Internet on täis black lives matter teemat ja ka mina olen pahaseid kirju saanud, et miks ma juba ometi ei anna oma lugejatele teada, et black lives matter. Noh, ma lihtsalt ei saanud aru, et oleks vahepeal mingi arusaamatus sellega olnud, et nad EI peaks matterima, kui aus olla… Aga tõsi, kõik räägivad, ütlen siis ka sõna sekka, mida mina sellest teemast arvan.\nMa olin eilseni üks nendest, kes ei arvanud päriselt, et Eestis rassismi on, või no ma polnud sellele mõelnud. Mul on endal ainult üks mustanahaline sõbranna ja kuigi ta on rääkinud haigeid lugusid, mida inimesed on talle öelnud ja kirjutanud, siis ma panin selle rohkem mitte rassismi, vaid selle kaela, et debiilikuid on ju terve ilm täis. Et umbes jah, kui temast artikkel kirjutatakse, siis panevad mingid segased sinna kommentaaridesse seda n-tähega sõna. Samas kui minust kirjutatakse, siis need samad vennad kirjutavad sinna, et ma olen mõttetu ja ajudeta lehm. Et ma kuidagi oma peas arvasin, et see umbes sama asi.\nAga eile Kristinaga rääkides sain erinevusest aru: jah, ma saan ka artiklite all sõimu, aga selline suvaline “lehm” või “debiilik” ei ole ju kuigi solvav, kui aus olla. Aga kui ma saaksin pidevalt sõimu teemal, et haha, sul on valge nahk! Roni tagasi sinna, kust sa tulid (ehk siis… pelgulinna sünnitusmajja?) siis lõpuks tekiks kindlasti endal ka selline tunne, et nagu MIDA ma tegema peaks, oma naha maha koorima, et kellelegi meele järele olla või?\nMinu jaoks on absurdne mõelda, et keegi mõnitaks kedagi millegi sellise asja üle, nagu nahavärv või silmavärv või juuksevärv või jalanumber. Ja kuna see nii absurdne tundus ja ma selliseid inimesi ei tea, siis mulle tunduski, et Eestis seda probleemi ei ole. Aga kahjuks on…\nMa ise arvasin, et rassistid on selline väike, teise eesti osside ja 80-aastaste vanamoeliste penskarite siseringi teema, siis kahjuks ma vist eksisin. On nii palju muidu toredaid ja ägedaid inimesi, kes miskipärast leiavad, et keegi teine inimene on halvem millegi sellise tühise asja üle nagu nahavärv. Nagu… kui nad ise seda kõva häälega välja ütlevad, kas endal imelik ei ole? Ja kui nahavärv nii oluline on, siis kas see kehtib nii ka, et kui mõnele sõbrale suvel päike hästi peale hakkab, siis lõpetad ka temaga selleks ajaks sõpruse ära ja sõimad teda täiel rinnal, kuni päevitus maha kulub ja hakkab tagasi heledamaks tõmbuma?\nMa olen üldse selline “imelik” inimene, et mind ajavad nii kohutavalt närvi need inimesed, kes teisi diskrimineerivad. Jah, te võite ölda, et ah sina Mallukas ise käid ja mõnitad ja arvad kogu aeg midagi teiste kohta, ma isegi hakka vastu vaidlema, ma ei viitsi. Äkki olengi, kui keegi mõne konkreetse näite tooks, siis ma oskaks öelda, et kas see oli minust kena või mitte. Aga käsi südamel ma võin öelda, et mitte iial ei ole ma diskrimineerinud või mõnitanud kedagi ta nahavärvi või seksuaalse eelistuse või muu säärase pärast. Ja ma ei saa aru, kuidas see üldse kedagi teist häirib, mis tooni on kellegi nahk või kellega ta õhtul voodisse minna tahab?\nMa väga loodan, et minu lugejate seas selliseid inimesi ei ole.\nSamas olen ma ka kindel, et väga paljud inimesed on rassistlikud teadmatusest. Et nad ei ole tegelikult rassistid, aga neil ei ole endal kokkupuuteid mustanahaliste inimestega, rääkimata sõpradest, kes oleks teisest rassist. Ma sain ka alles eelmine aasta Kristina endale sõbrannaks, enne elasin nagu loom, ilma mustanahaliste sõbrannadeta. Ja täitsa ausalt ma temaga suheldes olen ise küsinud ja uurinud, et mismoodi on tema meelest rääkida ja mis moodi mitte. Ja see ei tähenda, et ma enne oleks ennast rassistiks pidanud, aga ma ei saa ka eitada, et ma elu sees n-tähega sõna kasutanud ei oleks, sest see ei tundunud mulle ju kellegi jaoks solvav.\nSeda selle hetkeni, kuni keegi ütles, et see tegelikult ON. Ja muud ei olegi ju vaja. Selles suhtes, et kui sa kasutad seda sõna ja ütled, et aga ma ei mõtle seda solvanguna, siis inimene, keda on selle sõnaga SÕIMATUD terve ta elu, ei saa seda eriti võtta millegi muu, kui solvanguna. See on sama hea, et ma kutsuksin teid värdjaks ja ütleksin, et aga ma ei mõtle seda solvanguna, ma lihtsalt olen harjunud pruuni peaga inimesi niimoodi kutsuma ?♀. Oleks ju ebanormaalne, eks? Seega kui te ei tea – küsige! Küsida pole ebaviiskas, see tähendabki, et sa tahad käituda õigesti, aga sa täpselt ei tea kuidas. See on normaalne!\nKõik inimesed on ühtmoodi – mõni on normaalsem, mõni tondim, mõni viisakam, mõni matsim. Need omadused on erinevad, aga sellegipoolest ei ole ju vahet, missugune ta välja näeb, või milline ta nahk on. Eks?\nSeega vot, mõelge selle peale. Mõelge korra, kui rõve oleks elada nii, et sind on terve elu millegi nii tühise üle, nagu su nahavärv, mõnitatud ja sõimatud. Alates sellest ajast, kui sa olid väike laps. Ja siis leiavad osad, et aga kammoon, see on normaalne sõna, eestlased on alati nii öelnud. Teate, mis vanad eestlased veel kunagi tegid v? Kündsid näiteks hommikust õhtuni põldu. Et kui tahad nii kangekaelselt vanades kommetes kinni olla, siis sebi endale kuskilt üks hobune ja kuku põldu kündma ja kõplama. Viska seljast enda normaalsed riided ja tõmba mingi selline ürp selga, nagu tões ja õiguses nägid. Ja hoia internetist eemale, jumala eest…\nKui teie näete kuskil rassismi, siis minge vahele. Öelge sõna sekka. Ärge vaadake seda pealt. Ja ärge laske inimestel ennast õigustada sõnadega, et alati on nii öeldud ja ma ei mõtle midagi halba. Vastu sõimata ei ole mõtet, see on samale tasemele langemine – proovige vastupidi, rahulikult seletada ja tuua inimesele talle arusaadavaid näiteid. Mitte kellelegi ei meeldi ju, kui meile halvasti öeldakse. Ja kui üheksa kümnest ei viitsi sind kuulata ja jätkavad samas vaimus, siis ehk üks viitsib ja sa oledki maailma paremaks kohaks teinud.\nPäriselt, see ükskord mu sõbrannal töötas. Mingi mees kommenteeris kuskil mu postituse all, et ma olen kole lits vms, ei mäleta täpselt. Ja Krissu kirjutas talle postkasti, et miks sa niimoodi võõra naisterahva kohta ütled, et mis tunne sul oleks, kui keegi võõras meessinu tütrele kunagi nii ütleks (tal oli profiilipilt lapsega koos) ja et kas selline käitumine on su lapsele eeskujuks. Ja see mees päriselt vastas, et aaa… Ma polegi nii mõelnud! Ja kustutas kommentaari ära ?\nRassism on alati õpetatud, seega kuulage hoolega, mida te kodus räägite ja mis sõnu kasutate. Jällegi näide, et kui kodus kasutate vabalt n- tähega sõna, aga ütlete, et ma ei ole ju rassist, ma netis ei kasuta ja mustnahaliste ümber ka mitte, siis kodus lapsele ikka õpetate, et see tavaline ja seegi on juba probleem.\nNäide elust enesest: Mari ei teadnud alguses Kristina nime. Ja kuna ta rääkis tädist, kes meil käis, siis ma küsisin, et kumba ta neist kahest mõtleb. Ta ütles, et seda, kellel on mustad juuksed ja kes räägib kõva häälega ?. Ta ei tule never sellise asja pealegi, et nahatoon oleks üldse mingi asi, ta pole isegi minu käest kunagi küsinud selle kohta midagi, sest ta ei märka seda. See on talle suva. Ja see peaks meile kõigile suva olema.\nEile nägin seda videot ka, kus hääle järgi mingi keskealine Eesti naine filmib mustnahalisi pargis grillimas ja on maru dramaatilne, et issand, vaata, vahivad siiapoole! Nagu jeesus, ma vahiks ka, kui keegi mind grillimas filmiks lambist.. Mul oleks niii mark, kui mu ema nt sellist juttu ajaks..Aga noh, ega mõistus pole enda teha, ehk keegi suudab nendele naistele ka seletada, et nende käitumine pehmelt öeldes ajulage oli. Sama hea, et keegi filmiks neid Maximas ja ise kommenteeriks, et issand. Vaata. Kurki võtab!! Issand, mis ta teeb sellega?!?!?! Siis oleks ise ka, et mai tea, võileivale panen, mis siis…?\nKuidas teile tundub, mismoodi meil siin eestis rassismiga on ja mis selle suhtes teha saaks?\nTeie olete kõik normaalsed ja tolerantsed inimesed, eks? Mul on teisse usku! Ja ma proovin ise ka normaalsem inimene olla – mul on alati olnud see teema, et kui keegi minuga ei nõustu või mu vaadetele vastu räägib, siis ma lähen kohe närvi ja hakkan sõimama, aga tegelikult viib selline käitumine meid soovitud tulemusest veel kaugemale. Igatahes tahan ma teile öelda, et… oleme kõik sõbrad. Elu on lühike ja mõttetu on oma aega vihale kulutada.\nReply\tGerly 8. juuni 2020 at 11:19\nMul on tumedanahaline sõber. Tema hüüdnimi on Afro ja ta on sellega fine. Plus ta kasutab sõna nigga. Ehk siis tema jaoks on tema heledanahalised sõbrad niggad. Ja see on fine kui sõbrad omavahel niimoodi käituvad.\nAga mulle meenub mu endine töökaaslane. 50 aastane naine, kellel varateismelised lapsed. Ükskord rääkis tööl, et aastaid tagasi käisid nad perega reisimas ja ta tütar nägi tumedanahalist ja ta oli šokeeritud, sest kodune kasvatus ei räägi teistest nahavärvidest/homodest jne teemadel. Lisaks ei sobinud talle teema, mis Eestis mingi aeg tagasi oli, kui lastele õpetati lasteaias erinevaid rahvuseid ja nahavärve. Tema arvates ei peaks see nii olema.\nPlus tolle töökaaslase arvates pole okei rääkida koolides teismoodi seksuaalsusest.\nMa läksin igakord nii leili sellist juttu kuulates ja tundin piinlikust.\nÕnneks ma ei pea enam temaga koos töötama.\nJa mul on ta lastest natuke kahju, et nad on omale sellise ema saanud.\nReply\tK 5. juuni 2020 at 20:11\nReply\tSS 5. juuni 2020 at 15:53\nSoovitan vaadata filmi The Help (2011).\nReply\tTriin 5. juuni 2020 at 10:53\nMa tahaks VÄGA loota ja uskuda, et pealekasvav põlvkond on tolerantsem teineteise suhtes. Minuealised (20-dates), kes on käinud maailma avastamas, pole absoluutselt probleemi teise nahavärviga inimeste suhtes. Küll aga kohtab sellist suhtumist palju kesk-, või vanemaealistelt. Ilmselt ei saa nende arvamust muuta, et “Ou, ära ole rassist enam”, aga aeg toob kindlasti muutusi meie ühiskonda, positiivsemas suunas. Ja üldiselt sõimavadki need, kes on madalalaubalised, kibestunud ja lõppudelõpuks on see hirm ja teadmatus, mis neid selleks sunnivad, sest kui sa pole elusees enda kodunt kaugemale astunud, tarbid kollast meediat ja loed rassismi õhutavaid kommentaare, siis mõtledki, et “Oh, ma hakkan ka Eestit päästma ja olen rassist.” Okei, suht üldistav tekst tuli, aga ehk mingi point on arusaadav. 😀\nReply\tMerit Eier 5. juuni 2020 at 01:15\nNii head võrdlused ?????\nReply\tkix 4. juuni 2020 at 18:22\nMinul on tädi kellel on poeb mustanahalisega tehtud. Elavad välismaal, aga heameelega tuleksid eestisse elama. Aga kahjuks ei saa, sest siin on nii palju rassismi. Ka mu endi tutvusrindkonnas on neid kes mustanahaliste kohta halvasti räägivad ja ma isegi ei viitsi nendega enam sel teemal vaielda. Kui läheb jutuks, siis ma lihtsalt ei tee enam välja kuna see ei vii mitte kuhugi. Ja loomulikult ei ole inimesed selles süüdi eriti lapsed, et nad sünnivad mustanahalisena. Minujaoks ei ole vahet mis nahavärviga on inimene. Inimene on inimene ja nii on. Me keegi ei ole üksteisest sellepärast halvem et meie nahatoonid on erinevad. See kõik on väga haige mis toimub ja teeb kurvaks. Jube kui palju on rumalaid inimesi meie ümber.\nReply\tMari-Liis 5. juuni 2020 at 19:55\nMa kahjuks pean ütlema, et eestlased ei ole ainult rassistid vaid ei meeldi üldmassile-lammastele (ma nimetan neid tõeliselt lambakarjana käituvaid iinimesi justnimelt lolideka lammasteks- ehk need lambad ei ole tolerantsed mu silmis ja on “paremad kui ükskõik, kes teine”, mõistavad hukka ns suvalt jnejne) mitte keegi, ei naabrinaine Malle, ei oma mees-naine, sugulased jne.\nMeil ju kodumaal raske venelastega leppida rahval, mis siis veel tahta, kui välimus keskmisest erinev (liiga “paks”- liiga peenike, teistvärvi nahaga, liiga jupats, liiga pikk jne) ja rass-usk-rahvus teine.\nMu point selles, et ei imesta, et minema minnakse Eestist laia maailma- siin (üldistan- on alati igalpool väga säravaid inimesi jbe aga praegu üldistan eestlasi) ju nii mittesallivad ja tõredad-vihased inimesed.\nOled teistsugune ja julged erineda-loobitakse kohe kividega..\nJulged öelda miskit- kohe saad vastu pead, et omad arvamust.\nJulged seista kellegi-millegi eest, saad jälle peksa.\nPole normaalne nii elada.\nMillal viimati kodumaa inimesed kokku hoidsid ja millegi eest seisid?\nSiinmaal vist iga inimene enda eest – vaid nii jääb ellu ja ei ole süüdistuse vms all pidevalt.\nEestlase parim toit teine eestlane. Kahjuks seeei väljend peab nii paika.\nReply\tE 7. juuni 2020 at 12:09\nTäpselt selle põhjuse pärast kolisin välismaale. Eestis ei tunne mina end hästi, sest inimesed on lihtsalt nii mittesallivad ja negatiivsed ja arvavad, et ainult nii, kuidas nemad elavad, on õige, kõik ülejäänud maalim (mida enamik eestlasi üldsegi näinud pole) on mõttetu. Olen nüüd 4, 5 aastat Saksamaal elanud ja kui ma eestisse külla tulen, tajun seda vahet kohe. Mis puutub rassismi, siis kahjuks on see tõsi, et eestlased on rassistid. Olin aastaid suhtes mustanahalisega ja Eestit külastades saime nii mõnelgi korral päris õelaid kommentaare(ja lausa sõimu) kuulda. Kurb.\nReply\tAnna 4. juuni 2020 at 17:17\nMul endal sama teema olnud, ma nii kaugel sellest rassismist, pole úhtegi teise nahavärviga sõpra/tuttavat ja arvasin ka, et eestis see max suva asi. Aga nüüd saan alles aru, et ma ise loll olnud. Üritan nüüd harida ennast ja targemaks saada ja väiksele õele ka rääkida nendest teemadest, et ta tubliks ja tolerantseks inimeseks kasvaks.\nReply\tTYY 4. juuni 2020 at 15:14\nMulle on see keeruline teema ja ma tunnen et mustad ahistavad meid SIIN oma paranoiaga. Just põhjusel, et n sõna EI OLE EESTIS sõimu sõna. Minu põlvkonnale ei ole. Jah maailm on avardunud ja seal kus see seda on, ei suudeta sellest aru saada . Valjuhäälselt nõutakse erikohtlemist ja muud sõna kasutust, mis teeb asja veel hullemaks. Mustaks kutsumine on meie kultuuris hoopis selle sõna mitmetähenduslikusse tõttu halb kõla. Eestis oli olemas neile ka halvustav sõna ja see oli must ehk murjam. Nüüd äkki on see “õigem” väljend. No ei taha ma seda kasutada, kui minu sees on just sellel halb kõla. Loomulikult kui ma tean, et see N sõna põhjustab kellegile ebameeldivust , siis ma seda ei tee. Samal ajal ma pean totraks Pipi raamatu korrigeerimist. Mulle käib jubedalt vastu maksa kui inimesed tungivad teise kultuuri sisse omade nõudmistega , tekitavad ise probleeme , vildakaid hinnanguid ja segadusse ajavaid nõudmisi. Veelkord ma saan aru, et maailm ja ka Eesti on muutumas ja lepin sellega, aga see ei tähenda, et see muutus mulle meeldiv oleks. Ma lepin lihtsalt sellega. Samal ajal kui meie reisime teise kultuuripiirkonda, arvestame sealsete kommetega. Ei nõua, et nemad käituks nagu meie. Millegipärast aga vastupidi nemad reisides, elukohta vahetades tullakse valjuhäälselt omade nõudmistega.\nRõhutan veel üldse kellegi halvustamine rahvuse, usulise, rassi põhjal on nõme. Meie tegime ja teeme seda vanast harjumusest näiteks venkudega. Ega sa pole mingi venelane! See oli tõhus kasvatuslik sõna kellegi korrale kutsumiseks. Mul on endal palju toredaid tuttavaid inimesi sellest rahvusest ja ometi on sel sõnal mingi muu tähendus lisaks. Venelane, venku on halvustav tähendus teatud kontekstis ainult. Ehk siis ma möönan, et pean oma sõnavarast selle välja juurima. Toona oli see viis seista oma rahvuslike tõdede ja kommete ja eluviisi eest. Praegu pole see enam nii tugevalt õigustatud.\nRaske on aga loobuda N sõnast kui ta pole mulle kunagi halba tähendanud. Loomulikult ei pöörduks ma kellegi poole sellise viitega nagu ei kasutaks ka muid rahvusele omaseid viiteid (pilusilm, kili, venku, mustlane või moslem jne) Ometi omavahelises jutus see viide selgitamaks kellest jutt ei ole minu meelest küll halvustav. Näiteks – see blondiin, Eestlane.\nKas meil on halvustavat rassisimi, siis küllap on. Igasugusele halvustamisele tuleb ja võib vastu hakata. Kahjuks on mul soomes, rootsis, hispaanias kohutavaid kogemusi just ja ainult öö mustade loigamitega.\nJubedat agressiivsust, kohatut käitumist, ülbust, vargust, rünnakuid. Kas ma arvan et kõik maailma N on sellised? Loomulikult mitte, aga just nende ülbikute suust kuuled enim provotseerivat käitumist ja nõudeid enda eriliseks kohtlemiseks.\nSamamoodi on mustlaste ümber suur eelarvamus. Kohati on see õigustatud, ometi ei kisa nemad üle ilma kuidas meid koheldakse.\nMis ma öelda tahan on see et mingi filter võiks in olla mõlemat pidi. Neil kes on ülitundlikud kui ka neil kes annavad hinnanguid üldistades. Isikute poole pöördutakse ikkagi nimega ja mitte muul moel.\nReply\tMallu 5. juuni 2020 at 09:46\nAga N ON sõimusõna. see, et vanasti teie põlvkonnale keegi ei öelnud, et on, siis kui raske on seda nüüd mitte kasutada, kui öeldakse, et kuulge, solvab.\nReply\tTYY 5. juuni 2020 at 10:41\nKas sa üldse lugesid mu teksti mõttega ? Kust sa lugesid välja et ma inimestele nii ütlen Vastupidi, ma Kirjutan , LOOMULIKULT ma EI TEE seda ja räägin ajast kui sa pole sündinudki. Kirjutan, et nüüd on ajad muutunud ja SAAN ARU sellest, kuid Minu mõtetes ja kasutuses ei ole ta sõimusõna. Kui raske on aru saada et ka vanasti EI OLNUD sel sõnal seda tähendust! Meie koolis õppisime erinevaid rasse ja kasutasime neid sõnu. Rassism on see mille üle tuleks nuriseda. Näib, et sina ei tee neil asjadel vahet või tõesti arvad et nüüd on kuritegu rääkida geneetilisest päritolust. Ja taas neid sõnu kasutatakse täpsustuseks, eristamiseks kuskil kus see määratlus vajalik on. Loomulikult ei pöördu mina kellegi poole sellise viitega. Selline hüsteeria külvamine ja arutu lahmimine tekitab vastumeelsust ja ahistust. Palun loe veel kord mida sulle kirjutasin. NB! Mina olen see kes ei salli kiusu ja astun vahele keskmisest isikust kindlasti rohkem, rassis vahet tegemata. Samas olen ka näinud ja tunda saanud tõmmude agressiivsust. Alles mõni kuu tagasi läksin päästma üht (valget) neidu, keda see N inimene tagus. Põhjusel et talle t u n d u s, et teda ei austatud piisavalt. Mis kuradi valemiga sa leiad et ma olen käitunud valesti. Aafrika teema tõi see N inimene ise sisse. Korrutas vahetpidamata et neil seal AAFRIKAS ONGI nii teha norm. Ahoi, kas sa pole märganud, et sa oled muus maailma jaos hetkel ja kuskil pole see norm. Ka mitte Aafrikas. Igatahes lõpetas see tegelane vanglas ja ma tahaks loota et saadeti riigist välja kodumaa poole. Kas ma olen rassist nüüd? See ei olnud ainus juhtum mu elus. See kuidas valget rassi need mustad ahistavad on samuti rassism.\nSamamoodi olen ma korrale kutsunud neid kes tõmmudega kohatult käituvad. Ja nüüd sa tuled ja väidad mulle, et ma ei saa aru kuidas on õige tunda ja käituda ja milline tähendus on sõnadel.\nReply\tMallu 5. juuni 2020 at 10:52\nVäga tore siis, kui sa nii ei tee 🙂\nReply\tMP 4. juuni 2020 at 12:37\nJärgi tegemisest lisaks veel, et kas mõni must koomik on vabandanud valgete kohta tehtud nalja pärast? Ei ole. Ja polegi vaja. Sest hea nali nahavärvi või rassist tuleneva käitumismaneeri kohta on ok. Ainukesena ei jaga seda arvamust mustad ja lumehelbekesed. Kas siis mustanahalised tunnevad häbi, et nad on sündinud sellist värvi, et nii tundlikud on kõige suhtes? See, millist värvi, mis rassi ja kuhu riiki me sünnime, pole ju üldse meie teha. Ja milleks üldse pidevalt rõhutada värvile ja rassile ja erinevustele? 🙂 Musti on patt järgi teha ja parodeerida, aga teisi rahvuseid on okei järgi teha ja nalja visata teiste rahvuste üle? Mida näiteks blondiinid või heledajuukselised siis veel tundma peavad, sest oi kui palju on nende kohta anekdoote ja kõik naeravad, aga keegi pole kisa tõstnud, et lõpetage blondiininaljade tegemine, see pole okei ja naljakas. Siis võib juba tegelikult iga asja kohta nokkima hakata ja kisa tõstma. Kuidas siis need asjad nüüd niimoodi kulmineerunud on? Üks hakkas ees näpuga näitama, et paroodiasaadetes mustanahalisi parodeerida polnud õige käitumine ja siis kohe teised “staarid” järgi, võtsid eeskuju oma peaga mõtlemata, ja pasundavad nüüd ette ja taha oma vabandusi, et jah, käitusime valesti ja nüüd on nii häbi ja piinlik, et ei tea kohe mida teha endaga, nutt kurgus ja kes teab mis hädad veel. Koroonaviirus on vist viimsegi mõistuse raasu ära viinud inimestel? Peenikesed ei tohi siis pakse järgi teha ja üldse ei tohi keegi enam mitte midagi teha. Lõpetame siis juba igasuguse elu tegevuse ära, sest iga asi mis sa teed on kellegi räme solvamine, vahet sel on siis, oled sa valge, must, kollane, kes iganes. Ei tasu neid asju nii keeruliseks ja hullemaks ajada ja pidevalt mingitele erinevustele rõhutada. See pidev erinevuste rõhutamine neid asju nüüd küll paremuse suunas ei vii. Mustad keelavad valgetel patse kanda, ka see on ju ehtne rassism. Üks rass siis nüüd otsustab, mida ülejäänud rassid teha tohivad? Jääge ikka inimesteks ja mõistlikeks. 🙂\nReply\tHelena 5. juuni 2020 at 18:44\nMustad pole rahvus vaid rass. Sinu kommentaar on näidismuster valge inimese privileegist. Sinul pole elus vähem võimalusi sellepärast, et sa oled blondiin (kui oled) või valge. Mustadel inimestel aga kahjuks on. Miks ei ole ilus mustade kulul nalja teha? Just selle pärast, et meil valgete inimestena on erinevad privileegid (eriti Ameerikas, Eesti lihtsalt pole veel nii multikultuurne), mannetu on nalja teha kellegi kulul kellel see puudub? Päris kohutav oleks musta inimesena Eestis elada, kui koguaeg sind kõik jõllitavad, sosistavad ja kui mõni kalevipoeg paar pitsi hinge alla saab siis kas ähvardab või annabki peksa. See pole normaalne! Nii paljud autod sõidavad kleepsudega “See siin pole Aafrika!” Nagu no shit Sherlock, aga mis see sinu perset sügab kas siin elab mõni mustanahaline või ei. Kardavad hirmsasti,et “pagulased” tulevad siia ja varastavad nende naised ja töö- kammoon, keegi ei taha siia tullagi! Eesti pole heaoluriik nagu Rootsi! Kõik see väljendab meie eelarvamusi mustade inimeste suhtes. Alguse saab see tegelikult teadmatusest ja võibolla isegi hirmust. Kõik mis on tundmatu tundub ju hirmus? Paljud Eesti noored on reisinud ja seeläbi suhelnud mustanahaliste inimestega- mina kaasaarvatud. Nad on täpselt samasugused inimesed nagu meie, nende seas on halbu ja häid inimesi nagu absoluutselt iga rassi seas. Ainult et neil kahjuks on igapäevaelus palju rohkem raskuseid. Nad saavad vähema tõenäosusega laenu, nad saavad vähem palka/vähema tõenäosusega tööle, neil pole sama võimalus saada sisse korralikesse ülikoolidesse (jällegi, jutt on USASt kuna Eestis elab mustanahalisi veel vähe). Just sellepärast on kehva neid kutsuda n-sõnaga (n-sõnaks kutsusid neid omal ajal orjastajad) ja nende kulul nalja teha. Kuna kunagi polnud neil õigust isegi valge inimesega samal tänaval käia. Jah, tõesti- Eesti inimesed olid samuti orjastatud rahvus, kuid tänapäeval on meil võrdsed võimalused teiste valgete inimestega. Mustade kohta kahjuks sama öelda ei saa. Kõige otsa veel USA süstemaatiline rassism, õudne. Ei tahaks olla mustanahaline ema, kes igapäev muretseb kas ta laps tuleb õuest mängimast või mees töölt koju. Meie valgete inimestena- peame tunnistama oma privileegi, nägema rassismi endas ja oma suhtlusringkonnas ja olema mustanahalistele liitlasteks. Kui neid ei kuulata, siis piisava arvukuse puhul peavad nad meid kuulama- kui me seisame nendega koos. Rassism algab kodust. Vanematena peame oma lastele õpetama multikultuursust ja sallivust. Peame harima neid musta kultuuri osas ja selgitama neile, miks on mustanahalistel vähem võimalusi kui meil ja miks see on ebaaus ja ajuvaba (kuna nad on täpselt samasugused inimesed unistuste, lootustega nagu meie). Kõik selle nimel, et tulevikus oleks maailm parem, ilusam, sõbralikum koht 🙂\nAitäh Mallu, et arvamust avaldasid! Tore on näha, et tolerantne hooliv inimene nagu sina kasutab oma suurt platvormi üllal eermärgil. Love!\nReply\tMP 5. juuni 2020 at 20:29\nEsiteks ei maininud kuskil, et mustad on rahvus. Samuti pole kunagi teise nahavärviga inimesi jõllitanud või näpuga näidanud nende suunas, või arvanud neist, et nad on teistsugusemad kui teised rahvused ja kuidagi teistest kehvemad lihtsalt sellepärast, et neil on tumedam nahatoon. Samuti ei käi tänaval ringi silmad punnis peas, ei vahi ega loenda, palju valgeid, kollaseid, musti või keda iganes nüüd kuskil ringi liigub ja mis nad teevad. Ma rääkisin rohkem paroodiasaatest, mille sisuks oli andekaid inimesi proovida järgi teha nii hästi ja identselt kui võimalik ja nende loomingut, sest see oli ju saate formaat. Miks järgi tegemine peab võrduma kohe rassismiga, et sellepärast vabandada? Mu arust on vabandamine mustade ees, et neid järgi tehti pigem negatiivne, sest sellega sa annad ju märku sellega, et on häbi olla must ja tumedama nahatooniga ja teisest rassist ja häbi oli teha mustade loomingut, nagu nende looming poleks hea. Või ma eksin? 🙂 Ega nende looming ja nad ise siis sellepärast kehvemad või vähem väärtuslikumad oleks, et nad on teisest rassist. Nad on samamoodi ju andekad inimesed nagu kõik teised rassid ja rahvused. Kui sa ise oleksid tumedanahaline ja kuulus, tuntud, hinnatud oma loomingu poolest, siis kas tõesti sind solvaks see ja häiriks, et sind ja sinu loomingut jäljendatakse saates, mille eesmärk oligi parodeerida, imiteerida võimalikult sarnaselt ja identselt ning nii täpselt ja hästi kui võimalik ja seda kõike heas võtmes, heatahtlikult? Kas tunneksid häbi oma värvi ja loomingu pärast ja ootadki siis vabandusi ja arvad, et see kõik oli nii pahaga mõeldud ja tehtud? Samuti pole kordagi kellegi suunas n-sõna kasutanud ega ka siin kirjutises maininud. Ka ei pidanud oma kirjutises silmas n-sõnaga “nalju” vms, kui kirjutasin, et ka mustanahalised koomikud viskavad mõne nalja valgete inimeste kohta või siis ükskõik millise rassi, rahvuse suunas. Ja ka valged kardavad oma lapsi kooli/lasteaeda saata ja muretsevad täpselt sama palju kui tumedanahalised, kas lapsed, mehed, isad, emad, kes iganes tulevad ikka koju, sest koolides toimuvad koolitulistamised, ka valged ei tohi teatud tänavatel käia ja mis sa arvad, et valgeid tänaval ei rünnata, et julged nii kindlalt siin väita, et ainult mustanahalised muretsevad, kas nende lapsed, mees koju jõuavad ja et ainult mustad satuvad rünnakute ohvriks.? 🙂\nReply\tmõtleme kaasa 4. juuni 2020 at 11:55\naga kuidas sellest aru saada, mida Yasmyn kirjutas: “Yasmyni sõnul kannavad eestlased mustanahalistele omaseid patse, kuulavad nende muusikat, vaatavad nende filme ning kasutavad nende sõnu. «Arvate, et see on okei, kuna «me oleme nii kaugel ja siin see ongi normaalne»,» võttis räppar eestlaste suhtumise kokku.”\n“Rassismi ja afropatside teemal võttis Yasmyn sõna ka tänavu veebruaris, kui säutsus, et tema arvates võivad inimesed teha selliseid stiilivalikuid, nagu ise soovivad. «See ongi naljakas, et tihti inimesed, kes ei ole positsioonis, et miskit südamesse võtta, võtavad nii retsilt südamesse ja hakkavad vaidlema teemal, millel neil tegelt ei ole kogemust…» vihjas Yasmyn valgetele, kes afropatside kandmist kritiseerivad.”\nReply\tHelda 4. juuni 2020 at 08:13\nMina taunin igasugust vandalismi, inimeste äride, vara ja elukeskkonna lõhkumist. Meil oli pronksiööl oama miniversioon siin Eestis ka. Ja rassismist.- Ameerikas elanuna tean, et rassismi on ka mustanahaliste poolt valgetele,kui viibid vales piirkonnas. Ja ei ole need mustanahalised nii ainulaadsed midagi, kõik kes teistest erinevad saavad oma noosi. Mustal mandril muide on väga raske elada albinona sündinud mustanahalistel. Neid kiusatakse, põlatakse ja isegi kardetakse. Olles ise lasteaiast saati paksuke, olen ka oma osa saanud. Ja mu ema rääkis, et kui tema prillikandjana kooli alustas, oli ta ainus mitme klassi peale ~sai ka oma kiusamise. Aga see näosaates osalejate vabandamine on ajuvaba, Siis ei saaks seda saadet tehagi ju. Ei ole ilus pilusilmseks, kiilakaks ega mustanahaliseks teha…. äkki solvab.\nReply\tMari-Liis 4. juuni 2020 at 11:57\nPikk jutt sellest, kuidas indiviidi mõnitamine on paha-paha, aga samas kostub läbi arvamus, et “kuna teised teevad, siis on okei kõigil kiusaja olla ning seetõttu ei tohiks kiusamise vastu ka protestida”?\nMiks see näosaade sellisel kujul üldse olemas peab siis olema? Kes selle kadumist kaotaks? Selline eesti inimene, kelle arvates kleidis väänlev Rihannat tegev Lauri Liiv ongi homoseksuaalsuse etalon, samal ajal kui siinsamas meie keskel elavad tavalised lapsi kasvatavad samasoolised pered, kes mitte kunagi mingit laadatola ei mängi?\nReply\tMari 4. juuni 2020 at 13:19\nSelle kohta oli netis meem, et miks on su prioriteet “Yes, killing black people is awful, but looting businesses must stop”, mitte “looting businesses is awful, but killing black people must stop”\njaaa! ma just seda meemi otsisin!\nReply\tMerilin 5. juuni 2020 at 06:59\nNõustun eelkommenteerijaga…see teema on juba ülepaisutatud..näosaate tegijate vabandused on küll üleliigsed…\nMul pole midagi mustanahaliste ega geide vastu jne..seni kuni ükski mind ei puutu siis elagu rahulikult kus iganes..sama hästi ma peaks nüüd tervelt maailmalt vabandust paluma et otsustasin üleni musta värvi koera endale võtta..samastaks seda näosaate värgiga.\nInimesi on lihtsalt õelaid ja pahasid ja sinna kahjuks pole miskit teha..olen isegi saanud koolikiusamist välimuse pärast ja kahjuks need õpilased ei mõista milliseid komplekse nad tekitavad terveks eluks teistele..ühesõnaga tahtsin väita et oled sa siis teise nahavärviga,vaesemast perest või suurema kehaehitusega siis terrorit saavad kõik ühtemoodi\nReply\tMallu 5. juuni 2020 at 09:45\nMinu meelest ei ole ükski vabandus iial üleliigne.\nReply\ttriibu-liine 4. juuni 2020 at 00:51\nSelle n tähega sõnaga tuli üks lugu meelde. Lugesin kunagi üht aartiklit, kus üks mustlane palus inimestel lõpetada sõna mustlane (gipsy) kasutamine. See olevat võetud kasutusele et romani etniat alandada ja on nende jaoks siiani sõimusõna. Samas on see väga hea näide kuna sõnad ja nende tähendus aja jooksul muutuda ja devalveeruda võivad. Gipsy style, gipsy music, gipsy soul, ehk mustlaselu, mustlase stiil, mustlasmuusika, on tänapäeval pigem veidi romantilisega ja vabameelsega seotud. Sama kehtib ilmselt ka n sõna kohta, sõna iseenesest oli vähemalt eestis seitmekümnendatel neutraalne ja tähendas inimest, kes on Aafrikast pärit. Negatiivne tähendus ja kõla tuli hiljem ja ehk ka just läbi Ameeriklastelt õpitud suhtumisest.\nReply\tMari-Liis 4. juuni 2020 at 12:01\nMinu arvates ei saa küll öelda, et n… on eesti keeles neutraalse tähendusega. Seda kasutatakse pigem ikka negatiivses tähenduses, eriti tänasel päeval, kus seda kasutab vaid teadmatu laps, harimatu mats või lihtsalt meelega vastik inimene.\nReply\ttriibu-liine 5. juuni 2020 at 18:19\nEnam ei ole jah neutraalne, aga mõnda aega oli neutraalsem kui must.\nSolvav oli minu arust mooramaa mees või mõnikord oli kasutuses murjan.\nAga loomulikult, ajad muutuvad ja kui ma tean, et teisele inimesele minu sõanakasutus solvav on, siis on normaalne, et mina ennast parandada püüan, mitte ei viska üle õla ; ah saa sellest üle.\nReply\tMari-Liis 4. juuni 2020 at 12:13\nLisaks veel mainin, et minu meelest on ebaviisakas öelda teisele või tema kohta nii nagu teine seda ei soovi. Olgu selleks sõnaks siis mis iganes. Kui see on juba ammu kõigile 1000 korda üle korratud asi, et n… ei ole okei sõna ja on solvav, siis miks põrgu pärast on vaja ikka kasutada?\nReply\tMari-Liis 4. juuni 2020 at 12:14\nVastus on, et ikka selleks, et mõnitada, koht kätte näidata ja solvata.\nReply\ttriibu-liine 4. juuni 2020 at 00:21\nMa lugesin oma 7 aastasele just Pipit. Ja seal on lausa neegrisaar kus pipi isa on NEEGRIKUNINGAS. Tänases kontekstis jube rassistlik raamat. Sattus valge mees neegrite keskele ja kohe valiti kuningaks, see et ta tugev oli ei mängi tänapäeval rolli. Tähtis et oli valge. Endal oli kohati lausa ebamugav lugeda.\nReply\tLiisa 4. juuni 2020 at 09:24\nAppi! Ma olen 20+ aastat arvanud, et Pipi isa oli mustanahaline ja Pipi vahva punapäine ja tumedama nahaga tüdruk.\nReply\tKäts 3. juuni 2020 at 23:10\nMa olin 10 aastat oma sõbrannaga igapäevaselt ninapidi koos olnud, kui mingi vestluse käigus selgus, et ta on totaalne rassist ja homofoob. Mulle tuli see totaalse šokina. Ja peale seda ei ole meie suhted enam endised. Me küll suhtleme, aga see on teema, mida me pigem väldime ja suhtlus ei ole kindlasti enam nii tihe. Nii naljakas, kui see ka pole, siis tema elukaaslane on ka sellistes asjades täiesti neutraalne, olgu must, valge või kasvõi roheline. Aga sõbranna ise on nagu pisike pagan selle koha pealt. Kurb, et inimene on nii madalalaubaline :/\nReply\tLrj 3. juuni 2020 at 22:20\nEestis on rassismi ja tean seda endast käest. Mu elukaaslane on mustanahaline ja meil on ka koos laps. Koos tänaval kõndides tunned pilkudest ning mõnel korral on ka juurde astutud ja sõimama kukutud, et kas sul tüdruk häbi ei ole. Minu esimene reaktsioon on tulihingeliselt võidelda nende eest keda armastan, sest esiteks see kõik on ju arulage! Pigmendi pärast sõimata inimesi ja minna kallale. Olen sattunud ka peale kus tallinnas mustanahlist on rünnatud, ründajateks olid küll kaks vene meest kuid sellegi poolest on nad ilmsalt eesti kodanikud passi järgi. Astusime elukaaslasega vahele ja aitasime tal minema pääseda. Samuti on mind ja mu elukaaslast koheldud eesti politsei poolt mitte väga meeldiva suhtumisega, lihtsalt sellepärast et istusime pargis ohtul ning ajasime juttu.\nDelfi kommentaariumites ringi vaadates näed palju väga tülgastavaid kommentaare mis ausona ajavad südame pahaks. Neid lugedes tekib ääretu pahameel! Õnneks on mu kaaslane ise väga rahulikuks jäänud ning on mullegi seda rahulikkust õpetanud, sest teab, et loppkokkuvottes vastu vaidlemine ei tule kasuks vaid võib veel hullemini asi lõppeda.\nKõige kurvemaks teeb vist asjaolu, et hetkest maailma vaadates ja kõiki kommentaare lugedes nii eestis kui ka mujal maailmas, siis mõistad, et inimesed on väga kitsa maailma vaatega ja enda jalge juurest kaugemale kahjuks ei vaadata. Ei uurita, miks inimesed on oma kodumaalt lahkunud (ma ei räägi enam ainult aafriklastest , vaid ka ntks süürialastest jne). Kas nad tõesti arvavad, et nad tahavad jätta maha oma pere, tulla võõrale maale ja hüljata oma kodu jne. Enamik kordades on vastuseks ei (ma ei räägi siinjuures neist kes on tulnud oppima jne), nad lihtsalt põgenevad, sest see mida korraldavad Euroopa pead ja USA jne Aafrikas on jälkus omaette. Kuid sellest ei räägita, räägitakse ainult sellest, et nemad tulevad siia meie rahakoti peal elama..\nInimesed ei hooli, ei süvatse langeda sügavamale ja uurida ajalugu ning mis tegelikult toimub.\nReply\tBirgit 3. juuni 2020 at 21:59\nÜhiskonna areng on valus ja pikaldane, seda mitte ainult rassismi vaid ka paljude muude teemadega seoses, idikaid leidub igas rassis. On kahju, kui inimesed ei oska võrdselt hästi käituda kõigi teiste inimestega, olenemata nende nahavärvist aga seda vabandamiste lainet koos pisaratega poleks küll oodanud, see natuke nagu imelik minu arvates natuke nagu reklaamikampaania maiguga. Pagulaste teema, millele pidevalt rõhutakse on sügavam teema, kui lihtsalt nahavärv, selles on ka palju näiteks meie riigi tulevikku puudutavat ja sellepärast inimesed seda ei poolda, sellest võiks inimõiguste eest seisjad ka aru saada. Üldiselt on inimestel keeruline leida kuldset keskteed, mis kõigile sobiks, sest alati on keegi, kes saab niiöelda “puudutatud”.\nReply\tLiisu 3. juuni 2020 at 20:06\nEestis on väga palju rassismi. Mu mees on mustanahaline ja olen ise ka temaga koos olles seda kogenud. Kunagi bussipeatuses tuli mingi mees juurde ja lihtsalt tegi ta näost oma telefoniga pilti. Ma olin lihtsalt nii ehmunud ja polnud midagi sellist ise varem kogenud ja ma lihtsalt passisin seal nagu wtf.???, siis juba buss tuli ja mees läks bussi peale ja kui ma lõpuks tagasi mõistuse juurde tulin, siis oli ta läinud. Kolisime teise riiki, kus tolereeritakse inimesi rohkem.\nReply\tJohhi 3. juuni 2020 at 19:15\nMa ei tea, mind sõimati sitaks ikka 20 a tagasi laste poolt koolis kuna olin väikelinna kooli klassis ainus venelane – eks oli ju Eesti alles 6 a iseseisev olnud ja kodust anti seda viha ikka peoga kaasa lastele. Aga ma hakkasin mingi aeg tiinekana elus saavutama miskit, ja siis kui oli cool tiitel juures, siis muutus ka suhtumine. Siiani aga ei suhtle nendega ja tean, mida väärt olen, ja mind absoluutselt ei häiri enam kui keegi kuskil sibulaks sõimab – solvangud ütlevad rohkem selle inimese kohta, kes neid ütlevad, mitte vice versa.\nReply\trami 3. juuni 2020 at 17:19\nMu meelest Eesti on salaja rassistlik maa. Kõik sisistavad omaette ja jagavad oma KKK alatooniga pilte fbs ja “minge sinna tagasi kust tulite” “appi vaata räägivad oma AAFRIKA KEELES”. No nt see tore naine, kes läbi puude filmis teiste inimeste grillpidu. Püha issand tõesti. Aga kui paljud inimesed on*tegelikult* protestimas käinud nt pagulaste või gei õiguste vastu jne, neid ei ole palju. Aga internetis on kõik kõvad kommenteerima. Kui juhtub ka FBs mõni teema olema, siis näeb ju kohe esimese profiilipildi järgi ära, kellega tegu- tavaliselt 40+ valge õllekõhuga mees, kes alimente ei maksa ja lööb rusikaga lauale, kui midagi ei meeldi. Tegelikult on tegu lihtsalt mitte haritud inimestega. Ja absoluutselt, on ka nooremaid ja vanemaid, naisi samamoodi. Ka mu vanaema on vana hea rassist. 🙂 Üldse võin oma pere näiteks tuua, kus 80% inimestest on vähe reisinud ja nn väliselu pole näinud. Ülejäänud 20% on kas välismaal ülikoolis käinud või palju reisinud või üleüldse elavad välismaal. No arvata võib, milline on palju avarama silmapiiriga inimesed.\nMa ausalt imestan, et ma ise nii normaalne välja tulin, arvestades seda, mis kasvatus nt mu väiksel vennal ja õel on. Vend on 12 ja õde 7, mõlemad teavad, et tumeda nahavärviga inimene on n…Ja seda sõna võibki kasutada tänaval ja poes jne. Sest nii lihtsalt on neile õpetatud ja väike laps usub ja usaldab 100% oma vanemaid. 🙂\nMul läheb tänases ühiskonnas süda pahaks.\nERILINE TERVITUS herr Mart Sanderile kellel on megailus profiili pilt. 🙂\nReply\tMallu 3. juuni 2020 at 17:48\nVaene väike õde, aga õnneks oled tal sina!\nReply\tahah 5. juuni 2020 at 10:36\nAntud võrdluses asetud sina nende rassistidest järeltulijate rolli, kes mustanahalisi orjadena pidasid ja need eestlased seal klassiruumis asetuvad siis nende mustanahaliste orjade järeltulijateks. Ehk siis sa oleksid pidanud vabandama ja mitte vähe.\nReply\tKristina 3. juuni 2020 at 17:02\nAitäh, et kirjutasid sellest. Minagi olin siiani arvamusel, et Eestis pole rassismi aga see on lihtsalt sellepärast, et ma pole seda kogenud. Samuti pole ma mõelnud kunagi, et n… on solvav sõna (ma ise pole seda kunagi kasutanud aga pole ka teinud teist nägu, kui keegi teine kasutab), sest mind pole ju selle sõnaga solvatud (ja ei saagi!). Sinu toodud näite “värdja” kohta jätan ma nüüd küll meelde, kui vaja peaks minema.\nReply\tMallu 3. juuni 2020 at 17:09\nNo mina ka enne ei pidanud seda millekski eriliseks, aga nüüd tean, et see on solvav, seega ei kasuta ise ja ei kiida ka heaks, kui keegi teine kasutab 🙂\nReply\tMari-Liis 3. juuni 2020 at 15:38\nOh, nii keeruline teema. Rassismi on minu meelest jube raske taluda. Nagu ka homofoobsust või soopõhist alandamist. Mõnikord tekib viha, mõnikord tahtmine nutta. Eks selline sildistamine ja lahmimine on lollide ja eluvõõrate inimeste teema, neid kahjuks leidub ja mitte vähe. Viimasel ajal on meie valitsus pidanud vajalikuks taolisi ilminguid lausa presenteerida kui Eesti arvamust asjast. Kohutav!\nReply\tMallu 3. juuni 2020 at 17:10\nReply\tMP 3. juuni 2020 at 18:50\nNäiteks filmis White Chicks näitlesid mustanahalised ju valgeid järgi. Seega ma ei saa sellest teemast absull aru. Miks siis valged end puudutatuna ei tunne ja häält ei tõsta, kui neid järgi tehakse? Õnneks on väga palju arukaid ja mõistlikke kommentaare ja arvamusi fb elu24 lehel nt selle teema kohta, soovitan ka lugeda. Kui parodeeritakse, oled rassist, kui ei parodeerita, ikka oled rassist, sest noh, mis sulle ei kõlba parodeerida või antud isiku looming on nõme või mis iganes veel. Kui musti ei jäljendata võivad nad ju end eemaletõugatuna tunda, mis võrdub ju rassismiga. Ei? Et mis see kuldne kesktee siis oleks? Kuskil keegi neiu, mustanahaline mainis, et patse kah enam kanda ei tohi valged, no kui see ei liigitu rassismi alla, siis mis see on? Kuidas siis on nüüd nii, et keegi võtab endale õiguse ette dikteerida, mida keegi kanda võib või mida enda välimusega teha tohib ja mida mitte. Kuhu me sedasi suhtudes jõuame? Patsid on ägedad ja inimesed teevad neid patse, sest neile meeldib, mitte aga sellepärast, et musti solvata. Seda kuuldes oli küll nii, et tule mõistus appi. Mis piirangud siis nüüd veel tehakse? Sama hästi siis ju keelame mustadel näiteks kõik asjad ära, mida valge inimene on leiutanud jne, sest nemad keelavad valgetel patse kanda ja jumal teab mida veel. Ärme siis kuula muusikat kah. Valged las siis kuulavad ainult valgete loodud muusikat ja mustad, mustade loomingut. Nii või? See oleks ju ilmselgelt nõmedus. Kõikides nahatoonides ja rassides on tohutult palju andekaid ja lahedaid inimesi, kes loovad midagi ägedat ja lahedat ja see meeldib inimestele ja keelata ära nüüd mingeid x-asju, no see on ikka jaburus. See on ikka omaette tase. Mind täitsa tegelikult huvitab, mida päriselt mustad ise arvavad sellest, kui neid imiteeritakse või parodeeritakse. Vaevalt, et nad nüüd seda solvanguna võtavad ja nutavad patja sellepärast või kes teab mida veel. Neid tehakse ju järgi, sest nad on midagi ägedat ja lahedat loonud, miks siis ei võiks seda järgi teha? See ei ole ju kuidagi viisi nende solvamine. Sama hästi peaks siis ju ka valged end solvatuna tundma, kui neid järgi tehakse või nende loomingut, aga kuidas siis nimetada neid, kui must teeb valget järgi või valge valget? Just selle näosaate asja mõtlen, kus kukuti alles vabandusi viskama. 🙂\nReply\tMari-Liis 6. juuni 2020 at 00:43\n“Miks siis valged end puudutatuna ei tunne ja häält ei tõsta, kui neid järgi tehakse? ” Et sellest aru saada, pead sa lihtsalt veidike ajalugu õppima. Ja ma pean silmas maailma ajalugu. Need on tundlikud teemad, pole mõtet siin oma lapselike arvamustega lahmida. Jah, ka mind ei solva filmis White Chicks nähtu, kuid samas ei ole minu esivanemaid ka orjadena ketitatult üle mere sunnitööle veetud. Minu esivanemate kaudu on minulgi oma taak, aga see ei ole seotud nahavärviga.\nReply\tMP 3. juuni 2020 at 19:16\nÕhtulehe fb lehel kommentaariumit mõtlesin, mitte elu24. 🙂\nReply\tloll kahvanägu 3. juuni 2020 at 15:36\nTulenevalt eesti keelest ja taustast (Pipi raamat jne) on minu jaoks (täiesti isiklik) halb maik mustanahaline ja must sõnadel ja palju parem sellel n tähega sõnal, mida kasutada ei või. Aga saan aru, et paljudest kultuuridest on just see n tähega sõna palju hullem. Lihtsalt eestlasena seostub “must” mu jaoks pigem teatavate lõunapoolsete kunagise N-Liidu seltsimeestega, kel oli ikka väga halb maine. Või siis ka otsetähendus – räpane. Ja Sandra A on mu meelest väga nunts, juba väiksena oma rahvariietes oli megaarmas, Jim ka 🙂\nMu meelest ei ole kahvanäod just ka mingi väljavalitud inimsort. Inimene on inimene ja kõik on olulised. Aga lõpuks keelatakse ka sõnad paks, loll, lehm, rumal, blond jne… sest kõigil võib kellegi jaoks olla negatiivne varjund.\nEesti keeles oleks vaja mingit uut sõna, sest ma keeldun kasutamast must, mustanahaline.\nReply\tKati 5. juuni 2020 at 17:58\nAga miks peab üldse inimesi adresseerima nende nahavärvi põhjal? Kui heleda nahavärviga inimestest räägid, kas mainid ka alati värvi?\nReply\tMette 3. juuni 2020 at 15:27\nJeesus, mis video 🙁 Vahivad siia?! Nagu halllooo, Sa lambist filmid inimesi heast peast?! Kahjuks aga on jah nii, et inimestesse on see rassism või hirm võõra ees kuidagi juurdunud. Mäletan kui mingid aastad tagasi olin sõbrannaga NYC-s ja läksime õhtul hilja kuidagi metroos vales suunas sõitva rongi peale. Kui ma konstanteerisin fakti, et me sõidame hetkel Harlemi suunas, mitte sinna, kuhu tahtsime, siis sõbranna konkreetselt flippis ära. Harlem, mustad, pime, meid lüüakse raudselt maha või vägistatakse surnuks. Ma olin nagu, et mida hekki Sa praegu suust välja ajad? Totaalselt mingit filmidest üle võetud kräppi ju. Kes see Sind tapma ja vägistama siin metroos hakkab? Muidu on ta täiesti normaalne ja haritud inimene. Sai ise ka aru ja tõmbas pidurit. Ja kusjuures see tuli tal täiega alateadlikult, mingi kinnitunud hirm, sest ta ei ole mingi rassist ega inimeste lahterdaja nahavärvi järgi ega muud sellist. Väliselt küll mitte ega tavapäraselt suhtumiselt. Tal on tegelikult isegi mitmest eri rassist koostööpartnereid. Sedasi on ilmselt siis ka kinnistunud see inimestesse, et haiseb, laisk jne. Väga jube tegelikult 🙁\nReply\tKris 3. juuni 2020 at 15:27\nMina kuulun nende hulka kellel on mustanahalisega väga negatiivne kogemus, mis muutis mind ka mõneks ajaks rassistiks! Nimelt töötasin mõned aastad tagasi ühes Tallinna tanklas. Oli väga palav suvepäev. Sisenes mustanahaline mees, kes hakkas naisklientide seelikute/kleitide alt neid pildistama/filmima. Ütlesin tollele mehele et nii ei tohi, selgitasin viisakalt, et selline käitumine on väga vastik ja lugupidamatu ja seaduslikult karistatav. Sellepeale ütles too mees, et mina valge tüdruk olgu üldse vait, mina ei tule talle midagi ütlema ja mina ei tohiks teda üldse kõnetadagi ilma tema loata! Peale seda kui ütlesin talle, et sellisel juhul olen sunnitud kutsuma turvafirma, kui kavatseb sellist käitumist jätkata, hakkas ta rääkima kuidas ma olen lihtsalt rassistist valge naine ja minusuguste pärast ongi maailma rassiste täis, lubas mulle peksa anda ja käskis politsei kutsuda, et politsei ei tee talle mitte midagi, ta võib mind nende juures ka peksta. Lubas õhtuni väljas oodata kuni mu tööpäev lõppeb ja siis mu ette võtta. Kogu selle ajal kui ta minu peale räuskas olin mina väga rahulik ja viisakas ja selgitasin talle olukorda, et tema tegu läheb seksuaalse ahistamise alla ja ei eestis ega kuskil mujal maailmas ei tohi naiste seelikute aluseid pildistada!!!\nKas sellised juhtumid aitavad kaasa rassistiks saamisele? Kindlasti, ma mõnda aega peale seda juhtumit olin. Aga olen viimaste aastate jooksul koos töötanud mitme mustanahalisega ja saanud sellest üle ja võin 100% käsi südamel öelda et enam pole!\nAga ma võtan endale selle õiguse ja hoian mustanahalistest meestest veidi kaugemale!\nReply\tVaike 3. juuni 2020 at 15:07\nSee on minu arust väga veider, et mustanahalised olla mida iganes negatiivset, aga suvel on kõik naksti rannas, et pruuniks saada… Eee?\nKui mul mustanahaline peiks oli, siis ma õnneks ei täheldanud, et meid kuidagi halvustatud oleks, aga see, mida ta oma Moskva-õpingute ajast rääkis, oli küll õõvastav. Mitte, et see, et siin olukord nii eluohtlik ei ole, kuidagi midagi õigustama peaks. Absoluutselt mitte!\nNarrida last/täiskasvanut sellepärast, et ta on teistest vaiksem, punapäine, mustanahaline, vaesest perest, nimekiri jätkub, on nõme. Mind ennast mõnitas põhikoolis mu matemaatikaõpetaja sellepärast, et mu ema töötas laudas. Selle töökohaga kaasnes automaatselt see, et ma olen loll (ok, olen, aga vaevalt nüüd ema ameti pärast) ja räpasest kodust pärit igasuguste võimeteta tont. Seejuures, mu ema on räme pedant. Sama kiusamine laienes sellelt õpetajatl kõigile mu õdedele ja vennale. Tuimalt, avalikult klassi ees ja nii kõik 5 aastat.\nEma on rääkinud ka seda, kuidas lastearsti suhtumine temasse oli muutunud pärast kodukülastust, sest ohoo, laudas töötava inimese kodu oli sitahunniku asemel piinlikult puhas. Ja kui olekski olnud segamini ja must, mis siis? Inimene on sellest väheväärtuslikum, tema lapsed kuidagi milleski süüdi?\nMis ma öelda tahan, et kius, olenemata leiutatud põhjusest, on nõme! Kius on kius ja seda tuleb märgata ning vahele astuda või kui jõud üle ei käi, siis politsei kutsuda.\nReply\tV. 3. juuni 2020 at 15:07\nMul on mitu mustanahalist tuttavat, üks neist on ka rahvuselt täiesti eestlane. Ma ei ole kunagi nende puhul näinud nende nahavärvi vaid minu jaoks on nad tavalised inimesed nagu kõik teised. Aga… kui ma ühega neist esimesel korral suhtlesin ning pidin tema koju minema, siis sain ma temalt aadressi ilma korteri numbrita, maja aga ise suur-suur. Seega küsisin ma, et kuidas ma ta sealt majast leian ehk soovisin teada korteri numbrit. Ning ta vastas mulle, et küll ma ta ära tunnen – viidates oma nahatoonile. Siis oli mul küll momendiks küsimus, et miks seda oli vaja niimoodi serveerida mulle. Ma küsisin kõigest tema korteri numbrit, et ma õige ukse taha jõuaksin. Kui sa ei soovi olla nahatooni järgi eristatud, siis ei peaks seda ka ise esile tooma. Ma isegi ei mõelnud sellele enne, kui ta ise niimoodi seda mainis.\nReply\tmeow 3. juuni 2020 at 14:46\nOeh, tead, kui meil poleks rassismi, siis meil ei valitseks see kuramuse EKRE. Needsamad selle EKRE pukki valisidki, kahjuks. Ehk siis kahjuks on neid rassiste Eestis palju ja mitte ainult mustanahaliste vastu, vaid ka venelaste, ukrainlaste (ei lasta neid ju enam siia töölegi, sest Helme ütles, et meil on RAHVUSRIIK ja ei tohi solkida). See tekitab ikka sellist kuramuse viha, et halb hakkab.\nReply\tT. 3. juuni 2020 at 14:30\nKui mina näen meil tänaval mustanahalist inimest, siis mul just huvi tema vastu. Tahaks vestelda, et mis riigist ta pärit on ja kuidas just Eestisse sattus jne. Überis on mind mitu korda sõidutanud mustanahaline ja kordagi ei olnud see mulle meelevastu. Ja nüüd siis teine lugu, käisin paar aastat tagasi Itaalias ühes vanimas linnas Napolis. Seal näed tänavatel hulgaliselt mustanahalisi mehi just grupiti, kes päev otsa midagi ei tee ja saadavad sind sellise pilguga, nagu oleksid mingi lihakäntsakas. Igakord kui mehega mööda kõndisime, mul hakkas tõsiselt kõhe. Kas see minu hirm oli rasistliku tähendusega? Ei tea. Aga kindlasti iga inimese elu on samaväärne ning seda alavääristada nahavärvi, rahvuse, seksuaalse orientatsiooni, usu vms pärast on äärmiselt taunitav. Ma ei mõista ega aktsepteeri seda kunagi.\nReply\tMarju 3. juuni 2020 at 14:21\nMa just hiljuti märkasin endas mingit muutust. Kuigi reisides ja filmides olid mustanahalised alati ok ja lahe siis mingi eestimaa rassism elas vaikselt vaikselt naha all küll. Eriti ei teadvustanud seda aga vahel kui mustanahalist nägin oli imelik, harjumatu ja suur teema, et oooo nägin mustanahalist. Eks nad olid veel võõrad niivõrd meie silmale. Eestis oli siis veel vaid üksikuid. Nüüd näen, et aina rohkem liigub tänavatel igast rahvast ja märkasin, end mõtlevat, et oh kui põnev. Nad toovad endaga kaasa kindlasti meie jaoks uut ja huvitavat. Tahaks kedagi tunda ja suhelda. Et selline soe uudishimu oli tulnud eiteakust. Võibolla on selleks, et silm päris suvalt mööda vaataks vaja veel rohkem neid näha ja nendega harjuda. Aga samas see pole üldse ainult mustanahaliste suhtes, ka asiaadid ja muud ilmselgelt eksootilisemast puust inimesed tekitavad seda uudishimu tunnet. Juu me eestlased oleme lihtsalt Niiii kaua kuskil koti sees elanud, et nii ohmud oleme ja ei oska inimesi lihtsalt inimestena näha.\nReply\tKriss 3. juuni 2020 at 14:07\nEi poolda rassismi ja kellegi lambist vihkamist.\nAga asi millest ma praegu aru ei saa, on need eesti kuulsused kes nutavad näosaates osalemise pärast. Tunnevad häbi, et kõigi teise parodeeritavate seas tegid nad ka mustanahalist artisti. Et nagu misasja? Parodeeriti ju artiste kui selliseid, nende laulmist, käitumist, riietust jne. Kust otsast oli saate mõte lihtsalt mõnitada mustanahalisi? Sama hea peaksid kõik naised olema solvunud kui mehed neid parodeerinud. Vot see on ajuvaba ja mu jaoks paneb selle teema kahtluse alla.\nSamuti mulle ei meeldi varastavad ja laamendavad meeleavaldajad. Asju saaks lahendada konkreetselt selle politsei ajaga, seal protesteerida jne.\nOlen õigluse, mitte ajuvabaduse poolt.\nReply\tMallu 3. juuni 2020 at 17:17\ngoogelda, mida blackface tähendab, selle pärast vabandavadki 🙂\nReply\tMP 3. juuni 2020 at 18:05\nNõustun Krissiga ning jagan siia ühe inimese kommentaari fb-st: Kui oleksin mustanahaline, siis mina küll solvuksin, kui valge vabandab selle eest, et kehastus mustanahaliseks mingis saates. See ju annab otseselt märku, et anna andeks, et ma kehastusin mustaks, sest see on nii alandav mustanahaline olla. Mustanahaliste ees vabandamine on rassism, sest te alavääristate ju otseselt neid nahavärvuse eest.\nOlen nõus selle arvamusega ja paljude teiste arvamustega, mis ühe postituse all fb-s on. Fb Elu24 lehel siis. Inimesed, olge rohkem ikka mõistuse juures. 🙂\nSamuti pole vaadanud ega arvanud teisest rassist ja nahavärviga inimestest kuidagi teisiti või halvustavalt. Milleks? Ei käi tänaval ringi ega vahi kullipilguga teisi inimesi ja mis nad teevad jne…, vahet sel on siis mis värvi nahk neil on. Ega see nahatoon ja rass mingi määrav faktor pole, et peaks eemale hoidma või mis iganes inetusi välja karjuma. Inimesed ju samamoodi nagu me kõik. 🙂\nReply\tKris 3. juuni 2020 at 18:08\nGoogeldatud ja ikkagi makes no sence antud asi.\nReply\tK 3. juuni 2020 at 18:59\nAitäh, et sel olulisel teemal kirjutad!\nMina sain tôeliselt aru kui rassistlik riik on Eesti, siis kui oma Jamaica juurtega britist elukaaslasega siia tagasi kolisin.\nOlen inimene, kellele üldse ei meeldi tähelepanu, kuid igakord kui kodust välja läheme, pole sellest pääsu. Inimesed jõllitavad mu elukaaslast vihaste pilkudega tänaval ja ühistranspordis, mitmeid kordi on suva võõrad kûsima tulnud mida ta Eestis teeb ja miks ma temaga koos olen. Ükskord tulime kinost ja mingi tûüp sisistas omaette n-sõna kui temast möödusime. Kord olime restoranis ja kõrvallaua suurem seltskond hakkas nagu muuseas kõva häälega n—ritest rääkima. Mu elukaaslast on võõras vanem naisterahvas sõnagi lausumata filminud. Joodikud tahavad pidevalt tulla juttu tegema.\nMitmel korral olen pidanud oma kolleege korrale kutsuma, kes nagu muuseas n-sõna nalju loobivad, korra kutsusin ka tegevjuhi privaatvestlusele ja andsin märku et selliste sõnade kasutamine ka naljana ei ole okei ja ei anna head eeskuju tööjatele.\nMida ma ise ei ole siiani osanud isegi märgata, mis mu elukaaslane välja tõi – kui palju on linnapildis näha white power ehk valgete ülemvõimu sümboolikaga t-särke kandvaid mehi.\nSee on õudne stress igal sammul kui lihtsalt välimuse tõttu pead alati olema kõrgendatud valmisolekus konfliktseid olukordi lahendama. Kui koos oleme, näen juba kaugelt kui keegi “huviline” tahab tulla juttu tegema ja ennetan seda lihtsalt sõimuga, et nad uttu tõmbaks. Õnneks see enamus ajast toimib.\nOlen juba sellises vanuses, et võiks hakata perelisa planeerima, kuid mul on tõeline hirm selle ees, mis elu mu lapsed sellises rassistlikus riigis elaksid. Ainuüksi see kui näen, mida mu elukaaslane peab läbi elama, purustab südame tuhandeks killuks. Ta on üks südamlikemaid ja heatahtlikumaid inimesi keda tean, kuid inimesed näevad vaid nahavärvi ja juba on nägu krimpsus nagu oleks maailma kõige rõvedamat vaatepilti näinud.\nÜks eelis on Eesti rassismil küll! Alati kui spaades käime, jookseb mullivann inimestest tühjaks kui ta sinna istub. Naerame siis alati omaette, et meil on VIP treatment ja saame kahekesi mullivannis laiutada.\nReply\tTP 4. juuni 2020 at 22:06\nWIkipedia ütleb selle kohta nii: In the United States, blackface had largely fallen out of favor by the turn of the 21st century, and is now generally considered offensive, disrespectful, and racist, though the practice continues in other countries where it is not deemed racist or offensive.\nRassism on täitsa jabur teema mu jaoks, kust see nahavärvi järgi vahe tegemine üldse loogiline on? Samas tehakse inimestel vahet ju ka juuksevärvi järgi (loomuliku rinnaka blondina sa ei kujuta ette, kui palju lolli blondiini nalju olen pidanud kuulma). Paljud valged on orjad olnud, eestlased sealhulgas, samas saksa keelt õpitakse koolis uhkusega. Sõimata võib inimest ükskõik, mis sõnaga, küsimus on kontekstis ja hääletoonis (valus lilleke oled nt. Lilleke on ju ilus asi, aga kui üleolevalt öelda, siis päris halb). Nii et minu jaoks neeger on normaalne sõna, meeldivam, kui must, mille sünonüüm eesti keeles on ju räpane. Ühiskonna survel nimetan vastumeelselt endast tumedamaid siiski mustadeks, kuigi tavaliselt on nad rohkem nagu piimašokolaad.\nKogu see mässamine USAs on asja eest, aga vahendid panevad kahe käega peast kinni hoidma, just see laamendamine tekitabki rassismi. Usun, et sellest saab üle ainult ajaga, paar põlvkonda veel vahet ja leitakse värvi asemel uus asi, mille üle kakelda 🙂\nNäosaate osas vabandamine on mulle samuti vastumeelne. Kuidas neid artiste siis järgi oleks pidanud tegema, õige soenguga, aga valgena? Kas asiaati tohib kollakamana parodeerida? Aga kui kõik mustanahalised oleks valikust välja jäetud, sest nad on mustad ja neid ei tohi järgi teha, siis kas see on rassism?\nKuna Eestil puudub isiklik ajalugu mustade orjastamisega, siis kogu see palagan on importkraam. Eestis on masendavalt palju rassisimi, aga miljoni usateemalise käitumisreegliga seda ei lahenda, pigem toimiks tõesti sinu poolt välja toodud inimlik lähenemine.\nReply\tT. 3. juuni 2020 at 19:16\nNäosaate koha pealt on mul kahetised tunded. Selles mõttes, et kas see on blackface (mis on loomulikult halb!) või mitte. St kas parem oleks parodeerida mustanahalist lauljat valgenahalisena ja see ei oleks rassistlik? Vastust mina ei tea, valgenahalisena ei taha targutada ka.\nLaamendavad meeleavaldajad ei meeldi kellelegi. Seetõttu tulebki aru saada, et suurem osa meeleavaldajatest, kes praegu USAs tänavatel on, on täiesti rahumeelsed ja teevad omalt poolt kõik, et laamendajaid korrale kutsuda. See-eest politsei ja sõjavägi (presidendi mahitusel) on mitmel pool absoluutselt rahulikke meeleavaldajaid rünnanud (kummikuulid, pisargaas jmt). Asi ei ole selles ühes konreetses juhtumis, “selles konkreetses politsei asjas”, vaid aastasadade pikkuses rõhumises, mis nüüd lihtsalt taas pinnale on tõusnud. See ei toimu ühes konkreetses kohas, vaid terves riigis. Rahumeelseid proteste on olnud ennegi oi-oi-oi kui palju, kuid need ei ole kusagile viinud (halvimal juhul on need vägivallaga maha surutud). Ma arvan, et ei tasu imestada, kui ühel hetkel inimestelt kaane lihtsalt pea ära viskab. Jällegi – meil valgetena ei ole mõtet targutada, kuidas oleks parem asja lahendada, sest me lihtsalt ei saa aru, eriti Eestis elades, mida rõhumine vaid nahavärvi pärast tähendab.\nEesti on tõepoolest varjatult rassistlik (lisaks homofoobne ja šovinistlik). Tasub vaid näiteks Postimehe kommentaariumit lugeda ja näed, milline viha paljude inimeste sees pulbitseb. Kahju on.\nReply\tMari 4. juuni 2020 at 01:42\nSamas, mida sa teeksid, kui on sajandeid olnud üks ja sama probleem? On korraldatud rahulikke proteste ja marsse, nii pikalt on see jama kestnud ning mitte midagi ei aita. Praegune protest ei ole ainult George Floydi pärast, tema juhtum oli lihtsalt viimane piisk karikas. Miks nad politseiga asja ei aja? Politsei mõrvas George Floydi ning ka paljud teised süütud tumedanahalised. AINULT sellepärast, et nendel on tumedam nahavärv. Rassism on neile igapäevane nähtus. Nad peavad mõtlema 10000x enne, kui midagi teevad. Nad ei saa käia pusaga jooksmas, sest mõni valge inimene arvab, et kohe läheb vargile või tuleb kallale ja kutsub politsei talle, sest ta kannab pusa?!? Politsei jõuab kohale ja kui tollel pusaga tumedanahalisel on jultumust öelda midagi nagu “ma ei teinud midagi”, “ma teen trenni” vms on kohe jama käes. Pusaga inimene on maha surutud ning politsei põhimõtteliselt trambib ta surnuks. Meie, kellel on valged privileegid, ei saa kunagi teadma seda hirmu, mida nad igapäevaselt tunnevad. Ma saan aru, et see, mis USA-s praegu toimub, on üle käte läinud, aga jällegi miski muu ju ei aita. Ma tahakski teada, mida sa teeksid sellises olukorras?\nMõtle, kui politsei sind kinni peaks sellepärast, et sa sõidad uhke autoga? Vabandust, aga mida kuradit, mis autoga sa sõita tohid sõltub nüüd su nahavärvist? Kujutle: oled näinud väga palju vaeva, et saada endale ilus elu. Lõpuks suudad osta endale uhke elamise, sellises piirkonnas, kus elavad pigem rikkamad inimesed. See on su kodu ja politsei peab sind üle päeva kinni, sest “see on kahtlane, kuidas saab tumedanahaline sellises kohas elada? Ta tuli kindlalt vargile.“\nMa olen juba aastaid anti-rassist olnud, ma olen koolis õpetajatega ja klassikaaslastega kaklema (sõnadega) läinud, kui keegi oli natukenegi rassistlik. Samuti olen aastaid jälginud, mis maailmas toimub ja kui hull see ikka on ning tõesti, Eestis ei ole isegi nii palju tumedanahalisi, aga rassism on põhimõtteliselt sama hullul tasemel kui USAs.\nKui te arvate, et olete neutraalsed, siis olete pigem rassistid. Kuidas te saate suhtuda neutraalselt sellisesse situatsiooni? Olge anti-rassistid, jagage erinevaid lugusi, mis tulevad inimestelt mitte meediast. Meedia on kõige halvem koht, kust lugeda praegusest situatsioonist. Kirjutage googlesse, instagrami või twitterisse #blacklivesmatter ning sealt saate lugeda õiget informatsiooni.\nLoe ja õpi selle kohta ning siis ka õpeta teisi. See on vähim, mida teha saad!\nReply\tKriss 4. juuni 2020 at 09:31\nSeda me ei tea kas tegemist oli lihtsalt julma politseinikuga, kes elas oma halba päeva teise peal välja või tegi ta seda vihast mustade vastu.\nUsas on politseivägivald üsna levinud, korruptsioon samamoodi, seda siis üleüldiselt mitte ainult mustade suunas – vaatan väga palju selle teemasid doksarju, sellele tugineb mu info.\nSamuti on Usas mitmeid linnu ja linnaosasid kuhu valge inimene oma jalga tõsta ei tohi, lihtsalt saavad peksa- ka see on viha ja diskrimineerimine rassi põhjal.\nTahan lihtsalt öelda, et pole see asi midagi nii must-valge. On erinevaid olukordi mõlemal poolel ja kahju, et siiani pole nad õppinud koos elama seal Usas.. Igasugune viha on nõme.\nReply\ttom 5. juuni 2020 at 01:07\nIse olen Canadas aga USA’s ka ringi liikunud. Seni kõik kokkupuuted politseiga väga professionaalsed ja sõbralikud. Huvi pärast postitasin samateemalise küsimuse väliseestlaste FB grupis. Praktiliselt kõik Ameerikas elavad väidavad sama. Politsei agressiivseks käitumiseks pead ikka ise kõvasti pingutama. Tegu pole muidugi teadusliku uurimistööga, aga skeptiliseks teeb küll politsei süüdistamise suhtes. Ise tegelen veidi võitluskunstidega ja julgen väita, et minu nähtud videolõigul oli tegu klassikalise kehakontrolli võttega. Kui seda jõulisemalt rakendada kaotad 3-10 sekundiga teadvuse. Tegu pole mitte lämmatamise vaid kaelaarteri kinni vajutamisega. Ettevaatamatult rakendades võib tõepoolest surma põhjustada. Mis täpselt toimus ja kuidas selgitab loodetavasti juurdlus.\nRents 5. juuni 2020 at 14:05\nKas sa ikka saad aru, et sa küsisid teistelt valgetelt inimestelt, kuidas nende kogemused on, ja nüüd ütled rõõmuga, et “mu valged sõbrad ütlevad küll, et neid pole politsei nahavärvi pärast halvasti kohelnud!” Või on pooled neist väliseestlastest mustanahalised?\nMinu isiklikul (igati valgel) ameeriklasel on politsei lihtsalt arusaamatuse pärast käed raudu pannud – st arusaamatus polnud isegi politseist tingitud. Talle saadeti kiri reedel kohtusse ilmumise kohta. Kiri oli posti neljapäeval ja jõudis temani reede õhtul, kohtusse helistades öeldi, et tule lihtsalt esmaspäeval siia ja kõik ok, annad siin kirjalikult selle tunnistuse – aga esmaspäeva hommikul juba enne seda, kui ta üles ärkas, oli politsei ukse taga. Kusjuures politseinikud ise olid viisakad ja tunnistasid, et jah, nad saavad aru, et see on arusaamatus ja kontori viga, AGA protokoll on protokoll. Nii et panid tal ikkagi käed raudu ja viisid kõigi naabrite nähes niimoodi autosse, ainult selleks, et ta esmalt neljaks tunniks istuma panna ja seejärel lasta tal üks allkiri anda. See, kui palju viisakamad on Eesti politseinikud (ja see, et ma ei karda näiteks politseinikelt teed küsida vms), on üks paljudest asjadest, mis teda Eestis šokeeris. Ta on muidugi Oklahomast ka, see veits redneck kant.\nTeoreetiliselt on Eestis samad võimalused (kui olete kunagi pidanud kohtuasjas tunnistusi andma, siis kohtukutsel on alati kirjas, et kui sa kohale ei ilmu, võidakse rakendada sundtoomist), aga ma pole kordagi kuulnud, et neid rakendataks – veel vähem, et selliseid meetmeid TAGANTJÄRELE kasutataks.\nReply\tA 4. juuni 2020 at 12:32\nTäpselt nii ongi Mari. Väga õigesti öeldud. Tore on näha, et siin eksisteerib veel inimesi, kes saavad asjast nii hästi aru. Kahjuks on Eestis väga palju inimesi, kes ei saa sellest absoluutselt aru. Nad kasutavad N sõna nagu aga sõna. Kui neile seletada, miks see on vale, siis tuleb see kuulus lause, et aga Eestis see ei ole ju rassistlik sõna. Mul pole vahet kus sa elad või mis keeles sa seda sõna kasutad, see on kõige suurem solvang üldse.\nOlen ise Usas elanud aastaid, mu mees on tumedanahaline ning laps nii öelda “miksitud”. Mind ajab see nii närvi, eriti kui seda kasutavad inimesed, kes teavad mu mehest ja lapsest, siis tahaks küll neile täiega sisse sõita ?\nInimesed peavad ennast harima.\nTuleb välja tulla sellest Eesti ja valgeinimese mullis elamisest.\nReisi, hari ennast ja ürita sõbruneda teistest riikidest, rassidest ja kultuuridest inimestega.\nReply\tPille 3. juuni 2020 at 13:46\nMu laste isa on rassist ja ma ei saa absoluutselt aru miks. Ta küll on selgitanud, et asi pole üldse nahavärvis, vaid nende kultuurituses ja elukommetes (no et tulevad euroopasse ja hakkavad siin tegema kõike, mida on harjunud omal maal tegema(laamendama, sittama, vägistama, varastama jms)). Laste kuuldes ka nimetab neid N-deks ja suure suure üleolevusega. Päris nõme on. Ma endast annan küll nii palju kui suudan, et õpetada oma laspsed lugupidavateks ja teisi austavateks inimesteks. Mu 2aastane kunagi nägi tumedanahalist, siis ütles, et näe tal on nägu must. Niiet ma ei saa ka öelda, et lapsed nahavärvile tähelepanu ei pööra. Aga siinkohal tulebki lapse silmaringi avardada ja selgitustööd teha.\nMul omal on olnud väga vähe kokkupuuteid tumedanahalistega. Viimati oli ülikooli ajal, kui läksin raamatukokku koolitööd tegema. Mingi tõmmu kutt oli seal juba ees, mõõtis mind pealaest jalatallani, sättis end minu lähedale istuma ja hakkas kohe liini ajama. Alustuseks küsis pliiatsit, edasi juba uuris plaane ja no ma ei salga, et väga tüütu ja ahistav oli. Tegin suht kiirelt minekut. Samas on samasuguselt käituvaid inimesi ka ju valgest rassist ja mitte vähe. Neid on lihtsalt keerulisem eristada….\nSee, mis maailmas toimub, on aga hoopis mingitel teistel eesmärkidel. George Floydi juhtumit pean ma lavastuseks, arvestades, kui palju loogikavigu tolles videos esineb. Kellelgi on vaja õhutada mässu, kuna noh.. koroonaprojekt vist ei andnud loodetud tulemusi.\nReply\tGetter 3. juuni 2020 at 13:15\nMa käin Mainoris ja seal on ka välisüliõpilastel, kes on tumedanahalised, regulaarsed koosviibimised, kus nad siis suhtlevad, kokkavad jne. Üldse ei imestaks, kui ongi sama grupp inimesi.\nEestlased korraldavad ka Soomes ju Eesti jaanipäevi, väliseestlased Kanadas jms samamoodi, ikka tahad oma kaasmaalastega suhelda. Miks üks on ok ja normaalne ja teine pole? Inimesed on peast ikka täiesti soodad.\nReply\tSandra 3. juuni 2020 at 12:38\nPõhjendus, et N-sõna kasutamine on eesti keeles neutraalne ja vaid inglise keelses ühiskonnas negatiivse varjundiga võiks end ammu ammendada. Huvitav fakt, mida antud sõnumi levitajatele edastada on, et EKIs ja eesti keele seletavas sõnaraamatus ON (juba aastaid!!) antud sõna kõrval märge, et tegu on halvustava terminiga, seega on sõna kasutamine väga teadlik ühe inimgrupi halvustamine. 🙂\nReply\tlillll 3. juuni 2020 at 12:37\nEestis on väga palju viha nende vastu, kes kuidagi “tavapärasest” erinevad. Mu isa õpetas juba pisikesest peale, et mustanahalised on laisad, agressiivsed ja haisevad. Kirikus õpetati, et armastus samasooliste vahel on suur patt ja võrdsustatav zoofiiliaga. Kasuisa õpetas, et naise koht on köögis ning äärmiselt oluline on täita igat mehe soovi. Keskkoolis tegime igapäevaselt seksuaal- ja rassiliste vähemuste üle nalja, sai ka mitmes näidendis blackface tehtud (tegemist oli eliitkooliga, kuid sellegipoolest õpetajad midagi ei öelnud). Asi pole “eluülikoolis” või “teises eestis” – suhtumine on tavapärane ka kõrgharitud, äärmiselt jõukate inimeste seas, kes on väga palju reisinud. Alles ülikooliajal suutsin ise arendada piisavalt iseseisvat mõtlemist, et minusse juba noores eas sisendatud jõledatele tõekspidamistele vastu seista. Paljud teevad praegu käimas olevat sotsiaalmeediakampaaniat maha, kuid suur võit oleks, kui selle abil kasvõi mõne inimese suhtumine muutuks. Jah, all lives matter, aga igaks asjaks on aeg ja koht. Praegu tuleb tõsta fookus sellele, et mõista, mis on ühiskonnas nii valesti, et kindlatele inimgruppidele on rohkem lubatud kui teistele.\nReply\tKatrin 3. juuni 2020 at 12:34\nEestis on minumeelest ka see probleem, et vanemate inimeste meelest tähendas see n-tähega sõna lihtsalt tumedanahalist, aga tegelikult maailma kontekstis tähendab see ju ajudeta tööorja, seega mõni ilmselt kasutab ka teadmatusest, vanemal generatsioonil pole antud teemaga pea mingit kokkupuudet (ei õigusta teadmatust). Samas noorematega on asi kohati väga pahasti, ka tutvusringkonnas on inimesi, kes muidu igati viisakad, aga kasutavad väljendeid nagu “varsti läheb puuvilla korjama” (küsimuse peale, mis värvi oma hobiauto lased värvida) . Õudne hakkab. Olen näinud ka vanaema mulatist lapselapsega, keda noored tänaval mõnitasid, neid oli pea kümme ja minust hulka suuremad, siiani kahetsen, et ei julgenud midagi neile öelda…\nReply\tMer. 3. juuni 2020 at 12:26\nMul pole nahavärvi tõttu kiusu old aga paksuse tõttu küll. Ja juba väiksest peast alates. See pole ilmselt nii jõhker, kui teise nahavärviga inimestel aga ega ta ka lihtne pole olnud. Paraku osadel meie liigikaadlastest on suur vajadus endast erinevatele koht kätte näidata ja nende aju jookseb errorisse, kui need kõrvu lonti ei tõmba vaid vastu hakkavad.. ma pole ever kellegi nahavärvi, nägu, hambumust, kaalu, vanust ega seksuaalset orientatsiooni näinud, veel vähem neid seepärast mõnitanud. Ärritavam on lollus ja pealiskaudsus..\nReply\tM 3. juuni 2020 at 11:58\nMäletan, kui noorem olin läksin sõbrannale noortekülla ööseks, tollel hetkel ei olnud mul kokkupuudet mustanahalistega ega midagi.\nAga seal oli üks noor tumeda nahaline kutt, ta oli nagu üli tore, üli viisakas ja hästi avatud.\nKuulsin, et enamus kõik hüüdsid teda selle N-tähega sõnaga, ma kohe küsisin selle peale, et kas see on okei siis või, miks te nii ütlete agaaaa tuli välja, et tal oli tõesti ükskõik kuid juba siis manitses, et väga paljudel ei ole ükskõik.\nTo poiss oli hästi tore, igakord kui küsisin sõbrannalt, et noh kuidas tal läheb või mis ta teeb sain alati positiivse üllatuse, küll ta aitas poodides vanainimesi siis käis ta regulaarselt kirikus ja oli üks igati eeskujulik noor inimene kellest peaksid paljud eeskuju võtma.\nKuna see kogemus temaga oli positiivne soovisin ikka, et oh mega äge oleks kui mul oleks siuke sõber, saaks oma arvamusi ja vaatenurki elule jagada.\nMa olen Kristina insta jälgija ning mul tuli nutt kurku kui ma ta storyt nägin, ta on ka koguaeg mega sümpaatse inimesena mulle tundunud ja ei mahtunud pähe, et kes see tra võib ültse endale sellist käitumist lubada, et sa hakkad inimest N-ks kutsuma lambist?\nMind on ka kiusatud väiksena kuna ma olin tüse ja nüüd näitan kõigile fucki sest tra enamus väiksed lapsed on tüsedad mingi hetk ja pärast on siuksed fitlife liisud, milleks peate tra trauma inimestele tekitama.\nSiuke kius ja ahistamine pigem näitab inimese enda nõrka kohta, et noh teistsugune õõõ ma kardan isegi aga noh pohhui ma panen puid, Karma teeb oma töö, sorry…\nMida ma tahan õelda selle pika jutu peale on see, et need kes kiusavad nad jäävadki kiusama ja ongi nii madala laubalised, kui nad just enam sind ei kiusa, kiusavad nad kedagi teist(mõni laps, loom, pereliige midaiganes), nad tunnevad ennast kõrgemal olevat kui nad tegelikult on…\nKõik algab kasvatusest, mida sa oma lapsele räägid ja näitad, kuidas sa seda räägid ja näitad.\nRassism on Eestis mega räige, nagu enamuste kommentaarid on praegusele Ameerika sündmuste peale et aaaa nad käituvad nagu ahvid ja mida perset nad on kriminaalid jne…. Kle ahv tee telekas lahti ja vaata mida tegi El Chapo või Babblo Escobar tra, vaata mida tegi see hull roolikeeraja kes Saaremaal mitme inimese surma põhjustas, fakk oli ta must v…\nJutt jumala õige, kui nad tahavad nii vanad eestlased olla siis mingu küntku kartuleid ja ja trukkigu lambasoolikast tehtud kondoomiga.\nReply\tMarge 3. juuni 2020 at 11:54\nNii kurb on vaadata. Ma tean, et Eesti on tohutult rassistlik maa. Ma isegi ei taha oma välismaalasest noormehega väga Eestis käia, kuigi ta on valge. Enamjaolt mehed viskavad, et kas mulle eesti mehed ei kõlba või et kas Eestist lõppesid mehed otsa (see on nii loll argument, et see läheb aina lollimaks, mida rohkem ma sellele mõtlen). Pluss sorry, äkki on minu sõbrad nõmedad, aga fakk, eestlased ei suuda välismaalasega normaalselt vestlust pidada. Ikka tõmmatakse kuskil koosviibimisel väiksemasse gruppi, et eesti keeles saaks rääkida ja keegi temaga ei suhtle. Tulen vetsust tagasi ja vaene laps istub üksi nurgas ning pmst kõik sõbrad on teises toa otsas, vaatavad mingeid restomeeme (mu sõbrad on kõrgelt haritud alla 30sed inimesed). Häbi on ausalt.\nMis konkreetsesse rassismi puutub, siis kõige imelikum on mu ema ja venna suhtumine. Nad elavad veel Rootsis ise välismaalastena ning ikka peavad teise nahavärviga inimesi ka “haisevateks ja laiskadeks”. MULLE EI MAHU PÄHE kuidas nad saavad nii vastikud olla, kui nad on ise ka välismaalased ja KA pmst sissetungijad ja saavad ka vahel võõraviha tunda. KUIDAS see ei ava nende silmi, et äkki ei oleks tore, kui keegi käitub teisega, nii nagu see sittur just minuga??\nIgatahes, Mallu, rassismi on Eestis nii kohutavalt palju ning ma kurbusega ennustan, et kindlasti osa sinu lugejatest praegu kriiskab ekraani poole ja paneb unfollow. Ma ütleks isegi, et Eestis on rassiste rohkem, kui tolerantseid inimesi.\nReply\tJane 3. juuni 2020 at 11:38\nOlen olnud suhtes mustanahalise noormehega. Tegelikult see on täiesti okei kui sa mustanahalise inimese kirjeldamiseks kasutad sõna mustanahaline, see ei solva neid, sest nad on teadlikud enda nahavärvist ja uhked selle üle. Selle eiramine ja valgete inimeste “värvipimedus” (püüdlus mitte solvata) võib kohati osutuda hoopis rassistlikumaks nende silmis, eriti kui nad tajuvad, et üritatakse igat moodi ümber selle ‘musta’ sõna tiirutada ja keerutada. Ära lihtsalt palun ütle neeger ja ära räägi pahatahtlikult, ära erista neid muudes asjades ja oskustes, sest selles oleme me kõik võrdsed. Kuid ära ole ”värvipime” nende nahavärvi suhtes samuti.\nReply\tMarii 3. juuni 2020 at 11:23\nOlen nõus, et Eestis on rassismi ja mitte ainult, ka ksenofoobiat, millega ma olen isiklikult kokku puutunud, kuna mu mees on välismaalane, ta eesti keel on veel nõrk ja suhtleb enamjaolt inglise keeles. See on väga kurb, kuna ta on oma koduks valinud Eesti. Ta töötab siin, maksab makse, elab kaasa kõikidele Eesti rahva rõõmudele ja muredele, tahab, et ta lapsed kasvaksid Eestis ja neist saaksid eestlased ja tal on isegi mõttes Eesti kodakondsus võtta, kui keel selgemaks saab. Kuid isegi, kui inimene ei täida neid lahtreid, siis ei ole mitte kellelgi õigust teist inimest alavääristada või rünnata.\nMiks see nii on? Sest võimul olevad poliitikud näitavad eeskuju ja kui nad loovad süsteemi, kus selline kõneviis ja käitumine on lubatud, siis tundub see paljude vähenäinud ja elukaugete inimeste jaoks normaalsus. Kui saadetakse pidevalt välja sõnumeid, et välistööjõudu tuleb taunida, välisüliõpilased tahavad vaid ELi pääseda ja nende töötamisõigust tuleks piirata, venelased on juba aastaid pinnuks silmas jne jne, siis kuidas muuta paljude inimeste mõttemaailma?\nSeega on see minu meelest üli-ülipositiivne, et nii paljud suunamudijad ja tuntud inimesed räägivad nüüd sel teemal. Seda oleks juba ammu pidanud tegema, sest neil on tihti väga suur mõju noortele, kelle maailmapilt alles kujuneb. Ja nõus, et kodune kasvatus määrab samuti väga palju.\nReply\tMerka 3. juuni 2020 at 11:21\nMina elan välismaal ja oskan tuua ühe juhtumi kus olin hommikul avamas baari.meie koristaja oli mustanahaline kellega me seal naersime ja ootasime ,et uksed avada …ukse praost pressis end sisse vanem naisterahvas kes koristajat ignoreerides (nagu teda poleks ruumis olnud) kohvi küsis .koristaja ütles talle ilusti ,et me pole veel avatud ja see naine ikka ignos teda ja raakis ainult minuga …(ma siis veel seda keelt ei rääkinud ).lõppes koik sellega ,et koristaja harjavarrega ähvardades sai mutist lahti .ja kui mul oma laps sündis siis mu vanaema ütles ehmatusega ,et Issand su laps näeb nagu mustlane välja ….laps on pool-portugaallane ….peale seda väga ei vii last vanaema vaatama .\nReply\tNele 3. juuni 2020 at 11:19\nKahju on küll Eestis väga palju rassismi.\nOlen ise välis eestlane ja tulin Eestisse külla ning sõbranna poiss on tumeda nahaga ning õhtul Tallinna vanalinnas tuli küll palju ütlemisi ja just Eesti keeles, et mine koju tagasi jne ise ajas see mind väga närvi ja ei suutnud vait olla. Ning nüüd isegi inimestega kes on heleda nahaga ma mõnes Tallinna piiskonnas ei räägi inglise keeles vaid oleme vait kuna on olnud situatsioon kus mees hakkas vene keeles mölisema kuna rääkisin inglise keeles enda saksa sõbrannaga pelgus ning me olime siis vb 16-17 aastased.\nReply\tK 3. juuni 2020 at 11:17\nMa vaatasin Kristina insta storysid ja mul tuli nutt peale:( kui õudneee\nTahaks teada, kas ta klassiõde nyyd seda kõike nähes ja kuuldes saab aru, et ta käitumine oli jubeee ja palub andestust.\nJa täiskasvand inimesed lastega niiiii käituma 🙁 häbiiiii on nende kõigi eest niiiii meeletult\nReply\tMallu 3. juuni 2020 at 11:25\nJaaa! Nagu ma ei kujuta ette, et keegi minu lapsega nii räägiks või käituks, ma flipiks ära.\nReply\tK 3. juuni 2020 at 11:56\nJa see kes teda senini tyytab, emana kujutan ette kui haiget tegev see kõik on 🙁\nReply\tMarta 3. juuni 2020 at 15:28\nTänu selle kõigele sain ma teada mis mustanahalisi solvab. Varem teadsin ainult et Selle sõna ütlemine solvab neid. Aga et afropatside ja cornrow kandmine solvab samuti afroameerikasi on kurb kuulda, sest see on osaliselt minu sissetulek. Naudin nende tegemist ja ilu. Nüüd võtsin oma fännilehelt kõik selleteemalised pildid maha, sest ma ei taha kedagi solvata. Kuigi nt Tuuli Roosmal olid ka Aafrikas afropatsid, ma ei tea, kas seal ei vaadatud teda halvasti selle pärast? Ja veel mustanahalised tegid talle need patsid, et kas need tegijad ei tundud ennast halvasti kui see nende jaoks solvav on? Ei saa sellest patsideteemast päris täpselt aru kas võib siis teha või mitte.\nKurb on kuulda kui meie tuntud influentserid ütlevad et Miks sa seda teed kui sa tead et see teeb haiged? Ma arvan et 99,9% eesti rahavast ei teadnudki paar aastat tagasi et musta kuulsuse jäljendamine on solvav. Selle teema teadlikus ei olnud Eestisse siis jõudnud. Ja nüüd kõik SNKT saate osalised siin ükshaaval käivad vabandamas tundub ka juba nata imelik.\nReply\tMP 5. juuni 2020 at 10:28\nEi tasu nii tõsiselt ka nüüd nende patside teemasse kinni jääda. Tee ikka edasi ja pildid lisa ka tagasi. See on ilmselgelt arulage. Üks rass keelab, mida teine rass teha tohib, no kammoon. Ehtne rassism ju. Seega dont worry. Elame vabal maal ja igaüks teeb seda mida ise tahab. Kellele ei meeldi ja tunneb end solvatuna, siis see on antud inimese enda peobleem, milega ta peab ise tegelema ja teised ei peaks teiste tundeid ja muresid endale üle võtma ja sellega enda elu keeruliseks tegema. Ärge nähke ja tehke probleemi seal, kus seda ei ole. 🙂 Kõik mured, probleemid, mis iganes, tekitab inimene ise endale ja teised ei pea nüüd küll sellepärast kannatama. 🙂\nReply\tKaire Miller 3. juuni 2020 at 22:01\nMinul on tumedanahaline tütar, elame soomes. Rassismiga olen kokku puutunud alates kui tütar sündis, nüüd siis juba pea 5 aastat. Ja seda siis kohalike eestlaste poolt, kahjuks 🙁\nReply\tE 3. juuni 2020 at 10:49\nOlen pärit väikesest Eesti linnast. Kasvasin üles rassistlikus peres ja kuidagi olen suutnud sellest toksilisest suhtumisest välja saada. Kolisin teise riiki ja nüüd näen seda rassismi veel selgemini, mis Eestis toimub. Mu enda ema on väga hea näide. Ta tuli mulle külla ja ta lihtsalt läks üle tee, et mitte mustanahalisest mehest lähedalt mööda minna. “Nad ju haisevad”. Like wtf. Täpselt samasuguseid sönu olen kuulnud niii palju nii endavanuselistelt (30 ringis) ja vanematelt just Eestis, kes pole eriti maailma näinud. Olen küsinud ema käest ta tv sarjade kohta, et miks ta siis neid vaatab ja vastuseks on olnud “aga ta tegi endaga midagi” ja kui küsin kas teised mustanahalised on sellepärast halvad vöi ja vastuseks on alati “jah”. See on talle nii sisse juurdunud, kodust väiksest saati öpetatud, et köik teise nahavärviga inimesed on madalamad, kui valged. Ja see on nii tavaline, nii tavaline, et kui sellele tähelepanu pöörad peetakse sind imelikuks, sest “nii on koguaeg olnud ja nii jääb”. Ja ma ei mötle sellist öpetamist, et istutakse maha ja loetakse nahavärve ja mis nende arvates nendel viga on aga sellist, kus igakord, kui nahavärvus mängu tuleb tehakse väike kommentaar a la “ nad ei ole ju ahvist kaugemale arenenud “, “nad haisevad”, “nad on laisad” jne. Lihtsalt tükk tükk haavalt sisestatakse, et köik veidigi erinevad on halvemad, neil on miskit viga.\nMa teen enda ja enda laste kallal tööd, sest mitte rassist ei ole piisav olla ja me köik peaks anti rassistid olema ja valjult sekkuma!\nReply\tMallu 3. juuni 2020 at 10:53\nJust! Nii õige jutt! Aga kas sa siis kuidagi oma emale pole suutnud selgeks teha, et see jutt on nii madal ja jube. Et kas ta näteks läheks rääkima seda sama juttu mustanahalisele väiksele lapsele? Või mis tunne tal emana oleks, kui keegi tema lapse kohta nii räägiks?\nReply\tiSiil 3. juuni 2020 at 11:16\nSelle kohta on üks kuradi heartbraking postitus: https://kahvanagujamikker.wordpress.com/2017/05/03/vaike-neeger-ja-suur-neeger/ Üks eesti naine, kelle esimene laps on mustanahaline. Ja ma lähen kettasse, kui seda loen. Täpselt nagu Kristiina ütles enda instagrammi-storys: me arvame, et Eestis pole rassismi, sest me fkin ei koge seda. Meieni see ju ei jõua, kui me seda pealt ei näe. Hirrrrrmusvärk.\nReply\tRents 4. juuni 2020 at 19:46\nMa enda arvates olen üsna paksu nahaga, aga täitsa ausalt, ma ei tea, mis ma teeksin, kui ma mustanahalisse armuksin. Koliksin temaga kuskile mujale ilmselt, sest mõte mustanahalise lapse Eestis kasvatamisest tundub lihtsalt nii hirmus, iga päev palveta, et mingi tropiga kokku ei satuks. Mingi hetk räägiti, et Elva lasteaias oli probleem, sest üks lastest läks pisikesele mustanahalisele “NEEGER! NEEGER!” karjudes kallale ja raius kasvatajale nagu rauda, et tema isa ütleb, et need on kõik loomad ja neile tulebki tappa anda. Mis sa teed siis, viskad lapse lasteaiast välja, sest ta isa on vaimuhaige? Kasvatad enda mustanahalist last kodus? Kui ma internetis kommentaare loen, siis ma imestan selle üle, et Eesti mustanahalised on suutnud nii normaalseteks inimesteks kasvada ja pole juba algkoolis depressiooni vajunud.\nReply\tTuul 3. juuni 2020 at 10:41\nVäga hea postitus. Mul käisid lapsed (tollal 2-3, 6-7 ja 9-10 aastased) kaks aastat Ameerikas lasteaias/algkoolis, kus valged olid vähemuses (palju oli latiinosid ja tumedanahalisi), ja tõepoolest, nad ei märganud üldse, et nahavärvi järgi kuidagi saaks inimesi grupeerida või kirjeldada. Need olid hoopis muud tunnused, mida nad klassikaaslastest rääkides esile tõid – kes on vaikne, kes nutikas, kes rahmeldaja jne. Samamoodi õpetajatega. Nii et rassierinevuste märkamine on tõesti puha õpitud käitumine. Samal ajal oli minu jaoks väga imelik, et laste ankeetides pidi alatasa nahavärvi märkima. Tundus, nagu õpetataks inimesi institutsionaalsel ja riiklikul tasemel rassierinevusi märkama ja oluliseks pidama.\nReply\tMallu 3. juuni 2020 at 10:42\nHuvitav tõesti, et mille jaoks see vajalik oli?\nReply\tL.K 3. juuni 2020 at 11:39\nSee on huvitav jah. Eestis küll koolis ei pea märkima midagi, aga kusjuures igast uurimistööd ja küsitlused, seal ka alalõpmata küsitakse, et kas oled eestlane, venelane või muu rahvus. Ma ei olegi üldse sellele mõelnud varem, et miks.\nReply\tE.e 3. juuni 2020 at 13:44\nMinul on mõlemad lapsed tõmmud. Kuna nad on veel väikesed, siis pigem inimesed naeratavad ja on sõbralikud. Hästi levinud on see, et vaadatakse vankris olevat last, siis mind (et mis värvi mina ikkagi olen) ja siis jälle last. Aga las vaatavad, eks keegi erinev tõmbabki tähelepanu. Üks arst kunagi nimetas mu 2-kuust beebit murjamiks, aga jäi mulje, nagu tema arvates oleks see täiesti ok sõna.\nReply\tSteffi 3. juuni 2020 at 14:08\nNôustun, et seda on alati veider märkida, ma ka tunnen, et no see ei peaks ju oluline olema. Samas ankeetide puhul vist tahetakse seda statistika jaoks, et oleks vôimalik järgida kui nö vôrdne ühiskond on. Nagu Eestis tehakse statistikat, nt paljudel meestel vôi naistel kôrgharidus on ja kui suur on palgalôhe. Nii saab vähemalt trende jälgida, et kuidas ühiskond muutub ja areneb.\nReply\tMaria 5. juuni 2020 at 16:29\nMa arvan, et me tegelikult peaks usna aru saama mustanahalistest Ameerikas, meil Eestlastel ju usna sarnane minevik, sest nende orjadena maale toomine on usna sarnane meie siberisse saatmisega, neid topiti ahelais laevadesse, meid karjaveokitesse.\nNeid loobiti ballasti vahenduseks laevalt merre kui laev liiga ahnelt tais pandi, meie loopisime oma surnuid siberiautode akendest valja.\nNeid peksti ja tapeti ja sunniti oma endist elu ja kultuuri unustama, meie pidime vene kultuuri ule votma ja kes maletab pole kaua moodas kui meie joulude pidamise eest voisid venelased meid maha lasta.\nEesti rahvas on palju ule eland, seda rohkem peaks olema empaatiat, ammu oleks aeg suhtumist muuta.\nReply\tPille 3. juuni 2020 at 14:12\nÜlla-ülla küll… rassism ongi tekkinud ju riiklikul tasandil. See on lihsalt vahend, millega vajadusel inimesi ja ühiskonda tervikuna manipuleerida.


Mis on käte ja sõrmedega käed ja mida need tähendavad\nžestid nagu kõne ja näoilmeid - on lahutamatu osa meie elust. Seal on palju erinevaid liigutusi, mis on läbi käte või sõrmede, kuid tähenduses mõned neist võivad olla erinevad erinevates piirkondades, riikides, ning võib harva kasutada igapäevaseks kasutamiseks. Seetõttu peaksite teadma ja õppida ära tundma põhilisi levinud žeste oma sõrmede ja käte.\ndomineerimine ja allutatus\nsalastatus ja kahtlus\nThumb üles ja alla\nnimetissõrme keskmise sõrme\nKaks sõrme või registreerida «V»\nkolm sõrme žest\n"kitse" ja keele vahel sõrmedes\npöidla ja väikese sõrme või žest "Shaka»\nOak või sõrmede Hiuskiehkura\nkäed hõõrumine pöidla otsa muud\nlähedust pöidla ja nimetissõrme\nžest alandlikkust ikoonid\nhõõrudes sõrme teiste kehaosadega\nkäed Pükste taskus\nVene tähestiku viipekeeles\nviibete peamine märk rühmad on järgmised:\nNeed žestid on suunatud üritab toime tulla oma hirmud tahes. Nendeks hammustamine käeulatuses, sõrmenukkidega või küüned( ebakindlus), pöidla hõõrudes üksteist Tihe palmid hõõrudes kaela ja torkimistunne nahal.\nvalmisolekut žeste väljendada soov kiiresti lõpetada vestlus ja minna kas teha kavandatava tegevuse. Seda saab käsitsi pressitud piki keha või istuvas asendis, üks käsi puhkab oma käe tema põlve ja teine küünarnukki.\nseisund keha, kus soov ei vasta olemasoleva potentsiaali, ning selle tulemusena - häire normaalse vaimse seisundi organismi. See kannatas pettumust hulka tahhüpnoe, sõrmed on konks ja venitatud( kuni valgendamine sõrmenukkidega) palm ühe käe rusikaga pigistab teise stressi paitab kaela või juuksed.\nžeste suunatud asukohast allikas, võite sageli näha neid suhteid "boss - alluv."Kasutada seda žest räägib täielik usaldus tema sõna. Need žestid iseloomustab volditud palmid kuppel tugipostid lõug volditud palmid, sõrmed saab korraldada tihedalt tema või ühendatud paari võrra.\nAutoritaarsus Autoritaarsus - püüab alistama vastast. Ta iseloomustab agressiivsus, julmust, liigne enesehinnang. Autor žeste autoritaarsuse hulka peopesadega selja taha lõuaga püsti, tegutsemiseks kogu tema välimus olla "kõrgemal" vestluskaaslase.\nLugege ka, kuidas määratleda iseloomu meeste ja naiste värvi http://woman-l.ru/xarakter-po-cvetu-glaz/\nnärvis žeste, mis on seotud näidata närvis ärevus ja murekes näitab neile. Autor žest närvilisus võib hõlmata mis katavad suu käega ja ootab reaktsiooni öeldu, käed tõstetud püramiidi ja kattis oma suu kätega sellises olukorras või vaheldusid positsiooni käsi ja käsivarsi.\nfüüsilisest žeste, mille eesmärk on säilitada meelerahu ja turvasüsteemi soov lüüa isik või teha mingi tegevus, mis on parem pidurdaks. See võib olla aga selja taha( ühe käega tugevalt surub muu) või kokkusurumine käetoed Õppetooli valgendamise sõrmenukkidega.\nSellised liigutused suunatud väljendus paremust( nii füüsilise ja vaimse).Enamasti võib domineerivat olukorda näha käepigistusena( jõupingutusi rakendades käepigistusega, vastane pisut nihutab kätt, nii et see on peal).Ka käsi võib olla taskus ja sõrm võib jääda väljapoole või käsivarreid kokku pandud rinnale.\nneed žestid näidata, kui teie partner ei ole vähimatki soovi jätkata rääkida, ta tahab lahti saada või lihtsalt ei usalda. Need žestid on kinnitatud käe üle tema suu ja silmad alt laubale või silmad panid, hõõrudes nimetissõrme nina, otsaesine või kõrva.\npreening preening või ahvatlemist seksuaalsetel keskendunud soov olla huvitatud vastassoost vestluskaaslase, näidates mugavalt olles oma firma. Sellega saab juukseid tasandada, lõdvestunud kujundada vabakäppadega kätega, sirgendada või lipsu lahti lüüa, jope või jope põrkab.\nErinevad peenestusviisid vastavad inimese erinevatele seisunditele. Ragged samaga ja aktiivne Elehtiminen käed toodab närvilisus, isegi ja rütmiline samaga on inimese, aktiivselt liikudes oma eesmärke, lohistades kõnnak - laiskus ja ebakindlust, isegi kiire edasi-tagasi koos volditud käed selja taha - ootab.\nŽestid igavus on üsna lihtne õppida. Tühi välimus, keskkonnas reageerimise puudumine, paberil olev mõtlematut joonistamine, pliiatsi klõpsamine on igemete žestide grupp.\nhindamine Žesti hindamine näitab, et isik on rahulik ja unenäoline. Nad võib jagada liigutusi\nhuvi( tugipostid põsed, lõug ja nina sügamine, sõrme tema lõug, teine mööda kaela, käed vabad üles riputada midagi lahjad);\nebamõistlikkus( alanenud pea ja käed, mis on kokku pandud kaela ümber).\nKaitse- ja kaitsev gestikulatsiooni kasutatakse ohtude ja stressi ajal. Käed on kooritud rinnale, peopesad surutakse rusikasse - see on žestekaitse.\nKui inimene on avatud teistele, siis kaasas tema sõnad žeste näitab asukohast vastase vestlus. Avanevad peopesad, nõtke õlad( kaasneb palmikute avamine ja nende kõrvale tõmbamine) - see võib olla tingitud avatusest.\nžeste žeste vestlus on väga levinud, kuid tähenduses mõned liigutused ei pruugi olla päris selge, või lihtsalt märkamata. Sageli kasutatavad žestid on järgmised:\nKõige tavalisem tähendus nende žeste - see heakskiitu ja hukkamõistu. Kuid on juhtumeid, kui neid žeste kasutatakse koos mõne muu märkega. Näiteks saate pöidlaga transporti peatada. Inglise ja austraallased püüdes püsti tõusnud pöidlast välja seksuaalse sättumuse solvamise ja hukka mõistmise. Kreekas võib sama käsku saata, ja araablased seostavad seda meessoost fallusega. Ka venelaste, briti ja austraallaste jaoks tähendab tõsta sõrme number "5" ja itaallastel on number "1".\nlaadimine. .. sisu\nSelle sõrme nimi räägib enda eest. Hoia sõrme ta huultele - "Silence", kõrgendatud - "tähelepanu" tõstis ja kirglikud vasakult paremale - eitamine, tõstis sõrme ja kirglikud üles ja alla - oht või õpetamist. Kui te oma sõrme püsti templis keerates, siis on see nimetus loll. Iraanis pöörduti peopesa ja nimetissõrm tõmmatakse üles - "räägi sinuga."\nsõrme tõmmatud sõrme vertikaalselt ja suur kleepumist pool või surutud vastu peopesa peetakse solvang paljudes riikides, ja see tähendab "persse. ..".Keskajal, keskmise sõrme kasutatakse mõistet passiivne homo. See žest on üks vanimaid elusolev esialgu raha.\nKaks sõrme või märk «V»\ngeneraatorid sõrmed kirja «V» vastupidine taga käe näidata abil "võidu" Euroopas ja Venemaal eriti. Kui see kombinatsioon näitab sõrmede küljest valtsitud teda, see tähendab number "2", kuid see on väärt arvestades, et mõnedes riikides( Austraalia, Suurbritannia, Uus-Meremaa), näiteks žeste - on solvang intiimne eelistusi.\nsõrme väljaulatuvaid kõikjal kolme sõrmega esindama arvu "3", sõltumata pöörlemise palm. Ajal Teist maailmasõda sakslaste see oli tervitus juht kui vande. Nüüd on see raspaltsovka väljendab sõna "Victory".\nžest "kitse" ja keele vahel sõrmede\n«Kitse" kasutatakse inimeste poolt kaitseks kurja silma. Paremini tuntud kui "jalas kitse", kuid keele sõrmede vahel kannab nipsakas tähtsust nagu žestid. Venemaal on see žest kasutatakse tähistamaks Aisankannattaja ja hirmutamise laste "horny kitse".Kui "kitse" show keegi, liigutakse järk-järgult, see tähendab, et rünnaku juhtuda nüüd.\nenim kasutatud sümbol liikumine - "Helista mulle."Kui selline kombinatsioon on esitatud pöidla tema huulte ja tema pea tent tagasi järsult ettepaneku juua ja narkomaanid, et žest( koppa pea) tähendab suitsu. Aasia riikides "Shaq" - on number "6" Colombia - õnne ja Hawaii, sportlaste peetakse äärmise tervitus.\nkõige levinum tähendus - "Kõik on OK"( OK).See žest on tulnud kasutusele Ameerikas. Samuti väärtused nimetissõrme ja pöidla, mis koosneb ring, numbriga "0", Jaapani on selline kaubamärk on raha, ja itaallased - "väärtusetu."Kui selline žest näidata elanike Vahemeremaades, siis solva inimene, kes arvavad, tema esindaja homoseksuaalne.\nsõrmetugedest punkti meest, kes on väga raske veenda midagi, põimimine sõrmed - "tõke" vastaste vahel. Depressioon, protesti, vaenulikkus( sõltuvalt sõrmetugedest tugevus), füüsilisest isikust kahtlust - see on ka tähistus selline žest. Et veenda isik oma seisukohast, me peame püüdma vabastada tema sõrmede, näiteks andes talle midagi käes tegelema.\nhõõrumine pöidla otsa muud\nSee žest tähendab "raha" või ootus osutatud teenuste eest tasu, mis näitab, kuidas hõõrudes sõrmede vahel arveid, selle autentsuse kontrollimine. Vahel žest kasutatakse, kui soovitakse mäleta midagi, ja edu korral kaasneb sõrmenipsuga. Kui hõõrudes tekib sõrmed vaeva, siis tähendab see seda ohjeldada tulivihane emotsioone.\nKaks põimunud rist sõrme tähendab kaitseks kurja silma või loodan, et varjata pettust, samuti juhuslikult. Põhimõtteliselt põimunud sõrme mõlema käega ja peida oma vastase oma taskud või selja taga. Vietnam, see žest te rakendate solva vestluskaaslase.\nkasutada Tihe sõrmed alateadlikult püütakse teravamaks tähelepanu vestluskaaslase olulisele aspektile vestlus. See žest on lisatud liikumist harja edasi-tagasi ja peopesaga ise.\nÜheskoos omavahel sõrmeotsad tähendavad kindlat inimest tema sõnades. On kaks võimalust, mis ühendab sõrmed: esiteks, kui "torni" ülespoole( kõneleja), teine kui "torni" on suunatud allapoole( kuulaja).Kui vestluse käigus, vastase ühendab sõrmeotsi, näitab see, et ta on juba teinud otsuse oma probleemi ja ületanud praegu käte või jalgade - see on nurjumise tõenäosus. Kõige kuulsam inimene, pidevalt kasutanud, on Saksamaa liidukantsler Angela Dorothea Merkel.\ntuntud kaubamärk, kujutatud Christian ikoonid, mis tähendab "alandlikkust"( tõlgendamine "õnnistus").See sõrme žest laotud konkreetse viisi otsa pöidla otsa arvesse nimetu ja keskel ja indeks veidi tõstetud üles, käe ennast volditud käed ja painutatud küünarnuki. Selle žestuse tõelise piibelliku tähenduse paljastamiseks tuleb pöörduda usulise kirjanduse poole. Usutakse, et see žest on õnnistus.\nsõrme hõõrudes teiste kehaosade\nhõõrumine tema lõug, otsaesine, või keskel pea määrab - razdumyvanie, kaela - sel hetkel allikas ei tea, mis see on. Kui vastane röövib oma nina sõrmedega, see tähendab ebakindlust, ja kui ta tõmbab oma sõrmed kõrvad, põsed, või nuppe, siis on näitaja stealth või pettuse katset.\nKui teie vestluskaaslase käed sidusid taga ta tagasi lossi, ta üritab rahuneda ja tõmmake ennast kokku. Kuid selle žest kõige levinum tõlgendus on see, et inimesed on enesekindlad ja oma tugevused. Teadlased tõestasid, et kui on oma käed selja taha stressirohke olukord, siis on palju lihtsam alla tulema ole stressi ja lisatakse usaldust.\npani oma käed öelda, et teine inimene püüab varjata midagi, vale või ta lihtsalt ebahuvitav oma vestlust. Mida avatumad käed, seda paremad on teie mõtted. Neid toiminguid ei tohiks segi ajada külma tasku peidetud kätega. Kui vastane hoiab oma käes oma taskut igas olukorras, siis ilmselt on see lihtsalt harjumus.\nviipekeele kurtide tähestik on oma eripära, mis vastab tavaliselt tähed meie tähestikku. Nende "tähtede" tunnustamisel pole midagi keerukat. Põhimõtteliselt näitavad tähed nimesid, nimesid ja haruldasi sõnu, millele pole märke.Žestid võivad näidata nii individuaalseid tähte kui ka terveid sõnu. Kokku on kokku umbes 2000 "sõnade" žeste.


Destinos de Sol Roquetas de Mar Apartamentos - Roquetas de Mar - Hotels.com\nDestinos de Sol Roquetas de Mar Apartamentos, Roquetas de Mar, Andaluusia, HispaaniaSihtkoht\nKõik sihtkoha Roquetas de Mar, Andaluusia, Hispaania majutusasutused\nKülaliskorter köökidega, läheduses on Serena rand\nSerena rand – 10 min jalgsi\nRoquetas de Mar Beach – 2 min jalgsi\nCastori park – 2 min jalgsi\nPlaya de la Bajadilla – 18 min jalgsi\nPuntas Entinas-Sabinar – 33 min jalgsi\nPlaya de la Romanilla – 44 min jalgsi\nPlaya de las Salinas – 6,4 km\nRoquetas de Mari akvaarium – 6,8 km\nGran Plaza ostukeskus – 9,9 km\nAuditorio teater – 10,5 km\nAlmeria (LEI) – 34 min transpordivahendiga\nAlmería raudteejaam – 26 min transpordivahendiga\nGador Station – 30 min transpordivahendiga\nCalle Lago Garda, 20, Roquetas de Mar, 4740, Almeria, Hispaania\nSellel majutusasutusel on asukohamaa seadusega ette nähtud teenindusluba.Property Registration Number AS-6965\nKas Destinos de Sol Roquetas de Mar võimaldab tasuta tühistamist kogu raha tagasimaksmisega?\nJah, Destinos de Sol Roquetas de Mar pakub meie saidil tagastamisele kuuluva ettemaksuga tube, mille puhul tühistamisvõimalus kehtib ka veel mõned päevad enne saabumistähtaega. Täpsemat teavet leiad majutusasutuse kehtestatud tühistamistingimustest, millega tasub kindlasti tutvuda.\nMida võtab Destinos de Sol Roquetas de Mar ette tervisekaitse ja hügieeni tagamiseks?\nJah, kohapeal on olemas söögikoht.Lähiümbruse söögikohti: Di Modena Restaurante (3 min jalgsi), La Gamba de Oro (5 min jalgsi), Brasserie Panini (6 min jalgsi).\nMida majutuskohas Destinos de Sol Roquetas de Mar ja selle ümbruses teha saab?\nDestinos de Sol Roquetas de Mar pakub järgmisi võimalusi: sisebassein ja treeningsaal.\n4 ööd, reis, 27. juuni 2018\nC.A., 3 ööd, reis perega, 21. juuni 2019\nerica, 2 ööd, reis sõpradega , 28. apr 2019\n6 ööd, reis sõpradega , 29. dets 2018\ncristobal, 2 ööd, reis perega, 23. dets 2018\nClaudia, 4 ööd, romantikareis, 16. nov 2018\nCynthia, 2 ööd, romantikareis, 19. okt 2018\nMANUEL, 3 ööd, tööreis, 8. okt 2018\n5 ööd, reis perega, 6. aug 2018\nOscar, 6 ööd, reis perega, 30. juuli 2018