Somewhere only we know: maaliskuuta 2014\nEilen söin levyllisen suklaata. Olo oli sen jälkeen aika kauhea. Mä olen kyllä aiemminkin pystynyt vetämään levyllisen suklaata ihan helposti, mutta nyt tuli tosi paha olo. Rupesin siinä sitten miettimään että mitä kaikkia herkkuja mä olen viikon aikana syönyt.\nSunnuntaina - suklaamoussea (sellainen blå blandin annospussillen) ja vähän Ben&Jerrys jäätelöä\nMaanantaina - pari suklaapatukkaa ja lisää suklaamoussea\nTiistaina - pienen Ässä Mix-pussi\nKeskiviikkona - Kaksi suklaapatukkaa, suklaatäyte Pepen ja kaksi suklaakeksiä\nTorstaina - Kaksi suklaakeksiä ja suklaalevy\nOlen päässyt taas treenaamisen makuun, mutta voiskohan sillä että tuloksia ei synny, olla jotain tekemistä noiden kaikkien tyhjien kalorien ja sokerien syömisellä?\nFacebookissa keskusteltiin parin kaverin kanssa, ja todettiin että tän junkien on parempi alkaa nyt lakkoon. Se on nyt sitten päätetty, meikäläinen ei herkuttele ennen kuin vasta vappuna seuraavan kerran.\nHerkkulakon säännöt on seuraavat:\n-Herkkuja saa ottaa vain jos jossain juhlissa tarjotaan\n-Herkuiksi lasketaan suklaa, leivokset, pullat, karkit, jätski ja kaikki makeat jälkiruoat.\n-myös suolaiset naposteltavat on kiellettyjen listalla. Kiellettyjä ei ole kuitenkaan ns. roskaruoka, koska en vaan kaikkia paheita voi jättää pois.\n-Herkuiksi ei lasketa aamupalakaakaota, koska se on ainoa muoto missä voin nauttia lasillisen maitoa.\nNäillä mennään. Apua! Toivoisin tällä herkkulakolla pääseväni eroon makean mässäilystä ja toivottavasti myös tästä turvotuksesta. Vyötärön ympärykseen on vuosien varrella hiipinyt n. 6 ylimääräistä senttiä, joista ainakin osa saisi kadota jo herkkulakon aikana.\nLähettänyt Heidi klo 7.33 2 kommenttia:\nTunnisteet: fitness&sports, my life, projektit\nPronovias 2015 - Mielenkiintoisimmat yksityiskohdat\nIhanaa sunnuntaiaamua! Täksi viikonlopuksi saatiin vielä talvi hetkeksi. Olen naureskellut tämän viikonlopun facebook feedilleni, kun joka toinen ihminen on valittanut "takatalvea" vaikka oikeasti kyseessä on täysin normaali talvi-ilmiö. Ihmiset sokaistuivat omituisesta talvesta ja aikaisesta keväästä, eivätkä muista, että viime vuonna vielä huhtikuussakin oli enemmän lunta kuin nyt :D\nOletteko muuten miettineet, että muutenkin tuntuu että syklit on muuttanut kuukausia. Minä ainakin koen kesäkuukausiksi ennemmin heinä-elo-syyskuun, kuin kesä-heinä-elokuun. Syyskuussa on nimittäin nyt pari vuotta ainakin ollut paremmat säät kuin kesäkuisin. Näin ollen syyskuukausiksi lukisin loka-marras-joulukuun, talveksi tammi-helmi-maaliksen ja kevääksi huhti-touko-kesän. Ihan noin mustavalkoisia nuo rajat ei tietenkään ole ikinä.\nNo, päivän asia ei ollut kuitenkaan sää, vaikka siitä voisikin puhua ikuisesti. Nyt hypätään taas vajaa pari viikkoa ajassa taaksepäin ihmettelemään ihania pukuyksityiskohtia.\nMattapintaiset paljetit ja lace-on-lace\nMattapintaiset paljetit näyttävät tietystä kulmasta huomaamattomilta, mutta toisista ne heijastavat himmeästi valoa luoden jännitävää kolmiulotteisuutta pukuun. Siihen kun lisää pitsikirjailut pitsille niin saadaan lisää kolmiulotteisuutta.\nRipotellut paljettikirjailut ja kaksinkertaiset kankaat\nMiniminipaljeteista tehdyt pitsien muotoa jäljittelevät tuovat lisää eloa pintaan. Tässä puvussa oli tavallisen tyllikerroksen alla lumipallopilkullinen kerros. Lähikuvassa pilkut näyttävät tosin liimatahroilta. :D\nNäyttävät tikkaukset korseteissa tuovat särmää ja rokkia muuten romanttisiin pukuihin. Cymbeline on luottanut tähän tyyliin jo vuosia ;)\nMuhkeaa tylliä, pitsiä, pitsireunustettua tylliä.. kunhan niitä on kerroksissa. Ja etenkin merenneitomuotoisissa puvuissa.\nStrassatut yläosat ja blush\nMuutamassa puvussa oli kauttaaltaan kimaltavat korsettiosat. Jokaisen harakan unelma. Lisäksi kuvassa yhdistettynä haalean vaaleanpunaiseen tylliin.\nLäpikuultava pitsi blushilla pohjalla ja valkoisilla helmillä\nKuvassa näkyviä lasihelmiä on aina käytetty etenkin kirkkaina, mutta nyt ne on ihan kokonaan valkoisia. Ja niillä kirjaillaan reilusti ja näkyvästi. Valkoinen pitsi blushilla pohjalla toimii. Läpikuultavia pitsiyläosia on jo tällä kaudella, mutta nyt yläosat ovat aiempaa kevyempiä.\nTämä puku oli fiftarihelmainen, mutta pitkä. Siinä oli hirmu kaunis vyötäröosa, joskin koko muu puku ei sitten iskenyt.\nUpeat kirjailut okapäillä korostavat yläosaa. Yhdistettynä muhkeaan tyllihelmaan syntyy erittäin tasapainoinen kokonaisuus.\nRipsinauha ja korallipinkki\nRipsinauhaa kaikissa mahdollisissa väreissä. Mutta etenkin korallipinkkinä. Tätä tyyliä näkyi kaikisa kolmessa näkemässämme kokoelmassa. Osaan se sopi, tähän kapeaan pukuun ei niin hyvin kuin johonkin leveämpään, mutta tästä tuli paras kuva ;)\nJokainen ihminen kannattaisi katkaista jostain kohdasta. Tämä katkaisulinja oli rinnan alla luoden kantajastaan aavistuksen pidemmän vaikutelman. Kaikessa vanhanaikaisuudessaan se oli yhdistettynä romanttiseen pitsipukuun mielestäni kaunis kuin koru.\nMattapintaiset paljetit lehtikuvioina\nNämä ovat hiukan ristiriitaiset mielestäni. Toisaalta ne näyttivät kivan erilaisilta ja moderneilta pitsipukua vasten, mutta jotkut varjokohdat jäivät mustien läiskien näköisiksi. Ei ainakaan kovin perinteiselle ja hillitylle morsiamelle.\nPitsillä kehystetty helma\nPitsikirjailut helmassa olivat lyhyitä edessä ja pitenivät radikaalisti sivuille päin kehystäen koko helman. Tässä käytetty kaunista guipurehenkistä pitsiä. PS. Huomaa ripsinauha ;)\nMikä kruunaisi kapealinjaisen ja romanttisen pitsipuvun paremmin kuin jättimäinen blingbling. No ei mikään. Laadukkaat strassit säihkyivät voimakkaasti mutta tallentuivat kameralla hiukan harmaina ja tummina.\nSulkia saa nyt myös edullisemmista kokoelmista. Tämä puku oli muistaakseni White onen, ja on aito joutsenlampi-puku. Ennustan tästä yhtä bestselleriä kun se kauppoihin selviää.\nSamasta puvusta kuin edellinen kuva, sulkiin on yhdisetty lumipallokukkia. Mielestäni ne oli aivan hurmaavia, mutta toki tiedän että joku toinen vihaa niitä koko sydämensä pohjasta. Fakta ei kuitenkaan muuta sitä ennustusta jonka annoin edellisessä kuvassa.\nMinkä näistä yksityiskohdista sinä valitsisit pukuusi? Ja mitä et ottaisi mistään hinnasta?\nLähettänyt Heidi klo 9.40 5 kommenttia:\nEilen oli viimein sopiva päivä fotaamiselle. Kävin aamulla sovittamassa Korpun kukkaistyttöjen mekkoja, ja Pete ja Lassi tulivat saattamaan mut. Tarkoituksena oli siis esitellä meidän pikkukoira Korpulle :)\nLassi oli oma valloittava itsensä, ja toimitti siinä samalla rikkaimurin virkaa.\nMyöhemmin leikittiin vielä kaikkien eläimien kanssa vuorotellen pihalla, kun oltiin ensin haravoitu ja siivoiltu pihalla. Pete nappasi myös yhden sojottavan syreeninoksan pois, näissä kuvissa se lojuu vielä keskellä pihan laudoitusta. Ensimmäisenä pihailuvuorossa oli Justiina, josta mulla ei nyt valitettavasti ole kuvia, kun se keskittyi vain järsimään tuota oksaa. Siitä ei kovin hyviä kuvia tule. Justiinan kanssa samaan aikaan nappasin mukaan myös Hamsterin, joka maastoutuu tuollaiselle lehtiselle pihalle täydellisesti. Vikana pihalle pääsi hulivili-Lassi, joka ensimmäisenä nappasi jotain jyrsittäväkseen. Sitten me vähän painittiin, ja lopulta tuo 15 kiloa pomppasi allekirjoittanutta vasten niin tehokkaasti että kaaduttiin kummatkin maahan. Voi sitä pusujen määrää mitä äiskä sitten sai :)\n//We spent the day at our yard playing with the kids. Hamster tried to hide from us and Lassi took me down and gave me lots of kisses.\nLähettänyt Heidi klo 19.50 8 kommenttia:\nTunnisteet: elukat, hamsteri, Littlefoot\nTänään päästäänkin itse asiaan, eli tapahtuman kauneimpiin pukuihin. Nämä ovat minun mielestäni kokoelmien parhaita pukuja. Ristiriitaista kyllä, näissä puvuissa ei välttämättä ole parhaat kuvat. Prono-ketjun puvut on ainakin Stilissimaan aikaisemmin ostettu ihan vain kuvien perusteella. Sen takia jotkut helmet ovat lipsahtaneet ohi, ja jotkut valinnat eivät olekaan sitten livenä houkutelleet niin paljon. Sen vuoksi tämä Barcelonassa järjestettävä katsaus oli loistava. Itse missasin paluulentoni vuoksi muotinäytöksen, jossa puvut olisi vielä pystynyt katsomaan mallien päällä.\nMutta ei se mitään, ompelijana osasin kyllä katsoa kunkin puvun "ongelmakohdat" ja toisaalta, eipä puvut mallien päällä koskaan näytä samalta kuin "oikeiden" ihmisten.\nOsa kuvista on valaistusolosuihteista johtuen vähän hämäriä. Halleissa oli kyllä lamppuja, mutta mielestäni niiden valo oli vähän kelmeää ja tehotonta.\nTämä puku kolahti minuun sen poikkeuksellisen keveyden ja pääntien ansiosta. Itse kuitenkin muuttaisin pääntiellä olevaa pelkällä pilkkutyllillä verhoiltua kohtaa jotenkin. Tai vaihtaisin pilkkutyllin tavalliseen. Niin paljon kuin pilkkutyllistä pidänkin, mielestäni tässä se näyttää hiukan hassulle. Tämä puku on La Sposan kokoelmista.\nLa Sposan puku on myös tämä upea härvelihelmainen merenneitoyksilö. Hanna ei niinkään fanittanut noita kapeita pitsiolkaimia, mutta näin jälkeenpäin kuvasta katsottuna minä ainakin pidän myös niistä. Myös tuo kauttaaltaan kirjailtu miehusta näyttää upealta.\nTämä keijuhötönen puku oli varmaan lempparein puvuista. Pidän kovasti tuosta hötöisestä tyllikerroksesta ja lisäksi nuo köynnösmäiset kirjailut toimivat omaan silmään erittäin hyvin. Myös pääntie on onnistunut, joskin hiukan avara.\nIt's my partyn iltapukupuolelta löytyi muutama Charleston-helmi, joista Hanna taisi vilkuilla tätä sillä silmällä itselleen. Näitä lyhyitä pukuja ei taida Stilissimaan olla tulossa, tosin jos niihin näin keväällä ihastuu, niin ainahan niitä voi kysyä.\nNäistä kimmelimekoista pidin enemmän tästä. Ehkä musta väri puhuu puolestaan, tai sitten se johtuu siitä, että pidän itsellä enemmän näistä siroista olkaimista. En kuitenkaan laittanut tilausta tästä menemään :)\nTämä puku on melkein täysin kopio yhdestä puvusta, joka asustaa päässäni. Siitä oli tarkoitus tehdä Love me do:hon näytöspuku, mutta aikataulu tuli vastaan ja nyt se jää omalta osaltani haaveeksi. En nimittäin voi tehdä täysin samanlaista pukua...\nTämä lyhyt puku oli mielestäni aivan suloinen. Sain tästä inspiraation tilata itselleni pilkkutylliä jota voin tehdä oman versioni. Mielestäni pääntien muoto on kuitenkin hiukan hassu. Sen pitäisi olla hiukan leveämpi tai kapeampi jotta se näyttäisi omaan silmään onnistuneelta. Tämä on niitä pukuja jotka olisi pitänyt nähdä mallilla.\nTämä puku kolahti melko kovaa kaikessa yksinkertaisuudessaan. Pronon erikoisalueita on kaavoitus, ja tässä hyvät naiset on onnistunut muotoilu. Kaunis prinsessaleikkaus, upeasti istuvat holkkihihat ja hyvän muotoinen puolimerenneitoleikkaus. Tämä puku kuuluu niihin aikaisemmin mainostamiini mikado-pukuihin. La Sposan kokoelmasta.\nIhanan kevyen näköinen hihallinen pitsitylliunelma löytyi White Onen valikoimista. Tämmöinen todennäköisesti löytyy sitten syksymmällä ainakin Stilissimasta, ellei jopa myös Pukukoodista. Itse pidin tämän puvun yläosan keveydestä. Hiha eivät saa olla raskaat, joskin myös niitä löytyi näistä kokoelmista. Ne saavat suosiolla jäädä muille.\nTässä umpinaisessa pitsipuvussa oli todella hyvä pylly. Jos joku osaa kaavottaa hyviä takapuolia, niin Pronovias. Muistaakseni myös Hanna näytti vihreää valoa tälle tyylikkäälle puvulle, eli syksyllä nähdään!\nViimeisenä, muttei suinkaan vähäisimpänä White onen versio keijuhötöstä. Ei ihan niin matala kuin La Sposan esikuvansa ja kirjailutkin on erit, mutta kovasti tämäkin livenä miellytti omaa silmää. Voiton vie kuitenkin La Sposan vastaava.\nMiltäs näyttää teikäläisten silmiin? Mikä iski eniten ja näyttivätkö puvut siltä miltä pitää?\nViimein sain purettua Barcelonan reissun kuvat kameralta ja muutama tunti niiden kuvien läpikäymiseen taas meni. Koska kello lähentelee jo nukkumaanmenoaikaa, teen tänään vaan pikkuruisen postauksen yleisfiiliksestä.\nEnnakkokatselmus järjestettiin Barcelonassa konferenssikeskuksessa, jonne kuljettiin ihan mielettömän upean puutarhan läpi. Kiersimme Hannan kanssa ensin koko alueen läpi ja pikaisen lounaan jälkeen vielä uudestaan Pronoviaksen Suomen edustajan kanssa. Varsinainen tilauksen teko jäi seuraavalla päivälle Hannan harteille, eli minäkään en tiedä mitä Stilissimaan ja Pukukoodiin lopulta tulee. Minua kutsui heti tiistaiaamuna lentokenttä ja koti.\nPuvut oli aseteltu halleihin nukeille, jokaisen nuken vieressä oli myös puvun markkinointikuva. Kuvitelkaa nukke toisensa jälkeen pukeutuneena toinen toistaan kauniimpiin pukuihin. Vaikuttavaa. Kauneimmat puvut taisivat löytyä La Sposan kokoelmista. Valitettavasti me pääsimme shoppailemaan vain White onea ja Avenue Diagonalia.\nTämän ketjun puvut on Euroopassa huippusuosittuja eikä syyttä. Tämän kokoelma oli takuuvarma, vaikkakin pientä moitetta voisin antaa yllätyksettömyydestä. Pukujen yleislinja on melko lailla samaa, kuin mitä tämänkin vuoden kokoelmissa on. Oikeastaan ainoat "uudet" jutut on mikado-kankaiset, hyvin pelkistetyt puvut prinsessa Victorian tyyliin. Muuten kokoelmissa on paljon pitsiä, hihoja, tylliä ja kimallusta. Otin muutamista suosikkipuvuistani kuvia, mutta niihin pääsemmekin sitten vasta huomenna.\nBarcelonan reissun takia Oscar-gaalapostaus tulee nyt ihan hiukan viiveellä. Katsoin puvut läpi heti tuoreeltaan, mutta kun kone ei ollut mukana jajajaja... Tämä vuosi oli mielestäni aikaisempia vuosia inspiroivampi. Olen ollut aikaisemmin vähän pettynyt pukuloistoon, mutta nyt tuntui että mukana oli paljon tosi hienoja pukuja. Toki muutama käsittämätön ratkaisu oli joukossa, mutta ei keskitytä nyt niihin.\nAnne Hathaway on yleensä aina yksi onnistujista. Tämä Guccin kapealinjainen iltapuku on upeasti koristeltu vähän haarniskamaisesti. Tässä puvussa on sama leikkaus kuin siinä nännikohun aiheuttaneessa puvussa, mutta nyt ei muotolaskokset aiheuta kriisiä :)\nOscar-voittaja Lupita Nyong'o oli pukeutunut erittäin antavaan vaaleansiniseen Prada iltapukuun. Vaaleansininen puku on yllättävä valinta tummalle hipiälle, mutta kieltämättä väri pääsee mukavasti oikeuksiinsa.\nNaomi Watts edusti kapealinjaisessa, pikkuhihaisessa Calvin Klein -iltapuvussa. Hiukan minulle tulee edelleen vaaleasta väristä hääpukuvibat, mutta siitä pitää kaiketi yrittää päästä yli. Valkoinen kun tuntuu olevan muodissa.\nSandra Bullockin tummansininen Alexander McQueen -puku on upeasti drapeerattu ja pukee tummaa näyttelijätärtä erittäin hyvin.\nCalista Flockhartia ei ole kovin paljon julkisuudessa näkynyt, mutta eipä tuo haittaa jos näyttää hyvältä aina kun niin käy :) Andrew Gn iltapuku muistuttaa muuten hiukan Naomi Watssin pukua.\nGlee-näyttelijätär Idina Menzel oli pukeutunut erikoiseen pullonvihreään Vera Wangin pukuun. Tämä puku on drapeerattu puku parhaimmillaan.\nJennifer Garner oli pukeutunut Charleston-henkiseen Oscar de la Rentan iltapukuun. Tätä tyyliä näkyi myös Pronoviaksen It's my partyn lyhyissä puvuissa Barcelonassa.\nJulie Delpyn Jenny Packham oli aavistuksen läpikuultava ja upean vintagehenkinen. Sopivan vaaleanharmahtava sävy ei näytä hääpuvulta.\nKaren O:n Camilla Staerk iltapuku henkii 20-luvun glamouria. Tyylistä tykkäävien kannattaa vahtia Stilisiman iltapukuvalikoimia syksyllä...\nKate Hudsonin puku on kuin vaalea versio Karon O:n puvusta, mutta silti niin erilainen. Olkapäät on astetta rouheammat, vedostukset korostavat jokaista kurvia. Tämän puvun on luonut Atelier Versace.\nKristen Bell promosi kohta ensi-iltansa saavaa Veronica Mars elokuvaa loistavasti Roberto Cavallin rikottuhelmaisessa puvussa.\nSuki Waterhousen keijupuku oli yksi romanttisimpia. Puku on Marchesan mallistosta.\nMyös Cate Blanchett oli pukeutunut keijumaiseen hötöpukuun. Tämä Armani Priven iltapuku tosin koostuu kolmiulotteisista kukista ja helmikirjailusta.\nViimeisimpänä, muttei todellakaan vähäisimpänä on vielä yksi nuden sävyinen puku, joka on kuin yhdistelmä Blanchetin ja Bellin puvusta. Jenna Dewan-Tatum oli pukeutunut Reem Acraan.\nYhteenvetona voi siis todeta, että muodissa on:\nHenkilökohtaisesti toivoisin jopa enemmän Menzelin ja Bullockin päällä nähtyjä veistoksellisia tyylejä. Toki niillä oli jo oma aikansa, ja nyt halutaan enemmän keveitä, tai ainakin sen näköisiä pukuja. Illuusiotahan se vain on, koska vaikka Menzelin puku näyttääkin painavalta, on se todennäköisesti tämän pukujoukon kevein. Silkkitaftin taikaa :)\nLähettänyt Heidi klo 7.12 4 kommenttia:


MAXXin palvelutapaukset helpottavat viestintää - Receptum\nMAXXin palvelutapaukset helpottavat viestintää\nMAXXin palvelutapaukset on monipuolinen apuväline asiakaspalvelun parantamiseksi ja apteekin toiminnan tehostamiseksi. Ota hyödyt käyttöön.\nHelpota tilausten hallintaa\nPalvelutapaukset helpottavat ja yksinkertaistavat apteekin arkea kaikissa niissä tilanteissa, joihin liittyy esimerkiksi tuotteiden tilaamista. Erillisiä muistilappuja ja -vihkoja ei enää tarvita, sillä tiedot voi kirjata suoraan MAXXin palvelutapauksiin. Näin apteekin henkilökunta on paremmin perillä asiakkaan tilanteesta, sillä tiedot löytyvät aina ajantasaisina suoraan MAXXista.\nPalvelutapausten ansiosta myös tilausten purku nopeutuu. MAXXin palvelutapaukset kertoo automaattisesti, mistä laatikoista asiakkaille tilatut tuotteet pitää poimia. Tieto tuotteiden saapumisesta apteekkiin voidaan lähettää tekstiviestillä jo tavaraa purkaessa suoraan asiakkaalle.\nPalvelutapausten Avoimet kysymykset -kohtaa voi käyttää mitä moninaisimmissa tilanteissa. Asiakkaan kohdalle voi esimerkiksi kirjata, jos hänen kanssaan on sovittu laskun maksusta myöhemmin tai jos asiakkaalta on unohtunut vaikka hattu tai käsineet apteekkiin. Näin apteekin tiskille unohtuneet tumput osataan antaa asiakkaalle seuraavalla käyntikerralla.\nRäätälöi viestin kohderyhmiä\nMyös kohdennettujen viestien lähettäminen onnistuu MAXXilla helposti. Voit valita viestejä kokonaisille asiakasryhmille tai valikoida viestin saajaksi tietyn joukon ihmisiä erilaisilla kriteereillä.\nNäin esimerkiksi jonkin kosmetiikkasarjan tuote-esittelijän tulosta apteekkiin voidaan tiedottaa kaikkia niitä asiakkaita, jotka ovat ostaneet kyseistä sarjaa vaikkapa viimeisen vuoden aikana. Samassa viestissä asiakkaille voidaan kertoa tarkempaa tietoa tuotteen tarjouksista.


In his sure embrace - Unohdetut ja salatut ajatukset - Vuodatus.net -\nOli harvinaisen hyvä ilta eilen. Hengailin koko illan oikeastaan vain osastolaisten miesten kanssa ainoana naisena. Porukka jakautui, kun osa halusi mennä jonnekin puistoon jatkamaan Thomasin luona aloitettua iltaa, mutta minä sain sitten parit tyypit ylipuhuttua siihen, että jäädään vain paikalleen ja protestoidaan passiivisesti, niin ehkä ei tarvitse lähteä jonnekkin hemmetin kylmään puistoon kököttämään. Meitä sitten jäi sellainen kuuden hengen porukka sinne Thomasille ja muut häipyivät.\nSitten olikin taas juomapelin aika heti. Perhana. Miesten kanssa se menee aina tuohon, kun melkein kaikki haluavat vetää shotteja ja sitä ei sitten malta lopettaa. Viiteen pekkaan tuhottiin sellainen 0,75 litran viinapullo, kun normaalisti pelin yhteydessä otettavat pienet kulaukset jotain mitä alkoholillista kenelläkin nyt oli, korvattiin shoteilla. Itse pääsin aika helpolla, mutta varmaan jouduin vetämään silti varmaan jotain kymmenen shottia pelin aikana ja kyllä sitten siinä loppuvaiheessa oli sellainen törkeän epätasapainoinen olo. En edelleenkään kokenut, että arvostelukykyni olisi jotenkin heikennyt - lähinnä se kokemus oli sellainen että päässä heitti.\nSitten seurasi jotain lisää miesmäisyyksiä: tyypit menivät vielä porukalla lähikauppaan, joka oli vielä auki ja rahtasivat sitten valtavat määrät syötävää sinne kämpälle ja vetivät kaiken. Vielä sitten kun mentiin viimeisille jatkoille myöhemmin illan lopuksi, tyypit hakivat lisää safkaa ja minä vain ihmettelin, kun vetivät valtavat määrät ruokaa ja minulla ei oikein ollut nälkä ollenkaan. Kai ne miehet on tuollaisia.\nMukana oli myös yksi tyyppi selvinpäin. Se oli se, joka silloin aikaisemmin oli sanonut, että ei tykännyt siitä yhdestä ainoastaan kerrasta aikaisemmin. Eilen kysyin häneltä osastolla, että onko hän tulossa ja hän sanoi, että ei. Sitten tuli kuitenkin. Ja tyyppi niin taatusti kuvittelee, että olen ainakin jonkin verran ihastunut häneen, koska juttelin hänelle sitten aika paljon, jotta hänelläkin olisi kivaa. Ja sitten illan aikana ensimmäisillä jatkoilla istuttiin jonkun kaikille ihan tuntemattoman tyypin kämpässä jossain sohvalla pimeässä (valoja ei vain ollut!) ja käytin sitten tämän tyypin olkapäätä tyynynä. No, käytin myös yhden toisen osastolaisen olkaa tyynynä hetken sitä aikaisemmin, mutta se on sellainen läppätyyppi, joka moisesta tuskin mitään ajattelee.\nJa siis ei, kyse ei ole siitä, että olisin ajattelemattomuuttani epähuomioinut Thomasia, vaan hän rupesi jollekin tytölle juttelemaan bussissa ja tarjosi tälle juomaansakin pariin otteeseen ja oli sellainen hieman flirttaileva, mistä minä sitten hieman ärsyynnyin ja kelasin, että jos tämä menee kerran näin, niin mikä minuakaan estäisi sitten yhtä tyyppiä hieman lähentelemästä. Enkä kyllä sitten muuta tehnyt kuin nojasin häneen ja tökin olemaan pehmeämpi, tms.\nNo, sitten kuitenkin häivyttiin pian sieltä pimeästä kämpästä ja nähtiin pari Thomasin kaveria keskustassa ja mentiin sieltä hetkeksi yhteen baariin, jossa ei ollut ihan kauhea ryysis. Siellä vedin vain kokiksen, mutta niistä shoteista oli jo sen verran aikaa, että tuntui, että tulee harvinainen paha laskuhumala tai ehkä jopa krapula jo vähän päälle, kun päätä oli alkanut särkeä ja oli välillä sellainen fiilis, että vitsit minä oksennan kohta, mutta onneksi fiilis meni ohi.\nSitten käveltiinkin pari kilometriä sinne tyypilliseen jatkopaikkaan ja tosiaan matkalla tyypit (meitä oli siinä vaiheessa enää viisi, koska se yksi lähes selvinpäin ollut lähti kotiin) hakivat kauheita hampurilaisia sun muuta roskaruokaa. Kyllä minäkin sitten hieman pummin ranskalaisia, mutta muuten ei ollut yhtään nälkä.\nOli kyllä hyvä, kun se tyyppi asuu seitsemännessä kerroksessa, niin minä sanoin, että menen portaita, koska hissiin ei oltaisi kaikki mahduttu, niin keksin sitten, että hitto minähän olen siellä ylhäällä ennen teitä hissiläisiä! Sanoin, että vitsit, olen ollut feissari, niin kyllä ne parit kerrokset menee tuosta vain. Parasta sitten oli, että minä vielä ehdin ennen heitä! Juuri ja juuri, kun juoksin ne hiton kerrokset sellaisella tasaisella tahdilla, eikä ollut mikään kovin raskas juttukaan. Okei, olin kyllä hengästynyt sen jälkeen, mutta kuka ei? Oli kyllä niin hienoa, hitto vieköön, miten minä ainoana naisena juoksen portaat ylös sinne seitsemänteen kerrokseen ja ehdin justiin ennen heitä.\nMitähän me siellä jatkoilla tehtiinkään? Kuunneltiin jotain musaa ja Thomas soitti taas kitaralla ja mitäs muuta...? Juteltiin, mikä on noiden miesten kanssa vähän harvinaisempaa, mutta oli siis tosi kivaa heidän kanssaan. Ehkä vähän edelleen kallistun hieman siihen suuntaan, että naiset on hankalia ja vie kauheasti huomiota itseensä. Ei sillä että en sitten naisten kanssa toimeen tulisi, mutta jotenkin minun on helppo olla miesten kanssa samalla aallonpituudella. Ei mitään "voi kun te ootte ihania, te ootte niin ihania" -lässytyksiä.\nNo, Thomas ja sitten yksi uusista osastolaisista, joka puhuu minulle liikaa ja keskeyttää koko ajan, istuivat vierekkäin sängylle, mutta minä sitten sanoin, että minä tulen tähän teidän väliin, koska tarvitsen Thomasin tyynykseni, koska hän on sopivamman mittainen. No, lopultakin sitten monen viikon pähkäilyn ja epäröinnin jälkeen pääsin nojailemaan Thomasiin. Jes! Thomas kun sitten soitti kitaraa ja vähän lauloikin jotain ja minä nojasin päätäni hänen yläselkäänsä ja vitsailin jotain, että kuulin Thomasin nyt "stereona", koska sieltä selän läpi kuului sitä laulua sillä lailla jännästi.\nNo, Thomas ja se uudehko tyyppi sitten häipyivät läheiseen baariin vetämään parit juomat, kun kenelläkään ei ollut enää omia ja jäätiin sitten kolmestaan sinne. siinä vaiheessa minua väsytti jo jonkin verran ja oli sellainen fiilis, että hitto tarvitsen ihmistyynyn viereeni, koska muuten rupean kohta makaamaan siinä sängyllä ja nukahdan siihen. No, sitten käytin tyynynä kitaraa, kunnes Thomas ja se toinen palasivat. Sitten siirryin takaisin Thomas-tyynyyn.\nSitten taas kuunneltiin jotain musiikkia, ihan kaikenlaista. Olin tosiaan tässä viikolla kuuntelemassa Beethovenia yhdessä oppilasillassa ja tulin tulokseen, että minä en vain tykkää Beethovenin teoksista oikein yhtään. Thomas sitten kuitenkin halusi välttämättä, että kuuntelen Beethovenin 7. sinfonian toisen osan, koska hän oli ihan varma, että siitä tykkäisin. No, kuunneltiin sitä sitten pariin otteeseen, mutta en oikein päässyt siitä perille, kun minun pitäisi keskittyä sellaiseen musiikkiin vähän enemmän.\nNo, minulla kun oli se selviäminen tuossa vaiheessa jo aika hyvällä mallilla, huomasin taas sen, että aina siinä vaiheessa minulle tulee ihan järkyttävän kylmä! Siis ei vain vähän kylmä, normaalisti kylmä, vaan sellainen, että melkein tärisen, koska olen NIIN kylmissäni! Lisäksi kun se oli taas se paikka, jossa poltettiin sisällä, siinä Thomasin vieressä oli ikkunaluukku auki, josta tuli sitten vielä sellainen kauhean kylmä tuulenvire aina välillä. Senkin takia oli kiva, kun oli lämmin Thomas-tyyny siinä.\nYhdessä vaiheessa Thomasiakin alkoi kai väsyttää, kun hän sitten siinä istuma-asennosta vain kaatui sinne taakse makuulle ja minä sitten valitin heti, että eikä, minun tyynyni otti loparit. Thomas sitten siihen sanoi, että eikä ottanut, vaan että kyllä se tyyny vielä siellä on, mutta eri asennossa vain. No, tartuin (tarjottuun?) tilaisuuteen ja asetuin sitten siihen Thomasin viereen makaamaan pää hänen rintakehänsä päällä. Söpöä, eikö? Ja sitten Thomas vielä kietoi vähän käsiään ympärilleni ja silittelikin vähän ja minulla ei ollut kylmä enää.\nMutta realismi iski ja parin minuutin päästä Thomas sanoi, että pakko päästä ylös tai hänen niskansa kuolee. Hah. Tähän sitten sanoin hieman liioitellusti, että voi ei, minä liiskasin hänet. Varmaan huomaatte jo tätä minun tyyliäni, että miten suhtaudun yksinkertaisesti kaikkeen. On kyllä hyvä keino välttää hankalia tilanteita ja ylipäätään kaikkea pintapuolista syvempää keskustelua, mutta voi olla, että pitemmän päälle se alkaa ärsyttää. Oli tilanne mikä tahansa, minä olen siellä vitseineni.\nNo, sitten juteltiin jotain yleistä taas kaikkien kanssa ja jossain vaiheessa yksi tyyppi lähti ja heilutti vain moikat ja häipyi. Sitten Thomas taas meni sinne makuuasentoon ja taas valitin, että taas tyyny lähti, mihin hän sanoi saman jutun kuin aiemmin ("eikä lähtenyt, vaan täällä se on eri asennossa taas"), mihin minä sanoin, että sitten liiskaan hänet taas, mihin hän sanoi, että nyt hänellä oli tyyny niskan alla. Ja sitten siinä vain taas maattiin melkein sylikkäin ja vitsit oli kivaa. Siinä sitten Thomasia tyynyä käyttäen kuuntelin vain sitä hänen hengitystään ja se muuttui aina välillä vähän: oli välillä pinnallisempaa ja välillä syvempää ja mietin sitten siinä, että mitähän hän ajattelee. Sitten se hengitys muuttui todella paljon ja siitä minä sitten huolestuneena pomppasin ylös ja se sananvaihto oli niin hieno, että pitää laittaa oikein lainauksena!\nAmia: *pomppaa ylös* "Kuolitsä? Kuolitsä?!"\nThomas: *hätkähtää* "Mitä? Mitä?"\nAmia: "Kuolitsä? Liiskasinko mä sut taas?"\nThomas: "Häh? Ei kun mä taisin nukahtaa."\nJoo, pitää selittää näin tarkkaan, vaikka olisin voinut kuitata koko jutun vain yhdellä lauseella, mutta haluaa sitä nyt vähän fiilistellä, kun ei ole ikinä mitään tuollaista aikaisemmin tullut tehtyä ja se oli niin mukavaa siinä Thomasin kanssa ja lämmintä ja kivaa ja lämmintä ja mukavaa. Joo, Amia on niin ihastunut taas.\nSitten Thomas sanoi kaikille, että nyt hän varmaan lähtisi ennen kuin nukahtaa siihen. Kysyi sitten minulta, että Amia, lähdetkö samaa matkaa ja kyllähän minä sitten olin lähdössä. Sitten vain se ainoa jäljellä oleva osastolainen jonka kämppä se ei ollut, se uudehko höpöttäjä, sanoi lähtevänsä sitten samalla. No, lähdettiin sitten yhdessä ja sitten peruseroamispaikassa taas Thomasin kanssa halattiin. Vitsit se yksi tyyppi vain katseli, kun me Thomasin kanssa halattiin jotain minuutti ja siinä sitten samalla "rupateltiin" jotain yleistä... Osaan taas englanninkielisen sanan: chit-chat, mutta en suomalaista, onkohankaan sellaista? No, näköjään "jutustelu" voisi olla sopiva sana.\nMutta siis halattiin, pitkään, ja Thomas sanoi hiljaa korvaani, että oli kiva ilta, minkä jälkeen minä sanoin, että niin oli, mihin hän sanoi, että no mutta viimeistään lauantaina sitten seuraavan kerran, mihin minä mumisin taas jotain hänen korvaansa. Ja se yksi tyyppi siinä vain seisoi ja katseli, mitä lie ajatteli. No, sitten oltiin sanomassa heippoja ja ajattelin, että pitää tasapuolisuuden nimissä halata sitä toistakin tyyppiä, jotta mikään ei olisi enää yhtään epäilyttävämpää, mutta kun sitten halasin tätä toista aika kundimaiseen tyyliin pikaisesti ja taputin pari kertaa selkään, niin kelasin, että paljon vähemmän epäilyttävää olisi ollut, jos en olisi halannut ollenkaan. Mutta on jotenkin sellainen fiilis, että ehkä pikkuhiljaa aika turha kelata noita epäilyttävyysjuttuja enää illan päätteeksi erottaessa, kun osan illasta kuitenkin makaan tuon tyypin kanssa niin että molemmat melkein nukahdetaan siihen toistemme syleilyyn. Aika lailla ehkä peli jo menetetty tuon epäilyttävyyden suhteen. Tai en tiedä, ehkä ne tyypit eivät pidä sitä sillä lailla... no hitto, pakko niiden on kyllä jotain ajatella, tuo ei nyt kai ole niin peruskamaa enää.\nTai siis, Thomasia pystyy halaamaan lähemmin kuin oikein ketään muuta, koska hän on niin hoikka ja minäkään en ole enää niin iso ja jotenkin kun ollaan melkein samanpituisia, niin se halaaminen on sillä lailla kuin... laittaisi niitä halaavia suola- ja pippurisirottimia yhteen. Ja kun ei ole mitään häiritseviä vatsakumpuja tai tällä lailla, niin ne kädet ylettyy niin paljon pitemmälle, jolloin saa paremman otteen, jolloin ne kädet saa paremmin "lukittua" halaukseen. Ja sitten kun molemmat ollaan ainakin nyt hoikahkoja, niin jotenkin olen kelannut, että meidän sisäelimet on lähempänä toisiaan halatessa kuin sitten vaikka sen uushöpöttäjän kanssa halatessa, kun juuri ja juuri ylettyy selkään taputtamaan, kun taas Thomasin tapauksessa saan käteni kiedottua kokonaan hänen ympärilleen.\nNo, sitten vielä sanottiin moikat ja Thomasin kanssa vaihdettiin muutamia pitkiä katseita ja lähdin sitten omaan suuntaani ja nämä kaksi muuta omaan suuntaansa. Hymyilin ensimmäiset kymmenen sekuntia, minkä jälkeen minulle tuli ihan järkyttävän kylmä. Oli hämmentävää kävellä kotiin kun aamu melkein jo sarasti, mutta silti kaikki vielä auki olevat kebab-kioskit oli täynnä ihmisiä, kun normaalisti tuohon aikaan on ihan tyhjää joka paikassa.\nPääsin kotiin ihan hyvin, vain todella kylmissäni, oikeasti taas hampaani kalisivat ja minä tärisin kylmästä. Olin törkeän väsynyt ja kotiin päästyäni kaivoin laukustani iltalääkkeet ja piilarikotelon, koska ensimmäistä kertaa olin ottanut ne mukaani, koska ensimmäistä kertaa olisin ollut valmis viettämään yöni jossain muualla vaihteeksi, mutta kun oli vain parinsadan metrin matka sieltä osastolaisen kämpältä minun kämpälleni, niin olisi ollut aika järjetöntä mennä muualle. Ja minne sitä olisi mennyt?\nNo, oikein sopivasti kuitenkin sattui, että kun olin lääkkeet ottanut ja piilari laittanut silmistäni niihin koteloihin, huomasin, että minulla oli tullut tekstiviesti. Se oli Thomas, joka kysyi, että haluaisinko tulla heille. Vitsit, tuossa vaiheessa ärsytti. Toisaalta se oli myös hemmetin siistiä ja houkuttelevaa, mutta perhana, minullakin on ylpeyteni. Jos tyyppi olisi kysynyt sitä ennen kuin erottiin, olisin voinut lähteäkin hänen mukaansa, ihan että saisi sellaisen ihmistyynylämmikkeen nukkumakaveriksi. Ja siis nimenomaan nukkumakaveriksi, ei muuta. Mutta olin jo päässyt kotiini ja mitenkään ei houkuttanut enää mennä ulos kylmään, joten vastasin viestiin vain, että pääsin jo kotiin ja olen niin väsynyt, että just ja just omaan sänkyyni jaksan kävellä, mutta että hän oli ollut kyllä kivan lämmin. Hän sitten siihen vastasi, että joo, mieluummin teille kun meille, kun taksijono on loputtoman pitkä, minkä jälkeen hieman epäloogisesti toivotti hyvät yöt.\nJa nyt analysointiin, kun tuossa tuli mahdollisimman neutraalissa muodossa tuo homma! No, ensinnäkin tuo varmaan oli sellainen heitto, että siinä oli ehkä tarkoituksenakin, että voisin sanoa kuitenkin sitten vielä, että tule tänne minun luokseni yöksi, mutta kun siinä oli se hyvää yötä lopuksi, oli helppo päättää viestittely siihen, että toivottaa vain hyviä öitä, kuten sitten teinkin.\nMietin sitäkin tänään ja eilenkin, että loppujen lopuksi kuitenkin Thomas on ehkä hieman ujo. Ei siis sellainen klassinen ujo poika, vaan minun suhteeni ujo. Kun silloin mentiin keskustaan tapaamaan niitä Thomasin kavereita, osa porukasta meni hakemaan ensimmäisestä jatkopaikasta unohtunutta reppua ja toinen osa meni katsomaan, josko jostain torin kojusta saisi vielä lettuja. Jäätiin sitten Thomasin kanssa kaksistaan siihen ja se oli hieman kiusallinen hetki. Ei mitenkään paha, mutta hieman sellainen vaikea. Hänen kanssaan on todella helppo jutella, jos ympärillä on muita ihmisiä, jotka joko kuuntelevat tai sitten itse keskustelevat jostain, mutta kaksistaan Thomasin kanssa kumpikin on jotenkin vähän ujoileva, eikä kumpikaan oikein keksi mitään small talkia (edes minä, small talkin mestari!), eikä oikein kehdata toisimme niin pitkään katsoakaan, vaan kumpikin on sitten jotenkin hiljaa ja tuijottelee jalkoihinsa tai katselee ympärilleen tai jotain. Mutta tuo tuli niin yllättäen, että uskon, että muuten kyllä pystyisimme kaksistaankin juttelemaan ja viihtymään.\nMutta niin, miksi tyyppi sitten ei siinä halauksen aikana illan lopuksi ehdottanut sitä, että tule meille yöksi? Joko asia ei tullut hänelle mieleen, mitä en pidä kovinkaan todennäköisenä, sillä hän jo kämpällä kuitenkin kysyi, että lähdetkö Amia samaa matkaa, mutta siihen tuli sitten vain se kolmas pyörä. Entäs sitten, että nolottiko Thomasia kysyä sitä sen toisen tyypin kuullen? Pelkäsikö Thomas, että tämä toinen tyyppi saisi tietää jotain? Mahdollisesti. Ja sitten ehkä silläkin oli tekemistä sillä ujoudella, että jos tyyppi ei vain kehdannut kysyä kasvotusten, koska jos olisinkin teilannut hänen ehdotuksensa täysin, se olisi voinut olla aika kauheaa. Tyyppi on itse asiassa aina ne kaikki kaksistaan ajanviettojuttuehdotukset tehnyt kirjallisesti, usein Facebookin kautta kylläkin, eikä tekstiviestinä.\nTietysti minulle negatiivisena ihmisenä tulee mieleen se ajatus väkisinkin, että tyyppi jotenkin häpeilee minua, eikä haluaisi kenenkään tietävän, että hänen kaltaisensa cool tyyppi ehdottaa yhtään mitään minunkaltaiselleni outolinnulle. Vaikka siis kuulemma tämän illan jälkeen olenkin yksi "jätkistä". Sitäkin kelaan vähän, että mitenhän paljon Thomasilla näitä yövieraita on, onko se enemmänkin sääntö kuin poikkeus, että hänellä on joku nainen sängyssään.\nJoten kuten näette, en ole ihan kaikkea arvostelukykyäni menettänyt ihastuttuanikaan, vaikka pakko myöntää, että olen edelleen aikalailla lumoutunut Thomasin seurasta. Tyyppi tietää niin paljon ja kaikenlaista ihan hullua, josta minulla ei ole yhtään mitään käsitystä, kuten eilen hän valisti minua, että itse asiassa antiikin Roomassa Colosseumilla peukalo alaspäin tarkoitti sitä, että tyyppi säästettiin ja käsi nyrkissä sitä, että tyyppi tapettiin. Ja sitten hän jossain vaiheessa mietti ääneen sitä, että mitkä ne olivatkaan ne toiset vandaalit, jotka sitä Roomaa tuhosi, toiset oli Länsi-gootit eli visigootit ja toiset oli jotkut toiset gootit, ai niin joo, ostrogootit. Tuo on niin hienoa, kun joku muukin osaa tuollaista periaatteessa ihan hyödytöntä nippelitietoa.\nJa sitten se lauluääni. Voi, se ääni. Olen kelannut mielessäni, että se on ehkä kaikkein hienoin miesääni ikinä missään. Marko Hietala on mielestäni aika keskinkertainen, eikä mitenkään poikkeuksellinen. Ei ole oikein mitään mieslaulajaa, jonka ääni olisi samalla lailla poikkeuksellinen ja tietyllä tapaa hieman "raaka" ääni, mutta silti voimakas. Esimerkiksi juuri Marko Hietalan ääni on minusta aika heikko ja melko yksiulotteinen. Ei edes se Gerard Butler tai mikälie oopperan kummitus ei laula niin hyvin kuin Thomas. Erityisesti rakastan niitä älyttömiä alaääniä, joita tyyppi pystyy vetämään. Jostain syystä ehdoton suosikkini niistä heidän bändinsä biiseistä on se Folsom Prison Blues, jonka linkitinkin kerran.\nJa hän näyttää hyvältä myös. Kaikki tuttuni ovat sanoneet niin, kun olen heille Thomasin kuvia näyttänyt, että hitto, tuo tyyppihän on komea ja seksikäs. Ei ehkä ihan perinteisellä tavalla, tai en tiedä. Itse en häneen heti osastolla aluksi kiinnittänyt oikein huomiota, mutta olen silti sitä mieltä, että ihan yleisellä asteikolla hän on ainakin seksikäs, jos nyt ei erityisen komea. Käsittääkseni tyyppi saa myös aika hyvin treffikutsuja ja naisia ilman mitään erityisempää vaivannäköä. Tuon takia ehkä toisaalta pidän hyvänä sitä pientä ujoutta Thomasissa, joka tuntuu kohdistuvan minuun, koska ehkä se sitten viittaisi siihen, että en ehkä olisi hänen mielessään sellainen liukuhihnaiskettävä, kerran pantava, jälleen uusi nättityttöpuumerkki hänen loputtomaan listaansa.\nVitsit olen kirjoittanut tätä kirjoitusta pätkissä koko päivän. Kävin krapulaisena kaupassakin ja otin parin tunnin nokoset tässä jossain välissä aina, kun on ollut niin hemmetisti asiaa, jonka haluaisi sanoa. Vielä pitää sanoa hieman negatiivisemmasta asiasta. Hieman huolissani olen välillä Thomasista. Eilen kun joku sanoi, että pitää heittää Thomasille pari euroa jostain drinkistä tai tupakoista tai jotain, niin Thomas sanoi, että antaa olla, koska hänellä on sellainen periaate, että niin kauan kuin hän vielä elää, hän haluaa tehdä kivoja asioita kanssaihmisille. Tuo oli kai osittain jonkinlainen vitsi, mutta se kuulosti minusta jotenkin huolestuttavalta. Lisäksi vähän kurja fiilis siitä eilisestä, kun en sitten hänen luokseen yöksi mennytkään, enkä kutsunut häntä minun luokseni yöksi, kun tyyppi oli kotiin päästyään laittanut Facebookiin tekstin: "Ain't got nothing but the blues."\nMutta lauantaina uudestaan, toivon todella, että tyypit eivät hanki sitä hemmetin kahden litran viinapulloa kuten meinasivat, koska minä en vain kestä toista samanlaista päivää kuin tänään. Edelleen päätä särkee ja kaupassakin kun kävin, olin sellainen hieman zombi olo. Mutta ehkä porukka taas hajaantuu hieman, että se yksi ex-osastolainen nainen ei mene Thomasille yöksi, kuten aika usein on ilmeisesti mennyt, jotta minä olisin sitten ainoa yövieras, mikä olisi minusta kivempaa. Mutta ehkä pitää ottaa taas iltalääkkeet ja piilarikotelo mukaan tämän varalta.\nVoi hitto, sentään sain siivottua parina viime päivänä todella hyvin, niin ei ole siitä kurja fiilis, vaan voi vaan ruveta tekemään jotain ruokaa tässä vaiheessa sitten. Hitto, ihmissuhteet olisivat niin paljon helpompia, jos vain voisi lukea toisten ajatukset.\nLähettänyt: Amia - 1.5.2012 klo 18.46


Pysähtynyt aika | SISUSTUSBLOGI\nJulkaistu 9.2.2016 Kirjoittaja: Ulla Heinonen\tJätä kommentti\nHylätyt ja unohdetut rakennukset ja paikat ovat kiinnostaneet minua pienestä pitäen. Silloin kummitusjutut ja muut kertomukset yleensä estivät kyseisten paikkojen tutkimisen muuten kuin ulkoisin puolin.\nAloitettuani myöhemmin valokuvaamisen, kiinnostuin uudelleen näiden epäpaikkojen, joutomaiden ja hylättyjen rakennusten tunnelmista ja tarinoista. On kiehtovaa miettiä millaista näissä paikoissa on ollut niiden ollessa käytössä, millaisia ihmisiä asunut, ja miksi ne ovat lopulta jääneet tyhjilleen oman onnensa nojaan.\nSuurin osa ihmisistä näkee näissä paikoissa vain ruosteen ja lian, itse näen upeita värejä, tekstuureja ja mahdollisuuden kurkistaa menneeseen aikaan. Hilseilevät seinämaalit paljastavat altaan uusia erivärisiä maalikerroksia, samoin repsottavat tapetit. Ajan kerrostumia.\nJokaisella paikalla on oma tunnelmansa. Joskus olen saattanut lukea paikan historiasta ja siellä tapahtuneista asioista etukäteen jolloin siellä vieraillessa tarinat ovat heränneet henkiin. Näin kävi tämän rakennuksen kanssa. Kohteen on eräs suomalainen taidemaalari rakennuttanut itselleen 1900-luvun alussa ja sen tunnelmassa on jotain todella ainutlaatuista ja erikoista.\n2. Yksityiskohdat kertovat tarinoita.\n3. Pienikin narahdus tai paukahdus saa mielikuvituksen liikkeelle. Olenko sittenkään yksin.\n4. Valo siivilöityy kauniisti vanhojen ikkunalasien läpi.\n5. Yläkerran makuuhuoneessa ei enää nuku kukaan.\n6. Upeita väriyhdistelmiä\n7. Keittiössä on lämmin tunnelma.\nTeksti Roope Sirola\nKuvat Roope Sirola\navainsanoilla autiotalo, Roope Sirola, sisustuslehti verkossa, sisustusopas, valokuvaaja, valokuvaus


meteli -blogit - Sivu 1 - Blogivirta.fi\nTänään on 23.09.2018 13:44 ja nimipäiviään viettävät: Mielikki ja Tekla. Käytämme EVÄSTEITÄ | MOBIILIVERSIO M.BLOGIVIRTA.FI\nHae uutisista sanalle meteli\nKotiliesi\t- 20.06.2018 21:00\nKaikkilla on kokemusta niistä naapureista, jotka valittavat liian raskaista askelista tai veden turhasta valuttamisesta. Kyllä elämästä saa lähteä ääntä. Sehän on vain helpotus naapureille.\nFeissarimokat\t- 06.03.2018 00:01\nSekalaisia, osa 329\nProtestina sanoin itseni irti.\nFeissarimokat\t- 09.01.2018 00:17\nRakkaat naapurit, osa 46\nHei naapurit! Avasin kerran oven mikkeliläisille. Virhe.\nRipsa\t- 31.12.2017 17:56\nVerho oli edessä, aivan ohut, mutta kuitenkin esti näkemästä töyhtöpään väriä. Ennen joulua tilhet olivat tyhjäämässä suurin parvin kaupungin pihlajia marjoista. Tänä vuonna rastaat lähtivät pihlajanmarjoja syömättä. Joku väitti että pihlajissa on liikaa niitä mustia, pilaantuneita marjoja. Liikuin hyvin hitaasti, ajattelin suorastaan olevani Pekinginoopperan näyttelijä (vai tanssija, laulaja?), keskityin. Mutta töyhtöpää vilkuili olkansa yli ees taas jo ennen...\nFeissarimokat\t- 26.12.2017 00:01\nSekalaisia, osa 319\nJoulupukki tuli kylään. Ja siitä ongelmat alkoivat.\nFeissarimokat\t- 19.12.2017 00:04\nJohan on asuntomarkkinat! Osa 9\nJoskus häiriökäyttäytyminen on hyödyksi.\nNoise Factory\t- 18.11.2008 12:48\nMeteli.net hyökkää myös digikauppaan\nOKej, vähän on jo vanha uutinen tämä, mutta sopiva kolo tälle, kun tuon The Groundin kaatumisesta kerroin myös juuri. Eli yksi lähtee ja toinen tulee tilalle. Eli Meteli.net on avaamassa digikaupan (ja nimenomaan DRM-vapaata sellaista) loppuvuodesta. alvelu rakentuu eurooppalaisen 24/7 Entertainment -yhtiön jakelualustalle. Tuleva musiikkivalikoima kattaa yli 1,7 miljoonaa kappaletta ja toista sataa tuhatta levyä. Levy-yhtiöistä mukana ovat EMI, Playground Music, Edel, The Orchard...


Antti Peltonen tarjoaa ensikäynnin lyhytterapiassa jopa -70% | Offerilla\n45 min ensikäynti ratkaisukeskeisessä lyhytterapiassa 15€ (arvo 50€)\n90 min ensikäynti ratkaisukeskeisessä lyhytterapiassa 25€ (arvo 75€)\nKaipaatko nopeaa apua elämäntilannekriisiin? Joudutko odottamaan pitkän ajan päästäksesi terapiaan? Etsitkö helposti lähestyttävää ja empaattista terapeuttia? Ratkaisukeskeinen lyhytterapia on nimensä mukaisesti nopeaa ja matalan kynnyksen terapiaa. Apu voi löytyä nopeastikin, jopa parin terapiakäynnin aikana. Ratkaisukeskeisessä terapiassa ei kaivella menneitä eikä etsitä syitä tai syyllisiä. Ongelmien sijaan keskitytään ratkaisuihin, eletään nykyhetkessä ja katsotaan tulevaisuuteen. Asiakkaalle ei anneta valmiita neuvoja ylhäältäpäin vaan häntä autetaan etsimään itselleen sopivia ratkaisuja ja toimintamalleja elämän solmukohdissa. Lyhytterapia on tehokasta ja riittävää terapiaa useimmissa tapauksissa. Yli 70 % asiakkaista pitää lyhytterapiaa parempana kuin pitkää terapiaa. Lyhytterapian kesto on yleensä 5-10 tapaamiskertaa 1–2 viikon välein. Asiakassuhde on ehdottoman luottamuksellinen.\n”Kiitos Antti suurenmoisesta avustasi! Autoit minua löytämään sen valon tunnelin päässä, jonka luulin jo kadonneen. Autoit minua luottamaan taas itseeni ja uskomaan siihen, että elämällä on minullekin vielä tarkoitus. Olen sinnitellyt monta vuotta huonossa parisuhteessa, joka on lannistanut, vienyt itsetuntoni ja elämänhaluni. Nyt, apusi jälkeen, olen saanut hyvin nukuttua, elämäniloni on palannut ja olen onnellinen ja kiitollinen herätessäni uuteen aamuun.” –Nainen 52\n”Heti ensimmäisestä terapiakerrasta lähtien tunsin, että tämä toimii. Tunsin, että olin saanut tästä yhdestä kerrasta ratkaisukeskeistä terapiaa jo enemmän irti, kuin vuodesta Kelan viikoittaisessa kognitiivisessa kuntoutusterapiassa. Vanha terapia tuntui ajan haaskaukselta. Katselin usein kelloa, että koska kolme varttia on kulunut. Antin kanssa puolitoista tuntia menee aina kuin siivillä! Työskentely Antin kanssa saa minut todella ymmärtämään asioita elämästäni ja itsestäni sekä tekemään konkreettisia tekoja, jotka vievät minua kohti tavoitteitani ja lisäävät hyvinvointiani. Antti ei kerro valmiita vastauksia, vaan hän antaa työkaluja, jotta löydän itse ratkaisut ongelmiini. Tunsin alussa ja tunnen edelleen, kuinka aidosti Antti välittää. Elämäni on muuttunut tämän terapian myötä totaalisesti. Voin paremmin kuin vuosiin, vaikka olen kohdannut monia vastoinkäymisiä. Elämä hymyilee. Aamulla herätessäni en enää vain odota, että koska pääsen taas nukkumaan. Odotan tulevaa päivää, tulevia viikkoja ja tulevia vuosia. Mieleni on luottavainen. Nykyään olen energinen ja huolehdin itsestäni; Nukun paremmin, syön säännöllisesti ja terveellisesti, nautin liikunnasta ja työnteosta. Antin tuella olen pystynyt kokonaan purkamaan mielialalääkitykseni. Elämä ei ole aina helppoa, mutta Antin ansiosta minulla on nykyään voimia, keinoja ja itseluottamusta selvitä vastaantulevista tilanteista ja haasteista.” –Mies 32\nVaraa aika numerosta 050 494 5555 ja mainitse Offerilla-lahjakortti varauksen yhteydessä\nTERAPIA- JA VALMENNUSPALVELUT ANTTI PELTONEN\nPsyykkinen valmentaja Antti Peltonen on entinen ammattilaisjalkapalloilija, joka kiinnostui jo peliuransa aikana itsensä psyykkisestä kehittämisestä niin kentällä kuin sen ulkopuolellakin. Antti valmistui psyykkiseksi valmentajaksi Helsingin Valmentamosta vuonna 2015 ja aloitti ratkaisukeskeisen terapeutin opinnot Helsingin Psykoterapiainstituutissa vuonna 2017. Antti teki psyykkistä valmennusta Veikkausliigan huippuseura SJK:ssa vuosina 2015–2017, joista kaksi vuotta hän oli osa valmennustiimiä. Tutustu Anttiin myös Facebookissa. ja Instagramissa.\nItälahdenkatu 20 A, 3. krs\n45 min tai 90 min ensikäynti ratkaisukeskeisessä lyhytterapiassa alk. 15€ (säästä jopa 70%)


Nykyisin huippulaadun potentiaalia omaavat viinit ovat ostettaessa pääsääntöisesti liian nuoria, tosin yleensä viinit ovat heti markkinoille yleensä nuoruuden hedelmäpommin tyylisellä tilassa. Yleensä viinin särmät hioutuvat ja aromit kehittyvät vuoden parin varastoinnilla. Erittäin hyvissä punaviineissä kolmen neljän vuoden varastointi tuo potentiaalin viimeistään esille. Viinin varastoinnin termejä ovat myös kypsentäminen ja SÄILYTTÄMINEN.\nNautiskelijan merkintä VARASTOVIINI tai KELLARIVIINI tarkoittaa vähintään viiden tai lähes kymmenen vuoden ja mahdollisesti pitempään säilytykseen soveltuvaa viiniä, ilman liiallista epävarmuutta viinin tulevasta kunnosta. EPÄVARMUUS ja sen sietokyky sekä odotuksiin nähden väistämättömät pettymykset ovat luonnollinen osa laatuviinejä sekä etenkin huippuviinejä.\nVANHOJEN VIINIEN YSTÄVÄlle ja friikeille varastoitavuus on huomattavasti Nautiskelijan suosituksia pitempi. Viini ei pilaannu eli muutu terveydelle vaaralliseksi muiden elintarvikkeiden tyylisesti.\nVarastoviinin luokituksen edellytyksenä on viinin kyky kehittää uusia pullokypsytyksen aromeja varastoinnin aikana, tai esimerkiksi nuoruuden jäädessä taakse odottaa seestymistä sulkeutuneen vaiheen jälkeen.\nNautiskelijan viiniteorian mukaan huippuviinissä pitää olla maksimaalinen voimakkuus ja hedelmäisyys sekä selvästi tanniineja, mutta nämä ominaisuudet vähenevät säilytyksellä ja samalla aromien vaativuus lisääntyy. Kehityksellisesti vanha ja TÄYDELLINEN (vähintään 95 pistettä) mieto kuiva viini on lähes mahdoton, etenkin viime vuosikymmenten kohonneilla hehtaarisadoilla. Väkevissä viineissä sokerin ja etanolin säilytysvaikutuksen vuoksi täydellisyyden saavuttaminen - etenkin nautittavuudessa - on todennäköisintä. Nautiskelijalla 92-94 nautittavuuspistettä tai peruspistettä ovat tosin huippukovat ja monet antaisivat näille viineille viitisen pistettä enemmän eli täydellisen tai klassikon reittauksen.\nHenkilöt, jotka painottavat enemmän vanhojen huippuviinien huippupitkää jälkimakua huippusävykkäillä, maaperävetoisilla ja tertiaarisilla aromeilla, kalibroivat Nautiskelijan potentiaaliset pisteet (PP) sekä vanhojen viinien pisteet reilusti ylöspäin. Nautiskelija ei anna erittäin vanhalle viinille - valtaosasta viinivaikuttajia poiketen - pelkän säilytyksen, harvinaisuuden, korkean hinnan tai vaikean saatavuuden perusteella lisäpisteitä eikä muuta arviointikriteerejä.


MARKET 201315. - 17.2.2013 / Konstakademien, Tukholma\nOlen ensisijaisesti maalari, vaikkakin valokuvilla on aina ollut suuri merkitys teoksissani. Aiemmat maalaussarjani perustuivat olemassa oleviin valokuviin. Nykyään rakennan ensin pienoismallin maalauksen aiheesta, kuvaan sen ja lopuksi toisinnan valokuvan maalaten sen kankaalle.\nMaalaukseni ovat yhteiskunnallisia. Kuvaan usein uutisten välittämiä tapahtumia: terrorismia, kouluampumisia, luonnonmullistuksia ja muita tragedioita. Näkökulmani ei ole journalistinen, vaan pelkistän monivaiheisen työskentelyprosessin aikana uutisten tapahtumat eräänlaisiksi etäännytetyiksi arkkityypeiksi. Samalla oman aikamme tapahtumat liittyvät osaksi maalaustaiteen historiaa ja historiallisten tapahtumien sykliä.\nUusimmat maalaukseni käsittelevät taloutta ja valtaa arkisten, mutta latautuneiden kuvien kautta. Pienoismalli, johon maalaus perustuu, on yksinkertaistettu malli todellisuudesta samalla tavoin kuin talouden mallit ja teoriat ovat yritys kuvata talouden lainalaisuuksia. Useimmiten pienoismallit ja siten maalauksenikin ovat epätäydellisiä: pankkiautomaatista puuttuvat sekä näppäimistö että seteliaukko ja kassakaappi on maalauksessa eikä sen takana. Asekaupassa aseet taas on aseteltu esille valmiiksi siten, että kapinalliset ja terroristit löytävät aseensa vasemmalta ja sotilaat oikealta puolelta.\nKuvataiteilija Erno Enkenberg (s.1975) on valmistunut maisteriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2010. Enkenberg on opiskellut myös Wimbledon School of Art´ssa Lontoossa (1997-2001) sekä Vapaassa taidekoulussa (1997-1998)


17 Marras 2018 10:30\nKoskilinjat 156 oli perjantaina 16.11. kello 13:50:n aikoihin hyytynyt Oulussa Kemintien pysäkistä noin 50-100 metriä pohjoiseen päin. Matkustajat oli jo siirtyneet pysäkille odottamaan korvaavaa autoa. 156 on vara-auto niin ei voi olla varma millä linjalla se oli siihen jämähtänyt, veikkaisin kuite...\n04 Marras 2018 21:45\nAjattelinkin sitä, että Koskilinjoilta voi poistaa autoja muualle. Konsernista ei kai kovin usein myydä autoja ulos ajokuntoisina. Eipä Oulun paikkurikalustossa ole Koskilinjojen osalta paljon sellaisia autoja mitkä kelpaisi jatkokäyttöön. Vm. 2004-2005 uutena hankitut Scalat ja 2003 ex. TKL:t varm...\n04 Marras 2018 14:10\nEipä taida olla HelBilläkään vapaana juurikaan Euro 6-autoja, eikä niitäkään 1400-sarjan Omneja olisi tarpeeksi täyttämään tuota autotarveta vaikka kaikki niistä siirrettäisiin Ouluun.\n30 Loka 2018 21:38\n22- ja 23-numeroiset Volvot on näkyneet olevan linjoilla 50 ja 51 vaikka alkuunsa toinen niistä oli jonkun aikaa 7-linjan toisella ruuhkavuorolla (17:35 Saarelaan loppuva vuoro)\n30 Loka 2018 21:31\nERF-816 -kilpinen seutuliikenne-Scala (Koskilinjat 6, ex. Jyväskylän Liikenne 702, ex ex. Tourusen Linjat 2) on nykyään ilmeisesti 38-linjalla yhtenä vakioautona. Tänään tuli vastaan Kuusamontiellä Oulun suuntaan "Ei linjalla" joskus 17:15-17:30 aikaan. Olen ihmetellytkin että mihin tuo au...\n22 Loka 2018 11:48\nMinne muuten se entinen auto 217 (IGR-301) on mahtanut päätyä? Olihan sillä kyllä ikää jo sen verran, että romutus on aika todennäköinen vaihtoehto jos ei ole sitten mennyt esimerkiksi jollekin matkailuautoprojektiksi tms.\nMahtaneeko 205 poistua nyt tämän Eskeliseltä tulleen 206:n myötä...\n21 Loka 2018 17:18\nLTF-138 -kilpinen Scala on tullut Kuopion Liikenteeltä Koskilinjoille. Sama auto oli aiemminkin Koskilinjoilla numerolla 18 mutta 2016 siirtyi Kuopioon. Tuleekohan siitä taas 18 vai sitten 238 tai 262...\n02 Loka 2018 20:39\nNuo "uudet" vm. 2010 B7RLE-8700LE:t on seuraavanlaiset:\n#22, FNL-492, YV3R6R624A1138110\n#23, FNL-493, YV3R6R628A1138109\n01 Loka 2018 20:17\nAuto 28, SLX-828 on saatu ajoon ja linjalle 20(B) samanlaisen 29:n kaveriksi. Oli ainakin tänään 1.10. päivällä linjalla 20 ja jäi iltaan ajoon 20B:lle. Entinen Jyväskylän Liikenne 563. Päivällä 20-linjalla oli kaikkiaan seuraavanlaiset autot: #1, FFZ-401, Scania L94UB Scala, 2003 #23, UPY-123, Scan...\n26 Syys 2018 14:36\nKoskilinjat 217 (IGR-301) Volvo B10M Carrus Star 602 vuodelta 1995 on poistunut ja tilalle tuli numerolle 201 se ex. Kuopion Liikenteen 35 (IMR-637) Volvo B12M 9700H vuodelta 2002.\n25 Syys 2018 07:21\nUudelleennumeroinnissa on selvästi haettu sitä, että tiluriautot on pienimmillä numeroilla 1-5, citybussit taas 6-9 ja isot katurit 10:sta ylöspäin. Tilausajo-Sprinter numerolla 3 ja Citybussi-Sprinterit numeroilla 6-9 ei tosin näy kalustolistoissa.\n24 Syys 2018 21:03\nKuuleman mukaan Oubus on nyt hankkinut kaksi käytettyä pätkämallin Volvo 8700LE-bussia Norjan Nobinalta jotka on samanlaisia kuin vuonna 2017 hankittu auto 20. Rekkareita ja numeroita ei ole tiedossa, mutta eiköhän ne edellisten perään numeroida... Eipäs olekaan ihan samanlaisia, kun näissä on ovitu...\n24 Syys 2018 20:06\nAihe: Revon Turistiliikenne, Muhos\nRe: Revon Turistiliikenne, Muhos\nNumerolle 44 on tullut Scania K230UB Lahti Scala rekkarilla CGP-954. Näköjään entinen Transdev Finland 87. Havaittu 24.9. linjalla 50 Oulu-Kempele-Haapamaa.\n02 Syys 2018 21:28\nJokohan uusia Scanioita on kaksikin, kun olin näkevinäni seiskalinjalla kylkinumeron 21? Sama auto, mutta alkuunsa siihen oli jo teipattunakin kylkeen numero 22. Se vanha 21 (Scania OE340 rekkarilla EKY-811) meni sitten vaihdossa Scanialle ja tästä uutukaisesta tuli 21 joka sopii rekkariinkin parem...\n02 Syys 2018 18:09\nAika hiljaista ollut tässä keskustelussa, mutta mainittakoon että jonkun aikaa Ketosen Liikenteellä vaikuttanut ex. Transdev teli-Scala ATY-533 on nyt siirtynyt Nobinalle. Numerosta ei tietoa mutta oletettavasti 18, kun ex. TDF 94 tuli numerolle 17.


Kansanedustaja tulistui, vaatii potkuja STM:n hallitusneuvokselle – verkkouutiset.fi\nKasperi Summanen | 13.09.2021 | 20:15 - päivitetty 14.09.2021 | 14:00\nKeskustan kansanedustaja Mikko Kärnä pitää selvänä, että eduskunta teki viime vaalikaudella ratkaisunsa alkoholilain uudistuksessa ilman että sille toimitettiin kaikki asian käsittelyyn liittyvä olennainen tieto.\nHän viittaa sosiaali- ja terveysministeriön hallitusneuvos Ismo Tuomisen toimintaan alkoholin etämyyntiä koskevissa asioissa. Mikko Kärnä vaatii Tuomiselle potkuja.\nHelsingin Sanomat kertoi tänään eduskunnan apulaisoikeusasiamies Maija Sakslinin Tuomiselle antamasta huomautuksesta koskien ”käsittelyn merkittävää viivästymistä”.\nTapauksessa oli kyse Tuomisen vastattavaksi tulleesta Rikhard Sjöbergin vuonna 2017 tekemästä tietopyynnöstä. Siinä pyydettiin Euroopan komission lausuntoa silloin tekeillä olleeseen alkoholilakiin kaavaillusta alkoholin etämyynnin kiellosta. Vastaus saapui lopulta vasta vuonna 2020. Sjöberg päivitti kanteluaan tämän vuoden kesäkuussa selvittääkseen, onko alkoholilakia valmistellut Tuominen pantannut tietoa komission etämyyntikannasta alkoholilakia käsitelleeltä eduskunnalta. HS:n mukaan Sakslin selvittää Tuomisen toimintaa tältä osin.\n– Pidän tärkeänä, että apulaisoikeusasiamies selvittää nyt miten tämä on mahdollista, Mikko Kärnä sanoo.\nHän ei ole ainoa asiaan tarttunut kansanedustaja.\n– Valitettavasti tämä uutinen ei yllättänyt yhtään. Kyllä tästä pitäisi metelin nousta, kokoomuksen Sinuhe Wallinheimo toteaa uutisesta Twitterissä.\nVerkkouutiset sai komission lausunnon ja siihen liittyvää STM:n ja komission välistä kirjeenvaihtoa haltuunsa syksyllä 2017. Komission Suomen suunnittelemalle etämyyntikiellolle antamasta tyrmäyksestä ja STM:n ja komission välisestä kirjelmöinnistä ei tuolloin kerrottu mitään julkisuudessa.\nKiitos @RikhardSjoberg. On selvää, että eduskunta teki ratkaisunsa ilman että sille toimitettiin kaikki asian käsittelyyn liittyvä oleellinen tieto. Pidän tärkeänä, että apulaisoikeusasiamies selvittää nyt miten tämä on mahdollista. Tuomiselle potkut. https://t.co/geYkNPaHNQ\n— Mikko Kärnä (@KarnaMikko) September 13, 2021


Tuloksellisen verkkomarkkinoinnin perusteet – JCI Helsinki\nTuloksellisen verkkomarkkinoinnin perusteet\nby Tapahtumat Kalenteriin · 28.2.2018\n24.4.2018 @ 17:00 – 20:00\nJoo. Kaikkihan sen tietää, että digitaalinen markkinointi on “niin tätä päivää”. Kuka nyt enää pistäisi ilmoitusta Maaseudun Tulevaisuuteen ja odottelisi innokkaana asiakasvirtoja? Nyt opetellaan ihan käytännössä, että miten digimarkkinoinnilla saavutetaan mitattavia tavoitteita. Ja miten saavutuksia mitataan luotettavasti. Kaikki kumppanit, työkalut ja markkinointikanavat lupaavat mullistavia tuloksia. Mutta ketä kuunnella? Tule kuuntelemaan Juhaa.\nTyöskenteletkö tiimissä, jolla on kovat tavoitteet ja odotuksia saavuttaa paljon näkyvyyttä? Tämä on koulutus sinulle. Oletko yrittäjä, joka haluaisi useamman ostavan sinulta? Tämä se vasta onkin koulutus sinulle. Onko sinulle kannustettu mainostamista Googlessa, mutta et tiedä mistä aloittaa? No. Arvaatkin varmaan jo.\nNiin ja luulitko jo osaavasi kaiken tärkeimmät perusteet digimarkkinoinnista? Sinun se vasta pitääkin tulla. Pistä päivä kalenteriin ja valmistaudu oppimaan arvokkaita juttuja.\n– Opit ymmärtämään miten erottaa oikeat yhteistyökumppanit, palvelut ja kanavat vääristä\n– Saat toimintatapoja, joita pääset toteuttamaan heti ja joiden tulokset näet käytännössä\n– Opit kriteerit, joilla valita juuri teille oikeat tavat tehdä digimarkkinointia\nIlmoittautuminen: FB-tapahtumaan ilmoittautuminen riittää (normaali 15€ no-show-maksu pätee)\nNext story HEAO: Suorituksen johtaminen\nPrevious story Maahanmuuttajat työelämässä -projektin ideointikokous Vol. II


Linnan jatkoilla kohahduttaneet aktivistit Säde Vallarén ja Sandra Marins ajavat vankkumattomasti naisten asemaa sekä patriarkaatin tuhoutumista.\nperjantai 31.7.2020 klo 7:28\nMonien mieleen on piirtynyt vuoden 2019 Linnan juhlien virallisilla jatkoilla nähty nänni sekä tapahtumien jälkipuinti, joka kasvoi suuriin mittasuhteisiin. Suunniteltu tempaus toi Säde Vallarénille ja Sandra Marinsille suuren määrän julkisuutta – mutta myös yli tuhat tappouhkausta.\n– Tapahtuma oli ennalta hyvin suunniteltu, ja meni aivan kuten toivoimmekin, Marins kertaa joulukuun tapahtumia.\nLinnan juhlien jatkoille yhdessä Vallarénin kanssa saapunut Marins asemoi itsensä aivan yleisön eturiviin, jossa paljasti toisen rintansa kameran osuessa kohdalle. He päätyivät samalla suoraan televisiolähetykseen.\nTempauksen keskiössä oli sama ajatus, kuin naisten viime kesänä järjestämässä Tissiflashmobissa: miesten ja naisten kehojen tulisi olla tasa-arvoisia.\nLinnan juhlia seuranneiden viikkojen aikana naiset saivat yli 10 000 yhteydenottoa.\nAktivistikaksikko teki räikeimmistä uhkailuista rikosilmoitukset – kuten myös tempauksesta loukkaantuneet katsojat tekivät heistä.\n– Joukossa oli paljon positiivista palautetta ja runsaasti kritiikkiä, mutta tappouhkaukset menivät yli. Emme hyväksy vihapuhetta, Vallarén korostaa.\nViime itsenäisyyspäivänä Sandra Marins näytti rintaansa suorassa lähetyksessä. Siitä aiheutui valtava kohu. Kuvakaappaus Yleltä.\nMielenosoituksia jo ala-asteella\nVallarénin kohdalla asioiden kyseenalaistaminen sekä halu vaikuttaa on näkynyt jo alakouluiästä saakka, jolloin tämä järjesti ystäviensä kanssa mielenosoituksia.\n– Halusimme esimerkiksi välipala-automaatteja. Ei ehkä järkevää tai kovin tärkeää, mutta olen aina rohkeasti tuonut esiin omaa näkemystä. Aikuisiällä olen pyrkinyt vahvaan mielipidevaikuttamiseen blogini sekä sosiaalisen median välityksellä esimerkiksi naisten tasa-arvoon, naisiin kohdistuvaan väkivaltaan sekä monipuoliseen naiskuvaan liittyen.\nMarins taas ei muista pyrkineensä vaikuttamaan vielä varhaislapsuudessa, mutta kertoo aloittaneensa aktiivisen aktivistiuransa vuonna 2016.\n– Tuolloin matkustin Islantiin tekemään valastuksen vastaista aktivismia. Sen jälkeen olen toiminut mukana monenlaisessa aktivistitoiminnassa kuten WWF:llä sekä Naistenlinjan puhelinpäivystäjänä.\nMarinsin ja Vallarénin ystävyyden synnyttyä heille oli selkeää, että parhaat puolensa yhdistämällä he voisivat saada aikaan jotain todella merkittävää. Vallarénin mukaan he täydentävät toisiaan.\n– Mun vahvuuksiani ovat kirjoittaminen sekä vaikuttaminen, kun Sandralla taas on todella vahva taiteellinen visio sekä rautainen järjestötietous.\n”Meitä ei vihata yksilöinä, vaan aatteen vuoksi”\nVaikka kaksikko on saanut osakseen väkivaltaisia uhkauksia niin viime kesän Tissiflashmobin kuin Linnan jatkojenkin tiimoilta, he eivät suostu vaikenemaan.\n– Olemme riittävän kovia jaksamaan tätä kaikkea, eli olemme ehkä hyvä kohde tälle vihalle. Tiedostamme kuitenkin sen, että meitä ei vihata yksilöinä, vaan ajamamme aatteen vuoksi. Silloin se ei ehkä tunnu niin henkilökohtaiselta, Vallarèn pohtii.\nMarins huomauttaa, että kaksikko ei kuitenkaan halua millään muotoa vähätellä saamaansa vihapuhetta, vaan tulossa on myös vihapuheita vastaan -kampanja.\n– Siinä olemme asiantuntijoita.\nLinnan jatkoilla tapahtuneen vilautuksen jälkeen kaksikko on joutunut toteamaan sen, että myös virkavallan asenne aiheeseen on paikoitellen hyvin ynseä sekä vähättelevä.\n– Teimme tappouhkauksista rikosilmoituksia. Saimme poliisilta vastauksen, jossa tiedusteltiin että olemmeko nyt halukkaita vetämään rikosilmoitukset pois, kun saimme haluamamme huomion, Marins äimistelee.\nRikosilmoituksista naiset saivat syyttämättäjättämispäätökset siitä huolimatta, että jopa poliisi oli katsonut viesteissä esiintyvän todella vakavaa uhkailua.\nInstagram-tilini on poistettu esimerkiksi siksi, että jossain videossa on vilahtanut tissi. Myös sellaisia kuvia on poistettu, joissa ei edes näy mitään, Säde Vallarèn kertoo. TIMO SUUTARINEN\n– Eli kun ihmistä konkreettisesti uhataan graafisella väkivallalla ja poliisi tietää tekijän nimen, ei silti oteta tosissaan. Tässä on konkreettinen syy sille, miksi naisia ei hakeudu politiikkaan ja muille näkyville paikoille, sekä syy sille miksi eduskunta ei ole aidosti tasa-arvoinen. Sisäinen naisviha näkyy ja kuuluu, Vallarén napauttaa.\nErääksi esimerkiksi naiset nostavat Radio Aallon Dynastiassa 9. joulukuuta kuullun keskustelun, jossa juontajat Kimmo Vehviläinen sekä Hanna Kinnunen keskustelivat Marinsin ja Vallarénin Linnan juhlien tempauksesta.\n– Vehviläinen puolusti meitä ja ajamaamme asiaa, kun taas Kinnunen nimitti saamiamme uhkauksia kritiikiksi ja sanoi että uhriudumme.\nSyyttämättäjättämispäätös oli erävoitto\nSittemmin kohu on julkisuuden taholta hiipunut, eikä myöskään kaksikosta itsestään tehty rikosilmoitus johtanut syytteeseen. Naisten mukaan päätös esitutkinnan lopettamisesta sai aikaiseksi riehakkaan vastaanoton, sillä heidän nähdäkseen kyseessä on ennakkotapaus.\n– Tärkeimmät pointit ovat ne, jotka syyttämättäjättämispäätöksessäkin mainittiinkin. Eli naisen paljas yläkeho ei ole tekona seksuaalinen, eikä tissi ole genitaali, Vallarèn summaa.\nNaiset ovat huomanneet myös yleisissä mielipiteissä tapahtuneen muutoksen tapahtumien myötä. Ensimmäisen Tissiflashmobin aikaan he saivat raivostuneita yhteydenottoja siitä, miten rintojen paljastaminen rannalla oli väärin – mutta Linnan jatkojen jälkeen heitä suorastaan kehotettiin palaamaan sinne.\n– Kun viime kesänä mentiin rannalle, niin huudettiin että menkää kotiinne rumat lortot. Sitten kun mentiin Linnan jatkoille, niin huudettiin että palatkaa sinne rannalle. Tämä on tavallaan neuvottelua, Marins pohtii.\nKaikkialla edistystä ei kuitenkaan ole vielä tapahtunut, sillä esimerkiksi naisten Instagram-tilit sekä kuvat ovat jatkuvan poistouhan alla sisältönsä vuoksi.\n– Tilini on poistettu esimerkiksi siksi, että jossain videossa on vilahtanut tissi. Myös sellaisia kuvia on poistettu, joissa ei edes näy mitään, Vallarèn kertoo.\nMarinsin tili taas on ”shadow bannattu”, eli tiliä ei löydy Instagramista jos sen koko nimeä ei kirjoita hakukenttään.\n– Normaalistihan Instagram toimii niin, että se ehdottaa mahdollisia nimimerkkejä, mutta tässä tapauksessa ei.\nSäde Vallarénista (vas) ja Sandra Marinsista tehty rikosilmoitus ei johtanut syytteeseen. Syyttämättäjättämispäätöksessä todettiin, että naisen paljas yläkeho ei ole tekona seksuaalinen eikä rinta ole genitaali. TIMO SUUTARINEN\nJonain päivänä Linnan juhliin\nVuoden aikana on tapahtunut suuri muutos myös siinä, että enää aktivistikaksikko ei ole yksin. Nyt taustalla on jo 160 aktiivisen jäsenen kokoinen ryhmä. Jokainen jäsen on käynyt läpi kolmen tunnin mittaisen koulutuksen.\n– Kyseessä on eräänlainen kultti, Cult Cunth. Tällä hetkellä ajamme erityisesti naisten tasa-arvoa ja esimerkiksi sitä, että se tissi ei enää herätä kauhistusta, Marins avaa.\n– Kiteyttynä olemme antikapitalistinen sekä intersektionaalinen feministiryhmä, ja pyrimme murskaamaan patriarkaalisuuden, Vallarèn niputtaa.\nKysymys siitä, voisivatko naiset kuvitella lähtevänsä aatteensa tiimoilta mukaan esimerkiksi politiikkaan, saa heidät hymyilemään.\n– Ehkä meidän kultista tuleekin vielä joskus puolue, Marins vastaa pilke silmäkulmassa.\nSäde Vallarén ja Sandra Marins vierailivat joulukuussa 2019 Sensuroimaton Päivärinta -ohjelmassa. Tissien vilauttelu Linnan jatkoilla vaati tarkan operaation: ”Olen todella ylpeä meistä”.\nKummallakaan naisista ei ole kuitenkaan tavoitteena rikastua tai kerätä ympärilleen materiaa, vaan arvokkainta on saada ajaa aidon tasa-arvoisuuden edistämistä.\n– Olisi upeaa toki päästä työskentelemään johonkin järjestöön, jossa olisi enemmän resursseja. Tässä on toistuvasti käynyt niin, että olemme saaneet paljon enemmän kuin olemme lähteneet tavoittelemaan. Esimerkiksi Cult Cunthiin toivoimme saavamme muutaman aktiivisen jäsenen, mutta nyt meitä on hurja määrä, Vallarén toteaa.\nMarins on ystävänsä kanssa samoilla linjoilla, eikä näe heidän luovuttavan aatteensa suhteen tulevaisuudessa. Selkeitä tavoitteita on heidän mukaansa haastavaa asettaa, mutta tällä hetkellä he haluavat erityisesti onnistua purkamaan naisten rintojen yliseksualisoinnin.\n– Kyllä me uskallamme sanoa, että teemme yhteiskunnallisesti todella arvokasta ja merkittävää työtä. Ehkä mekin jonain päivänä olemme siellä Linnan juhlien kättelyjonossa, naiset vinkkaavat.\nViime kesänä Sandra Marins ja Säde Vallarén tulivat tunnetuksi järjestämästään tissiflashmobista. Kaisa Vehkalahti\nTissikohauttaja avautuu rajusti veteraanien kohtelusta, some-kansalta hurja tylytys: ”Taisimme osua kansamme tiedostamattomaan kipupisteeseen”


Liidimagneetti | Tuplaamo.fi\nNettisivusi vuotaa rahaa – liidimagneetti pelastaa!\nYritykselläsi on nettisivut. Hyvä! Valitettavasti ne eivät sellaisinaan riitä vielä mihinkään. Joka päivä sivuillasi vierailee ihmisiä, jotka voisivat olla asiakkaitasi. Valtaosa heistä on vain numero kävijätilastoissa. Et tiedä keitä he ovat tai tulevatko he koskaan takaisin.\nTai no, kyllähän sinä tiedät, että he eivät tule takaisin. Paitsi, jos pystyt kutsumaan heidät henkilökohtaisesti uudelle vierailulle.\nKuinka paljon sinulta jää saamatta kauppaa?\nHyvännäköiset nettisivut ilman liidimagneettia ovat kuin messuosasto ilman AKTIIVISTA myyntiväkeä. Kaikki ihailevat sitä kävellessään ohi kohti kilpailijan osastoa. Tarvitset sivuillesi sisäänheittäjän.\nTekisit paljon enemmän myyntiä, jos nettisivusi tuottaisivat järjestelmällisesti liidejä. Siis jos saisit jatkuvasti yhteydenottoja tuotteistasi kiinnostuneilta ihmisiltä. Jos et käytä markkinoinnissasi liidimagneettia, menetät yksinkertaisesti paljon myyntiä. Tai itseasiassa et saa koskaan edes tilaisuutta yrittää myydä sille isolle joukolle ihmisiä, jotka voisivat hyvinkin olla asiakkaitasi.\nLiidimagneetti kertoo sinulle kuka on kiinnostunut ja mikä hänen sähköpostiosoitteensa on\nNämä yhteystiedot ovat sinulle kullanarvoisia, sillä liidimagneetin jälkeen sinä voit markkinoida kohdistetusti juuri oikeille ihmisille. Tämä laskee kustannuksiasi ja parantaa markkinointisi tehoa. Siis kertakaikkisen loistava yhtälö, jonka jokainen yrittäjä ymmärtää.\nLiidimagneetti tehostaa kaikkea muutakin markkinointiasi. Hyvin usein tilanne on nimittäin se, että yritykseesi ensikontaktin saava asiakasehdokas ei ole vielä valmis ostamaan. Jos yrität myydä heti, hän säikähtää ja lähtee muualle. Liidimagneetti on sen sijaan sopivan helppo ja kevyt pala nielaistavaksi.\nVoit siis käyttää liidimagneettia esimerkiksi Facebook- tai Google-mainoksissa, lehti-ilmoituksissa tai vaikka käyntikorteissasi.\nMitä enemmän liidejä, sitä enemmän kauppaa\nMyynnin matematiikka on ytimeltään hyvin yksinkertaista. Mitä useammalle pääset tarjoamaan tuotteistasi, sitä enemmän saat myyntiä. Olettaen toki, että tuotteesi on kelvollinen ostettavaksi ja osaat edes hieman myydä. Tarvitset siis liidejä – heitä, jotka ovat kiinnostuneita tuotteistasi.\nLiidimagneetti tuo asiakasehdokkaat työpöydällesi ja sinä hoidat loput. Jos tuplaat liidiesi määrän, tuplaat myyntisi. Kelpaisiko?\nLiidimagneetti auttaa sekä sinua että asiakasta\nTässä vaiheessa lienee paikallaan kirkastaa mistä oikein nyt puhutaan. Mikä se liidimagneetti käytännössä oikein on.\nLiidimagneetti on jokin nettisivuilla kävijälle hyödyllinen materiaali, jonka hän saa käyttöönsä annettuaan sinulle vähintäänkin sähköpostiosoitteensa.\nSe siis ratkaisee jonkin asiakasehdokkaalle merkityksellisen ongelman. Samalla se auttaa myös sinua selkiyttämään ja tiivistämään oman osaamisesi ydinasioita päässäsi. Myyntipuheesi kirkastuu ja yhä useampi liidi tarttuu tarjoukseesi.\nLuonnollisesti myös asiantuntija-asemasi pönkittyy ja magneetin tilaajan kiitollisuudenvelka sinua kohtaan kasvaa.\nTämä kaikki kuulostaa ehkä vaivalloiselta, mutta totuus on toinen.\nSinun ei tarvitse tehdä mitään, kun joku tilaa liidimagneettisi\nKun liidimagneetti ja sen tilausjärjestelmä on rakennettu kunnolla, sinun ei tarvitsee nostaa sormeasikaan tilauksen tullessa. Koko homma hoituu automaattisesti ja tilaaja saa materiaalin heti.\nTämä tarkoittaa tietenkin sitä, että tarvitset nettisivuillesi lomakkeen sekä erillisen järjestelmän, joka hoitaa sähköpostien lähettelyn ynnä muut toimet automaattisesti. Lisäksi varsinaisen liidimagneetin täytyy olla sähköinen: pdf, video, äänitiedosto.\nVälitön toimitus on ehdottoman tärkeää, sillä jos tilaaja joutuu odottelemaan, hänen kiinnostuksensa ehtii laskea. Silloin täytyy toimia, kun asiakasehdokas käy lämpöisenä.\nOma liidimagneettisi voi kerätä rahanarvoisia yhteystietoja jo parin viikon päästä\nLiidimagneetin värkkääminen ja julkaiseminen vaatii muutaman asian:\nTäytyy olla se liidimagneetti\nTäytyy viritellä järjestelmä, joka kerää sähköpostiosoitteet ja hoitaa magneetin toimittamisen\nJärjestelmä täytyy integroida nettisivuillesi\nNäiden lisäksi olisi hyvä vielä:\nKirjoittaa sarja seurantasähköposteja, jotka lähtevät tilaajalle automaattisesti tilaamisen jälkeen\nMarkkinoida liidimagneettia esimerkiksi Facebookissa\nVoit toki hoitaa koko magneetin tuotannon ja teknisen puolen itsekin. Ei se mahdotonta ole. Luultavasti törmäät siinä kuitenkin isoon joukkoon uusia asioita, joiden opetteluun kuluu tuhottomasti aikaa. Meiltä koko homma käy käden käänteessä, sillä olemme tehneet liidimagneettitoteutuksia vinon pinon.\nTuotantoon kuluu kaikkineen noin kaksi viikkoa. Jos sinulta löytyy sopiva magneetti jo valmiina, viikko riittää. Liidiesi määrän tuplaus voi siis alkaa jo muutaman päivän kuluttua!\nTAKUU: Jos liidien määrä ei tuplaannu, saat rahasi takaisin!\nKoska meillä on näistä liidimagneettihommista aika paljon kokemusta, uskallamme lyödä tiskiin myös kunnon takuun. Jos nettisivujesi tuottamien liidien määrä ei tuplaannu ensimmäisten kahden kuukauden aikana, kun liidimagneetti on sivuillasi, pulitamme koko projektin hinnan sinulle takaisin. Kaikki materiaalit saat luonnollisesti pitää.\nNyt kannattaa pitää kiirettä\nValitettavasti emme pysty työstämään kovin montaa projektia samaan aikaan. Jotta saisit sivuillesi sisäänheittäjän mahdollisimman pian, kannattaa toimia heti! Valitse siis sinulle sopiva paketti ja lähetä meille tietosi. Otamme sinuun yhteyttä mahdollisimman pikaisesti, jotta saadaan oma liidimagneettiprojektisi käyntiin.\nRyhdytään tuplaamaan liidiesi määrää nyt!\nLiidimagneetin tilausjärjestelmän rakentaminen\nLiidimagneetin myyntitekstien kirjoittaminen\nLiidimagneetin sivustonäkyvyyden suunnittelu nettisivuillesi\nLiidimagneetin tilausjärjestelmän integrointi nettisivuillesi\nActiveCampaignin käyttöohjeet videoina\nKaikki Perus-paketin ominaisuudet, sekä lisäksi:\nPDF-muotoisen liidimagneetin ideointi, eli aiheen kehittäminen\nHaastattelu ja tekstin kirjoitus\nSeurantasähköpostisarjan ideointi ja kirjoittaminen\nSähköpostiautomaation rakentaminen ActiveCampaigniin\nKaikki Perus- ja Kova-paketin ominaisuudet, sekä lisäksi\nKolmen erilaisen Facebook-mainoksen mainostekstit ja kuvat\nFacebook-mainoskampanjan rakennus ja käynnistäminen


Martsarin kummikouluyhdistys ry – Kilingi primary school ja Kilingi secondary school -koulujen tukiyhdistys\nTervetuloa Martsarin kummikouluyhdistyksen kotisivuille!\nToivomme, että sivut antavat sinulle riittävästi tietoa kummitoiminnastamme Tansaniassa.\nYhdistyksemme kautta on mahdollisuus saada kummilapsi ja luottaa siihen, että tuki menee 100%:sti perille.\nTällä hetkellä Kilingin primery schoolissa on 750 lasta ja secondary schoolissa 650 lasta.\nKummikouluyhdistys tarjoaa primary schoolissa aamupuuron ja papusopan jokaiselle oppilaalle viitenä päivänä viikossa. Secondary schoolissa tarjoamme aamupuuron jokaiselle oppilaalle viitenä päivänä viikossa.\nKummikouluyhdistys tukee oppilaiden oppimista tukemalla heidän tukiopetustaan sekä järjestämällä kirjoja oppilaille.\nKummikouluyhdistys huolehtii oppilaiden hyvinvoinnista ja perusterveydenhoidosta.\nKummikouluyhdistys korjauttaa koulurakennuksia paikallisilla ammattimiehillä.\nYhdistyksen jäsenmaksu on 15 euroa (8 euroa opiskelijat ja työttömät)\nMartsarin kummikouluyhdistys ry – Vuosikokous\nAika: ke 6.4. klo 18.30\nPaikka: Martinlaakson lukio\nEsitetään vuoden 2021 tilinpäätös, vuosikertomus ja tilintarkastajien lausunto.\nVahvistetaan liittymis- ja jäsenmaksun suuruus ja kannattajajäsenten liittymis- ja kannattajajäsenmaksun suuruus vuodelle 2022.\nVahvistetaan vuoden 2022 toimintasuunnitelma ja tulo- ja menoarvio.\nValitaan yksi tai kaksi toiminnantarkastajaa ja heille varatoiminnantarkastajat taikka yksi tai kaksi tilintarkastajaa ja varatilintarkastajaa tarkastamaan kuluvan tilikauden tilejä ja hallintoa\nKevään ensimmäinen tapahtuma 13.3.\nJoulu lähestyy ja nyt jo perinteeksi muodostunut varattomien perheiden joulujuhla lähestyy! Tule mukaan keräykseen – tavoitteenamme on saada kerätyksi 1300 euroa. Mikäli summa ylittyy, käytetään varat seuraavan vuoden puuroon.\nKeräyksen eräpäivä on 15.12.\nTilinumero: FI16 4055 0010 9993 87 ja viesti: joulu 2021\nAleksis Kiven päivän hyväntekeväisyyskonsertti Onnellisten maa järjestettiin runsaan yleisön kera Temppelinaukion kirkossa. Yhdistys kiittää lämpimästi paikalle saapunutta yleisöä ja lippurahan lahjoittaneita. Tukenne on tärkeä Kilingin lapsille ja nuorille. Suuri kiitos myös Esa Ruuttuselle huippuesiintyjien kokoamisesta! Asante sana!\nHyvät Kilingin ystävät!\nKilingin lapset tarvitsevat apuamme. Ruokarahat alkavat olla lopussa, joten tulethan auttamaan lapsia eteenpäin koulutiellään puuron ja papusopan voimin. Koronatilanne on ollut Kilingin alueella aiemmin parempi, mutta nyt koronan uhka on myös Kilingissä todellinen ja meitä tarvitaan!\nEsa ystävineen on suunnitellut upean ohjelman Onnellisten maa-konserttiin. Tule nauttimaan sen annista koronaturvallisesti Temppeliaukion kirkkoon 10.10.2021 klo 19.\nAlkuosan teksteillä ja lauluilla juhlistamme Aleksis Kiveä. Konsertin tasokkaasta musiikista vastaavat monin tavoin palkitut, maineikkaat oopperalaulaja Laura Mäkitalo ja Esa Ruuttunen sekä lahjakas, Vuoden harmonikkataiteilija 2012, Janne Valkeajärvi. Roman Schatz, tuo virtuaalipuhuja, keskustelee Esan kanssa ja kertoo Aleksis Kivestä avaten myös musiikilliset lahjansa. Kaikki tämä tapahtuu Kilingin lasten hyväksi.\nNäinä haastavina korona-aikoina tulemme järjestämään konsertin viranomaisten ajankohtaisten ohjeiden mukaisesti.\nLipunmyynti joko ennakkoon tai ovelta. Lipunmyynti ennakkoon tapahtuu seuraavasti:\nMaksa lipun hinta 25 € (20 € opisk, ja eläk.), 10 € (lapset alla 16 v) Martsarin kummikouluyhdistys ry:n tilille:\nFI16 4055 0010 9993 87.\nMerkitse viestikenttään sana Konsertti ja merkitse ehdottomasti kenttään myös maksajan email (puh ellei email-osoitetta)\nUskomme, että konsertti tuo iloa ja hyvää mieltä niin kuulijoille kuin meille niin tärkeille Kilingin lapsille ja nuorille!\nAsante Sana! Karibuni! – Olette lämpimästi tervetulleita!\nEnnen pääsiäistä lähti jäsenistölle keväinen tervehdys, joka korvasi perinteisen kevätkonsertin. Pääset katsomaan sen oheisen linkin kautta.\nYhdistyksen vuosikokous järjestetään etänä keskiviikkona 21.4. klo 18.30.\nKuva: Ramadhan Msami\nNiin on vuosi 2020 melkein taputeltu ja hyvä niin. Nyt vain katse tulevaan vuoteen, joka toivottavasti olisi lähempänä normaalia ja saisimme viimeistään syksyllä järjestää ohjelmaa, jonka puitteissa olisi mahdollista tavata ihan kasvotusten.\nJoulukeräys Kilingiin tuotti jälleen muhkean lahjoituksen: 2725 euroa! Tuhannet kiitokset teille kaikille lahjoittaneille! Osa rahasta varataan ensi vuoden kouluruokaan ja osalla järjestetään joulujuhla kylän varattomille, joihin myös meidän kummilapset lukeutuvat. Joulujuhlassa huomioidaan paikalliset ohjeistukset covid-19 varalle, joten käsienpesusta ja etäisyyksistä pidetään huolta näissäkin juhlissa.\nOmasta ja Martsarin kummikouluyhdistyksen hallituksen puolesta haluan ensiksi kiittää teitä kaikkia siitä, että olette mukana tukemassa yhdistyksen toimintaa Kilingissä ja toiseksi toivottaa teille kaikille rauhaisaa joulun aikaa!


Metsänrajamännyn 7640-vuotinen lustokalenteri suomalaisen lustotutkimuksen "lippulaivana"\nLapin metsänrajamännyistä ja sen makrofossiileista on koottu prof. Matti Erosen johdolla 7640 vuoden pituinen vuosilustosarja. Se on Euraasian pisin ja maailman toiseksi havupuulustosarja Kalifornian vihnemännyn (8702 v) jälkeen. Ruotsalaisilla on 7413 vuoden pituinen metsänrajamännyn lustosarjansa, venäläisillä 7358-vuotinen lehtikuusisarjansa ja saksalaisilla peräti 10479-vuotinen tammisarjansa.\nPerustamme laatutarkistetut lustosarjamme kansainväliseksi standardiksi muodostuneen ITRDB:n Cofecha-ohjelman tulostuksiin. Olemme kehittäneet lisätyökaluja lustoaineistojen laatutarkistusjärjestelmän kehittämiseksi, datojen tarkentamiseksi ja myös lustosarjojen laadinnan tehostamiseksi.\nKINSYS-Cofecha LaatuTarkistus-menetelmä kehitettiin ADVANCE-10K-projektissa vuosina 1996-1999. Se esitellään (SAIMA-sivustolla).\nTarkoituksena on laatia kolmelle kotimaiselle pääpuulajillemme männylle, kuuselle ja koivulle mahdollisimman pitkät alueelliset lustosarjat. Tällä hetkellä (2007) tiedämme puulajeittaisen ja alueellisen kasvu- ja ilmastohistoriamme pääpiirteissään vähintään 200 vuoden ajalta. Tämä ei kuitenkaan riitä, sillä tarve esimerkiksi ajoitus- ja ilmastonmuutos- tutkimuksia ajatellen on vähintään 500 vuotta.\nMännyn osalta olemme päässeet todella hyviin tuloksiin: meillä on käytössämme 7640 vuoden pituinen metsänrajamännyn lustokalenteri, josta erityisesti heinäkuun keskilämpötila on luettavissa tarkemmin kuin mistään muusta proksista (ilmastoa likimääräisesti kuvaavasta muuttujasta). Olemme onnistuneet hyödyntämään tämän lustotutkimuksen lippulaivamme, jota voidaan syystä kutsua myös kansallisaarteeksemme, myös kansainvälisesti, mistä syystä olemme saaneet kunnian järjestää lustotutkijoiden seuraavan kansainvälisen suurkokouksen Suomessa ja Rovaniemellä vuonna 2010.\nMistä aloittaa lustotutkimukseen perehtyminen? suosittelemme tutustumista kirjaan:\nMielikäinen, K., Nöjd, P., Pesonen, E. & Timonen, M. 1998. Puun muisti. Kasvun vaihtelu päivästä vuosituhanteen. Metsäntutkimuslaitoksen tiedonantoja 748. 54 s. Pdf.\nMutta tutustu sitä ennen Puun Muistiin ja Metlan lustotutkimuksen suuriin haasteisiin.\nPäästyäsi alkuun jatka tutustumalla Lustia-projektin laajaan yli 1000 pdf-sivun dokumentaatioon. Valtaosa siitä on suomenkielistä. Lisää löytyy englanninkielisiltä sivuilta.