Metodistkirkens Lære og Kirkeordning - PDF\nDownload "Metodistkirkens Lære og Kirkeordning"\n1 Metodistkirkens Lære og Kirkeordning 1997, 2001, 2005 HISTORISK REDEGØRELSE DEN FORENEDE METODISTKIRKE blev en realitet, da Den Forenelsede Evangeliske Brødrekirkes biskop, Reuben H. Mueller, og biskop Lloyd C. Wicke fra Metodistkirken gav hinanden hånden herpå, den 23. april 1968 på den konstituerende generalkonference i Dallas, Texas. Med ordene Kirkernes Herre, vi er forenet i dig, i din kirke og nu i Den Forenede Metodistkirke blev det nye trossamfund dannet af to kirker, som hver især havde en speciel historie og betydningsfulde aktiviteter i mange dele af verden. Teologiske traditioner med rødder i wesleyanismen og den protestantiske reformation, omtrent ens kirkestruktur og forhold, som kunne dateres næsten to hundrede år tilbage, lettede sammenslutningen. Fra De Forenede Evangeliske Brødres historiske arv kan for eksempel nævnes, at stifteren af De Forenede Kristne Brødre, Philip William Otterbein, assisterede ved Francis Asburys ordination, da han indsattes som leder af den amerikanske metodisme. Omvendt fik Jacob Albright, der ud fra sin religiøse erfaring og lederevne startede Den Evangeliske Sammenslutning, sin åndelige vejledning ved metodistiske klassemøder efter sin omvendelse. Begyndelsen, Den forenede Metodistkirken deler sin historie og arv med andre metodistiske og wesleyanske traditioner. John Wesleys ( ) og broderen, Charles ( ) liv og gerning udgør kernen i denne fælles arv. Både John og Charles var missionærer for Den Engelske Kirke i kolonien Georgia. De ankom dertil i marts Det blev deres eneste rejse til Amerika. Deres mission var langt fra en ubetinget succes, og begge rejste desillusionerede og nedslåede tilbage til England, Charles i december 1736 og John i februar Begge Wesley-brødrene oplevede en religiøs omvendelse i maj I de følgende år lykkedes det for Wesley-brødrene at føre en levende vækkelsesbevægelse frem inden for Den Engelske Kirke. Efterhånden som den metodistiske bevægelse voksede, blev det klart, at vækkelsen ville brede sig til de amerikanske kolonier, da også metodister tog den udmattende og farlige rejse over Atlanten til den nye verden. Den metodistiske organisation i Amerika begyndte som en lægmandsbevægelse. Blandt de første ledere var Robert Strawbridge, en indvandrer-landmand, som organiserede arbejdet i Maryland og Virginia omkring Endvidere Philip Embury og dennes kusine, Barbara Heck, som begyndte arbejdet i New York i Desuden kaptain Thomas Webb, hvis indsats var medvirkende til, at metodismen kom til Philadelphia i For at styrke arbejdet i kolonierne sendte John Wesley i 1769 to af sine lægprædikanter, Richard Boardman og Joseph Pilmore, til Amerika. To år senere blev også Richard Wright og Francis Asbury udsendt af Wesley for at styrke de voksende amerikanske metodistsamfund. Francis Asbury blev den vigtigste person i tidlig amerikansk metodisme. Hans energiske hengivenhed for den wesleyanske teologis grundsætninger, forkyndergerning og organisation formede metodismen i Amerika på en måde som ingen anden enkeltperson har gjort det. Ud over prædikanterne som Wesley udsendte, fulgte metodister i kolonierne også kaldet til at blive lægprædikanter i bevægelsen. Den første konference for metodistprædikanter i kolonierne blev holdt i Philadelphia i De ti, som deltog, traf adskillige vigtige afgørelser. De forpligtede sig til troskab over for\n2 Wesleys lederskab og besluttede, at de ikke ville uddele nadveren, da de var lægfolk. Menighedsmedlemmerne måtte døbes og modtage nadverens sakramente i den lokale anglikanske sognekirke. De lagde vægt på streng disciplin i menighederne og blandt prædikanterne. Et system med regelmæssige prædikantkonferencer blev påbegyndt i lighed med den praksis, Wesley havde indført i England for at varetage den metodistiske bevægelses anliggender. Den Amerikanske revolution havde betydelig indflydelse på metodismen. John Wesleys konservatisme og hans skrifter mod den revolutionære virkning forhøjede ikke metodismens omdømme blandt de mange, som støttede uafhængigheden. Ydermere nægtede et antal metodistprædikanter at bære våben til fordel for patrioterne. Da uafhængighedskrigen var vundet, erkendte Wesley, at forandringer i amerikansk metodisme var nødvendige. Han sendte Thomas Coke til Amerika for sammen med Asbury at lede arbejdet. Coke havde Wesleys bønnebog Søndagsgudstjenesten for Metodismen i Nord Amerika med sig. I bønnebogen havde Wesley inkluderet en revideret version af Den Engelske Kirkes niogtredive religionsartikler. To præster ordineret af Wesley, Richard Whatcoat og Thomas Vasey, fulgte med Coke. Wesleys ordination skabte præcedens, som i sidste ende tillod metodismen i Amerika at etablere en uafhængig kirke. I december 1784 afholdt prædikanterne den berømte Julekonference i Lovely Lane Kapellet, i Baltimore, med henblik på at udstikke den fremtidige kurs for bevægelsen i Amerika. De fleste af de amerikanske prædikanter deltog, heriblandt sikkert også to afroamerikanere, Harry Hosier og Richard Allen. Det var ved denne konference, at bevægelsen blev organiseret som Den Biskoppelige Metodistkirke i Amerika. I årene efter Julekonferencen udgav Den Biskoppelige Metodistkirke sin første Lære- og Kirkeordning (1785), Disciplinen, vedtog at afholde Generalkonference hvert fjerde år (den første blev afholdt i 1792), vedtog en konstitution i 1808, forbedrede strukturen, etablerede et forlagshus og blev en ivrig tilhænger af vækkelses- og friluftsmøder. Mens Den Biskoppelige Metodistkirke var i sin vorden, blev også to andre kirker dannet. I deres tidligste år bestod de næsten udelukkende af tysktalende medlemmer. Den første af disse blev dannet af Philip William Otterbein ( ) og Martin Boehm ( ). Otterbein, der var en tysk reformert præst, og Boehm, der var menonit, prædikede et evangelisk budskab og om en åndelig erfaring, der lignede det, metodisterne prædikede. I 1800 dannede deres tilhængere formelt Den Forenede Kristne Brødrekirke (Church of the United Brethern in Christ). En anden kirke, Den Evangeliske Sammenslutning (the Evangelical Association) var stiftet af Jacob Albright ( ), der var en luthersk bonde og teglbrænder i det østlige Pennsylvanien, og som var blevet omvendt og oplært ud fra den metodistiske lære. Den Evangeliske Sammenslutning blev officielt organiseret i Disse to kirker blev forenet med hinanden i 1946 og med Metodistkirken i 1968, hvor man dannede Den Forenede Metodistkirke (The United Methodist Church). Da Asbury døde i marts 1816, var Otterbein, Boehm og Albright allerede døde. Kirkerne, som de havde skabt, var kommet over begyndervanskelighederne og var begyndt at ekspandere numerisk og geografisk. Kirkerne vokser, Den Anden Store Vækkelse var den mest markante religiøse udvikling blandt protestanter i Amerika i første halvdel af det nittende århundrede. Gennem vækkelses- og friluftsmøder oplevede syndere omvendelse. Rejseprædikanter og lægprædikanter knyttede disse omvendte sammen i et fællesskab. Stilen i den kristne tro og disciplin var meget ensartet for Metodisterne, De Forenede Brødre og De Evangeliske, som lagde vægt på erfarings- og oplevelsesmomentet i kristendommen. Medlemskabet i disse kirker voksede dramatisk i denne periode. Antallet af prædikanter, der betjente dem, forøgedes ligeledes markant. Det forventedes, at medlemmerne og prædikanterne var dybt engagerede i troen. Prædikanterne skulle ikke alene have en klar omvendelse, men skulle også udvise evner og egenskaber, der var nødvendige for et effektivt præsteskab. Deres arbejde var uopsætteligt og\n3 krævende. Deres økonomiske udkomme var magert. Men, som de ofte mindede hinanden om, så fandtes der ikke noget arbejde, som var vigtigere end deres. De almindelige medlemmers engagement fremgik af deres iver for at holde fast ved den åndelige disciplin og ved de normer for god opførsel, som kirkerne havde udstukket. For eksempel havde metodisterne et sæt Almindelige Regler, som var vedtaget af Julekonferencen i 1784, og som stadig trykkes i Lære- og Kirkeordningen. De blev tilskyndet til at lade være med at udøve ondt, at gøre godt og bruge de nådemidler, som Gud har forordnet. Medlemskab i kirken var en alvorlig sag. Der var ikke plads for dem, som Wesley kaldte for næsten kristne. Strukturen hos Metodisterne, De Forenede Brødre og De Evangeliske gjorde det muligt for dem at virke på en sådan måde, at de kunne konsolidere og udvide deres aktiviteter og tjeneste. Generalkonferencer, der mødtes hvert fjerde år, viste sig at være tilstrækkelige til at fastsætte kirkens hovedkurs. Årskonferencer, der afholdtes under biskoppens ledelse, gav mulighed for at indtage og ordinere præster og udnævne rejseprædikanter til kirkerne, ligesom prædikanterne i årskonferencen havde et forum til gensidig støtte. Lokale kirker, menigheder og klasser kunne opstå dér, hvor der var nogle få kvinder og mænd, som samledes under en klasseleders vejledning, og som blev besøgt regelmæssigt af rejseprædikanten, dvs. en prædikant, som havde en kreds af forskellige prædikepladser under sit tilsyn og som sit ansvar. Dette system passede godt både til storbyernes, provinsbyernes, landsbyernes og grænseudposternes behov. Kirken kunne komme til folk, uanset hvor de valgte at slå sig ned. De første år i det nittende århundrede var også præget af, at søndagsskolebevægelsen bredte sig i Amerika. Omkring 1835 blev der oprettet søndagsskoler alle steder, hvor det var muligt at starte dem og holde dem i gang. Søndagsskolerne blev en vigtig kilde til rekruttering af nye medlemmer. Kirkernes interesse for uddannelse var også indlysende, hvorfor man oprettede skoler og universiteter. Omkring 1845 havde Metodister, Evangeliske og Forenede Brødre også faste studiekurser til uddannelse af deres prædikanter, så man kunne sikre sig, at de havde en grundlæggende viden vedrørende Bibelen, teologi og pastoral tjeneste. For at forsyne medlemmerne, prædikanterne og søndagsskolerne med kristen litteratur skabte kirkerne mulighed for udgivervirksomhed. Metodist Bogkoncernen, etableret i 1789, var den første forlagsvirksomhed i Amerika. Den Evangeliske Sammenslutning og De Forende Brødre etablerede også egne udgivervirksomheder i begyndelsen af det nittende århundrede. Fra deres trykkerier kom en lang række salmebøger, kirkeordninger, aviser, magasiner, søndagsskolematerialer og anden litteratur, der skulle undervise og oplyse medlemmerne. Overskuddet var normalt beregnet til at støtte og hjælpe pensionerede og trængende prædikanter og deres familier. Kirkerne var også i udpræget grad engageret i missionsarbejde. I 1841 havde hver af dem startet egne kirkelige missionsselskaber for at udvikle arbejdsformer og skabe økonomiske ressourcer for virksomheden både i De Forenede Stater og udenlands. John Stewarts mission hos wyandoterne markerede begyndelsen for den oprindelige amerikanske befolknings repræsentation inden for metodismen. Kirkernes første tid var ikke uden alvorlige problemer. Det var særligt tilfældet for metodisterne. Richard Allen ( ), en frigiven slave og metodistprædikant, som var blev dårligt behandlet på grund af sin race, forlod kirken i 1816 og organiserede Den Biskoppelige Afrikanske Metodistkirke (African Methodist Episcopal Church). Lignende bevæggrunde førte til dannelsen af Den Biskoppelige Afrikanske Zion Kirke (African Methodist Episcopal Zion Church) i Endnu et brud opstod i 1830 i Den Biskoppelige Metodistkirke. Omkring prædikanter og lægfolk forlod kirken, fordi den ikke ville give repræsentation til lægfolket eller tillade valg af præsiderende ældste (distriktsforestandere). Denne nye kirke fik navnet Den Protestantiske Metodistkirke (Methodist Protestant Church). Den var en stærk kirke lige til 1939, da den forenedes med Den Biskoppelige Metodistkirke og Den Biskoppelige Metodistkirke Syd til Metodistkirken.\n4 Slaveriet og Borgerkrigen, John Wesley var en brændende modstander af slaveriet. Mange af den tidlige amerikanske Metodismes ledere delte hans afsky for denne form for menneskelig trældom. Efterhånden som det nittende århundrede skred frem, blev det klart, at spændingerne om slavespørgsmålet også var store inden for Metodismen. I dette spørgsmål, som i så mange andre, reflekterede Metodismen befolkningens synspunkter, fordi kirken med dens medlemsskare ikke var begrænset til et bestemt område, klasse eller race. Uenighed i slavespørgsmålet splittede til sidst Metodistkirken i to adskilte kirker - en i nord og en i syd. Slavespørgsmålet blev ikke behandlet af Den Biskoppelige Metodistkirke før Generalkonferencen i 1844, da de to fraktioner af henholdsvis tilhængere og modstandere af slaveriet stødte sammen. Den alvorligste konflikt angik en af kirkens fem biskopper, James O. Andrew, som var kommet til at eje slaver gennem sit ægteskab. Efter en bitter debat besluttede generalkonferencen at suspendere biskop Andrew, idet han ikke måtte udføre sine biskoppelige forretninger, så længe han ikke kunne eller ville frigive sine slaver. Få dage derefter udarbejdede de mestindædte tilhængere af slaveriet en separationsplan, som tillod årskonferencerne i slavestaterne at løsrive sig fra Den Biskoppelige Metodistkirke med henblik på at organisere sig med sin egen kirkelig struktur. Separationsplanen blev vedtaget, og grunden for oprettelse af Den Biskoppelige Metodistkirke Syd var lagt. Delegater fra sydstaterne mødtes i maj 1845 i Louisville, Kentucky, for at organisere deres egen kirke. Den første generalkonference blev holdt året efter i Petersburg, Virginia, hvor udgivelsen af en lære- og kirkeordning og salmebog blev godkendt. Bitterheden mellem den nordlige og sydlige metodistkirke voksede i årene frem til valget af præsident Abraham Lincoln i 1860 og senere på grund af borgerkrigens blodbad. Begge kirker bad om velsignelse og bad inderligt om, at Guds vilje måtte blive fuldbyrdet gennem sejr til netop deres stater. De Metodistiske Protestanter, De Forenede Brødre og Den Evangeliske Sammenslutning gik heller ikke helt fri for uenighed i slavespørgsmålet. De undgik imidlertid den lidenskabelige strid, som delte Den Biskoppelige Metodistkirke. Rekonstruktion, velstand og nye spørgsmål, Borgerkrigen delte og skadede specielt Den Biskoppelige Metodistkirke Syd. Dens medlemstal faldt til to tredjedele af, hvad det var før krigen. Mange af dens kirker lå i ruiner eller var skadede alvorligt. Mange præster var blevet dræbte eller sårede i kampene. Dens uddannelses-, forlags- og missionsvirksomhed var brudt sammen. Dog var en ny livskraft ved at opstå blandt metodisterne i syd, og i løbet af de næste halvtreds år fordobledes medlemstallet fire gange til mere end to millioner. Afroamerikanernes antal inden for Den Biskoppelige Metodistkirke Syd var faldet markant under og efter krigen. I 1870 vedtog dens generalkonference at overføre alle sine afroamerikanske medlemmer til en ny kirke. Den Farvede Biskoppelige Metodistkirke (The Colored Methodist Episcopal Church) - der nu kaldes Den Kristne Biskoppelige Metodistkirke (the Christian Methodist Episcopal Church) - blev et resultat af denne beslutning. Det var i denne periode, at Alejo Hernandez ordineredes som den første spansktalende præst inden for metodismen. Den første prædiken på spansk blev dog faktisk fremført af Benigno Cardenas i Santa Fe, New Mexico, så tidligt som i Den Biskoppelige Metodistkirke kom ikke til at lide så meget under borgerkrigen som metodismen i syd. I slutningen af 1860 erne stod den foran øget medlemsvækst og havde mange nye livskraftige aktiviteter. Mellem 1865 og 1913 skete der en vækst i medlemstallet på fire hundrede procent til omkring fire millioner medlemmer. En tilsvarende vækst oplevede man inden for De Protestantiske Metodister, De Forende Brødre og De Evangeliske. Kirkernes formueværdier voksede og en almindelig velstandsperiode karakteriserede kirkerne i denne periode. Søndagsskolerne forblev store og aktive. Forlagshusene fortsatte med ambitiøse programmer for at forsyne medlemmerne med litteratur. Normer for højere uddannelser til præster blev udviklet, og teologiske seminarier blev grundlagt.\n5 Missionsarbejde, både hjemme og i udlandet, blev prioriteret højt. Hjemmemissionsprogrammer forsøgte at kristne byerboere såvel som de oprindelige amerikanere. Missionærer oprettede skoler for forhenværende slaver og deres børn. Missionen i udlandet -i Asien, Europa, Afrika og Latinamerika- førte til gode resultater. Kvinderne dannede missionsselskaber, som uddannede, rekrutterede og rejste penge til disse formål. Missionærer som Isabella Thoburn, Susan Bauernfeind og Harriett Brittan, og kirkeledere som Bell Harris Bennet og Lucy Riders Meyer motiverede tusinder af kirkens kvinder til at støtte missionen hjemme og i det fremmede. En betydningsfuld mission blandt amerikanere, der oprindeligt var fra Asien, blev startet i denne periode, særligt blandt kinesiske og japanske indvandrere. En japansk lægmand, Kanichi Miyama, blev ordineret i Californien i 1887 og blev givet alle præstelige rettigheder. Der var to svære spørgsmål, som særligt stod på dagsordenen i denne periode: Lægrepræsentationen og kvindernes stilling. Det første drejede sig om, hvorvidt lægfolk skulle have stemmeret på Generalkonferencen og på Årskonferencen. De Protestantiske Metodister havde tilladt lægrepræsentation fra og med stiftelsestidspunktet i Præsterne i Den Biskoppelige Metodistkirke, Den Biskoppelige Metodistkirke Syd, Den Evangeliske Sammenslutning og Den Forenede Kristne Brødrekirke var mere sendrægtige til at give lægfolket officiel indflydelse på deres anliggender. Først så sent som i 1932 gav den sidste af disse kirker lægfolket denne ret. Endnu mere betændt var spørgsmålet om kvinders ret til ordination og valgbarhed til tillids- og repræsentationsposter inden for kirken. De Forenede Brødres generalkonference godkendte kvindelig ordination i 1889, men Den Biskoppelige Metodistkirke og Den Biskoppelige Metodistkirke Syd tilstod ikke kvinderne fuld ordinationsret før efter sammenslutningen i Den Evangeliske Sammenslutning kom aldrig til at ordinere kvinder. Der var også modstand mod at give kvinderne lægmands rettigheder. I Den Metodistiske Protestantiske Kirke fik kvinderne først ret til at blive delegater til Generalkonferencen i 1892, hos De Forenede Brødre skete det i 1893, i Den Biskoppelige Metodistkirke i 1904 og i Den Biskoppelige Metodistkirke Syd i Perioden mellem Borgerkrigen og Første Verdenskrig var også præget af andre teologiske forandringer og stridigheder. Helliggørelsesbevægelsen, fremkomsten af liberalteologien og Det Sociale Evangelium gav anledning til en omfattende teologisk debat. Den Biskoppelige Metodistkirke Syd viste sin interesse for sociale spørgsmål ved at antage en social bekendelse på sin generalkonference i Sociale problemer var også en spore i bevægelsen hen imod økumenisk og mellemkirkelig samarbejde. Alle kirkerne, der nu var samlet i Den Forenede Metodistkirke, blev aktive i Kirkernes Forbundsråd (the Federal Council of Churches) - den første store økumeniske satsning blandt amerikanske protestanter. Denne periode sluttede, mens verden var på tærskelen til en stor og forfærdelig krig. Verdenskrig og flere forandringer, I årene umiddelbart op til første verdenskrig var der i kirkerne megen sympati for forhandling og mægling som et synligt alternativ til en international væbnet konflikt. Mange præster og medlemmer var erklærede pacifister. Men da USA i 1917 officielt gik ind i krigen mindskedes pacifismen. I lighed med de øvrige amerikanske trossamfund udtrykte også de kirker, der senere dannede Den Forenede Metodistkirke, deres nationale loyalitet. Da krigen sluttede, havde kirkerne igen lejlighed til at anvende deres ressourcer på andre gøremål. Spørgsmålet om ædruelighed var et tilbagevendende anliggende, og kirkerne var hurtige til at prioritere dette. Man publiserede og udgav store mængder litteratur om ædruelighed. Medlemmer blev bedt om at aflægge løfte om at afholde sig fra alkoholiske drikke. Den Forenede Metodistkirke opfordrer stadig til en sådan afholdenhed. Perioden var en betydelig teologisk brydningstid. Den betydningsfulde protestantiske liberalteologi fra slutningen af det nittende og begyndelsen af det tyvende århundrede gav anledning til uro. Denne teologi blev angrebet af stridbare fundamentalister og senere af neoortodokse, som beskyldte den liberale protestantiske teologi for at underminere netop essensen af det kristne budskab. Eftersom alle disse tre teologiske retninger - de liberale,\n6 fundamentalisterne og de neoortodokse - var repræsenteret i kirkesamfundene, der senere blev til Den Forenede Metodistkirke, er det ikke overraskende, at hede lærestridigheder fandt sted i disse kirker. Til trods for de interne teologiske forskelle, som kirkerne oplevede, fortsatte de med at samarbejde med andre trossamfund og forsøgte at hele splittelser, som var sket tidligere i deres egen historie. For eksempel blev Den Evangeliske Kirke etableret i 1922, idet to fraktioner af den tidligere Evangeliske Sammenslutning slog sig sammen igen efter splittelsen i En mere betydningsfuld sammenslutning - i det mindste efter statistisk målestok - fandt sted mellem tre Metodistkirker - Den Biskoppelige Metodistkirke, Den Protestantiske Metodistkirke og Den Biskoppelige Metodistkirke Syd. Disse kirkers repræsentanter begyndte i 1916 at udforme en plan for sammenslutning. Unionsforslaget fra 1930erne indeholdt også en opdeling af en forenet kirke i seks administrative embedsområder (jurisdictions). Fem af disse var geografisk bestemte, den sjette (the Central Jurisdiction) var racebetinget. Det sjette embedsområde omfattede kirker og årskonferencer for afroamerikanere uanset disse kirkers geografiske placering. Afroamerikanske metodister og nogle andre var bekymrede over dette forslag og vendte sig imod planen om et racemæssigt adskilt embedsområde. En majoritet inden for Den Protestantiske Metodistkirke gik ind for sammenslutningen, selv om det betød, at man skulle acceptere en biskoppelig ledelse, hvilket man ikke havde haft, siden kirken blev etableret i Metodistkirken (The Methodist Church) blev dannet i april 1939 som følge af overvældende godkendelse af sammenslutningen på de tre kirkers generalkonferencer og årskonferencer. Efter sammenslutningen havde Metodistkirken 7,7 millioner medlemmer. Mod en forenet kirke, Selv om Metodister, Forenede Brødre og Evangeliske hver især havde offentliggjort stærke udtalelser, der fordømte krigen og slog til lyd for fredelig forsoning nationerne imellem, blev styrken i denne stillingtagen væsentlig forringet ved Amerikas indtræden i Anden Verdenskrig. Alligevel var der mange medlemmer, som hele krigen igennem fortsatte med at udtrykke deres foragt for vold og støtte protesterende, når protesten fremsattes af samvittighedsgrunde. Da krigen var slut, arbejdede kirkerne aktivt på at sikre fred og orden i verden. Der var mange lægfolk, præster, biskopper og mange af kirkens administrative organer, der støttede dannelsen af en verdensorganisation, som skulle tjene som forum til løsning af internationale sociale, økonomiske og politiske problemer. I april 1945 bidrog dette arbejde til dannelsen af De Forenede Nationer. I denne periode fra 1940 til 1967 var der mindst tre andre vigtige sager, som optog de kirker, der nu er med i Den Forenede Metodistkirke. For det første var det interessen for økumeni og kirkeforening. Den Evangeliske Kirke (the Evangelical Church) og Den Forenede Brødrekirke (the United Brethern Church) forenedes til Den Forenede Evangeliske Brødrekirke (the Evangelical United Brethern Church) den 16. november 1946 i Johnstown, Pennsylvania, efter tyve års samtaler og forhandlinger. Ved foreningstidspunktet havde den nye kirke omkring medlemmer. Metodistkirken var også interesseret i tættere forbindelser med andre metodistiske og wesleyanske traditioner. I 1951 var den med i dannelsen af Metodistkirkens Verdensråd, som var en efterfølger af De økumeniske Metodistkonferencer, der var begyndt i Som et udtryk for deres videre økumeniske interesse blev Metodisterne og De Forenede Evangeliske Brødre medlemmer af Kirkernes Verdensråd, grundlagt i 1948, og medlemmer af Kirkernes Nationale Råd (National Council of Churches), dannet i Disse samlinger gav medlemskirkerne mulighed for at engagere sig i fælles opgaver og mission. De to kirker samarbejdede desuden med syv andre protestantiske kirker i dannelsen af Konsultationer om Kirkeforening (Consultation on Church Union) i 1960.\n7 For det andet var der i kirkerne også bekymring over problemet med racisme i samfundet og i kirken. Der var mange metodister, som var foruroliget over, at raceadskillelse var indbygget i deres kirkes struktur og opbygning. Central Jurisdiktionen, der var dannet for at holde afroamerikanerne adskilt fra den øvrige kirke, gjorde det hele tiden klart, at racediskrimination var en reel faktor. Forslag til at opløse Central Jurisdiktionen blev fremført på generalkonferencer fra 1956 til Ved foreningen med Den Evangeliske Brødrekirke i 1968 blev der endelig enighed om planer for at afskaffe Central Jurisdiktionen. Nogle få afroamerikanske årskonferencer fortsatte dog i forholdsvis kort tid derefter. For det tredje blev spørgsmålet om fuldstændige præstelige rettigheder til kvinder diskuteret. Dette spørgsmål var særligt vanskeligt i Den Forenede Evangeliske Brødrekirke. Den Evangeliske Kirke havde aldrig ordineret kvinder. De Forenede Brødre havde ordineret kvinder siden 1889, men for at gøre foreningen af de to kirker lettere, accepterede De Forenede Brødre den Evangeliske praksis, og kvinderne mistede deres ret til ordination. Metodister diskuterede spørgsmålet i adskillige år efter deres forening i Fuldstændige præstelige rettigheder for kvinder blev først en realitet i 1956, men det tog et tiår mere, før antallet af kvinder på de teologiske seminarier og i prædikestolene voksede markant. Da Metodister og Forenede Evangeliske Brødre forenedes i 1968, var fuldstændige ordinationsrettigheder til kvinder en del af foreningsplanerne. Da denne tidsperiode sluttede, var forhandlingerne mellem Metodistkirken og Den Forenede Evangeliske Brødrekirke så fremskredet, at en vedtagelse af foreningen af de to kirker til Den Forenede Metodistkirke kun afventede den endelige vedtagelse. Udvikling og forandringer efter 1968 Da Den Forenede Metodistkirke blev dannet i 1968, havde den ca. 11 millioner medlemmer, hvilket gjorde den til en af de største protestantiske kirker i verden. Siden da har Kirken gennemgået flere både strukturelle og essentielle ændringer. Metodistkirken er blevet mere og mere bevidst om, at den er en verdenskirke med medlemmer og konferencer i Afrika, Asien, Europa og USA. Medens medlemstallet i Europa og USA har været mærkbart dalende siden 1968, er medlemstallet i Afrika og Asien steget betydeligt. Et stigende antal kvinder er blevet ordineret til præster, udnævnt til distriktsforstandere, valgt til poster i ledende råd og indviet som biskopper. I 1980 blev den første kvinde, Marjorie Matthew, valgt til biskop. Kirken har bestræbt sig på at være et samfund, hvor alle mennesker uanset race og etnisk baggrund kan deltage på alle niveauer i kirkens organisation og tjenester. Den Forenede Metodistkirke har kæmpet med mange vigtige spørgsmål. Den har skabt og forbedret teologiske erklæringer og formuleringer også på missionsområdet. Den har debatteret og handlet i sager af social betydning så som atomkraft, verdensfred, menneskets seksualitet, miljø, abort, AIDS, evangelisation og verdensmission. Kirken har været optaget af trofastheden og livskraften i gudstjenesten. I 1989 blev der udgivet en salmebog, som indeholdt nye salmer og reviderede liturgier til dåb, nadver, vielse og begravelse. Generalkonferencen 1992 autoriserede den nye bog med gudstjenesteorden og liturgi (Book of Worship). Den Fornenede Metodistkirke (the United Methodist Church) - som i Nordeuropas Centralkonference bare kaldes Metodistkirken - repræsenterer tre traditioner: Metodismen, Den Forenede Kristne Brødrekirke og Den Evangeliske Sammenslutning. Sammen med andre kirker, som også er en del af Kristi legeme, lovpriser Metodistkirken i ydmyghed og taknemmelighed Gud gennem Jesus Kristus og Helligånden for den skabende og opretholdende nåde. Kirken søger yderligere nåde, alt imens den gør sin indsats i verden.\n8 METODISMEN I NORDEUROPA DET FØRSTE METODISTISKE arbejde i Norden fandt sted i Stock holm og var et indslag af Britisk metodisme. I drev den skotske metodistprædikant George Scott en ganske omfattende virksomhed, som fik afgørende indflydelse på svensk frikirkeliv. George Scotts aktiviteter bukkede under på grund af modstand under dramatiske omstændigheder. Det var uro og store forandringer i de nordeuropæiske lande. Den øgede befolkning kunne ikke længere brødfødes ved landbruget eller opsluges af den begyndende industrialisering i de voksende byer. Folkesundheden var lav og den sociale nød stor. Omvæltningerne i samfundet skabte en længsel efter bedre levevilkår i Amerika. Ligeledes blev mange optaget af at søge hjælp i åndelige værdier. Kirkens komme til Nordeuropa er knyttet til udvandringen over Atlanten og i særdeleshed til søfolk, som sejlede på Amerika. I 1830 erne og nogle årtier frem prægede Den Anden Store Vækkelse alle protestantiske kirkesamfund i Nordamerika. Samtidig begyndte udvandringen fra de nordeuropæiske lande til Amerika, og den voksede massivt frem til århundredeskiftet. I erne voksede de første skandinavisksprogede metodistmenigheder frem i Amerika, og efterhånden blev der organiseret konferencer, hvor gudstjenester, kirkeblade, bøger og hele administrationen var skandinavisksproget. Betelskibet John Wesley På initiativ af en svensk sømand blev der i 1832 etableret en sømandskirke i New York for at betjene havnens søfolk og bringe evangeliet til de mange emigranter. Betelskibet John Wesley, som den flydende kirke hed, blev et afgørende redskab for at bringe metodismen til nordboerne. Svenskeren Olof Gustaf Hedström ledede missionen i New York havn i over 30 år fra Mange søfolk og emigranter, som her oplevede omvendelse, førte den metodistiske vækkelse med sig både til andre egne af Amerika og til fædrelandene i Nordeuropa. Norge I Norge tog metodismens historie sin begyndelse i sømanden Ole Peter Petersens forkyndelse fra 1849 og årene frem. O.P. Petersen grundlagde i 1851 Den Norsk-Danske Metodistkirke i Amerika. I 1856 blev danskamerikaneren Chr. Willerup sendt til Skandinavien som superintendent for at lede den spontant opståede virksomhed. Det blev til stiftelsen af den første menighed i Norge samme år, og dermed var Metodistkirken i Norge en realitet. I 1876 fik virksomheden i Norge status som selvstændig årskonference. Der var 29 prædikanter, 19 menigheder, medlemmer og konferencen havde fået Martin Hansen som sin egen superintendent. Danmark Chr. Willerup havde under familiebesøg i København påbegyndt mødevirksomhed. Da han i 1856 blev sendt til Skandinavien som superintendent, kom arbejdet i faste rammer og tog fart. Første menighed i Danmark blev stiftet i 1859, og i 1865 blev kirken anerkendt af staten ved kongelig resolution. Først i 1911 havde metodismen i Danmark nået et sådant omfang, at virksomheden fik status som selvstændig årskonference. På det tidspunkt var der 53 prædikanter, 27 menigheder, 127 prædikepladser og medlemmer. Sverige Forskellige metodistprædikanter virkede i Sverige i 1850 erne. Det førte til grundlæggelse af den svenske Metodistkirke i Arbejdet voksede med stor hastighed, og i 1876 kunne kirken samles som selvstændig årskonference med 55 prædikanter, 97 menigheder, 249 prædikepladser og medlemmer. Samme år anerkendtes kirken af staten som selvstændig kirke. Sverige fik sin egen superintendent i Victor Witting.\n9 Finland og Rusland På den finske side af Den Botniske Bugt begyndte metodistforkyndelsen at lyde fra 1859 og årene frem. Det var den hjemvendte styrmand Gustaf Lervik, som efter sin omvendelse på Betelskibet i New York nu prædikede i sit fædreland. Senere sluttede brødrene Bärlund sig til som prædikanter. I 1880 erne førte impulser fra Sverige til en ny start for metodismen i Finland, og den første menighed blev grundlagt i Metodismen i Finland kom under Sveriges årskonference i 1885 og havde status som eget distrikt under superintendent B.A. Carlsens ledelse. I 1887 opstod de første finsksprogede menigheder, og 2 år senere etablerede B.A. Carlsen mission i Rusland med afholdelse af møder i Sct. Petersborg, som snart førte til menighedsdannelser. Zaren, som på det tidspunkt regerede både Rusland og Finland, gav i 1892 officiel anerkendelse til Metodistkirken i begge stater. På den baggrund organiserede den svenske årskonference samme år Missionen i Finland og Sct. Petersborg. I 1907 blev tyskamerikaneren Dr. George A. Simons udnævnt til superintendent i Sct. Petersborg. Båndene til Sverige svækkedes, og under hans ledelse udviklede arbejdet sig hastigt med forgreninger ind i Rusland og Estland. Den bolsjevikiske revolution i 1917 satte en stopper for kirkens vækstmuligheder, men trods modstanden fortsatte arbejdet til ind i 20 erne. Først i 1911 samledes Metodistkirken i Finland som selvstændig årskonference. Kirken havde medlemmer. I lighed med samfundsudviklingen i Finland efter selvstændiggørelsen blev en svensksproget del og en finsksproget del af kirken organiseret i Den finsksprogede metodisme led meget under Den Anden Verdenskrig, fordi 60% af dens medlemmer boede i landområder, som blev indlemmet i Sovjetunionen. Baltikum Metodismen i de baltiske lande kan føres tilbage til begyndelsen af 1900 tallet. Fra nord kom metodismen fra St. Petersborg til Øsel og det estiske fastland. Fra syd kom inspirationen fra tysk metodisme, dels fra Metodistkirken og dels fra Den Evangeliske Sammenslutning og Den Kristne Brødrekirke. Frem til Den Anden Verdenskrig var Den Evangeliske Sammenslutning og Den Kristne Brødrekirkes virksomhed i Litauen og Letland stærkest knyttet til Tyskland via distrikt Königsberg, medens Metodistkirkens bånd gik til De Nordiske Lande. I Estland begyndte den metodistiske forkyndelse så tidligt, at første menighed kunne grundlægges i Litauen meldte om mødevirksomhed i 1904, og endelig påbegyndtes mission i Letland i Efter Den Første Verdenskrig, hvor de 3 baltiske lande opnåede selvstændighed, udviklede arbejdet sig hastigt med stor amerikansk støtte, og Riga blev centrum for metodismen i hele Baltikum med etablering af teologisk seminarium og residens for superintendent Dr. George A. Simons. Den Baltiske Årskonference blev organiseret i 1929, og hvert af de tre lande fik status som distrikter. Virksomheden i Baltikum voksede, så der i 1939 blev registreret henved medlemmer. De baltiske landes indlemmelse i Sovjetunionen efter Den Anden Verdenskrig blev katastrofal for Metodistkirken. Systematisk forfølgelse af prædikanter og menigheder og beslaglæggelse af bygninger ødelagdeden største del af virksomheden. Kun i Estland lykkedes det, med markante nationale ledere, at holde sammen på kirkens virksomhed frem til Baltikums genvundne selvstændighed i I Letland fandtes en lille gruppe tidligere metodister, og i 1991 ledte disse kontakter til, at Letlands Metodistkirke genopstod, og i 1992 blev kirken formelt genetableret med 3 menigheder. I 1995 blev Metodistkirkens arbejde i Litauen genoptaget i Kaunas og året efter i Siaulaiai. Arbejdet i alle 3 baltiske lande har været præget af vækst. Nye menigheder stiftes, og virksomheden har bredt sig fra de estisk- lettisk- og litauisksprogede dele af befolkningen til den russisktalende del. Virksomheden i Estland er en selvstændig årskonference. Metodismen i Letland har status som distriktskonference inden for den estiske årskonference, men fungerer i praksis som årskonference.\n10 Det nordeuropæiske biskopsområde Den Første Verdenskrig svækkede forbindelsen mellem Europa og Amerika, og en større selvstændiggørelse af den kontinentale europæiske metodisme i forhold til moderkirken i Amerika blev nødvendig. I 1920 besluttede Generalkonferencen at inddele Europa i flere biskopsområder. Det nordeuropæiske biskopsområde omfattende virksomheden i de nordiske lande blev etableret med danskeren Anton Bast som biskop. Selvom metodismen i de nordeuropæiske lande var knyttet til hinanden i kraft af historien, betød den nye struktur, at kirkerne i området i højere grad søgte sammen og tilstræbte fællesskab for at kunne magte den nye og større selvstændighed. I 1924 blev Nordeuropas biskopsområde organiseret som en Centralkonference, og Den Baltisk-Slaviske Årskonference blev tilsluttet. I 1924 blev præsteuddannelsen, som hidtil havde foregået i de enkelte årskonferencer, samlet på Det Nordisk Teologiske Seminarium, Øverås, i Göteborg for skandinavisksprogede kandidater. Dette samarbejde fortsatte til 1971, hvor et teologisk seminarium blev etableret i Bergen for norske kandidater. Præsteuddannelsen for det baltiske område blev genoptaget i 1994, hvor The Baltic Methodist Theological Seminary åbnede i Tallinn. Europa Tiden under despressionen i trediverne medførte en stadig svækkelse af båndene til Den Biskoppelige Metodistkirke i Amerika, hvis Missionsstyrelse den nordeuropæiske metodisme hørte under frem til Foreningskonferencen i 1939, som gav nordeuropæisk metodisme en ændret tilknytning til moderkirken. Virksomheden i de nordeuropæiske lande havde hidtil været en gren af Den Biskoppelige Metodistkirke på samme måde som arbejdet i en række centraleuropæiske lande. Efter Den første Verdenskrig havde Den Biskoppelige Metodistkirke Syd etableret omfattende missionsvirksomhed i overvejende katolsk dominerede lande som Belgien og flere slaviske stater. Ud over de to amerikanske metodistkirker havde britisk metodisme, også kaldet wesleyansk metodisme, etableret sig på det europæiske fastland med virksomhed i fransk, italiensk, spansk, portugisisk og tysk sprogede områder. Den wesleyanske metodisme var organisatorisk en del af den Britiske Årskonference. Endvidere var den metodistiske kirketradition repræsenteret i kraft af flere små kirker, som alle var relaterede til Den Forenede Kristne Brødrekirke og Den Evangeliske Sammenslutning (The United Brethren in Christ, The Evangelical Association). En række kirkesammenslutninger førte til, at hele den metodistiske kirkefamilie på det europæiske fastland blev forenet i en kirkestruktur, som er en organisk del af den største metodistkirke (The United Methodist Church). Metodistkirken (The United Methodist Church) er gennem sit medlemskab i Metodistkirkens Verdensråd en del af det mest omfattende samarbejde mellem kirker i den metodistiske og wesleyanske tradition. Ved Den Anden Verdenskrigs afslutning var der på det europæiske fastland to Centralkonferencer: Den tyske og den nordeuropæiske. Derudover var der ti årskonferencer og to missionskonferencer, som blev sluttet sammen i den såkaldte Geneve Kreds og underordnet Den Sydøstlige Jurisdiktion i USA. Efter krigen forsøgte man at danne en enkelt europæisk Centralkonference. Det mislykkedes, og i 1954 dannedes ud over Den Nordeuropæiske Centralkonference en Centralkonference for Mellem- og Sydeuropa. I 1966 stiftedes, på baggrund af drøftelser ved den metodistiske verdenskonference i Oslo, Rådet for Metodistkirkens Centralkonferencer i Europa. Navnet blev i 1980 ændret til Metodistkirkens Europaråd (European Council of the United Methodist Church). Forhandlinger med den britiske og irske metodistkirke førte i 1993 til dannelsen af et nyt Metodistkirkens Europaråd (European Methodist Council), hvor alle metodisttraditioner i Europa for første gang blev forenet i samme organisation. Tilknyttet Metodistkirkens Europaråd arbejder: 1. The Consultative Conference of the European Methodist Churches, der blev indledt i 1957, 2. Metodistkirkens Europæiske Ungdomsråd, (European Methodist Youth Council), og\n11 3. Metodistkirkens Verdens Kvindeforbund, (World fereration of Methodist Women - Europe, og, World Federation of Methodist Women - Britain and Ireland). Efter Den Anden Verdenskrig har Den Nordeuropæiske Centralkonference været ledet af biskopper, som den selv har valgt blandt sine egne: 1946 Theodor Arvidson fra Sverige Odd Hagen fra Norge Ole E. Borgen fra Norge Hans Växby fra Den Finsk-Svenske Årskonference. Eurasien Missionsrådet (The General Board of Global Ministries) besluttede i 1992, at Metodistkirken (efter 1968: The United Methodist Church) formelt skulle genetablere sin virksomhed i Eurasien blandt andet ved at gøre det til selvstændigt biskopsområde. Genetableringen fandt sted i 1992, 100 år efter Metodistkirkens første grundlæggelse i landet. Efter Sovjetunionens opløsning var flere metodistmenigheder genopstået og nye grundlagt. De første nystiftede menigheder var i 1990 i Jekaterinburg og i Moskva. Generalkonferencen bemyndigede Den Nordeuropæiske Centralkonference, hvorunder virksomheden i det tidligere Sovjetunionen hidtil havde hørt, til at foretage valg af biskop til at lede arbejdet i det nye område. Centralkonferencen i 1993, hvor repræsentanter for russiske metodistmenigheder var med, valgte og indsatte Rüdiger Minor som biskop i Eurasien med residens i Moskva. Metodismen i Eurasien blev i 1996 organiseret som provisorisk årskonference under navnet Metodistkirken i Rusland, hvilket blev bekræftet af Centralkonferencen i Pärnu Metodistkirken i Eurasien er som selvstændigt biskopsområde en del af Den Nordeuropæiske Centralkonference. Konstitutionen KIRKEN ER ET FÆLLESKAB AF alle sande troende under Kristi herredømme. Den er det forløste og forløsende fællesskab, i hvilket Guds ord prædikes af mennesker, der er guddommeligt kaldede, og sakramenterne forvaltes ret i overensstemmelse med Kristi egen indstiftelse. Under Helligåndens ledelse søger kirken fortsat at drage omsorg for gudstjenestelivet, de troendes opbyggelse og verdens forløsning. Jesu Kristi Kirke eksisterer i og for verden. Kirkens egen splittelse er en hindring for dens mission i verden. I ydmyghed over den nuværende opdeling af kirken og i taknemmelighed over de muligheder for genforening, som foreligger, har Metodistkirken og The Evangelical United Brethren Church s bønner og hensigt været og er lydighed mod Herrens vilje, om at hans folk må blive eet. I overensstemmelse med disse bønner og hensigter foreslår disse kirker nu, at de forenes i den sikre overbevisning, at denne handling er et udtryk for Kristi folks enhed. Drøftelserne om forening af disse to kirker og deres tilsluttede medlemmer har fundet sted over et længere tidsrum. Kirkerne har også en lang og imponerende historie af fællesskab og samarbejde. Derfor mener vi - The Commission on Church Union of The Methodist Church and of The Evangelical United Brethren Church at disse kirker i det væsentligste er af samme oprindelse, har samme tro, samme ånd og samme mål. Da vi mener, at disse kirker ønsker denne væsentlige enhed virkeliggjort i organisation og administration i USA og over hele verden, forelægges og overleveres hermed følgende foreningsplan til vore respektive generalkonferencer med anbefaling til de to kirker om vedtagelse gennem de processer, der kræves.\n12 AFSNIT 1. Alment. 1. Artikel I. Sammenslutningserklæring The Evangelical United Brethren Church og The Methodist Church skal være forenet i en kirke. Denne forenede kirke, som således er dannet, udgør og skal være den kirkelige og juridiske efterfølger af de to forenede kirker. 2. Artikel II. Navn Kirkens navn skal være The United Methodist Church. Uden for den engelsktalende verden kan kirkens navn oversættes således, som Generalkonferencen bestemmer. (I den nordeuropæiske Centralkonference bevares navnet: Metodistkirken. Jvnf. Centralkonferencens bestemmelse 1968). 3. Artikel III. Religionsartikler og trosbekendelse. Religionsartiklerne og trosbekendelsen skal være de samme, som er opretholdt i henholdsvis The Methodist Church og The Evangelical United Brethren Church. 4. Artikel IV. Kirkens universelle natur. Metodistkirken er en del af den universelle kirke, som er eet legeme i Kristus. Derfor skal alle uden hen- syntagen til race, hudfarve, national oprindelse eller økonomisk stand have adgang til kirkens gudstjenester, tage del i dens forskellige programmer og når de har afgivet de foreskrevne løfter have adgang til medlemskab i en lokal menighed. I Metodistkirken må ingen konference eller organisatorisk enhed i kirken være opbygget således, at den udelukker medlemmer eller en del af kirken på grund af race, hudfarve, national oprindelse, position eller økonomi. 5. Artikel V. Økumeniske relationer. Som en del af den universelle kirke tror Metodistkirken, at kirkens Herre kalder kristne alle vegne til at stræbe mod enhed; og derfor vil den søge og arbejde for enhed på alle niveauer i kirkens liv: gennem verdensforbindelser med andre metodistkirker og forenede kirker tilknyttet The Methodist Church eller The Evangelical United Brethren Church, gennem kirkeråd, og gennem planer om forening med kirkesamfund med metodistiske eller andre kirkelige traditioner og med hvem en gensidig aftale (Act of Covenanting) er indgået (se The Book of Discipline: Part V, Chapter Four, Section V Becoming a Covenanting Church ). 6. Artikel VI. Ejendomsrettigheder. Ejendomsrettighederne i The Evangelical United Brethren Church og The Methodist Church skal efter fuldbyrdelsen af foreningen automatisk tilfalde The United Methodist Church. I foreningsplanen kan intet på noget tidspunkt efter foreningen udlægges således, at der kan kræves af nogen menighed eller anden ejendomsindehaver, som tilhørte den tidligere The Methodist Church eller den tidligere The Evangelical United Brethren Church, at afhænde eller på anden måde at ændre ejendomsrettighederne, som disse er angivet i skøder ved tidspunktet for foreningen. Tidsløb eller brug skal ikke påvirke nævnte ejendomsret eller kontrol. AFSNIT 2. Organisation. Sektion I. Konferencer. 7. Artikel I. Der skal være en Generalkonference for hele kirken med den myndighed, de rettigheder og pligter, som er fast- sat nedenfor. 8. Artikel II. Der skal være jurisdiktionalkonferencer for kirken i Amerikas Forenede Stater med den myndighed, de rettigheder og pligter, som er fastsat nedenfor. Dog må der kun oprettes jurisdiktional- eller centralkonferencer i Metodistkirken på geografisk og regional basis.\n13 9. Artikel III. Der skal være centralkonferencer for kirken uden for Amerikas Forenede Stater og om nødvendigt provisoriske centralkonferencer med den myndighed, de rettigheder og pligter, som er fastsat nedenfor. 10. Artikel IV. Der skal være årskonferencer, der er kirkens grundlæggende organer og om nødvendigt provisoriske årskonferencer med den myndighed, de rettigheder og pligter, som er fastsat nedenfor. 11. Artikel V. Der skal være en pastoratskonference for hver menighed eller pastorat med den myndighed, de rettigheder og pligter, som er fastsat nedenfor. Sektion II. Generalkonferencen. 12. Artikel I. 1. Generalkonferencen skal være sammensat af ikke mindre end 600 og ikke flere end 1000 delegater, hvoraf halvdelen skal være præstelige medlemmer og halvdelen lægfolk, valgt af årskonferencen. Missionskonferencerne betragtes i denne artikel som årskonferencer. 2. Delegaterne skal vælges af årskonferencerne, med undtagelse af de delegater, der kan vælges af andre autonome Metodistkirker, hvis og når Generalkonferencen beslutter at indgå konkordat med nævnte autonome Metodistkirker med hensyn til gensidig valg og sæde af delegater i hin- andens højeste lovgivende konferencer. 3. Hvad angår Metodistkirken i Storbritannien metodismens moderkirke skal der tages forholdsregler til et gensidigt valg og sæde af to delegater, en præst og en lægmand. 13. Artikel II. Generalkonferencen skal mødes i april eller maj en gang hvert fjerde år på den tid og det sted, som fastsættes af Generalkonferencen selv eller af en komite nedsat af denne. En ekstraordinær session af Generalkonferencen, som besidder Generalkonferencens fulde autoritet og myndighed, kan indkaldes af biskopsrådet eller på anden måde, således som Generalkonferencen fra tid til anden bestemmer. Indkaldelsen angiver tid og sted for konferencen. En ekstraordinær generalkonference skal være sammensat af de valgte delegater til den foregående generalkonference eller deres lovligt valgte efterfølgere. Den enkelte årskonference eller Missionskonferencen kan foretage nyvalg, hvis den foretrækker det. Formålet med ekstraordinær session skal fremgå af ind- kaldelsen, og kun sådanne sager, som er i overensstemmelse med dette formål, kan blive behandlet, medmindre Generalkonferencen med totredjedels flertal vedtager, at også andre sager kan behandles. 14. Artikel III. Generalkonferencen skal bestemme forholdstallet for repræsentation til general-, jurisdiktional- og centralkonferencerne fra årskonferencerne, missionskonferencerne og de provisoriske årskonferencer. Beregningen sker efter følgende: 1) Det totale antal præstelige medlemmer i årskonferencen og missionskonferencen. 2) Antallet af menighedsmedlemmer i årskonferencen og missionkonferencen. Hver årskonference, missionskonference eller provisorisk årskonference skal dog være berettiget til mindst een præstelig og een lægdelegat i general- jurisdiktional- eller centralkonference. 15. Artikel IV. Generalkonferencen skal have fuld lovgivende myndighed i alle sager vedrørende hele kirken, og i udøvelsen af denne myndighed har den følgende autoritet: 1) At definere og fastsætte betingelser, rettigheder og pligter for medlemsskab i kirken, hvilket i ethvert tilfælde skal være uden hensyntagen til race og stand. 2) At definere og fastsætte myndighed og pligter for ældste, diakoner, hjælpepræster, lokalprædikanter, formanere og diakonisser. 3) At definere og fastsætte myndighed og pligter for årskonferencer, provisoriske årskonferencer, missions- konferencer og missioner, samt for centralkonferencer, distriktskonferencer,\n14 pastoratskonferencer og menighedsmøder. 4) At sørge for at organisere, fremme og administrere kirkens arbejde uden for Amerikas Forenede Stater, at tillade den enkelte årskonference at gøre brug af en struktur, speciel for netop dens opgave, uagtet en anderledes vedtaget generel struktur. 5) At definere og fastsætte biskoppernes myndighed, rettigheder og pligter, vedtage en plan for biskoppernes underhold, sørge for ensartede regler for biskoppernes pensionering og sørge for, at en biskops tjeneste ophører i tilfælde af ineffektivitet eller uegnethed. 6) At sørge for at tilvejebringe og revidere kirkens salmebog og ritual og give forskrifter for gudstjenestens form og indhold med den begrænsning, som fremgår af de to første begrænsende regler. 7) At sørge for et retssystem og regler for retslig forvaltning i kirken, for såvidt der ikke er foreskrevet anderledes heri. 8) At tage initiativ til og lede alle virksomheder, som berører hele kirken, og at tilsætte råd for deres fremme og administrering. 9) At bestemme og iværksætte indsamlinger og fordeling af midler, der er nødvendige for at fremme kirkens virksomhed. 10) At fastsætte ensartede regler, i henhold til hvilke jurisdiktionalkonferencerne skal vælge biskopper, samt bestemme antallet af biskopper, som skal vælges af centralkonferencerne. 11) At udvælge gennem en komite Generalkonferencens forhandlingsledere blandt biskopperne. Dog udpeger biskopperne af deres egen midte en forhandlingsleder for åbningssessionen. 12) At forandre antallet af og grænserne for jurisdiktionalkonferencerne efter samtykke fra flertallet af årskonferencerne i hver jurisdiktionalkonference, som berøres deraf. 13) At nedsætte sådanne kommissioner for kirkens almene virksomhed, som anses for at være nødvendige. 14) At sikre medlemsskabet rettigheder og privilegier i alle organer, programmer og institutioner i Metodistkirken uden hensyntagen til race eller stand. 15) At forordne sådanne andre love, som anses nødvendige, inden for de begrænsninger, som kirkens konstitution har fastsat. Sektion III. Begrænsende regler. 16. Artikel I. Generalkonferencen skal ikke ophæve eller forandre vore religionsartikler ( 62) eller antage nye normer eller trossætninger, der strider imod vore nuværende og vedtagne lærenormer. Artikel II. Generalkonferencen skal ikke ophæve eller forandre vor trosbekendelse ( 62). 17. Artikel III. Generalkonferencen skal ikke udskifte eller forandre nogen del eller bestemmelse i vor styreform, så den afskaffer biskopsembedet eller ødelægger kirkens ordning med det rejsende almene tilsyn. 18. Artikel IV. Generalkonferencen skal ikke berøve vore præster retten til at få deres sager prøvet af en komite, ej heller retten til appel. Den skal heller ikke berøve vore med- lemmer retten til at få deres sager prøvet for menigheden eller af en komite, ej heller retten til appel. 19. Artikel V. Generalkonferencen skal ikke ophæve eller forandre De Almindelige Regler. 20. Artikel VI. Generalkonferencen skal ikke anvende nettoindtægter fra vor blad- og forlagsvirksomhed og fra The Chartered Fund til andre formål end til bedste for pensionerede og invalide prædikanter, deres ægtefæller, enker og børn eller andre understøttelsesberettigede ifølge præsternes pensionsordning.\n15 Sektion IV. Jurisdiktionalkonferencerne Se The Book of Discipline. Sektion V. Centralkonferencerne. 26 Artikel I. Der skal være centralkonferencer for kirkens virksomhed uden for Amerikas Forenede Stater med den myndighed og de pligter og rettigheder, som er fastsat nedenfor. Centralkonferencernes antal og grænser skal bestemmes af sammenslutningskonferencen. Derefter skal Generalkonferencen have ret til at forandre centralkonferencernes antal og grænser. Centralkonferencerne skal have den myndighed og de pligter og rettigheder, som er fastsat nedenfor. 27. Artikel II. Centralkonferencen skal bestå af et antal delegater beregnet efter det forholdstal, som Generalkonferencen har bestemt. Delegaterne skal være præster og lægfolk i samme antal. 28. Artikel III. Centralkonferencerne skal afholdes inden for det år, som følger efter Generalkonferencen, til den tid og på det sted, som er bestemt ved foregående Centralkonference eller af en kommission, der er tilsat af denne eller af Generalkonferencen. Tid og sted for den første centralkonference efter sammenslutningskonferencen skal bestemmes af biskopperne i de respektive centralkonferencer eller på den måde, der bestemmes af Generalkonferencen. 29. Artikel IV. Centralkonferencerne skal have følgende myndigheder og pligter samt yderligere sådanne, som gives dem af Generalkonferencen: 1. At fremmekirkens interesser, når det gælder evangelisation, kristen opdragelse og undervisning, mission og social virksomhed og institutioner inden for dens egne grænser. 2. At vælge biskopper for de respektive centralkonferencer i det antal og på det grundlag, som til enhver tid er bestemt af Generalkonferencen, og deltage i den plan for sine biskoppers underhold, som er fastsat af Generalkonferencen. 3. At tilsætte og autorisere sådanne råd inden for centralkonferencen, som er nødvendige, samt vælge deres administrative tjenestemænd. 4. At bestemme grænserne for årskonferencerne inden for centralkonferencens område. 5. At udfærdige bestemmelser og regler for forvaltningen af virksomheden inden for sine grænser, heri medregnet sådanne forandringer og tillempninger af Kirkeordningen, som forholdene i de respektive områder måtte kræve. Dog skal der altid tages hensyn til den myndighed, Generalkonferencen har og i fremtiden kommer til at have. 6. At udnævne et juridiske råd til at afgøre juridiske spørgsmål, når det gælder de regler og bestemmelser samt de reviderede, tillempede eller nye sektioner af Kirkeordningen, som vedtages af centralkonferencen. 7. At udnævne en appelkomite til at høre og træffe de afgørelser i appelsager, der er rejst af en af centralkonferencens præster efter afgørelser i en undersøgelseskomite. Sektion VI. Årskonferencerne. 30 Artikel I. Årskonferencen skal bestå af de præstelige medlemmer i henhold til Generalkonferencens definition samt en lægdelegat valgt af hvert pastorat, indviede diakoner (diaconal ministers), aktive diakonisser med biskoppelig udnævnelse inden for årskonferencens ansvarsområde, lederen af Metodistkirkens Kvindearbejde, lederen af Metodistkirkens mænd, konferencens lægleder, distriktslæglederne, lederen af konferencens ungvoksne s organisation, formanden for årskonferencens organisation for studerende, lederen af konferencens ungdomsorganisation, samt to unge under 25 år fra hvert distrikt. samt aktive diakonisser under biskopens udnævning indenfør årskonferencen. Vedrørende de sidstnævnte afgøres valgmåden af årskonferencen. Et pastorat, der betjenes af mere end en præst, er berettiget til lige så mange læge medlemmer, som der er præstelige medlemmer. De læge medlemmer skal have været medlem af Metodistkirken i de nærmeste to år før valget og\n16 i mindst fire år have været aktive deltagere i kirken. Hvis antallet af lægdelegater er mindre end antallet af præstelige medlemmer i årskonferencen, skal årskonferencen efter egne vedtagne retninslinjer sørge for valg af det manglende antal læge medlemmer, så antallet af læge og præstelige medlemmer af årskonferencen kan blive lige. 31 Artikel II. Årskonferencen er den grundlæggende enhed inden for kirken. Som sådan har kun den retten til at stemme om alle konstitutionelle ændringsforslag, vælge præstelige og læge delegater til Generalkonferencen og til jurisdiktional- eller centralkonferencen, stemme om alle spørgsmål, som vedrører de præstelige medlemmers karakter og konferenceforhold, om ordination af præster samt i alle spørgsmål om sådanne rettigheder, som ikke i Konstitutionen er forbeholdt Generalkonferencen. Dog således, at lægmedlemmerne ikke kan stemme i spørgsmål vedrørende præsters ordination, karakter og konferenceforhold med undtagelse af lægmedlemmerne i årskonferencens Råd for ordineret Tjeneste (the Conference Board of Ordained Ministry), der kan afgive stemme i sager om præsters ordination, karakter og konferenceforhold, og således, at lægmedlemmer i distriktets Råd for ordineret Tjeneste (the District Committee on Ordained Ministry) er fuldgyldige medlemmer med stemmeret i distriktskonferencen for ordineret Tjeneste (the District Conference on Ordained Ministry). (Om distriktskonferencer se Del I, Sektion VIII, 40 og Del V, Kapitel 4, Sektion X). Årskonferencen skal endvidere opfylde de forpligtelser og udøve den myndighed, som Generalkonferencen i overensstemmelse med Konstitutionen bestemmer. 32 Artikel III. Årskonferencen skal vælge præstelige og læge delegater til Generalkonferencen og til dens jurisdiktional- eller centralkonference på den måde, som er foreskrevet i denne sektions artikler IV og V. Det antal personer, som vælges først i henhold til det forholdstal, som er fastsat for repræsentation i Generalkonferencen skal være repræsentanter til denne. Yderligere delegater skal så vælges for at opnå det antal, som efter forholdstallet er fastsat for repræsentation i jurisdiktional- eller centralkonferencen. Disse skal sammen med de delegater, som først er valgt som ovenfor beskrevet, være delegater til jurisdiktional - eller centralkonferencen. De yderligere valgte delegater til jurisdiktional- eller centralkoferencen skal i den rækkefølge, de blev valgt, være suppleanter til Generalkonferencen. Årskonferencen skal også vælge præstelige og læge suppleanter til jurisdiktional- eller centralkonferencen i det antal, det anses nødvendigt. Disse suppleanter kan også være suppleanter til Generalkonferencen, hvis det bliver nødvendigt. 33 Artikel IV. De ordinerede, præstelige delegater til Generalkonferencen og til Jurisdiktions- eller Centralkonferencen skal vælges af og blandt de ordinerede, præstelige medlemmer i fuld forening i årskonferencen eller den provisoriske årskonference, under forudsætning af, at sådanne delegater skal have været præster i The United Methodist Church mindst fire år umiddelbart før valget samt være i fuld forening i den årskonference eller i den provisoriske årskonference, der vælger dem. Dette gælder, såvel når de vælges, som når General- og jurisdiktional- eller centralkonferencen holdes. 34 Artikel V. Lægdelegaterne til Generalkonferencen og til jurisdiktional- eller centralkonferencen skal vælges af lægmed- lemmerne af årskonferencen eller den provisoriske årskonference, uanset alder, under forudsætning af, at disse delegater har været medlemmer i de kirker, som kirkeunionen består af, eller af The United Methodist Church mindst to år umiddelbart før valget. De skal have været aktive deltagere i Metodistkirken i de forudgående fire år og været medlemmer af kirken inden for den årskonference, der vælger dem, såvel når de vælges, som når General- og jurisdiktional- eller centralkonferencen holdes.\n17 Sektion VII. Grænser. 35 Artikel I. Se The Book of Discipline. 36 Artikel II. Kirkens arbejde uden for Amerikas Forenede Stater kan organiseres i centralkonferencer, hvis antal og grænser bestemmes af Foreningskonferencen. Generalkonferencen har derefter retten til at ændre centralkonferencernes antal og grænser. 37 Artikel III. Se The Book of Discipline. 38 Artikel IV. Forandring af årskonferencernes og biskopområdernes antal, navne og grænser kan i overensstemmelse med den myndighed, der er tillagt jurisdiktional- og centralkonferencerne gennemføres af jurisdiktionalkonferencerne i Amerikas Forenede Stater og af centralkonferencerne uden for Amerikas Forenede Stater. 39 Artikel V. Overflytning af menigheder. 1. En menighed kan overflyttes fra en årskonference til en anden, som den er geografisk beliggende i, når dette godkendes af 2/3 af dem, som er til stede og afgiver stemme ved hver af følgende instanser: (a) Pastoratskonferencen, (b) Menighedsmødet, (c) Hver af de to årskonferencer, der berøres af sagen. Afstemningsresultaterne rapporteres derefter af sekretærerne ved disse møder/konferencer til de biskopper, der har tilsyn med de årskonferencer, som berøres af sagen. Efter biskoppernes bekendtgørelse af den nødvendige majoritet træder overflytningen øjeblikkelig i kraft. 2. Afstemningen om godkendelse af en overflytning skal finde sted ved begge årskonferencers første session efter, at sagen først er forelagt konferencen. 3. Overflytning ifølge denne artikels bestemmelse kan ikke bestemmes eller begrænses af Konstitutionens øvrige regler angående ændringer af konferencens grænser. Sektion VIII. Distriktskonferencer. 40 Artikel I. I en årskonference kan der organiseres distriktskonferencer bestående af de personer og med den myndighed, som Generalkonferencen bestemmer. Sektion IX. Pastoratskonferencer. 41 Artikel I. I hver menighed skal der organiseres en pastoratskonference bestående af de personer og med den myndighed, som Generalkonferencen bestemmer. 42 Artikel II. Valg af tillidsmænd. For så vidt Generalkonferencen ikke har bestemt andet, skal tillidsmænd i den eller de menighed(er), som udgør et pastorat, vælges af pastoratskonferencen eller af medlemmer af vedkommende menighed(er) på et til dette formål sammenkaldt møde efter pastoratskonferencens bestemmelse, for så vidt der for dette valg ikke gælder andre regler ifølge landets love. AFSNIT 3. Det biskoppelige tilsyn. 43 Artikel I. Biskopsembedet skal bibeholdes i Metodistkirken efter samme system og med samme myndighed, rettigheder og forpligtelser som hidtil i The Methodist Church og The Evangelical United Brethren Church på alle områder, hvor der er overensstemmelse, og synspunkterne således må betragtes at være identiske. Forskellen mellem disse historiske biskopsembeder anses for at være udjævnet og harmoniseret ved og i denne foreningsplan og Metodistkirkens Konstitution, og beslutninger er foretaget i overensstemmelse hermed, således at et samordnet tilsynsembede og biskopsembede hermed er skabt og etableret af, i og ved dem, som nu er og skal blive biskopper i Metodistkirken. Dette biskops- embede skal videre have den myndighed, de rettigheder og forpligtelser, som er fastsat nedenfor.\n18 44 Artikel II. Biskopperne skal vælges af de respektive jurisdiktional- og centralkonferencer og indvies i overensstemmelse med den historiske praksis på den tid og det sted, som Generalkonferencen bestemmer vedrørende dem, der vælges af jurisdiktionerne, og som hver centralkonference bestemmer angående dem, der vælges af vedkommende centralkonference. 45 Artikel III. Der skal være et biskopsråd, der består af alle biskopper i Metodistkirken. Dette råd skal mødes mindst en gang om året for at planlægge det almene tilsyn med kirkens arbejde og for at fremme hele kirkens timelige og åndelige interesser. Desuden skal det tilse, at de regler, bestemmelser og forpligtelser, der er foreskrevet og pålagt af Generalkonferencen i overensstemmelse med bestemmelserne i Foreningsplanen, opfyldes. 46 Artikel IV. Biskopperne i hver jurisdiktional- og centralkonference skal udgøre et biskopskollegium. Dette kollegium skal udarbejde en plan for det biskoppelige tilsyn med årskonferencerne, missionskonferencerne og missionerne inden for deres respektive områder. 47 Artikel V. Biskopperne skal have deres stedlige tilsyn og formandshvervet i de jurisdiktional- og centralkonferencer, hvori de er valgt, eller til hvilke de er overflyttede. Biskopper kan overflyttes fra en jurisdiktion til en anden for at udøve biskoppelig tilsyn på følgende betingelser: 1. Overflytning af biskopper kan ske ved en af følgende muligheder: a) En jurisdiktion, som modtager en biskop ved over- flytning fra en anden jurisdiktion, kan overflytte en af sine egne biskopper til denne jurisdiktion eller til en tredje, således at antallet af til- flyttede biskopper bliver det samme som antallet af fraflyttede. Eller b) En jurisdiktion kan modtage en biskop fra en anden jurisdiktion uden at afgive nogle af sine egne biskopper. 2. Ingen biskop kan overflyttes uden at have givet sit særlige samtykke. 3. Ingen biskop kan overflyttes uden at have tjent en fireårs periode i den jurisdiktion, som foretog valget. 4. Alle sådanne overflytninger kræver en vedtagelse med en flertalsbeslutning af de tilstedeværende medlemmer af de involverede jurisdiktionalkonferencers biskopskomiteer. Når den nævnte procedure er blevet fulgt, skal den overflyttede biskop modtages som medlem af det modtagende biskopskollegium og skal anvises ansættelse med bopæl af jurisdiktionalkonferencen. Biskopsrådet kan udpege en biskop til et formandshverv eller anden tjeneste i en anden jurisdiktion end den, som forrettede valget, forudsat anmodning herom er rejst af majoriteten af biskopper inden for jurisdiktionen, hvor den foreslåede tjeneste skal ud- føres. I tilfælde af påtrængende behov i en jurisdiktion eller en centralkonference på grund af en biskops død eller uarbejdsdygtighed eller af anden årsag kan biskopsrådet udnævne en biskop fra en anden jurisdiktion eller centralkonference, til flertallet af biskopper i jurisdiktionen eller centralkonferencen giver deres samtykke. 48 Artikel VI. Såvel de aktive som de pensionerede biskopper i The Evangelical United Brethren Church og i The Methodist Church ved den tid, foreningen finder sted, skal være biskopper i Metodistkirken. Biskopper i The Methodist Church, som er valgte af jurisdiktionerne, de aktive biskopper i The Evangelical United Brethren Church ved tidspunktet for foreningen og biskopper, som vælges af jurisdiktionerne i Metodistkirken, skal vælges for livstid. Hver biskop, valgt af en af Metodistkirkens centralkonferencer, skal have den embedsperiode, som vedkommende centralkonference måtte have bestemt. Jurisdiktionalkonferencen skal vælge en stående komite for biskopsembedet. Den skal bestå af en præstelig dele- gat og en lægdelegat fra hver årskonference på forslag af årskonferencedelegationen. Komiteen skal gennemgå biskoppernes arbejde, deres karakter og officielle administration\n19 og fremlægge sin vurdering i en rapport til jurisdiktionalkonferencen, således at konferencen kan træffe afgørelser inden for dens tillagte myndighed. Komiteen skal foreslå biskoppernes ansættelse i de respektive områder, således at jurisdiktionalkonferencen kan træffe den endelige afgørelse. 49 Artikel VII. En biskop, der er formand for en års-, central- eller jurisdiktionalkonference, skal afgøre alle lovspørgsmål, som bliver forelagt biskoppen under en ordinær session. Sådanne spørgsmål skal dog forelægges skriftligt, og biskoppens afgørelse indføres i konferencens protokol. Sådan en afgørelse af en biskop skal ikke være gældende, undtagen for den foreliggende situation, før den er god- kendt af The Judicial Council. Hver biskop skal årligt aflægge skriftlig rapport af sine afgørelser af lov- spørgsmål og i sammendrag oversende denne rapport til The Judicial Council, som skal stadfæste, ændre eller ophæve dem. 50 Artikel VIII. Biskopperne i de forskellige jurisdiktional- og centralkonferencer skal lede sessionerne i deres respektive konferencer. 51 Artikel IX. I hver årskonference skal der være en eller flere distriktsforstandere, som skal bistå biskoppen med årskonferencens administration og have det ansvar og den tjenestetid, som Generalkonferencen bestemmer. 52 Artikel X. Efter samråd med distriksforstanderne skal biskopperne udnævne præsterne til deres pastorater. Præsterne skal have det ansvar og den myndighed, som Generalkonferencen bestemmer. AFSNIT 4. Retslig forvaltning. 53 Artikel I. Der skal være et Generalkonferencens Juridiske Råd. Generalkonferencen skal bestemme dets medlemmers antal og kvalifikationer, deres tjenestetid samt valgmåde og fremgangsmåde ved vakance. 54 Artikel II. Det Juridiske Råd skal have følgende myndighed: 1. Efter appel fra majoriteten af biskopsrådet eller 1/5 af Generalkonferencens medlemmer skal det afgøre, hvorvidt en afgørelse i Generalkonferencen er i overensstemmelsen med Konstitutionen. Ligeledes, efter appel fra majoriteten af biskopper eller 1/5 af medlemmerne i en jurisdiktional- eller centralkonference, afgøre, hvorvidt en afgørelse i en jurisdiktional- eller centralkonference er i overensstemmelse med Konstitutionen. 2. At høre og afgøre enhver appel vedrørende en biskops afgørelse i et lovspørgsmål i en årskonference, når denne appel støttes af 1/5 af medlemmerne, som er til stede og afgiver stemme ved en årskonference. 3. At behandle lovafgørelser afsagt af biskopperne i årskonferencerne. 4. At høre og afgøre lovligheden af enhver beslutning taget i et råd, som er nedsat af Generalkonferencen eller af en jurisdiktional- eller centralkonference efter appel fra 1/3 af medlemmerne i nævnte råd, eller på begæring af biskopsrådet eller majoriteten af biskopperne i en jurisdiktional- eller centralkonference. 5. At udføre sådanne andre pligter og udøve den myndighed, som Generalkonferencen måtte pålægge det. 6. At udfærdige regler for dets egen organisation og arbejdsform. 55 Artikel III. Alle afgørelser i Det Juridiske Råd er endelige. Når Det Juridiske Råd erklærer en vedtagelse i Generalkonferencen, som er i session, for at stride imod Konstitutionen, skal dette straks rapporteres tilbage til samme Generalkonference. 56 Artikel IV. Generalkonferencen skal oprette et retsligt system for kirken, der skal\n20 garantere vore præster retten til at få deres sag prøvet af en komite og til at appellere og vore medlemmer retten til at få deres sag prøvet over for kirken eller af en komite og til at appellere. AFSNIT 5. Ændringer. 57 Artikel I. Ændringer af Konstitutionen skal ske med 2/3 majoritet af Generalkonferencens nærværende og voterende medlemmer og ved 2/3 bekræftende stemmer af det samlede antal af nærværende og voterende medlemmer af de respektive årskonferencer. Undtaget er de tilfælde, hvor der er tale om 1., 2. og 7. af de begrænsende regler, hvor der kræves 3/4 majoritet af alle nærværende og voterende medlemmer af årskonferencerne. Når afstemningen er afsluttet, skal den undersøges af biskopsrådet, og ændringen, der er stemt om, træder i kraft, ved at biskopsrådet bekendtgør, at den nødvendige majoritet er opnået. 58 Artikel II. Ændringsforslag til Konstitutionen kan stilles enten i Generalkonferencen eller i årskonferencerne. 59 Artikel III. En jurisdiktional- eller centralkonference kan ved en flertalsbeslutning foreslå forandringer i kirkens konstitution. Sådan et ændringsforslag skal videresendes til næste Generalkonference. Hvis Generalkonferencen vedtager dette forslag med 2/3 majoritet, skal det sendes til årskonferencerne i henhold til bestemmelserne for ændringsforslag. Dogmatiske normer og vor teologiske opgave 60 Sektion I Vor dogmatiske arv. Metodister bekender den historiske tro på Gud, som blev menneske i Jesus Kristus til vor frelse, og som til enhver tid er virksom i menneskehedens historie ved Helligånden. Mens vi lever i en nådespagt under Jesu Kristi herredømme, har vi del i de første frugter af Guds kommende rige og beder i håb om dets fuldstændige virkeliggørelse på jorden som i himmelen. Vor dogmatiske arv og vor nuværende teologiske opgave lægger hovedvægten på en fornyet forståelse af Guds suverænitet og Guds kærlighed i Kristus under de stadige kriser i mennesketilværelsen. Vore forfædre i troen bekræftede det gamle kristne budskab, som det findes i det apostoliske vidnesbyrd, samtidig med at de påny anvendte det på deres egne forhold. Deres prædiken og lære var grundfæstet i Skriften, oplyst af traditionen, levendegjort i erfaring og prøvet af fornuft. Deres værk inspirerer og præger vore forsøg på at overgive det frelsende evangelium til vor verden med dens behov og håb. Vor fælles arv som kristne. Metodister har sammen med kristne fra enhver tidsalder og nation en fælles arv. Denne arv er grundfæstet i det apostoliske vidnesbyrd om Jesus Kristus som frelser og Herre. Det er kilden og målestokken for al ægte kristen lære. Ansigt til ansigt med forskellige fortolkninger af det apostoliske budskab forsøgte lederne i oldkirken af beskrive den kristne tros kerne for at sikre den kristne læres sundhed.\nMetodismen. - et kirkesamfund - et helhedssyn på livet. Ind- og udvandrerkirke. af Jørgen Thaarup\nManus "Kristne Kirkesamfund i Danmark" Anis 1997 Metodismen - et kirkesamfund - et helhedssyn på livet af Jørgen Thaarup Ind- og udvandrerkirke De samfundsmæssige forandringer i midten af det nittende\nMetodistkirken, Nørregade 13 v. Christina Wilther Kaagaard, Give-Egnens Museum 150 år - så gammel blev metodistkirken i Danmark i 2009. Så gammel blev metodistkirken i Give desværre ikke. Det blev til


SD Ransomware Afinstallation: Effektive måde at Fjerne SD Ransomware Let - Hvordan Afinstallere Malware\nSD Ransomware Afinstallation: Effektive måde at Fjerne SD Ransomware Let\nFjerne SD Ransomware\nSD Ransomware er en anden dokument kryptering trussel som er en af de familie af populære Locky computer ransomware. Dette ransomware er rapporteret af tusindvis af af laptop bruger for kryptering deres helt egen værdifulde filer. Dette ubehagelige ransomware er kendt som efter den off skyde som stigning de krypteret datafiler. Det join computeren ikke at have din tilladelse og ekspertise. Efter den vellykket angreb, det starte scanning hver enkelt drev og den mappe af den computer til at kryptere filerne. At blive købedygtig indkode din fil det medarbejdere RSA-2048 og AES-128 kryptering algoritme. Efter at du er afskåret adgang din fil uden hjælp af dekryptering værktøj.\nDette kryptering trojan er i stand til at inficere næsten alle fælles data container , der bruges på daglig basis ligesom multimedie data, dokumenter, vise , databasen etc. så det drop en løsesum notat som gengæld informere slutbrugeren, generelt der filer har været krypterede og så de skal betale løsesum for ikke at få værktøjet decryptor. Men du behøver ikke at give løsepenge fordi vil du få intet selv efter betalende af den løsesum. I stedet for betaler den løsesum, bør du kigge efter forskellige andre mulighed til hævder tilbage din dokumenter.\nDette dårlig trussel bruge flere hård metode til modtage inde deres målrettet computersystem. For det meste , gøre brug af falske e-mail reklame kampagne til give sin kode til din program. Forfatter af sådanne menace sende en besked til den slutbrugeren som vises legit ligesom nogle udbyder tilbyde eller enhver online bill. Men være opmærksomme og ikke kan åbne mange af disse vedhæftet fil da de har skadelig kode af denne ransomware. Åbning sådan e-mail absolut vil injicere den skadelige kode i den program og en gang der få stimulere dem det vil ikke tage tid til at starter ud sin sikkerhed proces. Så være forsigtig og fjerne SD Ransomware at gøre din PC sikker.\nKender Sådan Fjerne SD Ransomware Succesfuld fra Windows System\nSystem virus remover SD Ransomware, Hvordan kan jeg fjerne virus fra min computer SD Ransomware, Fjern dekrypteringsvirus SD Ransomware, Ny cryptolocker SD Ransomware, Locky ransomware fjernelse SD Ransomware, Hvordan man stopper ransomware SD Ransomware, Hvad er cryptolocker virus SD Ransomware, Gratis computervirusrenser SD Ransomware, Hvordan man fjerner spyware og malware fra din computer SD Ransomware, Fbi trojan SD Ransomware, Trojan fjerner bedst SD Ransomware, Hvordan man renser malware fra bærbar computer SD Ransomware, Trojan hest virus remover software gratis download SD Ransomware, Virus fjernelse software SD Ransomware\nFjerne Mistænkelig SD Ransomware Fra Kontrolpanel\nEliminér ondsindet SD Ransomware fra browserprogrammer\nScan og Fjerne SD Ransomware Brug af automatisk fjernelse værktøj\nManuel Fjernelse Metode Til Afinstaller SD Ransomware Fra Windows System\nSelvom SD Ransomware er en stædig computer trusler, så du rådes til straks Fjerne det fra din computer. Hvis du har god kommando over computer og solid viden i computer indstillinger og alt så kan du gå til manuel fjernelse. Ellers spørge fra din familie eller venner medlemmer, der er teknisk lyd i computeren. Manuel fjernelse er risikable metoder, hvor brugerne ubevidst kan Fjerne andre vigtige filer fra deres computer, der kan generere andre problemer til din Windows System, der er uden for din kontrol. Du er nødt til at slette sin alle filer fra Kontrolpanel og webbrowser én efter én. Her er den detaljerede instruktion, hvordan du Fjerne SD Ransomware infektion med dine egne fra Windows System Kontrolpanel. Så følg hver trin omhyggeligt på din egen risiko.\nFinde “SD Ransomware“, eller vælge alle ukendte værktøjslinje eller uønsket software og Fjerne det.\nFjerne SD Ransomware Fra Internet Browser Applikationer\nVælg de udvidelser relateret til SD Ransomware på listen, og klik på knappen Fjern.\nVælg alle udvidelser, der er vedrører SD Ransomwareand, klik på knappen Papirkurv.\nVælg de emner relateret til SD Ransomware samt ukendte poster og Fjerne det.\nSådan Clean Genvej filer og midlertidige filer tilknyttet SD Ransomware\nSD Ransomware er blevet kategoriseret som skadelige Ransomware virus, som kan kommer ind på dit Windows System uden nogen godkendelse. Når det invadere til din Windows System, vil det gå ned dine alle filer og mappe, som du har gemt i din computer. Det kan kommer i din Windows System med den falske download, via spam vedhæftede filer, deling peer to peer filer, mens du klikker på eventuelle ondsindede websteder og mange flere. Denne virus vil kryptere dine alle filer som .doc, .xls, .ppt, .cdr, .jpg, .docx, .eps og mange flere lagret på Windows System. Efter kryptering af dine filer, de vil bede dig om at betale penge for at dekryptere dem. Den cyberkriminelle er ansvarlig for at frigive disse type rogue program og udføre i alle typer af Windows-version. SD Ransomware vil skabe mange genvej filer af dine tilfældige filer og sprede sig til Windows System. Dine alle filer bliver krypteret med den offentlige nøgle, der vil overføre til din computer via internettet. Det har skabt af cyber kriminelle, der kan indsamle dine alle personlige oplysninger såsom logon-id, IP-adresse, cookies, dit telefonnummer, underskrift, kreditkortoplysninger kontooplysninger nummer bank og mange flere. Senere vil de sende dine alle detaljer til den tredje part for ulovlige formål. SD Ransomware vil ødelægge din alle typer af Windows som Windows XP, Windows 7, Windows 8, Windows VISTA osv selv vil du ikke i stand til at starte op og lukke dit Windows System på en ordentlig måde.\nSD Ransomware er blevet klassificeret som en løsesum lås virus, det vil kræve for en fast mængde af løsesum inden fast tid. Det vil skade din alle slags Browser Hijackers såsom Google Chrome, Internet Explorer, Safari, Mozilla Firefox, Big, Yahoo, Opera Mini og så videre. Efter indsættelse denne virus i Windows Systemet, vil du se, at dine tilfældige filer er blevet genvejsfiler Midlertidige filer. Når det kommer til dit Windows System, vil krypterer filer, herunder billeder, videoer, lydbånd, musik, ord, excellerer ans andre. SD Ransomware er meget skadeligt og kraftfuld infektion, som er støttet af hackere at låse op computerskærm. Det kan invadere direkte og vise falske advarsel til downloade apps og senere vil de bede om penge. Så du vil stå over for mange problemer, og betale penge igen og igen for at gendanne dine filer. Vær forsigtig, mens du henter nogen gratis software fra usikre websteder, dens bedre at hente fra deres officielle hjemmesider. For der vil du søge efter det, hvordan du Fjerne genvejsfiler Midlertidige filer fra dit Windows System så SD Ransomware kan Fjerneved manuelle metode. Men manuelle metoder vil tage for meget tid, hvis du er teknisk ekspert, så kan du bruge denne metode. Ellers Det foreslås dig at bruge gratis scanner værktøj og gør din Windows System infektion gratis.\nSådan Scan og Fjerne SD Ransomware automatisk\nSD Ransomware er blevet identificeret som skadelig Ransomware program, hvis hovedformål er at ødelægge dine alle tilfældige filer, som du har gemt i dit Windows System. Hvis dit Windows System er påvirket af denne ransomware virus så kan du bruge manuel fjernelse guide. Hvis manuelle metode tager for meget tid, så kan du gå gennem gratis Scanner værktøj. Gratis Scanner værktøj er det bedste værktøj, der kan Fjerne alle malware fra din målrettede Windows System.\nForebyggelse Tips Til SD Ransomware I Fremtid\nSD Ransomware virus er meget farligt program, som har evnen til at replikere sig selv og distribueres fra en computer til en anden. Denne infektion kan forårsage skader på Windows Systemet og kan inficere Windows Systemet genstande som dokumentfiler, programmer etc. Således at beskytte din computer mod destruktive virus trusler, skal du tage nogle strenge foranstaltninger, der er som følger:\nÅbn ikke ukendte vedhæftede filer – SD Ransomware virus trussel nemt infiltrere Windows Systemet, når du åbner spam e-mail vedhæftet fil. Således foreslås det ikke at indlede nogen form for ukendt e-mail, som det kan indeholde virus.\nHent software eller filer fra verificerede hjemmesider – Hvis du downland en fil eller et program fra mistænkelige eller untrusted hjemmesider fra internettet, så SD Ransomware virus kan få smutter til din computer. Ofte freeware eller shareware programmer indeholde virus, og derfor downloade gratis programmer fra usikre ressourcer kan være farligt.\nBrug computer firewall – Firewall er en af de vigtigste indstillinger i et Windows System, der hjælper advare dig om mistænkelig eller mærkelige aktivitet, når SD Ransomware virus trussel forsøger at oprette forbindelse til din Windows System. Firewall giver en beskyttelse til Windows Systemet og stoppe orme, vira osv fra at downloade skadelige program til din computer.\nAktiver pop-up blocker i din browser – Et pop-up blocker hjælper med at beskytte dit Windows fra SD Ransomware. Du kan finde pop-up blocker på toppen af hjemmesiden.\nBrug Windows Windows Systemgendannelse – Gendan din computer til sin tidligere tilstand, før dit Windows System blive smittet fra SD Ransomware virus. Denne proces vil hjælpe dig med at holde sikker data lagret på din Windows System.\nThis entry was posted in Ransomware and tagged Afinstaller SD Ransomware fra Internet Explorer, Afinstaller SD Ransomware fra Windows 7, Afinstaller SD Ransomware fra Windows 8, Fjern SD Ransomware fra Mozilla, Fjern SD Ransomware fra Safari, Sadan fjernes SD Ransomware, Sadan slippe af SD Ransomware, Slet SD Ransomware on June 18, 2019 by admin.\n← Fjernelse Zupdater.exe Fuldstændig Afinstaller search.yahoo.com fra Chrome : Slet search.yahoo.com →


Mange shopper på forhandlere på nettet - Designer ting til gaver og din bolig\nEn hel del internet selskaber foreslår nu om stunder et hav af forskellige muligheder for levering. En af de mest almindelige er for nærværende pakkeshoppen, fordi det er ekstremt fleksibelt at kunne hente dine nye varer når det passer dig. Fragttypen er jo vældig let, samt typisk tillige den mest prisbevidste leveringsform.\nFragtperioden kan vise sig at være ret central hvis du mangler din pakke om få sekunder, og af den grund er det forholdsvis væsentligt at vi besigtiger den anslåede leveringstid på den respektive vare.\nEn masse internet shops reklamerer med levering på næste hverdag på mange af shoppens produkter, men vær opmærksom på at det kræver at bestillingen indsendes forinden et fast klokkeslæt, således at de højst sandsynligt kan nå at få pakken betjent før lagermedarbejderne holder fyraften.\nDet er ret ukompliceret for enhver at søge sig frem til priser på forskellige internet forhandlere i Danmark hos https://www.mineguides.dk og til gengæld har langt de fleste internet virksomheder været nødt til at mindske salgsværdien på en række af deres varer – til juniorer, samt også til mænd og kvinder – markant, og endda nogle gange frembyde gratis levering.\nDerfor kan det til hver en tid vise sig tiden værd at tjekke en række webshops efter tilbud forinden du shopper, sådan at du er skudsikker på at antage den skarpeste pris.\nMan skal lige meget hvad huske på, at ifald en online shop udlover et produkt til en pris som kan virke uendeligt fordelagtig, er det undertiden være et karakteristika der viser en bedragerisk online butik. Køb med kort er ikke desto mindre inkluderet i en vedtægt, hvilket beskytter kunden imod falske internet selskaber.\nUndersøg hvorvidt online firmaet er verificeret af e-mærket\nInden nogen handler hos en e-forretning burde man principielt læse netbutikkens betingelser, det er dog gerne ikke særlig interessant.\nAlternativet kan derfor være at se nærmere på hvorvidt netbutikken er godkendt af e-mærket, som ofte er et bevis på at online virksomheden retter sig efter de danske regler, foruden at online shoppen en gang i mellem ses til af jurister der forstår lovene på området. Det er en rigtig god genvej til at blive hjulpet, hvis du forvoldes dilemmaer som følge af dit indkøb.\nLeveringstiden er selvfølgelig ultra relevant\nTrustpilot tilbyder dig egentlig hensigtsmæssige muligheder for at kigge på en lang række tidligere konsumenters omtaler og herved er det godt, at du eftersøger e-firmaets kritik inden du handler.\nFacebook forærer dig for øvrigt fuldt ud ønskværdige løsninger til at få en idé om online virksomhedens kundefokus. Foruden det ser vi en del netshops som gør det muligt at udfærdige en omtale af deres køb, hvilket desuden burde benyttes til at få et indblik i kundernes tilfredshed.\nDenne hjemmeside er finansieret af indtægter fra annoncer. Vi har samarbejder med en gruppe webbutikker i form af at vi introducerer firmaernes varer, og tager imod kommission i tilfælde af at du realiserer en handel.\nAnvisninger om tilbud og internet shops understøttes tit, men vi kan ikke stilles ansvarlig for reguleringer der eventuelt er iværksat siden sidste opdatering af hjemmesidens data.


Kapacitetsregnskabet - resultatledelse med sund fornuft - Dynamisk Drift og moderne HMI løsninger\nHMI-løsninger (Human Machine Interface) befinder sig i en periode med forandringer. Industrielle brugergrænseflader henter inspiration fra forbrugerorienterede produkter, som mobiltelefoner, MP3-afspillere o.s.v., med avanceret grafik, ikonbaseret navigering og styring, som resulterer i brugervenlige og intuitive brugerflader.\nTrendsættende pålidelige HMI-løsninger støtter denne tankegang med indlejret ’state-of-the-art’ grafik og funktionalitet, hvilket giver\nveldesignede brugerflader baseret på fleksibel, udbredt og moderne softwareteknologi og en virkelig åben platform - uafhængig af de fysiske omgivelser forstået på den måde at redskabet forandrer karakter alt efter den virkelighed, som det er sat til at afkode.\nBeijer Eletronics AB har gennem sit datterselskab Westermo modtaget en stor ordre på 30 millioner omkring ($ 4 millioner) med Washington Metropolitan Area Transit Authority (WMATA) som slutkunde.\nOrdren er et gennembrud for Beijer Electronics og Westermo nye løsninger til IP-kommunikation til banestrækninger (Westermo IP-tog opløsning) og bekræfter koncernens verdens førende position i feltet. Ordren er også en af Beijer Electronics største ordrer.\nOrdren omfatter kommunikationsudstyr såsom switche og routere til 364 pendelstågsvogne. Leveringsstart sker i løbet af fjerde kvartal af 2013 og leverancerne vil løbe i 2,5 år. Der er potentiale for yderligere ordrer som en del af WMATA s opgradering af Washingtons Metro og pendel-tognet.\nBeijer Electronics ordrer på kommunikationsudstyr er en del af et netværk til pendler-togene, der skal leveres af japanske Toshiba, som er således Westermo direkte kunde. Afgørende for, at Toshiba har valgt Westermo IP-togløsning er robusthed og pålidelighed i et meget krævende miljø. IP-kommunikationssystemet omfatter også specifikke funktioner til styring og overvågning, som vil omfatte forbedret sikkerhed.\nWestermo har i næsten to år beskæftiger sig med intensiv udvikling at udvikle den nye løsning til IP-kommunikation i jernbane segmentet. Lanceringen fandt sted i slutningen af sidste år. Westermo har i år også to mindre ordrer i systemet til nye kunder. Den største ordre fra Toshiba og WMATA tyder på, at overgangen til IP-baserede kommunikation på banestrækninger nu er begyndt for alvor, og Beijer Electronics mener, at der er et stort potentiale på det globale marked.\nDynamisk drift omfatter systematisk og forebyggende vedligehold. Periode- og tælllerbaseret samt tilstandsbaseret med estimering af restlevetider pba modeller af MTBF, MTTF etc... Især ved sæsonvariation i efterspørgsel ved proces- og mobil kapacitet\nSidst opdateret ( Friday 04. January 2019 )


VI ER JERES ENGROS ELEKTRONIK! - smsbutler\nVi er professionelle inden for engros mobiltilbehør og har gennem lang tid handlet engros tøj. Hos NORTAGG har vi masive mængder produkter på vores lager, som er parat til at blive sendt afsted mod din virksomhed. Mangler jeres organisation mobiltilbehør så er I kommet til det rigtige sted. Vi har et kæmpe sortiment som tilbydes til den bedste pris på markedet.\nIndenfor engros elektronik har vi en del solide tilbud til vores brugere. Det kan være at I måske står og mangler den mest optimale skærmbeskyttelse for jeres arbejdere, så deres mobiltelefoner operer perfekt og så jeres medarbejdere kan hjælpe dine forbrugere optimalt. Som elektronik grossist af elektronik tilbehør engros har NORTAGG flere muligheder for at ordne jeres problem. NORTAGG har blandt andet Danmarks bedste skærmbeskyttelse. Her kan vi tilbyde vores skærmbeskyttelse som kan sikre en fantastisk beskyttelse af jeres telefoner. Vores SmartGlass er utrolig fleksibelt på grund af vores design. Fremfor det tradionelle følsommme materiale som findes som de fleste engros elektronik, har vi hos NORTAGG produceret vores SmartGlass med en blanding af plastik og holdbart glas, som leverer os et fantastisk produkt.\nHos NORTAGG har vi et gigantisk udvalg af fantastisk tøj, hvor jeres virksomhed kan finde mange fantastisk tilbud. Mangler du påklædning til jeres forbrugere? NORTAGG har for det meste stabile jakker af fantastisk kvalitet, og vi forhandler engros tøj, så du kan bestille de rigtige mængder til jers forretning. NORTAGGs kæmpe udvalg strækker sig over flere forskellige udgaver, og NORTAGG kan dermed tilbyde et væld af produkter. Vi er ofte parat til at efterkomme jeres krav og levere den korrekte kvantitet. Eksempelvis har vi et kæmpe sortiment af sportstøj af den bedste kvalitet som vil passe optimalt til jeres hjemmeside. Vores sortiment vil også hjælpe din butik i den kommende periode eftersom sommeren ankommer til samfundet og flere mennesker skal ud og dyrke sport igen. Som et eksempel vil vores poloer være perfekt til hiking. Som grossist tøj har vi ofte et fuldt lager og gode priser klar til vores besøgende, og vi tilbyder hurtig levering. Kendetegnet ved NORTAGG er vores øje for kvalitet. Hos NORTAGG leverer kun med tøj i høj kvalitet, og du vil derfor altid være sikker på at modtage gode produkter. Som B2B grossist er NORTAGG altid interesseret i vores købers spørgsmål, og vi placerer en kæmpe indsats i vores kundeservice. Kunder er dermed ofte inviteret til at vende tilbage med en tilbagemeldning efter du har givet vores produkter et forsøg, så vi har mulighed for at forbedre vores kvalitet samt kundeoplevelse ekstra.


Magissa - Smertefri behandling af børn https://magissa.dk\nBØRN KAN IKKE LIDE, AT NOGET GØR ONDT - SÅ DET SKAL DET HELLER IKKE\nAlle forældre ved, at det gør ondt på dem, når det gør ondt på barnet. Derfor anvendes en særlig japansk akupunkturform Shonishin), der er udviklet netop for, at det skal være smertefrit for barnet, at blive behandlet.\nShonishin er udviklet ud fra princippet: Less is better.\nSÅDAN FOREGÅR behandling af dit barn med shonishin\nDu vil i forbindelse med bestilling af tid til første behandling af dit barn få fremsendt et spørgeskema, som du skal udfylde og sende ind via sikker og krypteret forbindelse, så en række basisoplysninger er givet forud.\nNår du og dit barn kommer til den første tid, vil der blive stillet supplerende spørgsmål, og behandlingen vil blive udført.\nNår vi af afsluttet opfølgningssamtalen ved hvert besøg, vil behandlingen af barnet gå i gang. Det kan foregå enten ved, at du holder barnet på armen, eller det lejres på briksen. Det afhænger helt af, om barnet er uroligt / utrygt og alder på barnet. Behandling med shonishin er beregnet til børn fra 0 til 12-14 år.\nBehandlingen er helt smertefri for barnet - det er et af principperne ved Shonishin.\nEn behandling med Shonishin berammes til 30 minutter. Her tager selve behandlingen ofte kun omkring 10 minutter, den resterende tid er samtale med forældre (og barn, hvis det har en alder, hvor det selv kan svare) samt evt. vejledning af dig som forælder i at udføre behandling hjemme.\nDet er utroligt vigtigt, at der sker en forventningsafstemning løbende under et behandlingsforløb. Der vil du før forløbet startes op, blive informeret om, hvad man normalt kan forvente - og hvornår, der sker noget. Det vil løbende blive taget op, om der sker fremgang og er reaktioner, som peger i en positiv retning, eller om forløbet skal afsluttes. For at sikre optimal behandling, skal du være indstillet på at tage mod de behandlingsmetoder, der foreslås, og komme med de intervaller, der anbefales.\nBørn responderer ofte meget hurtigere på behandling, end voksne. Og der skal derfor ofte færre behandlinger til, men mindre det drejer sig om udviklingsmæssige eller genetiske lidelser.\nDet er dog vigtigt at understrege, at alle børn er unikke - og der ikke kan siges sikkert, hvor lang tid, der går, før optimal smertelindring opnås eller, hvor mange behandlinger, der skal til.\nMagissa har erfaring for, at der som tommelfingerregel bør kunne en bedring efter hvert besøg, når der er tale om behandling af børn.\nshonishin - behandling af børn\nShonishin er en særlig form for japansk akupunktur, udviklet over de sidste 250 år, specielt beregnet til behandling børn (fra 0 til 12-14 år). Særligt er shonishin kendetegnet ved, at det skal være smertefrit for barnet.\nDe fleste redskaber, der anvendes er redskaber, der er non-invasive (dvs. der er kke tale om at trænge gennem huden).\nHvis der ved 2. behandlingsseance er god effekt af behandlingen, vil du som forælder få vejledning i behandling hjemme med flere af de teknikker, der bliver brugt.\nShonishin er i USA og Europa udbredt af Stephen Birch, som har viet det meste af sit liv til at forfine behandling af børn med brug af smertefrie metoder. Stephen Birch har forfattet flere bøger om emnet, og han uddanner andre akupunktører i Shonishin. Læs evt. mere om Shonishin og Stephen Birch ved at trykke på linket her.\nBestil tid til smertefri behandling af dit barn med Shonishin