UMH - Premis rebuts\nL'Observatori Ocupacional de la Universitat Miguel Hernández d'Elx rep la Medalla de Plata del Bimil·lenari d'Elx\nEl vicerector d'Economia i Empresa de la Universitat Miguel Hernández (UMH) d'Elx, Fernando Vidal Giménez, va arreplegar el passat 6 de desembre de 2011, la Medalla de Plata del Bimil·lenari d'Elx que l'Ajuntament d'Elx ha concedit a l'Observatori Ocupacional de la Universitat en la categoria de 'Promoció econòmica i ocupació'. L'acte d'entrega va tindre lloc en el Gran Teatre d'Elx, durant la commemoració institucional del Dia de la Constitució.\nPrimers Premis a la Qualitat i Innovació en la Gestió Pública (MAP)\nEl Ministeri d'Administracions Públiques va entregar el 19 de febrer de 2007 els Primers Premis a la Qualitat i Innovació en la Gestió Pública 2006 a la Universitat Miguel Hernández (UMH) d'Elx.\nMenció Honorífica a l'Excel·lència (MAP)\nEl Ministeri d'Administracions Públiques va concedir al gener de 2007 la Menció Honorífica a l'Excel·lència 2006 a la Universitat Miguel Hernández (UMH) d'Elx, emmarcada en els Premis a la Qualitat i Innovació en la Gestió Pública.\nEl Premi a l'Excel·lència té com a finalitat reconéixer a les organitzacions que s'hagen distingit en l'excel·lència del seu rendiment global per comparació a models de referència internacional.\nMedalla d'Or del Bimilerari de la ciutat (Ajuntament d'Elx)\nL'Ajuntament d'Elx va entregar el 6 de desembre de 2006 (Dia de la Constitució) la Medalla d'Or del Bimilenari de la ciutat a la Universitat Miguel Hernández (UMH) d'Elx.\nLa Medalla d'Or del Bimilenari és un reconeixement que fins a 2006 només havien rebut els Reis i el Misteri. L'Ajuntament d'Elx va atorgar esta distinció en el desé aniversari de la seua creació "com a reconeixement a la particular rellevància que la dita institució té en la totalitat dels àmbits del quefer diari de la ciutat i en la seua projecció exterior".\nPremi Entitat Emprenedora\nLa Generalitat Valenciana concedeix a la UMH el premi a la 'Entitat emprenedora en l'àmbit territorial'\nLa Universitat Miguel Hernández d'Elx ha rebut el premi a la 'entitat emprenedora en l'àmbit territorial' de mans del Conseller d'Empresa, Universitat i Ciència, Justo Nieto. L'entrega es va realitzar a València durant la celebració del Dia de l'Emprenedor de la Comunitat Valenciana 2007.\nEn la categoria 'Entitat emprenedora en l'àmbit territorial', els organitzadors han valorat aspectes com: l'abast territorial del pla; el seu caràcter innovador; les tasques desplegades d'activació, promoció i difusió, així com l'abast dels èxits en relació a la població de referència. Després d'analitzar tots aquests aspectes, el jurat va concedir aquest premi ex aequo a la Universitat Miguel Hernández d'Elx i a l'Agència Idea de l'Ajuntament d'Alzira.\nAixí mateix, el Premi Simulació Empresarial Emprenedors on line ha recaigut en tres estudiants de Telecomunicacions de la Universitat Miguel Hernández d'Elx.\nPremi Nova 2006 a la formació, investigació i innovació\nLa Universitat Miguel Hernández d'Elx va rebre al desembre de 2005 el Premi Nova a la Formació, Investigació i Innovació amb què la Conselleria d'Empresa, Universitat i Ciència reconeix a les empreses i universitats valencianes que han destacat durant l'últim any.\nEl President de la Generalitat, Francisco Camps, va entregar a la UMH aquest guardó durant una gala que es va celebrar en la Institució Firal Alacantina. Amb aquest premi es reconeix la Universitat Miguel Hernández d'Elx com a exemple de suport a la investigació científica.\nEls Premis NOVA són una iniciativa de la Generalitat Valenciana l'objectiu de la qual és reconéixer, servir d'estímul i donar a conéixer la labor de les empreses de la Comunitat Valenciana que obrin nous camins en la gestió empresarial en aspectes rellevants per a la competitivitat i per a un funcionament econòmic més eficient, mantenint els seus compromisos amb la societat i el medi ambient.\nAquests premis volen distingir projectes perquè servisquen com referent a altres empreses que poden veure en les guardonades una experiència exitosa a través del coneixement de mètodes, tecnologia i resultats obtinguts per aquestes empreses pioneres.\nEls Premis NOVA també desitgen distingir a aquells instituts o grups de les universitats de la Comunitat Valenciana o altres organismes d'investigació que s'hagen distingit pel seu compromís en la transferència de tecnologia cap al teixit empresarial, o en la formació de professionals amb les capacitats tecnològiques que haja permés la millora de la competitivitat de les seues empreses.\nPremi Excel·lència de la Fundació Valenciana de la Qualitat\nLa Fundació Valenciana de la Qualitat (FVQ) va entregar el 21 de novembre de 2005 a la Universitat Miguel Hernández d'Elx el Premi d'Excel·lència en la seua primera edició. Aquest premi s'atorga a l'organització pública o privada que, després d'haver obtingut el Reconeixement d'Excelencia-nivell Or o nivell-Plata de la FVQ, destaca per les seues actuacions com referent a la Comunitat Valenciana i pel seu compromís a recolzar activitats relacionades amb qualitat, excel·lència i innovació que ajuden a incrementar la competitivitat del teixit empresarial de la Comunitat Valenciana.\nEste reconeixement a la qualitat de la gestió realitzada en el si de la UMH es basa en el Model EFQM d'Excel·lència, un dels models de qualitat més utilitzat entre les institucions i empreses a Europa. Este model ha sigut adoptat com a referència per al conjunt de les Administracions Públiques al nostre país i que, en concret, en l'àmbit de la Comunitat Valenciana s'ha adoptat com a mètode d'avaluació en el sector públic des de fa diversos anys.\nEl model EFQM ha suposat una guia essencial a l'hora de planificar l'estratègia i de definir les accions a implantar per part de la Universitat Miguel Hernández d'Elx. Este model ha incentivat també als equips directius i ha permés que compartisquen responsabilitats i èxits.\nEl Premi d'Excel·lència constitueix un nou reconeixement a la Universitat Miguel Hernández i s'afig a altres premis i distincions aconseguits al llarg de l'activitat, entre ells: Reconeixement d'Excelencia-nivell Or 2005-2009 de la Fundació Valenciana de la Qualitat, el Segell d'Excel·lència Europeu-Nivell Or (500+) de la Fundació Europea per a la Qualitat de la Gestió en 2004, Certificació ISO 9001:2000 per a la Gestió de la Investigació en 2003, Certificació ISO 9001:2000 per al Disseny dels Plans d'Estudi de les Titulacions i el Desenvolupament dels Plans Docents en 2002, Premi a les Millors Pràctiques en Gestió de la Qualitat del Club d'Excel·lència en 2001 i Certificació ISO 9001:2000 per a la Gestió de les Pràctiques d'Estudiants en Empreses en 1999.\nPremi a l'eficàcia 2000 Clademark. Cercle d'Economia\nEl passat 8 de juny la Junta Directiva del Clademark (Cercle d'Economia) va concedir a la Universitat Miguel Hernández d'Elx, el 'Premi a l'Eficàcia 2000'. Entre altres, les argumentacions que van avalar esta decisió van ser:\n• L'aposta per la qualitat, amb el clar exponent que significa haver sigut la primera Universitat Pública a aconseguir una Certificació de Qualitat, encara més quan l'entitat que ha auditat té el prestigi i la singularitat d'AENOR (posicionada en el seu sector com la més exigent revisora del compliment de les Normes ISO).\n• El seu compromís amb la missió de facilitar una formació universitària distinta, integral i emfatitzant els seus aspectes pràctics, per mitjà d'una fort relació amb més de 900 empreses i institucions conveniades, el que constitueix un rècord en el panorama universitari espanyol i pel que ja la UMH ha rebut diverses distincions.\n• Pel fet d'haver proporcionat estades en pràctiques a més de 1.500 dels seus estudiants, i de tindre un dels percentatges més alts d'oferta d'un lloc de treball en la mateixa entitat que els ha acollit.\n• Per ajudar a aconseguir un lloc de treball professional a molts dels estudiants de les seues primeres promocions, gràcies al contacte des de 1997 (primer curs acadèmic) amb més de 3.000 empreses i institucions de diversos sectors econòmics tant de la província d'Alacant com d'altres províncies limítrofes i de la resta d'Espanya.\n• L'Observatori Ocupacional de la UMH és un servei adreçat als estudiants que, sense ànim de lucre, s'ha destacat en els seus quatre anys d'existència per desenvolupar nombroses iniciatives encaminades al foment de la formació, adaptació dels alumnes al món de l'empresa, promoció de l'autoocupació i de la inserció laboral, així com edició de publicacions.\nPremi Cambra de Comerç 2000 a la Formació Professional\nL'Observatori Ocupacional de la UMH és un servei adreçat als estudiants que, sense ànim de lucre, s'ha destacat en els seus quatre anys d'existència per desenvolupar nombroses iniciatives encaminades al foment de la formació, adaptació dels alumnes al món de l'empresa, promoció de l'autoocupació i de la inserció laboral, així com edició de publicacions.\nL'encomiable labor de l'Observatori, que ja ha aconseguit signar més de 1.000 convenis amb empreses perquè el seu alumnat realitze pràctiques, ha rebut el reconeixement de la Cambra de Comerç d'Alacant, que li ha atorgat un dels premis a la Formació Professional. El rector de la UMH, Jesús Rodríguez Marín, va mostrar la seua satisfacció pel guardó obtingut i va assenyalar que 'ens definim com una Universitat pública, pràctica i avançada. Eixa és una de les nostres pautes de diferenciació i, malgrat la curta edat de la institució, som la segona Universitat pública d'Espanya que, proporcionalment, compta amb més alumnes fent pràctiques'.\nDependent del Vicerectorat d'Assumptes Econòmics, l'Observatori Ocupacional de la UMH, que ha rebut nombrosos premis, disposa d'un programa virtual únic que permet que les empreses i els estudiants puguen estar connectats en la xarxa.\nLa UMH és la primera Universitat Pública a aconseguir una certificació de qualitat per AENOR i la primera a revalidar-la per la norma ISO 2000, que actualment només tenen sis empreses de la Comunitat Valenciana.\nPrimer Premi a les Millors Pràctiques Club Gestió de Qualitat\nLa Universitat Miguel Hernández d'Elx, i en concret el Servei de Gestió de Qualitat, ha sigut guardonat amb el Premi a les Millors Pràctiques del Club Gestió de Qualitat de l'any 2001 (4a edició). L'objectiu del premi és afavorir i impulsar l'intercanvi d'informació, de coneixements i l'aprenentatge d'experiències basats en les Millors Pràctiques de gestió, entre empreses i institucions establides a Espanya, tot destacant i reconeixent aquelles que per la seua universalitat puguen servir de model de referència i millora.\nEl jurat va estar format per Elvira Rodríguez, Secretària d'Estat de Pressupostos i Despeses (qui ho presidia) , Elaine Arozamena, Managing Vicepresident de Korn Ferri International s.a., Lucila Gómez-Baeza, Vicesecretària General de Cercle d'Empresaris, Miguel Ángel Manzanero, Vicerector de la Universitat de Burgos, entre altres.\nLa pràctica presentada es titula 'Predicar amb l'exemple. Com implantar la Gestió de Processos i la Direcció per Objectius en una Institució Pública: l'experiència del Servei de Gestió de la Qualitat de la UMH'. Amb ella es pretenia implantar la Gestió de Processos i la Direcció per Objectius alhora que desenvolupar sistemes d'autoavaluació per a permetre que l'organització millorés el seu rendiment. Amb aquest objectiu, es va optar per triar com a Model el de l'EFQM.\nPer a començar aquest procés, es va decidir que el Servei idoni era el Servei de Gestió de Qualitat. El motiu era obvi: perquè serviria de suport a les altres Unitats Administratives de la Universitat per a continuar amb el procés i resultava molt convenient que pogués 'predicar amb l'exemple' quant a l'autoavaluació, disseny de processos i la introducció de la Direcció per Objectius.\nAquest Premi és un reconeixement a l'enfocament en la introducció de la Qualitat en institucions públiques i als resultats aconseguits fins a la data per part d'organitzacions líders en Qualitat.


El Ple aprova la creació d’una comissió que definirà un nou Mapa Escolar - Ajuntament de Mataró\nEl Ple aprova la creació d’una comissió que definirà un nou Mapa Escolar\nLa comissió de treball formarà part del Consell Escolar Municipal\nEl Ple extraordinari, que va tenir lloc ahir sobre temes educatius, va aprovar per unanimitat la proposta d’acord per a la creació d’una comissió de treball en el si del Consell Escolar Municipal que tindrà per objectiu definir un nou Mapa Escolar a Mataró. La proposta la van presentar els grups municipals del PSC i CiU.\n“Mataró sempre ha apostat per la qualitat i l’equitat de l’educació, tant pel que fa als ensenyaments obligatoris, com d’escola bressol i formació permanent. Ha estat un treball on s’han implicat els diferents sectors, des de tots els grups municipals presents a l’Ajuntament a les comunitats educatives de docents i famílies. Una aposta a la que no podem renunciar com a ciutat.\nLa planificació escolar és una eina imprescindible per dissenyar una oferta de qualitat i equitativa, tant socialment com territorialment. És l’Ajuntament i les comunitats educatives qui millor coneixen la realitat, de forma propera i local, així com els projectes i processos més adients.\nEn aquests moments i davant els reajustos pressupostaris que obliguen a les retallades en polítiques públiques, de les que no se n’escapa l’educació, es fa necessari aclarir, repensar, debatre i acordar, quina ha de ser la planificació escolar per als propers anys que respongui millor a les necessitats de la ciutat i a la qualitat de l’educació.\nEl darrer 12 de juny es va celebrar una reunió, a la que es va convocar a tots els grups municipals, per tal de continuar els treballs sobre planificació escolar i crear una comissió del Consell Escolar Municipal, així com propostes per promoure la participació en el marc de la comunitat educativa i social.\nAtès que l’article 9 del Reglament del Consell Escolar de Mataró preveu l’existència de comissions de treball i el 15.2 diu que la seva creació, composició, contingut i duració vindrà donada per l’acord del Plenari del Consell.\nEs proposa al Ple Municipal el següent acord:\n1. Que la presidència del Consell Escolar Municipal proposi a la propera sessió plenària la creació d’una comissió de treball específica amb la finalitat d’elaborar una proposta de Mapa Escolar de Mataró, que doni resposta a les necessitats educatives, demogràfiques, de qualitat i equitat social i territorial.\n2. Que la comissió esmentada al punt anterior doni compte dels seus treballs a cada plenari del Consell Escolar Municipal i a la Comissió Informativa de Participació i Serveis a les Persones”.


Centre Fraternal - El cafè\nInici Història El cafè\nLa sala-cafè, o popularment, la "sala de prendre" era el nucli bàsic del Centre Fraternal. Era un espai de dimensions considerables, amb el terra de fusta i amb tots els elements propis d'un bon cafè: un llarg taulell, unes taules de marbre i cadires, una tarima i un piano, el sostre i les parets ben pintats, una gran estufa al bell mig durant el mesos d'hivern i que era el centre d'una gran tertúlia, un torrador de cafè, una bústia... Quan s'anava a prendre el cafè, al damunt de la taula no mancaven els platets amb uns terrossos de sucre i les ampolletes de rom o canya incloses al preu –uns 20 cèntims- a principis de segle.\nL'ambient era de cridòria, de soroll i de fum. El cafè sempre estava ple, sobretot, després del dinar i els diumenges a la tarda, moments en què s'emplenava de gom a gom. La beguda més consumida era el cafè que, fins i tot, es venia al detall. Però l'oferta del conserge era més àmplia: xops de cervesa –menys d'un quart de litre- a 10 cèntims l'any 1916, vermuts, licors, xarops, sodes, orxates, xocolata els diumenges i festius, llet merengada i gelats els estius, bunyols, entrepans a 60 cèntims l'any 1935... Una iniciativa curiosa del president Narcís Plaja, però sense continuïtat, va ser el servei de restaurant l'any 1901.\nEl joc era una activitat de gran acceptació al saló-cafè. Molts eren els afeccionats al billar, però la gran passió de molts socis eren les cartes. Els jocs més habituals eren: el canari, el burro, el tresillo, el cau, la barrotada, el solo, la manilla, el tuti, l'ànec, la flor, etc. La junta directiva va intentar, en algunes ocasions, limitar el joc; per exemple l'any 1919 es prohibia jugar a cartes els diumenges a partir de les 7 de la tarda i els dies de ball o espectacle a partir de les 9 de la nit. Però la pressió dels socis era molt forta i, a més, era una font d'ingressos per al casino –jugar al canari valia 30 cèntims l'any 1931-. També era molt habitual en el cafè del Fraternal veure-hi atraccions d'artistes ambulants, però l'any 1916 el president Josep Boix els prohibia l'entrada. La raó era aquesta: "como casi todos son malos artistas en vez de proporcionar solaz a los concurrentes, no hacen más que molestar".


BIKENET BIOSERVICE | EbreActiu.cat, revista digital per a la gent activa | Terres de l'Ebre...\nServeis per al ciclista\nNeteja sostenible de bicicletes - Massatge esportiu - Fisioterapia esportiva i general - Entrenaments personals - Biomecànica\nBikenet Bioservice ha nascut al 2018 amb vocació d'oferir els millors serveis per als ciclistes de les Terres de l'Ebre. El seu objectiu és oferir els millors serveis per a que el ciclista pugui sentir-se més a gust damunt la bici i obtenir el millor rendiment. Amb aquest objectiu ofereixen serveis pròxims i professionals per als esportistes de les Terres de l'Ebre.\nBikenet Bioservice està ubicat al barri de Ferreries de Tortosa, concretament al c/Arnes, 17 baixos, prop d'un pàrquing públic amb aparcament gratuït. Al s'ofereixen tots els serveis en un ambient ideal per a obtenir els millors resultats.\nNeteja sostenible de bicicletes\nAquest servei està destinat a tots aquells clients que vulguin tenir les seves bicicletes a punt per a les seves sortides, marxes, competicions… i incloem tot tipus de bicicletes:\nEls productes de Bikenet Bioservice són respectuosos amb el medi ambient, però també amb les bicicletes. Aquests productes es poden aplicar tant a bicicletes d'alumini, com de carboni i són respectuosos amb els components, com ara frens de disc, forquilles, suspensions i transmissió.\nServei indicat per evitar lesions, millorar el rendiment i reduir la fatiga muscular, apropiat per abans i després de l'activitat esportiva.\nFisioterapia esportiva i general\nServei indicat per evitar lesions, millorar el rendiment i tractar molèsties derivades de la pràctica esportiva i millorar el nostre dia a dia.\nServei professional amb diferents opcions, des de l'aficionat que comença fins al ciclista que busca el màxim rendiment.\nA Bikenet Bioservice aposten per la prevenció de lesions, el rendiment esportiu i la tecnologia. El servei de Biomecànica / Bike Fitting, ofereix un dels sistemes i metodologies més avançats de biomecànica del mercat: bikefitting.com by Shimano. Els seus professionals guiaran al ciclista segons els seus objectius i necessitats, amb l'avaluació antropomètrica i l'ajustament de la bici amb l'ajuda de l'equipament de mesura de bikefitting.com.\nAjustament posició bicicleta (posicionament dinàmic)\nInforme i recomanacions\nArnes, 17 baixos (Ferreries)\nContacte: Sergi Porres


Naturhotel Wieserhof Renon Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMittelberg 87, Renon, Renon, Itàlia, 39054 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Naturhotel Wieserhof està situat idealment a Ritten; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nNaturhotel Wieserhof ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , centre de negocis, restaurant.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com bany, centre esportiu, sauna, esquí, spa que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Naturhotel Wieserhof és una elecció inteligents per a viatgers a Ritten, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (25) Parelles (16) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (1) Grups (5)


Consells d’alimentació per a un cos i una ment saludables | Centro Médico Quirónsalud Digest\n| Consells d’alimentació per a un cos i una ment saludables\nÉs una veritat com un temple: l’alimentació és un factor clau per al nostre benestar físic i mental. Tots ho sabem però el nostre dia a dia sovint provoca que no tinguem l’atenció necessària sobre el tipus de dieta que ingerim i, aleshores, patim una doble dificultat. Per una banda, el nostre cos i estat físic decauen i empitjoren. Per altra banda, restem energia i capacitat a la nostra ment, víctima col·lateral d’un benestar general que no és no prou òptim.\nDes de Dígest, el teu grup mèdic de confiança, t’expliquem algunes pautes senzilles que et permetran fer-te teva una dieta saludable com a rutina de cura del teu cos i de la teva ment. Te les detallem a continuació:\nLa constància és la clau. Només des d’una dieta sana i regular aconseguirem els bons resultats d’una alimentació saludable. Els efectes acordió són dolents per al cos i per a la ment. Així doncs, cal adoptar el costum de cuidar-nos regularment. Ens podem "passar" un dia, és clar, però cal que tinguem constància en els bons hàbits alimentaris per evitar el desgast mental i corporal d’estar permanentment guanyant i perdent pes.\nEsport feliç com a estil de vida. La fórmula més senzilla d’aconseguir un equilibri saludable de cos i ment és saber que, quan estiguem en un pes òptim, hem de gastar tantes calories com les que ingerim cada dia. L’esport ens ajudarà molt en aquest sentit. Per tant, trobar la felicitat en l’exercici físic a diari és un gran avenç per a qualsevol persona.\nNormes bàsiques que recordaràs fàcilment. Què vol dir menjar sa? Bàsicament, ho podríem resumir en evitar al màxim aliments processats, fregits i rics en grasses. Alhora, mantenir a distància els aliments o begudes alts en sucre. Per contra, hauríem de consumir regularment aliments frescos, sobretot verdures i fruita. Per últim, cal controlar les porcions amb sentit comú.\nCinc o sis àpats per a un metabolisme sempre a punt. El darrer consell que us volem aportar és recomanar-vos la rutina de fer cinc o sis àpats al llarg del dia: un esmorzar complet, un esmorzar complementari, un dinar variat, un berenar conscient, un sopar lleuger i, si ha passat molta estona entre el darrer àpat i l’hora d’anar a dormir, un ressopó. Cal consultar als dietistes i especialistes en nutrició quin tipus d’aliments són millors per a cada àpat, així com la combinació més profitosa tenint en compte els moments en què fem exercici físic destacat.


SERHS Projects executa els projectes de peixateries de Casa Ametller - SERHS\nInici » SERHS Projects executa els projectes de peixateries de Casa Ametller\nSERHS Projects és el responsable de l’execució dels diferents dissenys del nou concepte de peixateries de Casa Ametller – Ametller Origen, implementades al Mercat d’Autors del carrer Numància de Barcelona. a l’establiment del carrer Calvet de Barcelona, així com a Castelldefels i al centre de Vilanova i la Geltrú.\nAquestes darreres peixateries han estat concebudes donant el màxim protagonisme a un mostrador expositor de peix amb una forma característica, que integra al centre una vitrina oberta, per als productes del mar.\nPer a oferir aquest projecte de peixateries de Casa Ametller, SERHS Projects ha executat el mostrador de peix dissenyat per Quim Girbau, seguint els models tradicionals dels mercats, però amb els més innovadors materials i acabats:\nUna superfície inclinada d’inox totalment aïllada on disposar el producte amb tot el seu esplendor, amb una vitrina per als productes preparats per a emportar.\nUna il·luminació led càlida i envolvent per a la part frontal i el perímetre de la peixateria.\nUna base alicatada amb mosaic de rajoles de ceràmica esmaltada, atorgant a l’espai un aire extra de proximitat, propi dels establiments de Casa Ametller.\nCom sempre i marcant tendències, la marca ha demostrat novament la seva constant innovació en el nou disseny de peixateries de Casa Ametller en els seus establiments. Una sensibilitat especial pel producte i la seva presentació, ja que amb aquest nou concepte de peixateries, crea un entorn i un ambient molt càlids on el producte és a tocar del client.\nCasa Ametller ja ha fet confiança en SERHS Projects en anteriors ocasions i espais per a portar a terme el seu nou concepte de restauració i cuina:\nL’espai de restauració ubicat al World Trade Center de Barcelona, al Moll de Barcelona, nº 1. Pots conèixer el detall del projecte de cuina professional i show-cooking en el següent enllaç.\nEl Showcooking Ametller Origen de Sant Cugat\nEl Mercat d’Autors del carrer Numància de Barcelona.\nAssegurances de salut col·lectiva per a empreses amb Asseguris


El PSOE presenta un Programa de Govern realista i confeccionat amb els valors amb els quals s’ha gestionat Gandia | Socialistes / Socialistas de Gandia. PSPV-PSOE\nEl PSOE presenta un Programa de Govern realista i confeccionat amb els valors amb els quals s’ha gestionat Gandia\nHomeNotíciesEl PSOE presenta un Programa de Govern realista i confeccionat amb els valors amb els quals s’ha gestionat Gandia\nEls Socialistes de Gandia van presentar ahir en els salons de Foment el seu Programa de Govern per a la legislatura 2019-2023, el qual consta de 290 propostes molt sintètiques, totes elles realistes i realitzables. “Les ciutats les construïxen els ciutadans que més les estimen. Aquells que l’odien i contínuament parlen malament d’ella, poc podran fer per la nostra ciutat. Eixos partits que veuen una Gandia de color gris i que sempre diuen que està morta en realitat sembla que no l’estimen”, va assenyalar l’alcaldessa i candidata a la reelecció, Diana Morant.\nCal destacar que en el Programa de Govern del PSOE han participat en la seua elaboració tant el Consell d’Experts i Expertes coordinat per l’exregidor socialista Toni Durà —als quals se’ls va fer entrega d’uns exemplars en l’Espai de les Idees prèviament a l’acte de presentació com a mostra de gratitud—, com nombrosos col·lectius i persones que de manera anònima també s’han brindat a fer les seues aportacions per tal d’enriquir-lo. “El PSOE sempre ha sigut un instrument de la ciutadania. El socialisme no és sols patrimoni dels militants, és de tota la societat”, va indicar Morant.\n“Com fa quatre anys, ens tornem a presentar amb la mateixa humilitat i sinceritat, tornant a fer propostes amb els peus en terra. Si en la campanya de 2015 vam afirmar que preferíem dir tres veritats a cent mentides, perquè les persones ja estaven acostumades al fet que es frustraren les seues esperances, ara ho tornem a dir”, va assenyalar la candidata socialista a revalidar el càrrec. En este sentit, va recordar que ja s’han acomplit les tres principals mesures ineludibles per als Socialistes de Gandia: la protecció de la platja de l’Auir, retornar la gestió pública a ‘les Escoletes’ i la gratuïtat en l’educació de 2 a 3 anys, així com la construcció del centre sociosanitari de Roís de Corella, les obres del qual ja estan en marxa.\nLA GANDIA QUE TU VOLS | Programa de Govern del PSPV-PSOE de Gandia\nDiana Morant va confessar que esta legislatura que ara acaba no ha sigut gens fàcil per la greu situació econòmica, però gràcies a la complicitat i una interlocució fluïda amb la Generalitat Valenciana presidida per Ximo Puig ja s’estan invertint més de 55 milions d’euros amb el Pla Edificant, el nou Palau de Justícia i l’Espai Sanitari de Roís de Corella. La candidata a l’alcaldia pel PSOE va sostindre que es donarà continuïtat a estos projectes, “però seguirem ambicionant perquè no ens resignem a què Gandia perda cap tren, perquè la nostra ciutat sempre ha sigut capital i tot un referent”.\nEl Programa de Govern dels Socialistes de Gandia consta de quatre línies fonamentals, sempre des de la perspectiva que siguen una necessitat per a la ciutadania. “Hem partit del que li fa falta a la ciutat, sempre des de la necessitat i de la realitat”, va recalcar el responsable del Programa de Govern, Salvador Gregori.\nLa regidora d’Esports i número 7 de la candidatura socialista, Lydia Morant, va exposar les propostes en matèria esportiva, indicant que la pròxima legislatura serà de l’esport a Gandia. D’esta manera, mitjançant un Pla Director consensuat amb els clubs esportius, es renovaran i adequaran les instal·lacions esportives existents i es crearan noves infraestructures.\nPer la seua banda, el responsable de l’apartat de Cultura del Programa de Govern, Toni Durà, va explicar el projecte de recuperació de l’edifici de Correus que es destinarà a usos culturals i educatius, dinamitzant el Centre Històric. També va incidir amb què, per a donar continuïtat a l’activitat cultural, es pretén destinar un percentatge fixe anual del pressupost municipal consensuat per tots els grups polítics.\nUna altra línia bàsica d’este Programa de Govern és la generació d’un pol d’activitat lligat a un clúster sociosanitari en el polígon Sanxo Llop. Així, el número 6 de la candidatura i actual coordinador general d’Urbanisme, Vicent Mascarell, va explicar els mecanismes urbanístics que s’estan portant a terme —com ja s’ha fet amb els hotels— per a facilitar la implantació d’empreses de l’àmbit sociosanitari, un sector amb un alt valor afegit i amb una gran capacitat de generació d’ocupació estable.\nPer últim, el responsable del Programa de Govern i número 8 de la candidatura, Salvador Gregori, va comentar les principals propostes pel que fa sectors productius i ocupació, on destaca la proposta de convertir a Gandia en una Ciutat Intel·ligent, sense oblidar els pilars de la indústria, el comerç, el turisme o la indústria.


Reforma d'FP low-cost » educaccio.cat\nEstàs a:Inici»EDUCACIÓ»Reforma d’FP low-cost\nReforma d’FP low-cost\nCONTINUA LA LLUITA CONTRA LA REFORMA DE LA FP DUAL “LOW-COST”\nMeses tècniques infructuoses\nManifest de denúncia dels sindicats contra la reforma de l’FP del Departament d’Educació\nEn la primera mesa tècnica sobre la reforma de l’FP que es celebrà el 8 de juliol, CCOO manifestàrem la necessitat d’una reforma curricular de l’FP per adaptar-ne els continguts, fent-ne la deguda actualització, així com per atansar-la a la realitat del món del treball, alhora que calia millorar ineludiblement les condicions de treball del professorat d’FP. Que el Departament no podia defugir el millorar les reduccions lectives actuals en les coordinacions i tutories, com tampoc continuar amb els desdoblaments actuals, que feien falta desdoblaments del 100% de tots els mòduls professionals, sobretot en el cas de que s’empressin metodologies actives.\nDe les meses tècniques que es preveien aquest curs en el primer trimestre, solament se’ns ha convocat a una, el 18 de novembre, en la qual el Departament continuà en la línia del curs passat, de reorganitzar el currículum de tots els cicles formatius (traient hores dels mòduls per adjudicar-les majoritàriament al mòdul de síntesi o projecte) per tal d’ajustar mitjançant una reforma curricular els cicles formatius ordinaris als duals.\nEl Departament no aportà, ni informes, ni dades que ja se li sol·licitaren al juliol, per avalar que el model d’aprenentatge basat en projectes (ABP) hagi d’anar lligat a una reforma curricular o que per lluitar contra l’abandonament escolar prematur (AEP) s’hagi de fer a través de tal reforma, com al·lega.\nSe’ns informà de que a professorat de diferents famílies professionals, d’alguns centres educatius, se’ls havien consultat alguns aspectes de la reforma.\nA hores d’ara desconeixem els criteris d’aquesta tria i el perquè no s’ha consultat al professorat de l’àrea de Formació i orientació professional (FOL), quan és present a tots els cicles formatius a través dels mòduls FOL i EIE i té una visió transversal. Ens pregunten el perquè d’aquest oblit.\nDes de la Federació d’Educació de CCOO, en la reunió d’aquest novembre hem fet incís en l’exposat al juliol. Expressament en:\nUn mòdul FCT (que hauria de ser amb alta a la Seguretat Social), amb unes hores similars a les actuals, per considerar-les suficients per realitzar unes pràctiques que consolidin l’aprés en el cicle formatiu.\nMantenir les hores del mòdul de FOL, com a mòdul de política educativa, únic garant de que l’alumnat d’FP conegui el dret laboral abans d’incorporar-se a l’empresa i amb una part del currículum adreçat a l’orientació professional.\nSi cal encaixar les dues modalitats a l’aula ( CF ordinari i dual) en cap cas cal fer-ho a través d’una reorganització curricular, pot fer-se amb una diferent temporització dels períodes lectius i dels períodes d’alternança a l’empresa, durant els cursos acadèmics. Fer-ho així implicaria que des del centre educatiu es pogués assegurar la formació de l’alumnat en totes les competències del títol i alhora poder fer l’alternança a l’empresa.\nDavant la postura del Departament diferents sindicats avui, 17 de desembre de 2019, fem presentació del manifest “Posicionament sobre la Formació Professional” mitjançant el qual denunciem de la seva actitud de tirar endavant aquesta reforma sense el consens del professorat.\nEntrada anteriorCurs a Barcelona: Orientacions per a la programació didàctica Educació Primària\nEntrada següent Tot el que has de saber sobre la paga compensatòria\nEtiquetes: FP, TOP-FP, FPDual\nLink de la imatge: https://educaccio.cat/wp-content/uploads/2019/12/40987-110x96.jpg


La pandèmia deixa sense negoci 4.500 autònoms La pandèmia deixa sense negoci 4.500 autònoms – El Món\nLa pandèmia deixa sense negoci 4.500 autònoms\nPimec avisa de la "precarització" del col·lectiu per l'alt endeutament | La patronal demana "suport" a les administracions en forma d'ajudes directes i condonació de deutes\nACN 11/05/2021 2:30 pm\nLa pandèmia ha deixat sense negoci 4.500 autònoms, segons l’informe Els autònoms a Catalunya 2009 – 2020, presentat per Autònoms Pimec. La patronal ha advertit d’una “precarització molt important” del col·lectiu durant la pandèmia per l’alt nivell d’endeutament. De fet, de les 140.000 persones que van demanar ajudes al febrer, un 50% van assegurar haver ingressat menys de 5.000 euros nets el 2020. D’aquests, un 13% havien tingut ingressos negatius. “La resiliència és important, però ens podem trobar que la precarització encara ho sigui més”, ha alertat la presidenta d’Autònoms Pimec, Elisabet Bach. Davant aquesta situació, la patronal ha demanat “suport” a les administracions en forma d’ajudes directes i condonació de deutes. La presidenta d’Autònoms Pimec ha alertat de l’elevat nivell d’endeutament del col·lectiu després d’un any pràcticament sense ingressos. Bach ha assegurat que aquesta situació “compromet noves inversions” i limita la capacitat d’estalvi. “Estem en alerta de veure què passarà amb la competitivitat”, ha reconegut.\nLa pandèmia ha provocat un efecte “molt més gran i desproporcionat” en les persones autònomes que en els treballadors assalariats. Tot i això, Autònoms PIMEC no preveu una gran disminució en el nombre d’autònoms en els pròxims anys. “Per mica que les administracions donin un cert suport per aguantar l’envestida de la crisi, els autònoms se’n sortiran”, ha assegurat el director de l’Observatori de Pimev, Modest Guinjoan.\nLa presidenta d’Autònoms Pimec també ha reclamat “suport” a les administracions després de més d’un any de fortes restriccions. En concret, Bach ha reclamat ajudes directes en cas que el ritme de represa de l’activitat no sigui “adequat”. Així mateix, ha assegurat que hi haurà sectors d’activitat molt afectats i s’haurà de valorar “qui acaba assumint l’endeutament”. El director de l’Observatori Pimec ha coincidit que les mesures de condonació de deutes podrien ser “especialment indicades”.\nEntre 2009 i 2020, el nombre d’autònoms a Catalunya ha estat de 540.000 persones, de mitjana, un 17,7% del total de cotitzacions a la Seguretat Social. La majoria es concentra en el sector serveis, on el seu pes supera el 20%. L’evolució del nombre d’assalariats discorre pràcticament paral·lela a l’evolució del PIB, mentre que en el cas dels autònoms, la corba és més estable. De fet, la desviació estàndard és de 12.000 persones, un 2,2% en relació a la mitjana. En el cas dels treballadors per compte d’altri, la diferència és de 167.000 persones, un 6,7%.\nEn general, “en situació de crisi, els autònoms cauen menys que els assalariats, mentre que en fase de recuperació també creixen menys”. El sector dels serveis acull més de tres quartes parts dels autònoms. El sector amb més pes és el primari, amb tres quartes parts dels ocupats, seguits de la construcció, amb una mica més d’un terç, i la indústria, amb un 10%.\nLa presència del col·lectiu en activitats industrials és molt més baixa que en els serveis. En aquest sector, les dues activitats amb més pes són el cautxú, la fusta i altres (amb un 15% dels ocupats) i el tèxtil, cuir i confecció (amb un 14%. En el cas dels serveis, tres activitats superen el 20%. En concret, el pes dels autònoms és del 23,5% en el cas dels transports i comunicacions, del 22,6% en el comerç i reparacions i del 20,7% en el cas de l’hoteleria i la restauració. En comparació amb 2009, els autònoms han disminuït en la majoria d’activitats industrials, mentre que en el sector dels serveis han crescut de manera sostinguda, especialment en els serveis a les empreses i a les persones. En el cas del comerç i reparacions, el nombre d’autònoms ha caigut un 12% respecte a 2009.


i Carles Gasòliba i Böhm | enciclopèdia.cat\nBarcelona, 22 de novembre de 1945\nDoctor en ciències econòmiques per la Universitat Autònoma de Barcelona (1975), on fou professor a la Facultat de Ciències Econòmiques de 1970 a 1980, i amplià estudis a la Gran Bretanya.\nMilità en el Sindicat Democràtic d'Estudiants i en el Front Obrer de Catalunya, on coincidí amb Pasqual Maragall i Miquel Roca, i el 1974 participà en la fundació de Convergència Democràtica de Catalunya a Montserrat. El 1980 encetà l’etapa política com a diputat al Congrés. Posteriorment s’especialitzà en política europea i el 1986 fou elegit eurodiputat, càrrec que ocupà al llarg de 18 anys, durant els quals també fou secretari general del Patronat Català pro Europa. Membre numerari de l'Institut d’Estudis Catalans des del 1979 i vicepresident de la Internacional Liberal des del 1990, el 2004 abandonà la política europea i fou escollit senador per a la legislatura 2004-08.\nÉs autor de El Parlament Europeu (1989), L’Acta Única Europea (1989) i Unió Europea (1991), a més de llibres i articles sobre economia. Després del seu pas pel Senat, ha estat nomenat president de la Consultoria Europea Axis, i és també professor d’integració Europea a la Universitat Pompeu Fabra. En 2012-16 fou president del CIDOB succeint Narcís Serra, on fou rellevat per Antoni Segura. Acabat el mandat de quatre anys (maig del 2016), renuncià a la reelecció.\nHa estat guardonat amb el títol de Commendatore dell’Ordine al Merito della Repubblica Italiana (1999), la Gran Creu d’Isabel la Católica (2006) i la Creu de Sant Jordi (2011).


Nom: CAN TEIXIDOR\nAdreça: Ctra. N-II entre Montgat i Masnou\nGòtic tardà La finestra sobre el portal d'accés.\nEclecticisme La capella.\nNúm. Registre / Catàleg: 3587-I\nConjunt de construccions situat dalt d'un turó arran de mar. L'edifici queda tancat dins un recinte murat i envoltat pel pati d'entrada, la capella i el celler. L'entrada a aquest recinte s'efectua a través d'un portal cobert que a banda i banda presenta uns plafons de ceràmica fets amb rajoles blanques i amb una inscripció en commemoració del primer tren de Barcelona a Mataró. La façana d'aquest postal és d'estil clàssic amb pilastres coronades amb capitells corintis, arc de mig punt i entaulament.\nFormat per dos cossos: el de l'entrada i l'escala, i el de la cuina i menjador, que miren al mar i estan situats sobre el terrat inferior que cobreix les dependències de serveis, dels auxiliars que vivien a la masia. Aquestes dependències baixen tres plantes fins al molí que té sortida a la carretera. A aquesta façana que mira al mar, la casa té sis plantes, disposades en plans diferents segons la topografia del terreny. Una petita torre quadrada dóna caràcter a la casa. La part principal de la casa queda coberta per una teulada de dues vessants.\nEdifici religiós situat al costat esquerre de l'entrada, dedicat a la Mare de déu de Montserrat. És de planta quadrada i absis semicircular cobert amb una cúpula semiesfèrica formada per rajoles en forma d'escata.\nResulta interessant que la porta d'entrada principal i única es troba al costat de l'absis. La llinda i els brancals són fets de pedra.\nLa sagristia es troba a l'esquerra.\nDavant el presbiteri es troba enterrat el comte de Llar. Conjunt de construccions situat dalt d'un turó arran de mar. L'edifici queda tancat dins un recinte murat i envoltat pel pati d'entrada, la capella i el celler. L'entrada a aquest recinte s'efectua a través d'un portal cobert que a banda i banda presenta uns plafons de ceràmica fets amb rajoles blanques i amb una inscripció en commemoració del primer tren de Barcelona a Mataró. La façana d'aquest postal és d'estil clàssic amb pilastres coronades amb capitells corintis, arc de mig punt i entaulament.\nFormat per dos cossos: el de l'entrada i l'escala, i el de la cuina i menjador,...\nLa darrera restauració ha estat realitzada l'any 1983, i ha deixat al descobert la porta adovellada i l'arc gòtic de la façana, abans tapada per una gran balconada.\nPossiblement el portal d'entrada és del segle XVIII.


Dins al bramanisme hi ha sis sistemes filosòfics (Darsana) que destaquen: Nyaya, Vaisesika, Samkhya, Yoga, Purva, Mimamsa i Uttara Mimamsa o Vedanta.\nMalgrat discrepancies bàsiques, aquests sistemes son considerats com a visions complementaries d’una mateixa realitat.\nL’acceptació de l’autoritat espiritual dels Vedes és el que constitueix cada darsana en sistemes ortodoxos (astika) i els separa dels anomenats sistemes heterodoxos (nastika), com el budisme i el jainisme, o del materialisme (lokayata).\nFormulat en el Vedanta-sutra de Badarayana, sosté la identitat de l’home (atman) i del real o absolut (brahman), identitat que hom copsa no pas pel coneixement lògic (tarka), sinó per una intuïció directa (jnana), tal com afirmen els Upanisad. El món fenomènic, resultat de la il·lusió (maya), no té una existència separada: creure en aquesta realitat a part genera el cicle de les reencarnacions (samsara).\nInterpretacions diverses de l’inici del Vedanta-sutra han generat formulacions filosòfiques tan oposades com:\n• L’advaita (no-dualisme) de Sankara, sosté que només el Principi últim (Brahma) és integral, complet i “no escindit”, que només ell existeix realment, mentre que tots els altres fenòmens son il·lusoris o efímers.\n• El visistadvaita (no-dualisme qualificat) de Ramanuja, admet tres principis eterns: l’anima, el mon i Deu i dona importància decisiva a la devoció a Rama (bhakti) amb vista a l’alliberament (moksa) del cercle de les reencarnacions (samsara).\n• El dvaita (dualisme) de Madhva.\nLa interpretació de Sankara és la millor i representa la culminació del Vedanta.\nEls Vedas constitueixen la primera part de les escriptures hindus (cànon hindú), i son 4 textos. En tant que és un recull d’himnes i formules sacrificials, cada Veda és anomenat també samhita.\nSegons la tradició, els Vedas existeixen eternament en llur forma perfecta i no tenen autor humà o diví, la qual cosa, segons el Mimamsa, els confereix validesa absoluta. Llur revelació als risi és el que els converteix en sruti (audició revelada).\nD’acord amb el Vedanta, Isvara en persona promulgà els Vedas a l’inici de cada cicle creador (kalpa).\n• Rig-Veda: 1500 aC el mes antic i important dels Veda. 1028 himnes. Mentre que uns texts revelen una inspiració altament poètica i són rics en concepcions i imatges sobre el misteri de l’univers, altres no son mes que formules esotèriques i culturals.\n• Yajur-Veda: el segon Veda, que aplega i refon materials del Rig-veda. Manual litúrgic, dona una importància cabdal al sacrifici, fins al punt que els deus son sovint sotmesos a la voluntat dels bramans. Representa la transició entre la religió espontània del Rig-veda i el darrer període bramànic, marcat pel ritualisme i el classisme.\n• Sama-Veda: el tercer veda, integrat per 1549 versos, repartits en dos llibres, extrets gairebé tots del Rig-veda. Compost amb una finalitat litúrgica, compren els himnes destinats a ésser cantats pel sacerdot durant la celebració del sacrifici del soma (beguda ritual).\n• Atharva-Veda: el quart Veda. Relacionat amb el Rig-veda, en el qual s’inspira sovint, el sànscrit en que és escrit és, però, menys complex i més modern. Aplega pregaries, formules màgiques, especulacions simbòliques, etc, i inclou, entre d’altres, l’Himne a la terra, una de les peces mestres de la literatura antiga.\nSon una sèrie de texts mistico-filosofics, en part de caràcter esotèric, concebuts tradicionalment com a comentaris inspirats dels Vedes (en constitueixen la darrera part o vedanta).\nEn total compren 150 texts, be que la tradició els agrupa en 108.\nEn connexió amb la casta dels kshatriya, inicialment foren escrits dissidents, en reacció contra el ritualisme sacerdotal dels Brahmana, i llur inclusió en el cànon hindú és relativament tardana.\nConstitueixen la primera expressió consistent de la doctrina filosòfica de l’hinduisme, caracteritzada per una intuïció profunda de la unitat de l’atman i del brahman, de l’home i del mon, de l’individual i de l’absolut; el reconeixement d’aquesta identitat allibera del cicle de les reencarnacions, fruit de la ignorància, que engendra la il·lusió (maya) d’una existència fenomenal separada.\nEntre els principals Upanisad es destaquen:\nLa filosofia del Vedanta\nÉs impersonal. No té els seus origens en cap persona ni profeta.\nAfirma que l’home és diví, si mes no en potència, i per tant que cada home ha de ser tractat, no per com es manifesta, sinó per allò a lo que aspira. Tot ésser humà aspira a lo diví.\nUnicitat de la naturalesa humana.\n“Tu eres uno con el Ser universal y, como tal, cada alma existe en tu alma, y cada cuerpo existe en tu cuerpo. Y al amar a alguien, te amas a ti mismo. Al herir a alguien, te hieres a ti mismo...”\nAccepta la varietat de pensaments religiosos, ja que l’objectiu és el mateix. La reencarnació és l'evolució de la naturalesa i la manifestació del Deu interior.\n“El hombre ni nace ni muere ni va al cielo y la reencarnación es un mito respecto al alma”\nCada anima és omnipresent, per tant, on pot anar o venir? Néixer i morir son canvis de la naturalesa que erròniament prenem per canvis en nosaltres. Cada vida s’edifica sobra el passat, i quan podem contemplar tot el passat som lliures. S’ha de lluitar, impulsats pel desig de ser lliures. Tots els demés desitjos son una il·lusió.\nNo fa falta morir per assolir el Nirvana. El nirvana és la realització del Jo. L’home que coneix el seu veritable Jo no es veu afectat per res. Només aquest home pot fer el be en el món.\nLes tres escoles principals\n• Dualistes: Creuen en Deu, creador de l’univers i el que el governa eternament, separat de l’anima humana. Deu, la naturalesa i les animes, son eterns. La naturalesa i les animes es manifesten i canvien, però Deu és sempre el mateix. Totes les animes han d’arribar a la salvació. Ningú pot quedar fora. L’anima és pura per naturalesa, però cada mala acció contreu la naturalesa de l'ànima i cada bona acció l’expandeix, i totes les animes son parts de Deu.\n• No dualistes qualificats: Tot l’univers es Deu, Ell és el material de l'univers. Diuen que hi ha tres existències: Deu, naturalesa i anima, i que les tres son una sola. Deu es l’Anima, i la naturalesa i les animes son el cos de Deu. L’anima és pura per naturalesa, però cada mala acció contreu la naturalesa de l'anima i cada bona acció l’expandeix, i totes les animes son parts de Deu.\n• No dualistes: No hi ha dualitat: l’home es veu a si mateix com un amb el Ser Infinit. L’anima individual i la suprema es fonen en una, son idèntiques. Deu és el creador i lo creat, és l'univers. Atman ho engloba tot. Els no dualistes no busquen res a fora ja que tot està a dintre de cada persona, l’anima individual i la suprema son una. Deu està en nosaltres, nosaltres formem part de Deu. Ningú no ens pot ajudar només nosaltres mateixos ho podem fer. No hi ha límits ni lligadures, ja som lliures.


Alt Palancia: La Diputació porta a terme dues obres de millora de la seguretat viària a Segorbe i Altura per un import de 180.000 euros\nEl diputat de Cooperació i Concertació amb els Ajuntaments, Ximo Huguet, ha continuat hui la seua ruta per les obres que la Diputació de Castelló està executant a l'Alt Palància a través del Pla 135. Hui ha estat el torn d'Altura i la capital, Segorbe, on s'han adjudicat dues obres de millora de la seguretat viària quantificades en prop de 180.000 euros.\nA Altura, amb la companyia de l'alcaldessa de la localitat, Rocío Ibáñez, el diputat ha comprovat el grau de compliment de la construcció del pont que salva la via verda i que solucionarà "la històrica reivindicació de l'Ajuntament de millorar la connexió nord del municipi amb l'autovia Mudèjar, ja que fins ara hi havia un pas d'un sol carril que convertia l'accés en un coll de botella". Ara, amb aquesta nova infraestructura, ubicada al carrer Calvari, s'ha aconseguit desdoblar el carril, fent de l'antic pont el ramal d'entrada i el nou el d'eixida, el que es vorà traduït en una millor fluïdesa del trànsit i una millor protecció per als vianants que el creuen a diari. El pressupost per a aquesta actuació ha sumat 98.600 euros.\nA Segorbe, Ximo Huguet ha comprovat junt amb Mari Carmen Climent, alcaldessa de la localitat, les millores que han vingut aparellades a la reurbanització de l'avinguda Navarro Reverter -l'antiga N234 que travessa la localitat, l'obra de la qual s'ha recepcionat recentment-. La principal milloria que han notat els veïns i veïnes és el canvi de paviment, molt deteriorat pel pas del temps, el que dona ara una major estabilitat i seguretat als conductors. La inversió provincial per a aquesta obra ha estat de 81.136 euros.\nHuguet ha destacat que "la Diputació té un paper molt important a l'hora d'ajudar als municipis a que tinguen millors serveis i infraestructures" i ha posat en valor els canvis introduïts a les bases del nou Pla 135 per a augmentar les quantitats destinades als pobles amb menys recursos.


Instituts > Química Computacional i Catàlisi > L'Institut > Presentació\nUdG InstitutsQuímica Computacional i CatàlisiL'InstitutPresentació\nL’Institut de Química Computacional i Catàlisi (IQCC) de la Universitat de Girona és una unitat de referencia mundial en química computacional i catàlisi La unitat es va crear com a Institut de Química Computacional (IQC) al 1993, i les seves normes van ser aprovades al 1997 pel Senat de la UdG. Al 2012, l’IQC va fusionar-se amb dos grups de recerca experimentals, el grup de recerca Química Bioinspirada i Supramolecular (QBIS) i la unitat de recerca Metalls de Transició en Síntesi Orgànica (METSO), i va canviar el seu nom per Institut de Química Computacional i Catàlisi (IQCC), aprovat pel Senat de la UdG al febrer del 2013. A partir d’aquesta transformació, l’IQCC va afrontar els nous reptes del segle XXI des d’un projecte col·lectiu, més eficient i adaptat al nou marc de la recerca a nivell català, espanyol i europeu.\nL’objectiu de l’institut es divideix en tres missions:\nla divulgació, l’educació i la investigació.\nL’IQCC és una font activa d’activitats de difusió i comunicació a la ciutadania. Ho fa mitjançant la seva web i les seves xarxes socials sociales (@IQCCUdG https://www.linkedin.com/company/iqcc-univ-girona/about/ ) mostrant els seus resultats, premis i events (IQCC Forum, Science Slam o xerrades de professors convidats entre d’altres). I en segon lloc, la col·laboració amb la Càtedra de Ciència, Cultura i Comunicació Digital (C4D) @c4dudg , fomenta la comunicació i la consciència de la ciència a públic de totes les edats (dos membres de l’IQCC formen part de la C4D) on fan esdeveniments com la Nit de la Recerca, visites a escoles o visites a Instituts. A més, l’IQCC organitza un congrés internacional cada dos anys (Girona Seminar ) per atraure científics de tot el món a Girona, discutir sobre els nous avenços i formar possibles col·laboracions, sense oblidar els mes joves, que a través del Young Researchers Symposium, els dona l’oportunitat d’ensenyar els seus resultats a més de 150 experts internacionals en les corresponents àrees de coneixement. A l’any 2018, el Premi Nobel en Química 2016, Ben Feringa, va ser un dels ponents destacats\nLa formació és un dels altres pilars importants de I’IQCC. Dins l’institut s’acullen estudiants de batxillerat amb el programa preuniversitari (Summer School), es supervisen estudiants de grau durant el seu treball final de grau (TFG), oferint el seu propi màster vinculat a la Universitat de Girona Master in Advanced Catalysis and Molecular Modelling (MACMoM) @MACMoMUdG , es formen nous doctors a través del programa de doctorat en química de la UdG, i s’acullen estudiants d’intercanvi Erasmus i post-doctorals. Tot plegat permet als estudiants treballar en un grup de recerca competitiu, on poder millorar les seves habilitats de recerca amb projectes científics d’alt nivell i així donar-los l’oportunitat de fer una carrera investigadora d’èxit tant a nivell acadèmic com industrial.\nEl tercer eix en què es basa l’IQCC, la innovació, permet resoldre reptes importants per a la societat a través de les seves quatre línies de recerca on s’aposta sempre per l’excel·lència:\nEines de química computacional\nMetodologies sintètiques conduïdes per llum\nQuímica predictiva a l’espai confinat\nPer dur a terme els seus propis projectes, l’IQCC col·labora amb diferents universitats de tot el món englobats en diferents àmbits de coneixement. D’altra banda, l’institut vol transferir els seus resultats de nous (bio)catalitzadors, nous materials i noves eines computacionals a diferents indústries i inversors per tal de garantir-ne la seva comercialització. En aquesta línia, disposa de sis patents, estudiants de Doctorat Industrial i diferents acords de collaboració amb la indústria. D’altra banda, a l’estiu del 2018 es va crear un nou spin-off, GiOxCat, (@gioxcat) que se centra en reaccions d’oxidació del ferro i manganès així com reaccions d’acoblament creuat catalitzades per coure. Aquesta iniciativa empresarial ha estat promoguda per 2 investigadors de l’IQCC.\nActualment l'IQCC està format per quatre grups de recerca SGR reconeguts per la Generalitat de Catalunya\nDisseny i Modelatge de Reaccions Catalitzades per Metalls de Transició (DIMOCAT )\nQuímica Bioinspirada, Supramolecular i Catàlisi (QBIS-CAT )\nLaboratori de Bioquímica Computacional: Disseny Racional de Nous Enzims ( CompBioLab )


Ordino tancarà la piscina de l'1 de juny al 31 d'agost per fer les tasques de millora del CEO - FÒRUM.ad\nOrdino tancarà la piscina de l’1 de juny al 31 d’agost per fer les tasques de millora del CEO\nOn: 16/01/14 14:43\nEl Comú de la parròquia ha destinat 1,4 milions d’euros al Centre Esportiu d’Ordino (CEO) perquè s’hi puguin fer obres estructurals de millora de l’edifici i d’altres relacionades amb l’estalvi energètic. El conseller de Turisme i Esports, Bartumeu Gabriel, ha explicat que per tal d’efectuar-les, ‘es tancarà la part aquàtica del gimnàs de l’1 de juny al 31 d’agost, que és quan menys usuaris hi ha’. Gabriel també ha afegit que ‘s’aplicaran descomptes als abonaments d’aquests mesos’ i s’ha signat un conveni amb el Centre Esportiu els Serradells perquè els usuaris del CEO puguin utilitzar les seves instal·lacions durant aquest període.\nEl conseller de Finances d’Ordino, Jordi Ordóñez, ha explicat que, dels 1,4 milions d’euros que el Comú hi ha invertit, la meitat es destinaran a obres estructurals i l’altra meitat a condicionar l’espai per millorar en l’estalvi energètic. Ordóñez ha assegurat que ‘amb aquetes reformes l’estalvi energètic que s’aconseguirà serà d’entre el 60% i el 80%, el que suposa entre 60.000 i 80.000 euros anyals’.\nEl cap de Medi Ambient, Sergi Riba, ha explicat que ‘encara ens trobem en un punt d’avantprojecte’, però la idea principal és ‘fer una aposta per l’energia renovable, com podria ser la biomassa, el solar tèrmic o l’energia fotovoltaica’. En aquest sentit Riba creu que l’estalvi econòmic pot ser molt elevat i es pot ‘reduir a la meitat el preu del kilowatt per hora’.\nPel que fa a les reformes en si, el conseller de Turisme i Esports, Bartumeu Gabriel, ha explicat que inclouran una remodelació de la façana, una ampliació de l’espai de gimnàs, que s’instal·larà damunt de la piscina, i d’altres obres de millora com ara la impermeabilització de la piscina. Ordóñez ha explicat que ‘s’està fent un exercici de responsabilitat, que és el d’assumir que s’ha d’actuar perquè l’estructura no generi més costos per les generacions que vindran’, però que ‘malauradament el pressupost és el que és i s’haurà d’actuar per fases i dur a terme més reformes més endavant’. Tant el conseller de Finances com el cap de Medi Ambient han assegurat que ‘s’han fet auditories per decidir quines energies utilitzar i quan es tardaria en amortitzar les obres’, i Ordóñez ha matisat que ‘la mitjana està en els sis anys i mig’.\nPrevious Post: Andorra la Vella engega un programa de formació per a joves per trobar feina\nNext Post: L’Alt Urgell posa en marxa “Els esmorzars del divendres al CETAP”


UOCPsico_Educ 15 d'Abril de 2020 28 d'Abril de 2020 Sense comentaris a La gent gran davant del confinament per la Covid-19\nFoto: Cade Martin a Unsplash\nPensar que aquesta situació acabarà: Per difícil que sigui la situació, és puntual, i acabarà passant. Lacalle recomana «focalitzar el pensament en el demà. Sovint, quan la realitat del moment no és agradable, pensar en el que trobarem quan acabi ens pot ajudar».\nMantenir la comunicació amb familiars i amics: Pérez indica que «han d’evitar tancar-se en ells mateixos i procurar un contacte regular amb amics i familiars, sigui per telèfon o per videoconferència». Aconsella fer servir Whatsapp per socialitzar, perquè és el mitjà més utilitzat per aquest col·lectiu.\nAprofitar els recursos digitals: Internet no és només pels joves. Per aquells que estiguin mínimament familiaritzats amb les xarxes, és un bon moment per unir-se a comunitats virtuals sobre llibres, fotografia o cuina, per exemple.\nPlanificar les tasques domèstiques: «Un enemic de l’aïllament és la inactivitat», adverteix Lacalle. Les petites tasques domèstiques, com netejar, cuinar o trucar els familiars poden resultar d’ajuda «per evitar la inactivitat, que pot desembocar en un baix estat d’ànim».\nMantenir les rutines: Per a la gent gran, també és un punt clau. Igual que amb les tasques domèstiques, les petites coses marquen la diferència. Un exemple pot ser mantenir sempre els mateixos horaris de despertar-se i anar al llit, així com els dels àpats.\nFer activitat física: Lacalle apunta que un altre avantatge de fer les tasques domèstiques és que els permet moure’s una mica. Així mateix, recomana passejar diàriament pels diferents espais de la casa, tal com farien al carrer.\nEvitar la sobreinformació: Aquest consell és vàlid per a tothom, raó per la qual el vam recollir en aquesta infografia sobre les eines psicològiques per fer front al confinament per la Covid-19. Però, la por que pot generar pertànyer a un grup de risc fa que sigui un tema especialment important per les persones grans. Pérez ens recorda que «està bé mantenir-se informat, però cal triar mitjans de comunicació contrastats i reservar uns moments concrets per a fer-ho. És necessari saber desconnectar de les notícies».\nDemanar ajuda: psicòlegs i psicòlogues de tot l’estat s’han sumat a la iniciativa #NingúnMayorSolo, que posa a disposició de la gent gran i el personal sanitari atenció psicològica telefònica anònima i confidencial a través del número 976 388 601. Manuel Armayones, investigador de l’eHealth Center i professor dels Estudis de Psicologia i Ciències de l’Educació, ha assessorat el projecte. Trobareu més informació en aquest enllaç.


El Barça va encarregar a Método 3 informes per preparar el salt de Laporta a la política\nUn document de 30 pàgines estudiava l'encaix del president del club a Reagrupament, moviment impulsat per l'exdirigent d'ERC Joan Carretero, al qual qualifica de "populista", "descarat" i amb una personalitat que podria "topar" amb Laporta\nAlguns informes s'endinsen en l'entorn de CiU indagant sobre l'activitat empresarial d'un diputat d'Unió Democràtica i sobre negocis en què suposadament participaven fills de Jordi Pujol o el bufet de Miquel Roca Junyent\n05/05/2015 - 05:30h\nJoan Laporta i Jordi Portabella, líder sortint del grup municipal d'ERC a Barcelona\nEl Barça de Laporta va pagar almenys 500.000 euros a Método 3 per espiar desenes de persones\nEl FC Barcelona va encarregar i va pagar a l'agència de detectius Método 3 diversos informes d'alt voltatge polític que van rastrejar diferents sensibilitats de l'espai sobiranista català -com Convergència Democràtica (CDC), Unió Democràtica (UDC), Reagrupament i la plataforma Sobirania i Progrés, propera a Esquerra Republicana (ERC) - i també van buscar sobre pesos pesants nacionalistes tan importants com la família Pujol Ferrusola, el despatx Roca Junyent i l'entorn de Lluís Recoder, que va ser conseller d'Obres Públiques amb Artur Mas, segons la documentació aportada recentment al jutjat número 24 de Barcelona, que investiga l'espionatge al club. Aquests treballs es van realitzar en els últims anys del mandat de Joan Laporta, entre 2008 i 2010, quan aquest meditava fer el salt a la política, camí que efectivament va acabar recorrent després de deixar la presidència del Barça, al juny de 2010, i convertir-pocs mesos després en el candidat a la presidència de la Generalitat de la nounada Solidaritat Catalana per la Independència.\nEn els dos últims anys del seu mandat al FC Barcelona, el club va abonar almenys 500.000 euros a l'agència de detectius per tota mena d'informes sobre directius, rivals, jugadors, polítics, jutges, periodistes, amics i enemics. Bona part d'aquests informes han estat aportats recentment al jutjat pel soci Oriol Giralt, que també va ser investigat després de promoure la moció de censura de 2008, juntament amb les respectives factures, que inclouen l'ordre de pagament per part del club.\nEn ocasions, la relació dels informes amb els interessos de l'entitat és molt difusa, com en aquest paquet citat de contingut polític, que en canvi sí que podia resultar de gran interès per al cercle més proper a Laporta o per la seva responsable de Seguretat, Xavier Matorell, president de Convergència Democràtica (CDC) a Sant Cugat del Vallès, que després de deixar el Barça va exercir de director general de Presons de la Generalitat amb Artur Mas fins que l'esclat de l'escàndol de Método 3 va forçar la seva dimissió, el 2013.\nEls treballs polítics de Método 3 relacionats amb el FC Barcelona en aquest període que ara s'han aportat al jutge inclouen un informe sobre el partit polític Reagrupament, fundat per l'ex conseller d'ERC al Tripartit Joan Carretero, amb el qual Laporta va meditar anar a els comicis autonòmics en coalició; un estudi sobre el llavors membre de la Junta Directiva Antoni Rovira, vinculat a Sobirania i Progrés; sobre el llavors tresorer del club, Jaume Ferrer, i els seus negocis amb la família Pujol Ferrusola -es examina la seva relació amb Jordi Pujol en Management Consulting i amb Josep Pujol a Europraxis-, una investigació sobre la propietat d'un número de telèfon que va resultar ser de Jacint Borràs, fundador de CDC i encara membre del seu Consell Nacional; i indagacions, en ocasions exhaustives, relacionades amb la política de Sant Cugat, però amb connexions a més alt nivell.\nEntre aquestes últimes destaquen les investigacions al tinent d'alcalde de la localitat i membre de la Junta Directiva del Barça Joan Franquesa, a qui acusen d'haver "mogut voluntats polítiques" per afavorir els seus negocis al mateix temps que es subratlla la seva proximitat amb Recoder. Però també hi ha revisions exhaustives sobre el líder local d'Unió Democràtica (UDC) i ja llavors diputat al Parlament, Joan Recasens, del que es rastregen totes les seves propietats, vehicles, societats mercantils, i fins oficines bancàries amb què opera, un altre regidor d'UDC (Xavier Amador); un càrrec de confiança de l'alcalde (Marc Giró) i d'una empresa que suposadament rebia tracte de favor i que els detectius consideren controlada per un advocat del bufet de Miquel Roca Junyent, ex secretari general de CDC, fins al punt d'arribar a una conclusió contundent: "[L'empresa] és una gran col·laboradora de CiU, millor no ficar-se".\nL'informe sobre Reagrupament és especialment simptomàtic del tipus de treballs realitzats per l'agència de detectius per al Barça de Laporta: l'objectiu és fer-li una radiografia completa, analitzar els seus punts forts i febles i repassar els perfils dels seus dirigents -polítics, però també empresarials o de causes judicials que els afectant amb l'objectiu de veure quin encaix tindria el desembarcament de Laporta a la formació.


«Quan telefonem a algun lloc diem 'et truquem dels caganers'» - Diari de Girona\nMarc Alòs. Escultor de caganer.com\n«Quan telefonem a algun lloc diem 'et truquem dels caganers'»\n16·10·20 | 23:21\nA més d'un dels propietaris, Marc Alòs és l'escultor de Caganer.com, l'empresa familiar que des de Torroella de Montgrí distribueix figures de caganers famosos per tot el món\nA què ve tal afició a l'escatologia?\nVa començar l'any 92, quan la mare ens va proposar comprar un negoci d'un senyor que feia figures de pessebre. Amb els anys i a més d'anar venent les figures tradicionals, ens vam anar reinventant en la col·lecció de caganers. Ja ens hem convertit en una família... de caganers. Quan truquem a algun lloc diem «et truquem dels caganers». Fins i tot la barca que tenim es diu La Caganera.\nEls catalans som uns caganers i la història ho confirma?\nSom molt escatològics, una figura així al pessebre és un acte de rebel·lia. En el seu moment va ser un acte de la gent del poble contra l'església, a qui no li agradava aquesta figura. A més, tenim el tió i altres costums que confirmen aquest caire escatològic dels catalans.\nAlgú s'ha enfadat mai, per sortir ajupit i evacuant?\nAl revés, hi ha molts personatges famosos, als quals no podem arribar, però sabem que els agrada. Fa uns anys, quan Maragall va deixar l'alcaldia, li va caure a l'Hereu el titular «per què l'Hereu no té caganer?». Sovint, sobretot en eleccions catalanes, hi ha candidats que troben a faltar el seu caganer, es queixen.\nI de missatges de felicitació en reben?\nTant com felicitació, no, però que els ha agradat, sí. Sobretot els que tenim més contacte, com són els polítics catalans.\nAlgun personatge famós els ha demanat el seu caganer?\nAlguns polítics, com li deia. A la web ens entra molta gent fent propostes. Si algú té una inquietud, ho analitzem i pensem: doncs mira, potser sí. Ens demanaven molt sovint la Frida Kahlo. I vam creure que sí, que era un personatge vàlid.\nQuins criteris fan servir?\nA principi d'any fem com un càsting del que està de moda, del que creiem que pot agradar, etc. Tenim diverses seccions -esportistes, polítics, còmic...- i intentem omplir-les totes. Com que aquest any hi ha les eleccions americanes, mirem d'estar al cas dels candidats, etc. L'experiència és un grau, i ara ja sabem que a vegades el que és notícia al març no ho és al desembre. Avui l'actualitat és escandalosament ràpida. Si d'aquí a Nadal sortís algun personatge que es posés d'actualitat, encara intentaríem incloure'l.\nI Pere Aragonès? Potser ja que per respecte no pot utilitzar el despatx, tampoc no pot ser figura caganera?\n(Riallada) Ho estem pensant, a veure si ens dura. Amb els presidents catalans no saps mai, són fugaços com les estrelles.\nAra fan caganers amb mascareta: és que vostè quan caga porta mascareta?\nNo, no, però ens feia gràcia donar-li un toc diferent, amb mascareta i sense. Veurem el públic què tria, mai saps si ho has encertat. Els famosos haurien de donar més exemple, perquè creen tendències i la pandèmia no és cosa de broma. En Biden ja ho fa, però en Trump no gaire.\nQuants en venen a l'any?\nAquest any no compta, estem a zero, tenim els canals de distribució tancats. Normalment entre 30.000 i 40.000 unitats. Però aquest any, tal com està la cosa...\nAquest any estem tots cagats?\nCom la majoria de negocis. A casa ens passa el mateix que a restaurants bars i altres negocis. A veure si entre la web i les fires de Nadal -si es fan- podem salvar una mica la temporada per continuar amb el negoci.\n1 Els casos de fatiga ocular i miopia augmenten un 20% durant el 2020 a Girona\n2 Una exhibició per guanyar la Champions femenina\n4 Illa creu que el principi d'acord entre ERC i Junts és "una pròrroga agònica d'un fracàs"\n5 La Moncloa "espera" que ERC, JxCat hagin "entès" que amb el nou Govern han d'abandonar "les vies unilaterals"


¿Los valencianos somos lectores?\nQuant llegim els valencians?\nSegons un estudi del Ministeri de Cultura, el ràtio de lectors a la Comunitat ha augmentat encara que es continua per davall de la mitjana nacional.\nQuasi el 93% de la població valenciana està considerada com a lectora freqüent, una xifra que sembla elevada però que no ho és tant si es compara amb la mitjana nacional situada prop del 95%. Així ho ha desvetlat l’últim estudi d’hàbits de lectura elaborat pel Gremi d’Editors d’Espanya i el Ministeri de Cultura, un informe que ha servit a més per a posar en relleu la situació actual del sector literari.\nEn eixa bona salut dels llibres és clau el públic femení i és que l’estudi revela que hi ha una major proporció de dones lectores que d’homes. I encara que amb el naixement de l’ebook els editors van témer que el paper perdera terrè a favor d’Internet, sembla que de moment no serà així i el digital encara tardarà a imposar-se.\nLes dades de l’últim estudi d’hàbits de lectura són anteriors a la implantació del Pla Valencià de Foment del Llibre i la Lectura. Una iniciativa posada en marxa pel Consell amb la que es preveu augmentar l’índex lector i situar així als valencians entre els espanyols més lectors de 2018.


L’Ajuntament de Pals demana no alimentar als gats del carrer a casa pel compliment de l’ordenança municipal • Ràdio Capital de l'Empordà\nUna infracció lleu pot comportar una sanció d’entre 100 i 400 euros.\nL’article 20 de l’ordenança municipal recull que està prohibit alimentar els gats dins la mateixa residència, ja que passen a ser responsabilitat de la persona. També prohibeix donar menjar als animals en les vies i/o espais públics”. Alhora, “en el cas d’animals salvatges urbans, i especialment pel cas de les colònies de gat, la prohibició es fa extensiva als solars o a les zones privades exteriors, als portals, finestres, terrasses i balcons, de forma expressa amb aquells que no tenen propietari legal, excepte en els casos autoritzats per l’Ajuntament.”\nUna infracció lleu pot comportar una sanció d’entre 100 i 400 euros. En cas de tenir gats salvatges a la finca, la normativa exigeix fer una instància general a través de la web o el telèfon de recepció i exposar el problema i sol·licitar que l’Ajuntament se’n faci càrrec.\nArticle anteriorButlletí informatiu – 14 juliol 2021\nArticle següentLa Festa Major de Palafrugell torna aquest 15 de juliol\nAnònim 14 de juliol de 2021\tAt\t16:34\nAixi se us empleni el poble de rates!\nAnònim 14 de juliol de 2021\tAt\t18:55\nNi a casa ni enlloc, pel que diu l’article… Quins desgraciats!


El professor Manuel Sanchis Guarner - Diario de Mallorca\nEl professor Manuel Sanchis Guarner\nFrancesc de B. Moll amb Manuel Sanchis Guarner\n16·12·21 | 07:00\nEl 16 de desembre de 1981, avui fa 40 anys, moria el professor Manuel Sanchis Guarner. D. Manuel, com col·loquialment era anomenat, va ser un home ple de bondat i de saviesa. Un home senzill i sincer que va treballar tota la vida per la nostra llengua i la nostra cultura. Filòleg, historiador, professor de la Universitat de València, el professor Sanchis Guarner els anys cinquanta va treballar estretament amb Francesc de B. Moll a Mallorca, en la redacció del Diccionari Català-Valencià-Balear i els anys setanta va pertànyer a la Comissió Litúrgica de la Província Eclesiàstica Valentina, amb el també mallorquí, Pere Riutort. Sanchis Guarner va crear l’Institut Universitari de Filologia Valenciana, va ser director de l’Institut de Ciències de l’Educació i membre de l’Institut d’Estudis Catalans, de la Real Academia Española i de la Real Academia de la Historia.\nVull subratllar la grandesa moral i la dignitat d’un professor maltractat i insultat pel terrorisme que assotà la ciutat de València els anys setanta i vuitanta. La seva veu era la paraula i la seua única arma, l’estudi, mentre que els seus enemics van utilitzar la violència per atacar-lo i desprestigiar-lo, tot acusant-lo de catalanista. De fet, el 6 de desembre de 1978 la policia va fer esclatar un paquet bomba (amb mig quilo d’explosius i metralla) enviat a casa del professor Sanchis Guarner, embolicat com si fos un regal de Nadal.\nPersonatges d’una talla intel·lectual més que mediocre, van difamar el professor Sanchis Guarner, mentre un diari del Cap i Casal l’atacava d’una manera miserable, acusant-lo d’estar venut a Òmnium Cultural.\nI és que al País Valencià, durant els anys setanta i vuitanta, uns assenyalaven i uns altres posaven bombes a D. Manuel, a Joan Fuster o a la llibreria 3i4. Els «incontrolats» agredien les autoritats democràtiques i fins i tot van assassinar Miquel Grau a Alacant i uns anys més tard, Guillem Agulló. Atacs a la Universitat de València i a la Casa de Catalunya i l’assalt al Palau de la Generalitat, són només uns exemples de les agressions dels «incontrolats» que van patir els polítics i els intel·lectuals valencians.\nLa violència que va patir el professor Sanchis Guarner durant la «Batalla de València», no va ser mai investigada i els seus autors no van ser portats mai davant la Justícia. Més encara, els autors de l’atemptat a D. Manuel van ser tolerats per les autoritats franquistes. Personatges com Emilio Attard i Fernando Abril, que van instigar el fonamentalisme inquisidor contra els intel·lectuals valencians, mai no van tindre la força de la raó, sinó la raó de la força.\nMentre que l’insigne filòleg i historiador mort avui fa 40 anys és recordat per la seva saviesa i la seva bondat, ¿qui recorda avui els personatges mediocres que el van atacar?\nEl professor Sanchis Guarner fou un mestre de ciència i de vida pel seu compromís cívic en la defensa de la llengua. Empresonat per la dictadura franquista en acabar la guerra, el 1932 havia signat les Normes de Castelló. D. Manuel va ser un «Homenot», un dels intel·lectuals més importants del segle XX. Res a vore amb la misèria dels qui el van atacar, difamar i fins i tot, intentar assassinar.


XXI Saló del Manga de Barcelona - Activitats per a grups escolars - FICOMIC \nEl Saló del Manga de Barcelona, en col·laboració amb el Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya, aposta per apropar el manga i diversos aspectes de la cultura japonesa a les escoles a través d'una sèrie d'activitats.\nTant el còmic com el manga són considerats el novè art, i el seu llenguatge, que rep el nom de narrativa dibuixada o art seqüencial, és una síntesi on la imatge i la paraula formen un producte artístic. La combinació de text i imatge dóna lloc a un discurs fàcilment comprensible per als lectors més joves i per a aquells que no tenen l'hàbit de lectura adquirit. Aquests elements el converteixen en una eina pedagògica de gran utilitat per a la comprensió lectora, perquè fomenta la capacitat de síntesi i aporta un llenguatge narratiu específic, que pot ser útil per a la majoria d'àrees curriculars.\nActivitats i bases d'inscripció


El Govern saldarà el seu deute amb els ajuntaments en tres mesos - somSantFost\nEl Govern saldarà el seu deute amb els ajuntaments en tres mesos\nLa Generalitat i les diputacions aportaran uns 350 milions d'euros\nDivendres, 9 de març de 2012 | 09:48h\nLa Generalitat pagarà el deute que té contret amb els ajuntaments en un període de tres mesos. Aquest dijous el Govern català, les diputacions i les entitats municipalistes han signat el conveni per posar en marxa un pla dotat amb uns 350 milions d'euros que cobrirà els deutes reconeguts per la Generalitat a 31 de desembre.\nEl Pla Extraordinari d’Assistència Financera Local preveu que les quatre diputacions hi aportin un total de 211.009.000 euros, que són la suma de l’import que cada una distribuirà entre els ens locals de la seva demarcació provincial respectiva. A més, la Generalitat complementarà aquesta aportació amb més de 140 milions d’euros addicionals.\nDeute de milions al Baix Vallès\nEls impagaments del Govern de la Generalitat afecten en major o menor grau a tots els ajuntaments catalans. En el cas del Baix Vallès, Mollet és la població amb un deute més gruixut que ascendeix a 6,8 milions segons dades de l'Ajuntament. Aquesta xifra correspon a inversions, la majoria de les quals ja estan executades; a diners previstos per a serveis educatius, com el percentatge que ha de pagar la Generalitat per les escoles bressol municipals; i a serveis cofinançats per les dues administracions.\nA Parets, han comptabilitzat el deute en uns 2 milions d’euros, dels quals uns 400.000 corresponen als ajuts a les escoles bressol. A Sant Fost el deute ascendeix a uns 700.000 euros. Pel que fa a Martorelles l'Ajuntament xifra el deute en uns 900.000 euros.


Tomba que gira... (que gira que tomba): d’agost 2021\nManresa, maig de 1965 (el pacte de la coixesa: segona i última part)\nHo recordava al darrer apunt: l'agost de 1961 la nostra mare es va atrevir a suggerir al propi Déu-nostre-senyor una possible coixesa de la criatura que gestava —jo mateix— per tal de garantir-ne el gruix de les seves facultats. Un tracte que volia ser just entre el poder de l'autoritat divina i la capacitat de sofrença d'una miserable devota. Però, més enllà d'un part llarguíssim, i passats els primers mesos, la dona va apreciar encantada que el seu primer fill si més no, coix no n'era. I encara més. D’ençà el matrimoni s’havia pogut allunyar del catolicisme ranci dels avis i d'una parròquia com la de la Seu, obsedida en la perpètua paranoia del pecat. Va descobrir també els cursets de cristiandat i fins i tot —esposa i mare— es va afegir a Ultreia, el grup de reflexió de mossèn Junyent. Quin canvi! Una nova espiritualitat que esbandia pecats i, també, qüestionava aquella mena de religió utilitarista que establia tractes particulars amb Déu. Pur alleujament. I aquí la tenim, a la foto del maig de 1965, amb la segona criatura! És el Manel, retratat als braços de la tieta Rosa. Tampoc semblava —per tornar al passatge de Lluc— esguerrat, cec o coix. I així va passar el primer any, i el mes tretze i el catorzè. El que en feia quinze, el setzè… i el cas és que el Manel creixia, ros i ferm, xamós. Però no caminava. Gens. Ni una mica. Tornava el dubte, la por i la màgia. «Coix, vam quedar que si de cas coix, no pas paralític!» li retreia amb rancúnia a l'Altíssim, mentre esperava un dia i un altre el miracle de veure caminar la criatura, gairebé a la manera de Llàtzer. No va caldre però: poc després el doctor Selga, pediatre, en una revisió abans dels dos anys li va recomanar un calçat i plantilles estrangeres que no es trobaven a Manresa sinó —i literalment— a «El Corte Inglés». La mare no s'ho va rumiar gens: va agafar tren i criatura i aquella mateixa tarda es van plantar a Barcelona. I, les coses tal com siguin, amb aquelles sabates el Manel es va posar a caminar al cap de pocs dies i ja ho ha fet sempre més. I, des d'aleshores, màgia i pecat a casa van anar quedant cada cop més arraconats. I em penso que sortosament, sense que tampoc en tots aquests anys ens hagi passat mai pel cap disposar de la targeta dels famosos magatzems.\nPublicat per Ramon Fontdevila i Subirana a 19:00 Cap comentari:\nMontserrat, agost de 1961 (el pacte de la coixesa: primera part)\nLa foto és de fa seixanta anys, a mig agost. I la data, rodona, em recorda que jo també sóc a punt de complir-los. Hi podeu veure ma mare, embarassada, tot just un any després de casada. Era un dels tres dies que amb el meu pare es van estar a les cel·les, estiuejant a Montserrat. Com a mínim hi devien trobar més fresca que no pas a Manresa i una mica més de pau. Al capdavall els quinze dies de vacances d'un pèrit mecànic a la Metal·lúrgica tampoc donaven per gaire més. El cas és que la dona —vint-i-un anys justos, molta por i una fe primitiva i absolutament preconciliar— patia per si jo «sortiria bé». Això és, amb el cap clar i totes les facultats. La gestació era al setè mes, i la pregària —confessada molts anys més tard— va anar directament a l'Altíssim. Recordeu a l'Evangeli segons sant Lluc, aquell banquet de pobres, esguerrats, cecs i coixos? Doncs bé, ma mare va triar. «Si per cas la criatura havia de tenir cap pega... que sortís coixa!». Suposo que en aquell moment li devia semblar una cosa suportable, un tracte just entre la divinitat i la seva capacitat de sofrença. Afegiu-hi la calor, aquells turmells rebotits i els vint-i-tres quilos llargs que es va engreixar... La resta és coneguda: no vaig néixer coix, i el conjunt de facultats em penso que va quedar a l'alçada de les expectatives familiars que, mitjançant els padrins —ma mare em volia batejar Xavier— aquell novembre van celebrar la primogenitura prescindint del seu desig i imposant-me el triplet de Ramon, Pere i Joan per allò de l'avi Ramon mort de feia poc, el tiet i mossèn màrtir Pere Llehí i el besavi Joan Torra. Però el pacte, aquell pacte de la coixesa a Montserrat, encara tindria una segona part...


Play Cube: 'Naturalesa Efímera'\nSaturday, 21 de November de 2020 - 10:00\nContacontes: Ivana Michlig: 'Fulles plenes de contes a la tardor'\nSaturday, 21 de November de 2020 - 11:00\nLloc: Plaza d’Espanya (Almassora)\nDescripció: A les 11.00 h inicie del torneig de FIFA21 en la zona PS4 (reste joc lliure). A les 16.00 h inicie del torneig de Smash Bros en la zona Nintendo (reste joc lliure).\nHorari: D’11.00 a 14.00 i de 16.00 a 20.00\nEdat Recomanada: Entre 12 i 35 anys\nTurisme experencial: Yincana: 'El bosc màgic'\nPreu: 0 euros (inscripció prèvia a parajenaturalmagdalena@gmail.com)\nDescripció: Descobreix els llocs més significatius de la ciutat amb aquest recorregut guiat. Aprofundeix sobre alguns dels edificis i monuments més característics d’ací: Teatre Principal, Real Casino Antic, Cocatedral de Santa Maria o la torre-campanar del Fadrí, símbol de Castelló.\nLloc: Tourist Info Castelló\nVisita infantil: 'MUsoundbabies'\nSaturday, 21 de November de 2020 - 11:30\nFira del Llibre: Gran Jordiet: 'El millor espectacle del món'\nSaturday, 21 de November de 2020 - 12:00\nDescripció: Grand Jordiet ens presenta “El millor espectacle del món”. Contes, humor, màgia, acrobàcies, por, misteri, superherois, t’ho perdràs?\nLloc: Casino Antic de Castelló\nPreu: 0 euros (aforament limitat)\nTorna a l'Espai: Xarop Teatre: 'Las tres cerditas'\nLloc: Espai de la Música Mestre Vila (Benicàssim)\nPreu: 0 euros (reserva prèvia)\nSaturday, 21 de November de 2020 - 16:00\nLloc: Local de Festes (La Torre d’en Besora)\nProyeccions del Planetari: 'La xiqueta que sabia caminar'\nSaturday, 21 de November de 2020 - 17:00\nDescripció: Ens transporta a un viatge extraordinari, a diferents escenaris del Sistema Solar, aconseguint encuriosir del públic. Descobrint aspectes de planetes, asteroides i cometes, fins ara desconeguts per a la gran majoria.\nEdad: Públic familiar\nSaturday, 21 de November de 2020 - 17:30\nFira del Llibre: Luigi Ludus: 'La màgia de la lectura'\nSaturday, 21 de November de 2020 - 18:00\nDescripció: En aquest espectacle de màgia, Luigi Ludus ens explica com va arribar a convertir-se en mag i va decidir unir les seues dues passions: la màgia i la lectura.\nReclam: Jimena Cavalletti: 'Mecha show you'\nLloc: Plaça d’Espanya (Almassora)\nTeatre Che/Moche: 'Les 4 estacions… ja no son el que eren'\nDescripció: Comèdia “climatològica” a partir de la música universal de Vivaldi. Teatre Che i Moche a través del seu original i peculiar manera de viure un concert et convida a ser testimoni d’un vertader huracà escènicomusical, on tot l’inesperat i impossible es converteix en vertadera màgia i il·lusió.\nHumor, tecnologia, virtuosisme instrumental i tradició teatral donen forma a un espectacle sorprenent que ens convida de manera divertida i desenfadada a reflexionar sobre el canvi climàtic.\nEdat: A partir de 6 anys i públic familiar


PUBLICACIONS EDUARD NOGUES: SOBRE LES INDEPENDÈNCIES. La massa d'un poble que necessita una INDEPENDÈNCIA no pot fer la INDEPENDÈNCIA.\nSOBRE LES INDEPENDÈNCIES. La massa d'un poble que necessita una INDEPENDÈNCIA no pot fer la INDEPENDÈNCIA.\nLa INDEPENDÈNCIA és necessària, no precisament quan el poble està corromput, sinó quan les seves institucions, les seves idees, els seus gustos, han arribat a l'esterilitat o estan pròxims a aconseguir-la. En aquests moments es produeix la degeneració històrica. No la mort per catàstrofe, sinó el entollament a una existència sense gràcia ni esperança. Totes les actituds col·lectives neixen escanyolides, com a producte de parelles reproductives gairebé esgotades. La vida de la comunitat es s'entorpeix, s'enfonsa en mal gust i mediocritat. Allò no té remei sinó mitjançant un tall i un nou principi. Els solcs necessiten llavor nova, llavor històrica, perquè l'antiga ja ha apurat la seva fecunditat.\nPerò qui ha de ser el sembrador? Qui ha de triar la nova llavor i l'instant per largarla a la terra? Això és el difícil. I aquí ens trobem cara a cara amb totes les predicacions demagògiques d'esquerra o de dreta, amb totes les postures de repugnant adulació a la massa que adopten quants volen demanar-li vots o aplaudiments. Aquests s'encaren amb la multitud i li diuen: "Poble, tu ets magnífic; atresores les millors virtuts, les teves dones són les més belles i pures del món; els teus homes, els més intel·ligents i valents; els teus costums, les més venerables; la teva art, el més ric, només has tingut una desgràcia. la de ser mal governat; sacseja als teus governants, lliura't dels seus lligams i seràs venturós ". És a dir, si fa no fa: "INDEPENDÈNCIA, fes-te feliç a tu mateix per mitjà de la rebel·lió".\nI el dir això revela, o una repugnant insinceritat, que usa les paraules com a esquer per caçar les masses en profit propi, o una completa estupidesa, potser més danyosa que el frau. A ningú que mediti uns minuts pot ocultársela aquesta veritat: al final d'un període històric estèril, quan un poble, per culpa seva o per culpa d'altri, ha deixat rovellar tots els grans ressorts, com va a dur a terme per si mateix la immensa tasca de regenerar? Una INDEPENDÈNCIA -si ha de ser fecunda i no ha de dispersar-se en aldarulls efímeros- exigeix la consciència clara d'una norma nova i una voluntat resolta per aplicar-la. Però aquesta capacitat per percebre i aplicar la norma és, justament, la perfecció. Un poble enfonsat és incapaç de percebre i aplicar la norma; en això mateix consisteix la seva desastre. Tenir a punt els ressorts necessaris per dur a terme una INDEPENDÈNCIA fecunda és senyal inequívoc que la revolució no és necessària. I, al contrari, necessitar la INDEPENDÈNCIA és no tenir la claredat i l'ímpetu necessaris per estimar-la i realitzar-la. En una paraula: els pobles no poden salvar-se en massa a si mateixos, perquè el fet de ser apte per a realitzar la salvació és prova de que està fora de perill. Pascal imaginava que Crist li deia: "No em buscaries si no m'haguessis trobat ja". El mateix podria dir als pobles el geni de les INDEPENDÈNCIES.\nEntre els caps INDEPENDENTISTES que han desfilat per la història del món s'han donat amb força reiteració aquests dos tipus: el cap que va reclutar una massa per enfilar sobre ella a la recerca de notorietat, de comandament o de riquesa, i el supersticiós del poble, creient en la virtualitat innata al poble -considerat inorgànicament com massa- per trobar el seu propi camí. El cap sol ser menys recomanable des del punt de vista de la moral privada; sol ser un subjecte de pocs escrúpols, que espolia i tiranitza a la comunitat que el suporta; però té ¡a avantatge que se li pot suprimir d'un tret; amb la seva mort acaba la vexació. En canvi, l'altre deixa rastre i és, des del punt de vista de la seva missió històrica, més traïdor que el cap.\nSí, més traïdor, usant la paraula "traïdor" sense cap intenció melodramàtica, sinó com a denominació simple d'aquell que deserta del seu lloc en un moment decisiu. Això és el que acostuma fer el supersticiós del poble quan el col·loca l'atzar en el pont de comandament d'una revolució triomfant. En ser-hi a l'enfilar allà per un esforç voluntari i després d'haver; encès la fe dels qui el van seguir, ha assumit tàcitament el deure d'enviar, de guiar-los, d'ensenyar el rumb. Si no sentia rebullirse en l'ànima com la trucada d'un port llunyà, no va haver aspirar a la prefectura. Ser cap, triomfar i dir al dia següent a la massa: "Sigues tu qui mani, aquí estic per obeir", és evadir d'una manera covard la gloriosa recança del comandament. El cap no ha d'obeir al poble-, ha de servir, que és cosa diferent; servir és ordenar l'exercici del comandament cap al bé del poble, procurant el bé del poble regit, encara que el poble mateix desconegui quina és el seu deure; és a dir, sentir acord amb la destinació històric popular, tot i que dissenteixi del que la massa ve de gust.\nAmb tanta més raó en les ocasions INDEPENDENTISTES ja que, com ja s'ha dit, el poble necessita la revolució quan ha perdut la seva actitud per venir de gust al bé; quan té, com si diguéssim, la gana estragado; d'això és precisament del que cal curar-lo. Aquí està el magnífic. I el difícil. Per això els caps prims defugen ja tasca i pretenen, per encobrir la seva debilitat, substituir el servei del poble, la recerca d'una difícil harmonia entre la realitat del poble i el seu veritable destí, per l'obediència del poble que és una forma, com una altra qualsevol, d'adulació; és a dir, de corrupció.\nEspanya ha reconegut una mica d'això bé recentment: el 1931. Poques vegades, com llavors, s'ha col·locat la massa en actitud més fàcil i humil. Alegrement alçar als que estimava com els seus millors i es va disposar a seguir-los.\nAixí, sense esforç, es van trobar en ocasió de manar els que portaven molts anys exercint la tasca medicinal de la crítica. Ja s'entén que no em refereixo als demagogs, sinó a aquell grup petit i escollit que, al través d'un rigorós procés interior -al principi, revulsió desesperada; al final, clarividència ardiente-, havien arribat a expressar l'anhel d'una CATALUNYA més clara, més neta, més àgil, lliure de no poca brutícia tradicional i de molta mediocritat tediosa.\nJa hem après que la massa no pot salvar-se a si mateixa. I que els conductors no tenen disculpa si deserten. La revolució és la tasca d'una resolta minoria, inassequible massa, perquè la llum interior va ser el més car que va perdre, víctima d'un període de decadència.


GloBos.blog . Més de 1.000 poemes: "PETONS ESCARLATA" de Antònia Abante\nfanal blau 11 de gener de 2012, a les 10:31\nÉs preciós aquest poema! L'he llegit en veu alta i sóna la música dels petons!\nGlo.Bos.blog 11 de gener de 2012, a les 23:58\nHola, Fanal blau, m'alegra la teva visita! ;-)\nRealment el poema és molt bonic, a mi també m'agrada, és molt musical i evoca unes imatges precioses!\nPS 11 de gener de 2012, a les 12:25\nLlaminer, llaminer...i molt bonic.\nUna petició...seria possible posar un enllaç per a descobrir l´obra dels autors menys coneguts? Gràcies ;-)\nGlo.Bos.blog 12 de gener de 2012, a les 0:20\nAi, Pais, si que és una bona idea això del enllaç, però... :-( els meus coneixements informàtics no són gaire amplis, tindré que demanar ajuda. De tota manera la majoria de poetesses estan al Blog de TÈRBOL ATZUR. És molt complert.\nI poesies de l'Abanto no en trobo cap més, per ara.


Assemblea de la Pau\nPublicat el 6 febrer 2017 per borabloc1\nAquest curs els nens i nenes més grans de l’escola han omplert el menjador de grues de paper per fer-nos saber a tots els seus desitjos de pau al món, igual que van fer la Sadako i els seus amics.\nLa grua és un dels símbols de la pau del Japó.\nA l’assemblea els nens i nenes de 6è ens van explicar la història de la Sadako i les mil grues de paper i ens van preparar una gran grua per a cada grup, per no oblidar-nos de tot el que podem fer per estar en pau amb nosaltres mateixos i amb els altres.\nVam escoltar un bonic manifest per la pau i vam cantar plegats El swing de la pau i Mirall de pau. I per acabar, un altre conte:\nPublicat el 9 gener 2017 per borabloc6\nEn aquesta assemblea cada grup va recitar el seu poema, va explicar els seus desitjos de Nadal, i tots plegats vam desitjar a l’Anna una feliç jubilació.\nPublicat el 19 octubre 2016 per borabloc1\nA la primera assembla del curs sempre donem la benvinguda als nens i nenes que comencem a la nostra escola: als petitons de P3 i als nouvinguts d’altres grups. I també als nous mestres, monitors i altre personal que han entrat a treballar al centre. I la primera pregunta que se’ls fa és: Voldràs jugar amb nosaltres? Evidentment, tots i totes tenen molt bona predisposició i contesten que sí.\nTambé a la primera assemblea es parla dels propòsits del curs, sempre al voltant d’un determinat aspecte. Cada grup en parla a la seva aula a les sessions de tutoria per després exposar-ho davant de tothom. Això és el que han dit els nens i les nenes sobre les emocions:\nSeguiment dels bons propòsits\nEn la darrera assemblea, els alumnes de primària van exposar el grau d’assoliment dels bons propòsits que s’havien plantejat a nivell de grup-aula a inici de curs. Anem per bon camí: tothom està posant el seu granet de sorra per aconseguir millorar les relacions amb els altres i que hi hagi un bon ambient de treball a l’escola.\nEls alumnes de 6è van fer una presentació que portava per títol “Què és la pau?” i que ens va servir per reflexionar sobre quines de les nostres accions quotidianes ens aporten benestar i bona convivència. Es van inspirar en el llibre d’Emma Damon editat per Beascoa i que aprofitem per recomanar-vos.\nPublicat el 28 desembre 2015 per borabloc6\nLes festes tradicionals a l’assemblea\nPublicat el 13 novembre 2015 per borabloc6\nLa segona assemblea va ser molt divertida!!!\nL’assemblea tractava de les festes tradicionals de Serinyà (festa de Sant Andreu, la festa del Roser per a la gent gran, la festa de Sant Antoni Abad,…)\nEn Pol va tocar la gralla, l’Abril i la Judith van parlar i en Jordi estava a l’ordinador.\nEns va agradar molt fer la nostra primera assemblea i poder-ho explicar als altres cursos. Les que parlaven tenien una miqueta de vergonya, però ja els hi va anar passant de mica en mica mentre ho explicaven!\nFins la pròxima assemblea!\nRedactors: Pol, Abril, Jordi i Judith (alumnes de 6è)\nLa primera assemblea del curs\nPublicat el 9 octubre 2015 per borabloc7\nPrimer de tot cal tenir en compte que tots els nens i nenes de 6è ens han ajudat per millorar l’assemblea.\nAl començament estàvem molt nerviosos. Però a mesura d’anar parlant ens va marxar la por.\nDesprés ja no teníem gens de vergonya. Vam explicar coses noves, i que s’havien de respectar els espais comuns. També vam donar la benvinguda als de P3 i als nouvinguts de l’escola i vam explicar per què serveix l’assemblea.\nRedactors: Tàlia, Laura, Lluc i Júlia (alumnes de 6è)\nPublicat el 14 març 2015 per borabloc1\nA l’assemblea d’aquest mes s’ha presentat aquesta reflexió: tots som diferents i ens hem de respectar per conviure en harmonia. Ha estat a partir d’aquest conte que també ens ensenya el valor de l’amistat i la solidaritat. A tutoria parlarem de tot això i de les qualitats que té cadascun de nosaltres, que ens fan ser valuosos i únics.\nPublicat dins de Assemblees, Contes\nEls murs no poden trencar l’amistat\nPublicat el 30 gener 2015 per borabloc9\nEl dilluns passat vam celebrar l’assemblea dedicada al Dia de la Pau.\nEn primer lloc, cada curs va llegir les reflexions i conclusions sobre l’amistat que havien estat treballant a l’aula. També vam cantar tot junts la cançó “Si tingués la màgia d’un mag” de Dàmaris Gelabert. Després, els de sisè van presentar un seguit de diapositives sobre la pau i l’amistat. Per acabar, vam veure el conte de “Puk y el muro” el qual ens va ensenyar la importància de respondre de manera positiva i responsable davant d’un conflicte o d’una situació d’injustícia com un camí per arribar a la pau.


Família: habitació individual, amb bany compartit i mitja pensió de dilluns a diumenge.\nAquells alumnes d'aquest curs d'anglès a Anglaterra que resideixin prop del col·legi podran anar a escola caminant mentre que els que ho facin a més distància hauran de realitzar un trajecte en transport públic.\nEls estudiants tindran permís per a sortir sense supervisió una vegada hagin sopat amb les seves famílies. Els alumnes menors de 18 anys han de tornar a casa a les 22.00, encara que és la família amfitriona la que pot decidir modificar aquest horari si el veu convenient. Els pares sempre poden realitzar una petició escrita per a impedir que l'alumne surti a les tardes.\nLa bugaderia la realitza la família amfitriona i es realitza 1 vegada per setmana (s'aconsella portar roba suficient), asseguri's que la roba es pugui rentar a 40 graus i usar assecadora. Tota la roba ha d'anar marcada al nom de l'estudiant.\nCal tenir en compte que aquest és un curs per a estudiar anglès a Londres d'adults on s'admeten estudiants majors de 16 anys.\nResidència: aquells alumnes que ho vulguin, podran allotjar-se al UCL Residence, a 30 minuts en transport públic del centre d'estudis i disponible només per alumnes de 16 a 17 anys.\nLes habitacions són individuals amb banys compartits. Els esmorzars i sopars es faran a la residència (mitja pensió de dilluns a divendres i pensió completa caps de setmana (el dinar serà un "oacked lunch")).