LA CRÒNICA – Actuació Mostra de la Cultura Catalana a Figueres – Colla Castellera Esperxats de l'Estany\nEl passat dissabte 29 de març (i tan passat) vam actuar a Figueres en el marc de la mostra de la cultura catalana, on hi vam tenir cabuda diferents associacions o entitats com: Esbarts dansaires, trabucaires, havaneres, gegants, castellers, etc. Pel que fa a les colles castelleres hi vam participar la colla Castellera de Figueres i nosaltres, els Esperxats de l’Estany.\nAquesta actuació no comptava amb el format habitual de les actuacions a les que estem acostumats. Es tractava d’una marxa popular on es posava a prova la resistència física de les persones que realitzen activitats culturals, en desconeixem l’objectiu pràctic d’aquesta metodologia. Després d’un bon escalfament, es va donar el tret de sortida (literalment). Diem això, perquè van ser els trabucaires que després de sacsejar tres vegades els trabucs cap al cel (és que durant la caminada ens vam convertir en experts trabucaires) van disparar donant per iniciada la primera marxa popular de la cultura catalana (sort que repartien taps per a les orelles..). La sortida la vàrem efectuar a les 16:15 hores, minuts després ens vam anar assabentant en què consistia aquella marxa i vam descobrir que no es tractava ven bé d’una marxa sinó que era una cursa d’orientació durant la qual s’havien de realitzar 5 proves en 5 places diferents. D’aquesta manera vam pensar que la indumentària castellera encara ens serviria per alguna cosa.\nLlegir abans de començar: Totes aquelles persones a les que us fa “mandrota” llegir les cròniques senceres us avisem que parlarem de castells a les parades 2, 4 i 5.\nPrimera parada: Quan començàvem a agafar el ritme vam realitzar la primera parada, aquesta va consistir en una cantada d’havaneres on vàrem poder gaudir d’alguns clàssics com “Lola la Tavernera”. A més, les van acompanyar de diferents balls per tal d’amenitzar encara més la cantada.\nSegona parada: Seguidament, just després que els trabucaires fessin saltar a vàries persones desprevingudes uns metres amunt, ens vam parar per segona vegada. Ens van informar que la prova que tocava l’havíem de realitzar nosaltres. Després de parlar entre les dues colles, vam decidir demostrar la nostra originalitat i dur a terme quelcom que no estem acostumats a fer, castells. Va començar la Colla Castellera de Figueres. Van apostar pel 3 de 7, castell que ja havien descarregat dues vegades aquesta temporada. Malgrat això, per ells no era un castell qualsevol ja que hi havia molts de canvis. El castell va pujar prou ferm, però quan l’acotxador estava a l’alçada dels dosos el castell es va començar a treballar de manera important, sobretot a terços i quartes, a més, alguna rengla estava deformada. Després d’haver de treballar-lo molt, el castell es va anar desmuntant correctament. Quan s’havia desmuntat tot el pom de dalt, una quarta va demostrar que havia passat una mala estona allà dalt i volia baixar ràpidament, és per això que sense pensar-s’ho es va tirar enrere cap a la pinya com aquell qui es tira a l’estil “palillo”, quan estava volant darrera els terços va tenir una crisi de mala consciència i va pensar que podia fer mal a la pinya i va decidir agafar-se a l’esquena del terç i baixar com si no hagués passat res. D’aquesta manera, descarregaven el tercer 3 de 7 de la temporada. Els Esperxats vam optar per un 4 de 6, castell que no cal dir-ne massa res ja que portem un parell de cròniques on ha sigut bastant “prota”. El castell es va mostrar un pèl obert, ja des de baixos, però aquest va pujar molt ferm i no es va haver de treballar gens. D’aquesta manera descarregàvem un altra quatre més que acceptable, estem que no parem!\nEn aquest moment havíem superat la primera hora de competició. Després d’aquesta parada, vam reiniciar la marxa ja que encara quedaven forces i tothom estava bastant fresc.\nTercera parada: Una estona després ens vam aturar en una altra plaça on hi vam poder gaudir de molts balls protagonitzats per l’esbart dansaire, a més, hi tenien cabuda totes les edats (més grandets, menys grandets, més petits, molt petits, la nena que feia dos pams, etc.). Els hem de felicitar perquè tenien una resistència envejable, després de dues parades encara els quedaven forces per fer balls de totes les tipologies i a més, tornaven a repetir-los, tot plegat increïble. Després d’aquesta parada, ens acostàvem a les dues hores de jornada i el cansament es feia evident en les cares de la majoria de les participants.\nQuarta parada: Ens trobàvem en aquell punt en el que comences a encarar la recta final, però que cada metre que realitzes és una odissea. En aquesta, es va realitzar un ball de gegants (el pastor i la sirena) i també d’un drac, protagonitzaven una emocionadíssima persecució entre tots plegats. Just després ens tornava a tocar a nosaltres, aquest cop amb un handicap important ja que el cansament ens estava superant i trèiem el fetge per la boca. Per aquest motiu vam fer un canvi de plans, ja que volíem fer un 3 de 6 amb agulla però en veure que la pinya havia d’aguantar moltes persones vam decidir fer un pilar que pesa molt menys. Els de Figueres van descarregar un 4 de 6 amb agulla tant parat que no hi hauria tramuntana que pogués amb ell. Els Esperxats estàvem davant d’un moment important, ja que estrenàvem per primer cop en aquesta temporada el pilar de quatre aixecat per sota. El castell en alguna aixecada va anar una mica de tort, però es va aixecar perfectament i per un moment, va semblar que hi enteníem una mica i tot. Així doncs, vam descarregar el primer pilar de quatre per sota de la temporada.\nPilar de quatre aixecat per sota descarregat pels Esperxats de l’Estany\nCinquena parada: Portàvem dues hores i mitja sense gairebé parar i les forces es començaven a esgotar, però sabíem que si ens ho proposàvem podríem acabar la marxa. Tothom tenia al cap desaparèixer per anar a buscar una cervesa, però no, valia la pena acabar la marxa i a més volíem fer una bona marca. Així doncs, després que els trabucaires fessin un espectacle final bastant èpic amb una rotllada gegant i un tret apuntant a una muntanyeta de pólvora que va propiciar una flama de dimensions prou importants, vam realitzar els últims castells del dia. Els Empordanesos van descarregar un bonic pilar de cinc. Els del Pla de l’Estany vam descarregar un pilar de quatre, cal explicar que a la descarregada i recuperant tradicions que estàvem perdent, entre nosaltres i els de Figueres vam aconseguir allargar la rengla de mans per darrera, així l’enxaneta i la terça havien de realitzar una cursa d’obstacles per aconseguir sortir de la pinya. D’aquesta manera donàvem finalitzada l’actuació, marxa, mostra, cercavila, cursa d’obstacles o com preferiu anomenar-la!\nPilar de quatre descarregat pels Esperxats de l’Estany\nVa ser a les 19:15 hores quan vam aturar els nostres rellotges. Les dues colles castelleres vam realitzar la mateixa marca, tres castells en tres hores de marxa. Aquests números ens mostren una mitjana d’un castell realitzat per hora. En general, no marxem del tot satisfets amb la marca ja que a nosaltres ens agraden les mitjanes més elevades, com per exemple tres castells per hora, així amb una hora ja tenim l’actuació enllestida i podem anar de “juerga”. S’ha de dir que l’espera va valer prou la pena ja que després vam anar a sopar en un restaurant on sense saber-ho celebràvem un casament, però a hores d’ara encara ens han de comentar qui es va casar.\nPer acabar podem dir que va ser una actuació força diferent, ja que no estem acostumats a fer cercaviles d’aquesta tipologia. Però va ser una tarda prou entretinguda i vam poder gaudir de diferents espectacles que segur moltes persones no estem acostumades a veure. Així doncs, esperem que si es torna a realitzar la mostra de cultura se’ns torni a convidar (només si ens donen un sopar com aquell, és broma, aquest cop una mica de marisc estaria bé).\nFotos Fira de la cultura catalana\n← Aquest divendres, no et quedis sol!\nDijous 23 d’Abril: Roses, llibres i castells a la Plaça Major de Banyoles →


Laporta fitxa Ferran López, número 2 dels Mossos - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nLaporta fitxa Ferran López, número 2 dels Mossos - Diari de Barcelona\nmoviments al cos policial\nLaporta fitxa Ferran López, número 2 dels Mossos\nEl comissari serà el nou responsable de seguretat del Barça\nFotos Pol Solà (ACN)\nEl comissari Ferran López, el fins ara número 2 del major dels Mossos d'Esquadra Josep Lluís Trapero, serà el nou responsable de seguretat del FC Barcelona, segons ha avançat La Vanguardia i ha confirmat l'ACN. Està previst que López s'incorpori en els propers dies al Barça després de 31 anys al cos i, com a conseqüència de la marxa, es produeixen diversos canvis en l'organigrama policial, informa Mossos en un comunicat. Entre altres, la comissària Marta Fernández serà la primera dona que assumeix el comandament màxim a la ciutat de Barcelona. López va ser el cap dels Mossos durant l'aplicació de l'article 155, un cop Trapero va ser destituït. Quan el major va ser absolt i va tornar a comandar el cos ho va fer amb López com a segon.\nEl comissari David Boneta, fins ara cap de la Comissaria Superior de Coordinació Territorial, passa a formar part de la direcció operativa del cos, juntament amb els comissaris Miquel Esquius i Joan Carles Molinero.\nPer la seva banda, el comissari Carles Anfruns, fins ara cap de la Regió Policial de Barcelona, assumeix les funcions de cap de la Comissaria Superior de Coordinació Territorial mentre que la comissària Marta Fernández passa a ser la primera dona que agafa el comandament màxim a la capital catalana.\nCanvis de comandaments dins de l'organització policial \_uD83D\_uDC47 https://t.co/gohZXDUgCs pic.twitter.com/B1uo7y2Ryh\n— Mossos (@mossos) April 7, 2021\nFernández era fins ara la màxima responsable de la Comissaria General d'Investigació Criminal i la substituirà l'intendent Antoni Rodríguez, que ocupava el lloc de sotscap en aquesta comissaria.\nSegons una nota de Mossos d'Esquadra enviada aquest dimecres, l'organització policial, amb el major Trapero al capdavant, agraeix al comissari Ferran López els anys de servei a la ciutadania des de diferents àmbits del cos i en destaca la "dedicació" i "lleialtat" a la institució durant tres dècades.


Siguem altaveus! - Diari de la Discapacitat\nEstic en contra de la utilització del concepte immigrant. Sento la necessitat de ser un dels altaveus de denuncia, sense embuts, de la discriminació i la manca d’igualtat de tantes persones que arriben a la nostra terra fugint de la guerra i el dolor. A aquestes persones com totes no hem tractar-les com animals de caça sinó com a éssers humans que tenen dignitat i mereixen una vida digna.\nImmigrant és un concepte demolidor per als que de forma immerescuda solquen mars, pateixen tempestes i caminen descalços a la recerca d’una vida millor. Deixem de fer del mar un cementiri de persones. Si us plau us ho demano! No permetem que juguin amb la vida dels altres. Denunciem a aquells governs que es comprometen a acollir un nombre de persones refugiades per quedar bé amb els seus aliats però que no tenen voluntat de complir ni la meitat d’aquest compromís.\nVoldria acabar donant les gràcies a tantes entitats i persones, de bona voluntat, el seu coratge i el seu esforç en aquest objectiu compartit. En el meu temps trobareu ganes d’ajudar i de lluitar amb la mateixa força que totes vosaltres.\nArticle anteriorMIFAS incorpora la modalitat de pàdel adaptat a la seva secció esportiva inclusiva\nArticle següentTres esportistes catalans a la concentració nacional del grup d’èlit de la categoria BC4 de boccia


JxCat suspèn Eduard Pujol per denúncies d'assetjament sexual\nJxCat suspèn Eduard Pujol per denúncies d’assetjament sexual\nEl portaveu del grup parlamentari de JxCat ha renunciat aquest matí al seu escó al·legant 'motius personals'\nEl portaveu del grup parlamentari de JxCat, Eduard Pujol, ha deixat l’acta de diputat després d’haver estat suspès pel partit de manera cautelar per un presumpte cas d’assetjament sexual. La portaveu de la formació, Elsa Artadi, ha explicat que el secretari general de JxCat, Jordi Sànchez, havia tingut coneixement dels fets arran de diverses denúncies i havia decidit d’actuar de manera immediata. ‘Són uns fets que poden apuntar a una conducta que podria ser considerada d’assetjament sexual’, ha concretat Artadi.\nAquest matí, el president del grup parlamentari, Albert Batet, s’ha reunit amb Pujol per comunicar-li que el suspenien de militància. Artadi ha dit que la renúncia de Pujol no significava una assumpció de culpa, tot i que ha reiterat que JxCat no tolerava cap mena de violència masclista. En aquest sentit, ha explicat que la justícia hauria de dirimir les responsabilitats i que JxCat faria l’acompanyament necessari ‘a les persones afectades’ perquè recorreguessin als tribunals. Preguntada si els fets havien tingut lloc dins l’àmbit del partit, Artadi no ha volgut donar més detalls ‘per respecte’.\nArtadi també ha dit que el partit havia actuat amb la màxima diligència una volta sabut el cas. Ha tret importància a una possible investigació interna, perquè el partit encara ha d’acabar de perfilar el protocol per violència masclista, i ha emfatitzat que eren els tribunals els que havien d’esclarir els fets. A més, ha instat Pujol a donar explicacions públiques.\nDiputat des de 2017\nPujol va ser elegit diputat per JxCat a Barcelona en les eleccions del 21 de desembre de 2017. Durant la legislatura, ha estat portaveu adjunt de JxCat al parlament i posteriorment portaveu. A més, ha exercit com a portaveu de la comissió de Territori de la cambra i ha estat membre de la diputació permanent. JxCat no ha explicat qui ocuparà el seu escó, però la nova portaveu del grup parlamentari serà la diputada Gemma Geis, fins ara portaveu adjunta, i el diputat Josep Maria Forné assumirà el càrrec de portaveu adjunt.


L’associació de les biblioteques de recerca europees LIBER: la seva estratègia, activitats i el seu posicionament a favor de la Ciència Oberta | blok de bid\nLa LIBER es va crear amb l’objectiu de donar una veu pròpia a les biblioteques europees de recerca, nacionals i universitàries, és a dir, crear una associació especialitzada i similar a la ja existent per a les biblioteques dels Estats Units d’Amèrica i el Canadà, l’Association of Research Libraries (ARL). Val a dir que el terme de biblioteques de recerca s’ha d’interpretar de forma àmplia, és a dir, incloent totes les biblioteques que proporcionen serveis a la investigació (per aclarir: algunes biblioteques universitàries poden no ser de recerca i moltes biblioteques especialitzades ho són). Avui formen part de la LIBER més de 400 biblioteques.\nEls objectius de l’associació són els de proporcionar serveis als seus associats, donar-los un fòrum d’intercanvi i debat (les conferències anuals), fer de lobby a les institucions europees i ajudar les biblioteques de recerca a definir bé els seus posicionaments de futur. En aquest darrer sentit, val la pena de parlar dels plans estratègics de la LIBER2. Aquests han servit per orientar les tasques de l’associació, però –al meu entendre– cal veure’ls de forma més propera i operativa, com punts de partida per a l’establiment de plans o posicionaments estratègics de qualsevol biblioteca de recerca o per a associacions com Rebiun, per exemple.\nEl pla estratègic actual va tenir un llarg, planificat i participatiu procés de gestació que va durar tres anys. El pla actual (per al quinquenni 2018-2022) preveu grans canvis en la forma com s’està fent la recerca i, per tant, per a les biblioteques que hi donen suport. El pla parteix de la visió que el 2022 l’accés obert serà la forma predominant de publicació de revistes, que les dades de recerca seran en obert de forma FAIR (findable, accessible, interoperable and reusable), que la recerca «digital» serà més oberta, transparent, col·laborativa i participativa, i que el patrimoni cultural de demà és la informació digital d'avui.\nLes direccions estratègiques del pla, que serveixen a la LIBER per organitzar-se en comitès i grups de treball, són tres:\nComunicació acadèmica innovadora, que inclou els subàmbits del copyright i altres temes legals, de l’Accés Obert i de les noves mètriques innovadores.\nHabilitats i serveis digitals, que inclourien les Humanitats Digitals així com els programes de formació (tant els genèrics com els adreçats a directors i a futurs líders).\nInfraestructures de recerca, que engloba les activitats del Fòrum de la LIBER dedicat a Arquitectura i les que es fan per explorar els serveis que les biblioteques han de crear per donar suport a la gestió de dades de recerca (RDM-Research Data Management).\nEls congressos anuals (el proper serà a Dublín) són una bona ocasió per posar-se al dia dels temes que l’associació considera més candents. Això es fa amb conferències generals i ponències. Per descomptat, hi ha també una interessant fira i moltes reunions de grups de treball i d’altres. Els congressos de la LIBER són, doncs, una gran ocasió per posar-se al dia i fer «networking». És de lamentar que, malgrat el posicionament cap a l’obert de la LIBER, no tinguin un lloc a la seva web des d’on poder consultar les presentacions dels congressos. Respecte el passat, celebrat a Lille se’n poden consultar algunes presentacions i els vídeos de les principals sessions.\nLa LIBER publica (en obert) la revista LIBER quarterly que té dues seccions: la d’articles i la de casos d’estudi. Els articles que es publiquen reben la revisió de «parells» (de fet, hauríem de parlar bé d’avaluació d’experts) i tracten de forma «acadèmica» els temes que preocupen avui als professionals. Els casos d’estudi volen fer de pont entre les aproximacions més teòriques als problemes i les seves solucions pràctiques a un lloc donat (al darrer número, del Politècnic de Zuric i de la Universitat de Vilnius, per exemple).\nEn aquests moments (i per acabar), comentar que la LIBER publica de tant en tant informes i preses de posició que poden ser molt útils tant per informar-se com per ajudar a posicionar-nos en temes clau però nous i complexos. Aquest seria el cas del recent LIBER Open Science Roadmap. Ara que la Ciència Oberta està irrompent amb força en les «agendes» dels estats i dels organismes finançadors de la recerca, és molt bo i d’agrair que la nostra associació professional procuri orientar les biblioteques per evitar-les «ché la diritta via era smarrita».3\nL’Open Science Roadmap de la LIBER és posterior (i deutor) de les recomanacions, de l’Open Science Policy Platform de la Comissió Europea. La LIBER veu en la ciència oberta una enorme oportunitat per a les biblioteques de recerca que, creant serveis que li donin suport, poden guanyar influència i valor. Més que no pas respondre la pregunta que hom pot fer-se respecte què és això de la Ciència Oberta4, el que fa la LIBER és analitzar les oportunitats i reptes que presenta la ciència oberta a les biblioteques i fa recomanacions sobre què fer. Això està dividit en les següents àrees: comunicació acadèmica, dades FAIR, infraestructures de recerca i l’EOSC (European Open Science Cloud), mètriques i reconeixements, habilitats digitals, integritat de la recerca, i ciència ciutadana.\nInsistint en l’enfocament pràctic que guia la seva activitat, la LIBER inclou en la seva agenda casos pràctics de com algunes institucions s’orienten cap a donar servei en el context de la ciència oberta. Els casos d’estudi inclosos es corresponen al Karlsruhe Institute of Technology, la biblioteca nacional de Finlàndia, l’Institut Ruder Bošković, el CSIC, i les universitats Svetozar Markovic, de Barcelona, University College London i Southern Denmark.\n2 Els anteriors a l’actual van ser per als períodes 2013-2017 i 2010-2012. Vegeu: https://libereurope.eu/strategy/previous/.\n3 Dant. Divina comèdia. Cant 1r, vers 3r.


Inditex i Mango, motors de la moda catalana\nEl futur de sectors estratègics\nEl sector perd empreses però augmenta la facturació fins a 14.507 milions d’euros\nImperi Ortega. Seu de Massimo Dutti a Tordera, on també hi ha marques com Oysho i Bershka (Inditex)\nEls grans grups de distribució, capitanejats per Inditex i Mango, generen la major part de l’activitat econòmica del sector de la moda a Catalunya. Concretament, les marques que el grup gallec té ubicades a Tordera i Cerdanyola suposen una facturació que voreja els 4.000 milions d’euros, i Mango, amb seu a Palau-solità i Plegamans i unes vendes superiors a 2.300 milions, concentren gran part del volum de negoci de les denominades marques de canal, que integren el procés de producció, distribució i venda. Segons l’informe El sector de la moda a Catalunya publicat pel Departament d’Empresa i Coneixement de la Generalitat, l’àrea de les marques de canal –en què a més d’ Oysho, Massimo Dutti, Stradivarius, Bershka i Mango hi ha empreses locals de menor volum com Punto Roma o Brownie– va sumar, el 2017, 8.284 milions d’euros, el 57% de la facturació del total del sector de la moda quan concentren només 51 empreses, el 6,5% del nombre d’empreses del sector.\nPer la seva part, les marques integrades amb retail–entre les que destaquen Desigual, Nice Things, o Naulover– és un segment més equilibrat, ja que concentren un 16% de la facturació fins als 2.367 milions d’euros el 2017 amb un 14,5% de les empreses fins a un total de 114. La resta del sector, des de les marques de producte, empreses de retail, proveïdors i gestors de producció, està molt més atomitzada i està integrada bàsicament per pimes.\nEn total, el sector de la moda a Catalunya està integrat per unes 800 empreses –per 807 el 2014–que sumen una facturació de 14.500 milions d’euros –per 12.707 fa cinc anys– i ocupen prop de 64.500 persones, xifres que revelen el dinamisme d’un àmbit sotmès a canvis en el negoci per la irrupció tecnològica i els nous hàbits de consum. L’estudi de la Generalitat assenyala que entre els anys 2012 i el 2017 les empreses del sector van créixer una mitjana del 2,4% anual, amb un protagonisme especial d’aquelles que tenen cadenes pròpies de botigues.\nEn paral·lel, la despesa en moda al mercat espanyol encara està en nivells precrisi, malgrat encadenar quatre anys d’augment del consum, ja que el 2007 representava un 6,6 % del cistell de consum i el 2017 va ser del 5,2 %. Les xifres de facturació de la moda a Catalunya situen el sector econòmic en la quarta posició en importància per darrere de l’alimentació, l’automoció i les ciències de la vida, mentre que aquestes empreses concentren el 30 % de les exportacions tèxtils del conjunt d’ Espanya i són el 6,6 % de totes les exportacions catalanes.\nEn la presentació de l’estudi, la directora general d’ Indústria de la Generalitat, Matilde Villarroya, va destacar la vitalitat del sector i que en els últims quatre anys han aparegut 35 projectes que han mobilitzat 156 milions d’euros i han creat 1.500 llocs de treball.\nLes empreses amb marca i/o control del retail de moda representen més del 57 % de les firmes de moda a Catalunya i concentren el 84% del total de la facturació agregada. Per la seva part, les que fan activitats productives sumen més del 40%, tot i que la seva dimensió mitjana és més reduïda i contribueixen en menys d’un 20% a la facturació global.\nL’estudi assenyala l’existència de marques de moda petites o mitjanes amb seu a Catalunya que competeixen amb grans marques globals, moltes de baix cost, encara que també ho fan amb altres de l’àmbit del luxe o de segments prèmium. El salt de les vendes en línia i l’ús de la tecnologia en el sector de la moda ha donat lloc a noves tipologies d’empreses com les denominades fashion, que se centren en l’ús de nous sistemes o eines tecnològiques per captar informació, millorar i optimitzar els processos de compra o crear contingut, entre altres finalitats. Per bé que encara suposen una part molt minoritària del sector, la Generalitat ha identificat més de 30 empreses en el nou sector de la moda de Catalunya, amb 21 Buttons com a exemple.\nFinalment, l’estudi apunta com a reptes estratègics del sector la connexió amb el client final, el creixement dels mercats internacionals, la incorporació de la tecnologia en tots els processos claus, la innovació en el producte i la captació de talent.\nLa consellera d’Empresa i Coneixement, Àngels Chacón, que va assistir a la presentació de l’informe, va assegurar que el sector de la moda és un exemple del dinamisme de l’economia productiva a Catalunya, per a la qual ha demanat una atenció especial.


Data del document 06/06/2018\nNúmero del document ENS/0060/2018\nNúmero de control 18159048\ncentre d'ensenyament (12230)\ncalendari escolar (70)\nAtesa la necessitat de regular el calendari escolar que ha de regir per al curs 2018-2019, amb el dictamen del Consell Escolar de Catalunya, i fet el tràmit previ de consulta i participació amb els representats del personal al servei de les administracions públiques,\nAquesta Ordre s'aplica als centres educatius no universitaris de Catalunya, públics i privats, llevat d'aquells que per la seva singularitat tinguin un calendari específic autoritzat. Totes les referències que en aquesta Ordre es fan als serveis territorials i al seu director o directora, a la ciutat de Barcelona, cal entendre-les referides al Consorci d'Educació i la seva gerent.\n2.1 El curs escolar 2018-2019 comprèn el període que va des de l'1 de setembre de 2018 fins al 31 d'agost de 2019.\n2.2 En el segon cicle d'educació infantil, l'educació primària i l'educació secundària obligatòria, les classes començaran el dia 12 de setembre. En el batxillerat, els cicles formatius de grau mitjà i de grau superior de formació professional inicial i d'arts plàstiques i disseny, el curs de formació específic per a l'accés a cicles de grau mitjà, el curs de preparació per a la incorporació als cicles formatius de grau superior i en la resta dels ensenyaments de règim especial, llevat de les escoles oficials d'idiomes, les classes començaran el dia 14 de setembre.\nEn els ensenyaments de centres i aules de formació d'adults les classes començaran no més tard del 19 de setembre. Als ensenyaments de les escoles oficials d'idiomes les classes començaran no més tard del 26 de setembre.\nEn tots els ensenyaments, la preparació del curs i l'aprovació d'horaris s'ha d'haver efectuat en els dies anteriors a la data d'inici de les classes.\n2.3 Les classes finalitzaran el dia 21 de juny, llevat de les dels ensenyaments de règim especial i de la formació professional, que ho faran d'acord amb la seva programació acadèmica.\n2.4 Amb l'autorització prèvia del director o directora dels serveis territorials, els centres podran programar, per a l'alumnat que inicia el segon cicle d'educació infantil, un inici de les classes gradual que, començant el dia 12 de setembre, no vagi més enllà del 14 de setembre i comporti un mínim d'1,5 hores de permanència seguida al centre.\n2.5 Els directors dels serveis territorials, per circumstàncies concretes d'organització d'un centre, poden autoritzar l'endarreriment de la data de començament de les classes al centre, o en alguna etapa o règim en particular. En tot cas, es vetllarà perquè, a excepció de causes de força major, l'inici del curs d'aquests ensenyaments no superi la data límit de 19 de setembre.\n2.6 Els centres de formació professional inicial que disposen d'autorització per aplicar mesures flexibilitzadores de l'oferta, recollides al Decret 284/2011, d'1 de març, d'ordenació de la formació professional inicial, han d'ajustar les dates d'inici i d'acabament de les classes al que estableixen les autoritzacions corresponents. Així mateix, els directors dels serveis territorials poden autoritzar calendaris específics per als ensenyaments de règim especial.\n2.7 Les activitats d'avaluació dels alumnes del segon curs de batxillerat i del darrer curs dels cicles formatius de grau superior s'han de programar a cada centre segons les necessitats derivades de la seva inscripció al procediment d'accés als estudis universitaris. Les activitats d'avaluació ordinària dels alumnes del darrer curs de cicles formatius de grau mitjà de formació professional s'han de programar a cada centre de forma que el dia 17 de juny hagin finalitzat.\n2.8 Les proves extraordinàries de l'educació secundària obligatòria, del primer curs de batxillerat, dels cicles formatius d'ensenyaments esportius i d'arts plàstiques i disseny i, quan escaigui, dels cursos de formació específics d'accés als cicles formatius es faran entre el 2 i el 4 de setembre de 2019. Per als cicles formatius de formació professional i el segon curs de batxillerat les proves extraordinàries es faran al mes de juny després de les proves ordinàries.\nHorari a l'educació infantil i primària\n3.1 Per a l'alumnat dels ensenyaments reglats de segon cicle d'educació infantil i d'educació primària, inclòs el d'educació especial, de tots els centres educatius de Catalunya, públics i privats, l'horari escolar comprèn normalment horari de matí i tarda i s'ha de desenvolupar entre les 8.30 i les 18 hores.\n3.2 L'alumnat dels ensenyaments reglats de segon cicle d'educació infantil i d'educació primària, inclòs el d'educació especial, dels centres educatius de Catalunya, públics i privats, farà un total de 5 h lectives diàries, de les quals 3 o 3,5 seran al matí i 1,5 o 2 a la tarda. L'horari lectiu no acabarà abans de les 16.00 h. Així mateix, s'ha de respectar un marge mínim de dues hores de descans al migdia per als alumnes, que garanteixi el bon funcionament del servei de menjador escolar i la coordinació del professorat. En el cas dels alumnes que reben el suport escolar personalitzat aquest mínim pot ser d'una hora i mitja. Amb caràcter general, als centres públics de segon cicle d'educació infantil i primària, inclosos els d'educació especial, l'horari lectiu és de 9 h a 12.30 h i de 15 h a 16.30 h. Els centres públics d'altres titularitats s'han d'ajustar al que estableixin els convenis signats entre el Departament d'Ensenyament i la titularitat.\n3.3 En els centres públics de titularitat del Departament d'Ensenyament, es podran programar, d'acord amb la dotació de recursos assignada i en horari escolar no lectiu, unes hores de suport escolar personalitzat com a mesura addicional per aquells alumnes que ho requereixin. En els centres públics que el Departament determini, es complementarà l'horari lectiu amb una hora diària per a tots els alumnes, a fi de desenvolupar les habilitats que afavoreixin l'assoliment de les competències bàsiques.\nHorari a l'educació secundària\n4.1 Als centres d'educació secundària l'horari escolar comprèn horari de matí i tarda o bé jornada continuada. En el cas d'horari de matí i tarda, en l'educació secundària obligatòria, la concreció de l'horari individual i la programació d'activitats generals de centre (reunions de professorat, esports, etc.) no poden comportar més de tres tardes lliures setmanals per a cada alumne.\n4.2 La formació professional inicial s'organitzarà preferentment en sessions de matí o tarda, per tal de facilitar la formació dels alumnes en centres de treball i l'accés dels treballadors. Excepcionalment, també es poden organitzar en sessions de matí i tarda o en altres horaris que prèviament hagi autoritzat el director o directora dels serveis territorials corresponents.\n4.3 Els ensenyaments de règim especial d'esports i artístics es poden organitzar en sessions de matí i tarda, horari intensiu de matí o tarda o en altres horaris que prèviament hagi autoritzat el director o directora dels serveis territorials corresponents.\n5.1 En el marc del que disposa aquesta Ordre, els horaris dels centres amb alumnes usuaris del servei de transport escolar s'han d'establir de manera que s'ajustin amb els del transport. En aquest cas, el director o directora dels serveis territorials ha de determinar, amb l'audiència prèvia dels consells comarcals, l'horari dels centres educatius amb alumnes usuaris del servei de transport escolar, a fi de garantir la compatibilitat dels horaris dels vehicles amb els dels centres, optimitzar el transport i aconseguir el nombre mínim de rutes, el nombre màxim d'ocupació de places per vehicle i la coincidència horària per poblacions de residència dels alumnes de les diferents etapes educatives.\n5.2 Els centres educatius amb servei de transport escolar han de comunicar als serveis territorials la proposta de l'horari escolar per al curs següent no més tard del 19 de juny de 2018.\n5.3 Els centres que comparteixin la mateixa línia de transport procuraran posar-se d'acord en l'elecció dels mateixos dies de lliure disposició. En el cas que no s'assoleixi aquest acord, el director o directora dels serveis territorials resoldrà els dies de lliure disposició d'aquests centres, atenent els motius que aportin.\nHorari als centres i aules de formació de persones adultes\n6.1 Les activitats lectives als centres i aules de formació de persones adultes s'han d'organitzar en sessions de matí, tarda i/o vespre de dilluns a divendres, ambdós inclosos.\n6.2 L'activitat de cada grup, dins l'organització setmanal, s'ha de programar en la mateixa franja horària.\nVacances escolars i dies festius\n7.1 Tenen la consideració de període de vacances escolars:\nNadal: del 22 de desembre de 2018 al 7 de gener de 2019, ambdós inclosos.\nSetmana Santa: del 13 al 22 d'abril de 2019, ambdós inclosos.\n7.2 Així mateix, tenen la consideració de dies festius els que determini la disposició corresponent del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, i els dos dies de festa local. En cas que un o ambdós d'aquests dies de festa local caiguin en dia no lectiu, els centres podran afegir-los als establerts de lliure disposició dins el curs escolar corresponent.\n7.3 En el marc d'aquest calendari escolar, els centres poden establir tres dies festius de lliure disposició que s'han de distribuir equitativament entre els tres trimestres, no poden coincidir amb els d'inici i final de les classes, s'han de preveure en la programació general del centre i s'han de comunicar als serveis territorials. Excepcionalment, els serveis territorials podran autoritzar la proposta per part de la direcció dels centres d'establir els dies de lliure disposició consecutius en un mateix trimestre. En aquest cas caldrà l'acord previ del consell escolar del centre.\nEls consells escolars municipals, un cop determinats els calendaris de festivitats locals, nacionals i estatals, fixaran els dies que convindria que adoptessin tots els centres del mateix municipi.\nModificacions de l'horari per jornada continuada a l'educació secundària obligatòria\nEls centres educatius públics que apliquen a l'educació secundària obligatòria una organització horària que comporta un horari escolar en jornada continuada, han de sol·licitar o bé la pròrroga d'aquest horari, o bé el retorn a l'horari de matí i tarda. En cas que no l'estiguin aplicant i vulguin fer-ho, han de fer una sol·licitud en aquest sentit. En tots els casos, les sol·licituds s'han de trametre a les direccions dels serveis territorials corresponents o a la gerència del Consorci d'Educació de Barcelona, en els termes que el Departament d'Ensenyament estableixi.\n9.1 Per a altres modificacions que de forma excepcional es puguin produir, la direcció del centre públic o la titularitat del centre privat ha d'adreçar als serveis territorials una sol·licitud raonada d'autorització de modificació del calendari o de l'horari escolar respecte al que preveu, amb caràcter general, aquesta Ordre.\nAquesta sol·licitud ha de tenir el consens del consell escolar, mantenir el còmput total d'hores de la jornada laboral del professorat i de l'horari lectiu de l'alumnat, llevat que es compensi al llarg del curs amb altres activitats la diferència d'hores d'atenció als alumnes, i garantir que l'adaptació del transport escolar no suposi un increment del cost del servei.\n9.2 La direcció del centre públic o la titularitat del centre privat podrà adreçar als serveis territorials la sol·licitud per organitzar la jornada continuada, que podrà començar a partir del 10 de juny, sempre que es compleixin els requisits esmentats al punt 9.1.\n9.3 La direcció del centre públic ha de comunicar als serveis territorials les decisions que es puguin prendre en relació amb:\n- L'organització de la jornada continuada el 21 de desembre de 2018.\n- L'organització de la jornada continuada el 21 de juny de 2019.\n- L'organització de l'ampliació horària d'acord amb els projectes de centre, sense que suposi increment de dotació de recursos.\n- En el cas de les ZER, l'organització de les reunions de claustre de professors que ocupin part de l'horari lectiu de tarda, per un màxim de dues tardes mensuals.\nPer autoritzar les modificacions que recullen els articles 8 i 9 d'aquesta Ordre, el director o directora dels serveis territorials ha de tenir en compte la situació global del centre i, si escau, dels centres de la zona i, quan escaigui, la coherència per a l'òptima prestació dels serveis escolars de transport i menjador.\nAprovació i publicitat\n11.1 Per aprovar l'horari escolar i les modificacions excepcionals hi ha d'haver el consens del consell escolar. Si no és possible arribar a aquest consens, caldrà el vot favorable d'un mínim de tres quartes parts dels membres assistents del consell escolar. En cas que no s'assoleixi aquest acord, la direcció del centre ho ha de comunicar al director o directora dels serveis territorials no més tard del 20 de juny de 2018, per tal que pugui resoldre tenint en compte, sempre que sigui possible, l'acord majoritari dels centres del municipi.\n11.2 La direcció del centre públic o la titularitat del centre privat ha de comunicar al director o directora dels serveis territorials corresponents, no més tard del dia 20 de juny de 2018, el calendari previst en aquesta disposició amb totes les concrecions autoritzades, així com l'horari marc setmanal (amb distinció de les activitats reglades i les activitats extraescolars i complementàries). En el mateix termini, el calendari s'ha d'exposar en el tauler d'anuncis del centre, on ha de romandre exposat durant tot el curs escolar.\nÉs responsabilitat de la direcció del centre públic o de la titularitat del centre privat el compliment d'aquesta Ordre i correspon a la Inspecció d'Educació la supervisió i el control de la seva aplicació.\nBarcelona, 6 de juny de 2018


El jutjat admet a tràmit la proposta de TP Ferro per renegociar el deute - Diari de Girona\nEl jutjat admet a tràmit la proposta de TP Ferro per renegociar el deute\ngirona | acn/ddg 01.08.2016 | 00:00\nEl túnel del Pertús és la infraestructura estrella del tram transfronterer del TAV. acn\nEl Jutjat Mercantil de Girona ha admès a tràmit la proposta de TP Ferro per renegociar el deute de 550 milions d'euros que arrossega la concessionària del túnel del Pertús. TP Ferro es troba immersa en concurs de creditors des del setembre de l'any passat. A la concessionària, formada a parts iguals per l'espanyola ACS i la francesa Eiffage, no li surten els números, perquè el trànsit de trens pel tram transfronterer ha quedat lluny de les previsions inicials.\nEl tram que gestiona TP Ferro s'estén entre Llers i el poble nord-català del Soler. Té 44,4 quilòmetres de via i la seva infraestructura estrella és el túnel del Pertús, que creua els Pirineus. L'empresa en va obtenir la concessió l'any 2004, però els successius retards per part de Foment van obligar l'estat espanyol a indemnitzar TP Ferro i a allargar-li tres anys més la concessió (fins al 2057).\nLa manca de trens (cada vegada que passen pel túnel paguen un peatge) ha deixat la concessionària en números vermells. Després d'entrar en concurs, a mitjans d'aquest juny TP Ferro va entregar una proposta de conveni davant del Jutjat Mercantil de Girona per intentar reestructurar el seu deute (que es calcula en uns 550 milions d'euros).\nAmb aquest préstec, TP Ferro garantiria l'operativitat del tram transfronterer, però no retornaria el deute multimilionari. Per fer-ho, i sanejar números, la concessionària demana a bancs i creditors esperar deu anys. Seria aleshores quan començaria a retornar deute. Una part (com a mínim, 100 milions d'euros) es pagarien d'una tacada. L'altra, el gruix del dèficit, es capitalitzaria i es convertiria en crèdits participatius, que s'anirien retornant durant els anys que quedessin de concessió.\nDe moment, el Jutjat Mercantil de Girona ja ha admès a tràmit la proposta de conveni presentada per la concessionària del TAV. Ara, si no hi ha cap moviment abans, el proper pas per saber quin serà el futur de TP Ferro serà el 15 de setembre. Aquell dia, a les deu del matí, hi ha convocada la junta de creditors que haurà d'avalar o no la proposta de conveni.\nSi l'accepten i hi ha acord, TP Ferro podrà continuar l'activitat mentre salda comptes amb els creditors. Si no hi ha acord i els creditors tomben el conveni, aleshores la concessionària del tram transfronterer del TAV es veuria abocada a la fallida.\nEl tram transfronterer del TAV ja va néixer amb mal peu. TP Ferro en va obtenir la concessió el 2004 i les obres, que van anar a càrrec de l'empresa, es van acabar dins de termini. El febrer del 2009, els 44,4 quilòmetres de línia entre Llers i Perpinyà estaven estesos, incloent el túnel del Pertús que creua els Pirineus (de 8,3 quilòmetres). Els treballs van costar 1.100 milions d'euros.\nTot i això, com que l'Estat anava tard, va caldre construir un tercer rail entre Girona i Figueres perquè TP Ferro pogués començar a rendibilitzar la inversió. Per a l'estesa d'aquesta connexió provisional, que va entrar en servei el desembre del 2010, el Ministeri de Foment va desembutxacar 94 milions d'euros. La línia pròpiament del TAV, que enllaçava amb el tram transfronterer, no va acabar-se fins al gener del 2013.\nArran d'aquest retard, l'Estat ja va haver d'indemnitzar la concessionària TP Ferro pels incompliments. L'executiu espanyol va pagar una indemnització milionària (de més de 100 milions d'euros) i també va allargar la concessió inicial atorgada a TP Ferro dels 50 als 53 anys.\nA tot això, també s'hi ha de sumar que TP Ferro ja ha dut fins a dues vegades l'executiu estatal davant del tribunal d'arbitratge per desavinences amb la concessió.


Quina diferència hi ha entre la coca i el pastís?\nEl formatge no és un pastís. És només el nom enganxat tot i ser incorrecte.\nUn pastís de formatge estàndard és una mena de tarta amb complements a base de formatge. La base sol ser plana i cruixent i podria ser una petita part de tot el plat. Definitivament domina el topping. El formatge sol estar una mica emboscat a causa del formatge que hi ha.\n(Foto de handletheheat.com)\nUn pastís, en canvi, és suau, cuit i generalment dolç. Aquesta base utilitza aquesta base i són opcionals. La base de la coca és l’ingredient predominant.\n(Foto de MommysBakes.com)\nBàsicament, un pastís de formatge és un pastís elaborat amb formatge cottage edulcorat i aromatitzat, ous i llet en una base cruixent, mentre que la coca és un aliment ric i dolç de postres, típicament fet amb farina, sucre i ous i cuit al forn, i sovint cobert de glaç.\nUn aliment similar al pa elaborat amb una massa o batedora que sol ser fregida o cuita en formes planes petites i sovint sense llevat. Pot ser d’una o més capes. Està disponible amb molts tipus, com ara pastís de xocolata, pastís de formatge, pastís de crema, coca de fruites etc.\nÉs un tipus de pastís que pot estar al forn o sense coure (normalment refrigerat). El pastís generalment és endolcit amb sucre i es pot aromatitzar o condimentar amb fruita, crema batuda, fruits secs, galetes, salsa de fruites o xarop de xocolata. El pastís de formatge es pot preparar en molts sabors, com ara maduixa, carbassa, calç clau, llimona, xocolata, Oreo, castanyes o toffee.\nFont de la imatge: www.cakefite.com\nUn pastís de formatge és un pastís en què l'ingredient principal és el formatge principalment formatge cottage o crema de formatge i sucre, complementat amb fruita o fruits secs o nata batuda o xarop de xocolata.\nUn pastís consisteix en farina, ous i sucre, complementat amb diferents sabors, fruites, fruits secs, nata i xarops.\nimatge cortesia de (Cake Kolkata en línia | Comanda pastís d'aniversari en línia, garantia en el termini de lliurament)\nQuina diferència hi ha entre RNN i Lstm? Per a què serveixen RNN?Quina és la diferència actual entre viure als Estats Units del Nord i Estats Units del Sud?Quina diferència hi ha entre el discurs i la conversa?Quina diferència hi ha entre PowerShell i Command Prompt a Windows 8?Quina diferència hi ha entre una IP de 10.0.0.0 i 192.168.0.0? Només són interns?Quina diferència hi ha entre una adreça de memòria virtual i una adreça de memòria física? Quin és més gran? Per què?Quina diferència hi ha entre FOPL i la lògica difusa?


La presidenta de la cambra explica que ha proposat Madaula i que vol protegir el dret de participació política\nLaura Borràs amb Jaume Alonso-Cuevillas als passadissos del Parlament.\nCaldrà una votació i el vot a favor d’ERC, que ho pot utilitzar per la negociació per formar govern\nLa presidenta del Parlament, Laura Borràs, ha assegurat després de l’anunci del relleu de Jaume Alonso Cuevillas per Aurora Madaula que ha proposat el nom de l’actual diputada després que l’executiva del partit acceptés la posada a disposició del càrrec de l’advocat. “Continuem treballant, junts, per preservar el Parlament de Catalunya i el dret de participació política de la ciutadania”, ha afirmat Borràs en una piulada. En un altre missatge a les xarxes socials, Cuevillas ha desitjat “molta sort i encerts” a la presidenta de la Cambra i a la seva substituta a la Mesa, que serà la segona secretària.\nEn una resposta també a Twitter, Borràs ha tornat a donar les gràcies a Cuevillas per “la franquesa, la disponibilitat, les converses d’aquests dies i la feina que encara” han de fer “plegats”. “Malgrat que la gent jugui a posar-nos a bàndols separats, nosaltres sempre estarem al mateix. Madaula, per la seva banda, també ha agraït a Borràs la confiança per proposar-la com a membre de la Mesa i espera ser “digna” de la institució i de JxCat. A Cuevillas li ha donat les gràcies “per sumar tant”.


Mosuo: poble de dones i amors lliures | Difon La Idea\nAgost 18, 2011, 3:06 pm\nEls Mosuo viuen en una regió que estava aïllada de la resta del món fins a la dècada de 1970.Aquest grup de 40.000 persones viuen amb una organització matriarcal.\nL’aïllament de la regió del llac Lugu (situada en les províncies de Yunnan i Sichuan, en la part oriental de Tibet) ha permès que el sistema de línia materna florís i perdurés, fins i tot en temps del comunisme.\nLa seva regió va ser conquerida pels exèrcits dels emperadors de Xina i es va convertir en part de l’imperi xinès. Però els Mosuo no han adoptat els patrons patriarcals xinesos i no van ser forçats a fer-ho a causa del lloc remot en el qual viuen (al 2007 feien falta 9 hores en jeep per arribar-hi).\nEs tracta d’una tradició nascuda fa milers d’anys, quan era normal el matriarcat en la Xina rural. El matrimoni ambulant és, potser, el llegat d’una època en la qual era freqüent que els pares morissin en guerres, visquessin com a nòmades o es fessin monjos budistes que havien fet vot de castedat i, per tant, no podrien reconèixer a la seva descendència. En absència dels homes, les dones recollien les collites, donaven de menjar a les famílies i imposaven les normes.\nCom en altres comunitats matriarcals, no hi ha violència; hi són comuns el bon tracte i l’hospitalitat. Entre els Mosuo no hi ha cap paraula per designar els conceptes de “assassinat”, “guerra”, “violació” o “presó”.\nElles són les úniques propietàries. L’herència es transmet de mare a filla, el que implica que en la regió no existeixin homes amb casa pròpia. El cognom de la dona identifica els llaços de sang. En cadascuna de les famílies hi ha una matriarca i és la figura de més alt nivell en el clan.\nEls membres del clan trien a una dona d’un grup de germanes per a ser la matriarca. Amb l’ajuda de les seves germanes, ella se’n cuida dels assumptes econòmics i socials del clan-casa; és l’administradora de totes les possessions del clan: la casa, els camps, els animals domèstics i l’aliment, així com els cavalls, que són utilitzats sobretot pels homes del clan.\nEls homes no tenen responsabilitats, treballen molt menys que les dones i passen la major part del temps reunits amb els seus amics o realitzant les tasques que els hi són assignades per la matriarca.\nQuan un home necessita diners, tingui l’edat que tingui, ha de demanar-lo a la seva mare o, en el seu defecte, a les seves germanes.\nQuan se’ls pregunta quina és la raó per la qual són elles les que administren l’economia responen amb naturalitat: “Són molt més capaces i no els gastem en qualsevol cosa”.\nNo és una ginecocràcia (govern de les dones) perquè les dones no ostenten l’autoritat política, només la familiar. A nivell polític, sorprenentment deleguen tal responsabilitat en un home, a qui elles trien anualment per mantenir l’ordre i actuar de portaveu de la comunitat. És curiós veure com les propietàries de l’autoritat familiar dipositen l’autoritat política en un home. En aquesta reciprocitat està l’equilibri. L’home serveix a la comunitat perquè se sent part d’ella.\nNo existeix el matrimoni tal com estem acostumats a entendre’l. El grup familiar està format per una dona, els seus fills, la seva mare, els seus germans, les seves germanes i els fills d’aquestes mateixes germanes.\nMolts dels habitants del llogaret només coneixen a la seva mare i poc els importa saber qui és el seu pare. No per desinterès, sinó com a producte d’un tret cultural. L’única figura masculina en la família que pot ocupar algun lloc rellevant és el germà de la mare.\nGairebé sense excepció, els homes segueixen vivint, fins i tot després de ser pares, a casa de la seva mare, i ajuden a criar als fills de les seves germanes. “Quan érem petites, ens van ensenyar que tractéssim bé a tothom”, afirma un mosuo. “Mai saps qui pot ser el teu germà”.\nEls homes i les dones mai viuen junts; l’home es troba, per les nits, tot sol amb la seva estimada. No els uneixen els diners ni els fills -que sempre es crien a casa de la mare-, ni tan sols el sentir-se part de la mateixa família. Es mantenen enllaçats únicament per l’afecte, així que quan aquest desapareix, res els lliga i es separen.\nL’home mosuo ha d’exercir dos papers: el d’oncle en el clan propi, on s’ocupa dels nebots, i el de pare en la família de la dona a qui estima, en la qual no és lliure de fer el que vol. Els homes es fan càrrec de la ramaderia i la pesca; aprenen aquests oficis, dels seus oncles i més homes de la família tan aviat com tinguin l’edat suficient.\nFont: “El reino de las mujeres” de Ricardo Coler\nen el següent documental: http://www.rtve.es/alacarta/videos/la-noche-tematica/noche-tematica-tierra-mujeres/995054/ podem conèixer la milenària cultura matriarcal i no-monògama dels Mosuo, o almenys el que en queda d’ella. Veiem com arriba la homogeneització cultural i destrucció turista en aquest poble que fins fa poc era remot i perdut en unes valls tocant al Tibet, a la vora del llac Lugu.\nJa fa massa dècades que l’Antropologia a demostrat que no existeix NI UN sol cas històric o etnogràrfic de matriarcat com per a que es continuin difonent aquestes tonteries. Només la ignorància i la projecció del desig feminista ho explica.\nSempre és el mateix: la confusió de la matrilinealitat (descendència per línia materna), matrifocalitat (residència a casa de la mare) o altres principis de parentiu, per un inexistent matriarcat.\nTot el que s’explica aquí té explicació dins esquemes coneguts de parentiu segons l’Antropologia. No hi ha raó per continuar dient que aquesta gent té un matriarcat.\nPot dominar més o menys el principi femení, que hi hagi societats menys patriarcals o el que es vulgui, però EL MATRIARCAT, ens agradi o no, NO EXISTEIX.\nÉs curiós, i indicatiu del biaix ideològic, que d’aquest article que publiqueu aquí al damunt, en la seva traslació a Indymedia Barcelona estudiadament s’hagi suprimit aquesta frase: “No és una ginecocràcia (govern de les dones) perquè les dones no ostenten l’autoritat política, només la familiar”.\nUna mica de seriositat, si us plau. Els nostres desitjos emancipatoris no es poden veure truncats per una manipulació en base als nostres desitjos. Si el patriarcat és universal és així i punt, per molt que volguem lluitar contra ell.\nComentari per aL Agost 20, 2011 @ 8:50 pm\n[…] MOSUO: Poble de dones i amors lliures […]\nRetroping per Aviam qui la diu més GORDA… Sobre LA CULTURA DE LA MONOGÀMIA! | Aviam qui la diu més GORDA! febrer 19, 2013 @ 11:18 am\nRetroping per Debat sobre la cultura de la monogàmia | Aviam qui la diu més GORDA! febrer 19, 2013 @ 11:38 am


els atesos per Càritas troben feina amb més facilitat però és més precària: Els atesos per Càritas troben feina amb més facilitat però és més precària | Ràdio Girona | Cadena SER\nEls atesos per Càritas troben feina amb més facilitat però és més precària\n500 persones han trobat feina a través de Càritas en l'últim any. L'entitat alerta que 9 de cada 10 persones que en troben és amb contractes temporals i sous tan baixos que no els permeten sortir de la pobresa.\nEl bisbe Pardo i la directora de Càritas Girona, Dolors Puigdevall. / Imatge: ACN\n543 de les persones que va atendre l’empresa d’inserció de Càritas, Ecosol, el 2017 van trobar feina en empreses ordinàries. El 80% ho va fer al sector serveis i el 90% van tenir un contracte temporal.\nLa directora de Càritas a Girona, Dolors Puigdevall, diu que, en comparació amb fa quatre anys, ara hi ha més facilitats per accedir al mercat de treball (i això és una bona notícia) però la gran majoria de feines són més precàries, els sous són molt baixos i hi ha molt poca estabilitat.\nEscucha Dolors Puigdevall, directora de Càritas Girona en Play SER\nDolors Puigdevall, directora de Càritas Girona / Tenir un lloc de treball, en molts casos no t'assegura un mínim per viure\nAixò, diu Puigdevall, fa que aquella persona no pugui assumir despeses tan bàsiques com el lloguer d’un pis i, a la pràctica, vol dir que no pot sortir de la pobresa.\nAquesta situació és especialment delicada en el cas de les persones immigrades, que vinculen la seva situació regular al país a un contracte. L’assessorament jurídic de Càritas va registrar un repunt d’aquest tipus de consultes l’any passat.\nEn total, el 2017 Càritas va atendre més de 24.000 persones a les comarques de Girona, un 7% més que el 2016. El 60% fa més de dos anys que reben ajuda d'aquesta entitat.


For Sama | La Mostra de CineBaix\n-Bergen International Film Festival 2019: premi Checkpoints\n-Biografilm Festival 2019: premi del públic i premi a millor pel·lícula\n-Festival de Cinema de Canes 2019: premi Golden Eye\n-Festival Internacional de Cinema de Dubai 2019: millor documental\n-Galway Film Fleadh 2019. Premi Human Rights i nominació a millor documental internacional\n-Gimli Film Festival 2019: gran premi del Jurat – menció especial\n-Guanajuato International Film Festival 2019: premi a millor documental internacional\n-Hamptons International Film Festival 2019: premi a millor pel·lícula de conflicte i resolució\n-Hot Docs Canadian International Documentary Festival 2019: premi especial del jurat – documental internacional i nominacions a millor documental\n-Lighthouse International Film Festival 2019: premi del públic a millor documental\n-Minneapolis St. Paul International Film Festival 2019: premi del públic – cinema mundial – documental\n-Festival de Cinema de Munich 2019: premi del públic\n-Nantucket Film Festival 2019: premi a millor documental\n-Newport Beach Film Festival 2019: premi del jurat a millor documental\n-Odessa International Film Festival 2019: menció especial del jurat i nominació al Golden Duke – competició documental europeu\n-RiverRun International Film Festival 2019: premi del jurat a millor pel·lícula documental\n-Festival Internacional de Documentals de Sheffield 2019: premi del públic a millor documental i premi del Gran Jurat -menció especial-, i nominació al premi del gran jurat\n-SXSW Film Festival 2019: premi del públic i premi del gran jurat\n-Telluride Mountainfilm Festival 2019: premi Norman Vaughan Indomitable Spirit\n-Traverse City Film Festival 2019:gran premi a millor pel·lícula\n-VC FilmFest - Los Angeles Asian Pacific Film Festival 2019: premi del gran jurat a millor pel·lícula documental\nA més d’altres nominacions en altres festivals\n2019.05.15 - CANES 2019: Waad Al-Kateab i Edward Watts presenten a Canes un documental sobre Síria després del seu èxit als festivals SXSW i Hotdocs\nL'impressionant documental de Waad Al-Kateab i Edward Watts, titulat For Sama, es presenta al Festival de Canes en projecció especial i arriba al passeig de la Croisette amb avalada reputació després de guanyar el Premi de l'Audiència i el Premi a Millor Documental al South by Southwest Film Festival i el Premi Especial del Jurat a Documental Internacional del Hotdocs.\nÉs evident per què aquest documental ha tingut tant d’èxit. Ambientat en la guerra civil siriana, relata la tràgica història d'un dissident a Alep, l'únic somni seu és enderrocar el règim d'Assad i viure en democràcia. Darrere de la càmera hi ha Waad Al-Kateab, estudiant de màrqueting a la universitat d'Alep quan van començar les protestes contra la dictadura la Primavera Àrab de 2011. Durant cinc anys, Al-Kateab va gravar la destrucció de la ciutat, veient com els seus somnis queien juntament amb els edificis.\nLa codirectora va començar a guanyar popularitat amb els seus reportatges per al canal britànic Channel 4 titulats Inside Aleppo que mostraven la crisi humanitària que patia el país. En aquesta pel·lícula l'acompanyem en el seu viatge personal, la veiem casar-se i tenir una filla, Sama.\nLa pel·lícula, titulada For Sama, és una carta dirigida a la seva filla, explicant-li per què la seva mare es va unir a la revolució i va decidir quedar-se a viure a Alep a l'hospital de campanya on el seu pare, Hamza, treballa com a metge, tot i el perill que corren i de veure com tants amics han perdut la vida. For Sama destaca d'entre la majoria dels documentals sobre Síria perquè analitza de forma brillant les motivacions dels que van decidir quedar-se a les zones afectades per la guerra, una història que podria succeir en qualsevol part del món.\nLa bogeria d'aquesta situació és encara més evident quan la família va a Turquia a visitar un familiar malalt i torna a Síria, amb el nen acabat de néixer, esquivant bombes i tirotejos pel camí. La pel·lícula està plena d'imatges impactants, algunes terribles, com els cossos inerts als rius, però també d'altres més felices, com el casament de la protagonista.\nDe tota manera, la pel·lícula pateix una tara important: no aconsegueix analitzar el que passa a Síria i en el món àrab des d'un punt de vista polític. Les protestes de 2011 a Síria semblen ocórrer sense cap relació amb la resta de moviments del Nord d'Àfrica. No s'hi esmenta la influència d'Occident, que subministra armes tant als rebels, com (encara més preocupant) als islamistes que recluten civils per enderrocar el règim. Cegament, es creu que Rússia és l'únic enemic, sense tenir en compte el context internacional ni quines podrien ser les veritables raons dels russos per aliar-se amb Assad. És comprensible que la situació política no sigui una prioritat per a Waad Al-Kateab, que pateix físicament les conseqüències de la guerra, però a posteriori seria factible fer una anàlisi macropolítica de la situació. Edward Watts, el tantes vegades premiat director britànic, codirigeix aquesta pel·lícula per crear una impactant història sobre la guerra.


El primer equip fa els deures en el derbi a Abrera – CF MARTORELL\nEl primer equip fa els deures en el derbi a Abrera\nDe CF MARTORELL18 de novembre de 2017Sense comentaris\nLluís Pujol ha estat providencial amb una aturada determinant. Foto: Marta Gila Santafe\nEls martorellencs han aconseguit un triomf més a Abrera en un derbi intens que ha resol Albert Serrats amb un doblet (0-2). Però la victòria no ha estat bufar i fer ampolles per a l’equip de Nualart, qui ha vist com els locals han disposat d’ocasions clares per dibuixar un altre guió del matx. Al final, però, una victòria més -la vuitena- i una jornada més invictes -12!-.\nL’equip de Nualart ha portat el pes del partit des de l’inici i ha buscat amb insistència el primer gol en el primer temps. Després d’intents fallits per Balada, Xavi Marco i Nelson, Serrats ha fet el 0-1 aprofitant un mal rebuig del porter a la sortida d’un còrner. El jugador martorellenc ha recollit una pilota dins l’àrea per clavar la pilota amb força al fons de la porteria. Al límit del descans hi ha hagut una jugada clau. El porter Lluís Garcia ha evitat l’empat de l’Abrera allargant la mà i desviant un xut molt ben col·locat.\nLa sentència, al final\nA la represa, Nualart ha mogut la banqueta i s’ha repetit el guió del primer temps: domini i oportunitats fallides. Això sí, sense massa precisió. A mesura que han passat els minuts, el CF Martorell no estava tranquil i la por a cedir un altre empat, com va passar en l’últim partit a domicili davant la Peña Unión Màlaga, planava en el terreny de joc. L’Abrera ha pogut tornar marcar en el tram final en una acció en què Rubén ha enviat la pilota als núvols davant del porter Lluís. Al minut 86, I qui ho ha fet ha estat Serrats, una altra vegada, qui ha recuperat una pilota després d’una mala sortida del porter local per fer el 0-2. Amb tant poc temps feia impensable que aquesta vegada es repetiria la història, tot i que abans d’acabar, també, Serrats ha desviat una pilota des de la mateixa línia de gol. Amb el xiulet final de l’àrbitre, els martorellencs han celebrat una victòria que els permet seguir, una jornada més, com a líders invictes.\nEntrada anteriorEl juvenil A i el cadet A confirmen la seva millora\nEntrada següentLa jornada es presenta amb ganes de molt més


La colla castellera Al·lots de Llevant actuaren a la Fira de S’Horta | card.cat\nLa colla castellera Al·lots de Llevant actuaren a la Fira de S’Horta\nSituada entre Calonge i Portocolom, S’Horta celebra el diumenge 9 de juny la seva Fira, una setmana abans de la tradicional Fira Cinquagesma considerada la festa gran del poble.\nEntre els actes programats a la Fira de s’Horta, un any més cal destacar l’actuació dels Al·lots de Llevant, que actuaren l’endemà d’haver participat a la cercavila de manacorina de les colles geganteres (on alçaren diversos pilars de quatre i un pilar de quatre caminant per entrar a sa Bassa).\nL’actuació dels Al·lots de Llevant a la Fira de s’Horta, ja és una cita que s’ha convertit en habitual en el seu calendari. A s’Horta recuperaren el format tradicional d’actuació i descarregaren tres castells de sis, el tres de sis, el quatre de sis amb agulla i el quatre de sis.\nAquest article s'ha catalogat com a Sa Costa, Temps lliure i s'ha etiquetat amb Els Al·lots de Llevant actuaren a S'Horta per Magdalena Ordinas. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.


Gestió ètica i sostenible. Certificats | DKV Seguros\nCertificats independents ho avalen\nSom la primera asseguradora amb el certificat de gestió ètica i socialment responsable segons la norma SGE21 de Forética.\nL'Estatut de compromisos ètics és el marc que orienta el treball de DKV amb els diferents públics externs amb què l'empresa interactua segons els seus valors corporatius.\nS'adrecen a clients, professionals sanitaris, mediadors i socis, proveïdors de serveis per a assegurances generals, proveïdors de serveis generals i societat: comunitats on operem i entitats no lucratives, l'entorn regulatori, el sector públic, els governs i partits polítics, sector assegurador i mitjans de comunicació.\nVegeu l'Estatut de compromisos ètics\nCodi de conducta per a empleats\nOrienta el treball de DKV segons la seva política de responsabilitat i sostenibilitat empresarial i valors corporatius d'excel·lència, treball en equip, sostenibilitat, orientació a resultats, innovació i empatia.\nA DKV tenim un compromís ferm amb el medi ambient. La nostra filosofia es basa en la sostenibilitat i la gestió racional dels recursos. Perquè considerem que tots hem d'aportar el nostre granet de sorra per lluitar per un món millor. Més informació\nL'ètica a DKV\nL'ètica a DKV és una impulsora de l'excel·lència professional i corporativa, basada en el comportament de les persones i en la seva responsabilitat personal que forma part de l'avaluació del seu acompliment professional, i que crea un marc de cooperació interna i externa per generar benefici compartit i sostenible. A DKV tenim un sistema d'avaluació, control i millora de la gestió d'ètica empresarial.


Mauri demana al nou govern de Colau que Barcelona estigui "compromesa amb els presos polítics" La República\nMauri demana al nou govern de Colau que Barcelona estigui “compromesa amb els presos polítics”\nACN Santa Perpètua de Mogoda.-El vicepresident d’Òmnium Cultural, Marcel Mauri, demana que Barcelona “segueixi sent la capital dels drets i llibertats i que lluiti contra la repressió”. “Volem una Barcelona […]\nACN Santa Perpètua de Mogoda.-El vicepresident d’Òmnium Cultural, Marcel Mauri, demana que Barcelona “segueixi sent la capital dels drets i llibertats i que lluiti contra la repressió”. “Volem una Barcelona compromesa amb els presos polítics i la seva llibertat”, ha afegit Mauri preguntat sobre la investidura d’Ada Colau aquest dissabte, després d’un pacte amb el PSC i amb tres vots de Barcelona pel Canvi – Cs, plataforma encapçalada per Manuel Valls, exprimer ministre francès. “Ens preocupa que algú com Manuel Valls, amb la seva trajectòria racista, pugui condicionar les polítiques de la capital del nostre país”, ha advertit Mauri, en una atenció als mitjans de comunicació al festival ‘Cultura contra la repressió’, a Santa Perpètua de Mogoda (Vallès Occidental).\nEn el ple d’investidura i en la posterior recepció al Palau de la Generalitat amb el president, Quim Torra, Colau va expressar la seva voluntat per acabar amb la “repressió” i defensar els drets del regidor Quim Forn davant de l’actual “situació d’excepcionalitat”.


Retrobament amb els voluntaris de Campo Limpo - Arquebisbat de Barcelona\nRetrobament amb els voluntaris de Campo Limpo\nEls pelegrins espanyols van coincidir amb els seus companys brasilenys i els van oferir un lloc on dormir la nit de la Vigília Ja al migdia, a la platja de Copacabana no hi cabien més pelegrins. Més de tres milions de persones volien dormir a les immediateses i, per això era habitual veure a joves [...]\nEls pelegrins espanyols van coincidir amb els seus companys brasilenys i els van oferir un lloc on dormir la nit de la Vigília\nJa al migdia, a la platja de Copacabana no hi cabien més pelegrins. Més de tres milions de persones volien dormir a les immediateses i, per això era habitual veure a joves dormint al terra de la vorera que separava la platja de la ciutat o, fins i tot, en les carreteres pròximes que estaven tallades al trànsit. Gràcies a matinar, els espanyols, que van sortir a les 8 h del matí, i van arribar a les 14 h a la platja de Copacabana, després de fer una peregrinació de 9,5km, van aconseguir un bon lloc dintre de la mateixa platja. D’altres, però, no tenien tanta sort. Els voluntaris de la diòcesi de Campo Limpo, uns 50 joves juntament amb el pare Rodolfo, només van aconseguir lloc per dormir a la carretera.\nAcollida amb molt d’afecte\nPer una trobada inesperada amb l’Alisson, un jove de Campo Limpo, després que passés el Papa Francesc amb el papamòvil, els espanyols van convidar els brasilenys a dormir amb ells. Quan va arribar tot el grup, tothom estava molt content, tant els voluntaris de la parròquia Pius X com els pelegrins espanyols, que no van dubtar en fer-los un lloc. El pare Rodolfo repetia en nombroses ocasions que “això és un regal de Déu que ens hagueu acollit vosaltres”.\nAquest diumenge ambdós grups han cantat i ballat junts, i han participat de la missa també plegats. En el moment en què els ha tocat marxar, brasilenys i espanyols han promès veure’s de nou.


Ja tenim els guanyadors de les paneres culturals de Nadal! – Biblioteca Ramon Fernàndez Jurado de Castelldefels\nJa tenim els guanyadors de les paneres culturals de Nadal!\n17 Gener'19 /en Notícies /por Biblioteca RFJ\nDurant el transcurs de l’activitat 15 minuts comptats del passat dimarts 8 de gener es va fer el sorteig de dues paneres culturals que inclouen un lot de llibres i 2 entrades pel Teatre Plaza en la modalitat d’adults i 4 en la d’infants entre els usuaris participants.\nPer participar-hi només han hagut d’endur-se en préstec algun dels “regals de Nadal” que us heu anat trobant per la Biblioteca, uns paquets de llibres disponibles per al préstec i amb una pista per ajudar al lector a triar, el començament del llibre o alguna frase extreta del mateix llibre.\nD’entre els 121 participants en la categoria d’adults l’afortunada ha estat Alicia Calvo. Pel que fa a la categoria d’infants, dels 166 nens i nenes que hi han participat, l’afortunada que ha obtingut el lot de llibres infantils i les entrades ha estat l’Edith López:\nhttps://www.bibliotecarfjcastelldefels.org/wp-content/uploads/2018/12/fotos-lots-nadal-1.jpg 4160 3120 Biblioteca RFJ http://www.bibliotecarfjcastelldefels.org/wp-content/media/logo-web.gif Biblioteca RFJ2019-01-17 18:02:402019-01-17 18:03:54Ja tenim els guanyadors de les paneres culturals de Nadal!\nGuia de novetats de gener: coneixements El Documental del mes: “Silvana”


Marxem de colònies!!! – AFA Paco Candel\nby afapacocandel · 25 de Febrer de 2015\nDesprés de la fantàstica experiència que van suposar les colònies familiars del curs passat, us tornem a proposar que feu la motxilla i que un animeu a fer una sortida de cap de setmana tots plegats, nens, germans, avis i pares marxem de colònies!!!.\nLes dates están encara per confirmar però per evitar que coincideixi amb altres activitats el més probable és que sigui el 13 i 14 de juny.\nSi esteu interessats envieu un mail a coloniespacocandel@gmail.com indicant el curs i quàntes places necessiteu. Us farem arribar propostes de cases, activitats i preus.\nLes places són limitades a la capacitat de les cases de colònies, afanyeu-vos i reserveu la vostra plaça abans del 6 de març!!!!\nNext story Assemblea Extraordinària 2014/2015-2\nPrevious story XIV Torneig Escolar d’Escacs


LA REALITAT VIRTUAL COM A TERÀPIA\nLa realitat virtual s’ha convertit en una gran revolució tecnològica i cada cop s’utilitza en més àmbits. En aquest capitol analitzarem les seves utilitats per la curació de malalties.\n1. Fòbies: A volar, conduir, parlar en públic, pujar a un ascensor..\nPer poder-ho tractar necessitem unes ulleres de realitat virtual, un mòbil i una plataforma interactiva desde on el terapeuta tracta el pacient segons els estímuls i nivells d’ansietat. Per exemple si tenim claustrofòbia hem de tenir en compte la por a l’asfixia i la immobilitat.\n2. En els casos de cures paliatives, quimioteràpia, radioteràpia.. es tractarà de distreure el cervell en processos que poden ser dolorosos.Els entorns que es crearan seran espais de relaxació i exercicis per respirar en calma.\n3. A les guerres\nEncara que la realitat virtual pot semblar novedosa en les guerres, no ho és tant ja que fa uns 20 anys ja es va utilitzar com a teràpia per l’estrès posttraumàtic causat per la guerra del golf al 1990. Hi han aplicacions on el hardware reprodueix explosions, tirs i fins i tot olors a benzina, pólvora, brossa. S’aplica al EEUU amb un cost de 15000 EUR l’ unitat.\n4. Situacions traumàtiques\nPersones que han viscut situacions com robatoris, violacions, violència de gènere..\n5. Les addiccions\nQualsevol persona que té una addició és possible identificar quins son els estímuls que la conviden a satisfels. Posarem alguns exemples:\n· Si una persona no aconsegueix deixar de fumar l’estímul pot ser una tassa de cafè\n· Per un alcohòlic pot ser pasar davant un bar\n· Per un drogoaddicte identificar una cantonada per la venda de drogues\nRecreant aquets entorns podem curar les addiccions.\n6. Jugant amb la consola wii podem tractar l’esquizofrènia. Aquesta malaltia és un trastorn mental que dificulta diferenciar el què és real i el que no. No es pot pensar amb claredat ni tenir respostes emocionals normals. Penseu que 1% de persones d’EEUU la pateixen i a Espanya unes 500.000 persones.\n7. Per l’autisme\nLa forma de tractar-ho és que enlloc que la persona parli, aquesta escolta un àudio i respon a les preguntes mentalment. Durant la sessió es motoritzen els resultats. Al nostre país hi ha un centre d’autisme i tecnologies innovadores de l’ universitat de Valencia.\nL’autisme és un trastorn neurobiológic del desenvolupament que es manifesta als 3 primers anys de vida i serà per sempre.\nNetejar els ronyons: Els ronyons filtren la sang d l’aparell circulatori.\n-Fulles de julivert\nBullir una mica de julivert amb 1 l. d’aigua\nColar i afegir el suc 1 llimona\nDeixar refredar i prendre 4 cops al dia: En dejú, després de dinar, mitja tarda i després de sopar.\nAVENÇOSSANITARIS QUE CANBIARAN LA VIDA A MOLTES PE...\nFENÒMENSINEXPLICABLES AL LLAC BAIKAL A la zona sur...\nLA REALITAT VIRTUAL COM A TERÀPIA La realitat virt...\nEscolteu amb atenció https://youtu.be/hSypdRpgVZ...


La pandèmia va disparar un 24,2% les llars sense ingressos laborals, amb 213.000 persones afectades - MésEconomia\nLa pandèmia va disparar un 24,2% les llars sense ingressos laborals, amb 213.000 persones afectades\nLa crisi aboca els treballadors a fer jornades més llargues i eleva un 97% les hores extres no pagades a Catalunya\nLa pandèmia va disparar en un 24,2% les llars sense ingressos laborals, amb més de 213.000 catalans vivint en famílies on ningú va cobrar cap sou durant el segon semestre de 2020. Així ho constata l’estudi ‘Impacte de la COVID-19 en el mercat de treball’ que ha presentat CCOO aquest dijous. Aquesta dada es va reduir considerablement -15.545 llars menys- durant el tercer trimestre, un comportament que CCOO atribueix a l’inici de la descongestió del Servei Públic d’Ocupació Estatal (SEPE) que es va col·lapsar per l’allau d’ERTO, que van afectar més d’un milió de catalans en algun moment de l’any. A més, la crisi sanitària ha abocat els treballadors a fer jornades més llargues i eleva un 97% el volum d’hores extres no pagades el 2020.\nSegons el sindicat, Catalunya va deixar de generar 15.065 llocs de treball a jornada completa que s’haurien pogut crear amb les hores extres no pagades. L’organització sindical constata que els resultats “són una mostra clara que l’alarma sanitària viscuda sense precedents ha provocat que molts treballadors i treballadores s’hagin vist abocats a treballar de manera més intensa, fent jornades més llargues, fins i tot doblant torns”.\nL’any 2020 s’ha tancat amb una caiguda de l’ocupació del 6% i amb 200.000 llocs de treball destruïts en un any. Les persones aturades i les “desanimades” –les que ja no surten com a actives perquè han deixat de buscar- ja superen el mig milió de persones a Catalunya. “El mercat de treball ha quedat malmès i la recuperació que s’intueix és precària i de temporada”, ha dit Romina Garcia, responsable de Mercat de Treball i Polítiques d’Ocupació de CCOO de Catalunya.\nDavant d’aquesta situació “alarmant”, Garcia ha constatat que el sistema de protecció s’ha mostrat “incapaç de resoldre l’allau d’ERTO, un coll d’ampolla que ha fet que moltes persones no tinguessin ingressos laborals i que ha provocat una situació delicada i fins i tot extrema de moltes persones treballadores”. Tot i això, la sindicalista ha afegit que els treballadors del SEPE han fet “esforços ingents” per millorar la situació.\nA banda dels ERTO, un altre canvi notable del mercat de treball causat per la covid ha sigut el teletreball, que ha crescut un 19,2%, amb més de 500.000 ocupats treballant a distància.\nimpacte covid mercat de treball\nLa intersindical considera “ridícula” la pujada del salari mínim i demana adaptar-lo a les necessitats “reals”\nAcció Climàtica destina més de mig milió d’euros en obres d’emergència a la zona del Montsià afectada pels aiguats\nLes elèctriques amenacen amb aturar les nuclears si el govern no els paga les retribucions pel CO2 no emès


La plaça de bous de València acull quatre exposicions durant la setmana de Falles | Valencia Extra\nEl recinte taurí propietat de la Diputació presenta quatre mostres fotogràfiques de temàtica taurina: el bou en el camp brau, els bous al carrer, l’any Berlanga i la rivalitat entre Julio Aparicio i el Litri\nLa Diputació de València ha volgut tindre un gest especial amb els aficionats als bous en unes dates en les quals, altres anys, la ciutat es convertia en capital mundial de la tauromàquia acollint la primera fira important de la temporada. Així, la plaça de bous de la capital obrirà les seues portes durant la seua setmana més taurina, perquè tot aquell que ho desitge puga visitar les quatre noves exposicions organitzades per la Unitat d’Assumptes Taurins de la corporació provincial.\nLes restriccions sanitàries fan impossible la celebració de festejos, però la Diputació de València ha treballat amb l’objectiu que la ciutadania puga gaudir, d’una manera diferent, de la festa dels bous, en les dates en les quals es realitzaria la fira taurina de Falles. La institució reafirma d’esta manera el seu permanent compromís amb un sector que ha sigut especialment colpejat per la crisi de la COVID 19, a més de donar continuïtat a la seua aposta per aprofitar la plaça de bous com a recinte expositiu.\nCom a novetat respecte a altres anys, les quatre exposicions de temàtica taurina podran contemplar-se des de la mateixa arena de l’emblemàtica plaça de bous del carrer Xàtiva. Coincidint amb la setmana de Falles, els aficionats podran visitar la mostres fotogràfiques entre el 13 i el 21 de març. A causa de la limitació d’aforaments, hauran de formalitzar la seua reserva a través del telèfon 963157919 o de l’adreça de correu electrònic infotaurino@dival.es\nLa commemoració del centenari pel naixement del cineasta valencià Luis García Berlanga també té cabuda en el serial que ha preparat la Diputació. L’exposició ‘L’any Berlanga’ recull imatges d’algunes pel·lícules del director i aficionat taurí relacionades amb el noble art, com Calabuch o La Vaquilla.\nFinalment, no podia faltar l’homenatge a una tradició tan arrelada en terres valencianes com els bous al carrer. L’exposició ‘Passió als carrers’ se centra en donar a conéixer una mica més com els habitants de desenes de localitats viuen la seua passió per estos festejos populars. El recinte estarà engalanat amb una sèrie d’elements taurins, igual que l’entrada des del Pati de Cavalls, i es donaran a conéixer els aspectes d’esta tradició de la mà de la Unió d’Emboladors i la Federació Valenciana de Bou de Corda, dos de les modalitats més carismàtiques del bou al carrer.\nAmb tot això, la Diputació espera pal·liar en certa manera l’absència d’espectacles taurins en el període faller i fer més amena l’espera per a veure de nou les esteses del temple de Monleón a vessar d’aficionats gaudint de la festa.


Un total de 36 alumnes d'escoles de Sant Cugat i de Terrassa van participar en aquesta competició i van demostrar el perquè estaven en aquesta Fase Comarcal, ja que es van veure partides molt igualades.\nAl finalitzar la jornada es van entregar els diplomes per a tots els participants i les medalles als 3 primers classificats de la categoria benjamí i aleví, posant el punt i final a la competició del curs 2014/15.\nEls guanyadors de la categoria benjamí van ser Roger Solans (Escola Abat Marcet), Marcos Martínez (Escola Ramon i Cajal) i Pere Martí (Escola França); mentre que de la categoria aleví els guanyadors van ser, en Marc Fité (Pi d'en Xandri), Mario Sánchez (Escola Pere Viver) i Alejandro Flores (Terrassa).\nClassificació final benjamins\nClasssificació final alevins\nLa propera cita dels escacs serà pel Campionat Escolar per equips que organitza el Club d'Escacs Sant Cugat amb la col·laboració de l'OMET i tindrà lloc al Casal de Mirasol els dies 9, 16 i 23 de maig 2015.


Passar, una malaltia local, a afectar tot l'organisme. [...]\n52. filtre passaalt\nFiltre que elimina les freqüències baixes sense afectar les freqüències altes. [...]\n53. filtre passaalt\n54. filtre passabaix\nFiltre que elimina les freqüències altes sense afectar les freqüències baixes. [...]\n55. filtre passabaix\n56. invasiu -iva\nDit del procés patològic que tendeix a afectar els teixits veïns. [...]\n57. toxocara del gos\n(T. canis) L'espècie més corrent, que habita el budell prim del gos i també dels gats, les guineus, els llops, etc. Les seves larves poden passar a l'home i afectar, principalment, el fetge dels infants. [...]\n58. assegurança de cinematografia\nAssegurança multirisc que cobreix els riscs que poden afectar la producció cinematogràfica. [...]\nGènere de fongs que poden afectar la pell cremada o causar la hialohifomicosi. [...]\nFase circumstancialment difícil que travessa una persona i que li pot afectar l'estat emocional. [...]


quaderns crema |\nJuliol 28, 2014 gener 11, 2016 ~ marinaporrasmarti\t~ Deixa un comentari\nUn purità amb fantasies\nfebrer 12, 2014 gener 11, 2016 ~ marinaporrasmarti\t~ Deixa un comentari\n[L’holocaust de la terra – Nathaniel Hawthorne. Quaderns Crema. Traducció de Joan Sellent]\n“(…) Aquesta lliçó moral és que la flor de l’art només floreix allà on la terra és profunda, que cal una gran quantitat d’història per produir una mica de literatura, que cal una complexa maquinària social per posar un escriptor en marxa. La civilització americana fins ara ha tingut altres coses a fer que produir flors, i abans de generar escriptors ha tingut el seny de proporcionar-los alguna cosa de la qual escriure”. Això deia Henry James, amb la finor i precisió habituals, parlant de Nathaniel Hawthorne. Com que als genis els hem de creure sempre donarem per bo que una de les primeres flors de la literatura americana és el purità Hawthorne, nascut a Salem, Massachussets, l’any 1804.\nSi als escriptors europeus a aquestes alçades ja els pesava el llegat d’una tradició literària immensa, a Hawthorne li pesava la tradició religiosa, un puritanisme que el du a veure pecats, culpes i càstigs a tot arreu. Hawthorne s’esforçava a fer de la consciència humana el seu tema, però de vegades la seva imaginació era tan potent que no deixava lloc a la reflexió moral, i per això als seus contes el límit entre fantasia i realitat és molt fràgil. Precisament per la tirada imaginativa Borges es va fixar en l’escriptor americà, i va dictar una conferència on el tractava de senyora perquè, diu l’argentí “pensava per imatges, per intuïcions, com les dones”. Que vol dir que Hawthorne s’inventava situacions i després havia de buscar personatges que hi encaixessin com fos. Borges també diu coses més enraonades, com ara que a la seva escriptura la debilita un error estètic; el desig de fer de cada ficció una faula, a encabir-hi la moral encara que sigui massa forçada. Per això llegim contes brillants que acaben amb un últim paràgraf que és tan sols un intent moralista de justificar el que acaba d’escriure.\nPerò si Hawthorne hagués escrit deixant córrer la imaginació sense haver-la de pair s’hagués convertit en un producte massa obscur, com un Edgar Allan Poe de segona, o bé la bogeria seria tan bèstia que no hi hauria manera d’entendre’l. Per això aquest equilibri entre la preocupació moral i la fantasia sense límits no ens sembla gaire forçat, sinó que hi queda molt bé. Hawthorne només necessitava aquesta “terra profunda” de què parlava Henry James, i enfrontar-la amb el seu talent. Afortunadament l’americà és un moralista lliure del tret més pesat dels moralistes: el to. Ni críptic ni dens, contes com ara “Wakefield” o “l’holocaust de la terra” són senzillament creacions d’una ment brillant. La seva mirada no és compassiva però tampoc pessimista: per damunt de tot és un observador serè. Està tan disposat a jutjar severament com a no exaltar-se mai per allò que veu. Ni cinisme ni tragèdia: calma.\nHawthorne no tenia manies ni excentricitats, el seu testimoni d’una vida planera el va deixar en sis volums de llibretes anotades on no s’hi pot trobar res d’extraordinari i, per tant, porten de cap als seus biògrafs. Simplement es tancava en una habitació, escrivia, i quan el sol queia sortia a passejar. En una de les seves cartes diu: “M’he reclòs, sense el menor propòsit de fer-ho (…) m’he tancat en un calabós i ara ja no trobo la clau, i encara que la porta fos oberta, em faria por sortir”. I és justament això el que llegim als seus contes: el que Hawthorne s’imagina que hi ha fora del calabós.\nWalser, al marge\nOctubre 29, 2013 gener 11, 2016 ~ marinaporrasmarti\t~ 3 comentaris\n[Jakob von Gunten – Robert Walser. Quaderns Crema. Traducció de Teresa Vinardell]\nEn un temps on sembla que mantenir-se al marge no és una opció, la veu sense causa de Robert Walser (Biel 1878 – Herisau/Aargau 1956) ressona com la d’un personatge estrany. No actuar, no implicar-se i adoptar una actitud d’indiferència davant la vida són els trets que caracteritzen el suís i la seva preciosa estètica de la insignificança. El caràcter que neix d’aquests propòsits és indubtablement el d’un home difícil de suportar. Egoista, incapaç de comprometre’s ni de lluitar per ni contra res, Walser no acabà mai de tenir una vida del tot normal i els últims 23 anys de la seva vida els passà tancat per voluntat pròpia en un manicomi. Segurament, però, sense aquesta vida inconstant i desencisada no hagués escrit bona part de la seva obra (la qual, per cert, fou escrita en llapis; un estri més incert, més provisional i sens dubte menys compromès que la ploma).\nA la novel·la/dietari que ens ocupa, l’autor utilitza per explicar-se la veu d’en Jakob von Gunten, un noi que ingressa en un internat on els professors no ensenyen res i els alumnes tan sols aprenen a ser uns subjectes insignificants i petits, uns no ningú amb l’objectiu de no fer res de bo a la vida. Sovint adoptar una veu infantil per exposar-se és un recurs més naïf que les idees del propi nen que es vol imitar. Però no passa el mateix quan qui es fa passar per infant és Walser, que aprofita per dir les veritats més gruixudes des d’una ment aparentment innocent. A banda d’un senyor insuportable, Walser també era políticament incorrecte i no té manies per denunciar la incomoditat que li produeix la lletjor dels pobres o per exclamar una de les frases masclistes més enginyoses que he sentit mai: “no hi ha res de més virtuós sota el sol que les flaqueses femenines”. La punyent prosa disfressada de despreocupació infantil també li serveix per reivindicar l’escriptura com alguna cosa contrària a l’acte d’escriure tancat en un despatx pontificant sobre els assumptes més seriosos, com feien la majoria dels seus coetanis alemanyots. “Per escriure no cal veure res extraordinari. Ja és molt el que es veu”.\nPer això aquest dietari és també flâneurisme, perquè no hi ha millor indret per a un no ningú que el passeig entre la multitud d’una ciutat. Un passeig que és menys agre que el dels cèlebres flâneurs francesos perquè hi trobem la felicitat de passar desapercebut: “m’agrada que al meu voltant passin moltes coses i no preocupar-me de com passen”. La massa, els cotxes, els gossets, el tramvia elèctric, els pits comprimits en cotilles, autobusos, cigars… “tothom buscant alguna cosa. I pel que sembla, sense trobar mai res de bonic o d’adequat”. A “Jakob von Gunten” també hi ha somnieg, perquè “les coses més properes estan fetes per a l’enteniment, les remotes, en canvi, per al somni”. De fet, cada vegada que a en Jakob li passa quelcom massa difícil d’explicar, ho exposa mitjançant un somni que no ens explica res.\nAquesta mirada desinteressada fa de Walser un insensible, un incapaç que es refugia en aquest vici que és l’escriptura, i dins d’ella en la tradició d’allò mínim, minúscul i fragmentari. Un individu singular que ens subtilment ens suggereix que mantenir-se al marge de vegades serveix per veure-hi més clar. Una de les cites més boniques del llibre és quan Jakob confessa: “No fer res i malgrat tot mantenir-se ferm demana energia, mentre que qui és actiu ho té fàcil (…) Em limito a deixar que les coses vinguin. Sí, que vinguin”. I així li van anar venint a Walser fins el dia de Nadal de 1956, quan dos nens trobaren el seu cos a la neu, on havia caigut sense vida mentre passejava pels volts del manicomi d’Herisau.\nLa @begogomezurzaiz parla de Mansfield i em descobreix la feina de l’Ida com a rescatadora de papers 💙 —… twitter.com/i/web/status/1… 10 hours ago


Eufònic presenta una programació híbrida amb propostes de 40 artistes i tallers de formació - Imagina Ràdio\nEufònic presenta una programació híbrida amb propostes de 40 artistes i tallers de formació\nElsa Paricio i Nuno Vicente són els residents artístics d'enguany del festival d'arts sonores, visuals i digital-performatives de les Terres de l'Ebre amb projectes que exploren el paisatge\nEl festival d’arts sonores, visuals i digital-performatives de les Terres de l’Ebre, Eufònic 2020, se celebrarà entre el 27 i el 30 d’agost amb una programació que combina accions telemàtiques i presencials amb la participació de prop de 40 artistes. Destaquen Cabosanroque, subvertint les normes de la música clàssica, i les actuacions del poeta Enric Cassasses amb Don Simon i Telefunken. La programació musical de l’Eufònic 2020 posa l’accent en les dones amb noms com Lu Rois, Auver Less o Magalí Sare. Mentrestant, aquestes setmanes, Elsa Paricio i Nuno Vicente passen per la residència artística de Lo Pati per donar forma als projectes que presentaran al festival i que investiguen el paisatge del delta a partir de la idea d’extinció.\nPer Eufònic 2020 passaran prop de 40 artistes. Cabosanroque subvertiran les normes de la música clàssica “demolint literalment” el Quartet de corda No. 66 en Sol major, Opus 77. En l’apartat Veu i paraula prenen el protagonisme de l’exploració sonora les actuacions del poeta Enric Casasses en conjunció amb Don Simon i Telefunken o la deconstrucció a cappella de Tarta Relena. També es faran teleaccions amb Ferran Fages i la ballarina Carme Torrent des dels Trulls d’Ulldecona, un lloc inaccessible i singular. Les representacions es podran veure en streaming des de casa.\nEl festival ha creat la ‘Sala sintètica’, un espai virtual paral·lel en l’entorn metavers, amb l’estrena de Playmodes, i acollirà la primera part del concurs itinerant destinat a adolescents, el Trap Kids, conduït per Guillamino per trobar nous talents del trap en català. La final es farà presencial a Amposta.\nEufònic aposta de nou per la formació amb diversos tallers i dona nou impuls al vessant professional que comptarà amb la presència de referents internacionals gràcies a formats híbrids. Combinant trobades virtuals amb activitats presencials, participaran en el festival programadors com IMAL (Bèlgica), ZKM (Alemanya), Submerge (Anglaterra), Elektra (Canadà), Gamma (Rússia) i Today’s Art (Alemanya), entre altres. Tarta Relena, Cruhda o Odina són altres noms importants del cartell d’Eudònic 2020 així com l’experimentació, la música electrònica d’avantguarda i la investigació sonora amb propostes com Lume, Zoon van Snook, Auver Less o el seminal artista sonor Vacca. També hi haurà espais per propostes més expansives de pop electrònic inclassificable com Dewinter, Algora o Egosex; les actuacions de Siwo, beat-maker, etnomusicòleg i ballarí d’origen moçambiquès establert a Barcelona, un dels pioners de l’escena afrobeat en l’àmbit nacional; o el dream-pop de Dewinter.\nTambé es faran dues actuacions en col·laboració amb les mítiques Jornades Musicals de l’Ermita d’Ulldecona amb les actuacions de Quentin Gas y los Zíngaros, un recorregut pel flamenc carregat de color i psicodèlia, i Egosex i els seus sons primitius africans, arranjaments futuristes i ritmes seductors. Es manté a més l’experiència del vermut musical als Ullals de Baltasar amb aforament reduït i la música d’Algora, un dels cronistes més interessants del panorama musical nacional, ara molt més electrònic i hedonista.\nL’edició 2020 del festival vol ser “un revulsiu i un catalitzador per tornar a fer comunitat i retrobament al voltant de les arts i la cultura”, en la “nova normalitat”. Eufònic se celebrarà amb totes les garanties sanitàries, extremant els controls en tots els actes presencials: els aforaments seran reduïts i prèvia reserva de seients.\nArticle anteriorTortosa urbanitzarà la plaça de l’Ajuntament i els carrers de l’entorn per a vianants i amb zones arbrades\nArticle següentUn dels brots de la Ràpita és l’origen del primer positiu a l’Hospital d’Amposta\nLa URV combina els exàmens virtuals i presencials per reduir la mobilitat als campus


PressReader - La Vanguardia (Català) - Viure TV: 2014-02-08 - Torna l’home\nJosé Coronado ha tornat a la tele per fer el paper de Fran, un policia corrupte (o no), un dels tres protagonistes de El Príncipe. A la sèrie de Telecinco estrenada dimarts passat, el guapo i madur Coronado s’enfronta amb un altre guapo, tot i que encara sense madurar, Álex González, que interpreta Morey, un agent del CNI (Centre Nacional d’Intel·ligència) infiltrat a la comissaria d’El Príncipe, un barri de Ceuta. Álex és l’exnòvio, en la vida real, de l’actriu Adriana Ugarte, protagonista d’El tiempo entre costuras. En l’exitosa sèrie d’Antena 3, Ugarte interpretava Sira Quiroga, una apocada cosidora empesa a un amor foll amb Ramiro, un seductor que encarnava l’actor cubà Rubén Cortada, company de Coronado i González a El Príncipe, on interpreta al dolent Faruq ben Barek.\nCortada, que va començar com a model, té ànima caribenya i mirada felina; és un seductor en tota regla i fins i tot Coronado mateix ha declarat que el troba tan atractiu que ha començat a dubtar de la seva pròpia virilitat. Amb 29 anys i una carrera acabada de començar, Cortada està cridat a ser el nou sex symbol televisiu en substitució de Miguel Ángel Silvestre, més conegut com el Duque de la sèrie Sin tetas no hay paraíso.\nJosé Coronado, actor cinematogràfic consagrat, torna a la televisió amb un personatge que recorda els que ja ha interpretat en el cinema, com el Santos Trinidad de No habrá paz para los malvados. Fins ara, el seu paper més destacat en televisió era el de Luis Sanz, el redactor en cap del diari en què es desenvolupava la sèrie Periodistas. Encara que la trama passava per alt les urgències periodístiques i els guions deixaven molt a desitjar, la sèrie va ser un planter del qual van sortir actors que aleshores eren desconeguts i que han acabat fent una carrera brillant, com és el cas de María Pujalte, que ara triomfa a TVE com a protagonista de Los misterios de Laura, un personatge als antípodes de Fran, el policia que Coronado dóna vida a El Príncipe.\nLa sèrie Periodistas es va emetre entre el 1998 i el 2002 a Telecinco i també hi van brillar l’exmiss Espanya Esther Arroyo, i els llavors desconeguts actors Alicia Borrachero, Pepón Nieto, Álex Ángulo, Ginés García Millán. La sèrie també va donar una oportunitat a Belén Rueda, fins aquell moment presentadora i animadora de programes. El seu marit d’aleshores, Daniel Écija, era el creador, productor, guionista i director de Periodistas. Belén Rueda (què se’n pot dir sense ofendre els que la consideren una bona actriu?), com Coronado, torna a la televisió, però en un paper similar: si a Periodistas era fotògrafa, a la B&B, la sèrie que Telecinco estrena el dia 17, és la subdirectora d’una revista de moda.


La docusèrie de TV3 'Gent de mercats' visita Sitges, Tarragona i Barcelona La docusèrie de TV3 ‘Gent de mercats’ visita Sitges, Tarragona i Barcelona – El Món\nLa docusèrie de TV3 ‘Gent de mercats’ visita Sitges, Tarragona i Barcelona\nEl programa s'endinsa en mercats municipals de Catalunya per conèixer les persones que els poblen\nRedacció 12/02/2020 10:00 am\nAquest dimarts a les 23 hores s’emetl’últim capítol de “Gent de mercats”, la docusèrie de TV3 dirigida per Tana Collados que s’endinsa en mercats municipals de Catalunya per conèixer les persones que els poblen. Aquest programa comptarà amb gent del Mercat Municipal de Sitges, el Central de Tarragona i el d’Horta de Barcelona.\nEl programa acompanya l’Ester i la Vinyet, mare i filla, en la seva trobada setmanal al mercat de Sitges, i amb elles aprendrà com es fa un autèntic arròs a la sitgetana. Allà es trobaran amb el Ricky, un cuiner anglès tatuat fins a les celles convençut que la galeria del producte fresc que és el mercat és el millor reclam per acostar la cuina catalana als visitants de la població. Al mercat de Sitges també hi ha una parada de venda directa de fruita i horta, la del Daniel, un excomercial que ven el que produeix els camps que conrea. El programa l’acompanyarà a Mercabarna, on hi ha la cooperativa de pagesos d’agricultura ecològica de la qual és soci per endur-se el que necessita.\nAl Mercat Central de Tarragona, s’acompanyarà en Josep en les seves tres ocupacions, la de llibreter, la de venedor de pastissos al mercat i la de casteller. També s’escoltarà com sona el carilló i es coneixerà la Carmeta, una peixatera nascuda al Serrallo molt pessimista amb l’estat actual del mar.\nPer últim, es visitarà el Mercat d’Horta, a Barcelona, on es coneixerà l’Eva, la florista del mercat, poc convençuda de la reforma integral que s’hi ha de fer, i el pessebrista oficial que reprodueix les parades en figuretes. Finalment, es compraran números per a una rifa que involucra tot el mercat.\nEl programa ha fet una quota mitjana de l’11,6% i 230.000 espectadors. El programa més vist va ser el tercer capítol, que es va emetre el 23 de desembre, va fer una quota del 17,5% i el van veure 424.000 espectadors. I pel que fa a l’índex qualitatiu del GfK té una valoració de 8.3 punts.