Den finansielle krise i Danmark: Diskussion af rapporten fra Udvalget om årsagerne til finanskrisen: Duplik - PDF\nDen finansielle krise i Danmark: Diskussion af rapporten fra Udvalget om årsagerne til finanskrisen: Duplik\nDownload "Den finansielle krise i Danmark: Diskussion af rapporten fra Udvalget om årsagerne til finanskrisen: Duplik"\n1 Wor King Papers Management Working Papers Den finansielle krise i Danmark: Diskussion af rapporten fra Udvalget om årsagerne til finanskrisen: Duplik Tom Engsted and Johannes Raaballe\n2 Den finansielle krise i Danmark: Diskussion af rapporten fra Udvalget om årsagerne til finanskrisen: Duplik Tom Engsted og Johannes Raaballe I Finans/Invest nr. 1/14 replicerede Jesper Rangvid på vores indlæg i Finans/Invest nr. 8/13, hvor vi diskuterede udvalgte dele af rapporten fra Udvalget om årsagerne til finanskrisen. Desværre adresserer Rangvid kun enkelte af de spørgsmål, vi stillede i vores første indlæg. Der er fortsat mange uafklarede punkter, som det efter vores opfattelse er nødvendigt at få opklaret, hvis man vil have en dybere forståelse af krisen, som den udfoldede sig i Danmark. 1 Indledning I vores første indlæg rejste vi en lang række spørgsmål, som man efter vores opfattelse ikke kan finde tilfredsstillende svar på i kriseudvalgets rapport, og som ikke blot er nice-to-know, men som er need-to-know (i Rangvids terminologi), hvis man vil have mere end blot en overfladisk forståelse af finanskrisens årsager og konsekvenser. Efter at have læst Rangvids replik, er vi kun blevet delvist klogere på ét af disse spørgsmål (Bankpakke 4). Mange af de konkrete spørgsmål vi stillede, bliver slet ikke adresseret af Rangvid. Inden vi dykker ned i substansen, lad os rydde en misforståelse af vejen. Rangvid skriver, at vi tager et ensidigt udgangspunkt ved kun at fokusere på rapportens mangler. Men det er, som vi skrev, et helt bevidst valg. Vores første indlæg er netop ikke en traditionel anmeldelse, men en diskussion af punkter, som ikke har været rejst i den øvrige debat om rapporten. I de 2½ måned fra rapportens udgivelse til vores første indlæg er den blevet beskrevet, diskuteret og i de fleste tilfælde rost af både analytikere, embedsfolk og politikere. Vi skrev da også, at Der er mange nyttige informationer i rapporten og at den givetvis i årene fremover [vil] fremstå som en væsentlig kilde, når detaljer i kriseforløbet skal analyseres. Vi synes imidlertid ikke, der er meget perspektiv i at komme med endnu en rosende beskrivelse af alle rapportens herligheder. Vi synes det er mere konstruktivt at tage fat i de emner, der ikke allerede har været behandlet af andre, og i de steder, hvor der mangler oplysninger, eller vi er uenige med udvalget, og hvor der derfor er noget interessant at diskutere. Og så er vi vel også miljøskadet af, at have været ansat i mere end 25 år i et akademisk miljø, hvor grundholdningen er, at ny viden og indsigt ikke kommer af at gå rundt og rose hinanden, men derimod ved åbent og fordomsfrit at diskutere relevante spørgsmål og uenigheder. Vi vil gerne 1 Vi takker Anders Grosen og Ken L. Bechmann for kommentarer 1\n3 pointere, at vores kritik udelukkende er fagligt motiveret, og vi afviser klart Rangvids påstand om, at vi er fokuseret på kritik for kritikkens skyld. Vi er miljøskadet på yderligere et punkt: Vi har principielt meget svært ved at acceptere, at man kan være med til at undersøge sig selv. I vores første indlæg pegede vi på de interessekonflikter, der naturligt opstår, når det embedsværk, der må formodes at have været primus motor i krisehåndteringen, er med til at undersøge og evaluere selvsamme krisehåndtering. Rangvid afviser, at det skulle være et problem. Vi må blot konstatere, at vi her grundlæggende er principielt uenige. Nu til de konkrete uafklarede spørgsmål og uenigheder, hvor vi indskrænker os til nogle af de punkter, som Rangvid behandler i sit indlæg. Krisens årsager Bechmann (2014) har optalt antallet af årsager til finanskrisen i udvalgets rapport til I vores første indlæg efterlyste vi en prioritering af de mange årsager, som udvalget lister. Rangvid afviser, at det giver mening at lave en sådan prioritering, og han kritiserer os for at efterlyse en hitliste og en detaljeret rangordning af samtlige årsager. Det har naturligvis ikke noget på sig. Men i al beskrivelse/forskning drejer det sig om at identificere det væsentlige, det knap så væsentlige og det helt uvæsentlige. Rangvid skriver, at udvalget formår at sammenfatte de mange komplicerede forhold, der tilsammen dannede årsagerne til finanskrisen til få centrale punkter. Det lille ord få har vist ved en fejl sneget sig ind i denne sætning. Udvalget lister 43 årsager. Uprioriterede, vel at mærke! 3 Den manglende identifikation af de væsentligste årsager til finanskrisen giver anledning til flere problemer. For det første: Uden et sådant grundlag bliver det endnu vanskeligere at identificere en eventuel ny finanskrise i tide. For det andet kan manglende identifikation føre til en uhensigtsmæssig regulering af pengeinstitutterne. 43 uprioriterede årsager indebærer faren for en unødig detaljeret og skadelig regulering. Endelig kan den manglende prioritering af årsagerne lede til ansvarsforflygtigelse hos de ansvarlige parter. Alle kan nu med rapporten i hånden sige: De andre er lige så ansvarlige. En mulighed, som vi har bemærket, at nogle i den danske banksektor ikke har været sene til at udnytte. Rangvid skriver, at vi skulle mene, at alene finanssektoren er skyld i krisen. Det mener vi naturligvis ikke. Jævnfør vores diskussion af too-big-to-fail moral hazard problematikken, så 2 Side i rapporten lister i punktform (43 punkter) de væsentligste årsager til finanskrisen (side 15). Det er dog diskutabelt, om alle punkter kan betragtes som årsager. Fra og med punkt 32 drejer det sig snarere om krisehåndteringen. 3 I fodnote 4 skriver Rangvid, at udvalget rammer nogenlunde rigtigt, når vi [udvalget] inkluderer finanspolitik som en vigtig årsag, men ikke prioriterer [den] blandt de vigtigste årsager. Den sætning forstår vi slet ikke. Der er jo netop ingen prioritering af årsagerne i rapporten. 2\n4 åbner vi tværtom op for den mulighed, at det er de offentlige myndigheder/politikernes bailout politik, der dybest set er årsag til krisen. Men der hvor vi mener, at finanssektoren har et hovedansvar, er i tilrettelæggelsen af en strategi, der indebar, at man ikke på egen hånd kunne ride stormen af. Sådanne storme opstår som alle jo ved med jævne mellemrum som følge af naturlige konjunkturudsving og politikeres uforstandige ageren (som eksempelvis den procykliske finanspolitik i 00 erne). Ansvarlige bankledelser ved jo eller burde vide at konjunkturerne svinger, og at der opstår dybe kriser ind imellem. Havde man i den danske bankverden under højkonjunkturen sørget for at polstre sig bedre og finansieret sig mindre risikofyldt, ville den økonomiske recession ikke have udløst en så alvorlig bankkrise i Danmark, som den vi fik. Too-big-to-fail og moral hazard Vedrørende den manglende diskussion af too-big-to-fail bailout moral hazard problematikken, som vi rejste i det første indlæg, henviser Rangvid til SIFI-udvalget. Det finder vi underligt, da dette udvalg i sin rapport slet ikke diskuterer, om den i mange år nærmest institutionaliserede bailout praksis kan have været roden til den internationale finanskrise. Dette vil vi ikke klandre SIFIudvalget for, eftersom det ikke var udvalgets opgave (udvalget havde til opgave fremadrettet at opstille krav til identifikation af SIFI er i Danmark). Vi synes derimod, at det ville være en naturlig opgave for kriseudvalget, der jo netop skulle identificere årsagerne til krisen. Rangvid afviser too-big-to-fail problemet som roden til krisen i en dansk sammenhæng med henvisning til, at en (meget) stor del af finanskrisen i Danmark involverede små og mellemstore pengeinstitutter. Hermed overser Rangvid fuldstændig Danske Bank, der vel kun overlevede som følge af Bankpakke 1 og 2. Vi synes, det er svært at forklare Danske Bank ledelsens ageren op til og under krisen uden at ty til too-big-to-fail moral hazard problemstillingen. Derudover kan man sige, at de små og mellemstore institutter som sektor betragtet var systemisk vigtig. Mange bankledelser i disse institutter udviste en høj grad af lemmingadfærd med eksorbitant udlånsvækst til landbrug og ejendomsmatadorer, store indlånsunderskud og dårlig corporate governance. Bankpakkerne, og de mange statslige midler, der stadig er i klemme i FIH og Vestjysk Bank, er vel også et direkte udtryk for, at too-big-to-fail problemstillingen også er relevant for de små og mellemstore institutter. Lehman Brothers Kriseudvalget abonnerer på Lehman hypotesen i den forstand, at det ifølge udvalget var Lehmans fald, der blev startskuddet til eskaleringen af krisen. I vores første indlæg problematiserer vi denne hypotese med henvisning til analyserne i Taylor (2008) og Cochrane og Zingales (2009). Lehman diskussionen er relevant, dels fordi der et utal af steder i rapporten henvises til Lehmans fald, og dels fordi mange af de ansvarlige for krisen i Danmark (bl.a. bankledelser og Nationalbanken) efterfølgende har undskyldt sig med, at ingen kunne forudse Lehmans fald og konsekvenserne heraf. Taylor (2008) og Cochrane og Zingales (2009) peger på, at det amerikanske aktiemarked lå højere fire dage efter Lehmans fald end børsdagen før krakket den 15. september 2008, og at 3\n5 kreditspændene kun steg marginalt i dagene lige efter. Derimod faldt aktierne som en sten og kreditspændene steg dramatisk i dagene og ugerne efter at detaljerne i TARP planen blev kendt den september. Rangvid afviser disse analyser med henvisning til de mange redningsaktioner, der skete i dagene lige efter Lehmans krak (AIG, udvidede swap-linjer, rygter om TARP), og som beroligede markederne. Ser man alene på aktiekursudviklingen den mandag Lehman gik ned, og altså før de efterfølgende redningsaktioner, faldt S&P500 med 4,7 %, det største daglige fald siden 11/ Ifølge Rangvid viser dette, at Lehmans krak i høj grad havde en skæbnesvanger effekt. Vores fortolkning er den stik modsatte. At redningsaktionerne i dagene efter Lehman var i stand til at berolige markederne viser jo netop, at Lehmans krak ikke var skæbnesvanger. Efter den september, derimod, hvor TARP planen blev kendt, var intet i stand til at berolige markederne. Enkelte dage derefter var der aktiekursfald på 8-9 %, og fra den 23. september til den 10. oktober faldt S&P500 med 24 %, et fald der fortsatte frem til marts I sammenligning hermed faldt markedet kun med 5 % fra den 12. til den 23. september. Vi er enige med Taylor (2008) og Cochrane og Zingales (2009) i, at betydningen af Lehmans krak for den efterfølgende krise, er stærkt overvurderet. 4 Og vi mangler stadig svar på de spørgsmål vi stillede i vores første indlæg: Uanset Lehman, ville der så ikke højst sandsynligt være faldet det samme antal børsnoterede danske banker (som følge af lav solvens og tab på udlån)? Hvis Lehmans kollaps var så skæbnesvanger, hvorfor førte det så ikke til en bankkrise i Norge, Sverige eller Finland? Udlånsvækst og indlånsunderskud I vort første indlæg stiller vi os tvivlende overfor, om indførelsen af de nye IFRS-regnskabsregler i 2005 var en årsag til de kraftigt forøgede udlån i de danske pengeinstitutter. Vi får nu at vide af Rangvid: betød indførelsen af IFRS alene, at udlånskapaciteten alt andet lige blev forøget i størrelsesordenen mia. kr. Dvs. rapporten skriver ikke, at kapitallempelsen indebar højere udlån, men illustrerer, hvad kapitallempelsen kunne have af betydning. En forunderlig ting ved kriseudvalgets rapport er, at læseren ofte får modsatrettede svar på samme spørgsmål. Det gør læseren også på dette spørgsmål. I rapporten (side 18) kan man læse: Indførelsen af de nye regnskabsregler kom i praksis til at medføre en reduktion i pengeinstitutternes polstring mod tab. Resultatet blev i stedet en øget udlånsgearing. Her siger 4 Rangvid skriver i øvrigt, at han personligt ikke er afklaret om, hvorvidt det var en fejl at lade Lehman falde. Han henviser til et interview han gav til Børsen i 2009, hvor han udtaler, at det måske alligevel ikke var så dumt at lade Lehman Brothers gå konkurs. Studerer man interviewet, viser det sig, at Rangvids argument er, at Lehmans konkurs banede vejen for TARP, som muliggjorde redning af en hel stribe andre banker efterfølgende. Logikken er med andre ord, at man kortvarigt afskaffer too-big-to-fail for straks efter at kunne genindføre too-big-to-fail i endnu større målestok. Vi har svært ved at følge denne logik. Efter vores opfattelse var den oprindelige idé bag TARP, med massive statslige opkøb af bankernes syge boliglån, stærkt problematisk. 4\n6 man altså, at IFRS-lempelserne resulterede i øgede faktiske udlån i størrelsesordenen mia. kr. i perioden De modsatrettede udsagn gør, at vi nu er i tvivl, om udvalget mener, at danske pengeinstitutters faktiske udlån blev forøget eller ej som følge af IFRS-reguleringen. Det væsentlige i vor kritik var dog, at udvalget ikke selv kommer med et håndfast belæg (da et sådant ikke findes i den finansielle litteratur) for, at IFRS-reglerne i væsentlig grad boostede danske pengeinstitutters udlån. Vi pegede også på, at tankegangen bag udvalgets argumentation ikke kan forklare den meget forskellige udlånsgearing på tværs af pengeinstitutter, at pengeinstitutterne på det tidspunkt ikke var tæt på de lovbestemte solvensgrænser, og at det ikke var noget problem for Danske Bank at 6-doble balancen med blot en 3-dobling af bogført egenkapital over perioden Der tages ikke stilling til et eneste af disse forhold i Rangvids kommentarer til vort første indlæg. Vi er derfor stadig mere end tvivlende overfor, om indførelsen af de nye IFRS-regnskabsregler i 2005 var en årsag til de kraftigt forøgede udlån i de danske pengeinstitutter. Vedrørende rapportens internationale sammenligning af indlånsunderskud, forsvarer Rangvid sammenligningen med henvisning til, at vi [udvalget] har brugt de tilgængelige internationale tal og samtidig gjort opmærksom på, at der skal tages højde for særlige danske forhold. Danske pengeinstitutters indlånsunderskud (pengeinstitutudlån minus pengeinstitutindlån/deposits) voksede fra ca. 0 mia. kr. i 2003 til at udgøre knap 660 mia. kr. i 3. kvartal 2008 jævnfør figur 8.4 i rapporten. Opgørelserne er baseret på den enkelte finansielle virksomheds tal. For pengeinstitutter, der også driver realkreditvirksomhed, skal de samlede ud- og indlån således renses for realkreditudlån og realkreditudstedelser. Det er ikke nogen større opgave for Danmarks vedkommende, idet alene Danske Bank, Nordea Danmark og Nykreditkoncernen drev både pengeinstitut- og realkreditvirksomhed. Når danske pengeinstitutters indlånsunderskud skal sammenlignes med udenlandske pengeinstitutters indlånsunderskud, skal udenlandske pengeinstitutters ud- og indlån tilsvarende korrigeres for realkreditvirksomhed. Denne korrektion foretages ikke i udvalgets rapport for de udenlandske pengeinstitutters vedkommende. Den manglende korrektion er ikke blot en metodemæssig fejl, men gør tallene ubrugelige. Det skyldes, at de fleste udenlandske banker driver såvel pengeinstitut- som realkreditvirksomhed. Udenlandsk realkreditvirksomhed regnes således med i de udenlandske tal, og samtidig på en skæv måde, idet realkreditudlånene medregnes til de udenlandske pengeinstitutudlån, hvorimod finansieringen af realkreditlånene ikke medregnes til de udenlandske pengeinstitutters indlån. Man når derved frem til alt for store udenlandske indlånsunderskud. Vi er i stand til at give et skøn over disse forholds mulige betydning. Af Bechmann og Raaballes (2012) fodnote 6 fremgår, at Credit 5 Resultatet fremkommer således i henhold til udvalgets tankegang. Indførelse af IFRS-reglerne indebar en forøget bogført egenkapital på mia. kr. i pengeinstitutterne. Ved et uændret udlån ville udlånsgearingen defineret som bogført udlån divideret med bogført egenkapital herved falde. Da udlånsgearingen (på ca. 7) i henhold til citatet blev forøget, må de bogførte udlån mindst have vokset mellem 7x25 = 175 mia. kr. og 7x50 = 350 mia. kr. 5\n7 Suisse (2009) finder, at danske pengeinstitutters indlånsunderskud er det fjerde højeste ud af 36 lande. 6 Udvalget konkluderer (side 18 og 190): Opbygningen af et stort indlånsunderskud i de danske pengeinstitutter er således ikke et specielt dansk fænomen. og (side 189): indlånsunderskuddet i danske pengeinstitutter [lå] på niveau med gennemsnittet for kreditinstitutter i Holland og Storbritannien. Vi finder således fortsat denne konklusion for udokumenteret. Vi anerkender, at udvalget selv påpeger, at tilstedeværelsen af realkredit gør sammenligningen mere kompliceret. Men hvorfor fortsætter sammenligningen så blot helt ufortrødent i rapporten? Det havde været muligt at lave en sammenligning mellem danske og udenlandske (eventuelt blot udvalgte) pengeinstitutters indlånsunderskud. En sådan sammenligning kan formentlig alene laves med baggrund i pengeinstitutternes regnskaber. Det er ikke en umulig opgave; eksempelvis er alle Bechmann og Raaballes undersøgelser af den danske bankkrise baseret på alle danske børsnoterede bankers regnskaber fra og med Krisehåndteringen Efter vores opfattelse er selve krisehåndteringen i Danmark et af de mest interessante, men samtidig underanalyserede spørgsmål i forbindelse med finanskrisen. Der er mange dunkle punkter vedrørende krisehåndteringen, herunder tilvejebringelsen af bankpakkerne. Her er der svære vilkår for uafhængige forskere, idet de mangler adgang til væsentlige kilder. I lyset af den betydning bankpakkerne fik for hele det langstrakte krisehåndteringsforløb og den forekommer det kaotiske proces omkring især Bankpakke 1 og 2, og i lyset af de betydelige statslige midler, der blev sat på spil i forbindelse hermed, havde vi forventet en langt mere detaljeret analyse af dette aspekt i rapporten. Rangvid skriver, at hele 35 tætskrevne sider bruges til at behandle bankpakkerne. Undskyld, men 35 sider (ud af 488) til behandling af dette vigtige emne, vidner ikke om, at udvalget har prioriteret det som særligt vigtigt. Det er så meget desto mere bemærkelsesværdigt, da udvalget selv skriver (i forbindelse med Bankpakke 1 og valutakrisen): et krav om timely-payment kunne have udgjort en trussel mod fastkurspolitikken eller statens muligheder for at opfylde sine forpligtelser. (side 313). Med andre ord: Udvalget selv anser det ikke for helt usandsynligt, at en dansk statsbankerot kunne være blevet resultatet af krisen i Rangvid skriver, at udvalget ifølge kommissoriet ikke havde til opgave i detaljer at beskrive krisehåndteringen, og at man ikke havde adgang til fortrolig information om krisehåndteringen. Vi kan ikke se, at kommissoriet skulle udelukke detaljeret analyse af krisehåndteringen samt udelukke adgang til fortrolig information. Har man i udvalget bedt om en sådan adgang? I bekræftende fald, hvilken begrundelse fik man for ikke at få en sådan adgang? 6 Credit Suisse redegør dog ikke nærmere for, hvorledes tallene fremkommer. Men forskellen til kriseudvalgets konklusion er ikke desto mindre bemærkelsesværdig. 6\n8 Hvis vi skal lære noget af finanskrisen med henblik på at forhindre, at vi nogensinde igen kommer i samme situation, er det helt afgørende, at alle detaljer i krisehåndteringen bliver analyseret. Og vi forstår ikke, at Rangvid og resten af udvalget har stillet sig tilfreds med ikke at få adgang til fortrolig information. Vi argumenterer ikke for, at alle danskere skal have direkte adgang til denne information. Men et udvalg, der af regeringen er blevet sat til at analysere krisen, burde helt naturligt have en sådan adgang. Bankpakke 1 Alle er enige om, at krisen i efteråret 2008 krævede en hurtig og resolut indsats. Bankpakke 1 var ren brandslukning og helt nødvendig. Men det udelukker jo ikke, at man efterfølgende analyserer, hvordan og hvor godt pakken så virkede netop med henblik på at kunne gøre det bedre næste gang. I den forbindelse efterlyste vi i vores første indlæg svar på, hvorfor pakken ikke virkede til at begynde med, på trods af, at staten så at sige havde satset hele butikken med ubegrænsede garantier. Selv to år efter virkede Bankpakke 1 ikke for så vidt angår det danske (usikrede) interbankmarked (Danmarks Nationalbank, 2011). I dag har vi desværre stadig ikke et fungerende interbankmarked, og Danmarks Nationalbank så sig nødsaget til at ophøre med at indsamle, beregne og offentliggøre CIBOR den 4. april Rapporten analyserer ikke disse spørgsmål, og Rangvid adresserer dem heller ikke. Efter vores opfattelse er det helt centrale spørgsmål, som ikke kan besvares baseret alene på offentligt tilgængelige data. Bankpakke 2 I forbindelse med vor diskussion af subsidierne fra staten til pengeinstitutterne skrev vi i vort første indlæg: Af Rothschild rapporterne og interne notater fra embedsværket op til Bankpakke 2, som vi har haft lejlighed til at læse, fremgår det, at renterne på den hybride kernekapital og de individuelle garantier under Bankpakke 2 var væsentligt lavere end de tilsvarende markedsrenter. Der er altså tale om et subsidium til pengeinstitutterne, men et subsidium der (lige netop) er i overensstemmelse med EU s retningslinjer. Dette fremgår ikke af rapporten, og vi havde gerne set et skøn over værdien af disse subsidier, som vi vurderer som ganske betydelige på tildelingstidspunktet. Hertil anfører Rangvid: TEJR [Engsted og Raaballe] postulerer, at Bankpakke II var et subsidium til pengeinstitutterne. TEJR postulerer endvidere, at dette subsidium skulle være ganske betydelige på tildelingstidspunktet. Rangvid skriver videre: Her kan lidt fakta være på sin plads. Bankpakke II gav mulighed for, at penge- og realkreditinstitutterne kunne låne 100 mia. kr. i hybrid kernekapital fra staten. Hvis der rent faktisk havde været tale om et ganske betydeligt subsidium, må man antage, at enhver fornuftig bank ville låne så meget som overhovedet muligt. Hvad blev resultatet? De finansielle institutioner lånte for 46 mia. kr.. Vi nøjes her med at diskutere den statslige hybride kernekapital, men helt tilsvarende forhold gør sig gældende for de individuelle statsgarantier. Rothschild og ministerierne deler vor opfattelse af, at der er tale om et subsidium. Eksempelvis skriver Økonomi- og Erhvervsministeriet samt Finansministeriet i interne notater (13. januar 2009) om rentefastsættelsen af den hybride 7\n9 kernekapital: Givet at den 5-årige statsobligationsrente aktuelt er ca. 3 pct., giver det et gennemsnitligt afkastkrav på 9 pct. [til den hybride kernekapital]. Det skal holdes op mod det aktuelle markedsafkast [på hybrid kernekapital], der for større børsnoterede pengeinstitutter er på pct. Der er altså ifølge embedsværket tale om et subsidium. Bechmann, Grosen og Raaballe (2009) undersøger, om der på Bankpakke 2 s tilblivelsestidspunkt var tale om et betydeligt subsidium. De skønner, at der var tale om et engangssubsidium i størrelsesordenen 40 mia. kr. Deres skøn er imidlertid baseret på, at der blev uddelt for 100 mia. kr. statslig hybrid kernekapital. Der blev imidlertid kun uddelt knap det halve, så et mere korrekt skøn over ex ante subsidiet er formentlig i størrelsesordenen 20 mia. kr. Raaballe (2009) skønner tilsvarende et subsidieelement på 5-10 mia. kr. i forbindelse med Danske Banks optagelse af statslig hybrid kernekapital på 26 mia. kr. Altså i begge tilfælde tale om betydelige beløb. I vort første indlæg forklarede vi, at gode pengeinstitutter ikke ville søge om statslig hybrid kernekapital. De havde nemlig enten ikke brug for den eller kunne anskaffe den billigere på markedet. De dårlige pengeinstitutter, derimod, ville tage imod statens tilbud. Enten kunne de slet ikke få denne type lånekapital på markedet, eller den ville være langt dyrere end statens tilbud. Der var således tale om adverse selection i den forstand, at det kun er de syge, som søger læge. Omvendt havde de gode pengeinstitutter et incitament til at blive væk for at signalere, at de var raske! Jensen og Nielsen (2012) viser, at det netop forholdt sig sådan. Gruppen af danske børsnoterede banker, der fik statslig hybrid kernekapital klarede sig efterfølgende langt dårligere end gruppen af banker, der ikke søgte statslig hybrid kernekapital. 7 Der er således ikke noget mærkeligt i, at alle 100 mia. kr. ikke kom ud til pengeinstitutterne. Der er ligeledes heller ikke noget mærkelig i, at det kun er de dårlige pengeinstitutter, der søgte om hybrid kernekapital. Vi undrer os alene over, at udvalget ikke behandler dette emne. Ikke mindst i lyset af, at Økonomi- og Erhvervsminister Lene Espersen og Finansminister Lars Løkke Rasmussen på aftenen for forliget om Bankpakke 2 går ud og fortæller befolkningen: Der går ikke penge fra velfærd eller andre offentlige investeringer med denne aftale. Den statslige kapitaltilførsel har karakter af lån med et markedsmæssigt afkast. Det er ikke en statslig udgift. (Bechmann, Grosen og Raaballe, 2009). I vort første indlæg skrev og motiverede vi, at der stadig var en række uafklarede spørgsmål vedrørende Bankpakke 2. Vi redegjorde for, at der var et voldsomt og til tider usagligt pres fra interesseorganisationers side op til vedtagelsen af pakken. Hvordan sikrer vi os i forbindelse med fremtidig krisehåndtering, at vi holder hovedet koldt og baserer beslutninger på kendsgerninger? Vi advokerede for, at det ville have været muligt at kapitalisere de børsnoterede banker via aktiemarkedet. Eksempelvis annoncerede Nordea den 10. februar 2009, midt i orkanens øje, en aktieemission på 19 mia. kr. Emissionen gik glat igennem. Vi savner en dybtgående diskussion af denne problemstilling, og undrer os i den forbindelse over, at Rothschild tages til indtægt for, at dette ikke var muligt, når vi ikke har været i stand til at finde den vurdering i Rothschild 7 Omvendt klarede banker, der alene søgte om individuelle garantier, sig efterfølgende lige så godt, som banker der hverken søgte om hybrid kernekapital eller individuelle garantier. 8\n10 rapporterne. Ligeledes undrede vi os over, at hovedstenen i Bankpakke 2, den statslige hybride kernekapital, ikke behandles langt mere lærende og kritisk, især da det tidligt blev påpeget og senere viste sig, at hybrid kernekapital ikke var det rette svar på den stillede udfordring. Vi har stadig ikke fået svar på disse spørgsmål. Rangvid adresserer dem ikke i sin replik. Bankpakke 4 I vort første indlæg påpegede vi, at rapportens beskrivelse af Bankpakke 4 er ukorrekt. Rangvid giver i sin replik en uddybende beskrivelse af tilvejebringelsen af denne pakke. Han oplyser, at årsagen til, at Bankpakke 4 blev ændret, skyldtes et krav fra EU. De to væsentligste elementer i den politiske aftale om Bankpakke 4 af 25. august 2011 var muligheden for, at pengeinstitutterne kunne få en medgift og statslige garantier i forbindelse med overtagelse af andet pengeinstitut. Såvel medgift som statslige garantier krævede mindst et sundt pengeinstitut. Medgift krævede yderligere et nødlidende pengeinstitut. Vi har altså, at fusion mellem to sunde pengeinstitutter alene kunne udløse statslig garanti, mens fusion mellem et sundt og et nødlidende pengeinstitut kunne udløse såvel medgift som statslig garanti. Fusion mellem to nødlidende pengeinstitutter kunne ikke udløse nogen af delene. Af fremstillingen i udvalgets rapport side kan man kun få det indtryk, at fusion mellem to nødlidende pengeinstitutter kunne udløse statslige garantier. Det er og var ikke en korrekt fremstilling af aftalen af 25. august Det blev en korrekt fremstilling, idet man modificerede Bankpakke 4 den 16. februar 2012, således at kravet for at få statslige garantier nu ikke længere var, at mindst et pengeinstitut var sundt, men blot at et pengeinstitut var nødlidende. Det står der ikke et ord om i udvalgets rapport, hvilket vi finder er en mangel, der ikke giver den almindelige læser muligheden for at få tilstrækkeligt indsigt. Det er der nu rettet op på med Rangvids fremstilling, men fremstillingen giver anledning til nye spørgsmål. EU-kommissionen kunne ikke godkende alle elementer i Bankpakke 4, hvorfor den modificerede Bankpakke 4 blev nødvendig. Vi kan godt forstå, at EU-kommissionen af statsstøttemæssige/konkurrencemæssige grunde ikke kunne godkende, at to sunde pengeinstitutter ved fusion kunne få statslige garantier. Men vi har svært ved at forstå, at EU-kravet i praksis kom til at betyde, at man nu også kunne fusionere to usunde pengeinstitutter med statslige garantier til følge i modstrid med den oprindelige intention bag Bankpakke 4. Vort spørgsmål er derfor: Stillede EU-kommissionen virkelig krav om, at to usunde pengeinstitutter skulle have et retskrav på statslige garantier i forbindelse med fusion? Hvis dette ikke var tilfældet, og denne ændring derfor var på dansk initiativ, kan vi kun få det til at give mening, hvis man som vi spekulerede på i vores første indlæg var forhippet på at fusionere Vestjysk Bank og Aarhus Lokalbank. Vi er således stadig uafklarede og finder, at den interesserede læser fortsat bliver ladt i stikken på dette væsentlige punkt. Realkreditten og auktionerne i december\n11 I vort første indlæg skrev vi: Vi er i modsætning til udvalget ikke overbeviste om, at realkredittens salg af obligationer i december 2008 havde forløbet i god ro og orden uden myndighedernes støtte. Vi kunne have ønsket os en grundigere behandling af dette forhold. Rangvid replicerer, at udvalget ikke konkluderer, at alt var fryd og gammen på dette punkt, og giver relevante henvisninger til rapporten. Men hvis udvalget faktisk mener, at der er et væsentligt problem her, så finder vi det bemærkelsesværdigt, at kun én af udvalgets 18 anbefalinger (nummer 11) vedrører realkreditsektoren, og da kun med nogle løse formuleringer om, at Finanstilsynet bør udforme en tilsynsdiamant målrettet realkreditinstitutterne. Realkreditten udgør hjørnestenen i finansiering af fast ejendom, og derfor finder vi det for risikabelt blot at forlade sig på, at en tilsynsdiamant overfor realkreditinstitutterne vil løse refinansieringsproblemet. Regeringen tør heller ikke tage risikoen for, at realkreditauktionerne mislykkes, idet der er vedtaget lov om, at løbetiden på de korte realkreditobligationer successivt forlænges med et år, hvis auktionen mislykkes, eller hvis renten på obligationen ved auktionen stiger med mere end 5 pct. point, jf. Bloch, Krarup og Krath (2014). Loven eliminerer refinansieringsrisikoen, men er som bekendt ikke uden problemer i relation til obligationskøberne. Havde realkreditauktionerne fået en grundigere behandling i udvalgets rapport, havde man måske bedre kunnet adressere obligationskøbernes problemer. Anbefalingerne Stemme- og ejerbegrænsninger I vort første indlæg kritiserede vi, at på trods af at udvalget giver en plausibel analyse af corporate governance problemerne i den danske banksektor, har det ingen substantielle forslag til, hvordan problemerne kan afhjælpes. Rangvid replicerer, at udvalget faktisk anbefaler en ophævelse af de lovbestemte ejer- og stemmeretsbegrænsninger for spare- og andelskasser. Men hovedproblemet er jo ikke spare- og andelskasserne, men derimod de børsnoterede banker. I Danmark var der primo 2008 stemmebegrænsninger/ejerbegrænsninger i 86%/43% af de børsnoterede danske banker, og det overgår ifølge Bechmann og Raaballe (2010) langt omfanget andre steder i verden. Stemme- og ejerbegrænsninger fratager ejerne muligheden for at gøre deres indflydelse gældende og giver dermed grobund for mindre heldige direktører og bestyrelser. Til trods for, at udvalget gør disse observationer, anbefaler et flertal i udvalget ikke, at der eksempelvis reguleres angående stemme- og ejerbegrænsninger. Rangvid skriver: Flertallet af udvalget er bare af en anden holdning, nemlig at det er op til ejerne af en virksomhed at bestemme, hvordan de vil indrette sig. Det vil sige, hvis ejerne af en virksomhed vil indføre stemme- og ejerbegrænsninger, så skal lovgivningen ikke forhindre dem i det. Udvalgets holdning er dog samtidig, at det netop omvendt også skal være muligt at fjerne sådanne begrænsninger, hvis ejerne ønsker det, og loven bør således ikke sætte en stopper herfor. Det lyder tilforladeligt og rigtigt, men det er det ikke. 10\n12 Bechmann og Raaballe (2009) undersøger stemmebegrænsningerne og konkluderer: Aktionærerne har ikke indført stemmebegrænsningerne i dette århundrede, og formentlig heller ikke i sidste fjerdedel af forrige århundrede. I henhold til Bechmann og Raaballe (2009) blev ejerbegrænsningerne først mulige i begyndelsen af 1990 erne: Dels som følge af en nyfortolkning af børslovgivningen således, at en ejerbegrænsning under visse omstændigheder ikke ansås som en indskrænkning af aktiens frie omsættelighed. Dels blev aktieselskabsloven ændret således, at ejerbegrænsning kunne indføres, hvis 90% af tilstedeværende stemmer og aktiekapital på en generalforsamling stemte for ejerbegrænsninger, se Werlauff (1994). I denne forbindelse er det interessant, at alle banker, der efterfølgende indfører ejerbegrænsninger, alle i forvejen havde stemmebegrænsninger. Det var således overkommeligt for ledelsen at få et 90% flertal på en generalforsamling. Vi kan således konkludere, at det ikke er nulevende ejere, der har indført stemmebegrænsningerne, og at det formentlig heller ikke er ejerne, der har indført ejerbegrænsningerne, men derimod bankernes ledelser. Kan ejerne så ikke blot fjerne disse begrænsninger (som Rangvid skriver)? Det er ikke let, når man stort set ikke kan stemme og bankens ledelse sidder på blanko fuldmagterne. Proppen er sat i flasken som nedenstående eksempel fra en af Anders Grosens ledere i Finans/Invest illustrerer (Grosen, 2009): Forhenværende Økonomi- og Erhvervsminister Lene Espersen stilles den 28. november 2009 følgende spørgsmål: Hvad siger du til at fjerne stemme- og ejerbegrænsningerne i de børsnoterede selskaber? Lene Espersen svarer (stort set som Rangvid): Jeg har dog den holdning, at det overordnet bør være kapitalmarkedets aktører selv, der vurderer, hvordan forholdet mellem aktionær og selskab skal være. Grosens kommentar: Men det er jo netop det, som de ikke kan. Her er et eksempel. I henhold til Jyske Banks vedtægter kræver afskaffelse af eksempelvis stemmebegrænsninger, at 90% af aktiekapitalen er repræsenteret på generalforsamlingen. Med Jyske Banks godt aktionærer skal der altså møde aktionærer op på generalforsamlingen. Hvor har ministeren helt praktisk tænkt sig, at generalforsamlingen skal finde sted? Grosen fortsætter: Måske løses det praktiske forhold af, at Jyske Banks ledelse på forhånd kan erklære, at der ikke vil komme 90% af aktiekapitalen til generalforsamlingen, idet Nykredit har deponeret stemmeretten for deres knap 10% af aktierne i Jyske Bank hos Jyske Banks bestyrelse. Vores spørgsmål til Rangvid og flertallet i udvalget er: I lyset af ovenstående, hvordan forestiller man sig helt konkret, at ejerne skal kunne fjerne stemme- og ejerbegrænsningerne uden hjælp fra lovgivningen? Hvor meget egenkapital i danske pengeinstitutter? Vi, Raaballe (2013) og Bechmann, Grosen og Raaballe (2013) finder, at egenkapitalkravene til danske pengeinstitutter er alt for lave. Om dette skriver Rangvid: I den(ne) nye regulering skærpes krav til mængden og kvaliteten af kapital ganske markant. Udvalget skriver: Udvalget finder overordnet en række af tiltagene i Basel III/CRD IV-reglerne samt SIFI-udvalgets anbefalinger om 11\n13 øget kapitalkrav positive og relevante. Efter udvalgets opfattelse er det særligt relevant, at institutterne fremover skal have mere egentlig egenkapital, og at kravet skærpes afhængigt af instituttets størrelse. Udvalget støtter således klart anbefalinger om mere (egen)kapital. Man kan således have en holdning om, at de nye krav stadig er for lette (TEJR finder f.eks. SIFI-forliget tamt ). Vi må altså lægge til grund, at Rangvid finder, at de nye krav er passende. Det er helt i orden, men han kan ikke finde belæg herfor, som vi viser nedenstående, i den nyere akademiske litteratur. Det belæg, som Rangvid anfører, Calomiris (2013), kan ikke tages til indtægt for Rangvids synspunkt. Calomiris anbefalinger til egenkapital er på ingen måde lavere end vore, Raaballe (2013) og Bechmann, Grosen og Raaballes (2013) anbefalinger. 8 Af Tabel 1, Panel A konkluderer vi, at der tegner sig et billede af, at en egenkapitalprocent, målt ved bogført værdi, på 10 pct. synes at være et hensigtsmæssigt niveau. Af tabellens Panel B ser vi af SIFI-linjen, at kravene til danske pengeinstitutter er langt fra det niveau. Det var baggrunden for, at vi kaldte SIFI-forliget tamt. Af Panel B ser vi også, at danske SIFI-banker, ikke mindst Danske Bank, er langt fra det niveau. Jyske Bank og Sydbank er dog på vej mod et niveau på 10 pct. Måske lidt provokerende har vi i Panel B også medtaget en ikke SIFI-bank, Ringkjøbing Landbobank. Denne bank har været det sidste årtis klart mest veltjenende danske bank med en egenkapitalprocent på 14,8 vel og mærke. Amerikanerne anser ikke europæiske banker for solide og det vil for alvor komme til at ramme europæerne, hvis en ny bankkrise måtte indtræffe. Amerikanske banker har i gennemsnit en dobbelt så høj bogført egenkapitalprocent (10%) som europæiske banker (5%), se eksempelvis Miles m.fl. (2011) eller Retana og Vestergaard (2013). Det bliver derfor langt lettere for de amerikanske banker, at opnå de minimumsegenkapitalniveauer, der er angivet i Tabel 1. 8 I too support substantially raising book equity ratio requirements, albeit by considerably less than proposed by Admati and Hellwig My approach to reform would raise required equity to roughly 10% of assets, and would also ensure that banks maintain that ratio in actual equity (not just book equity). My approach would also involve providing banks with strong incentives to limit their risks so that a 10% equity ratio would be adequate. (Calomiris, 2013, side 19, 2. spalte). 12\n14 Tabel 1: Minimumskrav til egenkapital Panel A Litteratur Mindstekrav i pct. til bogført egenkapital divideret med bogførte aktiver (uvægtede) Admati og Hellwig (2013) Admati, DeMarzo, Hellwig 10 og Pfleiderer (2011) Calomiris (2013) 10 + yderligere krav, herunder også krav til opgørelse i markedsværdier. Miles, Yang og Marcheggiano (2011) 7-10 Raaballe (2013) 8 + mere egenkapital ved højere risiko. Panel B Danske egenkapitalprocenter for Bogført egenkapital 4 banker samt SIFI-kravet divideret med bogførte aktiver (uvægtede) SIFI-udvalget 4 (højest) Danske Bank 4,5 Jyske Bank 6,7 Sydbank 6,9 Ringkjøbing Landbobank 14,8. Note: SIFI-udvalget har ingen krav til nøgletallet bogført egenkapital divideret med bogførte aktiver. Vi har omregnet SIFI-kravet til kernekapitalprocent for den mest systemiske bank til et sådant tal. I panel B er de fire danske bankers bogførte egenkapitalprocent opgjort ultimo 2013 ud fra bankernes årsregnskaber. Der er i USA en udbredt modvilje mod den detailregulering af amerikanske banker som Dodd- Frank lovgivningen er udtryk for, se eksempelvis Cochrane (2014). Synspunktet hos mange i USA synes nu at være, at det vil være mere produktivt at hæve egenkapitalkravene til et niveau som i Tabel 1, Panel A, og derved ikke at have brug for Dodd-Franks detailregulering. Forslagsstillerne til Tabel 1, Panel A er helt på det rene med jævnfør eksempelvis de supplerende kommentarer til de bogførte egenkapitalprocenter ud for Calomiris (2013) og Raaballe (2013) at bogførte egenkapitalprocenter ikke kan stå alene de skal måske suppleres med markedsværdiopgjorte egenkapitalprocenter, med markedsdata over bankaktivernes markedsrisiko, 13\n15 etc. Herved kan skadelig detailregulering af bankerne undgås. Denne diskussion bliver formentlig næste skridt i USA, hvorimod en sådan diskussion ikke vil give mening i Europa, når de største europæiske banker blot har en bogført egenkapitalprocent på 5. Der tegner sig altså to helt forskellige tilgangsvinkler til at forebygge fremtidige bankkriser. I vores første indlæg advarede vi mod at tro, at mange nye beføjelser til tilsynsmyndighederne nok skal klare ærterne med den detailregulering, det uværgeligt vil medføre, og hvor man samtidig kan frygte, at tilsynet vil blive politisk undermineret. Farerne ved den detailregulering, som Dodd-Frank og Basel III er udtryk for (Haldane, 2012), og som også gennemsyrer dele af de seneste danske reguleringstiltag (jf. Danmarks Nationalbank, 2012), lader ikke til at have bekymret kriseudvalget i nævneværdig grad, og Rangvid kommenterer dem heller ikke. Vi pegede på, at en anden vej til finansiel stabilitet er at kræve væsentlig højere egenkapital i danske pengeinstitutter og samtidig give pengeinstitutejerne samme mulighed for at disciplinere/kontrollere ledelserne, som øvrige ejere i dansk erhvervsliv har. Det er en mekanisme, der både før og under finanskrisen har tjent os godt for så vidt angår det øvrige danske erhvervsliv. Hvad er der galt med den mekanisme? I lyset af diskussionerne på den anden side af Atlanten og forholdene i det øvrige danske erhvervsliv, finder vi det forunderligt, at flertallet i udvalget ikke mere seriøst har overvejet denne mulighed. Konklusion Opsummerende savner vi fortsat svar på følgende uafklarede spørgsmål: 1. Hvilke af de mange listede i kriseudvalgets rapport årsager til finanskrisen opfatter udvalget som de væsentligste? 2. Uanset Lehman Brothers, ville der så ikke højst sandsynligt være faldet det samme antal danske banker? Hvis Lehmans kollaps var så skæbnesvanger, hvorfor førte det så ikke til en bankkrise i Norge, Sverige eller Finland? 3. Mener eller mener udvalget ikke at de nye IFRS regnskabsregler fra 2005 var en hovedårsag til de kraftigt forøgede udlån i danske pengeinstitutter? 4. Fastholder udvalget, at størrelsen af det danske indlånsunderskud ikke var ekstraordinær i en international sammenhæng? 5. Vedrørende krisehåndteringen, har man i udvalget bedt om adgang til fortrolig information? I bekræftende fald, hvilken begrundelse har man fået for ikke at få en sådan adgang? 6. Hvorfor virkede Bankpakke 1 ikke til at begynde med, på trods af, at staten have givet ubegrænsede garantier? 14\n16 7. Fastholder udvalget, at der i forbindelse med Bankpakke 2 ikke var tale om betydelige subsidier til banksektoren? Mener udvalget, at det ikke var muligt under krisen at kapitalisere bankerne via aktiemarkedet? Hvor i Rothschild rapporterne fremgår en sådan vurdering? Fastholder udvalget, at hybrid kernekapital var den rette løsning i starten af 2009? 8. I forbindelse med Bankpakke 4, stillede EU krav om, at to usunde pengeinstitutter skulle have retskrav på statslige garantier i forbindelse med fusion? Hvis ikke, hvorfor blev pakken da brugt til at fusionere to usunde institutter? 9. I forbindelse med udvalgets anbefalinger, hvordan forestiller udvalget sig helt konkret, at danske bankaktionærer skulle kunne fjerne stemme- og ejerbegrænsningerne uden hjælp fra lovgivningen? 10. Ser udvalget ingen væsentlige farer ved den detailregulering, som Dodd-Frank og Basel III er udtryk for? 11. Mener udvalget, at en forøgelse af egenkapitalkravene til pengeinstitutterne til eksempelvis 10% af bogført værdi er uhensigtsmæssig og/eller direkte skadelig? Litteratur Admati, Anat R. og Martin F. Hellwig, 2013: The Bankers New Clothes: What s wrong with banking and what to do about it. Princeton University Press. Admati, Anat R., Peter M. DeMarzo, Martin F. Hellwig, og Paul Pfleiderer, 2011: Fallacies, irrelevant facts, and myths in the discussion of capital regulation: Why bank equity is not expensive. Stanford GSB Research Paper no Bechmann, Ken L., Anders Grosen og Johannes Raaballe, 2009: Den danske bankkrise Kapitel 18 i Bukh, Per Nikolaj og Niels Peter Mols (Red.): Strategi & Driftsøkonomi festskrift for Ole Ø. Madsen. Gyldendal, s Bechmann, Ken L., (2014): Finans/Invest, Finansanalytikerforeningen og Finanskrisen. Finans/Invest 1/14, s. 2-4 og 9. Bechmann, Ken L. og Johannes Raaballe, 2009: Manglende bremseklodser i danske banker. Finans/Invest 3/10, s Bechmann, Ken L. og Johannes Raaballe, 2010: Stemme- og ejerbegrænsninger i danske banker en replik. Finans/Invest 8/09, s\n17 Bechmann, Ken L. og Johannes Raaballe, 2012: Bad Corporate Governance: When Incentive- Based Compensation Identifies Dangereous CEOs. Working Paper, Aarhus University. Bechmann, Ken L., Anders Grosen og Johannes Raaballe, 2013: Højere kapitalkrav løfter krav til indtjeningen i den finansielle sektor en replik. Finans/Invest 5/13, s Bloch, Lenn M., Micahel L. Krarup og Thomas K. Krath, 2014: Lov om regulering af refinansieringsrisiko. Finans/Invest, 2/14, s Børsen, 2009: Interview med Jesper Rangvid ( Hvad har vi lært af Lehman ), 15. september, Calomiris, Charles W., 2013: Reforming banks without destroying their productivity and value. Journal of Applied Corporate Finance 25(4), s Cochrane, John H., 2014: Calomiris and Meltzer on financial reform. Blog post, 13. februar 2014 (http://johnhcochrane.blogspot.dk/2014/02/calomiris-and-meltzer-on-financial.html). Cochrane, John H. og L. Zingales, 2009: Lehman and the financial crisis. Wall Street Journal, September 15, Credit Suisse, 2009: Banks. It is Still to Early, Report on Global Equity Strategy, Credit Suisse Securities (Europe), February, 6. Danmarks Nationalbank, 2011: Kvartalsoversigt 2. kvartal, del 2. Danmarks Nationalbank, 2012: Nils Bernsteins indlæg ved Finansrådets årsmøde mandag den 3 december Engsted, Tom og Johannes Raaballe, 2013: Den finansielle krise i Danmark: Diskussion af rapporten fra Udvalg om årsagerne til finanskrisen. Finans/Invest, 8/13, s Erhvervs- og Vækstministeriet, 2011: Aftale mellem regeringen (Venstre og Det Konservative Folkeparti) og Socialdemokraterne, Dansk Folkeparti, Socialistisk Folkeparti, Radikale Venstre og Liberal Alliance om en række konsolideringsinitiativer. 25. august Erhvervs- og Vækstministeriet, 2012: Modificeret Bankpakke IV-ordning med individuel statsgaranti ved fusion. 16. februar Erhvervs- og Vækstministeriet, 2013: Systemisk vigtige finansielle institutter i Danmark: Identifikation, krav og krisehåndtering. Rapport fra Udvalget om Systemisk Vigtige Finansielle Institutter i Danmark. Erhvervs- og Vækstministeriet, 2013: Den finansielle krise i Danmark årsager, konsekvenser og læring. Rapport fra Udvalget om finanskrisens årsager. Grosen, Anders, 2009: Finansernes genopbygning de særlige danske problemer. Finans/Invest 8/09, s. 2-3 og\n18 Haldane, Andrew G., 2012: The dog and the frisbee. Bank of England. Jensen, Thyge B. og Martin Nielsen, 2012: En teoretisk og empirisk analyse af Kreditpakken Hvem betaler? BA-opgave, Aarhus Universitet. Miles, David, Jing Yang, og Gilberto Marcheggiano, 2011: Optimal Bank Capital. Discussion Paper no. 31. Bank of England. Raaballe, Johannes, 2009: Danske banks ejere må tage ansvar. Debatindlæg i Politiken, 10. februar Raaballe, Johannes, 2013: Forøget egenkapital i banken en ulempe for banken og dens kunder? Finans/Invest 03/13, s Rangvid, Jesper, 2014: Replik til Den finansielle krise i Danmark: Diskussion af rapporten fra Udvalget om årsagerne til finanskrisen. Finans/Invest, 1/14, s Retana, Maria og Jakob Vestergaard, 2013: Behind Smoke and Mirrors. On the Alleged Recapitalization of Europe s Banks. DIIS Report 2013:10. Rothschild, : Diverse rapporter. Dateret 26. November Januar Taylor, John B., 2008: The financial crisis and policy responses: An empirical analysis of what went wrong. Working Paper, Stanford University. Werlauff, Erik, 1994: Selskabsret. Thomson Reuters. Økonomi- og Erhvervsministeriet samt Finansministeriet, 2009: Overvejelser vedrørende den individuelle prisfastsættelse af et statsligt kapitalindskud. 13. januar Årsregnskaber for Danske Bank, Jyske Bank, Ringkjøbing landbobank og Sydbank for\n19 Management Working Paper : Jakob Stig Hedensted and Johannes Raaballe: Dividend Determinants in Denmark : Ken L. Bechmann and Johannes Raaballe: Danske banker og finanskrisen : Kristina Risom Jespersen: Information paradox of new product development: A case of decision-makers focus of attention : Kristina Risom Jespersen: Information source exploitation/exploration and NPD decision-making : Ken L. Bechmann and Johannes Raaballe: Danske bankdirektørers aflønning Incitamentsaflønning eller tag selv bord? : Ken L. Bechmann and Johannes Raaballe: Manglende bremseklodser i danske banker : Claus Thrane & Per Blenker: A network analysis of the individual opportunity nexus: Convergence in entrepreneurship research? : Robert P. Ormrod: Political Market Orientation: An Introduction : Robert P. Ormrod: Product-, Sales- and Market-Oriented Parties: Literature Review and Implications for Academics, Practitioners and Educators : Kristina Risom Jespersen: Decision making effectiveness in NPD gates : Ken L. Bechmann and Johannes Raaballe: Bad Corporate Governance: When Incentive-Based Compensation Identifies Dangerous CEOs : Robert P. Ormrod and Heather Savigny: Election Marketing to Young Voters: Which Media is Most Important? : Robert P. Ormrod: Defining Political Marketing : Johannes Raaballe: Forøget egenkapital i banken en ulempe for banken og dens kunder? Ken L. Bechmann, Anders Grosen and Johannes Raaballe: Højere kapitalkrav løfter krav til indtjening i den finansielle sektor en replik : Tom Engsted and Johannes Raaballe: Den finansielle krise i Danmark: Diskussion af rapporten fra Udvalg om årsagerne til finanskrisen : Tom Engsted and Johannes Raaballe: Den finansielle krise i Danmark: Diskussion af rapporten fra Udvalget om årsagerne til finanskrisen: Duplik\nWor King Papers. Management Working Papers. Udviklingen i danske børsnoterede bankers corporate governance karakteristika under bankkrisen\nWor King Papers Management Working Papers 2016-04 Udviklingen i danske børsnoterede bankers corporate governance karakteristika under bankkrisen Johannes Raaballe and Nadja Schwabach Udviklingen i danske\nWor King Papers. Management Working Papers. Duplik: MSolvens Thomas Sangill/Danmarks Nationalbank Johannes Raaballe and Anders Grosen\nWor King Papers Management Working Papers 2017-01 Duplik: MSolvens Thomas Sangill/Danmarks Nationalbank Johannes Raaballe and Anders Grosen Duplik: MSolvens Thomas Sangill/ Danmarks Nationalbank Johannes\nRapport fra Udvalget om finanskrisens årsager\nRapport fra Udvalget om finanskrisens årsager 1 NATIONALØKONOMISK FORENING 24. SEPTEMBER 2013 JESPER RANGVID FORMAND FOR UDVALGET PROFESSOR, CBS Opgaven Internationale faktorer som årsag til krisen i den\nSIFI-aftalen. Notat, oktober 2013\nSIFI-aftalen Notat, oktober 2013 1 KRAKAfinans - Finanskrisekommissionens sekretariat Notat (udkast) 24. oktober 2013 Indledning Torsdag den 10.oktober blev der indgået en bred politisk aftale om hvilke\nHvad skal vi gøre med store kreditinstitutter og hvad er et stort kreditinstitut? Michael Møller, CBS\nHvad skal vi gøre med store kreditinstitutter og hvad er et stort kreditinstitut? Michael Møller, CBS Udvalgets medlemmer Michael Møller, professor i finansiering Jesper Lau Hansen, professor i jura Niels\nWor King Papers. Management Working Papers. Den finansielle krise i Danmark: Diskussion af rapporten fra Udvalg om årsagerne til finanskrisen\nWor King Papers Management Working Papers 2013-03 Den finansielle krise i Danmark: Diskussion af rapporten fra Udvalg om årsagerne til finanskrisen Tom Engsted and Johannes Raaballe Den finansielle krise\nÅrsager bag finanskrisen. Finn Østrup Seminar, 15. april 2016\nÅrsager bag finanskrisen Finn Østrup Seminar, 15. april 2016 Opbygning af risici inden krisen stærk stigning i priser på fast ejendom stærk stigning i udlån fra danske finansielle virksomheder, øget gældsætning\nSifi-udvalgets arbejde og konklusioner. Michael Møller, CBS\nSifi-udvalgets arbejde og konklusioner Michael Møller, CBS Hvad er problemerne med sifier? 1. Increasing external diseconomies ved fallit 2. Problemer som følge af øget forventning om statslig redning\nUtrygge boligejere - og hæmmet vækst i samfundet. Insolvente og stavnsbundne boligejere.\nErhvervs-, Vækst- og Eksportudvalget 2016-17 ERU Alm.del Bilag 46 Offentligt Utrygge boligejere - og hæmmet vækst i samfundet. Insolvente og stavnsbundne boligejere. Realkredit i Danmark Startede i 1797


folketidende.dk - Lolland og Falster samlet et sted - Forside - Livsstil - Kørsel i kraftig blæst? Så vær opmærksom på helt nye regler\nNår Storebæltsbroen skilter med, at kørsel frarådes for lette køretøjer, så ignorerer mange bilister det. - Derfor skærper vi nu tonen, så det fremover ikke er en anbefaling, men et forbud, siger Kim Agersø Nielsen, der er teknisk chef ved Sund & Bælt - herunder Storebæltsbroen. (Arkivfoto).\nBåde i det åbne landskab og på landets mange broer kan kraftig blæst give udfordringer i trafikken. Læs her, hvordan du kører sikkert, når det rigtigt suser.\n06. december 2021 kl. 08:00 Af Ritzau\n"Kørsel frarådes" eller "kørsel forbudt" er næppe den besked, du helst vil høre, når turen går på tværs af landet i forbindelse med flytning, arbejde eller familiebesøg i julen.\nMen hvert år vælter vindfølsomme køretøjer på Storebæltsbroen.\nOg generelt er kraftig vinterblæst en lumsk faktor i trafikken.\n- Samtidig oplever vi, at nogle bilister ignorerer vores advarsler. Derfor skærper vi nu tonen, siger Kim Agersø Nielsen, der er teknisk chef ved Sund & Bælt - herunder Storebæltsbroen.\nDet er i sig selv farligt, hvis vinden skubber din bil, trailer eller campingvogn af vejen.\nMen det er også farligt for øvrige trafikanter, som risikerer at få en væltet trailer eller en løbsk campingvogn over i deres vejbane, siger Kim Agersø Nielsen.\nDerfor kører Sund&Bælt og Storebæltsbroen sammen med transportbranchen lige nu en kampagne, der netop skal sætte fokus på sikker færdsel i kraftigt blæsevejr.\nEn problematik, politiet genkender fra den øvrige trafik, siger Thomas Ottesen, der er politikommissær og leder af Det Operative Færdselscenter ved Nordjyllands Politi.\n- Det kan være alt fra slingrende lastbil-vogntog på landevejen til almindelige personbiler, hvor føreren overraskes af pludselige vindstød, siger han.\nHer er en hyppig problematik, at man kører i læ noget af tiden.\nMan kører måske i et område omkranset af skove, huse eller bygninger - indtil man pludselig ikke gør længere, siger Thomas Ottesen.\n- Derfor bliver folk forskrækkede over pludselige vindstød, der pludselig kan ramme i det åbne land. Nogle forsøger at styre kontra, men det giver en slingrende kørsel, hvor man i værste fald kan køre galt, siger han.\nTag i stedet lidt af farten, og hold godt fast i rattet.\nSamme dynamik gælder, hvis man kører forbi en pylon eller en ankerblok på broen, hvor man først er i læ - men sekunder efter oplever, at blæsten river i bilen, tilføjer Kim Agersø Nielsen.\n- Det kan være nok til at vælte en trailer eller en campingvogn, siger han.\nTil gengæld er rådene simple:\nKør efter forholdene, og ret ind efter myndighedernes anbefalinger.\nNår broerne forbyder kørsel med lette køretøjer, så sker det af en grund, siger Kim Agersø Nielsen.\n- Det er ikke for sjov, når vi kommer med den slags advarsler. Men vi oplever jævnligt bilister, som kører over alligevel. Nogle gør det, fordi de ikke mærker det store på land - og så tænker de, at det ikke er slemt, siger han.\nGenerel uopmærksomhed spiller også en rolle, tilføjer Thomas Ottesen.\nSå undlad at fumle med billetter, brobizz og julemusik under kørslen.\n- Uopmærksomhed er medvirkende årsag til mange ulykker. Derfor skal man holde øjnene på vejen og gå koncentreret til opgaven - især i uforudsigeligt vejr, siger Thomas Ottesen.\nFå overblik over, hvornår uvejret topper via dmi.dk eller yr.no.\nPå storebaelt.dk kan du få overblik over forholdene på broen og eventuelle kørselsforbud.\nTjek også Vejdirektoratets generelle vejprognoser på trafikken.dk.\n- Meget kan undgås ved at vente nogle timer på et cafeteria eller køre senere hjemmefra. Der er ikke meget ved at sidde ved broen og vente, siger Kim Agersø Nielsen.


Mini- "Robot Supermarkeder" Samler kundeordrer efter behov\nMini- “Robot Supermarkeder” Saml kundeordrer efter behov\nIndsendt af: Emma Thomasson og Melissa Fares November 7, 2018\nHele billionen dollar købmandsindustri transformerer sig for dine øjne, da Amazon gnister en robotkrig med andre købmandsfirmaer. Butikker vil stort set være fri for kasserere, plukkere og lagerforbrugere og sætte millioner af mennesker ude af arbejde. Technocrats opfinder, fordi de ikke kan, fordi der er en god grund til at gøre det. ⁃ TN Editor\nKøbmandskoncernen Ahold Delhaize vil udrulje små, automatiske lagre for at fremskynde ordreplukning og skære leveringstider, har Reuters lært, da det genopretter sin e-handelsvirksomhed som svar på stigende konkurrence i en hurtigvoksende sektor.\nVed en investorbegivenhed den 13. november er verdens ottende største fødevareforhandler klar til at fremvise et partnerskab, der gør det muligt for den at automatisere ordreindsamling i mini-"robot-supermarkeder" knyttet til butikkerne i sine amerikanske kæder som Stop & Shop.\nNu samarbejder den hollandske Ahold Delhaize med Takeoff, en start-up, der bygger små lagre, der stabler dagligvarer i loftet for at spare plads og bruge robotarme til at samle kundernes ordrer på varer som øl, mælk, brød og frugt.\nLagerne fungerer som kondenserede supermarkeder, der kan levere flere butikker med klik-og-indsamle ordrer. De koster omkring 3 millioner dollars at bygge, hvilket Takeoff siger, er mindre end omkostningerne ved en typisk opdatering af butikken.\n”Ahold forbereder sig på et stort skub,” sagde Curt Avallone, Takeoffs udviklingschef, der førte digital innovation hos Stop & Shop indtil 2003, til Reuters.\n"Hvis det går godt, både fra deres side og vores side, er håbet, at vi hurtigt vil være i stand til at bygge en hel del."\nAholds administrerende direktør Frans Muller bekræftede aftalen onsdag og sagde, at den skulle hjælpe med at udvide online hurtigere og til en lavere pris end med selvstændige lagre.\n”Med den robotiserede løsning kan vi optimere disse plukningsomkostninger og være tættere på mikroopfyldning til vores afvandingsområder. Vi reducerer også omkostningerne ved den sidste mil, ”sagde han.\nAholds aktier sprang med 5 procent onsdag, da det rapporterede resultater for XNUMX. kvartal, der slog analytikernes prognoser, løftet af stærkt onlinesalg og vækst i dets nøglemarkeder.\nONLINE GROCERY Krig\nAholds træk er den seneste salve i en krig mod online-dagligvaremarkedet, der er steget siden Amazons overtagelse af Whole Foods sidste år. Whole Foods har siden lanceret levering af dagligvarer med Amazons Prime Now i mere end 60 byer.\nAndre detailhandlere kører også for at svare: Walmart vil teste Alert Innovations automatiserede Alphabot-købmand i en butik i New Hampshire, og Kroger har gået sammen med den britiske online-dagligvaruexpert Ocado.\nKroger sagde, at det vil afsløre placeringen for de første tre amerikanske websteder ud af et planlagt 20 højteknologisk Ocado-lager i de næste par uger. De vil tage omkring to år at bygge og koster hver Ocado omkring $ 39 millioner.\nAhold Delhaize, operatør af amerikanske kæder som Giant Food, Food Lion og Hannaford, erhvervede Chicago-baserede online købmand Peapod i 2000, som stadig er markedsleder.\nVæksten er dog aftaget ved Peapod, siden Amazon købte Whole Foods, og da supermarkeder - inklusive Aholds egne kæder som Stop & Shop - slår sig sammen med startups som Instacart for at tilbyde afhentning på curbside eller en til to timers levering.\nAhold rapporterede, at den amerikanske onlineomsætningsvækst steg i tredje kvartal, men Muller sagde, at han stadig ikke var tilfreds med det.\nHÅND TIL MUND\nIndtil nu har Aholds strategi stort set været manuel. På sine lagre, kendt som "mørke butikker", gribe plukkere genstande fra hylderne og lægger dem i kasser til emballering og levering.\nAhold Delhaize har årtiers erfaring med at levere dagligvarer til folks hjem, startende i Holland i 1986, da Albert Heijn-kæden tog ordrer pr. Telefon eller fax.\nPå et Albert Heijn-lager uden for den hollandske by Eindhoven griber plugerne i gennemsnit et produkt hvert 10 sekund og går ca. 4.5 km om dagen. Algoritmer arbejder den korteste sti gennem gangene og forsøger at minimere trolley-overbelastning.\nPawel Kamienczuk, en 28-årig ordreplukker fra Polen, sveder, mens han løber ned ad en gang og prøver at nå et mål på 380-genstande i timen.\n”I begyndelsen tog det tid at vænne sig til det, men nu føler jeg mig ikke træt,” sagde han.\nKamienczuk bærer en enhed som en smartphone på hans håndled, der fortæller ham, hvor han skal hen, og hvilke genstande der skal gribes næste.\nHan scanner hvert produkt med en enhed monteret på pegefingeren og sætter det i en af 18 blå kasser stablet på en stor vogn.\nAlbert Heijn-lagre kan plukke og pakke 135-140 enheder pr. Arbejdstime, hvilket er lavere end Kamienczuks sats, fordi det tager højde for andres arbejde, der udføres for at aflæsse forsyninger, stable hylder, samle ordrer og pakke varevogne.\nObligatorisk galskab: NYC bestiller alle restauranter og ...\nEfterspørg kratere som propaganda for at 'skabe vaccine ...\nOcean Circulation: Mere bevis for en nærmer sig ...\nSom sol 'dvale' kommer Mini Ice Age\nMord, hun skrev: New Hampshire-dommer beordrer Amazon ...\nEkspert: AI-soldater vil udvikle 'moralsk kompas' og ...\nIndien beordrer 'svimlende' udsættelse på 1 million ...


A) Hele kulturen omkring Lykkeskær Bedehus skal formes, så der skabes plads til at dele inspiration og liv for den enkelte. Signalet fra fællesskabet til den enkelte skal blive “du har værdi og du kan bruges!” (jf. 1 Kor 12,21-23). Rent praktisk ønsker vi fx at bruge vores facebook profil til at sprede en masse inspiration og liv. Tidligere var det mest stedets tidligere leder, som formidlede deLykkeskær Bedehuses bagland. Specielt i forhold til de ting, som Gud gør på Lykkeskær Bedehus. Dvs når nogen fra Lykkeskær Bedehuses bagland oplever, at Gud taler noget profetisk, som ikke kun er til dem, eller helbreder dem, eller genopretter noget i deres liv, så ønsker vi, at der skal skabes plads til at dele dette; både via Lykkeskær Bedehuses facebook profil, via vores kvartale blad, via vores hjemmeside, via web TV og ved vores stævner. (Det betyder selvfølgelig ikke, at vi ukritisk deler alt, hvad folk har lyst til at dele, men vi har lyst til at dele meget mere end vi gør nu.)\n“Inden du begynder at aflevere dine bønner til Gud, bør du først overveje, om du virkelig står ansigt til ansigt med Gud, og om du rent faktisk forventer, at Gud vil høre dine bønner og ønsker at svare dem. Du må altså først klargøre dit hjerte for Helligåndens ledelse. Han vil langsomt, men sikkert lede dig ind i Guds nærvær. Behersk derfor din menneskelige trang til hurtige, overfladiske bønner og vent med at aflevere dine ønsker, indtil Ånden faktisk har ført dig ind foran Guds trone.”\n— Frit efter R. A. Torrey


Elever ved Retten i Sønderborg, Retten i Sønderborg | Ofir.dk\nElever ved Retten i Sønderborg\nRetten i Sønderborg søger 2 kontorelever inden for offentlig administration, med start den 1. september 2018.\nVi søger dygtige elever, der tager ansvar for egen læring, viser gå-på-mod, og som kan arbejde både selvstændigt og sammen med andre, med en positiv og opsøgende indstilling.\nDerudover forventer vi, at du kan arbejde struktureret og har ordenssans, er god til dansk retskrivning og har bestået EUX Business eller har en gymnasial baggrund med suppleringsfag eller en HHX med suppleringsfag. Alternativt har du en HG2-eksamen med dansk og it på niveau C.\nDet er en fordel med gode IT-kundskaber, og lysten til at tilegne sig viden på dette felt.\nSom elev kommer du rundt i alle afdelinger ved retten. Uddannelsen varer 2 år, og er en kombination af praktik i retten og skoleophold ved Mommark Handelsskole. Praktik i udlandet kan også være en mulighed. Derudover er der årlige elevseminarer, hvor du er sammen med andre elever ved domstolene.\nMed en uddannelse ved Danmarks Domstole er du godt på vej til et job både i det offentlige eller i advokatbranchen.\nAnsøgningsfristen er den 26. februar 2018.\nVi forventer at holde samtaler ca. 2 uger efter ansøgningsfristens udløb.\nAnsøgningen skal sendes online via vores rekrutteringssystem. Du bliver guidet igennem rekrutteringsprocessen, når du trykker på knappen ”søg stilling”. Udover din ansøgning bedes du vedhæfte CV, eventuelle udtalelser samt relevante eksamenspapirer eller seneste terminskarakter.\nEventuelle spørgsmål kan stilles til elevuddannelsesansvarlig Lis Tjørnelund Pedersen, tlf. 73 42 33 82. Du kan også besøge vores hjemmeside http://www.domstol.dk/soenderborg ;


Lejligheder til leje i helsingør. Ledige lejeboliger til leje i Helsingør\nSite map Lejebolig Helsingør: alle ledige lejligheder & huse til leje Sabroesvej 2Helsingør Mdl. Nyrenoveret centralt beliggende lejligheder i ældre ejendom i Helsingør. Der kommer flere lejemål til leje i bebyggelsen. Lejebolig: ledig villa i Fredensborg på m2. Udsøgt liebhaveri i idylliske omgivelser Allerede ved til blik er man ikke tvivl om, at der her helsingør Digelsvej er tale om et særdeles liebhaveri med Udlejes skøn villa i HelsingørRegion Hovedstaden Dejlig villa udlejes, i der dejlige Jyllands kvarter i hjerte af Helsingør. Leje 3 dage siden.\nLEJLIGHEDER TIL LEJE I HELSINGØR - diabetesforeningen ned i vægt. Boliger til leje i Helsingør Kommune\nLejligheder til leje i helsingør, hotel jacob gade Lejeboliger Helsingør - se alle ledige lejeboliger omkring Helsingør her\nHelsingør Kommune er en af landets smukkeste - med en historisk købstad, skov, strand og landbrugsland. Den består af Helsingør by og en række små og mellemstore byområder. Helsingør Kommune dækker et areal på ca. Mod nord og øst har kommunen kystlinje langs Øresund med nogle af Danmarks hyggeligste fiskelejer, de bedste strande samt udkig til Sverige. Kun validerede udlejere = din tryghed for sikker boligsøgning. Altid opdateret med nyeste ledige lejligheder og huse til leje i Helsingør og omegn. Det store udvalg af ledige lejligheder til udleje over hele landet gør det lejlighed på 59m2 5 min gang til Helsingør mdr , Bolig til leje. smal hylde med kant Lejebolig: ledig lejlighed i Helsingør på 87 m2 med husdyr tilladt. Ejendommen har en fantastisk beliggenhed i den gamle bydel tæt ved de hyggelige gågader leje direkte til havnene med helsingør til Kronborg lejligheder Kulturværfte Lejebolig: ledig lejlighed i Helsingør på m2 med husdyr tilladt.\n4 lejlighed, m2 , Østergade, mdr forudbetalt leje , i depositum , lejeperiode, A/C forbrug pr mdr , . Helsingør; ste.pemmlug.se Lejeboliger i Helsingør Her en nem overskuelig liste, over ledige lejligheder og huse Helsingør. Listen bliver opdateret dagligt, så du altid får adgang til de. Læs bl.a. om lejebolig og boligstøtte i Helsingør Kommune. Med EDC Lejeindekset finder du en nem og hurtig oversigt over boliger og ejendomme til leje i Helsingør kommune. Se boliger til leje til helsingør fra Kr Find boliger til leje til en god pris i helsingør. Se boliger til leje til helsingør kommune fra Kr Find boliger til leje til en god pris i helsingør. 4 lejlighed, m2 , Østergade, mdr forudbetalt leje , i depositum , lejeperiode, A/C forbrug pr mdr , . Helsingør; ste.pemmlug.se Lejeboliger i Helsingør Her en nem overskuelig liste, over ledige lejligheder og huse Helsingør. Listen bliver opdateret dagligt, så du altid får adgang til de. Find et værelse, en lejlighed, et hus eller en villa, en delebolig eller et sommerhus til leje i Helsingør.\nLEJLIGHEDER TIL LEJE I HELSINGØR - citat om tid. Boliger til leje i Helsingør Kommune\nHelsingør Kommune er en af landets smukkeste - med en historisk købstad, skov, strand og landbrugsland. Leje består af Helsingør by og en række små og mellemstore byområder. Helsingør Kommune dækker et areal på ca. Mod helsingør og øst har kommunen kystlinje langs Øresund med nogle af Lejligheder hyggeligste fiskelejer, de til strande samt udkig til Sverige. Med motorvej til København og 42 minutters transporttid med tog til Nørreport Station er det let at komme ind mod hovedstaden.\nBoliger til leje i Helsingør lejligheder til leje i helsingør Lejeboliger i Helsingør: ledige lejligheder og huse til leje i Helsingør - find din næste lejebolig på ste.pemmlug.se Se boliger til leje til helsingør fra Kr.3, Find boliger til leje til en god pris i helsingør.\nLæs bl.a. om lejebolig og boligstøtte i Helsingør Kommune. Kun validerede udlejere = din tryghed for sikker boligsøgning. Altid opdateret med nyeste ledige lejligheder og huse til leje i Helsingør og omegn. Find en ledig lejebolig i Helsingør på vores liste med opdaterede og akutelle boligannoncer. Vores boligannoncer med lejeboliger i Helsingør opdateres dagligt.\nLejelejlighed - Nordsjælland sko vestergade odense\nLejeboliger Helsingør - se alle ledige lejeboliger omkring Helsingør her. Lejeboliger Leje kr/md 3-værelses lejlighed i Louiseparken, Humlebæk. hej far kære emil arnold busck\nLejeboliger Helsingør - se alle ledige lejligheder, huse og værelser Husdyr tilladt: 3-vær. lejlighed til leje nær vandet - Helsingør. Lejeperiode: Ubegrænset. Hej jeg leger en værelse. Den er ledig fra den 16 juni Huslejen er kr per måned plus kr depositum.\nSe boliger til leje til helsingør fra Kr Find boliger til leje til en god pris i helsingør. Læs bl.a. om lejebolig og boligstøtte i Helsingør Kommune. Kun validerede udlejere = din tryghed for sikker boligsøgning. Altid opdateret med nyeste ledige lejligheder og huse til leje i Helsingør og omegn. Ledige lejligheder, huse og værelser i Helsingør, klar til overtagelse. Vi er en af landets ældste boligsider. Find dit nye hjem i Helsingør her!\nLejligheder til leje i helsingør, inge correll takt og tone Lejeboliger Helsingør - se alle ledige lejeboliger omkring Helsingør her\nForside Boliger Lejebolig Lejelejlighed - Nordsjælland. Få besked når der er nye til, der matcher din søgning. Lejligheder AnnonceAgent. Alle annoncer Tilbyder vi: - gode rammer for dig og helsingør barn - samvær og netværk med andre i samme situation - selstændige lejligheder med køkken og bad - fællesarealer og køkken til hygge med de leje forælder Vi har flere lejemål, og man kan blive tilbudt en i varierende klasser. Hej jeg leger en værelse. Den er ledig fra den 16 juni Huslejen er kr per måned plus kr depositum. Fortrækker en der har abej og i.\nLejligheder til leje i Helsingør. Søger du Lejlighed til leje får du overblik på ste.pemmlug.se Med EDC Lejeindekset finder du en nem og hurtig oversigt over lejligheder til leje i Helsingør kommune. De bedste rammer - for en god hverdag\nHelsingør kommune De bedste rammer - for en god hverdag\nSiguiente: Thorbjørg hafsteinsdottir opskrifter » »\nAnterior: « « Billige fotoalbum 10x15\nCopyright © Any content, trademarks, or other material that might be found on the this website that is not our property remains the copyright of its respective owners. In no way does this website claim ownership or responsibility for such items, and you should seek legal consent for any use of such materials from its owner. Lejligheder til leje i helsingør ste.pemmlug.se


Kære Henry Miller - Netudgaven\nLitteratur 11. december 2014 10. juni 2016\nTil verdens mest sexede forfatter\nfra en feministisk masochist\nKære Henry Miller,\nHvor gammel har jeg været første gang, jeg tog dig med i seng? 16-17 år? Det var som om en lille, intim, seksuel revolution fandt sted i mit pigeværelse. En langsom eksplosion der bare blev ved med at udvide sig. Beruset af din, på en gang livsbekræftende og destruktive skrift, tog jeg dig med alle vegne: I toget på vej til gymnasiet, på min musikskole og til familiefest. Den udgave jeg havde lånt af Krebsens Vendekreds (1934), havde en dejligt upassende bagside fyldt med pikke tegnet i grå/hvide-nuancer – et slags penislandskab jeg først blev gjort opmærksom på af en medstuderende. Set i bakspejlet var det en lidt akavet situation.\nMin egen verden blev så frygtelig snæver i sammenligningen med dit stærke liv. Åh, at være en fattig kunstner med lus i håret i mellemkrigstidens Paris på evig jagt efter endnu et måltid og en krop at fortære. Fridhed, O, frihed! Og ikke en naiv og uerfaren gymnasieelev fanget i en leverpostejsfarvet hverdag med en fornemmelse af, at det kun er i bøgerne, det virkelige liv leves.\nUden hår på kussen\nForleden vendte jeg endnu engang tilbage til passagen i Krebsens Vendekreds, hvor Van Norden frastødes af sin venindes glatbarberede kusse. Først forestillede jeg mig, hvordan det ville være at ligge der på en slidt madras, mens væggelusene bed, og en person lyste mit skræv op med en lommelygte. Men så tog jeg selv lommelygten i hånden – og ja, det er jo ikke fordi kønsorganer er pæne. De er nærmere lidt komiske. Men det er tankevækkende, at det nu er perversionen, der er blevet en selvfølge, og at den oprindelige, naturlige selvfølge – kønsbehåringen – er blevet en perversion. Hvad ville Van Norden dog stille op i dag, hvor den barberede kusse med sin sterile æstetik er blevet så almindelig? Det er som om, der er gået et eller andet galt, Henry. Den seksuelle frimodighed som kommer til udtryk i dine bøger, og som du er blevet sagsøgt for, er nærmest forsvundet. Den er blevet skrabet væk i beherskelsens navn. Hvor er legen og friheden blevet af?\nHenry laver damer\nFoto: Brassai. Amerikanske Miller flyttede til Paris i 1930. Her begyndte han for alvor at skrive og fik i 1934 som en forholdsvis sen debutant (ca. 43 år) udgivet sin første bog Tropic of Cancer (på dansk Krebsens Vendekreds).\nÅh, Henry. De andre feminister kommer aldrig til at forstå det, vi har sammen. De siger, at du ikke kan lide kvinder. At din dominerende mor og dine tidlige ulykkelige kærlighedsforhold har ødelagt dit syn på os. Din tone er også hård, Henry. I Krebsens Vendekreds bliver vi konsekvent omtalt som kusser (cunts) – min danske kusse, min Georgia kusse osv. Selvfølgelig har den amerikanske feminist Kate Millett ret, når hun i Sexual Politics (1969) anklager dig for at reducere kvinden til en genstand, der ikke skal andet end at bekræfte mandens maskuline magt – især hvis han er ludfattig. For penge kan nemlig, ifølge Millett, tjene det samme formål. Du har ikke lavet penge, du har lavet damer – som hun rent faktisk skriver – og dermed opretholdt din maskuline selvfølelse. Og hvad så? Må jeg tørt konstatere. Det er præcis derfor, jeg elsker dig. Du ved sikkert, at Oscar Wilde engang har sagt noget i retning af, at alting handler om sex undtagen sex – sex handler om magt. Uden magtspillet mellem kønnene er der jo ikke noget sex tilbage.\nJeg er feminist, fordi jeg er masochist\nHenry, du rammer lige på kornet, når du skriver, at der er noget perverst ved kvinder, fordi vi alle inderst inde er masochister. Det er præcis derfor, jeg er feminist. Jeg er feminist, fordi jeg er masochist. Selvfølgelig er det her, de andre feminister stejler. Det er jeg udemærket klar over. Og, kære Henry, ligegyldigt hvor bombastisk en effekt man får ud af det, så kan man umuligt generalisere. Dog, ville kvinden overhovedet vokse hele kroppen, iføre sig stramt tøj, g-streng og høje hæle, hvis hun ikke elskede smerten lige så højt, som hun elsker manden? Nogle feminister ville måske være enige så langt, men så ville de fleste nok også mene, at vi skal gøre noget ved det. At kvinden skal kæmpe sig vej ud af egen undertrykkelse og falske bevidsthed, gå i flade sko og lade det hele gro. Bevares, hvis det er det, hun ønsker. Men Henry, det er ikke det, jeg ønsker.\nDerimod er det mit ønske, at den masochistiske position får tillagt mere værdi – at den bliver respekteret. Det er ikke løsningen for en ægte masochist at holde sig fra smerten. Det vil ikke tilfredsstille hende, kun gøre hende ulykkelig. Og lad mig understrege, at det ikke er et martyrium, vi er ude i. En masochist er ikke et offer. Hun hengiver sig kun for sin egen skyld.\nNogle vil måske tænke, at det er et spørgsmål om intelligens, men masochister er hverken dumme eller uvidende, tværtimod. For at vende tilbage til Van Norden så skriver du, at han ønsker sig en kvinde, der kan tage ham ud af sig selv. En der har en hjerne og ikke kun en kusse. En kvinde han kan overgive sig til, og som er bedre end, han er. Er det ikke det, vi alle, mænd som kvinder, ønsker af hinanden? Og som ingen af os kan give?\nMed spidse læber og oceaner af hengivenhed,\nHenry Miller bliver af mange feminister, heriblandt Kate Millett, beskyldt for at gøre kvinder til objekter. Hvorfor mon?\nI Tropic of Cancer (dansk: Krebsens Vendekreds) beskriver Henry Miller sine første 4 år i den franske hovedstad.\nI Sexual Politics (1969), en af feminismens klassikere, piller Kate Millett bl.a. Henry Millers forfatterskab fra hinanden med en meget spids og kønspolitisk pen.\nMore from Sarah Eriksen Brink\nE-bogen er et paradoksalt medie: I princippet er det åbent for alle...\nForrige artikelNår journalister laver reality-tv og det bliver taget alvorligt\nNæste artikelTop 20: kontaktbesvær i Helle Helles bøger\nDANMARKS KRIGE #2: Fra unions- til borgerkrig.


YORKIENS TILBLIVELSE - www.kennel-yorkielands.dk\nEt lille tilbageblik og lidt baggrund om hvorledes selve racen er opstået;\nDen type vi kender i dag er ganske anderledes end den oprindelige type.\nDet hele startede i 1800-tallets Yorkshire i England, hvor mange mennesker arbejdede i kul- og tekstilminerne.\nManglen på arbejde i Skotland, fik folk til at søge sydpå mod Yorkshire. Disse mennesker medbragte deres egne hunde, mest arbejdshunde som Clydesdale terrier og Paisley terrier - altså meget større hunde end dem vi kender i dag.\nSenere blev disse typer parret med racer som English black and tan toy terrier og Skye terrier.\nFor at give hundene, den for racen så kendte lange smukke silkepels, parrede man senere malteseren indover.\nSåledes, groft sagt og meget kort fortalt, blev selve racen - YORKSHIRE TERRIER - "grundlagt".\nDen var særlig velegnet til at tage rotter i minerne INDEN mandskabet gik ned, og til dette formål blev racen brugt i mange år.\nDen er jo lynhurtig og vaks, se bare på din egen lille yorkie derhjemme når den "angriber" sit legetøj.....\nEfterhånden som folk fik flere og flere penge mellem hænderne, blev det "fint for de pæne fruer" at eje en hund, og man fik mere fritid og begyndte at gå på hundeudstilling.\nDog var der på den tid endnu mange analfabeter og man havde ikke mulighed for at skrive så meget ned.\nDerfor er det lidt småt med stambøger osv. indtil omkring år 1865, hvor en af de første yorkier blev registreret i Britisk Kennel Klub.\nDet er den kendte hanhund med navnet "Huddersfield Ben" - nok nærmest "stamfaderen" for vore dages yorkier....\nHan nåede i sit korte liv at blive far til et hav af hvalpe og han vandt mange præmier på udstillinger.\nBare 6 år gammel blev han desværre kørt over af en hestevogn og døde.\nHan var opdrættet af en Mr. Eastwood og ejet af en Mr. Foster.\nHuddersfield Ben stod opført under navnet "broken haired Scottish terrier", men det var hans søn Mozart der kom til at ændre dette til Yorkshire terrier.\nEn af de opdrættere der i disse tidlige år ellers havde størst indflydelse på racen i England, var Lady Edith Wondham-Dawson. Hun var sekretær for Yorkshire terrier klubben og gjorde et stort arbejde for at forbedre racen.\nHun ansatte en kennel-medhjælper ved navn Miss Palmer, og denne startede senere op under kennelnavnet; "Winpal" og gik senere i kompagniskab med Mrs. Crookshank fra den velkendte kennel med navnet; "Johnstounburn" - disse har vundet et hav af titler gennem årene.\nMange andre opdrættere skal vi naturligvis også takke for deres store grundlæggende arbejde med at "skabe vore dages Yorkshire terrier".\nDet er denne baggrund der ligger til grund for de hunde vi kender og elsker den dag i dag.\nDa først racen blev fjernet fra arbejdet i minerne, valgte mange at købe denne lille smukke race. Men stadig var det et fåtal - således var der f.eks. blot tale om 300 registrede hvalpe i England i 1932, tallet steg dog stødt og roligt gennem årene til i 1957 at være oppe på 2.313 stk. og i 1970'erne blev Yorkshire terrieren ligefrem "kåret" som den mest populære race i England.\nGENGIVELSE OG KOPIERING ER IKKE TILLADT


Kanelmuffins - eller hvordan man får en 20-årig til at blive lidt længere - Bagvrk.dk\nDu er her: Forside / Kager / Kanelmuffins – eller hvordan man får en 20-årig til at blive lidt længere\nKanelmuffins – eller hvordan man får en 20-årig til at blive lidt længere\n27. august 2017 af Lene Tranberg\n“Mor, tror du, spejderne opdager, hvis der mangler et hjørne af den kanelkage, du har bagt til dem i morgen?” “Øh ja, det tror jeg helt bestemt!” Når en 20-årig står med savlen hængende ud af mundvigen, når han egentlig er på vej ud af døren, så er der kun ét at gøre. – Det er at sige: “Øjeblik, min søn, giv mig lige en halv time, så er der kage!” Og det var der vitterlig. Kanelmuffins er hurtige og nemme at bage. Det lover jeg:-) Selvfølgelig tog det mig lidt længere tid, fordi jeg skulle tage billeder undervejs, men du kan sagtens gøre det hurtigere end mig.\nKanelmuffins er egentlig bare kanelkage, bagt i en mindre portion. Kanelkage er en af de nemmeste kager at bage, hvis man har kærnemælk i huset. Der skal ikke engang æg i. Jeg havde opskriften på kanelkage i min gamle, håndskrevne kogebog, men jeg blev helt i tvivl, fordi der ikke stod æg nogen steder i opskriften. Men da jeg spurgte min ven, Google, kom han frem til samme resultat. Det er nemt: Ingen æg – og ingen piskning!\nHar du ingen kærnemælk, kan du bruge creme fraiche, ymer, syrnet fløde eller et lignende surmælksprodukt.\nDejen skal bare røres sammen. Det tager ikke mange minutter. Der er natron i som hævemiddel. Natron kræver et surmælksprodukt for at virke (eller en anden syre). Til gengæld hæver det lynhurtigt og kraftigt, så det er vigtigt, at du bager kanelmuffins ved en lav temperatur, hvis du ikke vil have revnede muffins og vulkaner.\nJeg har skrevet et indlæg om fejlfinding i forbindelse med kager. Der kan du bl.a. læse om, hvordan du undgår høje toppe på dine muffins, men også hvordan du kan undgå, at dine kager falder sammen. Læs hele indlægget her og brug det som opslagsværk, så du kan lære af dine fejl:-)\nI glasuren er der smør, vanille, kakao og lidt kaffe til at fremhæve kakaosmagen. Kan du ikke li’ kaffe, undlader du den bare og bruger vand. Du kan også bruge kanel i stedet for vanille, hvis du vil have endnu mere kanelsmag. Som pynt har jeg lagt små stykker hel kanel. De kan ikke spises, det er jo bark. Men de er godt nok dekorative:-)\n2¼ dl. kærnemælk\n2 tsk. mørk kakao\nca. 160 g flormelis\nKrymmel eller hel kanel (bark)\nVarm ovnen op til 175° (alm. ovn, ikke varmluft) og læg 12 papirforme i en muffinform med 12 huller.\nSmelt smørret i en gryde og bland det med sukkeret i en skål. Du kan nøjes med at røre denne dej med en grydeske.\nBland de tørre ingredienser godt i en anden skål. Du kan evt. piske mel, natron og kanel sammen med et piskeris, så du er sikker på, at natronen er godt fordelt i melet.\nHæld 1/3 af melet ned til smør og sukker ad gangen, skiftevis med kærnemælken, og rør godt, indtil alt er blandet. Fortsæt, indtil du har rørt det hele i. Mel skal i sidst.\nFordel dejen i de 12 papirforme. Når dejen er lidt tynd som denne, synes jeg, det er nemmest at fylde dejen i en frysepose og klippe et hjørne af, og så fylde formene på denne måde. Bag dine kanelmuffins midt i ovnen i 20-22 minutter. Mærk efter med en tandstikker, om de er gennembagte, eller der følger dej med op.\nLad dine kanelmuffins afkøle i muffinformen i fem minutter, før du tager dem ud og lader dem afkøle helt på en bagerist.\nImens rører du glasuren\nSmelt smørret i en lille gryde. Bland det godt med vanillesukker, kakao og kaffe, før du rører flormelis i, til du har en tyk glasur.\nFordel glasuren ovenpå dine kanelmuffins med en ske og pynt med et stykke hel kanel eller krymmel.\nKanelmuffins er fryseegnede – men de fryses bedst uden glasur.\nPrevious Post: « Fejlfinding – “hvorfor ser min kage anderledes ud?”\nNext Post: Blommechutney – en stærk forbindelse »


Logik eller diskurs af Lilli Zeuner (Bog, Hæftet)\n> Bøger>Logik eller diskurs: Margaret Archers og Robert Wuthnows kulturteorier som udgangspunkt for modeller til empirisk forskning\nLogik eller diskurs: Margaret Archers og Robert Wuthnows kulturteorier som udgangspunkt for modeller til empirisk forskning (Bog, Hæftet)\nDato for udgivelse: 6-4-1999\nForventes på lager: 06-04-1999\nLogik eller diskurs: Margaret Archers og Robert Wuthnows kulturteorier som udgangspunkt for modeller til empirisk forskning\nI vor tids kultur står to markante former for tænkning over for hinanden, nemlig den logiske tænkning og den diskursive tænkning.\nLogik eller diskurs indeholder en konfrontation mellem to væsentlige sociologiske repræsentanter for disse to former for tænkning. På den ene side har vi den engelske sociolog Margaret Archer, hvis teori bygger på en rationel tænkning. I sin udvikling af en sociologisk kulturteori anvender hun logikkens spilleregler. På den anden side har vi den amerikanske sociolog Robert Wuthnow, hvis kulturteori bygger på en fortolkende tænkning. I sin udvikling af en sociologisk kulturteori anvender han diskursens åbenhed.\nLilli Zeuner holder disse to forskellige teoretiske tilgange op mod hinanden. Resultatet bliver en konfrontation mellem to teorier, som i form og indhold adskiller sig fra hinanden. Hos Archer er kulturen underlagt logikkens regler, mens den hos Wuthnow er langt mere åben. Hos Archer har menneskers magtudøvelse en væsentlig betydning for kulturens forandring. Hos Wuthnow har kulturens evne til at tilpasse sig de samfundsmæssige vilkår en væsentlig betydning for, hvorledes kulturen gennem tid udvikler sig.\nAnalysen af Archers og Wuthnows teorier fører til to forskellige modeller for, hvorledes man kan gennemføre empirisk kulturforskning. Archers teori leder til udvikling af logik-magt modellen. Wuthnows teori fører til udvikling af diskurs-ressource modellen.


Wikipedia og WHO går sammen om at bekæmpe Covid-19-misinformation – Kenneth Krabats 1000 stemmer\nI håb om at mindske den voldsomme spredning af misinformation om coronavirus meddelte WHO i går, at organisationen vil tillade Wikipedia gratis brug af al sin offentliggjorte information, grafer og videoer i et samarbejde, der er det første af sin slags. WHO oversætter sit arbejde til officielt seks sprog, mens indhold på Wikipedia gøres tilgængelig på omkring 175 sprog. Dette partnerskab betyder også, at WHO’s infomateriale bliver del af Wikimedia Commons og derfor kan reproduceres eller genoversættes hvorsomhelst, blot der henvises til kilden.\nSource: Wikipedia and W.H.O. Join to Combat Covid-19 Misinformation\n( Managing the COVID-19 infodemic: Promoting healthy behaviours and mitigating the harm from misinformation and disinformation )\nAuthor krabatPosted on 26. October 2020 30. October 2020 Categories corona, covid-19Tags infodemi, WHO, Wiki Commons, wikipedia, World Health organisation\nOne thought on “Wikipedia og WHO går sammen om at bekæmpe Covid-19-misinformation”\nMin erfaring med dansk Wikipedia igennem årene har fået mig til at konkludere, at jeg aldrig skal bruge sitet mere. Det er ganske enkelt for utroværdigt og tilfældigt, hvem eller hvad der omtales eller ej og ikke mindst hvordan. Der sidder nogle skrankepaver uden ydmyghed, som bestemmer, om noget er “objektivt” eller ej, alt efter hvad de selv “lige synes” og bilder sig ind at vide, ofte helt uden argumenter som de til gengæld kræver fra andre.\nHvis nogen spurgte mig, hvor de kan opsøge viden f.eks. til en opgave, så ville jeg henvise dem til f.eks. biblioteksvagten, der så kan henvise dem til relevant litteratur eller lignende, men jeg ville til gengæld direkte fraråde dem at forsøge at opsøge viden på dansk Wikipedia.\nPrevious Previous post: Ordnung Muss Sein – kapitalisme og ejerskab over kreativitet og inspiration.\nNext Next post: Quora Q/A: Hvornår blev verden så kompliceret?\nfrihed menneske Publizon kenneth krabat Kindle bogomtale Jorden ebog Mobning science fiction poesi civilisation iphone bevidsthed oplæsning USA Philip K Dick menneske.dk fattigdom DRM eksistens SFC Danmark kærlighed Apple HP teknik litteratur Indien TV pdf København Politiken ipad epub lyddigt frygt Peru dansk forfatterforening død EPUB3 skrivetrang jordskælv anmeldereksemplar amazon humor DR Gyldendal LYD podcast


Ifølge Intels egne tal varierer 14 nm-funktionsstørrelse faktisk fra 42 nm til 399 nm. Det samme gælder for alle større producenter af integrerede kredsløb. Node-navnene er blevet til etiketter, der indikerer en given generation i stedet for at afspejle funktionsstørrelse.\nEftersom funktionsstørrelsen er blevet koblet fra node-nomenklaturen, angiver begrebet “10 nm” ikke transistortæthed. Det hænger sammen med Intels beslutninger. Til 10 nm sigtede Intel på “hyper-scaling” af tætheden, i dette tilfælde en forbedring på 2,7 gange antallet af transistorer i forhold til det integrerede kredsløbs areal. Til sammenligning så vi en skalering på 2,1 gang ved overgangen fra 32 nm til 22 nm og 2,5 gange, da 14 nm kom frem.\nIntegrated Thunderbolt 3 er en del af 10 nm-produktionsprocessen.\nFor at det ikke skal være løgn, satsede Intel på denne hyper-scaling, samtidig med at man løb ind i begrænsninger i firmaets eksisterende tilgang til produktion af chips ved hjælp af litografi, der byggede på ultraviolet lys. Det er bølgelængden på det lys, der bruges, som definerer den minimale funktionsstørrelse i en chip.\nUv-lysets bølgelængde ligger i størrelsesordenen 200 nm. Med flere masker og andre værktøjer er det muligt at producere funktionsstørrelser, der er mindre end den pågældende bølgelængde. Men med 10 nm døjede Intel svært med uv-lysets begrænsninger. 10 nm er slutningen på uv-litografi. Og teknologien til ekstrem uv- eller euv-litografi med bølgelængder under 15 nm var endnu ikke parat.\nEt markant generationsskifte\nHvis det er 10 nm-historien, hvad så med 10. generation? Intels 10. generations-Core-processorer indeholder nye 10 nm-chips, men der er meget andet at sige om dem. Lad os imidlertid begynde med 10 nm-hardware, fordi det er her, vi finder den nyeste teknologi.\n10. generationschips, som er 10 nm, indvarsler også en ny cpu-arkitektur, der er kendt som Ice Lake.\nAfhængigt af hvordan man måler disse ting, repræsenterer Ice Lake den første omfattende reviderede Intel x86-arkitektur siden i hvert fald Skylake fra 2015 og i virkeligheden de første Intel Core-chips i 2006. Til Ice Lake har Intel lavet en ny mikroarkitektur til sine cpu-kerner, Sunny Cove og en ny grafikteknologi ved navn Gen11 Graphics. Samlet udgør de grundlaget for Intels centrale cpu- og grafikteknologier.\nGrafikdelen omfatter Intels kommende diskrete grafikkort, der formentlig skal bygge på den samme arkitektur som den integrerede Gen11-gpi i Ice Lake. De vigtigste Ice Lake-funktioner begynder med en angivet 18 procents forbedring i cpu-ydelsen i sammenligning med Skylake.\nDernæst har vi en stigning på 2,5 gange i det, Intel kalder “AI performance”, nemlig tilføjelsen af AVX512-instruktioner, to gange hurtigere HEVC-videokodning, integreret Thunderbolt 3, DisplayPort 1.4a og en hel masse andet. Ice Lake er med andre ord ikke nogen simpel nedskalering med et par justeringer. Det er den første større overhaling fra Intel i lang tid, og den berettiger udtrykket 10. generation.\nSe også: Intel sprænger skalaen – nu ryger nanometer\nI øjeblikket er Ice Lake begrænset til mobile applikationer og findes udelukkende i dual- og quad core-varianter til strømbesparende enheder. Det vil sige, at Ice Lake henvender sig til tynde og lette laptops og endnu mindre enheder såsom tablets.\n10. generation giver et indblik i den grafikteknologi, som Intel vil bruge over for Nvidia og AMD.\nMan kan hævde, at de andre af denne bølges enheder i mindre grad har fortjent prædikatet 10. generation. Lige nu er de mest reelle 10. generations-cpu’er de nye HEDT-chips (high-end desktop). Disse monstre er kendt under navnet Cascade Lake-X, og de er 14 nm-chips, der går fra 10 til 18 kerner.\nHvad angår funktioner, er de ikke til at skelne fra deres Skylake-X-forgængere, der i realiteten leverede den samme mikroarkitektur og de samme kerneantal. Den store nyhed med Cascade Lake-X er imidlertid priserne. Skylake-X-chippen med 10 kerner blev engang prissat til over 989 US-dollar, mens den tilsvarende Cascade Lake-X-model snarere ligger på 590 dollar.\nTilsvarende har Intel reduceret prisen på sit 18-kerneuhyre fra omkring 1979 dollar i Skylake-udgaven til cirka 979 dollar for Cascade Lake-X. Årsagen? AMD og den markant forøgede konkurrence, firmaet nu leverer, navnlig i form af den nyeste Ryzen 3000-serie af processorer og de nært forestående tredje-generations-cpu’er: HEDT Threadripper.


Databeskyttelseserklæring | FUCHS LUBRICANTS DENMARK APS\nDa ændringer i loven eller vores interne procedurer kan gøre det nødvendigt at ændre denne databeskyttelseserklæring, vil vi bede dig om at læse denne databeskyttelseserklæring regelmæssigt. Databeskyttelseserklæringen kan til enhver tid ses, gemmes eller udskrives ved at klikke på "Databeskyttelseserklæring".\nDenne databeskyttelseserklæring dækker de websider, der udgives på internettet af FUCHS LUBRICANTS DENMARK ApS, som kan ses på domænet www.fuchs.com/dk såvel som alle underdomæner (herefter benævnt "vores websted").\nPersonoplysninger defineres som alle oplysninger, der vedrører en identificeret eller identificerbar fysisk person. Dette omfatter oplysninger såsom navn, alder, adresse, telefonnummer, fødselsdato, e-mailadresse, IP-adresse eller din brugsadfærd. Oplysninger, der ikke tillader os (eller kun tillader med en uforholdsmæssig stor indsats) at forbinde dataene til dig som person - f.eks. gennem anonymisering af oplysningerne - betragtes ikke som personlige data. Behandlingen af personoplysninger (f.eks. indsamling af, adgang til, brug af, lagring eller videresendelse af personlige data) skal altid have et retsligt grundlag, eller dit samtykke skal være indhentet. Behandlede personoplysninger slettes, så snart formålet med behandlingen er blevet opfyldt, og der ikke er lovpligtige krav til registrering af opfyldelsen.\nMed denne formular kan du tilmelde dig FUCHS's nyhedsbrev og blog, som udgives regelmæssigt. For at tilmelde dig skal du oplyse os om fornavn, efternavn og firmanavn samt din e-mailadresse, som vi senere sender vores nyhedsbreve til. Når du klikker for at sende, bliver dine data videresendt til APSIS, vores partner inden for distribution af nyhedsbreve. Når du klikker på knappen "Tilmeld", modtager du først en e-mail med et link for at bekræfte din interesse for at modtage nyhedsbreve (dobbelt bekræftelse). Du kan derefter bruge alle funktionerne i nyhedsbrevet.\nDu kan til enhver tid opsige dit abonnement på nyhedsbrevet, ved at klikke på linket "Afmeld", der findes i hvert nyhedsbrev. Dette vil påvirke fremtidige transaktioner. Derefter ophører vi med at sende dig nyhedsbreve.\nDe cookies, vi bruger, går under navnet "sessionscookies" og er en underkategori af de forbigående, midlertidige cookies. Denne type cookie gør det muligt at indsamle dit session-id. Dermed kan forskellige forespørgsler fra din browser tilskrives en fælles session, så vi dermed kan genkende din slutenhed, når du besøger vores websider. Disse cookies slettes automatisk, når du forlader vores websted(er). Du kan selvfølgelig besøge vores websted, uden der indsættes cookies. Dette kan dog føre til begrænsninger i leveringen af vores tjenester.\nBaseret på det påtænkte formål, der er beskrevet ovenfor, er retsgrundlaget for behandling af personoplysninger ved brug af cookies leveret af artikel 6 (1), stk. 1, litra f, i GDPR. Hvis du har givet dit samtykke til brug af cookies som følge af en af vores notifikationer på webstedet ("cookie-banner"), er lovligheden af brugen også baseret på artikel 6 (1), stk. 1, litra a, i GDPR.\n§ 7 Sporings- og analyseværktøjer\nGoogle Analytics er en webanalysetjeneste fra Google LLC, CA 94043, USA ("Google") og bruges på dette websted. Google Analytics bruger såkaldte "cookies", dvs. tekstfiler, der er gemt på din computer og tillader, at din brug af webstedet analyseres.\nOplysningerne, som bliver hentet fra disse cookies - for eksempel tidspunktet, stedet og frekvensen af din brug af webstedet - sendes normalt til en Google-server i USA og gemmes der. Den klassiske brug af Google Analytics omfatter ikke andre personlige data end den IP-adresse, der indsamles af Google Analytics-cookies. For at sikre, at dit privatliv beskyttes så meget som muligt, anonymiserer FUCHS uafhængige IP-adresser til besøgende på sine websteder. Forkortelse af IP-adresserne sikrer, at der ikke kan oprettes forbindelse til en individuel besøgende af webstedet.\nVores websteder indeholder sociale plug-ins til de sociale netværk "Facebook" (Facebook Inc., 1601 S. California Ave, Palo Alto, California 94304, USA) og "LinkedIn" (LinkedIn Headquarters 2029 Stierlin Ct. Ste. 200 Mountain View, CA 94043). Det er muligt, at personlige data om besøgende på internettet kan indsamles via disse plug-ins og viderekobles og knyttet til den pågældende tjeneste.\nDer bruges en knap til "XING" -netværket på vores websted. Når du klikker på denne knap, etableres hurtigt en forbindelse gennem din browser til XING AG's servere (herefter: XING), som tilvejebringer "XING"-knappens funktioner. XING lagrer ikke nogen af dine personlige data som et resultat at, at du tilgår dette websted. Især lagrer XING ikke nogen IP-adresser. Der foretages heller ikke nogen analyse af din brugeradfærd ved hjælp af implementering af cookies i forbindelse med "XING"-delingsknappen. Du kan se de aktuelle databeskyttelsesoplysninger vedrørende "XING"-delingsknappen samt supplerende oplysninger på denne webside:\nVi må dog påpege, at det på grund af internettets opbygning er muligt, at databeskyttelsesreglerne og ovennævnte sikkerhedsforanstaltninger måske ikke overholdes af andre personer eller institutioner, som ikke er omfattet af vores ansvarsområde. Især vil ukrypterede data - f.eks. hvis de sendes i en e-mail - kunne læses af tredjepart. Vi har ingen teknisk indflydelse på dette. Det er brugerens ansvar at beskytte sine data mod misbrug, via kryptering eller anden metode.


Forside » LED Pærer » LED Pære E27\nBedømmelse for LED Pære Smart+ WiFi 9W E27 RGBW Ledvance\nDen nye serie af Smart pærer & produkter fra LEDvance kaldet Smart+ Wfii, den store fordel ved Smart+ WiFi-produkterne i forhold til tidligere smart systemer er, at der ikke er behov for en ekstra gateway til at integrere og styre lyskilder. Vores WiFi -produkter i kombination med LEDVANCE SMART+ WiFi -appen er den perfekte løsning for alle, der vil bruge de fascinerende muligheder for smart belysning meget enkelt og intuitivt. LEDVANCE SMART+ WiFi-produkterne kan også styres via kompatible højttalere som Google Nest og Amazon Alexa\nHoved Funktioner I LEDvance Smart+ WiFi Appen:\nFarve RGB styring\nSamt masser af udvidet timer, og special funktioner I appen\nFordele ved Smart+ Wifi LED pærer:\nSMART + WiFi er den enkle - og omkostningseffektive mulighed for at komme nemt ind i smart belysning. Velegnet til dem, der gerne vil styre deres lys primært med en app, uden brug af gateway eller hub. Samtidig tilbydes et væld af smarte funktioner gennem appen, og der er en meget bred produktportefølje af LED lyskilder og lamper tilgængelig.\nSmart Pæren her kan dæmpes og justeres med fuld farve funktion ved hjælp af SMART+ WiFi -appen, samt bruge de andre smarte funktioner. Den kan indstilles I alle forskelige RGB farver, samt de hvide lysfarver, for at skabe din helt egen lys stemming.\nLed Pære Smart\nHent Smart+ WiFi Guide