D’en Wert, 12-O, immersió lingüística … | Fartografia\n← Intel·li … com?\nAdéu a un estiu, de … “granit”? →\nOctubre 14, 2013 · 5:32 pm\nD’en Wert, 12-O, immersió lingüística …\nEn aquests darrers dies encara cuegen notícies sobre l’aprovació de la polèmica llei Wert d’educació (la LOMCE), així com també la manifestació del 12 d’octubre a la Plaça de Catalunya de Barcelona, en contra de l’anomenat procés sobiranista català i a favor, per dir-ho suaument, de l’actual estructura territorial de l’estat espanyol (deixo de banda la manifestació “minimalista” dels simpatitzants d’UNA Espanya GRANDE i LIBRE). De la primera qüestió no es tractarà gaire aquí perquè amb tanta polèmica que ha generat, ja se n’ha parlat a tort i dret (i el que encara en queda) amb la qual cosa el que pugui dir jo no deixaria de ser una simple opinió més amb tanta vàlua (o gens) com la de qualsevol altre tertulià de la televisió o ràdio que n’hagi opinat. De totes formes, és més que una obvietat dir que un país no pot tenir mai un sistema educatiu eficaç quan aquesta darrera és la vuitena llei, en poc més de quatre dècades, que vol regular els ensenyaments obligatoris des que el 1970 va ser aprovada la Llei General d’Educació (LGE). En aquest enllaç podeu veure una breu descripció de les set lleis anteriors. Ara bé, tenint en compte que entrarà en vigor al curs 2014-2015, no sé jo si tindrà gaire recorregut tal com està la situació al país, i en aquest any que resta poden passar encara moltes coses. Tot plegat, us estalvio aquí qualsevol comentari meu sobre si aquesta acabarà sent una bona llei o com passarà un cop més en aquest p*** país, serà derogada així que canviï el partit que controli el Congrés de Diputats de Madrid. I és que, el que de ben segur fem bé, és mantenir les tradicions i la de canviar lleis tan fonamentals per al bon funcionament d’un país cada pocs anys se’ns dóna bastant bé. És el que passa quan els dos partits majoritaris no es posen d’acord en temes que són de prioritat nacional i absoluta i que ultrapassen les típiques diferències partidistes.\nFaig aquesta llarga introducció perquè revisant les edicions digitals dels diaris he trobat aquesta vinyeta a La Razón, que per als qui no el coneguin, a efectes pràctics avui dia vindria a ser el butlletí oficial del Partit Popular, a més de defensor aferrissat de la Casa Reial, per descomptat. D’això ja es pot deduir que des de les seves pàgines combat qualsevol acció sospitosa de combregar amb el nacionalisme català (no es deuen adonar que també n’hi ha un d’espanyol) i de fet, a la portada digital hi ha una secció fixa titulada “El desafío independentista”; derivat d’això, així que pot (o sigui, sempre) desqualifica el model d’immersió lingüística i el culpa del fracàs escolar dels nostres estudiants. Per als periodistes del diari aquest sí que deu ser un fet diferencial català perquè fa la impressió que el fracàs es doni només a Catalunya i per extensió, a la resta de comunitats autònomes amb cooficialitat de llengües. Per tant, deuen pensar que una de les solucions a aplicar seria la de reduir, mitigar, diluir … aquesta immersió i afavorir més, quan no imposar, el castellà. Ja no dic eliminar el català de l’escola perquè em semblaria que al segle XXI això tampoc tindria ni cap ni peus però ja posats … per què no arraconar-lo a la categoria de “llengua folklòrica” i que sigui una matèria d’estudi optatiu? Al cap i a la fi, ja ho va dir el mateix Wert al Congrés en una frase que ha passat a la història, quan va afirmar que el que pretenia la LOMCE és “españolizar a los alumnos catalanes“.\nI és clar, una de les proves de com de malament surten els nens de les pèrfides escoles catalanes és comprovar el baix domini del castellà, i fotre-se’n mitjançant el recurs de la vinyeta com aquesta: fixeu-vos com apareix escrita la paraula “revolució” i com sembla que els catalanoparlants -tossuts com som- ens estimem més escriure malament un idioma si això ha de servir per resistir els intents d’elimir el català, reduït a la categoria de”particularisme ortogràfic”. Com si la resta d’alumnes de l’estat espanyol escrivissin el castellà sense cap màcula. Com he vist en algun comentari per la xarxa -però ara no recordo exactament on- entre el Wert i el trilingïsme d’en Bauzá a les Balears, el govern del Partit Popular deu pretendre que acabem parlant l’anglès a l’estil de l’Anna Botella, el català com l’Aznar (és a dir, en cercles reduïts) i el castellà comme ci comme ça.\nDe la segona qüestió a què feia referència al principi, la manifestació del passat 12-O a la Plaça Catalunya de Barcelona a favor de la unitat nacional i bla, bla, bla … us estalvio també la meva opinió. Vagi per endavant, això sí, que com som un país lliure -malgrat que des de fora s’entossudeixin a creure que no, potser per allò de fer-se les víctimes i màrtirs- sóc partidari que tothom es pugui manifestar i dir la seva, sempre i quan ho faci amb respecte. I si m’apureu, també els grupúscles feixistes que justaven el que voldrien és eliminar qualsevol bri de democràcia. En aquest sentit em fa gràcia veure com un d’aquests partits s’anomena Democracia Nacional atès que de “nacional” tot el que vulgueu però de “demòcrata”, res de res. O és que potser hauríem de dir “naZional”? Tant se val, no estem aquí per discutir aquesta qüestió sinó més aviat per altres que tenen a veure amb la qualitat de l’educació i l’actual sistema d’ensenyament.\nAixí, fixeu-vos en aquesta segona imatge -extreta del diari Vilaweb- en què es veu un manifestant amb un cartell que des del punt de vista ortogràfic sembla, si més no, bastant “curiós”. Veient qui el sosté i també qui el fotografia, ambdues persones d’una certa edat, m’agradaria pensar que com són d’una època en què amb prou feines molts nens van poder anar a l’escola i que van haver de deixar-la per posar-se a treballar ben aviat, no van tenir gaire temps per aprendre més enllà de les regles més bàsiques del llegir, escriure i para de comptar. Per tant no crec que s’hagi de criticar-les per un cartell que inclou dues errades ortogràfiques d’aquelles que clamen el cel; val a dir que deixo de banda el seu missatge que, per descomptat, respon a aquells nostàlgics que van créixer amb el Franquisme i ara es queixen d’un model de democràcia parlamentària del qual, amb tots els defectes que li vulgueu atribuir, ells s’estan beneficiant. És allò que encara se sent a dir que amb Franco es vivia millor. Tot és opinable.\nAra bé, i centrant-nos en la qüestió de criticar models educatius, primer vull deixar clar que jo provinc de l’antiga Educació General Bàsica (EGB) i que del que en vaig aprendre no veig pas que ara m’hagi anat malament; segon, he estat sempre molt crític amb determinades concepcions educatives més recents perquè penso que són un dels factors que han fet que avui dia, l’educació a Espanya estigui com està, de malament i de desprestigiada (òbviament n’hi ha d’altres i crec també que el context general no ajuda gens a una millora substancial). I tercer, i en descàrrec de les crítiques que ha rebut a tort i a dret la LOGSE, llegiu aquesta carta d’un alumne de primer d’ESO i comprovareu que potser la cosa no està pas tan malament com ens han venut. A part de ser bastant llegible, només he trobat una errada (“piraguismo” porta dièresi a la vocal “u”). Si fins i tot, bona part dels estudiants que tinc a la universitat escriuen pitjor!\n2 responses to “D’en Wert, 12-O, immersió lingüística …”\nOctubre 22, 2013 a les 4:02 pm\nEi, que eres tu el paio de la gorra que feia la foto? Provocador! 😉\nOctubre 22, 2013 a les 5:08 pm\nT’equivoques: amb una mascara que em feia més vell del que sóc confesso que era jo qui sostenia el cartell. I a l’altra meva vida tampoc porto ulleres. Veig que la disfressa va funcionar.


Quan Macià Manera va fer de Bon Jesús\nVa ser a una fotografia feta per la revista Radical, tot just després de sortir de la presó\nT.M. | 26 febrer 2017\nÉrem a les darreries de l'any 1992 i la revista cultural Radical anunciava 'la foto de l'any' que incloia en format de poster «amb la fotografia més agosarada de na Belén Tànago».\nA la imatge artística titulada 'El darrer sopar' si podia veure tretze personatges coneguts de la societat mallorquina interpretant l'escena del Sant Sopar. La il·lustració no era fruit de cap muntatge, els personatges reals s'havien fet aquella foto l'horabaixa del 15 de juliol de 1992.\nAllò que cridava més l'atenció de la imatge era que al centre, interpretant la figura del Bon Jesús, un Macià Manera que acabava de sortir de la presó.\nEls altres personatges de la il·lustració eren: l'actor José Vico, La directora del Festival Chopin, Rosa Capllonch, la pintora Lourdes Sampol, el violinista Bernat Cabot, el polític Sebastià Serra, la restauradora Absun, els polític Joan March, Francesc Obrador, l'escriptor Gabriel Janer Manila, l'actor i director teatral Pere Mestre, el musicòleg Pep Toni Rubio i el galerista Joan Guaita.\nEsl responsables del vestuari varen ser Bernat Pujol i Àngel Batista, la direcció artística, Lourdes Sampol i la producció a càrrec de Raphel Pherrer.\n«Jo vos assegur que un de vosaltres m'entregarà» era la cita bíblica que acompanyava la imatge.\nSalvatore, llegir la definició de terrorista.\nTu fast molt a més por que en Macià.\n@Felipe González : La comparación de Matías Manera, terrorista convicto y confeso, con Jesucristo, es un insulto.Hay que respetar los sentimientos de los demás.\nPer Pepa, fa mes de 4 anys\nAquest foto molt possiblement avui en dia els duria a tots a la presó, així com estan les coses!\nQuina pena que, en lloc d'anar endavant, anem endarrera... com els crancs.\nPer Felipe González, fa mes de 4 anys\nBaix del punt de vista estrictament històric i social, i prescindint del sentiment religiòs i de fe,a Jesús també ell mataren perquè el que predicava molestvaa als que governaven.\nI segons es diu, Macià Manera va morir a causa de les seqüeles, pels maltractaments rebuts i la falta d'atenció, durant les detencions i empresonaments que va sofrir.\nEsto recuerda mas a la pelicula Viridiana que a la ultima cena de davinci


Trobada Nexe "Pensar el País Valencià" — "Nació i identitats: pensar el País Valencià" #pensarPV\nEsment a la pàgina de mecenatge del llibre + Regal del llibre “90 anys de la Declaració Valencianista”\nLlibre en paper “Nació i identitats: pensar el País Valencià” + Esment a la pàgina de mecenatge del llibre\nLlibre en paper “Nació i identitats: pensar el País Valencià” + Esment a la pàgina de mecenatge del llibre + Regal del llibre “90 anys de la Declaració Valencianista” + Regal del llibre, a triar, del #demos1, #demos2 o #demos3\nLlibre en paper “Nació i identitats: pensar el País Valencià” + Esment a la pàgina de mecenatge del llibre + Regal d’un altre llibre de l’editorial Afers (veure llista al blog)\nLlibre en paper “Nació i identitats: pensar el País Valencià” + Esment a la pàgina de mecenatge del llibre + Regal del llibre “90 anys de la Declaració Valencianista” + Regal col·lecció de llibres Demos (#demos1, #demos2 i #demos3 en paper) + Revista Nexe 8 "El corredor mediterrani"\nLlibre en paper “Nació i identitats: pensar el País Valencià” + Esment a la pàgina de mecenatge del llibre + Regal d’un altre llibre de l’editorial Afers (veure llista al blog) + Regal del llibre “90 anys de la Declaració Valencianista” + Regal del llibre, a triar, del #demos1, #demos2 o #demos3\nLlibre en paper “Nació i identitats: pensar el País Valencià” + Esment a la pàgina de mecenatge del llibre + Regal d’altres dos llibres de l’editorial Afers (veure llista al blog)\nLlibre en paper “Nació i identitats: pensar el País Valencià” + Esment a la pàgina de mecenatge del llibre + Regal d’altres dos llibres de l’editorial Afers (veure llista al blog) + Regal del llibre “90 anys de la Declaració Valencianista” + Regal col·lecció de llibres Demos (#demos1, #demos2 i #demos3 en paper) + Revista Nexe 8 "El corredor mediterrani"\n(ESPECIAL PER A ENTITATS): 10 llibres en paper Llibre en paper “Nació i identitats: pensar el País Valencià” + Esment a la pàgina de mecenatge del llibre + Regal del llibre “90 anys de la Declaració Valencianista” + Regal col·lecció de llibres Demos (#demos1, #demos2 i #demos3 en paper) + Revista Nexe 8 "El corredor mediterrani"\n(COORGANITZACIÓ D'UN ACTE DE PRESENTACIÓ DEL LLIBRE AMB LA PRESÈNCIA D'UN O DE DIVERSOS AUTORS): 20 llibres en paper Llibre en paper “Nació i identitats: pensar el País Valencià” + Esment a la pàgina de mecenatge del llibre + Regal del llibre “90 anys de la Declaració Valencianista” + Regal col·lecció de llibres Demos (#demos1, #demos2 i #demos3 en paper) + Revista Nexe 8 "El corredor mediterrani"\nLlibre en paper “Nació i identitats: pensar el País Valencià” + Esment a la pàgina de mecenatge del llibre + Regal del llibre “90 anys de la Declaració Valencianista”\nNACIÓ I IDENTITATS: PENSAR EL PAÍS VALENCIÀ és un projecte de llibre col·lectiu sobre la identitat valenciana en valencià que, amb la teua ajuda, es publicarà l’any 2013 per la prestigiosa editorial Afers (en la col·lecció Els llibres del contemporani) i es distribuirà per les llibreries del país i de la resta de territoris del nostre domini lingüístic.\nEl llibre és una iniciativa de la Fundació Nexe i de l’Associació Cívica Valenciana Tirant lo Blanc i consisteix en cinc aportacions diverses i pluridisciplinars escrites per l'historiador Ferran Archilés, el sociòleg Rafael Castelló, el politicòleg Anselm Bodoque, el sociolingüista Brauli Montoya i el sociòleg Vicent Flor sobre aspectes diferents de la conflictiva construcció de les identitats regionals i nacionals al País Valencià.\nEl llibre comptarà amb un pròleg de Joan Francesc Mira.\nQUINS TEMES TRACTARÀ EL LLIBRE?\nA més d'un pròleg i d'una introducció, els capítols seran:\nLa identitat valenciana a l’època contemporània: una perspectiva històrica. Ferran Archilés (Universitat de València)\nLa definició nacional de la realitat al País Valencià. Rafael Castelló (Universitat de València)\nLes elits polítiques i la qüestió valenciana. Anselm Bodoque (politòleg)\nIdentitat valenciana i transmissió del valencià. Brauli Montoya (Universitat d'Alacant)\nTrencar per mantenir l’hegemonia del castellà. Secessionisme lingüístic i identitat valenciana. Vicent Flor (Universitat de València)\nQUÈ FAREM AMB ELS RECURSOS OBTINGUTS?\nPer a poder publicar-ho el pressupost mínim és de 2.500€, necessaris per a una part de les despeses d’edició, de correcció, d’impressió i de distribució del llibre. Totes les persones que hi col·laboren apareixeran (si volen, és clar) en la pàgina de mecenatge del llibre per tal de reconèixer la seua aportació. Aquells que facen una aportació mínima de 15€ podran recollir a València el llibre o se'ls enviarà a un domicili indicat (estat espanyol).\nEl nostre objectiu és tenir-lo editat el mes d'abril\nI UNA VEGADA SUPERADA LA XIFRA MÍNIMA?\nSi superem l'objectiu econòmic mínim per editar el llibre destinarem els recursos a ampliarem el tiratge de l'edició i una millor distribució, millorarem la promoció del llibre, incrementarem el nombre de presentacions al llarg del país i fins i tot ens plantejarem editar un vídeo promocional. Si assolirem els 4.000€ gravarem les sessions de les Trobades Nexe (que es duran a terme a finals de maig o principis de juny) i penjarem els vídeos.\nLa Fundació Nexe té com a missió contribuir a la millora i al progrés de la societat valenciana mitjançant la generació, la difusió i el debat d'idees. Aquest és el segon projecte en Verkami de la Fundació Nexe. El primer fou el #demos3 de Carlos Villodres Valencians i democràcia. Del malestar a la proposta.\nPer tot plegat, sol·licitem la teua col·laboració tant econòmica com de divulgació de la iniciativa. A més, com que som una fundació, et pots desgravar la teua aportació efectiva segons la legislació vigent en la teua declaració de la renda.\nSi vols més informació de la Fundació Nexe. També a twitter i a facebook\nMés informació de l'editorial Afers. També a twitter i a facebook\nPer a qualsevol dubte, aclariment o suggeriment, estem a la teua disposició. Gràcies per tot plegat! Tu també pots ajudar a... pensar el País Valencià.\nPots col·laborar a difondre el Verkami a Twitter amb l'etiqueta #pensarPV\nHola! A on puc trobar el llibre en Castelló? I en Barcelona? Gracies!\nNo, Tomàs, ho sentim. Aquest serà un llibre "clàssic", en paper i distribuït per les llibreries. L'editorial Afers, de moment, no edita llibres electrònics. Tot i això, els llibres Demos sí que s'editen en paper però també en pdf. Gràcies per l'interés. Salutacions\nHola, editareu el llibre en .epub o qualsevol altre format digital? Gràcies!\n#08 / Trobada Nexe "Pensar el País Valencià"\nAmb motiu del llibre Nació i identitats: pensar el País Valencià la Fundació Nexe organitzarà una trobada monogràfica a València els propers dies 30 de maig i 1 de juny (divendres de vesprada i dissabte de matí).\nLa Trobada tindrà el format de quatre taules redones en què participaran els cinc autors i altres persones invitades a discutir els diferents temes que planteja el llibre. Així mateix, tots els mecenes tindreu l'oportunitat de dialogar amb els autors en la Trobada.\nSi abastarem en el verkami els 4.000€ els debats es gravaran i s'emetran en streaming. En quaselvol dels casos el debat també es durà a terme en les xarxes socials. En Twitter amb el hastag #pensarPV.\nNomés tindrem el programa defintiu us ho farem saber. Gràcies!\nAutors i textos de #pensarPV (i 6). Joan Francesc Mira\nL'èxit del mecenatge del llibre #pensarPV ha eixit en premsa\n#10 / 177 mecenes. A totes i a tots, moltes gràcies!\nNació i identitats: pensar el País Valencià ha pogut editar-se, en part, gràcies a l’aportació econòmica de 177 mecenes en la plataforma Verkami. La Fundació Nexe, l'Associació Cívica Valenciana Tirant lo Blanc i els autors els mostrem públicament el nostre agraïment i consideració. Ací trobareu el llistat dels mecenes que han expressat el seu desig d'aparèixer en aquesta pàgina. A totes i a tots, moltes gràcies!\nACL El Tempir d’Elx\nJordi Albert i Fort\nMaria Josep Amigó Laguarda\nRosella Antolí Santolària\nRicard Barberà i Guillem\nJoan Raül Burriel Calvet\nAnna Campos Climent\nDaniel Carbonell Barberà\nSalvador Carrasco Ferrís\nJosep Castells Baró\nRoger Català i Blasco\nJosep Cerdà i Ballester\nCèlia Cerezo Garcia\n#09 / L'èxit del mecenatge del llibre #pensarPV ha eixit en premsa\nDivendres 15 de març el diari Levante-EMV s'ha fet ressó dels, aleshores, 162 mecenes del projecte de llibre Nació i identitats: pensar el País Valencià i dels 3.460€ recaptats.\nVicent Olmos, editor d'Afers, ha declarat que aquest sistema de mecenatge "no pot servir com a norma, però potser una manera de posar en marxa determinats projectes de més envergadura".\nEn aquests moments el verkami ja té 164 mecenes i 3.490€ recaptats. Moltes gràcies a totes i a tots per fer-ho possible! Recordeu que encara queden alguns dies per a poder ser mecenes i que, amb el vostre suport, podrem dur endavant les Trobades Nexe i gravar-les (veure entrada anterior del blog).\n#07 / Autors i textos de #pensarPV (i 6). Joan Francesc Mira\nEl llibre Nació i identitats: pensar el País Valencià comptarà amb un prologuista de luxe, Joan Francesc Mira.\nJoan Francesc Mira (València, 1939) és escriptor, antropòleg, sociòleg i professor universitari. Com a assagista destaquen els treballs que es basen en la situació de la llengua i el poble valencià, com Crítica de la nació pura (1985) premis Joan Fuster i Crítica Serra d'Or d'assaig, que és una aproximació al concepte de nació des de l'òptica de l'antropologia, o Sobre la nació dels valencians (1997), i la síntesi històrica: Els Borja: família i mite (2000).\nÉs autor de novel·les i reculls de contes: Viatge al final del fred (1984), Els treballs perduts (1989), Borja Papa (1996), novel·la que va rebre els premis Joan Crexells, el de la Crítica dels Escriptors Valencians i el premi Nacional de la Crítica de literatura catalana, i Quatre qüestions d'amor… read more\n#06 / Autors i textos de #pensarPV (5). Vicent Flor\nVICENT FLOR MORENO (València, 1971). És llicenciat en ciències polítiques i doctor en sociologia. Exerceix de conservador de museu, professor associat de la Universitat de València, professor tutor de la UNED i director acadèmic de la Fundació Nexe. Les seues línies d’investigació són la sociologia política i la sociologia de la cultura. És autor de Noves glòries a Espanya. Anticatalanisme i identitat valenciana (Afers, Catarroja-Barcelona:2011).\nEl capítol de Flor, que porta per títol TRENCAR PER MANTENIR L’HEGEMONIA DEL CASTELLÀ. SECESSIONISME LINGÜÍSTIC I IDENTITAT VALENCIANA, analitza diverses de les claus de la construcció política de la “llengua valenciana” protagonitzada pel “blaverisme”, un moviment polític de caire populista, conservador, anticatalanista, regionalista i espanyolista que ha sigut un… read more\n#05 / Autors i textos de #pensarPV (4). Brauli Montoya\nFebruary 21, 2013 — 0 comments\nBRAULI MONTOYA ABAT (Novelda, 1956). És doctor en filologia catalana i catedràtic de la Universitat d’Alacant. Les seues línies d’investigació s’inscriuen en els camps de la sociolingüística i la història de la llengua. Dos dels seus llibres recents són: Normalització i estandardització (Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana/Bromera, Alzira: 2006) i La transmissió familiar del valencià (Acadèmia Valenciana de la Llengua, València:2011, en coautoria amb Antoni Mas).\nEl capítol de Montoya, que porta per títol IDENTITAT VALENCIANA I TRANSMISSIÓ DEL VALENCIÀ, presenta la interrupció de la transmissió familiar del valencià ocorreguda durant els segles XIX i XX com una conseqüència de les actituds lingüístiques negatives que s'estenen entre la població a partir de la prohibició del valencià en… read more\n#04 / Autors i textos de #pensarPV (3). Anselm Bodoque\nANSELM BODOQUE (Arcos de la Sierra, Conca, 1959). És politòleg i funcionari de carrera de la Generalitat Valenciana. Ha treballat en els departaments d’Educació, Política Lingüística, Cultura, i Planificació i Estudis de Presidència de la Generalitat. Les seues investigacions i publicacions s’han orientat a las elits polítiques, els partits valencians i les polítiques públiques. Entre les seues publicacions destaquen Partits i conformació d’elits polítiques autonòmiques. El cas valencià (2000), «Unió Valenciana (1982-2008). Una aproximación» (2009) i La política lingüística dels governs valencians (2009).\nLES ELITS POLÍTIQUES I LA QÜESTIÓ VALENCIANA. El propòsit d’aquest capítol és aproximar-nos al coneixement del comportament de les elits polítiques davant la qüestió identitària valenciana en les… read more\n#03 / Autors i textos de #pensarPV (2). Rafa Castelló\nRAFAEL CASTELLÓ COGOLLOS (Carcaixent, 1964). És llicenciat en ciències econòmiques (especialitat d’economia urbana i regional, 1986) i doctor en sociologia (1999) per la Universitat de València (UVEG). Professor del Departament de Sociologia i Antropologia Social des de 1989, és titular d’universitat i director del Servei de Política Lingüística de la UVEG des de 2012. Es va doctorar amb una tesi sobre l’estructura social dels nacionalismes al País Valencià i Catalunya, i ha publicat diversos articles d’investigació sobre la situació social del valencià. Ha treballat específicament qüestions relacionades amb la demografi a i la sociologia política aplicades al País Valencià. Ha desenvolupat investigacions sobre la sostenibilitat i el desenvolupament humà, el voluntariat, el consum cultural a Espanya i les immigracions estrangeres al País Valencià. També ha participat en diverses obres col·lectives dedicades a l’anàlisi de l’estructura social valenciana.\n#02 / Autors i textos de #pensarPV (1): Ferran Archilés\nFERRAN ARCHILÉS CARDONA (Castelló, 1971). És professor ajudant i doctor al Departament d’Història Contemporània de la Universitat de València. L’any 2012 va ser Visiting Researcher a la London School of Economics. Autor de més de cinquanta publicacions acadèmiques, ha participat en diversos congressos a Europa i als EUA. Ha publicat Una singularitat amarga (Afers, Catarroja-Barcelona:2012), un llibre dedicat a l’obra de Joan Fuster.\nEl capítol de Ferran Archilés porta per títol La identitat valenciana a l’època contemporània: una perspectiva històrica i aborda l'estudi de la transformació de la identitat dels valencians al llarg de l'època contemporània. Aquest marc cronològic implica l'anàlisi de l'impacte de la Revolució liberal i la construcció del nou Estat nació espanyol i la… read more\n#01 / Per col·laborar-hi, pots endur-te uns altres llibres de l'Editorial Afers!\nFebruary 06, 2013 — 1 comments\nPer a tots aquells que hi col·lobareu amb 30€ o 50€ tindreu com a obsequi un llibre de l'Editorial Afers d'entre aquest llistat (subjecte a disponibilitat). Els qui col·laboreu amb 60€ o 100 en tindreu dos.\n1) Joan Fuster: Heretgies, revoltes i sermons. Tres assaigs d'història cultural.\n2) Gil-Manuel Hernàndez i Martí: Falles i franquisma a València.\n3) Ernest Lluch: La via valenciana.\n4) Sebastià Garcia Martínez: El País Valencià modern. Societat, política i cultura a l'època dels Àustria.\n5) James Casey: La terra i els homes. El País Valencià a l'època dels Àustria.\n6) Sebastià Garcia Martínez i Vicent L. Salavert Fabian: L'ocupació franquista de la Universitat de València el 1939.\n7) Ricard Camil Torres Fabra: Camp i política. La Falange en una comunitat rural valenciana (la Ribera Baixa).\n8) Jill R. Webster: Per Déu o per diners. Els mendicants i el clergat al País Valencià.\n9) José R. Modesto Alapont: … read more\nNació i identitats:… read more\nAmb motiu del llibre… read more


Formació Archives - Page 3 of 14 - Comunicatur\nInici | Arxius per Categoria "Formació"\nConvoquen 6 beques per a la promoció turística de Catalunya\nUn any més, l’Agència Catalana de Turisme (ACT) vol incorporar nous becaris a les oficines de promoció turística que té fora de Catalunya. En aquesta ocasió per a les situades a Frankfurt, París (dues places), Brussel·les, Nova York i Madrid.\nActiven un nou pla de formació integral per al sector turístic català\nEl Departament d’Empresa i Coneixement de la Generalitat ha posat en marxa cursos adreçats als professionals del turisme per contribuir a l’increment de la competitivitat de les empreses i entitats turístiques.\nEl Forum TurisTIC presentarà solucions per a la transformació digital de les empreses turístiques\nProp de mig centenar d’experts debatran a Barcelona com la tecnologia es pot aplicar en totes les fases d’un viatge en la sisena edició del Forum TurisTIC.\nPrograma Start-DMC Tourism, per empreses turístiques innovadores\nTurisme de la Generalitat ha posat en marxa la quarta edició del programa de formació Start-DMC Tourism que s’adreça a emprenedors que tenen un projecte en l’àmbit del disseny i la comercialització d’experiències turístiques més emocionals.\nFeina en el sector: el turisme és mou en la direcció correcta?\nS’acosten dos moments importants en l’any turístic: per una banda el sector comença a cercar els treballadors per la temporada forta d’estiu que, en molts casos comença amb la Setmana Santa. I per l’altre les grans escoles de turisme estan engegant la part final del curs i, en molts casos, de finalització d’estudis. És el […]\nJornada «Treballa al Turisme» a Tarragona per trobar feina immediata\nLa Federació Empresarial d’Hostaleria i Turisme de Tarragona (FEHT), presenta el dijous, 22 de febrer la seva primera Jornada “Treballa al Turisme”.\nConvoquen 9 beques per incorporar-se a les oficines exteriors de turisme de Catalunya\nL’Agència Catalana de Turisme (ACT) ha obert la convocatòria de beques per formar professionals qualificats en l’àmbit del sector turístic català i proporcionar-los una experiència que els permeti aplicar-la posteriorment en el desenvolupament de la seva carrera professional.\nEls Alimara 2017 reconeixen campanyes de Nova York, Sant Sebastià, Benidorm, l’Empordà, el Priorat, o Barcelona, entre d’altres. Fora de concurs també distingeixen l’organització internacional World Tourism Organization. Comunicatur, una edició més, ha tornat a formar part del Jurat dels premis.


EL NADAL HA ACABAT - Diari de Girona\nmarta aymerich vicerectora de la uoc ?@martaaymerich 10.12.2015 | 00:00\nAquest és el nom (Christmas is over) de la campanya que la Lliga Europea d'Universitats de Recerca (LERU) va llançar fa unes setmanes per demanar a les autoritats europees suport ferm a les polítiques d'accés obert a les publicacions científiques.\nQue què vol dir accés obert? Doncs poder accedir a través d'internet a publicacions acadèmiques de manera immediata i sense restriccions. Com molt bé diu la Viquipèdia, l'accés obert implica que qualsevol usuari amb accés a internet, en qualsevol moment, pot accedir a un article, llegir-lo, baixar-lo, desar-lo, imprimir-lo i emprar-lo.\nAvui dia les universitats europees paguen centenars de milions d'euros a les editorials de les revistes científiques. El cost de subscripció a una revista pot arribar a 40.000 € l'any i una universitat està subscrita a milers de revistes perquè els seus professors puguin llegir-les. Amb tot el moviment d'accés obert, les editorials van trobar la manera de continuar finançant-se: fer pagar a l'investigador per publicar, habitualment uns 2.000 € de mitjana per article, justificant el preu pels costos de processament de l'article.\nÉs així com la Unió Europea preveu l'accés als resultats de la recerca acadèmica?, es pregunta la LERU. "El Nadal ha acabat", diu el seu secretari general.\nEls fons per recerca haurien d'anar destinats a la recerca pròpiament i no a les editorials. L'accés obert a les publicacions és un dels pilars del nou paradigma de recerca i els nous models empresarials han de donar suport a aquesta transició. La LERU vol aconseguir que durant la presidència de la UE del proper semestre, que tocarà a Holanda el gener de 2016, es portin a terme accions contundents per l'accés obert.


El ‘bullying’ Un fenomen de grup ‘Bullying’ Algunes xifres FOTO: GETTY\nUn grup d’adolescents tornen amb autobús de jugar un partit. Però avui és un dia diferent, especial. Han aconseguit guanyar, tot i que hi han faltat dos dels seus companys de classe: el Christian i l’Alberto. Exultants, comenten la jugada però la conversa acaba derivant en una mena de discussió sobre la seva actitud i el seu comportament respecte al que ha passat entre els seus dos companys. Una de les noies, l’Eva, es lamenta de no haver actuat quan el Christian es passava de la ratlla amb l’Alberto. La Jessi, en canvi, no veu gens clar que la resta del grup hagués pogut fer res per evitar-ho. “Almenys no hauríem d’haver estat al costat d’en Christian -continua l’Eva-, perquè bé que rèiem i fèiem broma de les seves anades d’olla”. “Que llesta! -afegeix un altre dels nois-, li hauries d’haver plantat cara tu i ara ni te la reconeixeríem”.\nAquesta no és una situació real però podria ser-ho perfectament. És un fragment d’una obra de teatre, Postdata, escrita pels germans Carlos i Pablo Colau, que convida els joves a reflexionar sobre les seves pròpies idees, vivències i creences sobre les seves relacions amb els companys. És una peça curta que alumnes d’entre 13 i 16 anys poden representar a l’aula i amb la qual poden conèixer de primera mà diferents realitats que es generen al voltant d’un fenomen com l’assetjament escolar: el bullying.\nL’objectiu és ajudar els nois i noies a prendre consciència que, encara que no estiguin directament implicats en una situació d’assetjament escolar com a agressors o com a víctimes, si no fan res per evitar-la, en el fons, amb el seu comportament hi estan donant suport. És a dir, una situació d’abús no es dóna si no hi ha un entorn que la tolera i que, fins i tot, a vegades, la fomenta.\nDe l’aula a l’escenari\nPostdata ha sortit publicada inclosa al llibre Prevención del acoso escolar con educación emocional (ed. Desclée de Brouwer), coordinat per Rafael Bisquerra, catedràtic d’orientació psicopedagògica de la Universitat de Barcelona i director del postgrau d’educació emocional i benestar a la mateixa universitat. L’obra “no és una estratègia per atendre casos de bullying sinó que és una estratègia de prevenció, i com més centres la puguin aplicar, millor”, afegeix Bisquerra.\nI és que el bullying és “present en tots els centres educatius i en tots els països on s’ha estudiat”, assegura el psicòleg i psicopedagog expert en bullying Jordi Collell. No és un fenomen nou i es dóna en tots els contextos socioculturals, tot i que n’hi ha que l’afavoreixen més, “com ara escoles massificades o amb pocs espais supervisats”.\nQuan una escola viu situacions d’aquest tipus es deteriora molt el clima general de convivència i en els casos més greus pot arribar a afectar el desenvolupament psicosocial dels alumnes implicats. I a més d’afectar el benestar de la comunitat educativa, també suposa un estrès per al professorat. Hi ha protocols d’actuació a l’abast de totes les escoles però, segons Collell, “s’hauria d’actuar molt abans amb programes de prevenció que treballin l’educació emocional”. Reclama, fins i tot, un observatori de la violència escolar.\nPrecisament formació i prevenció a través de l’educació emocional és el que fan des de l’associació SEER. “Quan treballes una situació de bullying, t’adones que abans es podrien haver fet tantes coses...”, assegura Oriol Julià, formador de l’entitat. “Moltes vegades no ho volem veure perquè no estem preparats per donar-hi resposta, però el grup ho sap i el professor normalment també. És per això que la nostra feina ha sigut durant molt de temps de sensibilització”. “Les emocions que hi ha al darrere de les víctimes de l’assetjament escolar són, a més de la por, la culpa o la vergonya, i moltes vegades això les fa callar”, explica l’expert Jordi Collell.\nEl paper dels pares és fonamental perquè tan important és que puguem detectar quan el nostre fill està patint algun tipus d’assetjament escolar com que siguem capaços d’adonar-nos si el nostre fill és el causant d’algun tipus de situació com aquesta. En els tallers i les intervencions a l’aula que fa l’associació SEER treballen tres conceptes: la consciència emocional, l’elecció personal i la responsabilitat individual. Abans de parlar de bullying als nanos, els pregunten: “¿Creieu que una persona forta necessita fer mal a algú? ¿Una persona que necessita fer mal per sentir-se bé està bé o se sent bé? “Jo he vist nens a qui els canviava la cara en identificar-se amb aquestes pràctiques”, afegeix Julià.\nPostdata ja s’ha experimentat en un nombre considerable de centres educatius de tot l’Estat “amb resultats molt positius i satisfactoris”, segons Bisquerra. La història acaba amb una carta adreçada a l’Alberto redactada per tot el grup. Li demanen perdó per no haver-li fet costat i haver contribuït a convertir-lo en una víctima sense cap raó. Li expliquen que tenien por i li demanen comprensió per la seva falta d’experiència. Encara són molt joves, expliquen, i no acaben de distingir del tot el bé del mal. “Moltes vegades els nens es pensen que excloure o insultar no és una forma de maltractament i no s’adonen que amb les paraules es pot arribar a fer molt més mal que amb un cop de puny”, diu Collell, que és també coautor del llibre Prevención del acoso escolar con educación emocional. A més, amb les noves tecnologies i les noves formes de comunicació hi ha hagut una evolució de les formes de bullying, “especialment amb el ciberbullying, la qual cosa complica més la gestió del conflicte perquè passa fora del centre educatiu”, explica Collell, que creu que s’hauria d’abordar també amb prevenció.\nEl bullying és una forma específica de maltractament entre escolars, és a dir, es dóna entre iguals, i es caracteritza per quatre elements: no és un esdeveniment puntual sinó que hi ha reiteració, hi ha la intencionalitat d’algú o d’un grup d’anar contra un altre, la víctima està indefensa -faci el que faci no es pot defensar- i, com ja hem avançat, és un fenomen de grup, qüestió en la qual posa molt èmfasi l’obra Postdata.\n“Als ulls de l’agressor, la víctima és aquell que destaca. Pot ser que destaqui perquè és callat, perquè és més petit, perquè té qualitats que l’agressor no té...”, explica Oriol Julià, de l’associació SEER. Hi ha diferències entre gèneres: el bullying masculí és més directe, més físic, i el femení és més relacional, es tendeix a fer mal a través de l’exclusió, de rumors, de parlar malament...\nPel que fa al perfil de persones que agredeixen, Collell parla de dos models: el model frustració-reacció, que correspon a una persona impulsiva que sent que el món va en contra d’ella, possiblement per una socialització deficient, i el model proactiu, algú que ha descobert que mitjançant la violència obté el que vol; en aquest últim cas, solen ser persones molt manipuladores.\nFinalment, Mar Badia, docent dels estudis de psicologia i educació de la UOC, explica que les víctimes “a vegades senten tanta vergonya que no ho comuniquen i assumeixen com a normal aquesta situació”. Badia assenyala algunes conductes que poden alertar els pares que el nen és víctima d’alguna mena de maltractament: no té ganes d’anar a escola, plora sense motiu aparent, té ansietat, angoixa o nerviosisme, té baixa autoestima, no té gaires amics, augmenten els problemes a casa o no vol parlar mai de l’escola.\nBullying. D’on ve?Bullying\nBullying és un terme encunyat per Olweus al 1980 i es defineix com una forma específica de maltractament entre iguals. Si l’assetjament fos entre un mestre i un alumne, no es consideraria bullying. Les conductes de maltractament han existit sempre, també en l’àmbit escolar, ja sigui en forma d’insult, d’exclusió o d’agressió. L’assethament escolar es caracteritza per ser intencionat i reiteratiu, mai fortuït. A l’estat espanyol aquest fenomen es va mediatitzar arran del suïcidi de l’adolescent basc Jokin Cebeiro el 2004. Estava a punt de fer 14 anys.\nAlgunes xifres a Catalunya\nLes últimes xifres de la Generalitat de Catalunya apunten a un lleuger descens dels casos d’assetjament escolar en un període de 10 anys. L’estudi Joventut i seguretat a Catalunya, elaborat el 2000-2001, va concloure que afectava el 13% de la població escolar d’entre 12 i 18 anys, mentre que quan es va repetir el curs 2011-2012 es va obtenir que el patien el 10,4% dels escolars. De totes maneres, Collell avisa que “els estudis són molt complicats perquè moltes vegades es basen en autoinformes i tenen molts biaixos”.\nD’altra banda, un estudi del treball final del màster interuniversitari de criminologia de la UOC del 2014 fet per Ariadna Boldú mostra que “un 20% dels joves catalans han sigut víctimes d’assetjament escolar”. D’aquests, un 25% també han patit ciberassetjament en algun moment.


fic_orientacio:fic_coord:bloc_1:apartat_4 [Formació del professorat]\nApartat 4: Ens situem respecte de l’objectiu de millora\nAquest apartat dóna idees perquè el professorat relacioni les seves experiències, inquietuds, dubtes amb l'objectiu de millora que s'han plantejat. És aquest acostament el que propiciarà la seva implicació.\nCom ajudar que el professorat se situï respecte a l'objectiu de millora?\nActivitat de dinamització\nFormulació de preguntes pròpies\nA partir del títol de l'itinerari, cadascú, de manera individual, formula les preguntes a les quals vol donar resposta durant el procés formatiu. Aquestes es recullen de manera ordenada segons la seva connexió o similitud.\nA quines preguntes voleu donar resposta?\nQuines tenen relació, com les agrupem?\nAquestes preguntes ens acompanyaran durant tot el procés fins al final. Les anirem fent sortir i al final mirarem en quina mesura hi hem donat resposta. (La recollida la guardem a la carpeta de formació.)\nSuposa començar donant veu a les persones participants.\nAjuda que emergeixin les inquietuds particulars i a relacionar el propi bagatge experiencial, la pròpia representació amb el nou coneixement.\nFan que cadascú es plantegi objectius propis que impliquen i promouen la pròpia regulació del procés.\nEl fet de compartir-les amb altres i ordenar-les permet ampliar els propis interessos i anar compartint significats, representacions en el grup.\nÉs un element d’avaluació que permetrà contraposar el punt de partida amb el d’arribada.\nTreball amb el títol i amb la introducció\nSubratlla la paraula o les dues paraules més significatives per a tu i que relaciones amb les preguntes formulades.\nLa persona dinamitzadora demana que els membres comparteixin les seves paraules tot argumentant la seva selecció.\nLa tasca permet fer una lectura on es fa molt explícit el procés de diàleg entre el o la lectora i la veu del text.\nEstableix una continuïtat amb les preguntes anteriors, que ajuda a anar-se introduint en l’àmbit de treball.\nLa recollida de les paraules escollides de manera argumentada contribueix a anar apropant mirades sobre l’objectiu.


Hipoglucèmia diabètica - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nhipoglucèmia, complicacions de la diabetis mellitus i Hipoglicèmia hiperinsulínica\nLa hipoglucèmia diabètica és una hipoglucèmia (nivell de glucosa baix en sang) que es produeix en un pacient diabètic. Aquest és un dels tipus més comuns de la hipoglucèmia observats en un centre d'urgències o un Hospital. En general, es presenta quan el tractament hipoglucèmic (és a dir, per fer baixar el sucre) és excessiu i provoca un descens de sucre en la sang per sota del seu límit més baix.\nEn general, la hipoglucèmia ocorre quan un tractament per baixar el nivell elevat de glucosa en sang en un cas de diabetis, encaixa erròniament amb la necessitat fisiològica del cos, i per tant fa caure la glucosa a un nivell inferior al normal.\nLa hipoglucèmia diabètica li pot ocórrer a qualsevol persona amb diabetis que prengui qualsevol medicament per baixar la glucosa a la sang, però la hipoglucèmia greu es presenta amb major freqüència en persones amb diabetis tipus 1 que han de prendre insulina per sobreviure. En la diabetis tipus 1, la hipoglucèmia iatrogènica és més corrent com a resultat de la interacció d'un excés d'insulina amb la contrarregulació del nivell de glucosa i no com l'excés d'insulina tot sol (absolut o relatiu). La hipoglucèmia també pot ser causada per sulfonilurea en les persones amb diabetis tipus 2 , encara que és molt menys comú perquè la contrarregulació de glucosa en general es manté intacta en les persones amb diabetis tipus 2. La hipoglucèmia severa poques vegades, o mai, es presenta en persones amb una diabetis tractada només amb dieta, exercici, o amb sensibilitzadors de la insulina.\nPer a les persones amb diabetis insulinodependent, la hipoglucèmia és un dels perills recurrents del tractament. Limita l'adequació a un nivell de glucosa normal amb mètodes de tractament ordinaris. La hipoglucèmia és una veritable emergència mèdica que requereix un ràpid reconeixement i tractament per prevenir danys cerebral o a algun altre òrgan.\n↑ Cryer, Philip E. Hypoglycemia: pathophysiology, diagnosis, and treatment. Oxford University Press, 22 May 1997. ISBN 978-0-19-511325-9.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Hipoglucèmia diabètica\nOSHA Rebar Impalement Protection Measures (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hipoglucèmia_diabètica&oldid=25083873»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 set 2020 a les 13:33.


Els actes del 135è aniversari de la Cambra porten el president de Fira Barcelona per ajudar a ‘rellançar’ la Fira de Reus | Tots21 | Notícies de Tarragona, Reus, Tarragonés i Baix Camp\nEls actes del 135è aniversari de la Cambra porten el president de Fira Barcelona per ajudar a ‘rellançar’ la Fira de Reus\nImatge de la roda de premsa d’aquest matí. Foto: Cambra\nLa Cambra de Reus celebra enguany els seus 135 anys d’existència. Del pròposit inicial el 1886, buscar una comercialització potent a l’aiguardent, s’han passat ara a fer front nous reptes com la internacionalització i la preocupació per una economia sostenible amb el medi ambient. La utilitat de l’ens de cara als empresaris i al territori s’ha posat de relleu amb tot un seguit d’actes i activitats que donen impuls al món local, i que ha estat presentat aquest dilluns pel president, Jordi Just, el director general, Josep Baiges, i el coordinador de la comissió d’infraestrutures, Miquel Domingo. De tot el ventall d’iniciatives i dels titulars que se’n deriven, un de rellevant a curt termini. Dins del cicle Vermuts Cambra Reus, creat per afavorir intercanvi d’experiències enmig d’un ambient distès, destaca aquest dimecres vinent dia 10 la presència del President de la Fira de Barcelona, Pau Relat. Entre altres coses perquè ha estat cridat per donar pautes per ‘refundar’ la Fira de Reus. Just ha admès que «ens ocupa i preocupa poder reforçar-la», i de fet ha anunciat que es troba en contacte amb l’Alcaldia de cara a garantir-ne competitivitat. Sense voler donar mes detalls, no ha rebutjat que una de les possibilitats que es posin damunt la taula sigui la de fomentar l’especialització del certamen.\nUn tast del programa d’activitats\nPel que fa a la resta del programa, cal tenir present que es desenvoluparà arreu de les cinc comarques (amb taules rodones amb representació d’entitats empresarials locals i jornades tècniques) per mantenir-se fidel a l’esperit que l’actual Comitè Executiu ha impregnat a la corporació d’ençà la seva presa de possessió, el maig de 2019. Un dels punts de referència és del de visualitzar la voluntat de posar en valor el gran tresor agroalimentari del territori, concretament el que representen les Denominacions d’Origen del vi, de l’oli, de l’avellana de casa nostra. S’han fet i es faran tastos amb tots i cadascun dels consells reguladors amb l’objectiu, també, de valoritzar aquests productes de qualitat. A destacar en aquest sentit que durant l’aniversari s’ha anunciat la data de la propera Reus Viu el Vi, del 4 al 6 de juny de l’any vinent..\nAlhora s’ha incorporat la Ganxet Pintxo a aquesta celebració. Dos anys després de l’última edició i dels ajornaments programats per la pandèmia, la ruta està vivint una edició històrica amb un ampli seguiment que ha superat les expectatives inicials. Els diversos indicadors dels que es disposen per mesurar l’impacte de la ruta aporten, hores d’ara, xifres de participació realment excel·lents.\nL’aniversari també vol servir per fer realitat l’interès de la Cambra de sumar en favor del sector cultural, que ha patit, com ningú els efectes de la crisi. Això explica la presència d’artistes del territori en el cicle ‘Reus viu el vi i la música’ que també seran protagonistes a la gala dels 135 anys. I la programació musical que s’ha previst amb dos concerts a l’església prioral de Sant Pere, la col·laboració amb el Festival Accents i finalment el concert extraordinari de cap d’any amb l’Associació de Concerts de Reus que es realitzarà el 4 de gener.\nPrecisament aquesta col·laboració amb l’Associació de Concerts també subratlla la interacció amb altres entitats. És el cas del Centre de Lectura, la Societat el Círcol, Càritas, Òmnium Cultural o l’AEDT. I també cal fer esment de la solidaritat com a valor d’aquesta celebració, amb iniciatives vinculades a Càritas i a d’altres realitats del tercer sector que treballen en favor de la ciutadania.\nJ.S. / Redacció\n27/12/2021 Inspecció de Treball afirma que Ferrovial va vulnerar el dret a vaga dels treballadors del 112 de Reus per Sant Joan\n09/09/2021 Reus ‘té la seva pròpia agenda’ i salva del descarrilament l’estació intermodal\n27/09/2021 El 2 i 3 d’octubre torna el Reus Ocult amb visites a espais exteriors i rutes per la ciutat


Dos policies, ferits en un accident de circulació en una persecució a Palma\n15 abril 2021 10:04\nSis persones més foren ingressades a causa de dos sinistres a Manacor i a Pollença\nE.L.V. | 24 agost 2005\nEls ferits foren traslladats a Son Dureta després de l'accident, que es produí quan el vehicle anava a gran velocitat.\nDos agents del Cos Nacional de Policia resultaren ferits ahir de matinada en un accident de circulació que tingué lloc durant una persecució al polígon de Son Castelló de Palma.\nSegons informà ahir la Policia, els agents patrullaven pel polígon de Can Valero sobre les 02.00 hores, quan observaren un cotxe del qual sospitaven que podia haver estat sostret. Decidiren donar-li l'alto utilitzant els senyals acústics i lluminosos. El conductor no en féu cas i accelerà. Llavors començà una fugaç persecució per la ronda de Palma. En arribar a la rotonda que es troba a la intersecció de l'avinguda 16 de juliol i el camí dels Reis, el conductor del cotxe patrulla en perdé el control i a uns escassos 50 metres sortí de la via i s'estavellà contra un arbre i un fanal. El cotxe patrulla quedà bolcat i el conductor, atrapat a l'interior, per la qual cosa hagué de ser socorregut pels Bombers de Palma. Dels dos agents, el que s'endugué la pitjor part fou el copilot, que patí una fractura de tíbia i peroné a la cama esquerra i fou intervingut ahir al matí a Son Dureta, per la qual cosa estarà diversos mesos de baixa. Pel seu costat, el conductor patí un esquinç al canell esquerre.\nEs tracta del segon accident d'un cotxe del CNP en els últims dos mesos, després que el 30 de juny un cotxe patrulla s'estavellàs contra un cartell al passeig marítim de Palma.\nA més d'aquest accident, ahir a Mallorca hi hagué sis ferits més en dos sinistres ocorreguts a Pollença i a Manacor. El més greu tingué lloc sobre les 14.00 hores a la carretera a Cala Sant Vicenç. Una parella de joves que circulaven en ciclomotor s'incorporaven d'un camí secundari a la carretera principal quan foren arrossegats per un turisme. La jove patí greus ferides i hagué de ser traslladada en una UVI mòbil del 061 fins a l'UCI de Son Dureta. El conductor, que també quedà ingressat, tenia traumatismes en ambdues cames i al cap.\nFinalment, unes altres quatre persones resultaren ferides, una d'elles greu, en un altre accident que tingué lloc a les 00.50 hores a la carretera Manacor-Porto Cristo, molt a prop d'aquesta darrera localitat. Tots els ferits foren traslladats a l'Hospital de Manacor pel 061.


el bloc de notes d'en toni: El granollerí Pau Sastre presenta DOS FAMILIAS\nEl granollerí Pau Sastre presenta DOS FAMILIAS\nUn tastet de Dos Familias clicant aquí.Entrades a la venda a www.teatredeponent.com i www.granollers.cat/escenagran i a la taquilla del Teatre de Ponent una hora abans de l'inici de l'espectacle.\nDivendres 7 d'octubre a les 21 h.\nDissabte 8 d'octubre a les 21 h.\nTormenta expressa del nostre cos dos extrems, la força i la debilitat; i, de l’ésser humà, l’obstinació, la resistència, la necessitat i l’abraçada. Una mirada pura a la capacitat de transcendir la paraula des del cos.\nUn espectacle delicat, fràgil, brutal.\nTeatre reivindicatiu i compromès\nDissabte 15 d'octubre a les 21 h.\nDiumenge 16 d'octubre a les 19 h.\nMI RELACIÓN CON LA COMIDAEl Buco\nEspectacle de la dramaturga Angélica Liddell, reconeguda internacionalment pel seu teatre compromès. Distinció de classes, economia, política, església, religió, filosofia, poesia i art sustenten el monòleg de la protagonista, interpretada per Esperanza Pedreño.\nPremi del públic al millor espectacle de teatre a la Fira Internacional de Teatre i Dansa d’Osca\nDissabte 22 a les 21 h.\nDiumenge 23 a les 19 h.\nInspirat en obres com Hamlet, La cantant calba o Els miserables, Parias és un espectacle de titelles per a adults on les històries dels protagonistes desperten emocions que ens fan prendre consciència que encara estem vius i tenim criteris morals.\nDesbordant de tendresa i intel·ligència


Ràfting, una opció més\nForces Elèctriques d’Andorra s’ha mostrat favorable a plantejar modificacions a la regulació de l’aigua del Valira per ajudar a fer que es pugui desenvolupar el ràfting al riu. La incidència de FEDA pot ser important, especialment els mesos d’estiu\nActualitzada 08/08/2016 a les 06:54\nEl director de FEDA, Albert Moles, obre la porta a estudiar quins poden ser els canvis en els horaris i calendaris de producció d’electricitat per afavorir que al Valira es pugui practicar ràfting. Forces Elèctriques d’Andorra respon de forma afirmativa a la petició que s’havia fet des de l’empresa Roc Roi, encarregada de realitzar l’estudi de viabilitat per a la creació d’un parc de ràfting a la zona del riu que va des d’Escaldes fins a Sant Julià. Moles es mostra receptiu i encerta, perquè l’obligació de l’empresa parapública és fer el màxim possible perquè Andorra tingui l’oportunitat de posseir un nou atractiu turístic. El ràfting pot semblar una activitat minoritària, però en els últims anys està agafant una gran volada. És un producte turístic que funciona molt bé en els territoris muntanyencs. Un exemple ben proper és el parc del Segre de la Seu d’Urgell, on s’ofereix com a activitat i té força èxit. I cal tenir en compte que a la Seu el tram és relativament petit perquè el circuit on es realitza és el que està destinat a la competició de canoa i caiac. A la Seu van saber veure que implementar l’opció del ràfting els donaria una alternativa més. És evident que les característiques del Valira no poden competir amb les opcions de ràfting que s’ofereix, per exemple, al Pallars. Però sí que és una possibilitat per donar una nova opció als turistes com a activitat complementària. Precisament a la primavera i a l’estiu és quan el ràfting pot significar obrir una mica més el ventall amb un turisme de muntanya i d’activitats que és un públic objectiu ideal. L’oferta cal planificar-la bé i amb la implicació directa tant del Govern com dels tres comuns per on passaria el tram. La col·laboració de FEDA ha de ser important per evitar que els processos de captació d’aigua per produir energia siguin els que finalment fixin que el cabal no és suficient. El circuit de ràfting és un bon projecte per invertir en potencial turístic, entenent que per adequar el trajecte navegable no farà falta una inversió gaire alta. Al setembre s’ha de saber el resultat definitiu sobre la viabilitat del projecte. De moment s’ha fet un pas endavant amb l’aposta decidida de totes les institucions públiques per facilitar dins de les possibilitats que l’activitat sigui factible.


També formaran part de l'organisme Olga Adellach i Clàudia Arias, a més de Maica Torres, que ja va ser nomenada aquest estiu\nM. T. Andorra la Vella 11/09/2017 13:56\n651x366 Enric Casadevall, al centre, amb Enric Anglada i Stéphanie Garcia. / M. T. Enric Casadevall, al centre, amb Enric Anglada i Stéphanie Garcia. / M. T.\nEnric Casadevall repetirà un segon mandat al capdavant del Consell Superior de la Justícia (CSJ). Així ho ha confirmat aquest dilluns el síndic general, Vicenç Mateu, que és l'encarregat de nomenar el president de l'organisme. Mateu ha destacat que durant aquest mandat de sis anys s'ha avançat molt en matèria de justícia, de manera que la voluntat és que hi hagi una certa continuïtat en la composició del nou CSJ, i Casadevall és l'únic membre que la pot assegurar, ja que la resta, o no poden renovar o bé ja han expressat la seva voluntat de no continuar.\nPel que fa a la resta de membres, el Govern ja va nomenar Maica Torres després de la mort del vicepresident de l'organisme, Jaume Sansa. El membre designat pel copríncep episcopal, actualment Jordi Vicent, serà amb tota probabilitat Olga Adellach, mentre que la persona designada pels batlles i magistrats, que fins ara ha estat Josep Maria Cairat, serà Clàudia Arias. Queda pendent saber qui proposarà el copríncep francès en substitució d'Antoni Aleix. Tal com ha ressaltat el mateix Casadevall, l'organisme es renovarà gairebé completament i tindrà, com a mínim, tres dones. Tots els membres del nou CSJ seran nomenats oficialment a principis d'octubre.\nLa renovació de Casadevall s'ha anunciat després del jurament d'Enric Anglada Fors, que passa a ser magistrat a ple temps del Tribunal de Corts, i de la nova batlle Stéphanie Garcia. El president del CSJ ha assegurat que el nou magistrat permetrà agilitzar el volum de treball del Tribunal de Corts, que ha augmentat molt des de la creació de les dues batllies especialitzades i a causa del cas BPA. En aquest sentit, Casadevall ha confirmat que el judici començarà a principis d'any a la sala de la CASS que ha llogat el CSJ fins al juny del 2019. L'objectiu és que aquest espai pugui acollir altres judicis i formacions fins que estigui enllestida la nova seu de la Justícia. El cost del lloguer ascendeix a 30.000 euros, i també es destinaran uns 14.000 euros a condicionar la sala, tenint en compte l'elevat nombre d'inculpats que hi ha en el cas BPA.


ESGLESIA DE MANACOR: AL SERVEI DE L'EVANGELI\nSortiren a predicar la conversió.\nLa diòcesi de Sant Sebastià ha presentat un document titulat Una Iglesia al servicio del Evangelio, que orientarà el seu treball pastoral en els pròxims anys. Temps hi haurà per aprofundir en aquest important escrit on se plasma el perfil de Església que servirà de referència per als plans i programes de la diòcesi. Avui només vull apuntar els sis trets que la defineixen.\nRenovada pel Esperit\nEl punt d'arrencada de tot és la renovació espiritual de la mateixa diòcesi. No basta millorar l'organització o intensificar el treball. El «goig de creure» i «l'audàcia per evangelitzar» sols se revifen des de la força del 'Esperit i l'adhesió a Crist. La diòcesi vol cuidar de forma prioritària el retorn a l'evangeli, la celebració de l'eucaristia dominical i quant ajudi a despertar l'experiència religiosa.\nAl servei del Evangeli.\nÉs l'objectiu primer de la diòcesi: comunicar l'evangeli de Crist a l'home i la dona de avui escoltant els seus interrogants i problemes. Això exigirà cuidar més el testimoni i el compromís cristià en els diferents àmbits de la vida. Aquesta Església vol ser respectuosa amb els que s'han allunyat de ella, però, també propera a tot el qui cerca a Déu sincerament.\nAcollidora i propera.\nLa diòcesi vol ser una Església «acollidora i propera», que escolti i acompanyi els homes i dones de avui implicant-se més en els seus problemes i interrogants. La diòcesi se marca, sobre tot, un doble objectiu: cuidar l'acollida a «els joves» i «promoure el recolzament a la família».\nAl costat dels que sofreixen.\nAquí vol trobar la diòcesi el seu vertader lloc social. Solament des de la solidaritat amb els maltractats per la vida i amb les víctimes de les injustícies podrà ser testimoni de Crist i signe d'esperança. Per altra banda, la diòcesi no vol mirar sols a Europa, ja que se sent interpel·lada pels pobres del Sud.\nTreballar per la pau.\nLa diòcesi «vol ésser ara més que mai una Església que prega, educa i treballa per la reconciliació i la convivència pacífica». Sa contribució a la pau se centrarà en la defensa dels drets humans, el suport a les vies pacífiques per a resoldre els conflictes, i la promoció del respecte, la tolerància i el mutu perdó.\nEn comunió fraterna.\nLa diòcesi vol desenvolupar «formes noves i més fraternes de relació, suport mutu i col·laboració» entre laics, religiosos i preveres. És urgent, per altra banda, cuidar la pastoral vocacional i impulsar la participació dels laics i laiques en tasques de coordinació i direcció.\nNo és una tasca fàcil, però és nostra missió. Després de vint segles de fe cristiana ens sentim enmig d'aquesta societat successors de aquells deixebles que, enviats per Jesús, «sortiren a predicar la conversió» (Marc 6, 13).\nPublicat per Joan a 3:32


Fiesta - Perfumerías Regia S.A.\nHome > Marques>Ramón Monegal>Fiesta\nArtesania pura i barcelonina. Made in Barcelona. L'artesà del perfum.\nEl meu homenatge:\nCom si d'una ambrosia es tractés, amb profund respecte, i imbuït en vivències personals, he interpretat sense mimetitzar, una composició inspirada en valors d'ingredients d'algunes de les obres irreemplaçables que van il·luminar una època daurada del perfum. Metàfores, missatges i imatges olfactives que van revelar una inspiració única i un segell inconfusible que va acabar forjant en la perfumeria el cognom Monegal.\nSomiava jo en el ritu ancestral de l'amor, imaginant un romanç infinit entre la majestuositat del sol i la adobada Pell de Brau, la meva terra.\nEls meus sentiments fluïen, en llenguatge après, entorn a valors ambarins, herència perfumística familiar, i inserits en un ball flamenc de pètals de roses vermelles. Amor bruixot, foc de vainilla encisat en fum balsàmic, passió desfermada, vermell sobre negre.\nVan saltar espurnes, focs d'artifici, brots grocs en incandescència, blancs en pura llum i blaus de plàcid mar.\nÉs la festa, la meva festa, confluència de perfum i art, oferta als que ho van fer possible i als que ho faran memorable. "\nRamon Monegal certifica que FESTA és un perfum en edició numerada i única de 2016 unitats, de composició original, creada lliurement de la meva pròpia mà amb els meus millors ingredients naturals i molècules, per commemorar el primer centenari, en la composició de perfums, de la família MONEGAL.


Camping le Rivage La Pernelle França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nCamping le Rivage75 rue Sainte Marie, La Pernelle, La Pernelle, França, 50630 - Veure al mapaExcel·lent8,9Basada en 100 comentarisCamping le RivageVeure més fotosPiscinaVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotosMolt bona ubicació 8,4Veure el mapaVeure totes les 37 fotos8,4Ubicació\nOpcions d'habitacióVeure les fotosCasa de Camp Superior 2 Habitacions (Two-Bedroom Superior Cottage)...32 m2plat de dutxa2 llits individuals i 1 lli...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosCabanya de Tres Habitacions (Three-Bedroom Cottage)...35 m2balcó/terrassa2 llits individuals i 2 lli...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosCabanya de Dues Habitacions (Two-Bedroom Cottage)...30 m22 llits individuals i 1 lli...Fixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a La Pernelle, no busqui més enllà de Camping le Rivage. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Camping le Rivage, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos instal.lacions de barbacoa, lloguer de bicicletes. L'ambient de Camping le Rivage es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent sauna, piscina coberta, parc infantil, ping pong, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Camping le Rivage és una selecció idònia per a la vostra estada a La Pernelle.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionscalefaccióestris de cuinatelevisió de pantalla planacuina americanaforn microones empolles d'aigua de cortesianevera Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantEn arribar, cal abonar un dipòsit de 250 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Foment i la Generalitat enterren milions d’euros en un conveni abusiu amb ABERTIS ! directe!cat\nEconomia Última actualització Diumenge, 25 de març de 2012 05:00 h\nEl conveni entre Foment i ABERTIS per l’ampliació AP-7 costarà més de 2.000M€ a l’Estat i repercutirà negativament ens les inversions de Foment a Catalunya.\nJoaquim Nadal va signar un conveni semblant per l’ampliació autopista del Maresme amb ABERTIS. El Directe!cat va denunciar ja fa dies l’escàndol que representava el conveni signat entre el Ministeri de Foment i ABERTIS per l’ampliació del tercer carril de l’AP-7. Una inversió inicial de la concessionària de 350 milions d’euros, però garantida per l’Estat en cas de no augmentar el transit, que té com a resultat unes indemnitzacions milionàries que poden superar el 600% del total invertit i arribar als 2.000 milions d’euros. L’exconseller Nadal va avalar la operació i la va replicar-la per a l’ampliació de l’autopista del Maresme.\nABERTIS, AP-7, autopista del Maresme, Joaquim Nadal, vergonyaN2\nEn les darreres setmanes diferents mitjans de comunicació s’han fet ressò d’aquesta informació i del intent de salvar les concessionàries dels peatges de Madrid, a costa d’allargar els peatges de les autopistes dels Països Catalans, l’escàndol va ser denunciat inicialment des d’aquesta pagina, que ha fet esclatat un altre cop “la guerra dels peatges.”\nL’exconseller Nadal vol escapolir-se de la seva responsabilitat\nNadal ahir va signar un article al diari El Punt, “El greuge incessant” en que sota un suposada indignació és vol escapolir del suport que va donar en el seu dia des del Govern a l’acord d’ampliació de l’AP-7, diu: “Vull recordar també que quan la insistència del govern de Catalunya i la plena disposició d'Abertis i Acesa van permetre la signatura del conveni que havia d'assegurar l'ampliació de l'AP7 a tres carrils.” Per a continuació afirmar “l'obra és ja una realitat gairebé acabada, potent, capaç de generar activitat, fluïdesa i seguretat. Però pesa sobre el conjunt de l'AP7 la hipoteca d'una liquidació final quan toqui.” La pregunta és si el Conseller sabia que el conveni era una dolorosa hipoteca i si va passar per alt les alertes dels serveis jurídics de l’Estat que qüestionava el conveni. Ampliar l’AP-7 impossibilitava desdoblar les N-II i 340 per raons econòmiques, i això el conseller ho havia de saber.\nSense el desdoblament de la N-II i 340, ABERTIS pot cobrar més de 2.000M€ però, què cobraria si les obres estiguessin acabades?\nSegons els mateixos serveis jurídics de l’Estat, amb el conveni AP-7 signat, els desdoblaments trenquen l’equilibri de la concessionària, el que obligaria a indemnitzacions encara més milionàries. Aquesta és la veritable causa del retard en els desdoblaments de les N-II i 340. Mentre el conveni no sigui denunciat, tot seran problemes per acabar les obres.\nJoaquin Nadal en el seu article tant sols vol recordar el conveni entre l’Estat i Abertis, però amaga el conveni que ell com a conseller va signar a l’any 2009 per ampliar l’autopista del Maresme, malgrat que en aquell moment ja es començava a saber el resultat negatiu del conveni de l’AP-7, recordem que a l’any 2008 el saldo de compensació de Foment a ABERTIS ja va ser de més de 50M€.\n26 de març de 2012, 13.38 h\nAlguna cosa haurà de canviar en la manera de fer política i de garantir una bona gestió. Com pot ser tant cínic en Nadal.\n26 de març de 2012, 10.57 h\nI ERC qué en va dir?, perque estem parlant de quelcom signat pel tripartit!!\n25 de març de 2012, 20.55 h\nSol·lució: Nacionalització de les autopistes (estan requetepagades i suposen una autèntica font de corrupció i mafia) i apropiació de tots els béns d'aquests lladres encapçalats per aquest botifler arrogant i cretí de l'Alemany.\n25 de març de 2012, 20.43 h\nme parece q la secesión no tiene nada q ver con los chorizos. Son los políticos y las empresas catalanas los culpables de q a día de hoy la ap7 y la del maresme continúen siendo de peaje cuando ya deberían estar liberalizadas.\nConsuelate pensando q los beneficios de abertis gracias a esta barbaridad ayudaran a incrementar lo q llamáis el deficit fiscal\n25 de març de 2012, 19.52 h\n#8 Totalment d'acord amb tu si també son jutjats tots els mals bitxos de cYu, que roben, manipulen, es creuen que enganyen (i hi ha quelcom que se'ls creu....)menteixen i, el pitjor, ens venen a l'enemic al mateix temps que criden independència per tal d'assegurar-se tots els vots, aixo si que es patètic, al mes pur estil de la puta i la ramoneta patentat per cYu.\n25 de març de 2012, 19.43 h\nEls catalans hauriem de fer una ILP per a fer una llei (o lleis) que evitesin tot aquest tipus de males actuacions. Es molt facil jugar amb els diners dels altres.\nTenim els politics que tenim perque aixi ho permetem.\nA altres paisos per robar 50.000 algun politic ha dimitit. En altres per un escandol sexual fora del matrimoni tambe. AQUI NO DIMITEIX NI DEU perque aixi ho permetem.\nLleis mes estrictes per a evitar tenir politics corruptes.\nPer sort els catalans no som com els aspañols. Aqui he... Llegir més\n25 de març de 2012, 13.26 h\nAixò hauria de ser penalment castigat,però de totes formes mentre no tinguem llistes desbloquejades als partits polítics,aquests s´ens menjaran vius.\nS'ha de jutjar als socialistes i als altres membres del tripartit per la seva complicitat. Se'ls ha de demanar responsabilitats com a Islàndia, ja n'hi prou d'inpunitat, han deixat Catalunya a la misèria, d'això se'n diu engany. QUE FÀCIL ÉS MALGASTAR ELS DINERS QUE NO SON TEUS\n!Prou de polítics vividors i deshonests!, cal és una nova llei electoral i de responsabilitats pels governants\n25 de març de 2012, 12.33 h\nEl Sr. Nadal pot marxar ben tranquil d’aquest mont, perquè sempre serà recordat , per la petjada que haurà deixat , i no precisament per el seu voluminós cos, sinó per el voluminós cost de tot el seu ideari i programa de “creixement”i desenvolupament del nostre país ,(Catalunya i les butxaques de un sector determinat ).\n25 de març de 2012, 12.11 h\nTot queda en família:


L'Home dels Nassos visita Reus\nInforma: Marc, IMAC\nDimecres, 30 de desembre de 2009 a les 13:07\nReus (el Baix Camp) - El dijous, 31 de desembre, com ja és tradicional, l'Home dels Nassos apareix a la ciutat de Reus, amb tants nassos com té l'any.\nL'Home dels Nassos comença el seu itinerari pels carrers de Reus a primera hora del matí, dalt d'un camió ben guarnit per a l'ocasió. El seu itinerari erràtic acaba a les 11 del matí a plaça de la Llibertat, on l'esperen centenars de nens, delerosos de veure el personatges més característic del cap d'any català. Allà, el nassut interactua amb els xiquets i xiquetes, repartint-los caramels, deixant que li toquin la prominent nàpia i ballant amb ells.\nL'Home dels Nassos va acompanyat per la Banda del Nas, un conjunt musical format per un sac de gemecs, dues tarotes, un flabiol i tamborí i una caixa. Acabada la seva aparició a la plaça de la Llibertat es fa una cercavila pels carrers del centre, fins arribar a la Plaça del Mercadal, on es posa fi al trajecte.\nAquesta activitat està organitzada pel patronat Foc Nou i la Colla Gegantera de Reus. Enguany fa precisament 10 anys que aquesta activitat està organitzada per la colla gegantera, que va agafar el relleu d'un particular que fins aleshores s'havia ocupat de fer present aquest personatge de l'imaginari.


Trenta pagesos patrullen els camps d'Aspa i el Cogul per prevenir els robatoris\nTrenta pagesos patrullen els camps d'Aspa i el Cogul\nPer prevenir els robatoris a les seues plantacions d’ametllers de matinada || Abarquen un territori de més de 800 hectàrees\n© Agricultors ahir a la nit a punt de sortir a patrullar.\nDes de diumenge passat un grup de 25 agricultors d’Aspa i el Cogul patrullen a les nits pels voltants de les seues finques per vigilar que no hi hagi robatoris, tal com va avançar SEGRE dilluns. Ho fan en dos torns: un de dotze de la nit fins a aproximadament les tres de la matinada i l’altre de tres a sis de la matinada. “Hem de protegir el que és nostre”, va explicar el president de la cooperativa d’Aspa, Josep Ramon Iglesias. I és que durant l’última setmana diversos lladres es van emportar més de 2.400 quilos d’ametlla entre els dos municipis i van deixar gran part dels camps pels quals van passar destrossats.\nLes patrulles inclouen al voltant de 800 hectàrees, unes 600 de situades a Aspa i 200 al Cogul. Segons Iglesias, en aquests últims dos dies no s’ha produït cap robatori “i les coses semblen tranquil·les”. Tanmateix, aquest grup d’agricultors, que s’organitza mitjançant un grup de WhatsApp, pretén mantenir la vigilància almenys fins que acabi l’època de collita dels ametllers que s’allargarà fins a mitjans d’aquest mes. Solen situar-se en alguna zona amb certa altura per veure amb més amplitud els camps que volen controlar. Així mateix, part dels agricultors afectats juntament amb alcaldes dels municipis de la zona com Castelldans, Alfés i Alcanó, a més dels d’Aspa i el Cogul, van mantenir ahir una reunió amb els Mossos d’Esquadra per explicar-los la situació actual i comunicar-los que totes les nits surten a patrullar. “Estem molt contents amb aquesta reunió. La Policia ens ha indicat com actuar en cas de trobar-nos amb algun lladre, i ells ens han mostrat la seua total disposició”.\nEls agricultors vigilen les seues finques des de les 12 de la nit aproximadament fins a les 6 del matí\nA més, els pagesos també van explicar a la policia catalana que, de cara a l’estiu que ve, començarien abans les nits de patrulla, concretament a l’inici de la collita. “Aquest any hem començat tard donades les circumstàncies, però l’any que ve ho farem abans i així ens assegurarem que tota l’època de collita estigui vigilada”, va comentar.


Girolex: de març 2016\nLa picaresca com a mode d’obtenir una sentencia favorable\nSENTÈNCIA DEL TRIBUNAL SUPREM 625/2015\nSentència de la Sala Civil del Tribunal Suprem de 26 de novembre de 2015 sobre reconeixement de sentències estrangeres a l'Estat Espanyol\nEns trobem en una situació en que la Sra. Blanca, casada amb el Sr. Jesús, va formular demanda de divorci amb sol·licitud de guarda i custòdia de la filla menor en comú, Àngels, i aliments en favor de la mateixa.\nLa demanda es va presentar davant el Deganat dels Jutjats de Gernika el dia 29 de maig de 2012. La Sra. Blanca havia nascut a Moldàvia i havia adquirit posteriorment la nacionalitat romanesa. El seu marit tenia la nacionalitat moldava i tots dos tenien el domicili familiar a Gernika.\nDurant el tràmit de contestació a la demanda, l'espòs va aportar una sentència de divorci dictada amb data de 26 d'octubre de 2012 pel Tribunal de Riscani a Moldàvia, en la qual es declarava el divorci del matrimoni i atorgava al pare la guarda i custòdia de la filla menor. En el mateix escrit de contestació es refereix que la demanda de divorci va ser presentada amb data 18 de juliol de 2012, i que es va designar com a domicili de l'esposa per al seu emplaçament el que tenia registrat a la localitat de Chisinau de la República de Moldàvia.\nEnfront aquesta situació tenim dues resolucions contradictòries:\nEl Jutjat de 1a Instància Nº 1 de Gernika-Lumo va dictar sentència amb data 18 de març de 2013, en la qual va estimar la demanda de divorci interposada per l'esposa (Sra. Blanca) i va atribuir a aquesta la guarda i custòdia de la filla en comú. S'argumenta que la sentència del Tribunal Moldau "No té efectes a Espanya perquè no s'ha sol·licitat l'exequàtur".\nL'Audiència Provincial revoca la sentència. Diu el següent: "La jurisdicció espanyola es troba amb la barrera infranquejable de no poder declarar el divorci en el present cas, ja que se li acredita que el matrimoni ja està divorciat mitjançant sentència ferma, per tant, és inútil analitzar si, d'acord amb la legislació processal moldava, els Jutjats d'aquest país ostenten o no competència territorial per resoldre l'assumpte, ja que en cap moment s'ha plantejat una qüestió de competència internacional ni tampoc s'ha sol·licitat la declaració de nul·litat, per qualsevol motiu, de la Sentència dictada per un Jutjat de Chisinau (Moldàvia), el 26 d'Octubre del 2012. També rebutja la invocació de mala fe per part del Sr. Jesús. Aquesta s'ha d'acreditar, el Sr. Jesús tenia dret d'acudir a la jurisdicció del seu país per obtenir el divorci de la Sra. Blanca, "sense que s'hagi demostrat que l'exercici legítim de tal dret hagi ocasionat un perjudici directe a aquesta senyora ".\nArrel d'aquesta situació, la Sra. Blanca ha formulat un doble recurs: extraordinari per infracció processal i de cassació. A tots dos recursos s'hi ha adherit el Ministeri Fiscal. Ambdós tenen en comú com a qüestió principal, l'eficàcia davant d'un tribunal espanyol d'una sentència dictada per un tribunal estranger que no ha estat objecte de reconeixement mitjançant el procediment d'exequàtur.\nEn el primer recurs interposat, extraordinari per infracció processal, es formulen dos motius:\n• És veuen vulnerats els articles 410 i 411 de la Llei d'enjudiciament civil, ja que, desestimar la demanda per considerar que els cònjuges estaven divorciats, és infringir la litispendència fixada en els articles invocats, ja que en el moment en què es va formular la demanda, admesa després a tràmit, no ho estaven. El Sr. Jesús no ha pretès el reconeixement de la sentència dictada per el tribunal moldau per mitjà del procediment establert en la legislació per a això, sinó que, s'ha limitat a sol·licitar el seu reconeixement i consegüent efecte de cosa jutjada material.\n• A més a més, cal sumar-hi que hi ha un altre infracció, referida als articles 218.2, en relació amb els articles 951 i següents de la Llei d'enjudiciament civil, i la jurisprudència que els interpreta, perquè s'ha obviat totalment el tràmit de l'exequàtur perquè una sentència estrangera obtingui la pertinent homologació que permeti la seva eficàcia i reconeixement a Espanya.\nEn el segon recurs interposat, de cassació, es formula un únic motiu:\n• Sorgeix una infracció dels articles 7.1 i 2 del Codi Civil i 11.2 de la Llei orgànica del poder judicial i la jurisprudència que els interpreta, per la mala fe del Sr. Jesús, que coneixia la demanda interposada per la seva dona (Sra. Blanca) així com el seu domicili a Espanya, que va amagar a propòsit per tal d'obtenir una sentència favorable.\nFinalment i per acabar, s'estimen els recursos corresponents i la conclusió a la que arribem després de tot aquest enrevessat procés, com bé diu el Tribunal Suprem de manera clara, precisa i concisa.\nEns trobem que, després d'haver rebut l'emplaçament per contestar la demanda de divorci formulada a Espanya, el Sr. Jesús es va traslladar a Moldàvia on va iniciar un nou procediment de divorci.\nLa Sra. Blanca es citada al municipi de Chisinau, a la República de Moldàvia, tenint tant ella com el seu marit la residència a Gernika en el moment de formular-se la demanda, el que va propiciar que la dona desconegués l'existència del procediment seguit en aquest país i no pogués accedir-hi per exercitar el seu dret de defensa. I el que no resulta acceptable des d'una perspectiva estrictament jurídica és que la sentència de l'Audiència reconegui la competència territorial dels jutjats de Gernika perquè tots dos esposos tenien el seu domicili habitual a Espanya al temps de la demanda, i negui que hi hagi mala fe del demandat, perquè no hi ha prova que hagi actuat d'aquesta manera, i perquè com a ciutadà Moldau tenia dret a acudir a la jurisdicció del seu país, "sense que l'exercici legítim de tal dret hagi ocasionat algun perjudici directe a la Sra. Blanca".\nSens dubte resulta equivocada l'apreciació de la Sala sentenciadora. Mala fe hi ha quan amb clara intenció d'evitar els tribunals espanyols acudeix al seu país a formular una demanda de divorci coneixent que a Espanya s'estava tramitant la demanda de divorci de la seva esposa, i va sotmetre a la Sra. Blanca a un procés en el qual no va poder defensar-se.\nA més a més, ignora quin procediment és el que s'ha seguit en els dos països i oblida que la conducta d'un dels litigants ha impedit una resolució contradictòria sobre el millor interès de la filla menor d'edat del matrimoni en romandre sota la custòdia d'un o altre progenitor.\nLa picaresca com a mode d’obtenir una sentencia fa...


Deu nens assassinats durant un bombardeig aeri dels EUA a l'Afganistan\nL'atac aeri contra posicions talibans va deixar almenys 13 baixes civils\nKabul - Dilluns, 25/03/2019 | Actualitzat a les 14:14 CET\nDeu nens, part d’una mateixa família, han mort durant un atac aeri nord-americà a l’Afganistan. Entre les víctimes hi ha també tres adults, fet que sumen 13 civils assassinats durant l’operació, segons dades de les Nacions Unides (ONU).\nL’atac aeri, que va començar a primera hora de dissabte, va ser part d’una batalla entre els talibans i les forces aliades de l’Afganistan i els Estats Units. Durant aproximadament 30 hores es van succeir els combats a Kunduz, una província del nord del país controlada pels talibans. Els atacs es van intensificar en aquesta zona i a la província del sud, Helmand, les dues fortaleses del grup Talibà.\nEls nens i la seva família havien sigut desplaçats pels combats a altres zones del país, segons va informar la Missió d’Assistència de les Nacions Unides a l’Afganistan (UNAMA) en un comunicat on publiquen les conclusions preliminars sobre l’incident. L’UNAMA està verificant que les 13 víctimes civils es van produir en el moment de l’atac aeri, que a més va deixar diversos civils ferits.\nAugmenta el nombre de baixes infantils\nLa sergent Debra Richardson, portaveu de la Missió de Recolzament Decidit liderada per l’OTAN a l’Afganistan, va confirmar que les forces nord-americanes van dur a terme l’atac aeri. Richardson va afegir que la missió provava de prevenir les víctimes civils, però que “els talibans s’amaguen intencionalment entre els civils, especialment dones i nens”r;.\nNo és la primera vegada que uns civils afganesos són assassinats durant aquestes operacions aèries. La guerra de l’Afganistan va causar l’any 2018 un número rècord de civils morts, 3.804, el registre més alt des que fa una dècada l’ONU va començar a comptabilitzar les víctimes civils. A més, les baixes infantils per atacs aeris han augmentat cada any des de 2014.\nEl 2018 van morir el mateix nombre de civils en bombardejos aeris que els anys 2014, 2015 i 2016 junts. Concretament es van produir 1.015 víctimes civils en atacs aeris (536 morts i 479 ferits), la xifra més alta en una dècada, de les quals 632 (393 morts i 239 ferits) són víctimes dels atacs de les forces internacionals, segons UNAMA.\nConverses de pau\nLes forces progovernamentals afganeses compten amb el recolzament de tropes procedents de 39 països que entrenen, assessoren i assisteixen els militars afganesos. L’incident va ocórrer al barri de Telawla, a prop de la ciutat de Kunduz, on les forces afganeses i els talibans lluiten per causar el major nombre de pèrdues entre si.\nDurant les 30 hores que va durar el combat, els talibans van maniobrar dins i fora de les llars de civils. Després de matar 94 talibans, alguns soldats nord-americans i afganesos van conduir els seus vehicles a un punt de control de seguretat, on van ser disparats pel grup terrorista. Quatre soldats afganesos i dos soldats nord-americans van morir durant l’operació, segons informa Reuters.\nLa lluita s’ha accelerat durant un període de converses de pau. L’última ronda de negociacions va acabar aquest mes amb els funcionaris dels Estats Units i els talibans citant el progrés cap al final de 17 anys de conflicte.\nLes xifres de civils morts a l'Afganistan marquen un nou rècord el 2018\nTemes: Kabul Afganistan


Jennie Pegouskie Wiki, Bio, Edat, Valor Net, Nòvio, Nacionalitat, Alçada - Models\n1 Qui és Jennie Pegouskie Boyfriend?\n2 Quin és el valor net i el salari de Jennie Pegouskie\n3 La mesura del cos de Jennie Pegouskie\nJennie Pegouskie és una ballarina i model professional. La bellíssima Jennie és un talent amb extraordinàries habilitats de ball i creativitat que l’ha mantingut al centre d’atenció. De la mateixa manera, també ha actuat amb les estrelles guanyadores del Grammy Macklemore & Ryan Lewis des de fa més de 4 anys.\nJennie va néixer14 d’agost de 1988,a laEstats Units d'Amèrica. El seu signe de naixement és Leo. La seva mare és originària de Tailàndia. Jennie té una nacionalitat nord-americana i pertany a l'ètnia bosniana. Jennie creix juntament amb el seu germà,Gattie,i la seva germana,Ann Pegouskieque treballa per a Jennie com a ajudant de producció.\nParlant sobre la seva formació educativa, va assistir a la Universitat de Washingtoni va completar el títol de batxiller en comunicació i màrqueting el 2010.\nParlant de la vida personal de Jennie Pegouskie, encara no està casada oficialment. Tot i que Pegouskie va compartir una foto amb un homeCamell doblat al seu compte oficial d’Instagram. Kamel és fotògraf, videògraf i fundador de línies fotogèniques.\nJennie Pegouskie amb els seus nuvisCamell doblat\nEs troben entre ells des de fa temps però encara es casen. Jeanine navega a través del seu Instagram i escriu la seva biografia com Jennie Pegouskie Bentot, que alimenta els rumors. Ella encara ha de confirmar la seva relació i reclamacions matrimonials. Ella no ha donat a conèixer cap informació sobre la seva relació anterior amb els mitjans de comunicació.\nEn què consisteix el valor net i el souJennie Pegouskie\nJennie Pegouskie ha guanyat una bona quantitat de diners al llarg de la seva carrera. Pegouskie té un valor estimat1 milió de dòlars. El sou de Jennie és un misteri, però ha guanyat un bon sou amb la seva carrera de dansa i modelisme.\nEl salari mitjà d'una ballarina als Estats Units és al voltant $ 95,000mentre que els models guanyen $ 42,000 anualment. La principal font d'ingressos és de diversos anuncis per a empreses de renom.\nLa mesura del cos de Jennie Pegouskie\nTé una figura corporal atractiva. Ella es troba a l'altura de5 peus 7 polzades alt i pesa 58 kg. Pegouskie té un parell d’ulls amb un color d’ulls negres i un color de cabell negre. De la mateixa manera, la mesura del seu cos és33-24-34 polzades.\nEl model va treballar per primera vegada com a agent immobiliari a Seattle i va treballar com a ajudant de màrqueting durant set mesos. Es rendeix amb la feina i hi va treballar Avenue Properties com a responsable de màrqueting. Així mateix, es va convertir en directora de màrqueting per a Avenue Properties. Jennie va participar en diverses representacions de teatre durant la seva escola secundària, així com els seus dies de la Universitat.\nLa ballarina, Jennie Pegouskie, va rebre l'atenció de Macklemore, LLC, i es va contractar fins al 2013 com a ballarina professional. Jennie va ser una intèrpret constant i ha participat en diverses gires internacionals amb Macklemore i Ryan Lewis.\nPorta més de tres anys a l'escenari en més de 30 països. Pegouskie es va presentar al videoclip de Macklemore i Ryan titulat Downtown 2015.\nJennie va fer el seu debut a la pantalla quan va entrar al vídeo musicalShape Of You Ed Sheeran 2017. Malgrat l’elevada demanda de Jennie a la indústria musical, no és activa en la seva carrera. Pegouskie va ser contractat com a assistent de producció del vídeo musical “Shape of You”. Més tard, Pegouskie va portar la seva carrera com a professional de la dansa per al repartiment com a model.\nNom complet Jennie Pegouskie\nData de naixement 14 d'agost de 1988\nEdat 31 anys 9 mesos\nPes 558 kg\nProfessió Actriu, Ballarina, Model\nGermans Gattie, i Ann Pegouskie


Paterna instal·la 6 hidrants contra incendis en el Parc Central\nL’Ajuntament de Paterna va instal·lar en els pròxims dies 6 hidrants contra incendis en el Parc Central com a mesura preventiva de protecció contra incendis.\nAixí ho ha anunciat hui la regidora d’Infraestructures, Núria Campos, qui ha assenyalat que “aquestes noves boques -que s’instal·laran sota terra- augmenten la seguretat del parc en cas d’incendi i reforcen la capacitat de treballar i el temps de reacció dels bombers amb la meitat de mitjans” perquè, tal com ha explicat la regidora “abans tenia que estar un camió de bombers fora del recinte carregant i un altre dins”.\nCampos també ha destacat que “amb la col·locació d’aquests hidrants es dóna resposta a una històrica demanda veïnal, ja que amb ells s’incrementa la seguretat tant dels tiradors i tiradores que participen en les Recordàs que se celebren allí durant les festes majors d’agost com d’aquells veïns i veïnes que utilitzen els paellers que hi ha en la part superior del parc”.\nReferent a això, la regidora Campos ha assenyalat que “aquests 6 nous hidrants se sumen als tres que existeixen als voltants del Parc Central, molt propers a les entrades al recinte, i serviran per a prevenir i protegir les 10,7 hectàrees del Parc Central que, encara que no està catalogat com a sòl forestal, alberga una pinada i una zona boscosa”.\nAixí mateix, Núria Campos ha recordat que “aquests equips de subministració d’aigua se sumen a l’hidrant que l’Ajuntament va col·locar en La Vallesa i als 15 hidrants que va instal·lar al polígon industrial Font del Gerro”.


L’atur cau un 6% el 2018 però la creació d’ocupació s’alenteix\nLa Seguretat Social espanyola torna a superar els 19 milions d’afiliats per primer cop des del 2007\n6 min. Barcelona 03/01/2019 00:05\nPAULA SOLANAS / XAVIER GRAU\n651x326 L’atur cau un 6% el 2018 però la creació d’ocupació s’alenteix L’atur cau un 6% el 2018 però la creació d’ocupació s’alenteix\nEl 2018 es va acabar de nou amb més llocs de treball i menys aturats. Però aquests dos indicadors no impliquen que la salut del mercat laboral estigui millorant. Catalunya va tancar l’any amb 392.907 aturats registrats a les oficines del Servei d’Ocupació de Catalunya (SOC), 25.111 menys que el desembre del 2017, i amb un descens interanual del 6%, segons les dades publicades ahir pel ministeri d’Ocupació i Seguretat Social. És la millor xifra des de l’octubre del 2008 i torna a ser el tancament més bo des del 2007.\nTot i així, aquesta millora continua avançant a un ritme inferior al d’anys anteriors. El 2017 Catalunya va aconseguir que l’atur caigués gairebé un 8%, mentre que aquest any ha quedat en el 6%. Aquesta frenada també es reflecteix en la creació d’ocupació. Malgrat que la Seguretat Social va aconseguir tornar a superar els 19 milions d’afiliats per primer cop des del 2007, aquest increment va ser inferior al de l’any passat. En el cas de Catalunya, el nombre d’ocupats encara va quedar per sota dels nivells d’aquesta data i va registrar 3,39 milions d’afiliats. Onze anys enrere, al començament de la crisi financera, en tenia 3,43 milions. Així com els últims tres anys l’increment dels afiliats al tancament de l’any havia quedat per sobre del 3%, el 2018 s’ha situat en el 2,9%, el percentatge més baix des del tancament del 2014.\nEn xifres absolutes, Catalunya va ser la tercera comunitat autònoma amb una caiguda més forta del nombre d’aturats, per darrere d’Andalusia i Madrid, però el 2016 havia sigut la segona on més persones es van esborrar de les llistes de l’atur, només per darrere d’Andalusia.\nPer províncies, Lleida va ser la demarcació catalana amb pitjor comportament de l’atur, amb una caiguda del 3,7% (817 aturats menys), mentre que a Barcelona, Girona i Tarragona es van registrar descensos de més del 6%. Durant el desembre l’evolució de l’atur a Catalunya va ser pràcticament plana, amb una reducció del 0,38% i 1.498 persones menys a les llistes del SOC. De fet, es va situar en la novena posició en el rànquing de comunitats autònomes pel que fa a la reducció de l’atur en l’últim mes.\nEn el conjunt d’Espanya l’atur va caure en 210.484 persones durant el 2018, i la xifra total se situa en 3,2 milions d’aturats, la qual cosa representa un retrocés del 6,2%. Aquest és el descens en nombres absoluts menys pronunciat des del 2013, un altre símptoma de l’alentiment de la reducció de l’atur. D’altra banda, durant l’últim mes de l’any a l’Estat es van registrar 50.570 aturats menys, una caiguda de l’1,55%.\n“El principal fre encara és el tipus de contractació”, apunta l’economista Ernesto Poveda. En la seva opinió, l’evolució del mercat de treball hauria de ser més favorable si es té en compte que l’economia espanyola ha continuat creixent durant aquest últim any tot i les incerteses a nivell global. “Les cotitzacions haurien de ser de qualitat. Tenim 19 milions d’afiliats però hauríem d’estar en 21 milions. No podem ser gaire optimistes amb aquestes xifres”, assegura Poveda.\nPrecisament, durant el 2018 a Espanya es van formalitzar un total de 22,2 milions de contractes, però tan sols el 10,2% van ser indefinits, mentre que la resta van ser temporals. No obstant, els contractes indefinits van registrar la seva millor dada de la sèrie històrica i en l’acumulat de l’any van créixer un 18,4%.\nPer al secretari general de la UGT de Catalunya, Camil Ros, les dades conegudes ahir demostren que “no hi ha creació d’ocupació, sinó reducció de l’atur i, en el millor dels casos, creació de precarietat laboral”. Ros va indicar que hi ha xifres contradictòries, perquè, tot i la recuperació, el 2007 es va tancar amb 265.000 aturats a Catalunya i el 2018 amb 392.000. A més, abans de la crisi hi havia més afiliats a la Seguretat Social -3.398.000 el 2007 respecte als 3.396.000 afiliats que hi ha ara- i, tot i que ara hi ha més aturats, també se signen més contractes.\nAixí doncs, la temporalitat ha passat del 83% el 2007 al 86% ara, mentre que les prestacions han baixat del 86% dels aturats abans de la crisi al 61%. “Per tant, per molta reducció de l’atur que hi hagi s’està cronificant la precarietat i la pobresa”, va afirmar Ros.\n1. Quina ha sigut l’evolució de l’atur el 2018?\nL’any passat la xifra de persones apuntades a les llistes del SOC va caure en 25.111 a Catalunya, un descens del 6%. Cal tenir en compte, però, que l’any passat aquest retrocés va ser del 8% i que l’anterior aquest ritme ja s’havia alentit. Lleida va ser la província catalana on aquest fet va ser més evident, ja que l’atur només es va reduir prop d’un 3%, en comparació amb el 6% de Girona, Barcelona i Tarragona. De fet, a Espanya l’atur va caure en 210.484 persones durant el 2018, una caiguda del 6,2%, similar a la catalana. En números absoluts aquest és el retrocés més petit des del 2013.\n2. Per què és important la dada d’ocupats?\nEls registre d’afiliats a la Seguretat Social és un dels indicadors que reflecteixen de manera més fiable quina és la força laboral que hi ha a any a any. El nombre d’aturats pot disminuir per raons diferents a la creació d’ocupació (per exemple, perquè les persones que hi estan inscrites s’han jubilat, han desistit de buscar feina o han mort). En canvi, la xifra d’ocupats mostra totes aquelles persones que s’han hagut de donar d’alta a la Seguretat Social per cotitzar i, per tant, treballar.\n3. Quanta feina es va crear l’any passat?\nPer primer cop des del 2007, la Seguretat Social espanyola va tornar a registrar més de 19 milions d’afiliats a les seves llistes. Això significa que es van crear més de mig milió de noves feines. Aquesta xifra la deixa molt a prop del rècord de la sèrie, encara que en l’últim any l’increment ha estat menor que l’anterior. Aquest efecte també s’ha repetit a Catalunya, on la millora de la creació d’ocupació ha quedat per sota del 3%.\n4. Quin tipus de contractes es van signar?\nUn dels problemes del mercat de treball a Espanya, segons assenyalen els experts, és que s’hi han enquistat la temporalitat i la precarietat. Durant tot l’any passat es van signar 22,2 milions de contractes a Espanya, però poc més del 10% van ser indefinits, mentre que la resta van ser temporals. El pes dels contractes amb data de caducitat va augmentar, encara que els indefinits van assolir la millor xifra de la sèrie.