sectamtb: Resum 2019.\nComençarem l’any molt be amb una volteta per la comuna i un dinar de reis a casa del segon autònom sectari, en Benji. Tot un esdeveniment que hauria de repetir-se qualque dia.\nEl cap de setmana següent ens anàrem fins a Artà i un, ara no s’enrrecorda massa perquè aquest dia tancarem la volta per la carretera de cala Torta. El cap de setmana següent, els que no estavem fora pel pont de sant Sebastià pujaren fins la mola de Planícia a on crec que hi hagué qualque confusió. Arribà la setmana del Cecilios Day que enguany fou bifasica. El dia 23, que va caure entre setmana, alguns pujarem fins el Castell d’Alaro, amb un fred que pelava i deprés anàrem a sopar al kebab de Consell de la família Navarro. El dissabte anàrem al mirador d’en Cecilio i acabarem a la Cabaneta fent una calçotada amb un arròs brut, cuinat per en Torner i n’Andreuet ( cremant la taula de la cuina).\nDesprès d’un gener bastant intens, vingué un febrer molt mes tranquil, el fred propi d’aquest mes, acabà de refredar l’ànim espitós que alguns encara teniem despres d' haver tornat del viatge A dels Alps. Així les coses a la primera volta del mes, senzillament anàrem rodant fins a Montuiri per anar a berenar allà, vora el foc de la foganya de l’hostal. A la següent volta li pegarem fins les antenes d’Andratx, de on sortirem per uns camins que mai havíem fent per Biniorella, per acabar el dia recuperarem un antic itinerari per son Fortuny d’Andratx i el coll Alemany i enllaçar així amb la vall verda.\nMalauradament el Strava els dos caps de setmana següents està callat i els dels altres possibles chivatos: fran, pere o sebastià, també. Així que no podem contar que férem si es que férem qualque cosa.\nComençarem el mes amb una volta cap a Valldemossa recuperant l’enllaç de les ermites cap a Deia per son Rullan, que estava una mica canviat ja que han recuperat bona part de l’olivar, aquest mateix dia aprofitant que ja havia acabat l’epoca de caça, agafarem el camí de la font de la senyora i tornarem a ciutat pel camí del puig d’en banya i coll de Soller.\nLa següent volta ens dugué fins Alcúdia a on férem la clàssica volta i enguany pujant de nou a la Talaia a on comprovarem que el camí segueix totalment destruït i segurament segueix essent millor anar per les fontanelles.\nLa volta del 15 ens dirigí cap el pla, també aprofitant que ja no hi havia caçadors pel barranc de son gual, Algaida, vell de Pina, Lloret a on alguns berenaren de bocata de calamar amb un track que es solapa en algun moment ja que aquest dia el narrador no hi era.\nDesprés del Pla torna la Serra amb una volta per Puigpunyent, que inicià una mica la sèrie de les Integrals de termes municipals que hem anat fent al llarg de l’any. Arribarem al terme per son Roca amb l’enllaç amb el camí vell de Puigpunyent. L’arribada al Poble , la ferem per els camins que ara ja hem incorporat i que fan una arribada ben elegant. La volta la completarem passant per el pas del ventall , galilea, comellar de ses someres de baixada i recuperant l’enllaç de son Net a son Forteça per sa Teulera. Acabarem el mes amb una volta per la comuna de Biniamar enllaçant Biniarroi i la vall de Massanella d’on sortirem pel comellar dels Horts de Caimari.\nEl mes d’abril comença amb una matchacada que feren alguns sectaris, aquest narrador no hi era i en fran i en Rol com ha estat també una mica habitual aquest any feren la seva volta mes endurera. El Matchacas anaren rodant fins sant Salvador que el voltejaren i tornaren direcció Campos seguint l’estel d’en VP. Per arribar a Felanitx ho feren pel barranc de son Gual Castellitx, gracia, Porreres i camí de ses pedreres ja que el senyor Torner sempre deia que per anar a Felanitx era una voltera anar cap a Campos, es veu que per tornar ja no ho va ser.\nLa següent volta fou el clàssic de Planícia coll Estellencs tot i que per arribar-hi ho férem via Valldemossa pujant per Raixa i Pastoritx, a on encara no havien desviat el camí, a la connexió pels camins de ses Piotes el Grup es va trobar per primera vegada amb un dels famosos AMA que ja estaven de cacera de mtbikers. Per setmana Santa aquest any es va fer un singular Pancaritat, ermites fins alcudia i d’alla tornada per serra de tramuntana.\nAixi el divendres els que completaren tot el via crucis pujaren Cura, Montision, sant Salvador, Santa Llucia de Manacor i Bonany de Petra amb un recorregut de 177 km i 2.400 mt de desnivell. El dissabte Sant es va fer la tornada d’aquesta volta tan eremítica, passant com no podia ser per Lluc a on s’arriba pel vell camí de Pollença, sant Llorenç de sa calobra i per tant fent la Costera, Nostra senyora de l’olivar al camí de Balitx, ermita de la trinitat de Valldemossa i arribant a Ciutat per l’estret de Valldemossa i nostra senyora de l’olivar de s’esgleieta. En total 123 km i 3125mt de Desnivell. Acabarem el mes eremític anant fins a l’ermita de son Orlandis d’Andrtx via na burguesa, bernat en es capdellà i tornant pels caminois que enllacen el port, camp de mar i santa ponça a on agafarem el torrent per tornar via son boronat.\nComençarem el mes fent content a en Gery, ja que varem decidir pujar Massanella, berenant a cal Gallet i tornant ja que havíem pagat pel coll de sa neu i tossals tot un classic amb una bona patejada que un pic al any s’ha de fer.\nEl segon dissabte del mes toca una altre integral, en aquest cas fou per Valldemossa així hi arribarem via mola de son Pacs, despres davallarem al port pel camí de son Oleza i tornarem a ciutat per l’estret a on arribarem fent els camins de la zona de sa coma Mirabo. En aquesta volta ens acompanya la Silvia de Tracks.\nSeguint amb les integrals i com que tocava Pla , ferem la d’Algaida que com diuen els cartells esta integrada per Algaida, Randa i Pina. La ruta així puja per son Binissalom, ferem la comuna d’algaida, voltarem el puig de Randa, pujarem fins a Cura, baixarem per Aubanyà arribant a Castellitx i d’alla cap a Montuiiri per enllaçar els camins de Pina i tornar a Ciutat via ses maioles i barranc de Son Gual.\nLa integral d’esporles no va ser gaire lluida, ja que supos que aquest dia es volia acabar prest, ja que es limità a pujar fins a la fita del ram via bunyolí, baixar per la granja i tornar pel coll d’en Portell i son espanyol. Potser ja havia arribat la calor i aquí començaren les desconnexions, el strava d’en Pere deixà d’emetre en canal públic, el d’en benji va a començar a emetre altres sintonies i el d’en e-Sebastià es va desintonitzar possiblement per algun comentari bastant unilateral sobre els nou vinguts.\nEl mes comença amb una volta fins a cala Figuera de Calvia amb itinerari d’anada pels camins del colls de’s Tords, totalment arrasats i per on no hi pasen els AMA, son boronat , torrent de santa ponça i tornada per sa guixeria i serra de na burguesa.\nEl següent cap de setmana ferem la volta del Gerard day per veure si els “cinquentons” del grup es sentien una mica al·ludits. Res de res, recordàrem aquell famós dia pujant el puig de fangar i els caminois de son castell.\nDel 14 de juny no ha quedat res registrat. En el següent ja va tocar banyito i el lloc triat va ser el mes idíl·lic de la Serra, L’hort de la cova ja que allà ens podem llevar la sal davall del salt d’aigua dolça. Amb el recorregut poguérem constatar que ara per ara encara es pot davallar per George Sand i com sempre per anar al Port saludarem a l’amic Tomàs del xalet de can Sales i constatar que n’és de diferent del seu germà Fernando. Acabarem el mes anant a berenar a Lluc i per tant pujant el camí vell, la tornada crec que es va fer via Sóller ja que aquest narrador la va fer fia Pollença.\nLa primera sortida de Juliol sempre sol coincidir amb el bubas Day que com també ja també es habitual acabà amb un dinar a Aspace. Així ho férem tot i que alguns nomes celebrarem alguns moments del dia. La volta fou la clàssica de pujada per militars, mirador buba, baixada vall d’urgent, son boronat, capdellà, camí d’en Cecilio, son net , Puigpunyent i Palma. El següent cap de setmana tocà cap fico a Foradada, que hi anàrem via Valldemosa, ermites, son Rullan i tornarem berenant al bar de vora la bentzinera per Piotes, camí dels pescadors i coll d’en Portell.\nEl tercer dissabte del mes el recordarem com el dia d’en Bordils, ja que aquest dia acabarem dinant i fent un capfico a la mansió Bordils de Gènova, la volta va consistir amb un son Roca, puigpunyent, son net, galatzo, torrent, son boronat, etc.\nNo sabem que férem el darrer dissabte, però es de suposar que qualque cosa es va fer, ara per ara no ha quedat res per les xarxes.\nAgost, des de ja fa 2 anys, s’escriu amb A , de viatge A d’Alps. Tot i això els dos primers caps de setmana encara sortirem per terres mallorquines, però ho ferem amb la bici de ruta arribant fins al cap de ses Salines en el primer i fins a Capdellà a berenar just el dia abans de Partir. Com que tampoc hi ha hagut cronica del viatge assenyalarem que de nou el viatge ens deixà amb molt bon gust de boca, tot i que alguns trams coincidiren amb els de l’any passat. D’aquest viatge ens quedarà el gran vídeo amb dron d’en fernando i el nom de val de Maira, un autèntic paredis.\nenllaç video alps mapes\nVaren ser 6 dies d’autentic mountain bike i bon rotllo. Però com tot, lo bo es va acabar i en tornar a la roqueta elseguent dissabte anarem fins a Lluc a donar gracies per haber arribat be, anant a berenar amb la rutera al Gallet. Acabarem el mes amb una volta que sabiem que ens permetria tornar a reconciliar-nos amb l’illa i per aixo anarem per la zona de Planicia, berenant a estellencs i tornant a ciutat pel coll d’estellencs a on hi arribarem per cas xocolater i son fortuny.\nA la primera volta que ens queda constància del mes de Setembre, que es la del segon cap de setmana, anarem fins el castell d’Alaró via Raixa, Bunyola i per el nou accés a Honor, com sempre les clavegueres no decepcionaren tot i que ara sabem que als AMA tampoc els hi agrada que anem per allà. Qualcú els hi hauria d’explicar que quan la Serra estava en plena explotació, tot aquell coster estava ple de camins i corriols de carboners i que el impacte que podem generar nosaltres es ridícul amb el que generaven carboners,pastors, caçadors, etc.\nEn el tercer dissabte anàrem fins a la Trapa, fent una d’aquestes voltes d’obligat compliment com a mínim un pic al any. En aquesta volta recuperarem el magnífic enllaç per son Fortuny des de la vall verda.\nTancarem el mes acomplint un somni que ja pensàvem que mai podrien fer, com va ser fer integra el camí vell de Palma a Puigpunyent, des del coll de son Marrill que hi arribarem per pistes mes rodadores, fins a son Serralta. Completarem la volta per Galilea, son Fortesa i tornada per Sobremunt i Bunyolí.\nEl primer cap de setmana del mes coincidí amb la fira biker de Consell a la que hi assistirem anant a berenar a la carpa que hi havia muntat. La volta la férem primer pujant a la Comuna i baixant cap a Coanegre i la tornada enredant una mica pel puig de Santa Eugenia. El següent dissabte ens anàrem d’excursió , el tema de la volta eren les coves. En aquest recorregut que començarem a Campos arribarem a Felanitx per les camades que s’acosten a cas concos, férem per primera vegada la Mola de Felanitx a on visitarem les coves de les antigues pedreres i després anàrem fins a les coves de la zona de s’Estany d’en mas via sant salvador, fangar tornant per son Macia i camí vell de Felanitx Campos. Potser aquesta ruta va ser de les mes novedoses de l’any.\nEn el següent cap de setmana també descobrirem un nou camí inèdit per les nostres muntures, molts l’havíem fet de joves però fins ara no s’havia pogut tornar a fer de manera tranquil·la. Així redescobrirem el camí de l’escolta al que hi arribarem via Sóller a on berenarem i d’on sortirem per la pista de muleta de ca s’hereu i camí de Castelló a Deia. En el darrer dissabte, aquest narrador estava per terres Atlàntiques tot i això per el grup va sortir fent una volta per na Burguesa a on hi pujaren via sa vileta, pinar park son vida, arribaren a Calvià i berenaren a Galilea per després voltar cap a Son Fotesa.\nComençarem el mes amb un gran oblit d’aquest narrador però també de tot el grup , en el que se’ns passa recordar en Toni Hoyos fent una volta que no tingué res d’especial ja que simplement l’objectiu era berenar a Biniamar a on hi arribarem via raiguer per santa Eugenia a on férem una nova connexió de ses coves a ses olleries, acabant el recorregut pujant cap a Tossals per després davallar per Oli clar i sa font figuera. El següent dissabte aquest narrador tornava a estar fora però el grup puja fins a Lluc a berenar seguint el camí típic per fer aquest recorregut.\nTot i que dues setmanes mes tard, recordarem en Gesa anant fins el seu mirador amb una volta per la mola de son Pacs molt relliscosa i tornant per sa Granja i Sarrià. En el següent cap de setmana crec que va ploure molt i alguns decidirem no sortir, altres ho feren i quedaren ben xops. Acabarem el mes amb una volta que volia repetir el cami vell de Puigpunyent al que arribarem per unes pistes noves de son cotoner però que no el poguérem fer per estar en plena temporada de caça, . berenarem a Galilea i tornarem reproduint una mica una volta que s’ha via fet feia poc per na Burguesa per la zona del pt5.\nEn aquest mes aprofitant el pont de la puríssima es va celebrar una gravelada de tres dies a la que s’hi anava per invitació ja que tenia números clausus a causa dels allotjaments domèstics. En el següent cap de setmana el grup ana de visita fins el cap Andritxol via Puigpunyen, camí Cecilio i tornada torrent santa Ponça, boronat, coll de sa creu.\nEl cap de setmana abans de Nadal l’objectiu era senzill , anar fins a Biniali a berenar, al bar mes friendlybike , que hi deu haver a Mallorca, ja que a tots els ciclistes que hi anarem ens donaren un buff i ens convidaren a vi dolç i mantecados. La volta la vestirem per ses coves amb enllaç cap a Alaro i pujada a cas Secretari.\nCom cada any celebrarem la gala sectaria de l'any amb premis als sectaris destacats, enguany, una mica com tot l'any va ser una mica sosa a nivell de premis, ja que nomes en tingueren en frenando amb un petit dron de joguina,els cinquentons amb un globus i com no el sectari de l'any que aquest si que rebe un bon premi en forma de casc a mes del classic siurell. Esperem que les obres de casa seva permetin a en Jeroni sortir al maxim amb el grup.\nL’argument de la darrera sabatina fou preparar la classica de cap d’any del pas del ventall,adecentant la tornada i fent net en un dia i mig tot el que no hem fet en tot l’any. D’aquest dia en que molts arribarem a casa mes cansats que si haguéssim fet 200 km també recordarem el pobre caçador que havia deixat a la família a casa seva.\nCom ja fa molts d’anys acabarem l’any al pas del ventall brindant un any mes per la SECTA, llarga vida al grup i per molts d’anys.\nGirant l’ullada cap enrrera, com sempre i un cop passat revista de l’any un queda sorprès de tot el que hem fet. Potser aquest any no ha estat un any de sortides a fora, ja que de fet nomes hem tingut el viatge als Alps, però l’esperit sectari en el que a cada sortida de dissabte hi havia un “algo” especial s’ha mantingut i no em entrat a la rutina d’altres que tenen “ x” rutes que es repeteixen periòdicament. No han estat grans aportacions: una petita connexió, un canvi de sentit generant noves sensacions, un nou lloc a visitar que no coneixíem de la nostra roqueta, etc.\nA nivell del personal, com sempre en gery ens ha fent les dentetes llargues amb les seves continues escapades i sobre tot amb la Turin-Niza, una volta amb l’autèntic esperit aventurer i d’autosuperació que tant ens agrada. Va ser una llàstima ,que al final en Bordils no el pogués acompanyar ja que s’ho mereixia i es que el seu regnat com a sectari de l’any ha estat plegat d’entrebancs a nivell particular però que ha anat superant sempre amb la seva discreció i entrega. Gracies per tot Bordils.\nTot i això en el capítol de incidències greus, el premi l’ha tingut en Predro, que va tenir un accident molt greu amb la moto de motocròs per terres catalanes. Ara encara està patint la recuperació, que tot i segur que ara li sembli impossible, segur se’n sortirà be com ja ha fet moltes altres vegades. Aquest any 2 sectaris mes han entrat al club dels cincuentons, però encara estem esperant la festa. A nivell de grup també aquest any el recordarem com l’any en que de nou en miky va desaparèixer acompanyat per en e-sebastià, esperem que torni com ja ha fet altres vegades i perque no amb mes gent , ja que com va dir n’Anton , un poc de sang nova no ens aniria malament, tot i que els vells rancis remuguin una mica. N’anton ja s’ha convertit en un autèntic 312 addicte i ara també s’està enganxant a l’escalada, tot i que tampoc te cos d’escalador.\nPer acabar a nivell de maquinaria, aquest any no ha entrat cap gran innovació, un podria dir que la febre de les e-bike de muntanya s’està refredant una mica o al menys ja no ens espantem tant quan em veiem alguna i la pregunta es si el mateix passarà amb la febre Gravel. I xerrant de tecnologia encara que no biker , recordarem aquest any pel magnífic dron d’en fernando i les imatges impactants que va fer als Alps. Per acabar en el tema de camins, com ja hem citat al resum, aquest any el recoradarem com l’any dels AMA, esperem que com tot acabi en un “susto” i les aigües tornin al seu curs.\nI que ens espera el proper any?. Ningú ho sap...\nEn el capítol de desitjos en quest narrador li agradaria fer l’escapada per Catalunya i descobrir el misteri de les Borges Blanques així com recuperar l’escapada a Menorca, que seria una bona excusa per celebrar també l’entrada al club dels veiardos d’en Frenando. El Randino també hi entrarà aquest any, però això esperem celebrar-ho als Alps, i perquè no, acomplint també un altre somni que es pujant al famós “chamberton” a una volta per la vall de Susa. A nivell de grup esperem que el bon rotllo que hem tingut es mantingui i que puguem seguir així per molts d’anys. I per suposat que tinguem bona Salut. Per molts d’anys.\nPublicado por mapes en 12:46\nSalut i molts d'anys, sectarios.\n1 de enero de 2020, 18:57\nDías de mucho nivel\nmollipartner war eigen fesselnd je leute ab 40 Jahren. Jetzt man sagt, sie seien 20.000 Mitglieder bei dem Datingportal


El CT BETA amplia la seva capacitat tecnològica, experimental i analítica com a referent de recerca en bioeconomia circular | UCampus\nEl CT BETA amplia la seva capacitat tecnològica, experimental i analítica com a referent de recerca en bioeconomia circular\nL’edifici de Can Baumann de Vic acull des de principis d’aquest any la nova seu del centre de recerca de la UVic-UCC\nEls nous laboratoris, com el d’ecologia, el de bioprocessos o el d’anàlisi instrumental, permeten ampliar la capacitat tecnològica i experimental de la institució\nL’olor de pell adobada fa anys que va deixar de sentir-se a l’edifici Can Baumann de Vic, seu de la desapareguda fàbrica Colomer Munmany. Després de molt temps en desús i d’acumular alguns centímetres de pols, el 2017 hi va tornar l’activitat amb el naixement de la Facultat de Medicina de la Universitat de Vic-Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC), que n’ocuparia uns 2.500 m². Des d’aleshores, gran part de l’immoble va continuar impertorbable fins que aquest 2021 a l’edifici s’hi ha mudat un nou inquilí que necessitava un canvi de vestit i que ha convertit aquelles antigues naus en casa seva. A principis d’any hi començava el trasllat del Centre Tecnològic en Biodiversitat, Ecologia, i Tecnologia Ambiental i Alimentària (BETA) de la UVic-UCC.\nEl seu trasllat a Can Baumann, primer pas per consolidar en aquella zona el FuturLab -el Parc Científic i Tecnològic de la UVic-UCC-, significa disposar d’unes instal·lacions competitives i de primer nivell.\nDes de fa uns mesos, aquest centre de recerca està ubicat al barri dels Caputxins de la capital osonenca, en unes noves instal·lacions modernes i adaptades als nous reptes que té la institució a mitjà i llarg termini. Les obres, iniciades l’any passat i amb un cost total aproximat d’1.500.000 euros, es van inaugurar aquest juliol amb la presència de la consellera de Recerca i Universitats, Gemma Geis. Els treballs de rehabilitació de l’edifici han permès que actualment el CT BETA ocupi dues naus centrals de la desapareguda fàbrica i disposi d’una superfície total construïda de 1.260,80 m², just al costat de la Facultat de Medicina.\nEl nou espai facilitarà al CT BETA aprofundir en projectes d’I+D+I i en la transferència de coneixement al sector públic i al privat. El seu trasllat a Can Baumann, primer pas per consolidar en aquella zona el FuturLab –el Parc Científic i Tecnològic de la UVic-UCC–, significa disposar d’unes instal·lacions competitives i de primer nivell. A l’interior, es diferencien dos grans espais: l’un, destinat a despatxos, espais de treball per als investigadors, sales UCoworking, espais per als tècnics, sales de reunions, etcètera; l’altre, orientat a acollir íntegrament els laboratoris del centre tecnològic.\nEls nous laboratoris del centre tecnològic afavoreixen el treball a escales diverses de desenvolupament tecnològic, des d’escales petites amb condicions molt controlades fins a reactors que operen a ambient real, pas previ per a l’aplicació industrial\nLaboratoris per a diferents línies de treball\nA la zona de laboratoris és on el CT BETA ha experimentat un salt qualitatiu més important i necessari per poder continuar creixent. Compta amb laboratoris específics per a les diverses línies de treball del centre, com ara el laboratori d’ecologia –on es treballa tant en l’àmbit dels ecosistemes aquàtics com terrestres–, el laboratori de bioprocessos i també els espais de plantes pilot. Els nous laboratoris del centre tecnològic afavoreixen el treball a escales diverses de desenvolupament tecnològic, des d’escales petites amb condicions molt controlades fins a reactors que operen a ambient real, pas previ per a l’aplicació industrial. També destaquen els nous laboratoris d’anàlisi instrumental, que ofereixen al BETA unes capacitats analítiques molt competitives per caracteritzar mostres líquides, sòlides i emissions gasoses.\nSergio Ponsá, director del CT BETA, considera que el nou espai “permet potenciar l’excel·lència científica i tecnològica actuals i incrementar l’impacte i la transferència dels resultats del centre a la societat”. Segons ell, les noves instal·lacions amplien la capacitat tecnològica, experimental i analítica per poder cobrir les necessitats de tota la cadena de valor del sector agroalimentari i ambiental, des de la producció primària fins a la producció i recuperació de productes de valor afegit. L’actual equipament del centre ajudarà a donar una millor resposta a les necessitats del territori. “Sempre hem treballat amb l’objectiu de ser una eina útil per al teixit industrial amb l’objectiu d’ajudar les empreses a ser més competitives des de la promoció de la bioeconomia i la sostenibilitat”, explica Ponsá.\n«Sempre hem treballat amb l’objectiu de ser una eina útil per al teixit industrial, ajudant les empreses a ser més competitives des de la promoció de la bioeconomia i la sostenibilitat»\nA l’avantguarda de la recerca des de cinc àmbits\nBioplàstics, biocomustibles, bioenergia, bioeconomia... El futur ens encamina cap a un món “bio”. Per donar resposta als múltiples reptes mediambientals i socials actuals, des d’un repartiment més just dels aliments fins a la mitigació del canvi climàtic, cal avançar cap a un nou model de producció basat en els recursos biològics renovables i la transformació d’aquests en productes de valor afegit. Aquesta és una de les principals línies estratègiques en les quals està treballant des de fa temps el CT BETA. La seva investigació, però, es reparteix en cinc grans camps d’expertesa:\n“El CT BETA té una àmplia experiència i coneixement en processos de valorització de residus sòlids, líquids i gasosos, d’origen industrial o urbà. En aquest sentit, treballem tant en el desenvolupament i millora de processos coneguts i ja implementats com ara la digestió anaeròbica, el compostatge i les tecnologies de membranes, com en processos innovadors com poden ser la crioconcentració, el bioassecatge o la fermentació a estat sòlid, entre d’altres.”\n“Aquesta línia de recerca del centre tecnològic promou l’estudi d’ecosistemes aquàtics i terrestres, que en molts casos posa el focus en les comunitats microbianes rellevants per al funcionament dels ecosistemes. A partir del coneixement sobre el funcionament dels ecosistemes s’analitzen solucions innovadores i basades en la natura per mitigar els impactes del canvi global.”\nGestió del sòl i dels nutrients\n“Millorar la gestió del sòls i dels productes fertilitzants per tal de fomentar l’economia circular rural i aconseguir una major sostenibilitat en les pràctiques agrícoles és el principal objectiu d’aquest camp de recerca. El nostre treball es basa, en aquest sentit, en innovar en l’ús eficient i responsable de pràctiques de fertilització orgànica i inorgànica”.\n“En aquesta branca, des del CT BETA desenvolupem eines i metodologies per avaluar la sostenibilitat de sistemes complexos i així poder ajudar en la presa de decisions a indústries, governs i agències públiques, per tal d’avançar cap a un món més sostenible. Entre els àmbits de treball que tenim hi ha els sistemes agrícoles i alimentaris, els sistemes de gestió de residus i les tecnologies ambientals”.\n“L’objectiu d’aquest nostre camp d’expertesa és promoure iniciatives i projectes que persegueixin millorar la governança en el camp de la sostenibilitat. Amb la mirada posada en la construcció d’un futur més ecològic i sostenible, treballem per establir sinèrgies amb grups d’interès i institucions rellevants del territori”.\nEl 2020 (el CT BETA) va prendre part en 30 projectes de transferència amb l’empresa i actualment el CT BETA participa en molts altres, 18 dels quals són d’àmbit europeu (6 d’ells coordinats per aquest centre) i actius, a més a més d’altres d’abast nacional i per a empreses.\nProjectes europeus amb participació del CT BETA el 2021\nDes dels seus cinc àmbits d’expertesa, actualment el CT BETA participa en nombrosos projectes. El 2020 va prendre part en trenta projectes de transferència amb l’empresa i actualment el CT BETA participa en molts altres, divuit dels quals són d’àmbit europeu (sis d’ells coordinats per aquest centre) i actius, a més a més d’altres d’abast nacional i per a empreses.\nD’entre els projectes europeus més rellevants, n’hi ha diversos sobre la producció de fertilitzants o biofertilitzants. És el cas del projecte Fertimanure (H2020) de producció de fertilitzants d’alt valor afegit competitius a partir de dejeccions ramaderes; el projecte Sea2Land (H2020), sobre producció de biofertilitzants avançats a partir de residus pesquers; el Fertilwastes (Interreg POCTEFA), on es valoritzen coproductes procedents del tractament de residus i el projecte Reflow (H2020), de recuperació de fòsfor per produir fertilitzants a partir de residus del sector làctic.\nEn el camp de la gestió i recuperació de residus, aquest centre tecnològic participa en diferents projectes europeus, entre els quals destaca per exemple el Circular Biocarbon (H2020-BBI), que té per objectiu crear una biorefineria insígnia per valoritzar residus urbans en productes d’alt valor. El CT BETA també pren part en el projecte Rawmina (H2020), de recuperació de matèries primeres de gran valor presents als residus miners; en el projecte Decost (ENI CBC MED), sobre compostatge descentralitzat en poblacions petites i mitjanes), i en el projecte Demine (LIFE), per a la reducció de l’impacte causat pels efluents residuals de mines abandonades.\nEl CT BETA està treballant en altres projectes d’àmbits i caràcter molt diversos com ara el Vivaldi (H2020), de valorització d’emissions de CO2 com a àcids orgànics d’alt valor afegit, el Viobond (H2020-BBI), que pretén construir la primera planta pilot a gran escala industrial per a produir resines de lignina; el projecte AccelWater (H2020), per optimitzar el consum d’aigua en la indústria d’aliments i begudes mitjançant monitoratge i eines d’intel·ligència artificial; el Green Growth (Interreg MED), que treballa per promoure l’economia verda i circular a la regió Mediterrània, entre molts d’altres.\nTots els projectes del CT BETA es poden consultar en aquest enllaç.\nUn centre amb set anys de vida\nEl Centre Tecnològic en Biodiversitat, Ecologia i Tecnologia Ambiental i Alimentària (BETA) va néixer el juny de 2014 per donar impuls a l’activitat investigadora en el camp de les tecnologies ambientals a la Universitat de Vic-Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC). El primer equip de professionals comptava amb quatre persones que treballaven a la planta baixa de la Facultat de Ciències i Tecnologia, espai que van ocupar fins aquest any. Des de llavors, el CT BETA ha anat creixent i evolucionant de manera significativa, ha ampliat àrees de treball i coneixement, i ha arribat a convertir-se en un centre d’investigació que forma part de la xarxa TECNIO i en un centre de referència en el conjunt del país en desenvolupament tecnològic i transferència de coneixement.\nEl CT BETA en xifres (a juny, 2021)


De birres i altres coses...: Thin Lizzy - Thin Lizzy (1971)\nAquesta setmana he tret la pols a un d’aquests àlbums que de tant en tant tornen. Segurament no és el seu millor àlbum, però és l’àlbum amb el que vaig descobrir Thin Lizzy, i el culpable de seguir-los fins a dies d’avui. És un d’aquests àlbums especials que no em canso mai d’escoltar. Trobem uns Thin Lizzy suaus i embrionaris, on comença a destacar la personal veu de Phil Lynott, aquesta veu sentida i trencada que t'arriba i t'emociona, acompanyat només per guitarra, baix, i bateria. Com molt bé explica, de forma subtil, la portada del disc, això passava a Dublín, a finals dels anys seixanta, època de cabells llargs i roba estrafolària. El so més dur, utilitzant dues guitarres melòdiques, no es definiria fins més endavant, fins a l’èpoc a del també recomanable “Jailbreak” (1976).\nEn aquesta primera formació hi trobem a Phil Lynott, veu i baix, Brian Downey, bateria i Eric Bell, guitarra elèctrica. Thin Lizzy i el carismàtic Phil Lynott sempre han estat un grup força estimat, tant per altres grups, com pel seu públic. Exemple d’això és l’estàtua a mida real de Phil Lynott que es pot trobar tot passejant pels carrers del centre de Dublín per recordar la figura d'aquest magnífic músic.\nUs deixo amb un dels seus primers èxits, “Whiskey in the Jar”, versió d’una cançó tradicional irlandesa.\nPublicat per Moisès Campdepadrós a les 17:23


Que l'artista va compartir una imatge on se la veia dins una sauna amb les extremitats i l'abdomen embolicats en plàstic\nQue és una pràctica que comporta perills tant fisiològics com psicològics, i està extesa sobre tot en els esports de combat. No es considera un mètode adequat per perdre pes corporal.\nEls últims dies s'ha fet viral una foto amb més de 1,3 milions d’agradaments que Rosalía va publicar al seu compte d'Instagram, on la cantant apareix en una sauna amb un vestit de plàstic. És una tècnica, coneguda com ‘vestit de sauna’ (sauna suit, en anglès), que es comercialitza des de fa dècades per estimular la sudoració i, per extensió, el procés de pèrdua de pes. Però, funciona realment? És bo per a la salut? T'ho expliquem.\nL’ús de vestits de sauna forma part d’un conjunt d’estratègies que van des de la limitació en la ingesta de líquids o els dejunis, fins la inducció puntual del vòmit o el consum de laxants i diurètics, que s’empren per aconseguir una pèrdua ràpida de pes, és a dir, una reducció d’entre el 2 i el 10% de la massa corporal en un període de temps curt. És una pràctica extesa sobre tot en els esports de combat, on es calcula que aproximadament la meitat dels practicants la duen a terme, raó per la qual institucions com els Centres pel Control i Prevenció de Malalties dels Estats Units o el Departament d’Esports del Govern australià han mostrat preocupació, donats els perills, tant fisiològics com psicològics, que suposa per a la salut.\nGonzalo Correa, metge especialista en Medicina Esportiva i vicepresident de la Societat Espanyola de Medicina de l’Esport (SEMED) recalca que no considera aquest mètode “una pràctica adequada per perdre pes corporal” indicant que, a més, els possibles resultats serien passatgers, donat que “es tracta només [d’una pèrdua] de líquid, no de pèrdua de greix corporal”.\n“El que s’aconsegueix amb aquest tipus de pràctica és alterar els mecanismes biològics de regulació de la temperatura corporal”, explica l’expert a Verificat, aconseguint un increment en “la sudoració i amb això la pèrdua d’aigua i ions Na (sodi) i K (potassi), absolutament indispensables pel normal funcionament de l’organisme”.\nUna pràctica prohibida a la NCAA\nL’Associació Nacional Atlètica Colegial dels Estats Units (NCAA, per les sigles en anglès) va prohibir l’any 1997 la pràctica d’aquestes estratègies després que tres esportistes morissin en l’espai d’un mes en sotmetre’s a processos de pèrdua ràpida de pes. Un any abans la judoka d’elit coreana Chung Se-hoon havia mort per seguir la mateixa estratègia en els Jocs Olímpics d’Atlanta.\nEls estudis que han investigat els efectes d’aquesta pràctica coincideixen en les conseqüències negatives que pot tenir en el cos de qui ho practica. Aquesta revisió d’articles del 2012, per exemple, resumeix la qüestió indicant que “no hi ha controvèrsia a la literatura respecte de l’impacte negatiu de la pèrdua ràpida de pes” per l’agressivitat de les estratègies emprades.\nMés enllà de les conseqüències físiques, el Govern d’Austràlia en destaca les psicològiques, les quals inclouen la confusió, la pèrdua de memòria, la depressió i els desordres alimentaris com la bulímia o l’anorèxia.


André Breton - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Breton)\n18 febrer 1896\n28 setembre 1966 (70 anys)\n(1924) Manifest del Surrealisme\n(1969) Manifestes du surréalisme\nBibliothèque Kandinsky [ BRET]\nArxius Departamentals d'Òlt [ 14 Fi]\nD'origen modest, va començar a estudiar medicina per pressions familiars. Mobilitzat a Nantes durant la Primera Guerra Mundial l'any 1916, va conèixer Jacques Vaché, qui va exercir sobre ell una gran influència, a pesar d'haver escrit únicament cartes de guerra. Entra en contacte amb el món de l'art gràcies al grup Dadà, l'any 1916. Durant la guerra, va treballar en hospitals psiquiàtrics, on va estudiar les obres de Sigmund Freud i els seus experiments amb l'escriptura automàtica (escriptura lliure de tot control de la raó i de preocupacions estètiques o morals), la qual cosa va influir en la seua formulació de la teoria surrealista. Va esdevenir un pioner dels moviments antiracionalistes coneguts com a dadaisme i surrealisme. L'any 1920, va publicar la seua primera obra, Els camps magnètics, en què explorava les possibilitats de l'escriptura automàtica. L'any següent va trencar amb Tristan Tzara, el fundador del dadaisme.\nVa fundar amb Louis Aragon i Philippe Soupault la revista Littérature. El 1924, va redactar el Manifest surrealista i al seu voltant es va formar un grup compost per Philippe Soupault, Louis Aragon, Paul Éluard, René Crevel, Michel Leiris, Robert Desnos, Benjamin Péret, desitjosos d'arribar al «canviar la vida» de Rimbaud i «transformar el món» de Marx.\n«El surrealisme es basa en la creença en la realitat superior de certes formes d'associació tradicionalment desdenyades i en el lliure exercici del pensament. Tendeix a destruir definitivament tota la resta de mecanismes psíquics i a substituir-los en la resolució dels principals problemes de la vida».\nA més, en aquest manifest s'assenten les bases de l'automatisme psíquic com a mitjà d'expressió artística que sorgeix sense la intervenció de l'intel·lecte. Ben aviat, el moviment s'acosta a la política i, el 1927, Aragó, Éluard i Breton s'afilien al Partit Comunista, tot i que la idea surrealista s'allunyarà molt prompte del comunisme oficial. L'any 1928, publica a París Le surréalisme et la peinture. Amb la publicació del Segon manifest surrealista (1929) va arribar la polèmica: Breton, líder, o més prompte "papa negre" del moviment surrealista, concretava la noció de surrealisme i afirmava que havia de caminar junt amb la revolució marxista —va ser membre del Partit Comunista francès des del 1927 al 1935—; per tant, va excomunicar, va condemnar i va expulsar del grup tots aquells que no coincidien amb les seues idees; entre els expulsats es van trobar Roger Vitrac, Philippe Soupault, Antonin Artaud, Salvador Dalí i Robert Desnos.\nEscriu el llibre de poesies La Immaculada Concepció (1930) i Els vasos comunicants, aquest darrer junt amb el també escriptor Paul Éluard (1932).\nL'any 1934, va contraure matrimoni amb Jacqueline Lamba, inspiradora de L'amor boig. Dos anys després naix la seua filla Aube. La seua obra més creativa és Nadja, en part autobiogràfica. El 1937, inaugura la galeria Gradiva al carrer de Seine, viatja a Mèxic, on coneix Trotski, i influït pel trotskisme, redacta una nova presa de posició, amb el títol de Manifest per un art revolucionari independent.\nEl 1941, fugint del Govern de Vichy, s'embarca en el Capitaine-Paul-Lemerle cap a Martinica, on és internat en un camp. Alliberat sota fiança, arriba a Nova York per a un exili que durarà cinc anys i publica els Prolegòmens a un tercer manifest o no, conegut també com a Tercer manifest surrealista. Escriu La lanterne sourde (La llanterna sorda). Un any després funda, a Nova York, la revista VVV. En aquesta ciutat, també coneixerà la seua nova esposa, Elisa. Va tornar a París l'any 1946. El 1956, funda una nova publicació, Le Surrealisme Même, i continua fins a la seua mort (1966) animant el grup surrealista. Poc abans de morir, li va dir a Luis Buñuel, "avui ningú no s'escandalitza, la societat ha trobat maneres d'anul·lar el potencial provocador d'una obra d'art, adoptant davant d'aquesta una actitud de plaer consumista". Va morir el matí del 28 de setembre del 1966, a l'hospital Lariboisière (París). Va ser enterrat al cementeri de Batignolles, a pocs metres de la tomba del seu amic Benjamin Péret. La seua poesia, recopilada en Poemes (1948), reflecteix la influència dels poetes Paul Valéry i Arthur Rimbaud.\nManifest surrealista (1924, 1930, 1946)\nEl Surrealisme i la pintura (1928-1965)\nSegon manifest (1929)\nAntologia de l'humor negre (1940)\nProlegòmens a un tercer manifest o no (1942)\nEl surrealisme a través de les seues obres (1954)\nEls camps magnètics (1920) (amb Philippe Soupault)\nClar de terra (1923)\nEls passos perduts (1924)\nNadja (1928-1962). Traducció al català de Joaquim Sala-Sanahuja. Martorell: Adesiara editorial, 2018\nEls vasos comunicants (1932)\nL'amor boig (1937)\nÀrcade 17 (1944)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: André Breton\nVegeu texts sobre André Breton al Wikisource (francès).\nManifest surrealista Arxivat 2007-09-11 a Wayback Machine. (castellà).\nLa veu de Breton.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=André_Breton&oldid=27817892»\nDarrera modificació: 20 jul 2021 a les 11:46\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 jul 2021 a les 11:46.


Al-Hilal Club Omdurman\nAl-Merreikh SC Omdurman\nBarloworld (equip ciclista)\nCopa dÀfrica de Nacions 1990\nLliga algeriana de futbol\nCopa dÀfrica de Futbol\nCopa dÀfrica de Nacions 1965\nCopa dÀfrica de Nacions 1974\nCopa dÀfrica de Nacions 1976\nCopa dÀfrica de Nacions 1978\nCopa dÀfrica de Nacions 1984\nCopa dÀfrica de Nacions 1986\nCopa dÀfrica de Nacions 1988\nCopa dÀfrica de Nacions 1994\nCopa dÀfrica de Nacions 1996\nCopa dÀfrica de Nacions 1998\nCopa dÀfrica de Nacions 2004\nCopa dÀfrica de Nacions 2006\nCopa dÀfrica de Nacions 2008\nCopa dÀfrica de Nacions 2013\nUEFA-CAF Meridian Cup 2007\nLliga burkinesa de futbol\nSupercopa burkinesa de futbol\nCampionat capverdià de futbol 1999\nCampionat capverdià de futbol 2000\nCampionat capverdià de futbol 2001\nCampionat capverdià de futbol 2002\nCampionat capverdià de futbol 2003\nCampionat capverdià de futbol 2004\nCampionat capverdià de futbol 2005\nCampionat capverdià de futbol 2006\nCampionat capverdià de futbol 2007\nCampionat capverdià de futbol 2008\nCampionat capverdià de futbol 2009\nCampionat capverdià de futbol 2010\nCampionat capverdià de futbol 2011\nCampionat capverdià de futbol 2012\nCampionat capverdià de futbol 2013\nCampionat capverdià de futbol 2014\nCampionat capverdià de futbol 2015\nCampionat capverdià de futbol 2016\nCampionat regional de futbol de São Vicente 2013–14\nCampionat regional de futbol de São Vicente 2014–15\nLliga de Santiago Sud de futbol\nLliga ivoriana de futbol\nCopa Ciutat dAddis Ababa\nCopa etíop de futbol\nSupercopa etíop de futbol\nCopa gabonesa de futbol\nLliga gabonesa de futbol\nLliga ghanesa de futbol\nLliga de Campions de la CAF 2008\nLliga de Campions de la CAF 2009\nCopa malawiana de futbol\nLliga malawiana de futbol\nCampionat del Món de Clubs de futbol 2013\nCampionat del Món de Clubs de futbol 2014\nCopa de la República Democràtica del Congo de futbol\nLliga de la República Democràtica del Congo de futbol\nNational Professional Soccer League (Sud-àfrica)\nNational Soccer League (Sud-àfrica)\nSouth African Soccer League\nCopa tanzana de futbol\nCopa Tusker de Tanzània\nFC Ribeira Peixe\nEl Futebol Clube Ribeira Peixe és un club de futbol de lilla de São Tomé, a São Tomé i Príncipe i que juga la Lliga de São Tomé de futbol, on recentment ha promocionat després de quedar segon la Tercera Divisió i juga la Segona Divisió durant la ...\nFutebol Club Aliança Nacional o és un club de futbol sobre la base de Pantufo al Campionat de São Tomé i Príncipe de futbol. Lequip mai va guanyat cap títol nacional i insulars, sinó una copa el 1996.\nGrupo Desportivo Os Operários, a vegades conegut com Sport Operários e Benfica, és un club de futbol de lilla de Príncipe a São Tomé i Príncipe. Lequip juga la Lliga de Príncipe de futbol la seva divisió local i juga a lEstadi 13 de Julho la capi ...\nGrupo Desportivo Sundy és un club de futbol que es basa la població de Sundy a lilla de Príncipe a São Tomé i Príncipe. Lequip juga la Lliga de Príncipe de futbol la seva divisió local i juga a lEstadi 13 de Julho la capital de lilla, tal com fan ...\nGrupo Desportivo Cruz Vermelha\nGrupo Desportivo Cruz Vermelha és un club de futbol que juga al Campionat de São Tomé i Príncipe de futbol, té la seva base a Almeirim. Rep el seu nom per la Creu Roja. Lequip encara no ha guanyat cap títol important de la seva història. El club ...\nL Inter Futebol Clube de Bom-Bom és un club de futbol que juga la Segona Divisió de la Lliga de São Tomé de futbol. La seu de lequip és la localitat de Bombom al districte de Mé-Zóchi a lilla de São Tomé. Lactual entrenador és Roberto Lomba.\nDesportivo de Juba Diogo Simão és un club de futbol de lilla de São Tomé, a São Tomé i Príncipe. Lequip juga en la Lliga de São Tomé de futbol en la seva divisió local. Està situat al vilatge de Diogo Simão la localitat de Trindade, seu del distr ...\nEl Grupo Desportivo Kê Morabeza és un club de futbol de lilla de São Tomé, a São Tomé i Príncipe. Lequip té la seva base la localitat de Bela Vista, al districte de Lobata i des de 2013 està fora de la competició juntament amb tres altres clubs. ...\nPorto Folha Fede\nFolha Fede FC, també Porto de Folha Fede o Portuense de Folha Fede i Os Dinâmicos Folha Fede és un club de futbol que juga la Lliga de São Tomé de futbol a Folha Fede a São Tomé i Príncipe. Lequip es troba a lilla de São Tomé. Lequip mai ha guany ...\nSantana Futebol Clube és un club de futbol de lilla de São Tomé, a São Tomé i Príncipe. Té la seva base la localitat de Santana. Lequip ha guanyat un títol i és el setè equip a guanyar el seu primer i únic títol el 1991. El mateix any va guanyar ...\nSporting Clube do Príncipe\nSporting Clube do Príncipe és un club de futbol que juga a lilla de Príncipe, a São Tomé i Príncipe. Lequip juga la Lliga de Príncipe de futbol la seva divisió local i juga a lEstadi 13 de Julho la capital de lilla, tal com fan tots els clubs de ...\nL Sporting Praia Cruz és un equip de futbol de São Tomé i Príncipe que milita la primera divisió del Campionat de São Tomé i Príncipe de futbol, el torneig de futbol més important del país.\nUnião Desportivo Correia és un club de futbol de lilla de São Tomé, a São Tomé i Príncipe. Té la base la localitat de Correia, al districte de Lobata. Juga la Lliga de São Tomé de futbol i mai no ha assolit títols. El club va ser fundat lany 2000 ...\nUnião Desportiva Aeroporto, Picão e Belo Monte és un club de futbol que juga a Santo António, a lilla de Príncipe, a São Tomé i Príncipe. Lequip juga la Lliga de Príncipe de futbol la seva divisió local i juga a lEstadi 13 de Julho la capital de ...\nUnião Desportiva Rei Amador\nLa União Desportiva Rei Amador o UDRA és un club de futbol de lilla de São Tomé, a São Tomé i Príncipe, amb base a São João dos Angolares. Rep el nom pel Rei Amador, un rei esclau dels angolars.\nVitória Futebol Clube do Riboque du Ribɔk) és un equip de futbol de São Tomé i Príncipe que participa en el Campionat de São Tomé i Príncipe de futbol, la major lliga de futbol al país. És un dels més vells de la lliga, creat en 1976 la ciutat de ...\n1967, 1968, 1971, 1977, 1978, 1982, 1983, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1996, 1999, 2007, 2008, 2011 Lliga ivoriana de futbol Copa ivoriana de futbol 1961, 1962, 1964, 1977, 1978, 1979, 1981, 1982, 1985, 1986, 1989, 1993, 1998, 2002, 2009, 2015, ...\nL Association Sportive des Employés de Commerce Mimosas és un club de futbol ivorià de la ciutat dAbidjan.\nL Stade dAbidjan és un club de futbol ivorià de la ciutat dAbidjan. Va ser fundat el 1936 com a ASFI Abidjan, més tard fusionat amb PIC i OC Abidjan esdevenint USF Abidjan, més tard Olympique Club Abidjan, i des de 1959 Stade dAbidjan.\nStella Club dAdjamé\nL Stella Club dAdjamé és un club de futbol ivorià de la ciutat dAbidjan. El club va ser fundat lany 1953 com a resultat de la fusió dels clubs Red Star, Etoile dAdjamé i US Bella.\nL Ismaily Sporting Club - en àrab النادي الإسماعيلي الرياضي, an-Nādī al-Ismāʿīlī ar-Riyāḍī, ‘Club Esportiu dIsmaïliyya’ - és un club esportiu egipci de la ciutat dIsmailiyah.\nL Association Sportive MangaSport és un club gabonès de futbol de la ciutat de Moanda. Va ser fundat lany 1962 i disputa els seus partits a lStade Henri Sylvoz.\nL Association Sportive Kaloum Star és un club de futbol guineà de la ciutat de Conakry. Als anys 60 fou conegut com a Conacry I. Fou finalista de la Copa de la CAF de futbol lany 1995.\nClub Deportivo Elá Nguema\nEl Club Deportivo Elá Nguema, també conegut com a Sony Elá Nguema, és un club de futbol de la ciutat de Malabo, Guinea Equatorial. Els colors del club són el groc. El seu sobrenom és los merengues.\nEl club es fundà lany 1964 amb el nom d Abaluhya FC després de la fusió de diversos clubs petits. El nom canvià a All Footballers Club-Leopards el 1980, quan el govern kenyà prohibí el nom Abaluhya, que feia referència la tribu Luhya.\nEl Gor Mahia és un club de futbol de Nairobi, Kenya. És un dels dos clubs de futbol més populars del país. Participa en el Campionat de Kenya de Futbol, el qual ha guanyat onze vegades. També ha guanyat la Copa del President set vegades, a més da ...\nEl Tusker FC és un club de futbol kenyà de la ciutat de Nairobi. El club és propietat de East African Breweries i el seu nom fa referència la marca Tusker, una cervesa de la companyia. El club sanomenà Kenya Breweries fins al 1999.\nAl-Ahly SC Trípoli\nEl club va ser fundat el 19 de setembre de 1950. El nom del club fou escollit després que les autoritats britàniques refusessin el nom Al Istiklal Independència.\nAl-Ittihad Club Trípoli\nAl Ittihad Club Trípoli - en àrab الاتحاد الليبي, al-Ittiḥād al-Lībī - és un club libi de futbol de la ciutat de Trípoli. Al-Ittihad significa "Unió". LAl Ittihad té a més del futbol diverses seccions esportives. Els equips dhandbol, voleibol i b ...\nEl Big Bullets FC és un club de Malawi de futbol de la ciutat de Blantyre. Actualment és patrocinat per la Nyasa Manufacturing Company. Evolució del nom: 2005-2007 Big Bullets 2003-2004 Bakili Bullets 1970-2000 Bata Bullets 2001-2002 Total Big Bu ...\nEl Mighty Wanderers Football Club és un club de Malawi de futbol de la ciutat de Blantyre. Noms precedents: Limbe Leaf Wanderers MTL Wanderers Yamaha Wanderers Be Forward Wanderers Telecom Wanderers\nEl Association Sportif des Forces Armées Royales, sovint conegut com a ASFAR - en àrab نادي الجيش الملكي, Nādī al-Jayx al-Malakī, ‘Club de les Forces Armades Reials -, és un club de futbol marroquí de la ciutat de Rabat-Salé.\nEl Kawkab Athlétique Club de Marrakech, sovint anomenat Kawkab Marrakech o KAC Marrakech o KACM - en àrab الكوكب المراكشي, al-Kawkab al-Marrākuxī -, és un club de futbol marroquí de la ciutat de Marràqueix.\nEl Kenitra Athletic Club - en àrab النادي القنيطري, an-Nādī al-Qunayṭrī, ‘Club de Kenitra’ - és un club marroquí de futbol de la ciutat de Kenitra.\nMoghreb Athlétic de Tétouan\nEl Moghreb Athlétic de Tétouan, també conegut com a MAT o Moghreb Tétouan - en àrab المغرب التطواني, al-Maḡrib at-Tiṭwānī - és un club marroquí de futbol de la ciutat de Tetuan.\nMouloudia Club dOujda\nEl Mouloudia Club dOujda - en àrab مولودية وجدة, Mūlūdiyya Ūjda - és un club de futbol marroquí de la ciutat dOujda. Va ser fundat el 16 de març de 1946.\nRacing Athlétic Club de Casablanca\nEl Racing Athlétic Club de Casablanca - en àrab النهضة الرياضية البيضاوية, an-Nahḍa ar-Riyāḍiyya al-Bayḍāwiyya - és un club de futbol marroquí de la ciutat de Casablanca.\nEl Renaissance Sportive de Berkane - en àrab النهضة الرياضية البركانية, an-Nahḍa ar-Riyāḍiyya al-Barkaniyya, ‘la Reinaixença Esportiva de Berkane’ -, també conegut com a Nahdat Berkane - en francès: Renaissance de Berkane - o RS Berkane, és un cl ...\nEl Football Club Nouadhibou - en àrab نادي نواذيبو لكرة القدم, Nādī Nuwāḏībū li-Kurat al-Qadam, ‘Club de Futbol de Nouadhibou’ -, conegut també com a FC Nouadhibou - en àrab أف سي نواذيبو, Af Sī Nuwāḏībū, ‘FC Nouadhibou’ -, és un club de futbol m ...\nASC Société Nationale Industrielle et Minière\nL ASC Société Nationale Industrielle et Minière o Association Sportive et Culturelle de la SNIM és un club de futbol maurità de la ciutat de Nouadhibou.\nEl Football Club Tevragh-Zeïna - en àrab نادي تفرغ زينة لكرة القدم, Nādī Tafraḡ Zayna li-Kurat al-Qadam, ‘Club de Futbol Tafragh-Zayna’ - és un club de futbol maurità de la ciutat de Tevragh-Zeina, al districte de Nouakchott. Va ser fundat el 200 ...\nEl Bendel Insurance FC, també conegut com a Insurance of Benin FC, és un club de futbol de la ciutat de Benin City, Nigèria. Originàriament fou conegut com a Vipers of Benin. Disputa els seus partits a lestadi Samuel Ogbemudia, que té una capacit ...\nL Enyimba International FC és un club de futbol nigerià de la ciutat dAba. Enyimba significa elefant en Igbo i és làlies de la ciutat dAba. Per aquest motiu el sobrenom associat al club és "lelefant del poble". El club va ser fundat el novembre d ...\nEvolució del nom: 2006: Heartland FC el govern de lestat dImo obté el control del club 1985: Iwuanyanwu Nationale FC en agafar el control del club Emmanuel Iwuanyanwu 1976: Spartans FC\nEl Kano Pillars FC és un club de futbol nigerià de la ciutat de Kano. El club va ser fundat lany 1990, lany en què començà la lliga professional a Nigèria. Fou el resultat de la fusió de tres clubs amateurs de lestat, WRECA FC, Kano Golden Stars ...\nL’ Enugu Rangers International FC és un club de futbol nigerià de la ciutat dEnugu. És un dels dos clubs nigerians que mai han baixat la segona divisió nigeriana de futbol juntament amb el Heartland FC. Va ser fundat el 1970 i fundador de la llig ...\nEl Shooting Stars Sports Club és un club nigerià de futbol de la ciutat dIbadan. Fou un dels fundadors de la lliga nigeriana de futbol el 1972, quan sanomenava WNDC Ibadan Western Nigeria Development Company. Posteriorment adoptà el nom de IICC S ...\nCSMD Diables Noirs\nEl CSMD Diables Noirs és un club congolès de futbol de la ciutat de Brazzaville. Va ser fundat lany 1950 amb el nom d Association Sportive de la Mission. Els seus colors són el groc i el negre.\nL Étoile du Congo és un club congolès de futbol de la ciutat de Brazzaville. El club va ser fundat lany 1926 com a Club Scolaire Brazzavillois, més tard anomenat Etoile Poto-Poto fou campió el 1931 i més tard Etoile du Congo. Els seus colors són ...\nEl club va ser fundat el 1939 per monjos benedictins de lInstitut de Sant Bonifaci dÉlisabethville Lubumbashi, amb la intenció de diversificar les activitats dels estudiants. El club sanomenà FC Saint Georges i safilià la Royal Federation of the ...\nAssociation Sportive et Culturelle SU ..\nCampionat regional de futbol de São V ..\nCampionat del Món de Clubs de futbol ..\nCopa de la República Democràtica del ..\nLliga de la República Democràtica del ..\nNational Professional Soccer League ( ..


Miserables consells a Candela Peña (Àlex Gutiérrez)\nMiserables consells a Candela Peña\nÀLEX GUTIÉRREZ 19/02/2013 00:00\n260x366 Miserables consells a Candela Peña Miserables consells a Candela Peña\nEls diaris de la dreta espanyola tenen el col·lectiu del cinema entravessat des del "No a la guerra" i allò de la cella. No importa que l'última gala fos descafeïnada i que els dards que es van llançar tinguessin -Candela Peña i José Corbacho a banda- punta tova de goma. La Razón recomanava a Peña que anés al jutjat si era cert que, com va dir, el seu pare va morir en un hospital públic sense aigua ni mantes. Idèntic i miserable suggeriment li feia l' Abc . El més bel·ligerant era Libertad Digital , amb un pòquer de titulars: "Molta política i poc talent en una altra gala avorrida", "El xovinisme curt de gambals del cinema espanyol", " Blancanieves arrasa entre rutina i enganxines" i "Gran ridícul per una confusió amb els sobres". I això que les nominades anaven de tsunamis, artistes, models, policies fanfarrons i contes de fades. El dia que els cineastes afrontin de debò -a les pel·lícules, no als discursos- la crisi econòmica i moral que assola Espanya, aquell dia en parlem.\nL'espionatge enfronta ja els mitjans\nEl dossiergate no escampa només zitzània entre els partits: també els mitjans comencen a donar/rebre cops de colze. Ahir el director de Nació Digital , Salvador Cot, es defensava d'una informació apareguda diumenge a El Periódico en què es suggeria que havien rebut una filtració dels espies (la que revelava que Joana Ortega havia falsejat el currículum). "És una falsedat com una casa de pagès -explicava Cot-. El Periódico va tan despistat que només les ganes de trobar conspiracions intraconvergents els han pogut moure a escriure aquesta estupidesa". Jo no sé si el CNI està al darrere o no d'aquest afer. Però m'hi jugaria un centre de flors que, a hores d'ara, deuen estar cargolats de riure.


Com reduir la grassa de la xocolata amb electricitat – Guia de Roses\nHome MAGAZINE SALUT Com reduir la grassa de la xocolata amb electricitat\nL’aplicació d’un camp elèctric al flux de xocolata a les fàbriques permet reduir el seu contingut en greix. L’avanç ho han aconseguit investigadors de la Universitat de Tremp, a EUA, mitjançant una tècnica que redueix la viscositat del producte. El resultat és una xocolata més saludable.\nA molts consumidors de xocolata els agradaria que no tingués tant greix. / Anjuli Ajer\nFins ara els fabricants de xocolata no han tingut molt èxit a l’hora de reduir la seva quantitat de greix, com desitjarien molts consumidors. Aquest aliment conté fins a un 40% de greix, ja que els seus components –cacau, sucre i sòlids làctics, entre uns altres– van barrejats amb llards vegetals, com la del mateix cacau.\nQuan s’intenta reduir el seu contingut gras, augmenta la viscositat del líquid i s’obstrueixen els conductes per on flueix aquest producte en les indústries. A més, una altra de les alternatives, usar greixos baixos en calories no està permès en molts països.\nPerò l’investigador Rongjia Tao i altres col·legues de la Universitat del Tremp (Filadèlfia, EUA) han donat amb una solució. El seu mètode consisteix a aplicar un camp elèctric en l’adreça en la qual flueix la xocolata líquida, la qual cosa fa que les partícules sòlides de cacau s’agrupin en cadenes curtes i esferoides allargats que es mouen de forma més aerodinàmica.\n“Aquest canvi de microestructura trenca la simetria rotacional de les partícules, redueix la viscositat de la xocolata i augmenta un paràmetre de densitat (denominat MRJ), la qual cosa permet reduir el nivell de greix de forma eficaç”, destaquen els autors, que publiquen el seu treball en la revista PNAS.\nL’estudi confirma que es pot disminuir la quantitat mínima de greix fos necessari per mantenir la textura i flux de la xocolata líquida.\nL’article ho han titulat amb un descriptiu nom: “L´electroreología condueix a una xocolata més saludable i saborós”. Dins de la Física, la reologia es dedica a l’estudi i control del flux de la matèria. Quan para això s’empra l’electricitat, sorgeix la electroreología.\nQuan el flux de xocolata líquida pansa per un camp elèctric, les seves partícules sòlides s’alineen en petites cadenes, amb esferoides més allargats, i es redueix la viscositat. / Rongjia Tao et al.\nEls resultats de la recerca confirmen que es pot disminuir la quantitat mínima de greix fos necessari per mantenir una textura adequada de la xocolata i el seu flux correcte dins dels conductes.\nXocolata Mars amb 10 % menys de greix\nEn concret, l’aplicació d’un camp elèctric d’1.600 volts/cm va reduir un 43,5% la viscositat d’una mostra de xocolata Mars, la qual cosa suposa un descens potencial superior al 10% en el seu contingut de greix. “Amb les mostres d’altres fabricants es van obtenir resultats semblants, la qual cosa apunta l’àmplia aplicabilitat del mètode”, destaquen els científics.\nLes noves millores que es poden introduir en la tècnica, com l’optimització de la força i durada dels camps elèctrics, poden millorar encara més la producció de xocolata baixa en greix, segons els autors, que conclouen: “Esperem que aviat arribi aquesta xocolata sana i saborós”.\ntags: calories electricitat EUA fabricants Filadèlfia greix magazine SALUT universitat Universitat del Tremp xocolata xocolata líquida\nprevious Les teràpies alternatives poden retardar l'inici de la quimioteràpia\nnext Neix un bebè amb la tècnica de tres pares genètics sense destruir embrions


Dr. Joan Baptista Garau Vadell - Contacta amb el personal de la UIB - Universitat de les Illes Balears\n971 173388971173388 (3388)\nDespatx DB110Primer pisGaspar Melchor de Jovellanos\nNascut a LLucmajor (1968). Professor Titular d'Universitat de Comercialització i Investigació de Mercats del Departament d'Economia de l'Empresa de la Universitat de les Illes Balears. Llicenciat en Ciències Econòmiques i Empresarials per la Universitat de Barcelona, cursos d'Especialització a la Université Catholique de Louvain (Bèlgica), Reading University (UK) i Johns Hopkins University (USA). És doctor en Ciències Econòmiques i Empresarials per la Universitat de les Illes Balears (2000).\nAnteriorment, director de l'Escola de Turisme del Consell Insular d'Eivissa (2008-2011). Té Experiència docent en estudis de llicenciatura, grau i postgrau a la Universtitat de les Illes Balears i com a professor convidat a les Universitats d'Angers (França), Wisconsin (USA), Dublin Institute of Technology (Irlanda), UNesur (Argentina), ESAN (Peru), Universidad de Cantabria, Universidad de Vigo, Universidad Autónoma de Madrid.\nLa seva investigació s'ha centrat en el camp del Marketing Turístic i ha publicat articles a revistes Internacionals com Tourism Management, Tourism Economics, International Journal of Business and Industrial Marketing, International Journal of Travel Research, Tourism Review, Anatolia, Tourism-Tourzam, i espanyoles com Investigación y Consumo, Economía Industrial, Investigación y Marketing . Aiximateix, ha publicat capítols de llibres a Editorials internacionals com Routledge, Cognizant, Dykinson Dublin Institute of Technology\n21216 - Direcció Comercial I. Doble titulació: grau d'Administració d'Empreses i grau de Dret a Mallorca.\n21216 - Direcció Comercial I. Grau d'Administració d'Empreses a Eivissa.\n21216 - Direcció Comercial I. Grau d'Administració d'Empreses a Menorca.\n21216 - Direcció Comercial I. Grau d'Administració d'Empreses a Mallorca.\n21216 - Direcció Comercial I. Doble titulació: grau d'Administració d'Empreses i grau de Dret (Pla 2013) a Mallorca.\nDirecció i gestió d'empreses i destins turístics Investigador principal


Fa tres anys al Parlament de Catalunya van ressonar aquestes solemnes paraules: «nosaltres, representants democràtics del poble de Catalunya, en el lliure exercici del dret d’autodeterminació, i d’acord amb el mandat rebut de la ciutadania de Catalunya, CONSTITUÏM la República catalana, com a Estat independent i sobirà, de dret, democràtic i social».\nTres hores més tard el Senat espanyol aprovava l’article 155 a Catalunya i el President Mariano Rajoy suspenia l’autonomia i dissolia el nostre Parlament. A continuació el vicepresident de la Generalitat i la meitat del govern eren empresonats. El President de la Generalitat i l’altra meitat del govern eren a l’exili.\nDes d’aquella contundent reacció espanyola ens han insistit que l’Estat espanyol era un mur infranquejable contra el qual sempre ens estavellarem per molts cops de cap que hi donem!\nDes d’aquella jornada els mitjans de comunicació espanyols i els seus seguidors aquí ens han escarnit recordant-nos que la República només havia durat tres hores!.\nTanmateix tres hores de República Catalana poden canviar la història!!!\nVàrem canviar la història, perquè els nostres representants van sacrificar la seva llibertat per complir el mandat democràtic que havia guanyat les eleccions i el referèndum.\nVam canviar la història perquè el mateix dia 2 de novembre una multitud de persones estàvem aquí per protestar. I com nosaltres a centenars de ciutats i pobles de tota Catalunya. Deu dies després centenars de milers de persones vàrem omplir el carrer Marina, des de més amunt de la Sagrada Família fins al mar, exigint la llibertat dels presos polítics.\nVam canviar la història perquè durant aquests anys s’han succeït arreu del país, les caminades, les manifestacions, els actes de protesta, les visites a les presons, les cartes als presos, la desobediència civil més massiva de la Unió Europea.\nVam canviar la història un any enrere amb les protestes contra la sentència de 100 anys de presó als nostres representants.\nEl mateix dia el Tsunami Democràtic va ocupar l’aeroport de Barcelona.\nAquella mateixa setmana quatre columnes amb més de mig milió de persones des d’arreu de Catalunya van caminar fins a Barcelona per paralitzar el país.\nLa mateixa setmana una nova generació de joves es va incorporar a la lluita per la independència i contra la injustícia. A les nits Barcelona cremava, les televisions ho retransmetien en directe i tornàvem a ocupar les portades dels mitjans de comunicació de tot el món.\nSobretot les tres hores de República Catalana i els tres anys de resistència ens han canviat a tots nosaltres. Els catalans ja no som els pactistes que sempre claudicàvem a canvi d’unes engrunes!\nLes tres hores i els tres anys ens han canviat encara que la pandèmia ens hagi impedit sortir al carrer des del mes de març.\nEns han canviat encara que les desavinences polítiques ens hagin paralitzat momentàniament com ja va passar durant dos anys entre 2010 i 2012, entre la manifestació contra la sentència de l’Estatut de 2010 i la manifestació de l’Onze de Setembre de 2012.\nLes tres hores de República i els tres anys de resistència ens han convertit en un poble heroic que no pararà fins a tornar a fer història!!\nNo pararem perquè el dolor i el sacrifici d’aquests tres anys ens han marcat el camí de la victòria.\nNo pararem fins a repetir un cicle de mobilitzacions i estratègia política com el que va arrancar amb el milió de manifestants de l’Onze de Setembre de 2012 i va culminar amb l’octubre de 2017.\nNosaltres, la gent corrent, des del 2012 hem encarnat la indignació i l’entusiasme i vàrem a arrossegar a forces polítiques que aleshores pactaven amb el Partit Popular o que poc abans havien format govern a la Generalitat amb el PSOE.\nNosaltres no pararem fins a assolir una llei d’amnistia per a tots els presos polítics, els exiliats, els encausats i els represaliats per la justícia borbònica.\nNo pararem de reclamar els 5.000 milions de dèficit de finançament de la sanitat catalana; la causa de les retallades de personal i mitjans que són imprescindibles per combatre el COVID-19\nNo pararem fins que tots els impostos que es paguen els catalans es quedin a casa nostra perquè és l’única manera de combatre la brutal crisi econòmica de la pandèmia, amb l’atur disparat i la multiplicació dels desnonaments.\nTornarem a oferir la mà estesa al Regne d’Espanya, sobretot pensant en els nostres conciutadans que encara s’hi senten identificats, per resoldre el conflicte de manera democràtica. Tornarem, si cal, a enviar els nostres representants al Congrés de Diputats com el 2014 hi vàrem enviar Jordi Turull, Marta Rovira i Joan Herrera. Ara el primer és a la presó i la segona a l’exili.\nHi tornaríem a anar a exigir una Reforma Constitucional per assolir la independència si la majoria de votants ho vol així.\nNo volem imposar la nostra voluntat de República als nostres conciutadans de manera antidemocràtica.\nTampoc volem que el Regne d’Espanya ens imposi la seva voluntat per la força. Què és el que han fet el Tribunal Constitucional, el Congrés de Diputats, el Govern espanyol, el Tribunal Suprem, els altres Tribunals espanyols.\nNo pararem i tornarem a fer història com fa tres anys.\nPerquè hem après que cal preparar el nou embat per la República Catalana.\nPerquè el Regne d’Espanya i la Unió Europea no ens prendran seriosament si no veuen el poble català determinat a repetir un embat molt més fort i molt més ben preparat que el de fa tres anys.\nPerquè superarem el 50% dels vots, ja que la República és el millor futur per a tots els ciutadans de Catalunya, pensin com pensin.\nTres hores de República ens han ensenyat que amb la legitimitat moral de més de la meitat dels vots el Parlament de Catalunya haurà de fer efectiva la República ja proclamada.\nPerò en el nou embat el Govern no se n’anirà a casa esperant les citacions de la Justícia espanyola.\nEn el nou embat el Govern s’atrinxerarà al Palau de la Generalitat i els diputats al Parlament. En el nou embat centenars de milers de persones els defensarem dia i nit acampades als voltants.\nEn el nou embat, si el Regne d’Espanya vol detenir els nostres representants, haurà d’usar la força contra tot un poble. Com l’u d’octubre de 2017.\nEn el nou embat tot el món democràtic veurà que el Regne d’Espanya només pot retenir Catalunya amb la brutalitat.\nEn el nou embat pacífic el Tsunami democràtic ara de tornar a paralitzar l’aeroport, les autopistes, les delegacions d’Hisenda, les seus judicials, els quarters de la Guàrdia Civil i la Policia Nacional.\nEn el nou embat haurem de defensar pacíficament les institucions i paralitzar el país fins que intervinguin les potències europees i s’estableixi una mediació internacional. Fins a aconseguir un «Acord de Pau» com el que va posar fi al conflicte d’Irlanda del Nord fa vint anys.\nAvui, en el tercer aniversari de la proclamació de la República Catalana ens conjurem a implementar-la de manera efectiva tot i la pandèmia que representa una amenaça de mort.\nAvui, aquest tercer aniversari ens renova les forces per continuar la lluita.\nAvui ressonen actualitzades les paraules de la cançó de Raimon en plena dictadura franquista:\n«Per unes quantes hores ens vàrem sentir lliures,\ni qui ha sentit la llibertat té més forces per viure.\nUna vella esperança trobava la veu\nen el cos de milers de joves que cantaven i que lluiten.\nNo l’oblidarem mai aquell 27 d’octubre».


Vilajuïga celebra la Setmana de la Mobilitat amb un ampli calendari d'actes - Empordà\nVilajuïga celebra la Setmana de la Mobilitat amb un ampli calendari d'actes\nLa vila tancarà el carrer de l'escola a l'hora de l'entrada i la sortida per fomentar que s'hi accedeixi a peu i vetllat per la segureta\nEMPORDA.INFO 12.09.2019 | 11:51\nCoincidint amb la celebració de la Setmana de la Mobilitat, que fomenta la sostenibilitat i l'ús responsable dels mitjans de transport contaminants, l'Ajuntament de Vilajuïga ha programat diverses activitats per conscienciar la població sobre aquesta qüestió. L'alteració principal es produirà als accessos i sortides de l'escola: el carrer de Sant Sebastià, on hi ha la porta principal, quedarà tallat al trànsit a l'inici i el final de l'horari lectiu (poc abans de les 8.00 i de les 16.00 hores) perquè els pares i alumnes hi arribin a peu. «L'objectiu és que els vilajuïguencs s'acostumin a desplaçar-se a peu fins a l'escola Santiago Ratés, i alhora conscienciar que això és una millora per la mobilitat del poble, la seguretat dels infants i el medi ambient», ha explicat el regidor de Medi Ambient de l'Ajuntament de Vilajuïga, Ricard Llorente.\nHi ha, però, altres activitats previstes al llarg de la setmana. Dimarts 17, es farà l'Hora del Conte a dos quarts de cinc de la tarda a la Biblioteca a càrrec de Pepi Gracia, agent de la Policia Local de Roses, que instruirà els infants sobre mobilitat. El mateix dia, a dos quarts de vuit del vespre, Ramon Cos, president de l'Associació pel Desenvolupament de l'Educació Viària a Catalunya, farà una xerrada sobre educació viària al centre cívic.\nL'endemà, dimecres 18, l'agent Pepi Gracia impartirà un taller teòric de circulació segura als alumnes de Primària de l'escola Santiago Ratés. Dijous 19, es farà, també a l'escola, un taller d'inspecció tècnica de bicicletes, on la mainada podrà dur la seva i se'ls ensenyarà a fer-ne el manteniment. De cara a divendres 20 a les vuit del vespre, Xavier Planes, de la Xarxa per la Sobirania Energètica, impartirà la xerrada 'Vilajuïga cap a la transició energètica'. La cita serà al centre cívic.\nLa Setmana de la Mobilitat culminarà amb un taller pràctic de circulació segura que es farà dissabte 21 de setembre de deu del matí a una del migdia al pati de l'escola, amb la col·laboració de Pepi Gracia, agent de la Policia Local de Roses. El darrer acte serà diumenge 22, amb una excursió de senderisme d'entre 8 i 10 quilòmetres per la ruta dels dolmens de Vilajuïga. La sortida serà a les nou del matí des de l'Ajuntament i les inscripcions es poden fer al telèfon 972 53 00 05 i al mail etorres@vilajuiga.cat.


Francisco Ximénez - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n1722 (55/56 anys)\nSacerdot catòlic, escriptor, dominic, historiador i naturalista\nFra Francisco Ximénez OP (1666, Écija, Espanya - Guatemala, 1722) fou un frare dominic espanyol reconegut per la seva conservació del Popol Vuh. El seu text, conservat en columnes paral·leles en quitxé i en castellà, fou considerat com un llibre sagrat dels maies quan va ser descobert. Tanmateix, algunes investigacions posteriors han demostrat que Ximénez va modificar la traducció d'alguns textos per facilitar la introducció de la doctrina cristiana entre els indígenes de Guatemala.\n2 Escrits i traduccions\nFrancisco Ximénez va arribar a Guatemala l'any 1688 com a acòlit i va començar a aprendre el quitxé. Havent acabat el noviciat, el 1691 va ser enviat a San Juan Sacatepéquez i més tard a San Pedro de las Huertas, barri indígena d'Antigua Guatemala, on va aprendre també el kaqtxikel. El desembre dle 1693, Ximénez fou elevat al càrrec de capellà doctriner i va quedar encarregat de l'ofici durant deu anys. El 1701, tanmateix, fou transferit a Chichicastenango, on es creu que també va aprendre-hi la llengua indígena d'aquella zona. El 1704 va ser nomenat capellà de Rabinal, i el 1705 vicari i predicador general fins al 1714.\nEl 1717 l'ermita de Candelaria, a Antiga Guatemala, va ser destruïda per un terratrèmol, i Ximénez fou el promotor de la reconstrucció del temple, localitzat al barri on també hi havia el convent de Sant Domènec dels dominics.\nEscrits i traduccions[modifica]\nEl Popol Vuh[modifica]\nArticle principal: Popol Vuh\nS'ha teoritzat que la primera versió del Popl Vuh fou una obra escrita l'any 1550 per un indígena que, després d'aprendre a escriure amb caràcters llatins, va capturar i escriure la recitació oral d'un ancià. Però aquest hipotètic autor «no revela mai la font de la seva obra escrita i invita el lector a creure el que vulgui des de la primera pàgina», la qual va utilitzar Ximénez per fer la traducció del llibre al castellà.\nXiménez va transcriure i traduir el text en columnes paral·leles en quitxé i en castellà i més tard va fer una versió en prosa que ocupa els primers quaranta capítols del primer volum de la seva Història de la província de Sant Vicent de Chiapa i Guatemala que va començar a escriure el 1715.[Nota 1] Els treballs de Ximénez es van quedar arxivats al convent de Sant Domènec fins al 1830, quan es van traslladar a l'Escola de Ciències de Guatemala després de l'expulsió dels dominics dels estats de la Federació Centreamericana. El 1854 els va trobar Karl Scherzer, qui el 1857 va publicar el primer tallat de Ximénez a Viena amb el títol Les històries de l'origen dels indis en aquesta província de Guatemala. Per la seva part, l'abat Charles Étienne Brasseur de Bourbourg va emportar-se l'escrit original de la universitat, el portà a Europa i el va traduir al francès. El 1861 va publicar un volum titulat Popol Vuh, le livre sacré et les mythes de l'antiquité américaine. Va ser ell qui va forjar el nom Popol Vuh.\nAl segle XX la traducció de Ximénez va ser revisada per tot d'estudiosos, qui van determinar que Ximénez va introduir moltes inexactituds, a més davant la impossibilitat d'efectuar un examen pormenoritzat de les traduccions que va fer Ximénez del Popol Vuh, van concloure que les traduccions són molt infidels i que el frare va ometre un gran percentatge del text. Les apreciacions es van basar en una anàlisi comparativa que es va realitzar a les primeres 1.180 línies del llibre amb les dues versions en castellà del frare. L'anàlisi va posar de manifest que, amb el poc coneixement de la llengua quitxé que tenia Ximénez, no va poder evitar desfigurar l'obra en copiar-la.  Els experts també assenyalen que el Popol Vuh és un llibre dissenyat i executat amb conceptes occidentals perquè la seva unitat de composició és tal que dóna peu a postular un sol recol·lector de les narracions. Cal tenir en compte que el llibre va ser utilitzat per Ximénez per evangelitzar els indígenes.\n↑ «Razón particular de los templos, casas de comunidades, de edificios públicos…», 16 de maig de 1774». A: Destrucción y traslado de la ciudad de Santiago de Guatemala. Guatemala: Facultad de Humanidades, Universidad de San Carlos de Guatemala, 1968.\n↑ 2,0 2,1 Woodruff, 2011, p. 104.\n↑ Aquesta obra va quedar inèdita durant dos-cents anys fins que es va publicar per primer cop el 1929.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Francisco_Ximénez&oldid=22091667»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 oct 2019 a les 14:55.


27a Caminada Popular de Solsona 2020 – Centre Excursionista del Solsonès\n27a Caminada Popular de Solsona 2020\nPosted on 17 juny, 2020 19 juny, 2020 by Enric Balletbò\nFa 27 anys que el Centre Excursionista del Solsonès organitza la caminada popular de Solsona, milers de persones de totes les edats l’heu compartida amb familiars i amics, aquest any però es va haver d’aplaçar per la COVID-19.\nTot i els esdeveniments adversos, no volem que aquest any us quedeu sense caminada, és per això, que aquest any, la 27a Caminada Popular de Solsona tindrà un format una mica especial, una caminada gratuïta i solidària en què el Centre Excursionista del Solsonès farà una donació al Fons d’Emergència Social del Solsonès.\nInscripcions i funcionament\nNo cal inscriure’s formalment, la caminada tindrà lloc entre els dies 20 i 28 de juny. Durant aquest període per tal de donar constància de la teva participació hauràs de:\nSeguir-nos a instagram! (@cexsolsones)\nPenjar una fotografia feta durant el recorregut, etiquetar a tothom qui t’acompanya i al @cexsolsones\nAfegir el hastag #caminadasolsona2020\nLa participació serà el vostre ajut! A partir del 28 de juny, el Centre Excursionista del Solsonès farà el recompte de tots els participants i farà una donació al Fons d’Emergència Social per cada participant de la caminada.\nCom ja és habitual la caminada constarà de dos itineraris:\nItinerari curt – 9,69 Km\nItinerari llarg – 18,27 Km\nPodeu fer el recorregut que us vingui de gust i quan vulgueu, sempre i quant sigui entre el 20 i el 28 de juny.\nDescarrega el track de l’itinerari llarg.\nDescarregat el track de l’itinerari curt.\nI com no podia ser d’altra manera aquest any també hi ha concurs d’instagram. La fotografia seleccionada guanyarà uns fantàstics bastons de trekking.\nDemanem que els participants siguin molt curosos amb el compliment de la normativa de pràctica d’esport marcada a la fase que estiguem.\nSegueix @cexsolsones als nostres canals de Twitter, Instagram i Telegram, per estar al dia d’aquesta activitat i d’altres que programem durant l’any.\n← Convocatòria Assemblea i eleccions\nXXIII Caminada del Vinyet →


Nimat Allahiyya - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nNimat Al·lahiyya fou un orde sufí iranià fundat al segle xiv. No gaire després del seu establiment va adoptar els principis xiïtes de l'islam. Es va desenvolupar a la Pèrsia sud-oriental i es va estendre cap a l'Índia, fins al temps d'Abbas I el Gran, però després va desaparèixer progressivament durant dos segles i només va subsistir al Dècan, branca que s'havia fundat al segle XV. A l'inici del segle xviii fou reintroduïda a Pèrsia i es va estendre amb força fins a arribar a ser l'orde sufí més important del país, posició que va mantenir fins al final del segle xix quan ja s'havien creat diverses branques.\n↑ Enciclopèdia de l'Islam, VIII, pàgs. 45 a 49.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Nimat_Allahiyya&oldid=18694407»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 jul 2017 a les 23:01.


Nou èxit de la Nit de Cerdanyola Empresarial – Cerdanyola Empresarial\nL’Hotel de la UAB va acollir ahir la vuitena edició de la Nit de Cerdanyola Empresarial, que va aplegar uns 250 empresaris, directius i representants d’entitats patronals, de comerç i restauració tant de la ciutat com de la comarca.\nEn la benvinguda, el president de Cerdanyola Empresarial, Jaume Maranges, va posar l’accent en la necessitat de les empreses d’adaptar-se als canvis digitals i la importància de millorar les organitzacion per fer possible aquesta adaptació. També va defensar que cal treballar tenint presents tant la productivitat com el benestar de les persones.\nEl reconeixement a la Internacionalització va recaure en ERCROS. Van recollir el guardó Àngel Punzano, director de la fàbrica d’Ercros a Cerdanyola, i Francesco Bianchi, Product manager, de la mà d’Albert Parra i Jordi Ballester, Director Comercial i Responsable comercial de empreses, respectivament, de Renault Auser del grup Movento, patrocinador de la Nit.\nEl HUB B30 va obtenir el guardó a la Projecció de la Ciutat, que va recollir la rectora de la UAB, Margarita Arboix. Lliurava el premi l’alcalde de Cerdanyola, Carlos Cordón.\nEl reconeixement en Recerca i Innovació va ser per a Millor Battery. El reconeixement el va recollir el seu fundador, Baltasar López. Lliurava Eva Núñez, directora del centre d’empreses de CaixaBank, patrocinadora de la Nit.\nEl premi per a la Trajectòria empresarial va recaure en el Grup Sabater Nuri. Va recollir el reconeixement Roser Nuri Custó, de la mà del Dr. Joaquim Serrahima, de Catalònia Fundació Creactiva, patrocinadora de la Nit.\nEl reconeixement a la millor Start up va ser per a AbilityPharma. Va recollir el premi Dr. Carles Domènech, co-fundador d’AbilityPharma, President executiu i Director científic. Lliurava Lluís Sisquella, CEO de SisquellaGrup, patrocinadora de l’acte.\nEl premi a la millor Persona Directiva va recaure en Rosa Sugrañes, consellera del Grup Rosa Gres. El reconeixement el va rebre del Conseller de Polítiques Digitals i Administració Pública de la Generalitat de Catalunya, Jordi Puigneró.\nEl reconeixement al Comerç va ser per a la Llibreria L’Aranya. Va recolilir el premi la seva fundadora, Olivia Pascual, de la mà del president de Cerdanyola Comerç i Serveis, Xavier Olivé.\nFinalment, es va lliurar el reconeixement a la Restauració, que va ser per al Restaurant OddVar. Va recollir Lola Ruiz. Va lliurar-lo Antonio Castro, president del Gremi d’Hostaleria.\nTambé es va lliurar la Beca Rotary a l’Emprenedoria Jove, que enguany va recaure en el projecte d’Animal Walfare Education Centre (AWEC). VAn lliurar el premi el president de Rotary, Joan Alfonso, i la past presidenta, Remei Gómez.\nAprofitar les potencialitats\nL’alcalde de Cerdanyola, Carlos Cordón va apostar per “aprofitar totes les potencialitats de la nostra ciutat i reforçar les relacions” entre empresa, administracions, societat i centres tecnològics i docents. També va reclamar potenciar el Parc de l’Alba, millorar l’accessibilitat i “treballar per fer de Cerdanyola una ciutat pionera, viva i sense por al futur”.\nA continuació, els 250 assistents van participar en el sopar a peu dret, durant el qual es va sortejar un patinet elèctric donat per l’empresa Renault Auser.\nEl premiats de la Nit\nERCROS està dedicada a la fabricació de compostos per emmotllar des del any 1945. És a Cerdanyola des de 1963 i fabrica un plàstic termostable que es fa servir per produir material elèctric (interruptors i endolls), material sanitari (tapes i seients sanitaris), parament per a la llar i altres objectes per la indústria de la cosmètica i la perfumeria. Actualment ocupa 100 persones i factura uns 24 milions d’euros anuals.\nDes de Cerdanyola surten cada any unes 25.000 Tones, de les quals el 85% s’exporta a mes de 60 països, de manera que la fàbrica de Cerdanyola és una de les primeres productores mundials d’aquests productes.\nHUB B30 és una xarxa d’innovació oberta creada el 2018 per promoure la col·laboració, el desenvolupament econòmic i la cohesió social del “territori B30”, que agrupa 23 municipis amb una gran rellevància demogràfica, econòmica i social, entre els quals Cerdanyola. Hi tenen cabuda les empreses, els agents de recerca i innovació, les administracions locals i els ciutadans.\nCoordinats des de la UAB, actualment integren hubb30 la mateixa universitat, el seu parc de recerca, l’associació Àmbit B30, Eurecat, la UPC, el Sincrotó Alba, ESADE Creapolis, el Consell Comarcal del Vallès Occidental i Acció.\nOfereix contactes, experts, recursos i serveis a les organitzacions privades i públiques per ajudar-les a detectar i a solucionar reptes de manera eficaç, innovadora i competitiva.\nMillor Battery va ser fundada per l’enginyer industrial i emprenedor cerdanyolenc Baltasar López el 2015 per desenvolupar i fabricar bateries per a vehicles híbrids i elèctrics.\nQuan Millor Battery encara era un projecte naixent, va guanyar precisament la Beca Rotary Cerdayola a l’emprenedoria i des d’aleshores no ha deixat de créixer i d’obtenir premis i fites, fins convertir-se en un referent internacional pel que fa a bateries intel·ligents i d’altes prestacions.\nActualment compta amb un equip de 16 professionals i ha rebut el reconeixement i ajut del Ministeri d’Industria i de la Comissió Europea per donar suport als seus plans d’industrialització i internacionalització des de Cerdanyola del Vallès.\nL’any vinent inaugurarà les noves línies de producció en sèrie de bateries per autobusos elèctrics i motocicletes elèctriques, dos productes basats en la tecnologia que l’empresa ha vingut desenvolupant aquest darrers 5 anys i que ja generen una important expectació als seus respectius mercats.\nEl Grup Sabater Nuri es va fundar a Cerdanyola del Vallés l’any 1939 amb la distribució de carbó, llenya i butà a domicili. A partir dels anys 60 va iniciar la distribució de petroli i més tard, de gasoil, començant per la comarca del Vallés i després per tota la província de Barcelona. Al 2014 obre la seva primera delegació a Osona i més recentment a la província de Girona.\nPer altra banda, al 1996 innaugura la seva primera estació de servei, i comença un creixement què es manté fins al dia d’avui tenint presència, sota la marca Nuroil, ademés de Cerdanyola, a Ripollet, Castellar del Vallés, Sentmenat, La Llagosta i Montornès del Vallès. Ha sapigut combinar i mantenir la seva expansió en un entorn molt competitiu i sense sacrificar la qualitat i el servei què han caracteritzat sempre les seves estacions, on el carburant no sempre és el protagonista; també ho són els seus supermercats, el serveis de restauració, els centres de rentat, i aviat també, els seus punts de recàrrega per donar servei a la creixent demanda de vehicles elèctrics.\nTres generacions i més de 80 anys de contínua adaptació, on el servei al client ha estat sempre la principal raó que ha impulsat el creixement del Grup Sabater Nuri.\nAbility Pharmaceuticals (AbilityPharma) és una companyia biofarmacèutica compromesa en augmentar la supervivència de pacients amb càncer avançat mitjançant el desenvolupament de medicaments altament innovadors que causen l’eliminació de les cèl·lules tumorals a través d’autofàgia (autodigestió).\nL’empresa va ser fundada el 2009 i es va ubicar a l’edifici Eureka del campus de la UAB. El 2016 es va traslladar al Parc Tecnològic del Vallès també a Cerdanyola. Va néixer amb esperit internacional tant a nivell de desenvolupament com a nivell comercial. Al 2014 va començar l’empresa va començar assajos clínics amb ABTL0812 a Catalunya i al 2017 va iniciar un nou assaig en càncer d’endometri i de pulmó en 80 pacients en centres punters en oncologia com el Vall d’Hebron Institut d’Oncologia de Barcelona o l’Institut Gustave Roussy de París, i també té aprovat un assaig clínic en càncer de pàncrees als EUA, essent una de les primeres petites biotec catalanes en aconseguir-ho, cosa que ha validat l’estratègia seguida a Europa.\nL’empresa té signat un acord de llicència amb SciClone Pharmaceuticals per desenvolupar i comercialitzar el producte ABTL0812 a la Xina. Actualment ja tenim resultats molt prometedors en pacients i estem buscant socis internacionals per seguir fent créixer el projecte.\nRosa Sugrañes, Consellera del grup d’empreses Rosa Gres. Va néixer a Cerdanyola, es llicenciada en ciències econòmiques per la UAB i des de l’any 1980 el seu lloc de residència es Miami als EEUU.\nRosa Sugrañes ha estat:\nDurant 10 anys, consellera al Sabadell United Bank, amb seu a Miami (EEUU)\nDurant 10 anys, consellera de Indra Sistemas, amb seu a Madrid (España)\nDurant 6 anys, consellera al Banc de la reserva federal, amb seu a Atlanta (EEUU)\nDurant 33 anys, del 1980 al 2013, Presidenta de Iberia Tiles Corporation, distribuidora de materials ceràmics, amb seu a Miami (EEUU)\nConsellera del IberiaBank, amb seu a Nova Orleans (EEUU)\nConsellera del Sabadell Consumer Finance amb seu a Sabadell\nConsellera al consell internacional del Baptist Hospital amb seu a Miami (EEUU)\nConsellera del grup Rosa Gres\nL’Aranya va obrir les seves portes fa quinze anys com a llibreria general amb un gran espai per a la literatura infantil i juvenil i els àlbums il·lustrats. Amb la vocació d’encomanar el plaer per la lectura a tota la societat, ha teixit complicitats de manera professional, però sobretot, apassionada.\nActualment, ofereix un ampli programa d’activitats per a tots els públics: clubs de lectura, presentacions, tallers, seminaris, contacontes, elaboració de biblioteques personals i escolars, Fins i tot una gran festa anual, que el proper mes de maig celebra la cinquena edició i que convida als millors il·lustradors i il·lustradores del moment.\nLa dinamització de tota aquesta teranyina d’activitats amb els diferents agents socio-culturals, de la ciutat i del pais i la forta presència a les xarxes socials, l’han dut a rebre el reconeixement de “Llibreria de referència de Catalunya”.\nOddVar. Els seus 25 anys de professió avalen Ivan García com a xef capaç de crear plats únics i alts continguts de la creativitat.\nEl que el fa únic i fa que Oddvar sigui un local d’uns 20 anys d’experiència, és el fet que sempre ho fa treballant amb menjar de proximitat i juntament amb un equip jove, que impregna la seva passió per donar sempre un millor servei.\nExcel·lent acollida de la primera conferència del programa Vallès Empresa... Les imatges de la Nit 2019