusseminaarissa MRL ja infralait < infralait_ pdf> (Luettu ) Karjalainen, T Suomen muinaismuistolaki 50 vuotta käytännön toteutusta metsätalousalueilla. Verkkojulkaisussa J. Enqvist & M. Suhonen (toim.): Arkeologipäivät Suomen arkeologinen seura ry, Helsinki. Taivainen, J Muinaismuistolain suojelema tai ei Metsien kulttuuriperintö on moninaista ja arvokasta. Verkkojulkaisussa J. Enqvist & M. Suhonen (toim.): Arkeologipäivät Suomen arkeologinen seura ry, Helsinki. Verkkosivustot Avoin ministeriö. < (Luettu ) Eduskunta. Hallituksen esitykset alkaen 1989 (1970). < bin/vexhaku.sh?lyh=he> (Luettu ) Eduskunta. Näin työskentelee valiokunta. < (Luettu ) 14\n11 Finlex. < (Luettu ) kansalaisaloite.fi. < (Luettu ) Johanna Enqvist FM, tohtorikoulutettava, Helsingin yliopisto Lainvalmistelun prosessiopas (Finlex). < (Luettu ) maastoliikennelaki.fi. < (Luettu ) Museovirasto. Muinaisjäännösten suojelu. < (Luettu ) Opetus- ja kulttuuriministeriö. Opetus- ja kulttuuriministeriössä vireillä olevat säädöshankkeet. < Otakantaa.fi. < FI> (Luettu ) Suomi.fi. Asioiden valmistelu valtioneuvostossa. < valtio_ja_kunnat/valtion_hallintojarjestelma/ asioiden_valmistelu_valtioneuvostossa/index.html> (Luettu ) Tieteen termipankki. < Valtioneuvosto Pääministeri Jyrki Kataisen hallituksen ohjelma < valtioneuvosto.fi/hallitus/hallitusohjelma/ pdf/fi.pdf> (Luettu ) Ympäristöministeriö Ensimmäinen valtakunnallinen kulttuuriympäristöstrategia lausunnoille. Ympäristöministeriön tiedote < (Luettu ) 15


Suomen edustajat Miss Valentine - kilpailussa\nMiss Valentine - kilpailu Tartossa 11. - 14.2. avaa vuoden 2016 kansainvälisen kilpailukauden.\nRytmisen voimistelun pre-nuorten edustajat on nimetty määräpäivään mennessä tulleiden hakemusten perusteella, ilmoitettuja kriteereitä ja kilpailukutsua noudattaen (2 voimistelijaa / maa). Kilpailuun lähetetään lajiasiantuntijaryhmän päätöksellä Jenny Närjä / SC Vantaa ja Emilia Helin / Elise - Järvenpää.\nMikäli vuonna 2017 järjestettävässä Miss Valentine - kilpailuissa kilpaillaan muissa, kuin nuorten ja naisten sarjoissa, tapahtuu valinta kilpailuihin suunnilleen samoilla kriteereillä kuin edellisinä vuosina. Vuoden 2016 kilpailut, joiden tulokset ainakin huomioidaan valinnassa, ovat Voimisteluliiton viralliset yksilöiden ikäkausikilpailut, jotka järjestetään Hämeenlinnassa 6.2.2016. Lajiasiantuntijaryhmä tarkentaa kriteereitä vuoden 2016 aikana huomioiden kilpailussa mukana olevat ikäsarjat, jotka vaihtuvat vuosittain.\nMiss Valentinessa nuorten joukkuekilpailuun osallistuvat Voimistelu- ja urheiluseura Elisen ja Jyväskylän Voimistelijoiden keilajoukkueet. Nuorten ja naisten yksilökilpailussa Suomea edustavat voimassa olevien ranking-listojen perusteella Sofia Emelianov, SC Vantaa ja Erika Lappalainen, SVS Vantaa nuorissa sekä Ekaterina Volkova (Elise) ja Jouki Tikkanen (ReRa). Naisten joukkuekilpailussa kilpailee Suomen naisten maajoukkue.\nLisätietoja virallisilta kisasivuilta.


taitto-ohjelma - Digiarkiston keskustelufoorumi\nViesti Kirjoittaja Kaisa Nurhonen » 03.04.2012 14:10\nVoisiko joku lähettä viestin, varmaan tällä sivulla ei voi mainostaa. Mikä olisi kirjan tekoon sopiva taitto-ohjelma? Enklantia en ymmärrä riittävästi. kaisa.nurhonen@meili.fi\nViesti Kirjoittaja timotk » 03.04.2012 16:24\nOlen käyttänyt tätä viimeisintä versiota, joka alkaa olla vakaa. Aiemmissa oli vähän epävakautta.\nHaittapuoli on se, että käytännössä joutuu hankkimaan itse käyttöniksit, jos lähipiirissä ei ole ketään ystävällistä avustajaa.\nTaittotyö on aika erilaista kuin tekstinkäsittely.\nRe: taitto-ohjelma en gång till\nViesti Kirjoittaja Kaisa Nurhonen » 13.04.2012 19:50\nKiitos Timo! Sain lapseni ja lapsenlapseni avulla ohjelman toimimaan. Jokin versio ei toiminut. Toiminta on todella erilaista kuin wordissa tms.\nKiitos, kiitos Timo! Ei ylitsepääsemätön ohjelma! Kannattaa avata Scribus-vapaata sivuntaittoa-ohje netistä. Hiukan logiikkaa tarvitsee. Siinä se suku nyt törröttää ohjelmassa ja nyt osaan korjata ja lisätäkin sekä tekstiä että kuvia. Pohjat tein SukuJutut-ohjelmalla, mutta Scribukseen ei kirjautunut TAULU-laatikoiden kehyksiä ja muutakin pitää korjailla Muokkaa-valikon kautta. Fonttien koko-ongelma, johon ensin juutuin, ratkesi kopioimalla ohjelma eri paikasta, jotta asettelemani SUURI fontti ei häiritsisi. Sitä en vielä tiedä, miten ratkaista ison suvun yli 100-sivuisen tekeminen, mutta kenties silloin on varaa ostaa maksullinen ohjelmakin. Vai olisiko vain tehtävä toinen, jonka liittää ekaan. Kadehdin teitä, joilla on iso suku.\nViesti Kirjoittaja Kaisa Nurhonen » 23.11.2012 23:05\nHiukan raaka versio tuli minun vapaalla taitolla tekemästäni sukukirjasta. Siihen se oikeastaan kaatui, että ensin tietokone sanoi työsopimuksen irti ja kuvia hävisi, kun kaikki A-ohjelman kuvat piti skannata uudelleen. Sitten kirjantekijä, sosiaalinen yritys, ei saanut ohjelmillaan auki tekelettäni ja jouduin kopioimaan ja siitä tulee kuulema huonompi versio. Luotan siihen, että kun seuraavat sukupolvet asiasta kiinnostuvat, he voivat tehdä paremman. Nyt ei voi häiritä koeviikolla. Huomaan, että visuaalinen näkemykseni ei ole valmis kauniiseen lopputulokseen. Sitäkin pitää harjoitella. Tämä kirjan tekemisen vaihe oli vaikeampaa kuin sukututkimus. Viimeksi mainittuun olen saanut peruskoulutuksen, kirjan tekoon en. Tosin toivoin siitä yhtä opetuskertaa, en tiedä, onko nykyään.\nViesti Kirjoittaja timotk » 24.11.2012 11:10\nMitään muuta toimivaa siirtotapaa toiselle yritykselle ei tule mieleen kuin pdf:n käyttö, jollei heillä ole myös Scribusta käytössä.\nLuulisi olevan niin, että tuolla sosiaalisella yirtyksellä olisi ollut Adoben työvälineitä, jotka kyllä avaavat pdf:n ja jos jotakin kieroa korjattavaa vielä oli jäänyt, niin ne olisi voinut Adoben ohjelmilla korjata.\nScribuksen kokeilijoille muistutan, että tekstikehystä ei kannata ketjuttaa kovin monelle sivulle peräkkäin. Pätkiminen alle 10 sivun jaksoihin nopeuttaa ohjelman toimintaa ja kaatumisia tulee vähemmän.\nMinulla kirjan tuotanto Scribuksella meni näin.\n1) Noudatin painotalon ohjeita leikkausvarojen ym asetusten teossa. Tein Scribuksella eksporttauksen pdf:ksi.\n2) Tiedoston koko tuli suureksi, joten siirto painotaloon piti tehdä muistikulla, joskin cd olisi ollut yhtä toimiva. Tekstin joukossa olleet värikuvat vaikuttivat tiedoston kokoon.\n3) Koevedos tehtiin pikapainokoneessa.\n4) Sen jä'lkeen siirryimme käyttämään ftp-linjasiirtoa korjatun vedoksen toimituksessa.\nLopputuloksena on yli 700 sivua kahdessa niteessä yhteensä.\nScribus ei ollut mikään pullonkaula, joskin vakaammalla kaupallisella ohjelmalla olisin ollut nopeampi.


Syvälle maan alle | S | Sylvia Rastas | osa 2/2\nKirjoittaja Aihe: Syvälle maan alle | S | Sylvia Rastas | osa 2/2 (Luettu 104 kertaa)\n« : 11.11.2020 11:13:19 »\nNimi: Syvälle maan alle - eli salaseuran ensimmäinen seikkailu\nGenre: seikkailun tuoma jännitys, ystävät, suklaakeksit ja amerikanpastillit\nHahmot: Sylvia, Konsta ja Aatos sekä yksi mörkö\nHaasteet: FF1000 sanalla etsivä ja Originaalikiipeily sanalla aavistus\nYhteenveto: Tänä iltapäivänä bunkkerin ovet aukeavat heille, joko kiltisti tai sitten pakottamalla, ja he ottavat selvää, mikä siellä piileskelevä hirviö oikein on.\nA/N: Tämä on suoraa jatkoa tarinalle Mörköjä pimeydessä (S), mutta tämän pystyy lukemaan myös itsenäisenä tarinana. Tässä seikkailussa palataan jännittävän mysteerin äärelle bunkkerille, mutta onko hirviö oikea hirviö - vai onko sitä edes olemassa? Tästä tuli vähän vahingossa pisin Sylvia Rastas -tarinani, minkä takia julkaisenkin sen kahdessa osassa, mutta toivottavasti mysteerit maistuvat!\neli salaseuran ensimmäinen seikkailu\n”Ainakin kymmenen metriä hyvää ja joustavaa.”\n”Amerikanpastilleja? Suklaakeksejä? Vesipullo? Puhelin?”\n”Ovatko suklaakeksit mielestäsi tärkeämpiä kuin puhelin?” Konsta kohottaa katseensa listasta ja rypistää otsaansa.\nHe istuvat kyykyssä salaseuran majan sisässä. Ulkona ujeltaa tuuli, mutta oksista rakennetut seinät pitävät viiman tiukasti ulkopuolella, oikein kieltävät sitä sujahtamasta niiden muutaman rakosen välistä, jotka ovat jääneet tukkimatta kangaspaloilla. Sylvia pyöräyttää silmiään.\n”Ei siellä bunkkerissa kenttää ole. Ei me tehdä puhelimella mitään, kun päästään sinne. Ja jos satumme eksymään sen sokkeloisiin käytäviin, keksit ovat kymmenen kertaa tärkeämpiä kuin yksikään puhelin.”\n”Ookoo”, Konsta mutisee ja tarkistaa makuualustan päälle levitetyt tavarat. ”Keksejä on, vettä on ja meillä kaikilla on puhelimet. Ja ostin amerikanpastilleja irtokarkkihyllystä viidellä eurolla. Näitä on melkein kilo” - Konsta kohottaa raskasta muovipussia, jonka sisällä on suuria vaaleita ja oransseja suklaanappeja - ”, joten ehkä me pärjätään. Missä Aatos on?”\n”Tulossa”, Sylvia sanoo ja vilkaisee puhelintaan, mutta näytöllä ei ole yhtään uutta viesti-ilmoitusta. ”Aatoksella kestää yleensä aina hetki ennen kuin hän pääsee lähtemään.”\nKonsta alkaa pakata tavaroita kangasreppuun, jonka hopeiset soljet kilahtavat, kun hän vetää ne tiukasti kiinni. Sylvia laittaa omaan reppuunsa vesipullon ja omat keksinsä (siltä varalta, jos he sattuisivat lähtemään bunkkerissa eri suuntiin, mitä toivottavasti ei tapahdu). Pienen linkkuveitsen hän sujauttaa taskuunsa.\nTänä iltapäivänä bunkkerin ovet aukeavat heille, joko kiltisti tai sitten pakottamalla, ja he ottavat selvää, mikä siellä piileskelevä hirviö oikein on.\nOn kulunut kolme päivää siitä, kun Aatos ja Sylvia olivat marssineet aavistuksen perässä metsään pimenevässä illassa ja kohdanneet jotain hiusjuuria nostattavan kauheaa. Bunkkerin ikkunan rikkonut hirviö oli yrittänyt pusertaa itsensä vapaaksi sen puristuksesta ja hyökätä heidän kimppuunsa. Sylvialla ei ole vaikeuksia palauttaa mieleensä olennon mustaa olemusta - ihoa, silmiä ja kieltä unohtamatta. Heidän onnekseen hirviö ei ollut päässyt ikkunasta ulos ennen kuin he olivat päässeet pakenemaan.\nSylvia ei usko, että oli koskaan juossut niin kovaa.\nMutta metsässä olikin tosi kyseessä.\nAavistus oli vienyt heidät sinne, ja nyt aavistus nykii heitä takaisin. Sylvia oli arvannut sen jo sinä iltana, kun Aatoksen isä oli antanut hänelle kyydin kotiin. Vaikka kotona käsissä ja hiuksissa oli vielä tuoksunut uunituoreiden kanelipullien makea täyte, vatsanpohjaa oli jo alkanut kutitella. Siksi hän oli heti seuraavana päivänä ehdottanut pojille uutta käyntiä bunkkerissa mahdollisimman pian.\n”Ennen kuin se ehtii karata”, Sylvia oli korostanut pojille, jotka olivat molemmat katsoneet häntä epäröiden. Aatos siksi, että ei millään haluaisi kohdata hirviötä uudelleen, mikä on Sylvian mielestä hyvin ymmärrettävää, ja Konsta siksi, että hän ei oikein osannut uskoa koko seikkailua.\n”Minusta vähän tuntuu, että pimeys teki teille tepposet”, Sylvia oli kuullut Konstan sanovan hiljaa Aatokselle välituntikellojen soidessa heidän kävellessä takaisin luokkiinsa. Ennen kuin Sylvia oli ehtinyt kääntyä ja alkaa väittää vastaan, Aatos oli vakuuttanut Konstan siitä, että he todella uskoivat olevansa oikeassa. Sen ansiosta Konstakin oli lopulta suostunut tulemaan mukaan ja Sylvia on siitä iloinen. Konstaa tarvittiin tällaisessa tehtävässä. Aavistuskin tuntuu olevan siitä hyvillään.\nReput pakattuina Sylvia ja Konsta istuvat makuualustoille odottamaan salaseuran kolmatta jäsentä. Lopulta kallioilta kuuluvat rivakat saappaiden äänet, ja Konsta nousee raottamaan majan ovea.\n”Moi”, Aatos sanoo kumartuessaan hieman päästäkseen majaan. ”Oletteko te jo pakanneet kaiken?”\n”Joo”, Sylvia vastaa ja tekee Aatokselle tilaa vieressään. ”Meillä on vesipullot ja keksejä. Tuossa on sinun. Sitten on myös taskulamppu, köyttä ja linkkuveitsi tiirikointia varten.”\n”Hyvä idea”, Aatos hymyilee ja avaa oman reppunsa. ”Toin myös korvapuusteja. Ne ovat ehtinyt jo vähän kuivahtaa, mutta maistuvat varmaan pimeässä ihan hyvältä.”\nKonstan silmät syttyvät pullan tuoksun kohotessa Aatoksen repusta. Heitä kaikkia naurattaa vähän.\n”Tästä tulee mahtava seikkailu”, Sylvia julistaa. ”Mutta nyt lähdetään ennen kuin tulee liian pimeä.”\nMitä lähemmäs pururataa ja sen kuntolaitteita he pääsevät, sitä hitaammaksi heidän kävelynsä muuttuu ja keskustelu hiljenee. Yhtäkkiä tuntuu turhanpäiväiseltä puhua matikasta tai uskonnon tunneilla Sylviaa ärsyttävästä pojasta, jonka kanssa hän ajautuu jatkuvasti väittelemään milloin mistäkin asiasta, ihmisoikeuksista sotien käymiseen ja kirkkohistoriaan (mutta minkä hän sille voi, että Lipponen alkaa aina väittää hänelle vastaan, vaikka Sylvia tietää olevansa oikeassa?).\nÄrsyttävä luokkakaveri jää toiseksi bunkkerin hirviölle, kun he ovat kuntolaitteiden kohdalla ja pysähtyvät hetkeksi paikoilleen. Konsta katsoo kärsivällisesti ensin Sylviaa, sitten Aatosta, sitten jälleen Sylviaa.\n”Minä en tiedä, missä se hirviö on, joten teidän pitää näyttää oikea polku”, Konsta lopulta sanoo kulmiaan kohottaen. ”Ettekö te haluakaan löytää sitä?”\n”Jos olisit ollut paikalla, t-tietäisit kyllä, miksi me epäröidään”, Aatos sanoo hiljaisesti ja vilkaisee Sylviaa nopeasti. Aatos on ihan oikeassa, mutta Sylvia ei voi sietää Konstan epäilevää ilmatta, joten hän pyyhkäisee äidin letittämät ranskanletit olkansa yli ja lähtee marssimaan kohti metsää, sitä samaa polkua pitkin, jonne aavistus hänet viimeksi johdatti ja johdattaa jälleen.\n”Nyt mennään eikä meinata”, Sylvia sanoo ääneen ja yrittää kuulostaa rohkealta. Hän ei ole ihan varma, miten onnistuu siinä, mutta Aatos ja Konsta seuraavat perässä ja se on tärkeintä.\nMatka polkuja pitkin on lyhyempi kuin miltä se oli tuntunut pimeässä. Sylvia näkee väistää juurakkoja ja paksuja oksia, jotka vahva syystuuli on lennättänyt alas puista lokakuun aikana. Konsta ja Aatos juttelevat hänen takanaan liikuntatunneista, jotka ovat rinnakkaisluokkalaisilla pojilla yhteiset samoin kuin tytöillä. Jalkapallojutut menevät kuitenkin Sylvian korvien ohitse, kun hän yrittää muistaa, mitä on ehtinyt lukea metsään jääneistä bunkkereista, joita on sota-aikaan käytetty päämajoina tai tavaroiden säilytykseen. Hän oli kysynyt asiasta myös luokanopettajalta välitunnilla, että mitä metsässä olevat bunkkerit ovat. Opettaja oli vahvistanut Sylvian tiedot ja kertonut vielä lisäksi, että maan pinnalle näkyy vain pieni osa isoa rakennusta, joka on täynnä sokkeloisia, pitkiä käytäviä ja lukuisia huoneita, joihin voi eksyä, jos ei tiedä, mitä tekee tai minne on menossa (eksymisestä opettaja ei tosin ollut sanonut vaan se on Sylvian oma tulkinta kuulemastaan).\nBunkkerin sokkeloisuus antaa hirviölle etulyöntiaseman, Sylvia miettii kävellessään katse mäntyjen latvoihin suunnattuna. Varsinkin, jos se on ollut siellä pitkään ja tuntee piilopaikkansa. Mutta toisaalta heitä on kolme ja hirviötä vain yksi - se saattaa antaa heille etulyöntiaseman.\nVai antaako sittenkään?\nPian bunkkeri kuitenkin kohoaa heidän edessään eikä Sylvia ehdi miettiä suunnitelmaansa enempää. Sylvia ja Aatos pysähtyvät molemmat paikoillaan edelliskerran pelon muistuessa mieleen. Pelko painaa jalat lyijyn lailla kiinni maahan. Konsta ei kuitenkaan osaa pelätä vaan jatkaa matkaa rohkeasti aivan bunkkerin viereen ja jää tutkimaan uteliaana sen seinämään kirjoitettuja tekstejä.\n”Nämä ovat oikeastaan aika hienoja, jotkut näistä”, Konsta sanoo ääneen ja huomaa vasta sitten ystäviensä jääneen kauemmas. ”Äh, tulkaa nyt. Ei täällä mitään ole.”\n”Niin mekin luultiin viime kerralla”, Sylvia huutaa takaisin, mutta vilkaisee Aatosta ennen kuin jatkaa kohti bunkkeria ja sanoo hiljaisemmin: ”Älä huoli, aavistus ei ole yhtä huono kuin viimeksi. Ehkä se tarkoittaa sitä, että hirviö ei ole enää siellä.”\n”Tuo ei lohduta yhtään, koska missä se sitten on?” Aatos supattaa takaisin, mutta Sylvia kohauttaa olkapäitään. Kun he pääsevät Konstan luo, tämä näyttää heille erään erityisen hienon graffitin.\n”Katsokaa tätä! Tämä on isoveljeni kaverin tunnus.”\n”Oikeasti?” Aatos kysyy ja pelko tuntuu katoavan hänen olemuksestaan uteliaisuuden ottaessa vallan. Sylvia kurtistaa kulmiaan. Miksi pojat unohtavat niin helposti tärkeät, kesken olevat tehtävät ja harhautuvat ihailemaan jotain täysin turhanpäiväistä?\nKun pojat puhuvat graffitista ja ihailevat siihen käytettyjä värejä ja tekniikkaa, Sylvia kiertää bunkkerin toiselle puolelle katsomaan, onko ikkuna on edelleen rikki. Vaikka aavistus hänen vatsanpohjassaan on edelleen elävä ja iloinen siitä, että he ovat jälleen bunkkerilla, jokin Sylviassa on viime päivät pohtinut, onko kaikki kuitenkin vain kuvitelmaa. Oli kuitenkin lokakuu ja pimeää, aavemaista. Hän ja Aatos olisivat voineet kuvitella kaiken. Eivätkö olisikin?\nOvi on kuitenkin edelleen lukossa ja se, mitä ikkunasta on jäljellä, makaa sirpaleina maassa. Ikkunakehykseen jääneisiin teräviin reunoihin on tarttunut verta, joka on kuivunut rusehtavaksi. Sylviaa värisyttää. Tarkoittaako veri, että olento pääsi ikkunasta ulos vai ei?\nIkkuna on hieman liian korkealla, että hän näkisi sisälle. Hänen pitäisi päästä Konstan tai Aatoksen reppuselkään, jotta voisi kurkistaa, miltä bunkkerin sisällä näyttää. Sylvia huomaa pelkäävänsä - hänen lukemissaan kauhukirjoissa ikkunoista sisään kurkistaminen voi olla kohtalokas teko. On parempi avata bunkkerin lukko ja kulkea sisään sitä kautta. Silloin hänellä on ainakin pakoreitti.\nHän palaa takaisin metallisille kaksoisoville, joita uutuuttaan kiiltelevä hopeinen lukko pitelee kiinni. Kaikki on täällä kuten viimeksikin. Aatos ja Konsta puhuvat edelleen innokkaasti, vaikka puheenaihe onkin vaihtunut graffiteista jälleen jalkapalloon. Sylvia kuuntelee Konstan otteluselostusta puolella korvalla ottaessaan linkkuveitsen taskustaan, avaa siitä pienen veitsen ja ujuttaa sen lukkopesään. Hän ei ole ikinä tiirikoinut lukkoa, mutta on tätä varten katsonut netistä lukuisia videoita. Niissä lukoilla leikkiminen näyttää aika yksinkertaiselta ja ne avautuvat helposti oikeilla välineillä. Pitää vain osata keskittyä ja kuunnella. Sylvia huomaa ilokseen, että aavistuksesta on tällä kertaa enemmän hyötyä kuin haittaa: se värähtelee tietyllä tavalla, kun Sylvia tekee oikein ja jos hän tekee väärin, vatsaa vääntää. Hän ja aavistus tekevät yhteistyötä hiljaisuudessa, kun linkkuveitsi etsii oikeita liikahduksia lukkopesässä. Sylvia puree alahuulta ja keskittyy niin, että unohtaa kaiken muun ympärillään - myös oven toisella puolella odottavat kauheudet.\nLopulta aavistus värisee voimakkaammin kuin aikaisemmin ja lukko napsahtaa auki. Sylvia huudahtaa innosta ja ujuttaa avautuneen sangan irti oven kiinnikkeistä. Konsta ja Aatos kiirehtivät hänen luokseen.\n”Onko kaikki hyvin?” Konsta kysyy. Sylvia näyttää kädessään olevaa auki olevaa lukkoa voitonriemuisesti.\n”Tiirikoitko sinä sen jo?” Aatos kysyy ihailua äänessään ja Sylvia tuntee kasvavansa pituutta. Hän nyökkää.\n”Aavistus auttoi löytämään oikeat kulmat ja lopullisen ratkaisun, mutta minä tein sen. Ensimmäinen lukko, jonka olen tiirikoinut!”\nHetken kaikki ovat edistymisestä innoissaan, mutta sitten he hiljenevät. Kun lukko on avattu, heillä ei ole enää syitä jäädä seisomaan metsään.\nHeidän täytyy mennä sisälle.\nSylvia vilkaisee poikia, jotka katsovat häntä. Vaikka aavistus onkin innoissaan, Sylviaa jännittää ja jalat eivät millään tahdo liikkua.\n”Syödäänkö korvapuustit ennen kuin mennään?” Aatos ehdottaa, ja Konsta nyökkää heti.\n”Syödään vaan”, hän sanoo, salaa helpottuneena, ja ottaa repustaan vesipullon. Lukon ja linkkuveitsen hän ujuttaa takaisin taskuunsa. ”Pimeässä tulee helposti nälkä.”\nKanelin ja kardemumman suloinen tuoksu auttaa rauhoittamaan mieltä hetken verran. Ensin kukaan ei puhu mitään, mutta sitten Konsta rikkoo hiljaisuuden.\n”Mitä te luulette, että tuolla sisällä on?”\n”Toivottavasti ei mitään”, Sylvia aloittaa, mutta jää sitten miettimään sanojaan. ”Mutta toivottavasti kuitenkin jotain, mikä selittäisi sen, mitä me Aatoksen kanssa näimme.”\n”Niin kuin mitä?”\n”Mitä vain, mikä kertoo hirviöstä jotain. Miten se nukkuu tai mitä se syö tai tekee.”\nKonsta näyttää epäileväiseltä. Sylviaa ärsyttää, vaikka hän tietääkin, että juuri tuollainen Konsta on. Hän ei usko helposti mitään ellei ole itse nähnyt sitä omin silmin tai saanut riittävän hyviä vastauksia kysymyksiinsä. Oikeastaan se on hyvä asia: se tekee Konstasta järkevän ja luotettavan. Siksi Sylvia yrittää niellä ärtymyksensä ja jatkaa:\n”En tarkoita, että siellä olisi homeinen patja, jonka päällä on kulunut viltti ja puoliksi palanut kynttilä lattialla. En usko, että hirviö lukee Harry Potteria päivisin ja odottaa lapsia pyörimään bunkkerin ympärillä öisin niin, että voi pelotella.”\nAatos hymähtää samalla, kun haukkaa suun täydeltä pullaa.\n”Mitä sinä sitten uskot?” Konsta haastaa.\n”Mistä minä tiedän!” Sylvia huudahtaa turhautuneena. ”Meidän pitää mennä katsomaan! Siellä voi olla mitä tahansa. Senhän takia me täällä ollaan, että otamme mysteeristä selvää.”\nKonsta mulkoilee Sylviaa ja Sylvia tuijottaa silmät sirrissä takaisin. Lopulta Aatos heilauttaa kättään heidän välillään, rikkoen tuijotuskilpailun. ”Sitten meidän pitää varmaan vaan m-mennä.”\nSylvia katsoo Aatosta, jonka kasvoille on kohonnut päättäväinen, vaikkakin hermostunut ilme. Se valaa Sylviaan hieman uskoa ja hän nyökkää, varistaa sormistaan raesokerin ja pienet pullanmurut ja nousee seisomaan.\n”Olet ihan oikeassa. Oletteko valmiita?”\n”Alltid redo”, Aatos sanoo ja nousee Konstan kanssa seisomaan.\nSylvia katsoo heitä hetken, ojentaa sitten oikean kätensä kämmenpuoli alaspäin heidän muodostaman kolmion keskelle . Hän odottaa, kunnes pojat laittavat omat kätensä hänen kätensä päälle ja sanoo sitten:\n”Julistan salaseuran ensimmäisen seikkailun alkaneeksi. Hii-op!”\n”Hii-op!” pojat toistavat hänen perässään ja he lennättävät kätensä korkealle ilmaan.\nKaikkien kolmen kasvoille kohoaa hymy, jota ei pidättele poissa erimielisyydet tai edes pelko hirviöstä.\nKun reput on pakattu ja taskulamput otettu esiin, Sylvia johtaa heidän pienen ryhmänsä ovelle. Hän sujauttaa sormensa toisen oven kiinnikkeen läpi ja yrittää vetää, mutta metallinen ovi on raskas eikä liikahda senttiäkään, vaikka hänen suustaan pääsee ärähdys yrityksen voimasta. Konsta tulee auttamaan ja he saavat vedettyä ovea sykäyksin auki niin, että lopulta kaikki kolme voivat tarttua oven reunaan ja vetää sen yhteisvoimin auki.\nIltapäivän pilvien välistä paistava aurinko valaisee bunkkerin sisäosaa hieman, mutta oven takana ei ole paljoakaan nähtävää. Heidän edessään on vain yksi pitkä käytävä, jota luonnonvalo ei valaise kuin muutaman metrin verran.\nKaikki kolme naksauttavat taskulamput päälle ja astuvat sisään.\nKaikkialla on hiljaista, mutta aivan eri tavalla kuin silloin, kun tulee yksin kotiin koulun jälkeen. Kotona ainakin on huriseva jääkaappi ja seinällä tikittävä kello, jotka tekevät kaikesta elävää. Bunkkerissa on kuitenkin aivan hiljaista, kuin kuollutta. Tajutessaan sen Sylviaa värisyttää. Hän tiukentaa otettaan taskulampusta, yskäisee kuivasti. Pojat hänen sivuillaan ovat aivan hiljaa. Aatos hengittää suun kautta.\nSylvia joutuu pakottamaan itsensä ottamaan ensimmäisen askeleen. Hän saa itsensä ottamaan yhden askeleen, pakottaa sitten vielä toisen. Kolmas askel on jo helpompi ja pian Sylvia on jo laskenut kymmeneen. Hän kääntyy katsomaan taakseen ja varmistaa, että bunkkerin ovi on vielä auki. Sen valo rauhoittaa hänen hakkaavaa sydäntään hiukan.\nHe kävelevät vielä kymmenen askelta lisää, mutta silloin Sylvia kavahtaa: ”Melkein unohdin! Ne amerikanpastillit. Konsta?”\nHänen huudahduksensa kaikuu pitkässä käytävässä oudolla, kummallisella tavalla. Sylviaa kaduttaa heti, ettei kuiskannut.\n”Ai niin”, Konsta sanoo vaimeasti ja kääntää repun etupuolelle, avaa kilahtelevat soljet ja kaivaa repustaan rapisevan, raskaan muovipussin. Aatos valaisee pussia ja tuijottaa hetken ennen kuin hänen kasvoilleen kohoaa ymmärryksen valo.\nSylvia nyökkää ja ojentaa kätensä Konstalle, joka nostaa pussista kourallisen amerikanpastilleja ja pudottaa ne hänen käteensä. Poikien jäädessä odottamaan Sylvia kävelee takaisin ovelle ja kääntyy takaisin, tiputtaen sopivin välein yhden pastillin maahan. Nyt he löytäisivät takaisin bunkkerin oviaukolle, jos sattuvat eksymään.\n”Toivottavasti hirviö ei tykkää suklaasta”, Konsta kommentoi, kun Sylvia tulee takaisin. Sylvia yrittää nauraa, koska vitsi on oikeasti ihan hauska, mutta hän ei saa naurua tulemaan. Käytävässä on niin pimeää ja niin hiljaista, että edes aavistus ei voi vakuuttaa Sylviaa siitä, että tämä on hyvä idea.\nSilti hän pakottaa itsensä jatkamaan eteenpäin.\nKäytävä jatkuu pidemmälle kuin mitä taskulamput pystyvät heidän tietään valaisemaan. Kaikki on betonia: lattia heidän allaan, seinät heidän ympärillään, jopa katto, kun he ovat kulkeneet hieman eteenpäin. Käytävän molemmin puolin avautuu huoneita, joissa ei ole ovia vaan vain oviaukkoja korkealla betonikynnyksellä. Joka kerta, kun taskulamppu valaisee uutta huonetta, Sylvia pidättää hieman hengitystään, odottaen kohtaavansa lampun valossa mustan hahmon sen mustine silmineen ja inhoine äänineen. Huoneet ovat kuitenkin tyhjiä.\nSylvia tiputtaa maahan jälleen pastillin, tällä kertaa oranssin. Sen hehku erottuu soraisesta betonilattiasta rohkaisevana, ja he jatkavat matkaa.\nOn vaikea sanoa, kuinka kauan he ovat kävelleet käytävää pitkin. Tällaisessa hiljaisuudessa ja pimeydessä aika kulkee eri tavalla. Sylvia on kuitenkin melkein varma, että käytävä viettää jatkuvasti hieman alaspäin. Hän kysyy asiasta Konstalta, joka nyökkää. ”Ei paljon, mutta vähän. Alaspäin mennään.”\nJa vain vähän myöhemmin käytävä päättyy ja heidän edessään on valinta: he voivat joko mennä portaat alas tai jatkaa oikealle. Kolmikko seisoo hetken paikoillaan ja katsoo toisiaan.\n”Missä hirviö todennäköisimmin asuisi?” Aatos kysyy avuliaasti, kun Sylvia nielaisee niin, että kuuluu.\nAavistus hymisee onnellisesti vatsanpohjassa.\n”Sitten mennään sinne”, Konsta sanoo ja siirtyy joukon johtoon, mutta ennen kuin he ehtivät laskeutua yhtäkään rappusta alas, juuri sieltä\n« Viimeksi muokattu: 15.11.2020 18:21:57 kirjoittanut hiddenben »\nVs: Syvälle maan alle | S | Sylvia Rastas | osa 1/2\n« Vastaus #1 : 15.11.2020 18:21:34 »\nKonsta astuu heti yhden askeleen taaksepäin ja kääntyy katsomaan Sylviaa ja Aatosta silmät suurempina kuin yleensä. Sylvia yrittää nielaista uudelleen, mutta ei saa kurkkuun ilmestynyttä möykkyä pois. Aatoskin on aivan hiljaa, melkein kuin ei hengittäisi lainkaan.\n”Ha-halutaanko me edelleen mennä alas?” Konsta kysyy sanoissaan takellellen. Sylvia haluaisi sanoa ei, voi kuinka hän haluaisikaan sanoa ei, mutta se ei ole mahdollista. Heidän pitää ottaa mysteeristä selvää. Ja siksi hän nyökkää.\n”Minä voin mennä ensin.”\n”Sylvia -”, Aatos aloittaa, mutta Sylvia kohottaa kätensä.\n”Minun aavistukseni, minun ideani. Jos hirviö hyökkää ensin minun kimppuuni, te ehditte paeta.”\nSanat kuulostavat kohtalokkailta, ja jos Sylvia olisi missä tahansa muualla kuin täällä, missä he eivät missään nimessä oikeasti saisi olla, hän varmasti tuntisi olonsa aikuiseksi sanoessaan niin. Mutta nyt on tosi kyseessä. Pelko saa hänen sormenpäänsä tuntumaan kummallisilta: aivan kuin hän ei ihan tuntisi niitä enää. Aatos näyttää hetken siltä kuin miettisi vastalauseita, mutta nyökkää sitten.\nSylvia astuu metallisten portaiden ensimmäiselle askelmalle mahdollisimman hiljaa. Hän kääntyy tiputtamaan vielä yhden amerikanpastillin likaiselle lattialle, varmuuden vuoksi. Sitten hän astuu seuraavalle askelmalle, ja seuraavalle ja seuraavalle. Pojat seuraavat rappusen verran hänen perässään. Taskulamppu valaisee aina kierreportaiden seuraavaan mutkaan eli ei kovinkaan kauas, ja Sylvian sydän hakkaa niin lujaa, ettei hän tiennyt sen voivan hakata niin.\nKorvat tuntuvat kuuntelevan erityisen tarkkaan kaikkia ääniä ympärillä. Kirskahdusta ei kuitenkaan kuulu enää uudelleen eikä alhaalta kuulu muutenkaan ääniä. On vain heidän pidätetyt hengityksensä ja kevyen kevyet askeleet portailla.\nLopulta portaat päättyvät ja he seisovat toisenlaisen betonilattian päällä. Sylvia valaisee isoa huonetta ympärillään, yrittäen päättää, minne he lähtisivät seuraavaksi. Aavistus on ihmeellisen hiljaa. Pojat valaisevat omilla taskulampuillaan huonetta. Sieltä lähtee neljä ovea neljään eri suuntaan, mutta Sylvia epäilee, että ne kaikki johtavat käytäviin. Silloin hänen korvansa havaitsevat rahisevan äänen, kuin askeleen lattiaa pitkin, ja hän osoittaa taskulampullaan äänen suuntaan. Hän ei uskalla kysyä pojilta ääneen mitään, sillä hänestä tuntuu, että he ovat lähellä. Taskulamppu valaisee yhtä oviaukoista heidän oikealla puolellaan. Sylvia siristää hieman silmiään ja kavahtaa nähdessään liikahduksen oviaukon takana avautuvassa pimeydessä.\nTähän asti häntä on pelottanut suunnattomasti, mutta nyt, kun tietää olevansa lähellä mysteerin selvittämistä, jonkinlainen outo rohkeus täyttää hänen rintakehänsä ja rauhoittaa hakkaavan sydämen ja vellovan vatsan.\n”Kuka siellä on?” Sylvia kysyy ja yrittää saada ääneensä niin paljon päättäväisyyttä ja vaatimusta kuin vain mahdollista. Hän matkii parhaansa mukaan isänsä ääntä, kun tämä puhuu työasioita puhelimessa ja haluaa saada tahtonsa läpi.\nHän ei saa kysymykselleen vastausta. Hiljaisuus on kuitenkin erilainen kuin ylhäällä, se ei ole yhtä kuollutta. Tässä kerroksessa on joku tai jokin.\nAatos asettaa kätensä hänen ranteelleen ja puristaa sitä hieman, kuin rohkaisuksi. Sylvia vilkaisee ystäviään ja kohottaa kulmiaan kuin kysyen, seuraavatko he häntä, jos hän vie heidät eteenpäin. Pojat nyökkäävät. Konstan suu on tiukka viiva, huulia ei näy melkein lainkaan. Aatoksen otsalla on päättäväisyyden ryppy. Sylvia nyökkää ja ottaa muutaman askeleen lähemmäs huonetta, jossa nyt tietää jonkun olevan.\n”Meillä on linkkari”, Sylvia huudahtaa varoittavasti. ”Eikä me pelätä käyttää sitä!”\nSilloin he kuulevat laahaavia, rahisevia askelia lattiaa pitkin siitä huoneesta, jota kohti he ovat kävelleet. Sylvia miettii bunkkerin ikkunasta karkuun yrittänyttä petoa ja miettii, haluaako todella kohdata sen nyt, haluaako aivan totta nähdä sen kamalan mustan olennon aivan läheltä, aivan kosketusetäisyydeltä?\nAjatus saa hänet pysähtymään sekunniksi paikoilleen, mutta sitten hän ottaa jälleen askeleen.\n”Näyttäydy!” Sylvia huutaa niin kovaa kuin vain saa irti äänihuulistaan. Aatoksen ote hänen ranteessaan tiukentuu aivan kuin tämä olisi koska tahansa valmis vetämään hänet pois hirviön käsien ulottuvilta.\nSilloin pimeydestä kuuluu vastaus:\n”Ette te linkkuveitsellä paljon vahinkoa tee.”\nSanat lausuu tumma, matala ja rauhoittava ääni - aivan päinvastainen kuin se kirskahteleva tai rahiseva, kamala ääni, johon Sylvia oli valmistautunut. Tämä ääni ei kuulu hirviölle, hän tajuaa. Se on ihmisen ääni. Jonkun aikuisen.\n”Kyllä sillä voi tehdä, jos tietää, mitä tekee”, Konsta vastaa uhmakkaasti Sylvian puolesta.\nPimeydestä kuuluu naurahdus. ”Tehdäänkö niin, että te pidätte linkkuveitset taskuissa ja minä lupaan olla kiltisti, ja me näyttäydymme toisillemme?”\n”H-h-haluatko sinä p-pahaa?” Aatos pakottaa sanat ulos suustaan.\n”En halua. Haluatteko te?” ääni vastaa.\nSylvia vilkaisee ystäviään ja vastaa sitten kaikkien puolesta. ”Ei me haluta.”\nSylvian, Aatoksen ja Konstan taskulamput osoittavat suoraan oviaukolle ja seuraavat henkeään pidätellen, kun pitkä, laiha hahmo ilmestyy sen toisesta reunasta heidän näkyviinsä. Sylvia on tiputtaa taskulamppunsa sillä sekunnilla, koska hahmo heidän edessään on musta - mustat vaatteet, mustat kädet, mustat kasvot.\nMutta eivät ihan samalla tavalla mustat kuin silloin illan pimeydessä.\nOviaukossa seisovan miehen kämmenet ovat vähän vaaleammat, melkein Sylvian ihon väriset. Tämän silmissä on valkoista, kuten tavallisten ihmisten silmissäkin. Tällä on päällä resuiset, mutta ihan oikeat ihmisen vaatteet. Hiukset ovat paksut rastat, jotka ovat kiinni isolla ponihännällä. Mies katsoo heitä hetken, seisten aivan paikoillaan ennen kuin avaa suunsa:\n”Voitteko laskea vähän noita task- ”\nSilloin Sylvia parahtaa: miehellä on pikimusta suu -\nse on se sama hirviö,\nse sama kauhistuttava olento,\nse, joka ähisi ja yritti syödä heidät.\nHän astuu lukuisia askelia taaksepäin, astuu Konstan varpaille ja ryntää jo kohti portaita, kun miehen terävä ääni keskeyttää heidät.\n”Ottakaa ihan rauhallisesti nyt! Lapset! Pysähtykää! En minä halua teille pahaa.”\n”Mutta sinun suusi”, Sylvia huudahtaa portailta ja osoittaa miestä taskulampulla. Mies kohottaa kämmenensä ilmaan.\n”Se on musta, tiedän sen. Mutta sille on luonnollinen syy ja kerron sen teille mielelläni, jos vain lakkaatte olemasta niin säikkyjä ja annatte minun selittää.”\nSylvia katsoo miestä pitkään, oikein tutkii katseellaan päästä varpaisiin ja kysyy aavistukseltakin, mitä mieltä se on miehestä. Aavistus on hyvillään ja hymisee aivan hiljaa. Sylvia puuskahtaa, pidätettyään hengitystään kauan. Konsta ja Aatos ovat seuranneet hänen jalanjäljissään ja kaikki kolme seisovat puolivälissä portaita, valmiina pinkomaan ne ylös.\n”Mitä mieltä te olette?” Sylvia kysyy hiljaisesti ystäviltään irrottamatta katsettaan miehestä.\nMolemmat pojat miettivät lyhyen hetken, mutta sitten Aatos sanoo: ”M-minun mielestäni me voimme jäädä.”\nJoten he jäävät. Heidän laskeutuessa rappuset takaisin alas, mies katoaa hetkeksi näkyvistä hakeakseen jotain ja astuu ulos huoneesta siihen tilaan, jossa hekin seisovat. Hänellä on mukanaan myrskylyhty, jonka hän sytyttää, ja Sylvia, Aatos ja Konsta sammuttavat taskulamppunsa. Sitten mies ojentaa jokaiselle jotain, millä istua: tyynyn, viltin, istuinalustan. Sylvia istuutuu kuitenkin portaille. Hän haluaa varmistaa, että he voivat koska tahansa paeta, jos vaikuttaa siltä, että mies haluaakin heille pahaa.\n”Kerro, kuka olet”, hän sanoo vaativasti, kun kaikki ovat istuneet alas.\nMies katsoo heitä yksitellen vuoron perään, kohottaa kätensä rintakehälleen ja vastaa: ”Nimeni on Daniel.”\nMies katsoo häntä hetken ja hymähtää ennen kuin aloittaa.\nHe saavat tietää, että Daniel on koditon jouduttuaan työttömäksi tehtyään jonkin ison virheen töissä. Sylvia huomaa sen kaduttavan Danielia, vaikka tämä ei kerrokaan tarkemmin, mitä tapahtui, vaikka hän kysyy. Tämä työskenteli lähihoitajana kaupungin toisella puolella, mutta kun hänellä ei ollut varaa vuokraan, hän oli joutunut lähtemään asunnostaan ja oli vaeltanut paikasta toiseen, päätyen kuitenkin lopulta bunkkeriin asumaan vähin tavaroin.\n”Siitä on nyt hieman yli puoli vuotta.”\n”Eikö täällä ole ihan kamalaa olla?” Konsta kysyy.\n”No, ei tämä kunnon kotia korvaa”, Daniel vastaa ja katsoo ympärilleen. ”Mutta on tämä parempi kuin moni muu paikka, jossa yövyin. Päivisin kävin syömässä ja hakemassa ruokatarvikkeita vähävaraisille eräästä paikasta.”\n”Etkö sitten käy enää?”\nDanielin ääneen eksyy jotain synkempää, kun hän vastaa: ”Kävisin, jos en olisi jäänyt tänne jumiin. Yhtenä aamuna yritin lähteä täältä siitä ovesta, mistä te tulitte, mutta en enää päässyt.”\n”Siinä on uusi lukko”, Sylvia kertoo ja ottaa sen taskustaan. ”Minä tiirikoin sen.”\n”Taitavasti tehty”, Daniel naurahtaa. ”Kiitos. On mukava päästä takaisin päivänvaloon.”\n”M-miten sinä olet oikein pärjännyt täällä?” Aatos kysyy.\n”En kovinkaan hyvin”, Daniel myöntää. ”Itse asiassa minulle meinasi käydä todella huonosti.”\nJa silloin he saavat vihdoin tietää, miksi Danielin suu on pikimusta. Hän kertoo löytäneensä jostain päin bunkkeria jotain, mikä näytti syötävältä.\n”Se oli typerä virhe, oikein saakelin hölmöä. Ihan hävettää kertoa siitä teille”, mies pudistelee päätään. ”Mutta oli kulunut jo muutama päivä ja olin hirvittävän nälkäinen. Minulla oli tuskin mitään enää jäljellä, vain vettä ja sekin jo useita päiviä pullossa seissyttä. Joten söin lattialta sen, mitä löysin. Pian tajusin, että löytämässäni ruoassa oli oltava rotanmyrkkyä. Aloin voida huonosti, oikein todella kurjasti, mutta onneksi minulla on mukanani lukuisia lääkkeitä. Yksi niistä on aktiivihiili.”\n”Mitä se on?” Sylvia kysyy otsaa rypistäen.\n”Se on lääkettä, joka auttaa myrkytyksiin. Mutta kaikki, mihin lääke koskee, se värjää mustaksi. Onnistuin saamaan sitä käsillenikin juodessani koko pullon. Se ei kuitenkaan tuntunut auttavan niin kuin olin laskelmoinut. Olin niin huonovointinen, että pelkäsin kuolevani. Silloin yritin lähteä täältä, rikkoa ikkunan ja kiivetä ulos.”\n”M-me näimme sinut”, Aatos sanoo hiljaisesti. ”Sinä näytit ihan hirviöltä. Pidit outoa ääntä ja kielesi oli p-pikimusta, silmäsi kuin r-riivatut.”\n”Ah, se ei siis ollutkaan unta”, Daniel sanoo ja heidän ilmeensä nähdessään remahtaa kovaan nauruun. ”Taisin todella pelästyttää teidät. Olen pahoillani siitä. Mutta mikä ihme sai teidät palaamaan?”\n”Me ajattelimme sinun olevan jonkinlainen hirviö”, Aatos vastaa. ”Ja halusimme tulla katsomaan, m-millainen hirviö on kyseessä.”\n”Ja varmistaa, ettei se pääse täältä ulos”, Sylvia täydentää.\nDaniel katsoo heitä hetken ennen kuin hymähtää: ”No, toivon, että olette jo huomanneet minun olevan aivan tavallinen ihminen. Koditon, kyllä, ja työtön, mutta muuten ihan tavallinen.”\n”Onko sinulla nälkä?” Konsta kysyy aivan yllättäen ja avaa reppunsa. Sylvia ymmärtää heti ja avaa itsekin reppunsa, Aatoksen tehdessä samoin. Pian Konsta ojentaa suklaakeksejä, Sylvia vesipulloa ja Aatos korvapuustia Danielille, joka katsoo tarjoiluja hämmentyneenä.\n”Pidätkö suklaasta? Tai korvapuusteista?”Aatos kysyy.\n”Itse asiassa pidän molemmista. Paljonkin”, Daniel vastaa, nyt paljon hiljaisemmalla, pienellä äänellä. Hän ottaa ruoat ja vesipullon vastaan hellävaroen ja avaa keksipussin. Sieltä kohoava tuoksu saa hänet sulkemaan hetkeksi silmänsä ja ensimmäinen puraisu on hidas, oikein nautiskeleva.\nTuo on kyllä parasta mahdollista käyttöä suklaakekseille, Sylvia toteaa katsoessaan, kuinka paljon Daniel näyttää nauttivan niiden mausta. He jakavat kolmistaan loput keksit ja mutustelevat niitä hiljaisina bunkkerin lattialla istuen. Se on hassu hetki, mutta myös kovin hauska, sillä Daniel alkaa pian kysellä heistä kaikenlaista. He kertovat hänelle koulusta, kuinka Aatos ja Sylvia tutustuivat toisiinsa ja miten he viestivät toisilleen salakirjoituksella. Sylvia kertoo ylpeänä myös salaseurasta ja heidän tekemästään valasta sekä majasta.\n”Mutta sen paikkaa emme kyllä kerro, se on salainen”, Sylvia lisää päättäväisesti, koska johonkin heidän pitää vetää raja. Jos kertoo kaiken salaseurasta, se ei ole enää salainen.\nDanielia se ei tunnu haittaavan.\nKun keksit ja loput korvapuustit on syöty, Konsta katsoo puhelintaan (ei kenttää, hän huomauttaa) ja ilmoittaa kellon olevan yksinkertaisesti liikaa. ”Se on jo seitsemän illalla.”\n”Meidän pitää mennä nyt kotiin”, Sylvia sanoo Danielille ja alkaa kiireesti pakata tavaroita takaisin laukkuun. Daniel ojentaa loppuja keksejä ja vesipulloa, mutta Sylvia käskee pitämään ne. ”Meillä on paljon vesipulloja kotona. Ja rahaakin, että voidaan ostaa lisää.”\nSiihen Daniel naurahtaa, jolloin Sylvia keksii kysyä: ”Haluatko, että me tuotaisiin sinulle jotain?”\n”Ei teidän tarvitse”, Daniel vastaa. ”Teitte jo suurimman mahdollisen palveluksen, kun tiirikoitte tuon lukon. En usko kenenkään tulevan tarkistamaan sitä useaan kuukauteen, joten pääsen liikkumaan kuten ennenkin. Mutta jos joskus haluatte tulla tervehtimään, saatte sen mielellään tehdä. On mukavaa puhua muidenkin kuin vain toisten kaltaisteni kanssa.”\nDaniel saattaa heidät bunkkerin ovelle ja tulee haistelemaan lokakuun kosteaa, syksyistä ilmaa. Ulkona on jo pilkkopimeää. Hän näyttää kuitenkin perinpohjin tyytyväiseltä, vaikka hänen kielensä on vieläkin musta ja hän on kamalan laiha. Mutta ehkä Sylvia voisi tuoda hänelle jotain syötäväksi?\n”Tykkäätkö sinä minestronekeitosta?” Sylvia keksii kysyä juuri ennen kuin he lähtevät.\nDaniel vastaa, ettei ole koskaan maistanut, ja Sylvia nyökkää tyytyväisenä. Täydellistä.\nHe vilkuttavat hyvästiksi, ja pian bunkkeri katoaa metsän pimeyteen, kun he kulkevat jo melkein tutuksi muodostunutta polkua pitkin takaisin pururadalle. Kukaan ei puhu. Sylvia on syvällä ajatuksissaan miettien, millaista olisi olla ilman kotia ja ilman mitään muutakaan paikkaa, minne mennä. Sylvialla sentään on koti ja sänky ja koulu, jossa hänen pitää joka päivä olla paikalla ja jossa hän saa olla Konstan ja Aatoksen kanssa. Danielilla ei ole näistä asioista mitään.\nHiljaisuus kestää edelleen, kun he palaavat pururadalle ja kulkevat sitä pitkin takaisin kävelytielle. Lopulta he pysähtyvät tienkulmaan, josta Aatos kääntyy yhteen suuntaan ja Sylvia ja Aatos toiseen.\nKonsta ottaa taskustaan amerikanpastillipussin ja kohottaa sitä ilmaan.\n”Näille ei tullutkaan kauheasti käyttöä.”\n”Ei niin”, Sylvia sanoo. ”Vaikka Daniel suklaasta pitikin.”\nKetään heistä ei oikein naurata eikä Sylviakaan tunne helpotusta siitä, että mysteeri on selvitetty. Bunkkerin hirviö on paljastunut aikuiseksi, jonka elämä on aivan erilaista kuin heidän kolmen.\n”Minä luulen, että menen viikonloppuna bunkkerille moikkaamaan Danielia uudelleen”, Sylvia sanoo hetken asiaa pohdittuaan.\n”Minä tulen mukaan”, Konsta sanoo, ja he molemmat katsovat Aatosta, jonka katse on suunnattuna katukivetyksen märkiin keltaisiin syyslehtiin. Sekunnit venyvät eikä tämä vieläkään sano mitään. Sylvia on jo esittää asiansa uudelleen, jos Aatos ei vaikka ymmärtänyt kaikkea, mutta silloin tämä kohottaa päänsä ja katsoo häntä päättäväisesti:\n”Minäkin tulen. Jokainen ansaitsee ystävän, myös kodittomat ja työttömät.”\nSiitä he ovat kaikki yhtä mieltä ja vihdoin pieni hymykin kohoaa kasvoille. Sitten Aatos sanoo hyvästit ja kääntyy omalle kotikadulleen Sylvian ja Konstan jatkaessa toiseen suuntaan omiin koteihinsa.\nJa niin heidän salaseuransa ensimmäinen seikkailu päättyy: perin pohjin onnistuneesti.\nA/N2: Halusin vielä tähän loppuun kirjoittaa ajatuksen, jota olen pyöritellyt tätä toista osaa kirjoittaessani. Mietin pitkään, haluanko Sylvian ja poikien seikkailujen olevan taianomaisia ja fantasiaelementtejä sisältäviä kertomuksia, jossa esimerkiksi päädyttäisiin toisenlaisiin maailmoihin, mutta tätä kirjoittaessa päädyin kuitenkin yhä vahvemmin siihen lopputulokseen, että aavistus saa olla tämän tarinan maaginen elementti ja muu on tuttua. Siksi olisikin erityisen kiva kuulla, mitä tykkäsit tästä tarinasta! Tämä nimittäin on mielestäni hieman erilainen kuin aikaisemmat Sylvia-tarinat, vaikka tämä osa niitä onkin. Ja kiitos, että luit!\nVs: Syvälle maan alle | S | Sylvia Rastas | osa 2/2\n« Vastaus #2 : 22.11.2020 19:34:52 »\nOlipa kivaa vihdoin ja viimein syventyä tähän kunnolla! Näitä lukiessa on vähän samaa tunnelmaa kuin pienenä uutta Viisikkoa tai vastaava seikkailukirjaa aloittaessa ja ruokaakin kolmikolla oli pakattu mukaan sen mukaisesti Vaikka Amerikanpastilleille tulikin sitten muuta käyttöä. Hyvä keksintö, koska vähän jo ihmettelin, mihin niitä niin paljon tarvittiin ja miksi Konsta ei ollut ostanut muitakin karkkeja samalla, jos kerran oli ostanut pastillit irtokarkkihyllystä.\nTässä toimi tosi hyvin taas tuo kolmikon porukka: tomera ja kaikkeen varautuva Sylvia, epäileväinen Konsta ja rauhallisempi, mutta tiiviisti mukana oleva Aatos, joka oli koulussakin vakuutellut Konstalle hirviön olevan totta. Jännitys tiivistyi tarinan myötä, kun odoteltiin Aatosta, pakkailtiin tavaroita, tiirikoitiin lukkoa (hyvä Sylvia!) ja hiivittiin bunkkeriin. Huvitti lukea, kun Sylvia närkästyy poikien grafitti-ja jalkapallojutuista ja haluaisi, että he keskittyvät seikkailuun samoin pullien syöminen ennen bunkkeriin menoa oli hauska yksityiskohta, ihan tottahan se on, että seikkaillessa varmasti tulee nälkä!\nMinusta oli hyvä ratkaisu, että tämä mysteeri ei paljastunut miksikään yliluonnolliseksi, vaan selvisikin että hirviö oli ihminen. Onneksi ystävällinen sellainen! Jotenkin tuo fantasiaelementtien jättäminen vähemmälle toi tähän juuri sitä Viisikko-tunnelmaa, koska niissähän mysteereille löytyy aina myös jokin looginen selitys\nKiitos tästä, seuraavaa tarinaa odotellessa! Tämä on ihana ja hyvän mielen tuova sarja


Tilaa uutiskirje ja voita sarjakortti - Mega Range Golf\nTilaa uutiskirje ja voita sarjakortti\nby Golf Megarange · 2.11.2015\nVuoden loppua kohden kuljetaan, mutta säät suosivat ja sehän tarkoittaa sitä, että Megarangella golfharjoittelu jatkuu.\nSään varassa toimiminen tuo mukanaan tiedotushaasteita rangen aukiolosta, ja haluammekin nyt kutsua sinut Megarangen Sisäpiiriin. Sisäpiiriläiset vastaanottavat uutiskirjeemme, jonka avulla tiedotamme ajankohtaisesta tilanteesta tarvittaessa. Uutiskirjeessä kerromme myös mahdollisista uudistuksista ja tulevaisuudensuunnitelmista Megarangella. Uutiskirje lähetetään korkeintaan kerran viikossa.\nLiity nyt ja voita sarjakortti\nSisäpiiriläisten kesken arvotaan 660 pallon (arvo 37€) sarjakortti, joka on voimassa myös ensi kaudella 2016. Arvonta suoritetaan 1.12.2015, voittajalle ilmoitetaan sähköpostitse.\nTilaa uutiskirje ja liity Sisäpiiriin\nTags: golfgolf helsinkigolf vantaagolfrangerangerange aukitilaa uutiskirje\nNext story Chippiviheriö\nPrevious story Grippien pesua 2.10.2015 klo 14 alkaen Megarangella


25.9.2020 Teksti: Helka Belt\nUusi ihminen elämässäni on aiheuttanut tunteita myös lapselleni.\nPojalleni on ollut haateellista käsitellä uutta ihmistä elämässäni.\nMonet erovanhemmat pohtivat mielessään: milloin on hyvä aika esitellä uusi kumppani lapselle?\nAjattelin, että olen miettinyt asian hyvin ja nyt on hyvä aika. Huomasin, että olin väärässä. Lapseni näytti sen minulle suoraan. Aika oli ehkä oikea, mutta asia ei ollut heti ok lapselleni.\nJa tämä on hyvin luonnollista, mutta en tajunnut sitä ennen kuin lapseni alkoi oireilla. Hän oli kiukkuinen, kun olimme käymässä miehen luona. Hän ei oikein suostunut kertomaan, mistä kiikasti. Mies oli kuulema mukava ja hän viihtyi siellä hyvin.\nKunnes eilen hän sanoi: no mennään sinne, mutta älä sitten keskustele vain hänen kanssaan. Voi, ajattelitko, että olen unohtanut sinut, kun juttelen hänen kanssaan niin paljon? Joo, poika sanoi hiljaa.\nHän siis koki, etten osoittanut tarpeeksi huomiota hänelle, kun olimme miehen luona käymässä. Paikka oli hänellekin uusi ja en ollut ymmärtänyt, että hän tarvitsee entistä enemmän huomiota juuri siellä. Itse olin tietenkin niin onnessani rakkaan näkemisestä, että unohdin huomioida lastani.\nPäätimme, etten hetkeen käy lapseni kanssa siellä. Nyt eilen keskustelimme, että olisiko se kiva, jos kävisimme siellä, mutta keskustelisin ja huomioisin hänet siellä paremmin. Se kävi.\nOn paljon asioita, joita tämä uusi elämäntilanne on tuonut tullessaan. En ollut osannut ottaa huomioon lastani tarpeeksi ja hän näytti sen käyttäytymisellään. Onneksi osasin kiinnittää tähän huomiota ajoissa. Erolapsi ei saa kokea, että vanhemman uusi rakkaus saa vanhemman unohtamaan hänet. Kun olemme muutoinkin yhdessä vain joka toinen viikko, huomioni ja läsänäoloni hänelle ovat varmasti elintärkeitä.\nLapselle voi tulla helposti hylätty olo, jos on odottanut paljon esimerkiksi äitiviikkoaan ja sitten äiti onkin innoissaan uudesta rakkaudesta, eikä tunnu ollenkaan huomaavan lastaan. Kuinka pahalta tuon täytyykään tuntua!\nSiksi on hyvä miettiä, paljonko vuoroviikoistaan käyttää aikaa lapsen kanssa kahdestaan oloon ja yhdessätekemiseen ja paljonko voi olla yhdessä uuden kumppanin luona. Lapselle voi tulla helposti hylätty olo, jos on odottanut paljon esimerkiksi äitiviikkoaan ja sitten äiti onkin innoissaan uudesta rakkaudesta, eikä tunnu ollenkaan huomaavan lastaan. Kuinka pahalta tuon täytyykään tuntua!\nEn tätä etukäteen ollut osannut ajatella kokonaan, mutta vähitellen, oppien ja yhdessä tehden. Tänä viikonloppuna käymme siellä päiväsaikaan lapseni kanssa vierailulla. Katsotaan miten menee!\nHaluanko esitellä uutta rakkauttani etälapselleni?


Miksi miehestä tuli kärttyinen ukko? - Seura.fi\nMiksi miehestä tuli kärttyinen ukko?\nSuhteet 27.2.2014 16:04\nMiehestäni on vanhemmiten alkanut tulla ilkeä. Hän suuttuu yhtenään aivan turhista pikku asioista ja hermostuu muutenkin herkästi. Ei hän nuorempana ollut tällainen. Mistä tämä muutos voi johtua?\nOlet ehkä kuullut puhuttavan vanhoista kärttyisistä ukoista. Tuo puhe ei ole syntynyt tyhjästä, sillä monet meistä ikääntyvistä miehistä tulevat vanhetessaan ärtyisiksi. Syynä voi olla hormonitoiminnan väheneminen, erityisesti testosteronitason lasku. Miehen elämässä voi myös olla monia turhauttavia asioita, jotka lisäävät omalta osaltaan ärtyneisyyttä. Ikääntymisen mukanaan tuomat vaivat ja huonot yöunet pahentavat tilannetta. Vaikka ärtyisyyteen on ymmärrettäviä syitä, ei sinun silti tarvitse sietää ihan kaikkea. Olisi hyvä, jos voisitte puhua asiasta kiihkottomasti ja voisit kertoa hänelle, miltä hänen purkauksensa tuntuvat. Hän voinee myös hillitä itseään, jos niin haluaa. Mies voi puhua ongelmastaan myös omalle lääkärilleen ja arvioida tämän kanssa oireita helpottavaa hoitoa.\nKerro miehellesi, miltä sinusta tuntuu, kun hän suuttuu. Älä kuitenkaan syytä häntä mistään.\nKeskustelkaa elämästänne ja anna miehesi arvioida itseään ja suuttumistaan.\nMikäli ongelma ei helpota, pyydä miestäsi käymään lääkärin juttusilla.