Tècniques de camp | Biologia i Geologia\nArxiu d'etiquetes: Tècniques de camp\nTècniques de camp a La Sénia\n10 de maig de 2019 1r ESOArabogues, Biologia, Parc Natural dels Ports, Sortides, Tècniques de campvramiro\nEls estudiants de 1r d’ESO dels grups A i B han anat aquesta setmana a La Sénia acompanyats de les professores de Biologia i Geologia Maria Prieto i Lara Sancho. Els seus companys dels altres grups van anar-hi al primer trimestre. Allí s’ha dividit en dos grups, guiats pel Víctor Reverté i la Natàlia Jiménez, que han fet un recorregut per la vora del Sénia i han recollit mostres per identificar macroinvertebrats. Aquests petits insectes són bons indicadors de la qualitat de les aigües del riu.\nActivitats amb el Parc Natural del Delta de l’Ebre\n20 de març de 2019 2n ESOConferències, Delta de l'Ebre, Erasmus+, Parc Natural del Delta de l'Ebre, Sortides, Tècniques de campvramiro\nEstudiants de 2n curs d’ESO han participat a una conferència i una sortida de camp amb el Parc Natural del Delta de l’Ebre. Han estudiat les diferències entre un delta i un estuari, la formació del Delta de l’Ebre, el seus aprofitaments i ambients i la gestió i les funcions del Parc Natural, entre d’altres. Han visitat l’Ecomuseu de Deltebre, han anat des de la desembocadura fins a Riumar a peu i finalment han observat ocells a les llacunes de la Tancada i l’Encanyissada. Aquesta acció s’emmarca dins del programa d’educació ambiental de l’escola del Parc Natural del Delta de l’Ebre i del programa Erasmus+ PACTES entre l’Institut Ramon Berenguer IV i el Collège francès Louis Pergaud, a la Normandia. L’objectiu és comparar la biodiversitat del riu i el Delta de l’Ebre i l’aiguamoll del riu Dives i la badia de Sallenelles, a França. L’activitat segueix a les aules on preparen, amb la col·laboració de les professores de Ciències Maite Catalán i Mercè Folch, unes presentacions per explicar tot el que han après sobre el nostre Delta als estudiants francesos. Podeu trobar més imatges de la sortida aquí.\nL’alumnat de 1r d’ESO visita el Parc Natural dels Ports a La Sénia\n11 de desembre de 2018 1r ESOArabogues, Biologia, Parc Natural dels Ports, Setmana de la Ciència, Setmana de la Ciència 2018, Sortides, Tècniques de campvramiro\nEls alumnes de 1r ESO dels grups C, D i E han fet una sortida a la natura per conèixer el riu Sénia, amb les seves professores Lara Sancho i Maria Prieto. En arribar al centre de visitants del Parc Natural dels Ports, a La Sénia, els han rebut el Víctor Reverté i la Natàlia Jiménez, educadors ambientals d’Arabogues. Allí els han explicat què farien i han baixat cap al riu. Una vegada allà, han valorat l’estat de salut del riu: han mesurat la temperatura, han observat les característiques de l’aigua i del llit del riu, han identificat alguns macro-invertebrats que hi viuen i també com és la vegetació de ribera. A més, han vist antics molins i fàbriques de paper, i han après els usos que la gent de la zona fa i feia del riu. Ha estat un dia molt profitós i l’alumnat ha gaudit molt de la sortida gràcies a l’acompanyament del Víctor i la Natàlia. L’activitat forma part de la programació de la Setmana de la Ciència, tot i que es va haver d’ajornar la data per la previsió meteorològica. El proper mes de maig serà el torn dels companys de 1r A i B.\nSortida de 1r d’ESO als Ports\n11 de maig de 2018 1r ESOArabogues, Biologia, Parc Natural dels Ports, Sortides, Tècniques de campvramiro\nEl divendres dia 27 d’abril va tenir lloc la sortida als Ports per als alumnes de 1r d’ESO dels grups B, C i E, que s’emmarca dins la que vàrem realitzar al mes de novembre com a part de la programació de la Setmana de la Ciència. Concretament els alumnes van ser a la zona del riu Sénia al seu pas pel municipi de la Sénia. Allí, Natàlia i Víctor, de l’empresa Arabogues i experts en educació ambiental, ens van fer gaudir del paisatge de la vora del riu i conèixer millor el seu ecosistema i la diversitat d’espècies que hi viuen. Els alumnes van realitzar una activitat in situ amb l’objectiu de conèixer la salut del riu a partir de bioindicadors fent el recompte dels macroinvertebrats que podem trobar al riu.\nActivitats amb el Parc Natural dels Ports\n24 de novembre de 2017 1r ESOArabogues, Biologia, Conferències, Parc Natural dels Ports, Setmana de la Ciència, Setmana de la Ciència 2017, Sortides, Tècniques de campvramiro\nCom a part de la nostra programació per la Setmana de la Ciència l’alumnat de 1r d’ESO ha realitzat una sèrie d’activitats amb els responsables d’activitats educatives del Parc Natural dels Ports. Víctor Reverté, comunicador i tècnic ambiental d’Arabogues, ha oferit la conferència “Com aprofitem l’aigua?”. A més, els alumnes han anat a La Sénia a fer una sortida en què han aplicat tècniques de camp, conduïda pel Víctor i la Natàlia Jiménez. Per arribar a tots els grups, durant la Setmana de la Ciència han participat la meitat de les classes, i la resta ho faran el mes d’abril. Això permetrà treballar les tècniques de camp amb grups més reduïts. Ha estat una experiència molt bona per als nostres alumnes.


Passaport sanitari, cartilla d’emissions\nA França està a punt d’aprovar-se una llei que no estableix la vacunació obligatòria però s’hi acosta molt. La vacuna serà forçosa per a tot el personal sanitari, i caldrà un 'passaport sanitari' (vacuna o PCR recent) per accedir a llocs tan diversos com les activitats de lleure on es reuneixin més de cinquanta persones, els restaurants, els transports públics de llarga distància, les fires professionals i els grans centres comercials. O et vacunes o quedes a casa. No crec que es pugui dubtar de l’efectivitat: l’anunci del president Macron ha anat seguit d’una allau de sol·licituds de cites per vacunar-se. També em fa l’efecte, encara que no en tingui proves, que una enquesta d’opinió donaria com a resultat un ampli suport a la norma, també entre nosaltres. Un altre tema, naturalment, són les escasses possibilitats que tindria de rebre el vistiplau del Tribunal Voxtitucional. I les objeccions filosòfiques són bones de superar: si hem decidit, en nom del bé comú, que la gent pot estar obligada a pagar impostos o a no passar dels 120 quilòmetres per hora, també podem decidir que la gent sense punxar no pot circular gaire.\nPerò no volia parlar-vos del virus maleït, sinó aprofitar-lo per parlar de llibertat i coerció, dos conceptes que sempre han mantingut una relació difícil, que encara es complicarà més en els temps de l’emergència ambiental i climàtica. El covid-19 també ens ha proporcionat exemples magnífics d’apel·lacions a la llibertat per defensar actuacions contràries al bé comú. Però no són cap novetat: les iniciatives per restringir el trànsit a les ciutats han estat contestades, de San Francisco a Noruega passant per Madrid, en nom de la sagrada llibertat dels conductors per circular per allà on vulguin. I no parlem de la no menys sagrada, per a alguns nord-americans, llibertat de tenir armes a casa. O, anant a coses més properes, dels atacs a les polítiques de defensa de les llengües minoritzades en nom d’una llibertat que només pretén aniquilar-les. La llibertat és un estendard del progressisme des de fa segles, però la llibertat entesa com el dret de fer el que em passi pels dallonses no ens acaba de servir.\nI arriba ara la pregunta que convé que ens facem com abans millor: és possible fer front a la perspectiva del col·lapse ambiental sense recórrer a la coerció? En principi, defensar prohibicions tampoc no és una gran innovació. Des de fa decennis, l’ecologisme fa reivindicacions encertadíssimes de limitacions: a la urbanització d’espais naturals, per exemple, o a la contrucció de centrals nuclears. El que ara toca plantejar-se és si l’interès compartit perquè el planeta pugui continuar essent habitable per als humans i altres espècies justifica una política potent de restriccions del consum.\nParlem, per exemple, del chuletón al punto que Pedro Sánchez troba imbatible i que també és mal de superar, entre les coses que ens posam al plat, en termes d’impacte ambiental. Les recomanacions del ministre Garzón no només són assenyades sinó que no estaria malament que anassin acompanyades de mesures efectives de reducció del consum de carn: fiscalitat, reorientació de les ajudes al sector alimentari, etc. Naturalment, el mateix raonament és apicable als aliments 'new-age' que arriben des de l’altra punta del món i, més enllà del sector alimentari, a la benzina per al cotxe privat, als viatges en avió o a l’ús del plàstic. No ens podem enganyar: només podrem evitar els escenaris més catastròfics de col·lapse amb un programa massiu d’austeritat de consum. Substituir els cotxes de benzina per cotxes elèctrics no ens salvarà. El desplegament més ambiciós d’energies renovables ha d’anar acompanyat de mesures potents de reducció de consum energètic. Viure amb menys: la cosa haurà d’anar per aquí. I repartir millor, naturalment. Una altra notícia recent és el contrari perfecte del que s’ha de fer: Brussel·les vol eximir els jets privats de la fiscalitat que prepara per als viatges en avió. Llibertat perquè els rics es passin l’interès de tots per l’entrecuix.\nAlgunes vegades se m’ha acudit aquesta fantasia, que farà cruixir les dents de molts del que proclamen el seu liberalisme: una cartilla de racionament d’emissions de gasos hivernacle. La tecnologia moderna de les big data permet dur una comptabilitat dels diversos consums, traduïts a empremta hivernacle. Les objeccions són bones d’imaginar: que és difícil establir els criteris per a aquesta traducció, que hi ha impactes ambientals molt potents a més de l’emissió de gasos hivernacle, etc. Com que la proposta no és altra cosa que una fantasia difusa d’un de lletres, no em dedicaré ara a contestar-les, però el bessó ja el veieu: que hi hagi un límit a les emissions que cada ciutadà pot generar. Resulta coercitiu, sí: com la llei que prepara Macron per fer front al covid, que sense dubte serà un bon instrument per protegir la salut dels francesos.\nOpinió vacunació llibertat Medi Ambient


El Parc Natural dels Ports estrena nous panells interpretatius a la Franqueta\nPublicat el 06/08/2015 15:42\nEls panells combinen textos, fotografies i il·lustracions sobre el bosc de xops\nvells que envolten l’àrea de lleure de la Franqueta i informen sobre\nl’innovador mètode de poda que s’hi va fer servir.\nEl president del Parc Natural dels Ports, Joan Josep Malràs, i l'alcalde d’Horta de Sant Joan, Joaquim Ferràs, han inaugurat avui tres faristols interpretatius a l’àrea de lleure de la Franqueta, situada en aquest terme municipal. Els plafons faciliten informació sobre el bosquet de xops que envolta l’àrea i sobre el sistema de poda d’alçada que s’hi va aplicar el 2007. L’àrea de la Franqueta és un dels espais de lleure més concorreguts del Parc, molt conegut entre els visitants i amb una important funció social per a la gent dels pobles del voltant. El bosquet de xops vells (Populus nigra) que donen ombra a l’àrea de pícnic són també un refugi ideal per a nombroses espècies d’animals, en especial per a les aus —com el picot garser gros, el pica-soques blau, el raspinell o les mallerengues—, que hi troben bones oportunitats per a alimentar-se i fer-hi el niu.\nPer evitar la caiguda de branques damunt l’espai de lleure, calia actuar per garantir la seguretat dels visitants sense afectar l’hàbitat. La poda dels xops de la Franqueta es va realitzar el 2007 a través d’un ajut de finançament que\nl’Ajuntament d’Horta va sol·licitar al Parc. Els treballs van ser executats per l’empresa Doctor Àrbol, que va aplicar una\ntècnica innovadora al territori que imita els processos naturals de caiguda de les branques. D’aquesta manera, s’aconseguia allargar la vitalitat i estabilitat de l’arbre, conservar els punts de nidificació, i mantenir hàbitats i estructures de gran valor ecològic. Amb els anys s’ha comprovat l’efectivitat d’aquest mètode de poda, que serà el que es continuarà aplicant a l’àrea. El darrer pas d’aquesta actuació ha estat el disseny dels faristols sobre els\nxops, la poda i els munts de fusta morta que, amb textos breus, fotografies i il·lustracions de Toni Kqè, apropen la natura al visitant i afegeixen valor a l’àrea de la Franqueta.\nAixí, els objectius d’aquesta actuació, a banda de garantir la seguretat dels visitants i conservar els valors ecològics del bosquet, es completen amb els de difusió i educació ambiental aconseguits amb aquests tres plafons.


L’Assemblea de Compromissaris aprova el pressupost del COMT pel 2016 - COMT\nL’Assemblea de Compromissaris aprova el pressupost del COMT pel 2016\nPublicat a novembre 27, 2015 per admin\nEl passat dimecres 25 de novembre va tenir lloc la segona Assemblea de Compromissaris ordinària de l’any. Durant la sessió, que es va celebrar a la seu de Tarragona i per videoconferència a les seus de Reus i Tortosa, es van aprovar per unanimitat els pressupostos del Col·legi corresponents a l’exercici de 2016. A més, també es va ratificar la creació de la Secció de medicina privada i assegurança lliure del COMT.\nLa sessió va començar amb l’informe del president, Dr. Fernando Vizcarro, qui va detallar la memòria d’activitats de l’últim exercici de la institució. A continuació, la vicepresidenta primera, Dra. Concepción Abril, també va informar els compromissaris de l’activitat referent a les ajudes del programa de protecció social que ha atorgat la institució durant els últims mesos. A banda, el responsable de la vocalia de jubilats, Dr. Jaume Fontanet, també va detallar les jornades culturals i socials que s’han dut a terme. Així mateix, el secretari general de la institució, Dr. Frederic Mallol, va presentar l’informe de secretaria, fent un repàs general de l’activitat que ha dut a terme la junta i les accions que s’endegaran properament.


El dia 16 desembre va tenir lloc una nova reunió de la Comissió Permanent del nostre col·legi. Entre els temes més destacats que s'hi van tractar hi hagué el resum del darrer pleno del Consejo General, la campanya als mitjans i a les xarxes socials de l'espot televisiu presentat durant la Setmana Mundial per potenciar la figura del mediador d'assegurances, i l'aprovació del pressupost d'ingressos i despeses 2017 de la nostra institució.\nEl dia 28 de novembre es va reunir la Comissió de formació i reciclatge professional del nostre Col·legi per elaborar el calendari d'actes formatius per al 2017.\nAlguns dels temes que és previst tractar durant l'any que ve són el robatori, Ofesauto, els ciberriscos o el poder de la imatge. La primera acció formativa està prevista per al dijous 19 de gener.\nSol davant del client\nEl 17 de novembre, al Col·legi, hem dut a terme el curs Sol davant del client.\nLa captació de nous clients és cada vegada més difícil, però la seva fidelització s’ha convertit en una tasca que esdevé més complexa en èpoques de crisi a causa de la transformació del perfil dels clients d’assegurances, més tecnològics i orientats al preu; l’increment de les primes dels assegurats en cartera convivint amb els descomptes que es donen als nous clients; les restriccions econòmiques que comporta la mateixa crisi econòmica... La majoria de cursos de vendes acostumen a estar orientats a formar els alumnes en la cerca de clients, la prospecció i l’apropament, l’entrevista de venda per oferir una nova assegurança...\nEn aquest curs, una trentena llarga d'alumnes han treballat a l’aula les pautes per facilitar la fidelització dels clients (postvenda) i, especialment, la forma d’actuar davant situacions conflictives i s'han ofert eines a l’alumne per quan es trobi “sol davant del client”, per convertit així una queixa o reclamació en una oportunitat per fidelitzar-lo.\nJordi Mayol, director de formació de FIATC, n'ha estat el professor.\nEl dilluns 14 de novembre, ha tingut lloc la reunió de la Comissió econòmica del nostre col·legi per començar a elaborar els pressupostos col·legials del 2017.


La Diputació de Castelló i l’UJI llancen la segona edició del programa Talent Rural i la primera d’Impuls Rural per a fomentar l’entorn rural\nValorar espais fora de la ciutat perquè la gent jove ho veja com un espai vàlid per a desenvolupar els projectes de futur és un dels passos inicials que ha pres la Diputació de Castelló en la seua lluita contra el despoblament de l’interior. Així ho ha explicat Pau Ferrando, Diputat Provincial, qui ha assenyalat la importància d’unir sinergies entre les empreses i els joves, i contribuir al fet que el talent potencial dels estudiants es consolide a l’interior, i no sols en espais urbans.\nÉs per això que la Diputació de Castelló i la Universitat Jaume I han llançat la segona edició del programa “Talent Rural“, que permet la realització de pràctiques formatives per part de l’estudiantat universitari en empreses i entitats situades en poblacions d’interior de la província de Castelló de menys de 3.000 habitants.\nAquest programa s’ha llançat després de l’èxit de la primera edició, i s’ha incrementat el nombre de beques, perquè abans eren huit i ara passen a 18. De fet, segons ha explicat Ferrando, alguns dels alumnes que van executar el projecte en l’edició anterior es van quedar fins i tot en aqueixos municipis per a continuar treballant i vivint en l’entorn rural.\nL’Oficina d’Inserció Professional i Estades en Pràctiques de l’UJI i la Diputació de Castelló han avaluat les 38 candidatures d’empreses i entitats presentades en aquesta ocasió i han optat per incloure en la convocatòria 18 empreses situades en 14 municipis diferents. En la selecció final s’ha valorat el contingut i la qualitat de les pràctiques tenint en compte la varietat més gran possible de perfils formatius, fins a 17 titulacions diferents, la disponibilitat d’allotjament i la innovació de l’empresa.\nLes 18 empreses incloses aquest curs són a100do-disseny (Les Coves de Vinromà), ADDA OPS (La Salzadella), Arc Estudi Disseny (Morella), Aresta Arquitectura i Gestió (Cabanes), Cooperativa Agrícola Sant Marc (Xert), Cooperativa de Viver (Viver), Hotel Gastronòmic Mar de Fulles (Alfondeguilla), Encorace (Viver), Fruita seca Escrig (Albocàsser), Iniciatives Turístiques Morella (Morella), Marta Agut Monferrer (la Vall d’Alba), Roserar del Millars (Montanejos), SAT Mes de Rander (Benlloc), The SanBitt Company (Sant Jordi), Turimaestrat (Sant Mateu), Vied Gestions (Serra d’en Galceran), Virtuarch Studio (Morella) i Vitivinícola de Cabanes (Cabanes).\nAquestes empreses, amb menys de 250 treballadors o treballadores, acolliran estudiantat de grau o màster oficial matriculat en l’UJI no empadronat en el municipi per a realitzar les pràctiques de manera presencial entre l’1 de setembre i el 15 de desembre de 2021.\nQuant a l’estudiantat, l’UJI convocarà un concurs públic de concessió d’ajudes econòmiques per a la realització d’aquestes pràctiques externes que comprendran una part d’ajuda de fins a 400 euros bruts al mes per a allotjament, una ajuda a l’estudi de 300 euros bruts al mes i les despeses d’alta de Seguretat Social, i un alt compromís amb el programa. L’empresa haurà d’aportar la quota a la Seguretat Social que li corresponga.\nEn una altra línia, però molt pròxima al programa anunciat anteriorment, l’UJI i la Diputació de Castelló també van llançar el programa “Impuls Rural“, amb el qual es pretén promoure la realització de pràctiques formatives en entitats locals creatives i innovadores de l’entorn rural per part de l’estudiantat universitari.\nAl ser la seua primera edició, el programa contempla fins a un màxim de 16 ajudes per a la realització de pràctiques curriculars i extracurriculars d’estudis oficials de grau o màster de l’UJI en entitats locals com a ajuntaments o mancomunitats situades en el món rural, en concret, en municipis d’interior de la província de Castelló, també de menys de 3.000 habitants.\nLes pràctiques es realitzaran presencialment amb dedicació a temps complet entre l’1 de setembre i el 15 de desembre de 2021. L’estudiantat beneficiari haurà de residir durant el període de pràctiques en el municipi i rebrà una ajuda de 400 euros mensuals bruts com a màxim en concepte d’allotjament i 300 euros bruts mensuals en concepte de bossa o ajuda a l’estudi.\nD’altra banda, el programa “Impuls Rural” també inclou una segona modalitat d’ajudes, una línia de beques de bossa de viatges per a facilitar el programa pioner de pràctiques duals en escoles rurals promogut per la mateixa universitat i dirigit a l’estudiantat dels graus de Magisteri de l’UJI. “Aquestes dues modalitats formatives de caràcter presencial tenen el valor afegit d’acostar la realitat dels pobles a l’estudiantat universitari i promoure una experiència vital en municipis afectats per la despoblació”, ha destacat la rectora.


El tancament de l'abocador de Solius: demanen aclariments al TSJC perquè la sentència no és ferma • Ràdio Capital de l'Empordà\nEl tancament de l’abocador de Solius: demanen aclariments al TSJC perquè la sentència no és ferma\nDesprés que al juliol el TSJC ordenés tancar l’abocador de Solius en el termini d’un mes, encara no s’ha executat. Ara, el Consorci per al Condicionament i la Gestió del Complex de Tractament de Residus de Solius juntament amb l’Agència Catalana de Residus han demanat uns aclariments sobre aquesta sentència que obliga a tancar la planta de Solius, tal i com ha informat el Diari de Girona. Ho han demanat al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, que va emetre la sentència, i ho volen saber abans d’executar-la, ja que segons han dit, encara no és ferma.\nTot i així, segons informa el mateix diari, des de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat ja fa temps que es treballa per estudiar les alternatives per gestionar els residus que gestiona aquest equipament. Així doncs, els ajuntaments de Llagostera, Santa Cristina d’Aro, Sant Feliu de Guíxols, Castell-Platja d’Aro, Calonge i Sant Antoni estan trobant maneres de garantir aquesta gestió des d’un punt de vista econòmicament, socialment i sosteniblement favorable si finalment s’ha d’executar la sentència.\nArticle següentMés d’una hectàrea d’oliveres cremada a Torroella de Montgrí


CiU alimenta el somni de la victòria\nMas i Pujol toquen a sometent davant l'embat del PP i s'impliquen en la campanya de Duran\nFERRAN CASAS Reus Actualitzada el 14/11/2011 00:00\n260x366 No el deixen sol Pujol, Mas i Trias, pesos pesants de CiU, van donar suport a Duran ahir en l'acte central de la federació per les eleccions espanyoles del 20-N. / VAN DER MEULEN No el deixen sol Pujol, Mas i Trias, pesos pesants de CiU, van donar suport a Duran ahir en l'acte central de la federació per les eleccions espanyoles del 20-N. / VAN DER MEULEN\nDuran va trencar el tabú. El candidat de la federació va recollir el testimoni de Jordi Pujol i Artur Mas, que el van precedir ahir en l'ús de la paraula a l'acte central de CiU a Reus, i va demanar per primer cop un "esforç per guanyar" a Catalunya el 20-N. Fins ara, Josep Antoni Duran i Lleida no només havia donat (com totes les enquestes) per segura la majoria absoluta del PP en l'àmbit espanyol, sinó que també havia assegurat en públic, i de manera taxativa, que no era possible pensar en res diferent que en el PSC tornant a vèncer les eleccions a Catalunya. Fa només tres dies ho va reiterar en un debat al Círculo Ecuestre en preguntes d'un empresari que anhelava el contrari.\nAra, però, CiU intenta capgirar la campanya i observa el desgast socialista (i el possible triple empat amb CiU i PP que pronostiquen algunes enquestes) com la possibilitat d'ocupar la primera posició per primer cop en la història.\nMés resposta que concert\nEl míting central a Reus, un dels nous feus municipals que CiU llueix des del 22-M, en aquest cas gràcies a un acord amb el PP, va aplegar la cúpula de la federació en ple i va evidenciar que la campanya nacionalista entra en una nova fase. El pacte fiscal passa a segon pla pel que fa al missatge. No pas per falta de ganes o de consens entorn d'un nou finançament en la línia del concert, sinó perquè Mas i Duran saben que obrir el meló serà impossible a Madrid després del 20-N si el PP, amb majoria absoluta, és una mica coherent amb el que ha defensat a l'oposició. Ara es tracta, doncs, d'apel·lar al respecte a Catalunya, a la "resposta catalana", a reforçar el Govern des del grup parlamentari a Madrid i a ser forts per resistir l'embat dels conservadors espanyols.\nAhir, i en la línia de les línies vermelles que el PP fa temps que marca per a Catalunya i que aquest diari assenyalava, fonts pròximes a Mariano Rajoy van explicar que del pacte fiscal inspirat en el concert que promou CiU amb ERC i ICV en parlarien, però que hi havia dos condicionants inamovibles: el primer, que Catalunya no se singularitzi -com sí que fan Euskadi i Navarra- i el seu finançament sigui com el de la resta d'autonomies de "règim comú"; i el segon, que tot dependrà de la magra tresoreria de l'Estat. Per tant, pinten bastos per al concert.\nA la federació això no els ve de nou. Mas i Duran sempre havien dit que calia impedir la majoria absoluta del PP a Madrid per poder negociar aquest "gran peix al cove" que saldi el dèficit fiscal, que CiU recorda amb un gran marcador electrònic en cada míting. Ara tenen coll avall que no podrà ser i que cal ser forts Catalunya endins per posar més difícil al PP el cop de porta i resistir la tempesta política.\nMarcant encara el camí\nVa obrir foc Jordi Pujol demanant "un gran resultat" i posant deures a Duran: "Hem d'aspirar a ser els primers. El que passi a Madrid no depèn de nosaltres, però sí que ens fem respectar", va advertir. El vell president va posar, com sempre, exemples i va escalfar l'auditori. I va rebobinar fins al 1982 per establir un paral·lelisme ben vigent. El PSOE havia tret 202 diputats a Madrid i CiU només 12 a Madrid ("ara en farem més", va garantir) i des del 1980 en tenia 43 al Parlament. Va arribar la Loapa pactada pel PSOE i la UCD, que frenava el procés autonòmic, i es va tombar. Al Constitucional però també al carrer. "Ens en vam sortir perquè vam tenir força interna i vam respondre bé i això és fonamental", va assegurar.\nPujol no té la candidesa d'altres dirigents de CiU i no creu en les bondats del PP, ja sap "què dóna de si". Va abonar la idea que encara era possible deixar enrere els populars i atrapar el PSC i advertir els seus correligionaris que quedar debilitats (la tercera posició té aterrits els dirigents de la federació) "afectaria la credibilitat i el prestigi" de la federació, però també del Govern, del qual el grup parlamentari de CiU al Congrés sempre va actuar com un apèndix quan ell era el president. Un mal resultat, va deixar anar, "obligaria a replantejar-se coses".\nMas va incidir en la idea de Pujol i va tenir elogis per Duran que, a diferència del que els convergents observen en el PSC (que posa les retallades al punt de mira), "fuig dels populismes, la demagògia i la hipocresia". El president tindrà aquesta setmana una implicació màxima en la campanya de Duran, en la que fins ara -llevat de la cartelleria- el protagonisme més gran ha estat per als candidats i els dirigents d'Unió, va insistir que cada vot per CiU és "una ajuda per al govern". Sabedor com és que les retallades ara perjudiquen Duran, tant Mas com la resta d'oradors van afirmar que si s'han de fer és gràcies al tripartit.\nL'ideal és quedar primers, però sobretot aparèixer per davant del PP. L'opció de Rajoy és la del canvi, però també se'l fa seu CiU. Així ho va fer notar Mas. Pel president, però, el vot a la federació suma doble i el PP "suma zero". "El vot a Duran suma pel canvi i suma per Catalunya, en canvi el del PP el que suma pel canvi ho resta per Catalunya", va exposar abans d'avisar que amb un PP amb majoria absoluta i CiU dèbil "Que Déu ens agafi confessats!".\nIntent de concentrar vot\nDuran va tancar l'acte amb un fil de veu però amb suport i amb els objectius més clars després de les intervencions de Mas i Pujol. Va reblar-ne els arguments i, després de les habituals crítiques als socialistes, va recordar que per castigar el PSOE no cal votar el PP i que seria injust que l'anticatalanisme de Rajoy "ara tinguin premi". "Cal un contrapès encara que no estiguem 100% d'acord", va afirmar en clara apel·lació a concentrar el vot "nacionalista i catalanista" de tota mena, en una opa gens dissimulada a votants de PSC i ERC.\nDuran, que en el desplaçament amb la premsa fins a Reus va pronosticar un empat a 15 escons amb el PSC i 12 actes pel PP, va reclamar "una empenta" per fer història i aprofitar el daltabaix socialista. "No hi ha segona volta", va advertir. Es tracta, en el tram final fins al 20-N, de tocar a sometent apel·lant, ara sí, al cor i la resistència.


98 propostes per a Sant Narcís | Lurdes Artigas | girona | Societat | El Punt Avui\ngirona - 14 juliol 2018 2.00 h\n98 propostes per a Sant Narcís\nAcaba la fase de participació ciutadana per detectar les necessitats\nS’han plantejat actuacions de caràcter social, de millora urbanística i per potenciar l’economia del barri\n98 propostes per a Sant Narcís Arxiu.\nAra s’elaborarà un document tècnic que ha d’aprovar el ple\nEl pla integral de Sant Narcís va tancar dijous al vespre la fase de participació ciutadana, centrada a detectar les necessitats del barri i recollir les propostes de les entitats i veïns, amb una reunió conjunta de totes les taules que n’han format part. En global, en aquest procés s’han recollit un total de 98 propostes d’actuacions de tot tipus, que han quedat recollides en un document provisional. Ara, segons explica l’Ajuntament, s’entrarà en la fase de revisió i priorització d’aquestes propostes i s’elaborarà el document tècnic del pla, en què es recollirà també com s’han d’executar les demandes veïnals. El consistori s’ha compromès a presentar l’esborrany d’aquest document final a la ciutadania de Sant Narcís abans de la seva aprovació a través del ple municipal.\nEntre les propostes generals d’acció que s’han recollit n’hi ha de tres tipus: de caràcter social, de millora urbanística i territorial, i de dinamització econòmica, que són les tres grans taules que es van establir, a banda de la que ja existia del projecte ferroviari. En l’àmbit territorial, l’Ajuntament destaca propostes com ara revisar els límits del barri i dels àmbits escolars, crear un aparcament dissuasiu lligat amb la línia 5 del bus urbà, convertir Sant Narcís en un eix comercial, crear tres parcs canins i millorar l’urbanisme i els usos de diferents zones i edificis del barri. En l’aspecte social i de convivència, l’equip de govern de la ciutat subratlla que s’han rebut propostes com ara detectar gent gran amb soledat no volguda al barri, ampliar les activitats extraescolars, fer sessions de cinema a la fresca i crear un espai jove autogestionat. I pel que fa a la taula de dinamització econòmica i social del barri –la que ha tingut més problemes de participació–, s’hi han recollit propostes com ara estudiar el patrimoni viu del barri, potenciar el bèlit, obrir el projecte La Volta a altres col·lectius i fer gimnàstica saludable al parc de la Comtessa Ermessenda.\nPer la seva banda, una de les propostes principals per a les associacions de veïns, segons explica la presidenta de la zona sud, Dolors Hernández, és la creació d’un conjunt d’equipaments a la zona de naus industrials que hi ha entre el parc Ermessenda i el carrer Martí Sureda. Hernández explica que és l’únic espai lliure que queda al barri i que actualment és sòl residencial. La manca d’equipaments ha estat una de les queixes històriques de les entitats d’un barri que té ja més de 12.000 habitants i disposa només d’un centre cívic i una guarderia. Hernández destaca també la bateria de mesures de caràcter social que s’ha acceptat incloure en el pla i un dels projectes estel·lars plantejat per la seva associació, que és la connectivitat del barri amb la nova zona sanitària de la carretera Barcelona.\nLa fase de participació ciutadana de Sant Narcís ha durat un any just, si agafem com a inici el taller d’igualtat que es va fer el 12 de juliol del 2017 com a prèvia de les reunions de les taules de treball, que van arrencar després de vacances, al setembre.\nTot i que inicialment el nombre d’inscripcions a les taules va ser bo –en total, s’hi van apuntar una vuitantena de persones: 23 en la taula de dinamització, 21 en la de convivència, 21 en la de territori i 15 en la del projecte ferroviari–, a mesura que s’han anat efectuant reunions el nombre d’assistents ha anat baixant. A la taula de dinamització hi va haver una reunió amb una sola persona.\nen què es va fer un pla monogràfic sobre Sant Narcís i es va acordar impulsar-hi un pla integral.\nen què el govern de Girona va presentar públicament el procés per elaborar el pla integral.\nen què es va fer un taller d’igualtat com a primer pas dins de la fase de participació ciutadana.\nque van començar les reunions de les quatre taules de treball del pla integral de Sant Narcís.\nEstan satisfets per les idees sorgides però lamenten la baixa participació\nL’alcaldessa durant la reunió de dijous, en què van participar una vintena de veïns, a més de polítics i tècnics AJ. DE GIRONA.\nL’alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, va participar dijous en l’última reunió de la fase de participació ciutadana del pla integral de Sant Narcís i va considerar el procés com “un exemple de com es pot treballar de forma col·lectiva pel bé comú del barri i de la ciutat”. Madrenas va fer “autocrítica” i va admetre que hi havia hagut menys participació de la volguda, però va remarcar que s’havia obtingut “un nivell qualitatiu amb uns grans resultats” i que l’important, més enllà de les xifres, són les conseqüències que tindrà el pla per al barri.\nTambé les dues associacions de veïns del barri es mostren satisfetes de les idees sorgides i lamenten la poca participació. Des de l’entitat veïnal de Sant Narcís Sud, Dolors Hernández creu que “pot quedar un bon projecte” ja que s’han fet “propostes molt interessants tant individuals com col·lectives que donen una bona visió del barri”. Segons ella, l’important ara és que hi hagi “el compromís polític de tot el consistori” perquè és un pla a llarg termini que afectarà diversos governs.\nEl president de l’associació de veïns de Sant Narcís, Xavier Reyner, fa una valoració positiva de les propostes dels veïns i entitats, però està molt molest per la gestió feta per part de la persona contractada per dur el tema. Considera que el sistema utilitzat no ha estat correcte i que el document presentat dijous, a més d’incloure “defectes” en la redacció, “no té sentit”. A més, assenyala que sis veïns diferents que van prendre part en les taules del pla i que no són de la junta de l’associació van acostar-se a ell dijous per mostrar també el seu malestar amb el document. Reyner explica que dijous ja va expressar-ho a l’alcaldessa i que tenen una reunió pendent en què espera poder-ho reconduir de cara al document final que es presentarà al ple.\nEl Punt Avui. Girona 14-07-2018, Pàgina 18


L'home savi de Talarn | malviatge\nL'home savi de Talarn\nEns trobem a meitats d'agost i aprofitem l'estada d'uns dies a Vielha per visitar un dels projectes vitivinícoles més importants del nostre país, Castell d'Encús. Hem quedat amb Raül Bobet, propietari d'aquests cellers, perquè sigui ell mateix qui ens acompanyi al llarg de la visita. Ja us dic ara, que de ben segur, aquesta serà una entrada que parlarem més del personatge que de la mateixa bodega, però els que coneixeu en Raül sabeu prou bé que és tracta d'una persona que deix petjada allà on va.\nperspectiva de la finca de Castell d'Encús des del mateix celler\nArribem a Castell d'Encús a través del camí de l'ermita de Sta. Engràcia, just entre les poblacions de Talarn i la Pobla de Segur. I tant sols arribar, ens trobem ja a Raül Bobet, a la mateixa porta del celler, a punt per començar la visita.\nAmb una mirada clara i tranquil.la, però, a la vegada, amb el neguit i la passió d'aquell que vol saber més ens dona la benvinguda. Entre les seves mans porta una clau molt singular. D'aquelles que ja quasi no es veuen. Un no pot deixar d'imaginar-se el tresor que aquesta clau amaga i que en Raül, de ben segur, ens mostrarà al llarg de la visita. Però, no abans de presentar el projecte vitivinícola i els motius que l'han portat fins a Talarn, a gairebé uns 1000 metres per sobre el nivell del mar.\nmoment de les presentacions entre olors d'espígol\nRaül Bobet és una persona que s'ha format en diferents àrees d'estudi i avui participa de diferents projectes professionals, des de les patents biotecnològiques fins a l'enologia. Això li permet tenir una posició privilegiada i una capacitat d'anàlisi i d'estudi excepcional. Es així com, des del minut zero d'estar amb ell, ens adonem que tenim al davant un dels homes més savis que hem conegut mai dins el món del vi. Ens presenta l'entorn i la seva història des del respecte més absolut. Ens parla de la vinya des d'un punt de vista molt diferent al que hem escoltat fins avui. I es capaç d'analitzar el món del vi amb un coneixement i detall com a pocs a casa nostra.\nles vinyes de Castell d'Encús i al fons el pantà de Sant Antoni\nEns endinsem en els paratges de Castell d'Encús i les propietats dels antics monjos hospitalers, de l'ordre de Sant Joan de Jerusalem (S.XII). Aquells mateixos que han deixat com a llegat una bona pila de cubs sobre la roca en les que l'equip d'en Raül Bobet hi elaboren els vins de Castell d'Encús. En aquestes s'hi recepciona el raïm prèviament seleccionat, es folla (trepitja) en el seu interior i, en el cas del QUEST, hi fermenta. La elaboració dels vins es complementa a celler. Allà si, amb una tecnològica a més adaptada als nostres temps. Raül parla que se sent com un pintor que busca l'harmonia l'equilibri en les seves teles (els seus vins). I la manera més viva d'integrar el paisatge es impregnant els seus vins d'aquestes roques, dels líquens... tot val mentre es mantingui aquest equilibri de que tant parla en Raül. De fet, al llarg de tota la visita no deix de repetir constantment les paraules equilibri, silenci, treball, pau. Per en Raül Bobet són molt més que paraules.\nun dels cubs de pedra\nRaül Bobet explicant com realitzen la verema, davant un dels cubs\nArribem a un dels llocs més especials per en Raül Bobet dins la finca de Castell d'Encús. És el moment en que recupera la clau, que us havíem parlat a l'inici, per obrir les portes d'una antiga ermita dels antics monjos hospitalers i que ell ha recuperat. Avui, segur que en aquest espai en Raül troba gran part del silenci que busca. Mentre en Raül segueix amb les seves explicacions, el cap se'ns perd pensant en el dia a dia d'aquells antics monjos...\nla taula sempre parada a l'interior de l'ermita\nEns atansem a la vinya. Unes 25 hectàrees plantades amb diferents varietats: Cabernet Sauvignon i Franc, Merlot, Pinot Noir, Syrah, Petit Verdot, Sauvignon Blanc, Semillon, Albarinyo i Riesling. En Raül sap prou bé que les condicions a 1000 metres d'alçada no ajuden al cultiu de la vinya. De fet, la verema d'enguany es preveu tardana respecte la mitja i això pot posar les coses complicades per aconseguir una verema de qualitat. Aquest factor i la pedra són les principals preocupacions per en Raül. Moment en que arriba la pregunta del milió: Perquè? De ben petit en Raül ja corria per aquestes terres i, des del 2001, que hi ha tornat per complir amb el seu somni: viure-hi fent allò que més li agrada i recuperant part d'un llegat i manera de viure d'aquells antics monjos hospitalers.\npart exterior del celler\nLluny de luxes que sovint envolten el món del vi i les seves bodegues. Raül Bobet ha dissenyat una bodega extremadament funcional i en certa manera, fins i tot, austera. El luxe de Castell d'Encús es troba en la sostenibilitat i en la idea de l'aprofitament dels recursos que ens ofereix la mateixa terra. Castell d'Encús és un dels únics cellers que disposen del sistema de geotèrmia per l'acondicionament de temperatures a l'interior de la bodega. En molts moments de la visita apareix l'esperit acadèmic de Raül Bobet i moltes de les operacions del celler són explicades de manera exemplar i molt entenedora.\nel celler treballa a doble alçada per aprofitar els efectes de la gravetat\nel volum dels dipòsits permet un treball delicat i parcel.la a parcel.la\nsala de botes de Castell d'Encús\nAcabem la visita amb un ampli tast dels vins de Castell d'Encús. Amb en Raül tastem tots els vins de la casa i és el moment que parla més dels seus vins. Vins que han estat pensats per uns gustos molt diferents als que busquem a casa nostra. Clarament, fuig d'aquells vins de més cos i cerca obsessivament la subtilesa i la frescor sense perdre la intensitat aromàtica. Així tastem:\nRaül en un dels moments del tast\nEKAM: el vi més proper, però amb intensitat aromàtica i certa complexitat en boca i marcada acidesa.\nTALEIA: un vi de major complexitat que l'EKAM i de més greixositat en boca. Però que conserva una important acidesa que li permet un major envelliment.\nACUSP: un vi que ens va robar el cor. Una tipologia de vi que no trobem a casa nostra i que presenta una manera ben diferent de pensar en vi de Raül Bobet.\nQUEST: en el sentit contrari d'ACUSP, aquest vi segueix la línia de vins de casa nostra. Així representa un vi de més cos, però amb una delicada finesa de fons dels grans vins.\nTHALARN: un monovarietal de syrah capaç de potenciar al màxim la seva fruita tant en nas com en boca. Destaca la suavitat dels seus tanins.\nAbans de marxar de Talarn queda temps per pujar fins al Pinot Noir, una vinya que ens recomana visitar en Raül Bobet per l'alta densitat de plantació en que està plantada (8.000 ceps/hectàrea).\nAra si, marxem de Talarn amb la certesa d'haver viscut un moment irrepetible i únic en les nostres vides. Marxem amb una mica de l'essència d'aquest home savi. Les seves paraules segueixen molt presents tot el viatge de tornada a casa i el silenci, que tant practica en Raül, es manté bona part de les tres horetes de carretera.\nun record inesborrable de la visita\nGràcies Raül per la teva hospitalitat i generositat...\nEtiquetes: DOcosterssegre, enoturisme, Pallars Jussà


Carles Guàrdia: “Als concerts em deien “gràcies, ho necessitàvem”; la crítica, encaixada” | BonDia Diari digital d'Andorra.\nPassada la pandèmia, la cultura, el turisme, pot ser un dels hams per a la reactivació econòmica? Amb actius com el Museu Diocesà?\nTot i que no sigui un museu de titularitat pública, quan estigui enllestida la reforma serà un equipament més que estarà al catàleg d’ofertes culturals de la ciutat, en principi. Si fem una mica de cas als estudis i experts, el turisme interior serà el que creixerà més i hem de pensar que la Seu rebrà un volum important de visitants. Els recursos històrics, culturals, seran importants: el Diocesà, l’Espai Ermengol. Hauran d’estar al dia.\nPerò no sé quines campanyes es faran des de la regidoria de turisme.\nEstic avorrida de preguntar per l’any de pandèmia, així que com serà aquesta nova cultura que s’obrirà al futur?\nHi ha voluntat de fer esdeveniments com el FeMAP (Festival de Música Antiga dels Pirineus) perquè la situació epidemiològica sembla que ho permet. Amb mesures, reserva prèvia... i a gaudir de l’espectacle. Aquest últim any hem après de tot. I el mateix serveix per a la Trobada d’Acordionistes. Més fàcil en aquest cas perquè els concerts es fan a l’aire lliure. Sempre que es pugui hem de tirar endavant. Diria que la pandèmia ens ha fet, no sé si el verb és apreciar, però donar més importància a la cultura. Bé, havíem dit que no parlaríem del que ha estat aquest any...\nDe l’estiu passat, una de les coses que em van quedar és que en sortir d’un concert a Sant Domènec, als claustres o el Parc del Segre, la gent em digués, i no és per presumir, “gràcies, perquè ho necessitàvem”. Tot es veia complicat, però aquella opció d’un vespre sortir i escoltar un concert de l’Arnau Obiols o un espectacle de circ a Joan Sansa, la gent ens deia que els aixecava una mica l’ànim.\nÉs que estem...\nFuncionava com una injecció de moral. Millorava el benestar emocional de la gent a la Seu. Evidentment no de tothom. Per exemple per al jovent: el perfil de festa major que es va haver d’oferir, amb restriccions, no encaixa amb allò a què estan acostumats. Així que a ells ens va costar més d’arribar, és cert.\nEls concerts també van generar crítiques, polèmica.\nLes hem encaixat amb la major serenitat possible. Entenc que alguns, en veure una imatge d’un concert amb cent persones, tres-centes persones, es posi les mans al cap: com ho han permès? Però de totes les activitats que hem programat no hi ha hagut cap cas de Covid-19 associat a l’activitat. Totes s’han fet amb el mateix esquema: higiene, distància, mascareta, reserva prèvia i traçabilitat. I l’aforament permès per les autoritats sanitàries.\nEl concert de Buhos...\nVa ser el més mediàtic, és cert. Va sortir en mitjans d’àmbit estatal: com s’havia fet? Però nosaltres, tant des de l’àmbit de Cultura com des de l’equip de govern en general vam seguir tots els procediments. Vam seguir tot allò que havíem de seguir. Un mes abans s’havia fet el Rescat dels Minairons, al mateix espai, i no va passar res, tampoc. Com els concerts de jazz i rock a Sant Domènec, reprogramats de la festa major. Ningú no va dir res. Al de Buhos no sé per què va haver-hi tantes crítiques. Cadascú pot opinar.\nAlguns preguntaven: “això era prioritari?” La cultura no deixa de ser un sector econòmic. No sols pels artistes, sinó per tots els professionals al costat, tots els tècnics, i llibreters i editorials... La manera d’ajudar pot ser, sí, treure línies d’ajuts, però sobretot fent que els professionals puguin fer la seva feina, i això és el que hem intentat. Amb aquest convenciment hem actuat enguany.\nParla de festa major: en tindrem enguany?\nLa voluntat és que n’hi hagi. Com serà? L’haurem de dimensionar bé d’acord amb les normatives del moment. Però tindrà un perfil molt similar a la dissenyada l’any passat: abans de veure’ns obligats a suspendre-la teníem dissenyada una festa amb espectacles amb gent asseguda. Això no canviarà. Es fan proves pilot de concerts a peu dret, cert, però no treballem amb aquest escenari encara.\nProgramar és un maldecap.\nÉs clar, no pot quedar per als quinze dies anteriors. Però com la nit de Sant Joan: n’hi haurà però ja veurem com és. L’avantatge és que hem après ja molt, sobretot a dimensionar els esdeveniments, igual que els mateixos artistes: si tenien un concert de rock ara ho han repensat a un altre format. Ara, cert que en anys no-Covid al gener o febrer ja dissenyaves la festa major mentre que ara...\nTenen obert el dossier de la candidatura a la Unesco. El poso en un compromís: reconegui que va lent a causa d’Andorra i els seus entorns de protecció.\nÉs molt engrescador, una oportunitat per aprofitar-la. No sé valorar si va amb retard però sí que he de dir que no pot quedar en un document tècnic, una declaració a la Unesco i ja està. S’ha d’aprofitar per apropar el patrimoni a la ciutadania. Hem de treballar per buscar els mecanismes per fer-ho, perquè la gent es faci seu el projecte i després, que no sigui una etiqueta i ja està: hi ha d’haver una comissió de seguiment, s’ha de treballar constantment.\nCarles Guàrdia: “Als concerts em deien “gràcies\nho necessitàvem”; la crítica


Coscollet: La farina\nNotes per a anar tirant. 14 de març de 2013\nRecordo que, quan era xic, a casa tenien una llibreteta per a anar a buscar el pa. Anaves al forn, compraves el pa, que generalment era un pa de dos quilos, amb la torna corresponent, i el forner o la fornera t'apuntava els dos quilos que havies gastat a la llibreta.\nAl principi, per cent quilos de farina te'n donaven cent vint de pa. Després, cent. Més tard, vuitanta. I, finalment, aquell sistema va desaparèixer i va ser substituït per l'actual, és a dir, pel de pagament amb diners. Recordo també que hi havia un dia que la llibreta ja no valia -perquè s'havia acabat el crèdit de la farina dipositada- i calia començar a pagar el pa tal com es fa actualment.\nNosaltres el pa l'anàvem a buscar al forn Reig, que aleshores en dèiem de la Busqueta, perquè era la Montserrat, la mare del Pepe, la mestressa i l'ànima de la casa. Alguns diumenges, però, sortint de missa compràvem una coca; si n'hi havia de maurada, maurada (ara també dita del raier), i si no, de sucre.\nLa coca de vegades la compràvem a cal Taüssà -que era al Raval, entre cal Cogussot i la font del poble que, aleshores, era en aquell altre costat de la plaça, davant per davant de la botiga de cal Camell-. A la mateixa banda nord de cal Taüssà hi havia també un cóm, el cóm del Raval.\nAlgunes altres vegades, anàvem a comprar la coca a cal Bastiguès, que era un forn que hi havia a sobre l'entrada del molí de cal Pricó, pujant pel carrer de la Rectoria (Unió?), a mà dreta. Quan s'acabava el crèdit de la llibreta -que no sabria dir en quina època passava- anàvem a tot arreu un mica. I ara mateix guardo un bon record de cada lloc, amb la seva escalforeta i aquella olor de pa tou, i dels seus productes.\nEn aquell temps, els pagesos portaven el blat a la farinera, a la farinera vella, aquella que el pantà va ofegar. Com que el meu oncle Alberto hi treballava -hi feia de xofer- alguna vegada hi havia estat, però amb prou feines recordo com era per dintre. El record que en tinc queda reduït a unes màquines granatoses, a una gran quantitat de gra que hi circulava rere els vidres d'uns espiells i a les munteres de saques de farina que hi havia arreu.\nRecordo molt bé, en canvi, la sèquia que baixava de sota el pont d'Espia, de la "peixera del Metge", una mica més amunt de la font de Solan Canal, i que travessava les Porques fins a la turbina que feia llum per a la fàbrica i per al poble. Val a dir que es tractava d'una llum racionada i incerta, amb constants anades, vingudes i canvis de potència.\nDe tots aquells records, el que més viu mantinc és el del gust de la coca maurada, que és una coca que -si no vaig errat- només es fa a Nargó. A mi em sembla que la coca maurada té una aparença un pèl seca i austera, encartronada, però que resulta enganyosa. Una aparença que queda immeditament oblidada tan aviat com se'n flaira aquell aroma suau, agradable, tan exclusiu que desprèn. Passa igual com amb el seu gust. És un gust que crida molt l'atenció per la seva originalitat i pels seus nombrosos matisos. Combinada amb una bona ratafia el sabor és excels. ¿Hi ha gaires coses més intensament delicioses que una pessigada de coca maurada amb un gotet de ratafia?


Qualitat en un ambient únic | Esportiu Maresme\nQualitat en un ambient únic\nFERRAN HERRERA Director H2O Canet\n“Per nosaltres, el primer client és el treballador d’H2O. Això ha fet, sens dubte, que ells traslladin la seva felicitat i energia al nostre tresor més apreciat: els abonats i abonades”\nCanet de Mar compta amb una de les millors instal·lacions esportives del Maresme que dóna un servei d’alta qualitat no solament als habitants del municipi, sinó també als altres pobles pròxims de la comarca\nInaugurat en 2008, H2O Canet de Mar s’ha convertit en un dels complexos esportius de referència de tot el Maresme. Un model d’èxit consolidat que està vivint una època d’esplendor.\n2.500 m² d’instal·lacions modernes i tècnicament avançades complementades amb una àmplia zona d’aigües. Un ventall d’activitats per posar-se en forma i gaudir de l’esport. Un grup de professionals capaços d’atendre les necessitats de cada soci amb un servei integral de dilluns a diumenge. Aquesta és una de les paraules clau: professionalitat.\nÒbviament aquest privilegi no ha plogut del cel. Ha estat com a conseqüència de molts factors. El primer, la qualitat de les instal·lacions. I en paral·lel, el tracte al client, que gaudeix d’un gran nombre de serveis conjuminats, gairebé tots, en una mateixa quota.\nLa filosofia de l’H2O Sports Canet es basa a oferir als usuaris un servei de qualitat en un ambient agradable i familiar. El centre esportiu compta, a més a més, amb professionals nutricionistes, fisioterapeutes i esteticistes que vetllen per cuidar i obtenir el benestar, l’harmonia i l’equilibri que el teu cos necessita.\nLa filosofia d’H2O Canet es basa en oferir als usuaris serveis de qualitat en un ambient agradable i familiar\nDesprés d’haver superat la crisi que va sofrir tot el sector, H2O està fregant en l’actualitat la llista d’espera. Però no vol quedar-se de braços plegats. En l’horitzó més immediat, escometrà una important inversió econòmica per modernitzar les instal·lacions: màquines d’última generació pel gimnàs, actualització de la sala de cycling i altres millores que faran d’H20 de Canet de Mar un centre encara més modern i concorde amb les exigències de la seva clientela.\n“El nostre millor actiu és el capital humà. Comptem amb 33 entusiastes treballadors, 14 d’ells en l’àrea de fitness, que s’esforcen dia a dia perquè cadascun dels nostres clients se sentin com a casa”, explican Ferran Herrera, director d’H2O Canet, i Laura Cayuela, adjunta a la direcció.\nA poc a poc s’han anat incorporant noves activitats a les tres sales polivalents amb les quals compta el centre, com els entrenaments d’alta intensitat (Heat) o el Cross H2O, que tenen una gran acceptació.\nUn dels productes estrella del centre és la denominada Quota Familiar. Per 122 euros al mes, els pares i els seus fills menors de 18 anys poden gaudir de tots els serveis: “Mentre els pares fan esport, els seus fills també poden realitzar classes de judo, pàdel o natació, entre moltes altres coses, com si fos una activitat extraescolar”, destaca Ferran Herrera.\nEl centre s’ha convertit en un dels complexos esportius de referència de tot el Maresme. Un model d’èxit consolidat que està vivint una època d’esplendor\nEntre l’àmplia oferta de serveis complementaris que ofereix H2O hi ha el bar, cafeteria, zona d’aigües i, per descomptat, pàdel. Dues modernes pistes per poder gaudir d’un dels esports de moda\n“Ens agrada cuidar els nostres socis, que es trobin feliços, fidelitzar-los”, agrega el director d’H2O Canet. No se’n descuiden d’un sol aniversari, hi ha regals en dates assenyalades i es potencien les relacions socials. El centre, a més, compta amb altres punts a favor molt importants. Està envoltat per un entorn natural dins del Parc Natural del Montnegre i el Corredor. I l’accés al recinte és fàcil i ràpid des de qualsevol població del Maresme a través de l’autopista AP7. A més, l’àmplia zona de pàrquing fa que sigui molt còmode aparcar.\nEn definitiva: qualitat en un ambient únic. •\nEl judo, una activitat estrella\nEn els últims anys el judo s’ha convertit en una de les activitats més demanades del centre. Un esport especialment indicat per a nens que està tenint un gran èxit, com ho demostra el fet que molts d’ells ja han participat en campionats locals i comarcals d’aquesta disciplina esportiva, com per exemple a la Copa Catalunya Benjamí de la Federació Catalana, obtenint molt bons resultats, medalles incloses. En l’actualitat hi ha més de 20 joves a l’escola de judo i aquesta temporada, per primera vegada, s’obriran classes per als adults. H2O, en el seu afany de dotar als socis de les millors instal·lacions possibles, ha canviat el tatami, sent l’actual un dels de major qualitat de tot el mercat.\nComencen els cursos de piscina\nMai no deixarà de ser una de les activitats més clàssiques del centre: els cursos de natació. Ara que comença el curs escolar, H2O disposa d’una amplíssima franja horària perquè ningú que desitgi aprendre a nedar, a millorar la seva tècnica o simplement com a esport, es quedi sense poder nedar. Per què? L’esport d’aigua pot practicar-se a qualsevol edat i amb quasi qualsevol condició física, ja que a l’aigua, el pes del nostre cos disminueix. Realitzar exercici a l’aigua, permet millorar totes les qualitats físiques: força, resistència, velocitat, equilibri, flexibilitat, coordinació, ritme i per si això semblava poc, també ens ajuda a relaxar-nos i reduir el nivell d’estrès.\nAE Santa Susanna, gran aposta pel futbol femení


Planxa de vapor Quartz 2000 Ceramic - Taurus - Taurus\nReferència - 918691000\nquantitat de Quartz 2000 Ceramic\nLa planxa de vapor Quartz 2000 Ceramic compta amb 2000 W de potència, un cop de vapor de 120 g/min i un vapor continu de 25 g/min, perquè aconsegueixis resultats de professionals fins i tot en els teixits més complicats.\nFort cop de vapor de 120 g/min per a acabar amb les arrugues més difícils i vapor continu de 0-25 g/min. Planxa en poques passades des de les peces més delicades a les més complicades. Màxim vapor tant en posició vertical com horitzontal. Dipòsit de 200 ml.\nLa sola ceràmica cuida i respecta els teixits més sensibles i amb el regulador de vapor i temperatura, podràs ajustar la posició perfecta per a cada peça. A més, la sola ofereix la màxima agilitat i suavitat en el lliscament, així permet un planxat molt més còmode i garanteix uns acabats perfectes.\nA més d’una perfecta combinació de comoditat, potència i vapor, la planxa Quartz 2000 Ceramic de Taurus compta amb un sistema d’autoneteja i un doble sistema anticalç per a garantir un manteniment òptim des del primer dia. Gaudeix d’un planxat perfecte sense preocupacions.\nCop de vapor: 120 g/min\nVapor continu: 25 g/min\nDipòsit de 200 ml\nDestrueix el 99,9999 % de virus i bacteris de manera eficaç\nDoble sistema anticalç\nAccessori: got d’ompliment\ninstrucciones-uso Baixa imatges HQ


Un estudi epidemiològic d'anàlisi d'anticossos a Andorra valorarà el grau d'immunitat de tota la població — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Un estudi epidemiològic d'anàlisi d'anticossos a Andorra valorarà el grau d'immunitat de tota la població\nUn estudi epidemiològic d'anàlisi d'anticossos a Andorra valorarà el grau d'immunitat de tota la població\nNova mort al Principat, que eleva a disset el nombre de defuncions amb COVID-19. Actualment hi ha 428 casos actius de coronavirus\nEl ministre de Salut d'Andorra, Joan Martínez Benazet, ha anunciat aquest dissabte que el Govern d’Andorra ha aprovat dur a terme un estudi epidemiològic que comportarà una anàlisi d'anticossos de tota la població per valorar el grau d’immunitat. D’aquesta manera, en una primera fase d’aquest estudi, tota la població del país se sotmetrà a test ràpids d’anticossos per detectar el nivell de contagi del coronavirus. Amb el resultat de les dades, en una segona fase es podrà avançar en la decisió de quines activitats socials i econòmiques es podrien reprendre, sempre sota un criteri d’extrema prudència.\nEn aquest moment, des del Ministeri de Salut, juntament amb experts i altres estaments del país, s’està dissenyant un protocol que ha de determinar com es durà a terme aquesta prova a tota la població i com s’aplicaran les dues fases.\nMartínez Benazet també ha recordat que en paral·lel Andorra forma part d’un assaig clínic que consisteix a fer tractaments amb hidroxicloroquina a contactes de malalts per comprovar si aquest fàrmac és protector. En aquest sentit, cal destacat que l’assaig tindrà moltes implicacions, com la de protegir els col·lectius més vulnerables com la gent gran.\nPel que fa a la distribució de mascaretes per als treballadors d’activitats essencials, d’entre les quals es destaquen treballadors d’establiments d’alimentació o de serveis de neteja, han d’adreçar la seva demanda al telèfon 180 o al correu electrònic puntempresa@govern.ad del Punt Empresa.\nEn paral·lel, el Ministeri de Salut ha informat a les farmàcies que poden fer abastiment de material de protecció facial per a la població. D’aquesta manera, es preveu que en pocs dies les farmàcies puguin disposar d’aquest producte per vendre a la població general. En qualsevol cas, els ciutadans poden demanar una mascareta confeccionada amb tela a mascaretescasolanes@govern.ad.\nTanmateix, Joan Martínez Benazet ha destacat que actualment s’està prioritzant la distribució gratuïta d’aquest element de protecció a les persones especialment vulnerables per edat avançada o per patologies de base, a les persones sospitoses o confirmades d’infecció aïllades –per indicació mèdica– al seu domicili. La dispensació s’efectua a través dels seus familiars o cuidadors.\nAixí mateix, les autoritats sanitàries ja han adquirit material de protecció per a grups específics, com ara professionals sanitaris, centres sociosanitaris, cossos especials, serveis al públic dels comuns o altres serveis essencials.\n428 casos actius de coronavirus\nEl govern d'Andorra ha informat aquest dissabte de la defunció d'un usuari amb coronavirus del centre sociosanitari El Cendre. D'aquesta manera, el nombre total de víctimes mortals derivades de la COVID-19 s'eleva a les 17. En total, al país hi ha registrats 466 casos positius, 428 dels quals són actius. Entre aquests positius, hi ha 93 sanitaris i un total de 47 persones es troben ingressades a l'hospital, 16 d'elles a la Unitat de Cures Intensives (UCI).


Els pobles originaris de Xile, pel camí del procés constituent - directa.cat\nDisset representants dels pobles originaris tenen un lloc assegurat en la nova assemblea constituent que s’escollirà el tercer cap de setmana de maig, després de l’ajornament per l’augment de contagis per COVID-19. Juntament amb la paritat de gènere, la reserva d’escons per a les poblacions indígenes és una de les característiques més significatives que tindrà la Convenció Constituent\nDiverses persones ballant al ritme de la música dels pobles originaris durant les protestes del 2019 a Santiago. A la dreta, es pot veure la bandera maputxe i a l’esquerra la dels selknam / Elena Bulet\nEl tercer cap de setmana de maig el poble xilè escollirà l’assemblea encarregada de redactar la nova Constitució. La fita arriba després que mesos de mobilitzacions i organització al carrer culminessin l’octubre de 2020 amb un plebiscit on una majoria rotunda, més del 78%, va votar a favor de posar fi a la Constitució que encara perdura des de la dictadura d’Augusto Pinochet. En el mateix plebiscit també es va escollir la forma que tindrà l’assemblea constituent, on amb la mateixa contundència es va optar pel model de la Convecció Constituent, una comissió formada íntegrament per 155 persones escollides directament per la ciutadania.\nUna de les característiques més rellevants que tindrà la Convenció és un mecanisme per assegurar la paritat de gènere, una fita històrica, fruit de l’organització i força del moviment feminista. Es tracta d’una conquesta que fins al moment cap país del món havia aconseguit. A més d’això, els pobles originaris de Xile també tindran disset llocs assegurats a l’assemblea constituent. Tot i ser menys del que inicialment demanava l’oposició d’esquerres i organitzacions indígenes i socials, és també una mostra de les fites aconseguides al llarg d’aquest procés per part de sectors tradicionalment exclosos de la vida política xilena.\nUna de les característiques més rellevants que tindrà la Convenció és un mecanisme per assegurar la paritat de gènere, una fita històrica, fruit de l’organització i força del moviment feminista\n“Tenim l’oportunitat que la nostra mobilització serveixi per al reconeixement general dels drets dels pobles indígenes, en el meu cas concret del poble maputxe, per tot el que té a veure amb la titularitat de la terra, la cultura, la llengua i tants altres negats durant anys a les nacions originàries”, explica en declaracions per la Directa la professora universitària, activista per la llengua mapudungu i candidata a representar el poble maputxe, Elisa Loncon. La candidata assenyala la necessitat que les nacions originàries tinguin veus independents que les defensin com a poble en aquest procés que definirà la futura Constitució. “L’objectiu és aconseguir una constitució plurinacional i intercultural”, conclou Loncon.\nEn aquest mateix sentit s’expressa Oriana Mora, candidata proposada pel Consell de Pobles Atacameños per a representar el poble likanantaí. “Les demandes que volem portar a la constituent son molt antigues, moltes d’elles compartides amb el conjunt dels pobles originaris de Xile”, explica, tot esperant que l’actual procés serveixi també per a la unió de tots els pobles indígenes. Mora posa especialment l’accent en la necessitat de qüestionar el model econòmic “extractivista i neoliberal”, convidant a “canviar els paradigmes instaurats per l’Estat pel que fa al significat de desenvolupament”.\nEl territori on viu aquesta candidata, el nord de Xile, exporta coure i liti a la resta del país i del món. Tot i que el seu poble ha estat tradicionalment miner, explica que ho han fet des d’una tradició totalment allunyada de les “lògiques capitalistes i d’acumulació actual”. Mora també denuncia el racisme que a parer seu encara impera en la societat xilena, “arrosseguem una mentalitat colonial que menysté tot el que sigui indígena”. La candidata likanantaí reivindica les nacions “anteriors a l’Estat”, i qüestiona el procés històric amb el qual se’ls ha intentat “xilenitzar” al nord país, així com una política que ha pretès “blanquejar-los”. “Als meus pares els castigaven a les escoles amb violència, per ser indígenes. Van voler imposar-nos una sola cultura, i malgrat tot, seguim vivint d’acord amb la nostra història i tradició, l’intent d’assimilar-nos ha fracassat”, assegura Mora.\nDels disset escons reservats per a representants dels pobles originaris, set seran destinats al poble maputxe, dos a l’aimara, i la resta seran dividits entre els rapanui, colla, quítxua, likanantaí, yàmana, kawésqar, diaguita i chango, amb un per cada un. Els votants que opten a escollir aquestes representants s’han hagut de registrar prèviament en un cens especial indígena. Tot i que durant les discussions sobre procés constituent el Congrés xilè va tenir sobre la taula la proposta de reservar també un escó pel poble afrodescendent, finalment aquesta opció va ser descartada. Per últim, a més a més dels disset escons reservats i assegurats per a representants dels pobles originaris, hi ha altres candidats indígenes que han optat per presentar-se per fora d’aquests.\nSegons dades del Servei Electoral de Xile, el poble originari pel qual concorreran més candidatures a ocupar els escons reservats és el maputxe, amb trenta-nou, de les quals dinou són dones i vint homes\nSegons dades del Servei Electoral de Xile (Servel), el poble originari pel qual concorreran més candidats a ocupar els escons reservats és el maputxe, amb trenta-nou, dels quals dinou són dones i vint homes. Per contra, el poble pel qual concorren menys candidats als escons és el yàmana, amb una de sola, en aquest cas dona. Una altra dada significativa de les estadístiques presentades pel Servel és la majoria de candidates dones que hi ha en tres dels pobles que tenen els escons reservats, els aimares, deu dones i vuit homes, els diaguita, cinc dones i cap home, i els kawashkar, quatre dones i un home.\nEntre les deu candidates a representar el poble aimara hi ha Yanet Challapa, impulsada per organitzacions indígenes de base dels territoris fronterers de Xile i Bolívia. “L’Estat ha trepitjat la nostra forma de vida durant molts anys”, afirma la candidata aimara, qui també explica que les demandes de la seva candidatura són històriques pel seu poble, tot i que lamenta no haver-les pogut treballar més a fons amb les comunitats a causa de la manca de temps i les limitacions per la pandèmia. Aquesta ha estat només una de les moltes dificultats amb les quals s’ha hagut d’enfrontar al llarg de la campanya. “Els mitjans han fet grans diferències a l’hora de cobrir les diferents candidatures, la major part del temps l’han dedicat a l’elit política, aquesta és la primera vegada que puc parlar sobre la meva postulació amb un mitjà” conclou Challapa.\nMalgrat que les diferents candidates es mostren esperançades amb aquest procés, coincideixen en advertir totes les desigualtats i problemàtiques que ha presentat, com la burocratització, la desinformació, o la discriminació en el fiançament i els espais electorals assignats als candidats independents dels pobles originaris. “Moltes comunitats indígenes que viuen en territoris allunyats, sense internet ni accés a les comunicacions, no coneixen el procés que estem vivint, i amb la pandèmia tampoc podem desplaçar-nos-hi nosaltres per explicar-ho” lamenta la candidata Oriana Mora, qui considera que la COVID-19 ha posat en relleu la vulnerabilitat que aquestes pateixen.\nLa Convenció Constituent que surti elegida de les votacions del cap de setmana del 15 i 16 de maig tindrà un termini de nou mesos per escriure la nova Carta Magna, que es podran prorrogar fins a un any. Si el calendari es compleix, la nova Constitució se sotmetrà a referèndum l’any 2022. Després de molts anys exclosos i marginats de la vida política xilena, per una part important dels pobles originaris aquesta és una oportunitat per poder incidir, malgrat totes les limitacions, en un text constitucional que els reconegui i respecti en el marc d’un nou país intercultural i plurinacional.\nConstitució xilena Pobles originaris procés constituent Xile\n« L’Ajuntament del Prat de Llobregat multa una plantada de verdures que protestava contra un pla d’urbanització\nMés enllà del 8M »


37 històries, 73.800 euros d’esperança | FCBarcelona.cat\n37 històries, 73.800 euros d’esperança\n73.800 euros per al Casal d’Infants del Raval. Aquest migdia s’han presentat els beneficis de la publicació del llibre solidari “37 històries solidàries al voltant de l’esport”, escrit per periodistes esportius i amb la col•laboració de Rijkaard.\n73.800 euros és la xifra recaptada gràcies a les vendes d’aquest llibre solidari fet amb històries escrites per periodistes esportius, molts dels quals estan lligats a l’actualitat més propera al primer equip de futbol.\nÉs la tercera vegada que periodistes i personatges públics importants com Frank Rijkaard col•laboren per una bona causa. Enguany, aquests 73.800 euros es destinaran íntegrament al Casal d’Infants del Raval. En edicions anteriors, Carles Puyol, amb l’espanyolista Iván de la Peña —en la primera—, i Samuel Eto’o —en la segona— han estat cabdals per reunir sumes importants per a la investigació en oncologia i contra la noma.\n“Hem ingressat 73.000 euros amb la imatge de Frank Rijkaard, l’entrenador del Barça, que ens ha donat moltes vendes. La imatge que genera és de pau i de tranquil•litat. És una portada que ens ha ajudat molt”, ha reconegut un dels embrionaris d’aquest projecte, el polifacètic Sergi Mas.\nEn l’acte de presentació de la quantitat aconseguida enguany, conduït per Sergi Mas, hi han participat el director de Recursos Humans del Casal del Raval, Enric Canet; la secretària general de l’Esport, Anna Pruna; el director general d’El Corte Inglés —establiment on s’ha venut el llibre—, Àngel Montesinos; el director de Caixa Penedès, Josep Colomer, i, en nom dels autors, el periodista Marcos López.


Mobile World Capital, aparador internacional dels projectes digitals nascuts a Barcelona - Mobile World Capital Barcelona\nL’impuls de 5GBarcelona, clau en el posicionament de la ciutat com a hub I+D+i del sud d’Europa\n4YFN celebra la seva cinquena edició amb la presència de 600 startups de més de 145 països i més de 600 inversors\nDiumenge 25 de febrer tindrà lloc Mobile Lunch Barcelona, amb la participació de més de 500 professionals\nMobile Week Barcelona multiplica la seva activitat a tots els districtes de la ciutat i presenta com a novetat els tallers infantils (mWeek KIDS)\nBarcelona, 14 de febrer de 2018.- Barcelona torna a situar-se en l’epicentre de la innovació tecnològica de la mà de la Fundació Mobile World Capital Barcelona (MWCapital). El programa previst contempla activitats tant al congrés, com a 4YFN i surt, per segon any, a tota la ciutat amb propostes per a tots els públics. L’objectiu d’aquestes iniciatives és mostrar l’impacte de la transformació digital a la societat des d’àmbits tan diversos com la indústria i l’emprenedoria, l’educació i la tecnologia.\nLa trobada ha comptat també amb les intervencions de José María Lassalle, secretari d’Estat per la Societat de la Informació i l’Agenda Digital, i vicepresident del Patronat de MWCapital que ha explicat que “Des del Govern espanyol volem, no només consolidar la capitalitat del mòbil que ja ostenta Barcelona, sinó aprofundir en el seu relat i la seva internacionalització en el nou ecosistema digital”. Per la seva banda, Pau Villòria, secretari general del Departament d’Empresa i Coneixement de la Generalitat de Catalunya i vicepresident del Patronat de MWCapital ha destacat que “Les pimes i empreses catalanes del sector de les TIC han crescut i evolucionat de forma paral·lela i molt relacionada amb el Mobile World Congress; aquest esdeveniment s’ha convertit en una important font d’innovació i internacionalització, al mateix temps que s’ha consolidat com un dels principals motors de transformació digital de tota la indústria catalana “. Així mateix, Constantí Serrallonga, director general de Fira de Barcelona i vicepresident de la Comissió Executiva de MWCapital també ha participat en l’esdeveniment i ha apuntat que “El GSMA Mobile World Congress és un gran repte en el que la Fira hi té una gran implicació logística i organitzativa en la seva preparació i desenvolupament”. Ha dit, a més a més, que l’esdeveniment “Interpel·la la capacitat d’acollida de Barcelona, les seves infraestructures i la vitalitat del teixit empresarial, subratllant la voluntat de jugar un paper destacat en l’àmbit tecnològic”.


Notícia UPV Alcoi: Amb la presentació dels treballs realitzats pels 13 alumnes participants. | Campus d'Alcoi de la UPV\nFinalitza la VII Edició del Campus PRAKTIKUM 2017\nAmb la presentació dels treballs realitzats pels 13 alumnes participants.\nLa Sala de Graus Roberto García Payá del Campus d’Alcoi de la Universitat Politècnica de València, ha acollit aquest matí la presentació dels treballs realitzats pels 13 alumnes que han participat durant aquesta setmana en la VII Edició del Campus PRAKTIKUM, organitzat per l'Escola Politècnica Superior d'Alcoi (EPSA) de la Universitat Politècnica de València (UPV).\nDurant la setmana, els alumnes, que representen a IES d'Alcoi, Alacant, Muro, Ontinyent, Sant Vicent del Raspeig, Xixona i de la Vila Joiosa, han realitzat els treballs en els grups de recerca.\nEls treballs presentats, han versat sobre: l'Enginyeria Química com a resposta als problemes de l'aigua: disseny de processos, Supercondensadores, Tractament d aigües residuals mitjançant processos d'oxidació avançada: contaminants emergents i contaminants industrials.\nAquesta jornada final, ha conclòs amb la visita dels alumnes acompanyats pels seus pares i els tutors dels IES als diferents laboratoris on han realitzat els seus treballs, acabant la clausura del Campus PRAKTIKUM 2017 amb un vi d'honor per als assistents.\nEl VII Campus PRAKTIKUM EPSA ha de ser entès com un premi als alumnes/as que han destacat pel seu expedient i trajectòria acadèmica en els seus estudis de 1r de Batxillerat, i com un reconeixement per l'esforç, l'interès i la capacitat que hagen demostrat per la Ciència i la Tecnologia. En ell, els participants podran desenvolupar la seua vocació desenvolupant un projecte en vigor amb professors universitaris. La participació en PRAKTIKUM 2017 EPSA és gratuïta.\nEn el canal youtube del Campus d'Alcoi es poden veure els projectes presentats en aquesta edició:\nParticipants en la VII del Campus PRAKTIKUM\nMoment durant l'exposició dels treballs


per Marta Romera / ACN 18/06/2021 14:30h\nEls centres de complexitat que feien sisena hora abans de la covid la recuperaran el curs vinent. El conseller d'Educació, Josep González Cambray, ha dit a TV3 que només en casos de causa «molt justificada» es mantindrà l'eliminació d'aquesta hora que es va produir aquest curs.\nEn canvi, ha dit que la recuperació general per al sistema públic no està prevista en els pressupostos. D'altra banda, el Departament d'Educació ha iniciat l'enviament de qüestionaris a docents i directors per escoltar les seves demandes i opinions i millorar el sistema.\nAquesta setmana per primer cop s'estan enviant 120.000 qüestionaris i la previsió és presentar els resultats a finals de setembre. Aquests qüestionaris es repetiran cada sis mesos.\nPel que fa al curs vinent, ha insistit que començarà amb grups bombolla i que la retirada de la mascareta és una decisió del Departament de Salut que no afecta l'organització dels centres. Tot i això, ha expressat que en l'àmbit pedagògic, esperen que aquesta retirada arribi com abans millor.\nEls centres de complexitat que feien sisena hora abans de la covid la recuperaran el proper curs | LleidaDiari.cat\nCom es farà la vacunació dels adolescents\nHa afirmat també que s'està parlant amb Salut com es farà la vacunació dels adolescents i no ha descartat que aquesta es pugui fer als centres educatius. Si aquesta vacunació es fes amb el curs iniciat ha afirmat que és «evident» que es faria als centres educatius, però no ha descartat que també pugui ser així abans de l'inici de les classes. En tot cas, ha assegurat que es buscarà la millor fórmula.\nPel que fa a l'etapa 0-3, ha afirmat que l'acord de Govern contempla la gratuïtat d'aquesta etapa i ha assegurat que es començarà pel P2. En aquest sentit, ha dit que es treballarà per veure si als pressupostos del 2022 ja s'inclou aquesta mesura.\nSobre els nous criteris d'avaluació que planteja el Ministeri d'Educació i que apunten a la possibilitat de passar de curs amb suspensos, Cambray ha afirmat que cal tenir una visió del nou ensenyament competencial. Així, s'ha mostrat a favor que l'avaluació tingui «certa flexibilitat al servei de l'alumne» i ha apostat per torbar un equilibri entre exigència i flexibilitat per prendre la millor decisió per a l'alumne.\nJa hi ha data: El dia que la mascareta deixarà de ser obligatòria a Espanya\nNova vacuna: Els assajos clínics demostren poca efectivitat


Et regalem… la bossa de cotó sostenible! – Casa Amella\nEt regalem… la bossa de cotó sostenible!\nApostem per la sostenibilitat i desterrem per fi les bosses de plàstic tradicionals. Ara t’ho posem molt més fàcil, et regalem la bossa de cotó sostenible. Ja pots demanar-la al teu establiment habitual amb la compra de 3 productes Casa Amella.\nNosaltres creiem en elles al 100% perquè\nDuren molt més, son pràctiques i boniques. Li pots donar diferents usos i són molt resistents.\nPermeten estalviar aigua, energia i petroli i reduir així la contaminació. Evitant les bosses de plàstic ajudem a la conservació d’oceans i a salvar animals terrestres i marins evitant que quedin atrapats en elles.\nSón reutilitzables i biodegradables, a diferència de les bosses de plàstic que no es descomponen a la natura. Reciclar-les tampoc és una opció viable, ja que el procés supera el valor d’aquestes.\nSón els petits canvis els que porten molts beneficis.\nVols la bossa però no saps on trobar-la? Ets un establiment i voldries distribuir-la?\nFes-nos-ho saber enviant un mail a marketing@casaamella.com i t’indicarem com aconseguir-la.


Es posa en funcionament l’aparcament ampliat a la zona de La Ferradura - Ajuntament de Girona\nAquesta setmana s’ha posat en funcionament el nou aparcament de la zona de La Ferradura, que és una ampliació del que hi havia fins ara en aquests terrenys del sector de Torre Gironella. Aquesta actuació va ser un dels projectes escollits pels veïns en els pressupostos participats dels barris de l’any 2015.\nLes obres han consistit principalment en desmuntar les pilones i les travesses de fusta tractada que delimitaven el fons de l'aparcament existent; executar l’esbrossada i el moviment de terres del solar per deixar el terreny anivellat, i col·locar travesses i pilones al perímetre fins a tocar els arbres i els talussos naturals -que són els que marcaven l’àmbit d’ampliació de l’aparcament- per prolongar l’esplanada de graveta. D’aquesta manera s’ha unificat l’aparcament existent i l’ampliació, que té una superfície conjunta de 321 metres quadrats.\nTal com ha remarcat el regidor de Cooperació de l’Ajuntament de Girona i regidor de barri de Torre Gironella, Cristóbal Sànchez, “aquest és un espai molt concorregut pels veïns de la zona i, per aquest motiu, ha estat una de les demandes més reivindicades al sector”.\nL’import de l’obra ha estat de 6.298,79 euros (IVA inclòs) i s’ha adjudicat a l’empresa Transports Mateu SL.


Acabaran “els mercats” amb el funcionament de les centrals nuclears en Espanya?\nConvé recordar que a Espanya funcionen 7 reactors nuclears, que el 2013 van generar el 19% de l'energia elèctrica, es tracta de reactors envellits, que van començar a operar entre 1981 i 1987, exposats a múltiples fallides de funcionament, com ho demostra la gran quantitat d'incidències tècniques que es produeixen cada any (39 només en 2013). El risc que succeeixi un episodi de contaminació radioactiva extensa, o l'inici d'una catàstrofe a gran escala, no és menyspreable.\nUna catàstrofe nuclear no té comparació amb cap tipus d'accident industrial, o amb una catàstrofe natural; en els 60 anys d'existència de l'energia nuclear civil, al món s'han produït dues catàstrofes d'aquest tipus, la de Txernòbil, iniciada el 1986 a l'antiga Unió Soviètica, marca encara avui l'existència de millone s de persones a tot el món, es tracta de persones afectades per malalties relacionades directament o indirectament amb la radiació, o obligades a desplaçar-se; les seves conseqüències en la vida social i econòmica d'Ucraïna i Bielorússia en els 28 anys passats, són incalculables.\nLa catàstrofe de Fukushima, iniciada el 2011, acaba, com qui diu, de començar, però el seu abast escapa ja a qualsevol càlcul; han passat tres anys des del seu inici, però encara no se sap quan es podrà accedir als nuclis dels 3 reactors afectats per conèixer el seu estat real de destrucció; per esmentar només un aspecte, cada dia 400 tones d'aigua altament contaminada per elements radioactius s'aboquen a l'oceà Pacífic i, portades pels corrents, es dispersen per tot el món, arribant a multitud de persones a través de les cadenes alimentàries, altres 400 tones s'emmagatzemen en dipòsits sense que ningú sàpiga que fer amb ella.\nEl més sorprenent és que, segons la indústria nuclear, que ha passat a Txernòbil i Fukushima no s'havia d'haver produït en centenars d'anys, però ja van dos catàstrofes en 60 anys d'existència. Quan i on serà la propera? Amb el major cinisme, els portaveus d'aquesta indústria han passat a valorar una propera catàstrofe nuclear amb els criteris d'un accident industrial qualsevol, és a dir, minimitzant les seves conseqüències, quelcom que va començar fins i tot abans de Fukushima, preparant, d'aquesta manera, a la societat perquè es "s'acostumi" a una possible s it o ació de terror; a la vegada mantenen una intensa campanya per presentar l'electricitat d'origen nuclear com "imprescindible" davant el declivi en l'extracció de combustibles fòssils, i als reactors com una tecnologia que contribueix a la reducció d'emissions de gasos d'efecte hivernacle i, per tant, a la reducció del canvi climàtic.\nLa publicació, a finals de juliol de 2014, de la vuitena edició de l'informe "The World Nuclear Industry Status Report" (Informe sobre l'estat mundial de la indústria nuclear, d'ara endavant Informe Schneider), dirigit pel consultor i expert energètic internacional Mycle Schneider, ha tornat a Recorda r que la indústria nuclear es troba immersa en un procés de declivi que ve de lluny. Algunes dades: el nombre mundial de reactors en funcionament el juliol de 2014 és de 388, 50 menys que quan, fa 12 anys, es va assolir el màxim històric; la contribució nuclear a la producció mundial d'electricitat, que va arribar a suposar el 17,6% el 1996, va aconseguir el 2013 només el 10,8%; 43 dels reactors que les estadístiques oficials de la indústria nuclear considera n en funcionament porten aturats un mínim d'any i mig; i dels 67 reactors que es consideren "en construcció" al món, 8 porten més de 20 anys "cosntruyéndose", 1 porta 12 anys, i 49 tenen retards en els seus programes que van de sde diversos mesos a diversos anys. I n aquesta línia, i l informe Schneider aporta m és exemples de la decadència nuclear.\nPerò una lectura atenta d'aquest i nforme mostra que, al costat d'aquest panorama de decrepitud, s'apunten importants amenaces. Per exemple, sorpren que, amb el que està succeint a Fukushima, s'hagin posat en funcionament 4 nous reactors nuclears el 2013 ( 3 a la Xina i 1 a l'Índia), i que en el primer semestre del 2014, s'hagin connectat a la xarxa elèctrica dos més (1 més a la Xina i un altre a l'Argentina), i que s'hagi desconnectat només un (El 2013, i als Estats Units).\nSi considerem que, tot i la commoció que suposa Fukushima, només 3 dels 31 països amb centrals nuclears (Alemanya, Bégica i Suïssa, els dos últims amb diverses contradiccions), tenen aprovats programes de tancament ordenat de les mateixes, i que diversos països, entre ells el propi Japó, mantenen estratègies de venda de tecnologia nuclear a Àsia, Orient Mitjà i Amèrica Llatina, podem arribar a la conclusió que la indústria nuclear ha abandonat els ambiciosos projectes d'expansió que va desenvolupar entre 2001 i 2011, però ha posat en marxa una eficaç estratègia de resistència a llarg termini consistent a mantenir la construcció de centrals en països del Tercer Món, i allargar el funcionament de les centrals nuclears operatives fins als 60, i fins i tot els 80 anys a tot arreu.\nEls riscos d'aquesta estratègia són molt alts i l'amenaça, en el cas d'Espanya, es consolida; la possibilitat d'una contaminació radioactiva extensa, o d'un accident greu, augmenta en uns mecanismes ja degradats per l'ús. La sensació d'amenaça s'incrementa encara més quan es comprova que l'únic àmbit en què l'informe Schneider apunta vies per a un tancament de centrals nuclears és el de les finances. Els augments de costos de construcció i de funcionament es presenten com el principal punt feble de l'energia nuclear en una "societat de mercat", però resulta que qualsevol persona que conegui mínimament el funcionament de la indústria nuclear sap que els anomenats " mecanismes de mercat "l'afecten ben poc a països com Espanya, i com a prova d'això tenim el cas de Garoña.\nNUCLENOR (empresa conjunta d'ENDESA i IBERDROLA) va decidir unilateralment tancar Garoña el desembre de 2012, al setembre del mateix any havia deixat expirar el termini legal per sol·licitar la pròrroga de funcionament més enllà del 2013; la decisió es va fer pública en el marc d'una complexa negociació entre el govern del PP i les principals companyies elèctriques per fixar els marges de beneficis i impostos de les diferents tecnologia s de generació d'electricitat; aquesta decisió de tancament es va considerar sempre com una mesura de pressió, acollint-se a l'ús demagògic que el PP havia fet de la continuïtat de Garoña quan era a l'oposició.\nEl moviment ecologista i contrari a les nuclears va celebrar, el juliol de 2013 el tancament definitiu de Garoña, malgrat que els rumors sobre les maniobres entre l'empresa i els polítics continuaven. Es va eludir valorar l'aplicació de l'estratègia d'ampliació del funcionament de les centrals a aquest cas, l'anàlisi es va limitar a remarcar els elevats costos que suposava mantenir-la en condicions d'una mínima seguretat de funcionament, i no es va realitzar una avaluació crítica del fet que l'anunci de tancament sorgia de la voluntat dels propietaris, i no de la pressió social.\nDoncs bé, al maig de 2014 el govern assumia la voluntat d'ENDESA i IBERDROLA de tornar a obrir Garoña, i el passat 30 de juliol el Consell de Seguretat Nuclear sol·licitava una ampliació de documentació tècnica per a autoritzar la reobertura amb els vots favorables dels consellers del PP, CiU, i una de les representants del PSOE, l'altra consellera del PSOE va formular un vot particular contrari.\nPel que fa necessari tornar a l'Informe Schneider, la importància que els seus autors atorguen als criteris econòmics com determinants per al tancament de les centrals són la millor prova del terreny que la indústria nuclear ha guanyat al camp de la propaganda; realitats quotidianes com la contaminació radioactiva continuada que produeix, les implicacions militars, la impossibilitat d'assegurar l'emmagatzematge dels residus, el risc d'accidents amb abocaments importants de radiació, o l'amenaça de c atástrofes, han desaparegut de l'agenda de debat.\nLes mencions de l'Informe Schneider a criteris de les agències de calficación Standard & Poor 's, Moody' so Fitch com a referent s d'autoritat preocupa més que tranquil · litza, és ben conegut el paper que aquestes agències han jugat en l'esclat de la bombolla d'especulació bancària del 2008 i en les polítiques aplicades posterior ment; el que els seus taxes creditícies apareguin destacades a la pàgina 145 de l'Informe contrasta desagradablement amb altres del seu s contingut s, aquells en què s'insinua el rastre de contaminació, sofriment, mort i perills que Fukushima implica.\nA la pàgina 24, l'Informe Schneider desplega una gràfica que mostra que, en absència d'activitats futures, l'energia nuclear "s'esvairà" en els pròxims 50 anys; es podría interpretar como una gràfica optimista, però considerant la voluntat de resistència i el poder de la indústria nuclear, les ensenyances de Garoña, i la frivolitat amb que es maneja el possibilitat de la propera catàstrofe nuclear "normal", el més sensat és oblidar d'ella, així com del paper dels "mercats", i treballar per desplear un moviment social d'oposició a les nuclears que faci que els polítics les tanquin com més aviat millor. Això si volem un mínim de tranquil · litat en aquest camp per a nosaltres i els nostres descendents.\nPerquè l'origen, el desenvolupament i la continuïtat de l'energia nuclear ha estat des de sempre, i com tants altres casos, un tema polític, i polític serà el seu final, si no arriba abans el nostre.\nPer comoditat en la seva lectura s'han suprimit totes les referències que documenten les afirmacions d'aquest article. Aquelles persones interessades en contrastar poden consultar a la pàgina web


El Parlament aprova els pressupostos del 2022 impulsats per Junts per Catalunya i el conseller Giró - Junts per Catalunya\nEl conseller Giró defensa que “son uns bons pressupostos per generar riquesa, igualtat d’oportunitats, redistribució i serveis públics universals”\nEl Parlament de Catalunya ha aprovat avui els pressupostos de la Generalitat de Catalunya per a l’any 2022. Uns pressupostos que el conseller d’Economia i Hisenda, Jaume Giró, ha defensat que són bons per “generar riquesa, igualtat d’oportunitats, redistribució i serveis públics universals”. El conseller ha afirmat que els comptes de l’any vinent “tenen la vocació de treballar per a la igualtat d’oportunitats i, per tant, estimular l’activitat econòmica, la generació de riquesa, la redistribució i els serveis públics universals” i també de “treballar per les llibertats”. Tot i així Giró ha posat de manifest que els pressupostos, tot i ser els millors que es poden tenir actualment, “no son els millors perquè no son lliures. Mentre no siguem un país plenament sobirà, tampoc serem un país plenament just”.\nEl conseller ha assegurat que l’aprovació dels comptes era “fonamental per encarar amb garanties un exercici ple de reptes i incerteses” i ha tornat a demanar a l’Estat que doti Catalunya d’un fons extraordinari Covid. Per primera vegada des del 2010 es començarà l’any nou amb els pressupostos aprovats, Giró ho ha posat en valor: “això ens dona la mesura de la importància d’aquesta llei i de la complexitat per tirar-la endavant”.\nEl diputat Joan Canadell ha estat el responsable de defensar el posicionament de Junts per Catalunya en relació a l’aprovació dels pressupostos de la Generalitat per al 2022. Per Canadell, “aquests són uns bons pressupostos, els millors de la història, però molt lluny dels 52.900 M€ que podríem tenir si gaudíssim de tots els impostos que paguem, i que permetrien que Catalunya tingués el benestar que mereix”.\nEl diputat ha alertat que a conseqüència dels efectes de la COVID, hi ha sectors empresarials molt tocats, que tenien esperances per refer-se aquest Nadal, la restauració, part del comerç, l’oci nocturn. “Rebran una nova garrotada en unes situacions ja molt delicades i amb la proximitat de les devolucions dels crèdits ICO en els propers mesos” ha manifestat. Per aquest motiu, ha demanat que “és indispensable que l’Estat actuï amb urgència, activi els 1600 M de fons covid per Catalunya que el grup de Junts va presentar al Congrés i que han de permetre cobrir els increments de despeses en salut, i les conseqüències econòmiques d’aquesta nova onada”.\nEls pressupostos per al 2022 son els més expansius de la història (son en total 38.139 milions d’euros, 5.618 milions més que el 2020) i tenen un marcat caràcter social: tres de cada quatre euros es destinen a polítiques socials (un 74,6% del pressupost, superior al 73,3% del 2020).\nD’entre les xifres destacades, hi ha un augment de 1.456 milions d’euros al Departament de Salut, un augment de 1.008 milions d’euros al Departament d’Educació o un augment de 120 milions d’euros a polítiques d’eficiència energètica. Es destinen mil milions d’euros en polítiques d’habitatge, cosa que permet incrementar els ajuts al pagament del lloguer i ampliar el parc públic de lloguer.\nUna de les altres mesures que es destaca dels comptes és la rebaixa de l’IRPF a les rendes de menys de 35.000 euros l’any. Una mesura que afecta al 80% dels contribuents catalans.\nBarcelona, 23 de desembre de 2021.


Cartes i postals d'arreu: Jardins Luís de Camoes de Leiria\nJardins Luís de Camoes de Leiria\nEls Jardins Luís de Camoes són el principal espai verd de la ciutat de Leiria. Els jardins van ser creats durant el segle XIX, a banda i banda del riu Lis, que travessa la ciutat. És un espai d'arbres centenaris, destinat al passeig, amb diversos ponts per a vianants que travessen el riu. La ciutat de Leiria,a la costa central portuguesa, és una de les principals poblacions de la Regió Centre, amb uns 127 mil habitants.\nLa postal l'envia la Lea.\nPublicat per Josep a 9:51\nPostal nadalenca de Bielorússia\nEdmund Leighton : The accolade\nTemple maçònic d'Indianapolis\nUna postal anglesa\nTerracota de Hariphunchai\nIlona Rytkönen : La carta\nGranja del segle XVII a Kiesen\nSulamith Wülfing : Flocs de neu\nNatasha Chetkova : Petúnies\nGrote Kerk de Dordrecht\nWilliam H. Johnson : Tres amics\nDiana de la Plaça Rynok de Lviv\nCripta de St. Wipert de Quedlinburg\nPostal de Nadal ucraïnesa\nPorta de Brandenburg de Postdam\nCatedral de Sant Isaac a St. Petersburg\nServei Postal del Japó\nPaul Bunyan i Babe el bou blau\nEdward Hopper : Habitació a Nova York


Les estrelles de cinema no moren a Liverpool, veure ara a Filmincat\nPaul McGuigan · Drama, Biòpic\n2017 · 101min. 12+ HD VOS\nAdaptació de les memòries de joventut de l'actor britànic Peter Turner en què relata la seva relació sentimental amb l'actriu de cinema clàssic Glòria Grahame.\nAnnette Bening i Jamie Bell formen parella en l'últim llargmetratge de Paul McGuigan, adaptació de les memòries de joventut de l'actor britànic Peter Turner en què relata la seva relació sentimental amb l'actriu de cinema clàssic Glòria Grahame, guanyadora del premi Oscar a la millor actriu secundària el 1953 per "Captius del mal".\nPeter Turner (Jamie Bell) s'enamora profundament de Glòria Grahame (Annette Bening) la primera vegada que la veu. Glòria és la seva nova veïna, una oscaritzada diva de Hollywood, alegre, divertida i plena d'energia. Ell és un jove actor que comença a collir tímids èxits al Liverpool de finals dels 70. Però ni la diferència d'edat entre ells ni la fama van impedir l'enamorament que va donar lloc a una de les històries d'amor més apassionades i comentades de la època.\nCinema dins del cinema Biopic de Cinema Com funciona Hollywood Alta Societat Grans Estrenes Romanços Singulars Malalties Terminals Mort\nAnnette Bening, Jamie Bell, Kenneth Cranham, Julie Walters, Stephen Graham, Vanessa Redgrave, Frances Barber\n3 Premis BAFTA\nRecaptació: 368.679,00 €