Núria Domènech i Amador vingué a presentar ‘Afonia’, obra guanyadora del Premi Martí Dot de Poesia 2015, que Viena Edicions publicà ara fa res, l’octubre de 2016. «[la poeta] apareix amb força en el panorama de la jove poesia actual, utilitzant el vers com una catarsi, intentant fugir dels moments emocionalment convulsos, però falcant-los des de la inspiració que provoquen, l’interrogant sobre on pivotar. Ens salva la vida.», llegim al pròleg de David Castillo, president del jurat. La poeta diu: «No sé si és desig o si és (…)| desig de desig.» | Aparador de poesia\n← Amb motiu del Dia Internacional de la Dona Treballadora férem un programa especial que titularem com en els anys anteriors “Poemes i relats contra la ira dels homes”. Està inclòs en el conjunt d’actes que, per aquest motiu, l’Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt va preparar. Hi participaren alguns dels escriptors de Montalt literari, el taller d’escriptura que imparteix Pius Morera i Prat, el creador i conductor d’aquest espai radiofònic.\nCarles Rebassa presentà “L’assassí va descalç per la ciutat”, el darrer poemari de Pius Morera i Prat, publicat el gener per Tèmenos Edicions, amb pròleg de Lluís Calvo i epíleg de Ricard Mirabete, ambdós poetes. Fou el dia 21de març de 2017, Dia Mundial de la Poesia a les 19:30 a la Llibreria Ona de Barcelona. →\nNúria Domènech i Amador vingué a presentar ‘Afonia’, obra guanyadora del Premi Martí Dot de Poesia 2015, que Viena Edicions publicà ara fa res, l’octubre de 2016. «[la poeta] apareix amb força en el panorama de la jove poesia actual, utilitzant el vers com una catarsi, intentant fugir dels moments emocionalment convulsos, però falcant-los des de la inspiració que provoquen, l’interrogant sobre on pivotar. Ens salva la vida.», llegim al pròleg de David Castillo, president del jurat. La poeta diu: «No sé si és desig o si és (…)| desig de desig.»\nPublicat el Març 16, 2017 per suip\nAhir, dimecres dia 15 de març de 2017, férem el dos cents dinovè programa, el vint-i-unè de la sisena temporada. L’emetérem en directe, com sempre.\nNúria Domènech i Amador, la convidada, va néixer a Martorell l’11 de setembre de 1987. Va créixer juntament amb la seva passió per la literatura, per la ciència i per la música. De petita va descobrir en la lectura un gran refugi, un lloc confortable on perviure i gaudir. La mare explica que sovint la trobava amagada al lavabo llegint. Va estudiar clarinet i cant a l’Escola de Música de Martorell i, després, al Conservatori Municipal de Música de Barcelona. Quan tenia quinze anys, era una nena amb força interessos acadèmics, i se li va fer molt difícil escollir els estudis que desitjava cursar. Va decidir-se acadèmicament per les ciències, però sempre va mantenir una estreta relació amb la música i, especialment, amb la literatura. El primer dia que va posar el peu a la facultat de física, un professor d’electromagnetisme preguntà a tots els alumnes per què eren allà, per què estudiaven física. La Núria va respondre que ella estudiava física perquè volia escriure. Alguns companys, per sort, entenien bé a què es referia, i al llarg de tota la carrera va trobar en l’entorn dels estudiants de física un ambient de gust per la literatura i les humanitats en general. Tanmateix, va arribar un moment que va tenir un gran desig de conèixer més autors i referents, i es va apuntar a l’Escola d’Escriptura de l’Ateneu Barcelonès. Allà va conèixer la Laura López, professora que va ser clau en la seva evolució poètica. El 2011 va completar el seu primer poemari, Programari lliure, amb el qual guanyà el Premi Vila de Martorell en la categoria local.\nHavent acabat els estudis de física, va decidir aprofundir en el món de la recerca científica, i va cursar un Màster de Nanotecnologia, i finalment un Doctorat de Física. El seu camp d’estudi van ser les propietats òptiques dels materials semiconductors. Dit d’altra manera: la dansa que fan els àtoms quan els il·luminem. Durant el doctorat va seguir escrivint, i va tenir ocasió de viatjar a diferents llocs, entre els quals cal destacar els sis mesos en què visqué i treballà a Niça. Just després de defensar la tesi va acabar el poemari Afonia, amb què va guanyar el Premi de Poesia Martí Dot. Actualment, treballa com a professora de ciències en un institut de Barcelona. Els seus alumnes no han llegit el seu llibre. Encara no.


Diversitat sexual al món animal | Barcelona Ciència\nInici » Agenda » Diversitat sexual al món animal\nDijous, 16 juny 2022 fins al Dijous, 16 juny 2022\nHorari De 18.30 a 20 h.\nData de publicació: Dijous, 09 juny 2022\nDiversitat sexual al món animal\nEl Museu de Ciències Naturals de Barcelona ofereix una xerrada sobre la diversitat LGTBIQ+ a la natura.\nConeixeu les realitats LGTBIQ+ a la natura? Al món animal són habituals les relacions homosexuals i no monogàmiques, a pesar que aquestes no han sigut reflectides en la narrativa científica fins fa relativament poc. Si us interessa aquest tema, el dijous 16 de juny, com a part del Club dels llunàtics i llunàtiques, podreu aprofundir sobre açò a la tertúlia Lleons mascle alfa homosexuals, dofins de bisexualitat polièdrica, el coll sensual de la girafa, el paradís poliamorós dels bonobos i molta diversitat més. Per què no la coneixem?, en el Museu de Ciències Naturals de Barcelona.\nL’objectiu de la xerrada és mostrar la diversitat que trobem a la naturalesa i fer un recorregut per la diversitat sexual del món animal amb perspectiva LGTBIQA+, ja que els animals viuen allunyats dels estereotips i dels preceptes socials imposats de l’ésser humà. Així doncs, els animals també tenen comportaments afectius i sexuals amb individus del seu mateix sexe o d’un altre.\nLa persona encarregada de donar la xerrada serà l’Albert Barberà, director del Hub de Teràpies Avançades i Plataformes Científiques del Vall d’Hebron Institut de Recerca. Aquesta xerrada s’emmarca en el cicle d’activitats al voltant de l’exposició temporal Una mirada LGTBI a Planeta Vida i busca compensar el desconeixement i posar en evidència els biaixos cis-hetero-patriarcals en ciència que s’han donat lloc a l'hora de formular el discurs sobre la sexualitat dels animals.


Les jornades gastronòmiques arriben a Badalona - Línia Nord ed. Barcelonès Nord\nLes jornades gastronòmiques arriben a Badalona\nRedacció|2019-06-06T10:53:38+02:006 juny 2019|Badalona|Línia Nord ed. Barcelonès Nord\nL’associació de restauradors Forquilla Badalona organitza des d’aquest dilluns i fins al 30 de juny les jornades gastronòmiques De forquilla en forquilla. A la iniciativa hi participen prop de trenta restaurants de la ciutat que són socis de l’entitat, els quals ofereixen menús especials amb maridatges de vins DO Alella.\nL’oferta gastronòmica variada va des de tapes com les que ofereixen la vermuteria El Colze Empinat o la cooperativa Cor de Marina fins a menús per a dues persones com els que es poden trobar al Cafè de les Antípodes o al restaurant Baires de Braseria.\nEls preus oscil·len entre els 15 euros per persona, com és el cas del menú de l’Esfera Gastro Bar, fins als 45 euros del restaurant Olmos Gourmet. A més, els establiments ofereixen menús de diversos tipus de cuines, com el menjar indo-pakistanès del restaurant Tariq o la fusió mexicana i catalana del restaurant Mexclat. L’objectiu de la iniciativa és posar en relleu la restauració badalonina a la ciutat i a la comarca.


Notícies - Sant Cugat recapta més de 1.100 euros per ajudar a les famílies afectades per l'alzheimer\nSant Cugat recapta més de 1.100 euros per ajudar a les famílies afectades per l'alzheimer\nLa Penya Blaugrana i l'Associació Familiar d'Alzheimer han sortejat una samarreta firmada per Leo Messi\nEl Camp de futbol de la Penya Blaugrana de Sant Cugat ha acollit el llençament dels penals pel sorteig / Foto: Cugat Mèdia\nel 3/juliol Marc Abelló Societat PDF\nL'Associació Familiar d'Alzheimer del Vallès Occidental (AFA-VO) ha recaptat més de 1.100 euros que serviran per ajudar a les famílies afectades per aquesta malaltia en el finançament de cures i tractaments. L'AFA-VO ha celebrat la jornada 'Accions solidàries per l'Alzheimer' aquest dissabte amb l'organització de quatre paradetes en llocs estratègics de la ciutat per conscienciar la població sobre aquesta malaltia degenarativa. La Penya Blaugrana de Sant Cugat ha celebrat un sorteig d'una samarreta del Barça firmada pel capità del Barça, Leo Messi. El Coral de Sant Medir ha animat l'ambient de la paradeta de la plaça d'Octavià amb les seves actuacions.\nEls participants del sorteig de la samarreta de Leo Messi han comprat una butlleta al camp de futbol de la Penya Blaugrana de Sant Cugat, on tenien l'oportunitat d'aconseguir un segon tiquet si marcaven dos penals a un porter de la Penya. El guanyador de la samarreta del Barça ha estat Èric Fontgivell.\nLa presidenta de l'Associació de Famílies de malalts d'Alzheimer del Vallès Occidental, Anna Fitó, explica que l'alzheimer és un problema que "afecta la societat en general" ja que poca gent s'escapa de patir un cas a la seva família. Fitó explica que el pitjor d'aquesta demència és que els malalts "es quedin asseguts al sofà amb la mirada perduda". La presidenta de l'AFA-OV apunta que és important parlar a les famílies "com volem ser cuidats i tractats" quan siguem grans o patim algun tipus de demència.\nEl president de la Penya Blaugrana de Sant Cugat, Josep Maria Félez, es mostra satisfet per la recollida de diners del sorteig, però demana a l'Ajuntament que hi hagi una major "unificació de les activitats de les associacions de la ciutat" per tenir una major participació i impacte.\nPer contribuir amb donacions a la jornada 'Accions solidàries per l'Alzheimer' i ajudar a les famílies afectades per la malaltia podeu enviar fons al compte corrent, ES 57 2100 4547 2522 0011 0343, de l'Associació Familiar d'Alzheimer del Vallès Occidental:\nUn malalt d'alzheimer necessita ser cuidat i a mesura que passa el temps cada vegada més, a més sol passar quan el cuidador té els mateixos anys que la persona malalta.\nFaig una valoració crítica perquè a Sant Cugat no hi ha una unificació de calendaris de les diferents associacions de la ciutat que faria que arribés a més gent.


Les renúncies de Toni Roldán i Javier Nart engrandeixen la crisi de Ciutadans - Diari de Girona\nLes renúncies de Toni Roldán i Javier Nart engrandeixen la crisi de Ciutadans\nUna cinquena part de la direcció nacional de Ciutadans s'oposa en una votació a l'estratègia de la formació respecte al president del Govern\neuropa press/ddg | 24·06·19 | 22:56\nLes renúncies de Toni Roldán i Javier Nart engrandeixen la crisi de Ciutadans madrid\nLes decisions que està prenent Ciutadans després de les darreres eleccions li estan començant a passar factura en forma de crisis internes, quelcom del qual ahir hi va haver dos exemples. El portaveu econòmic de Ciutadans al Congrés, Toni Roldán, ha decidit deixar el partit i el seu escó a la cambra baixa després de l'acostament de Ciutadans a la dreta per governar amb Vox a través dels pactes que ha signat amb el Partit Popular i després que la formació que lidera Albert Rivera hagi establert un veto a la investidura de Pedro Sánchez.\nRoldán -que serà substituït al Congrés per Carina Mejías- es va incorporar a l'equip de Ciutadans el 2015 de la mà del coordinador econòmic de la formació taronja, Luis Garicano, precisament una de les veus més crítiques dins el partit davant els acords entre el PP i Vox per governar amb la formació taronja a autonomies com l'andalusa. Roldán, que havia estat nomenat secretari de programes i d'àrees sectorials el 2017, ha estat un dels impulsors del programa d'economia i ocupació del partit i ha defensat entre altres mesures el contracte únic, per evitar la dualitat entre els contractes fixes i temporals. També va tenir un paper molt rellevant a la comissió d'investigació de la crisi financera, ja que va ser molt crític amb la gestió dels polítics que estaven al capdavant de les caixes d'estalvis que van haver de ser rescatades. Roldán va concórrer a les passades eleccions generals com a número dos de la llista per Barcelona per al Congrés dels Diputats darrere d'Inés Arrimadas.\nParal·lelament, una cinquena part de la direcció nacional de Ciutadans va evitar donar suport a l'estratègia impulsada pel seu president de no facilitar la investidura de Sánchez com a president del Govern. Així es va posar de manifest en la votació que es va realitzar durant la reunió del Comitè Executiu a petició del líder de Cs al Parlament Europeu i responsable d'Economia i Ocupació del partit, Luis Garicano, i del també eurodiputat Javier Nart.\nCom a conseqüència del resultat, majoritàriament a favor de mantenir l'estratègia actual, Nart va dimitir del seu lloc a l'Executiva, tot i que mantindrà el seu escó. Després de les dures crítiques de Roldán a la política de pactes impulsada per Rivera, Garicano i Nart van promoure una votació per plantejar una revisió de l'estratègia per tal d'obrir «una via de negociació amb Sánchez».\nPer part seva, la portaveu de Ciutadans, Inés Arrimadas, va assenyalar que és Toni Roldán qui ha canviat de criteri i és qui ha d'explicar per què ara «no està còmode» amb la decisió de vetar al PSOE, que ell també va subscriure, i deixa el partit. Arrimadas va comunicar que la vacant de Roldán en l'Executiva l'ocuparà Marcos De Quinto, fitxat per Rivera, mentre que l'advocat de l'Estat Edmundo Bal el substituirà com a portaveu adjunt al Congrés.


Per què redreçar les dents? - Clínica Rosell, odontologia\nby moon | abr. 13, 2017 | Estética, FAQ, Salut buco-dental, Tractaments | 0 comments\nUnes dents més rectes ens permeten realitzar les funcions de mastegar, mossegar i parlar amb més eficàcia que unes dents tortes. A més, un somriure recte augmenta la confiança, és estèticament agradable a la vista, i pot ajudar a evitar una gran varietat de malalties dentals.\nHi ha diversos tipus de maloclusió que inclouen la sobremossegada, mossegada, mossegada creuada i l’amuntegament. Cada un d’aquests problemes d’alineació afecta negativament l’aparença i funcionalitat de les dents.\nHeus aquí una breu ressenya d’alguns dels principals trastorns associats amb les dents tortes:\nPeriodontitis – La periodontitis o malaltia de les genives comença amb una infecció bacteriana. La infecció bacteriana és causada per una higiene oral inadequada. Les dents tortes són difícils de netejar de manera efectiva, el que significa que la brutícia, la placa i els bacteris poden acumular-se en llocs de difícil accés. Les dents rectes són molt més fàcils de netejar i tenen menys risc de contraure una malaltia de les genives.\nTrastorn Temporomandibular (ATM) – Les dents tortes poden portar a una alineació de la mandíbula inadequada, que al seu torn causa una dolorosa condició coneguda com ATM. Forts dolors de cap, mal de mandíbula, trisme i el cruixir de dents caracteritzen aquest trastorn debilitant.\nLesions dentals – Les dents rectes formen una paret forta, el que significa que és menys probable que es produeixin lesions. Les dents torts són més febles i sovint sobresurten, sent molt més vulnerables a les lesions externes.\nDesgast desigual – Les dents tortes provoquen que algunes dents treballin més que altres en mossegar i mastegar. Les dents rectes reparteixen equitativament la càrrega de treball, el que significa menys risc de lesions i una millor estètica.\nLes dents poden ser redreçades mitjançant diferents aparells d’ortodòncia. Els aparells d’ortodòncia se solen col·locar en les dents durant un període de temps establert. Els brackets i arcs s’estrenyen regularment per l’ortodoncista i s’han de retirar quan finalitza el tractament. Els aparells fixos es poden col·locar a la part frontal o posterior de les dents i són eficaços per a la majoria de tipus de maloclusió.\nEls alineadors transparents són totalment desmuntables i s’utilitzen quan la maloclusió és menys greu, i les dents han de moure una distància més curta. Aquests alineadors es substitueixen cada poques setmanes durant la durada del tractament, i han demostrat ser igualment eficaços per redreçar les dents.\nSi vostè té algun dubte sobre la ortodòncia i dels tractaments per redreçar les dents, consulteu-nos.


CARROSSES FESTES DE QUATRETONDA 2015 - QuatretondaDigital\nPublicado por quatretondadigital | Sep 5, 2015 | Festeres i Festers, festes | 13\nLa pluja ens ha incordiat però no ha pogut aturar la festa.\nA les sis de la vesprada quasi totes les penyes i carrosses estaven a punt per a fer el recorregut de quasi tots els anys pel nostre poble.\nCada any veiem més penyes, més disfresses i menys carrosses de les tradicionals, de les de paperets de tota la vida. Totes estan molt boniques i veiem que la gent té molta imaginació però enguany podem dir que ha sigut el primer any que no ha eixit cap carrossa de les de «de veres» ,de les de «tota la vida», de les de «Quatretonda», d’eixes que no feien a cap altre poble. Una llàstima. I alguna culpa tindrem perquè entre tots hem acabat amb elles. Per premis, per manca de temps per fer-les, perquè no ens compensa…Hui ha acabat una tradició. Esperem que ho meditem i intentem fomentar-les de cara a altres anys.\nAnterior SE LO LLEVÓ UN VIENTO NEGRO\nSiguiente «ELS PALLASSOS» : CARROSSES 2015 FESTERS 25 ANYS\nFesta fi de curs a l´escola\nPROGRAMA FESTES PATRONALS 2009\ny en agosto…» se armó el belén «…\nRosa Mahiques\tel 6 septiembre, 2015 a las 10:40 am\nSegons han dit, perquè oficialment no es comunica, el primer premi a les penyes ha sigut la de les cigonyes. Em sembla una idea original aquesta de les cigonyes i dels wàters i on s’ha treballat molt, però potser coses com aquesta han contribuit a acabar amb les nostres carrosses.\nPer a poder optar a premi deurien de ser treballs originals i no haver participat en altres cavalcades. Seria cosa de parlar-ho serenament i deixar-ho clar perquè sempre n’hi ha conflicte amb els premis.\nLes cigonyes crec que també van guanyar a Benigànim i estem cansats de vore-les a la MK, segurament perquè repeteixen i repeteixen els programes, però ja estaven molt vistes. Una cosa ja vista no deuria d’emportar-se els 600 euros del premi.És a dir, participar sí i si : benvinguts siguen tots, però optar a premi, solament aquells que ho facen per primera vegada, és a dir, originals.\nSi ho fem així, l’any que ve o l’altre tenim ací totes les disfresses de tots els pobles del voltant que també fan esta classe de festa.\nCom tot en aquest món açò és una opinió i sempre n’hi haurà gent que no li semblarà bé, però si pensem en el per què ja no es fan carrosses de paperets, trobarem uns quants motius.\nPepe\tel 6 septiembre, 2015 a las 10:50 am\nCompletament d’acord amb tu !\nDavid Mahiques\tel 6 septiembre, 2015 a las 2:56 pm\nPense que tens raó. Això hi hauria que evitar-ho per a properes vegades.\nRosa Mahiques\tel 6 septiembre, 2015 a las 4:00 pm\nVull retractar-me del que he dit abans, donde digo, digo, digo Diego.\nNo ha sigut el pimer any que no ha eixit cap carrossa de paperets. Enguany també n’hi havia. Una; però és de justícia reconeixer-ho.\nRevisant les fotos he vist que la carrossa de Frozen sí que portava paperets. Enhorabona als artistes que l’han feta.\nEspere i desitge no poder dir mai que no hi ha carrosses de les de «pata negra amb pedigrí»\nAra , repetisc que ens ho hem de replantejar per tal de que això no passe mai.\nDavid bellver\tel 7 septiembre, 2015 a las 8:33 am\nHola Rosa, bon dia,\nDiscupla, però hi havien dos carroses de paperets, la de frozen i l’eixam.\nRosa Mahiques\tel 7 septiembre, 2015 a las 4:10 pm\nÉs cert David, perdoneu,culpa meua.\nEl que ha passat és que m’havia fixat en l’eixam i no en els varals.\nM’agraden les carrosses de paperets i he de donar-vos l’enhorabona pel premi i perquè heu fet la carrossa autèntica.\nI animar-vos per a que continueu fent-ne. Sé que són costoses en treball i en diners però és això el que ens diferència dels altres pobles.\nJose L. Oltra\tel 18 septiembre, 2015 a las 12:31 pm\nPer cert, dema fa dos setmanes de les carosses, i no puc trobar on estan publicades les puntuacions.\nNo ho han publicat?\nNingú te res a dir al respecte?\nRosa Mahiques\tel 19 septiembre, 2015 a las 10:21 pm\nLes puntuacions sí que s’han publicat en aquesta adreça digital Jose Luis. No sé la data de publicació perquè no l’he trobada. No sé si fa dos dies o quatre.\nPer cert, enguany com que plovia el dia de les carrosses, no vaig pujar cap a la plaça i no vaig veure el nou recorregut, que segons m’han dit han tornat a passar enguany pel carrer Les eres.\nSi tant s’ha criticat que tot el tràfic del poble l’havien desviat per aquest carrer estret i que calia tornar a obrir el carrer La Pau, (que per altra banda no em sembla del tot malament) com és que desvien per eixe mateix carrer estretet unes carrosses que en principi no saben si són molt grans o molt amples?\nCoses que no entendré mai !!! Si l’equip A fa una actuació que potser siga encertada, l’equip B quan arribe al poder la desfarà simplement perquè l’ha ideada l’equip contrincant.\nToca bé. Cosa de l’ADN de Spain !!\nJose L. Oltra\tel 21 septiembre, 2015 a las 10:41 am\nPues retire el comentari. El asunt del carrer Ler Eres, tu ho has dit. Les dirección, en Valencia van a llimitar el trafic del centre als veíns. I en Madird tallen una avinguda els dumenges. En Quatretonda, ara, anem al revés del mon. Quansevol dia tornaran a fer el ban per els cantons a pulmo, i tocant la trompeteta.\nJose L. Oltra\tel 24 septiembre, 2015 a las 9:56 am\nHe estat mirant, i les puntuacions de les carroses es vaen penjar el mateix dia 18, que casualitat, el mateix dia que jo vaig fer el comentari. Per tant, no retire el comentari, mes be el mantinc. Si jo no l’havera fet tal vegada no estarien penjaes, o si. no ho sabrem mai.\nbnvntb\tel 21 septiembre, 2015 a las 6:18 pm\nNo sé Rosa, pel que apuntes del canteret nou, si aquest és el cas que tu dius, tot i que fa la impressió que aquestes actuacions solen passar en general o almenys ho pensem. A mi m’agrada creure, i no t’ensenyaré res de nou, que una vegada dins tots els governants intenten fer-ho el millor que saben, tampoc vol dir que m’ho crega tot, és clar, talment quan un càtedro nou ocupa la cadira d’un departament les línies d’investigació, subvencions… solen anar per aquells temés que són de seu interés, és el que domina i estima, sol passar, ja vos dic, però no de manera necessària.\nI perquè les coses poden ser del color que u més estime dir que si el sentit de circulació del carrer rei en Jaume, fa poc, i en algunes circumstàncies em feien anar quasi que al Pontarró per a poder arribar a casa, cosa que em fotia d’allò més. Ara, però, notes que la seguretat amb què entres i t’aboques a dit carrer quan véns des de la carretera no és la mateixa, tampoc el doble rodar dels vehicles, ni tan segur ni tan còmode. Cada cosa té el seu què, ara, tampoc necessàriament.\nI una suggerència menudella, quan canvien el sentit de trànsit d’un carrer després de decàdes d’un ús determinat per a mi que cal fer un xicotet esforç, més del que toca i tot, perquè som animals de costums i un senyal posat allà saber on, que ni t’esperes i que no el veus de dins del cotxe estant, com a que no és prou. Ho dic perquè al carrer de l’ajuntament fa molts anys s’entrava per la pescateria, el sentit era el contrari d’ara, aleshores quan hi venies, quan venia jo dic de les Xàtives, amb uns senyals prohibitoris penjats a les cantonades dels Quintins com que no me’ls esperava, com si no hi foren, i després, ja ho he dit, pel costum, no sé quantes vegades entraria al contrari o de cara als que venien… tot pensant la primera vegada que el que anava malament era l’altre.\nLegalment la culpa d’un accident seria meua, ja ho sé, però dic que en canvis d’aquesta magnitud caldria algun senyal més, almenys durant un temps, algun senyal més terrestre, o jo que sé, alguna“pankarta”, o pintar el boca-carrer, no sé… la banda de música, senyals de fum… I no s’hi rieu que el costum és llei! Deien.\nJose L. Oltra\tel 22 septiembre, 2015 a las 10:08 am\nSi tenies que «rodar», no seria molta distancia, i a la fi vas en coxe. Per tant ….. Ara si es creuen dos coxes en Rei En Jaume, cap problema u va per damunt de la vorera i ja esta. Viva la modernitat.\nRosa Mahiques\tel 22 septiembre, 2015 a las 10:06 pm\nSí Sr Benavent, és clar que tots els governants volen fer-ho el millor possible, però és que crec que n’hi ha un «noséqué» que ens fa desfer el que el contrari ha fet.\nDe vegades, i parle de «TOTS» els partits, en tan prompte agafen el «silló» el que fan és desfer alguna cosa que encara no estiga ben perfilada pels governants anteriors; ja siga derogar una llei d’educació, una llei sobre trasvassaments d’aigües, el matrimoni entre homosexuals, la llei d’avortament, el canvi de noms de carrers, el canvi de senyals de tràfic… qualsevol cosa que ens acredite com a nous governants i que marque diferències amb els d’abans.


Microsoft presenta la Surface 3 | Nalogic Systems, informàtica vic, reparació de equips, reparació d'ordinadors, programació, software, web, telefonia, ordinadors, xarxes, serveis internet\nHome » Notícies » Microsoft presenta la Surface 3\nMicrosoft a presentat la seva 3 evolució de la Surface, potser el canvi més destacat es la mida de la pantalla, que creix fins a les 12″, la resolució es de 2.160 x 1.440 píxels, que promet una gran qualitat, adaptant però el format 3:2 en comptes del 16:9 dels models anteriors. Aquest Surface una clara opció per substituir el portàtil.\nEl disseny continua molt similar als models anteriors, es continua podent acoblar el teclat que Microsoft ofereix opcionalment. Però el pas cap a les 12″ el dispositiu gairebé deixa classificar-se com a tauleta, ja que es menys còmode d’utilitzar, perdent la comoditat de les tauletes. El gruix es de 9,1 mm, i el pes s’ha reduït fins a 800 grams, bastant comparat amb altres tauletes. Una de les avantatges de l’ampliació de la pantalla el trackpad, que es un 68% més gran.\nUna altre novetat es el Kickstand, aquest suport permet treballar amb molt angles de recolzament diferents, fins a 150 graus. També inclou un llapis òptic, que pot encendre la Surface si està en repòs, i també obre directament l’aplicació de prendre notes.\nLa resta de característiques són:\nProcessador Intel i3, i5 o i7, un port USB 3.0, entrada d’auriculars, lector miniSD, Mini DisplayPort, WiFi 802.11ac i Bluetooth. També disposa d’una càmera frontal i una a darrera de 5 Megapixels cada una. La bateria no s’especifica la capacitat però asseguren unes 9 hores de duració.\nEs preveu que les Surface 3 estaran disponibles a partir del 20 de Juny als Estat Units i Canadà, a casa nostre segurament fins a finals d’Agost no es podrà comprar. El preus en dòlars són els següents:\n-Intel Core i3 – 4 GB RAM – 64 GB de capacitat- 799 dòlars\n-Intel Core i5 – 4 GB RAM – 128 GB de capacitat- 999 dòlars\n-Intel Core i5 – 8 GB RAM – 256 GB de capacitat- 1299 dòlars\n-Intel Core i7 – 8 GB RAM – 256 GB de capacitat- 1549 dòlars\n-Intel Core i7 – 8 GB RAM – 512 GB de capacitat- 1949 dòlars\nI els accessoris disponibles inicialment:\nSurface Pro Type Cover – 129,99 dòlars\nSurface Pen addicional – 49,99 dòlars\nFuente de alimentació de 36 W addicional – 79,99 dòlars\nDocking Station per el Surface Pro 3 – 199,99 dòlars\nAdaptador Ethernet per Surface – 39,99 dòlars


Manifest Groc és un manifest signat el març del 1928 i signat per Salvador Dalí, Lluís Montanyà i Sebastià Gasch, i considerat el document literari més conegut de l'avantguardisme català dels anys vint i trenta. Va rebre aquest nom perquè fou reproduït sobre paper de color groc. Dalí en fou el principal redactor i impulsor, i el text hauria estat encara més punyent si Montanyà i Gasch no l'haguessin convençut de rebaixar-ne el to.\nÉs escrit en un to agressiu i sarcàstic i es caracteritza per denunciar el noucentisme com a corrent mixtificador de l'hel·lenisme i l'afirmació dels nous corrents avantguardistes lligats al progrés de la tècnica. Es burla dels intel·lectuals catalans dels que, diu, poc els ha servit la Fundació Bernat Metge si acaben confonent la Grècia clàssica amb les "ballarines pseudo-clàssiqies", en al·lusió a Àurea de Sarrà. També carrega contra les obres d'Àngel Guimerà i l'Orfeó Català, tot defensant l'esport, el cinema i les obres de Tristan Tzara, André Breton, Giorgio de Chirico, Le Corbusier, Hans Arp o Constantin Brancusi.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Manifest_groc&oldid=19369755»


Pastissets de taronja i xocolata – La cuina de casa\nAquest dies, per diferents motius, he tingut el blog una mica parat. Em sembla que no havia estat mai tants dies sense escriure res… Però he tornat amb les mateixes ganes de sempre i esperant que comencin les calors per començar a fer gelats i batuts ben refrescants! A més, tinc molta feina acumulada: la recepta del maig del Descobrir Cuina, la participació al HEMC-11 sobre la xocolata, unes magdalenes amb les meves nebodes…\nPer la recepta d’avui, he triat un pastís que pogués fer en motlles individuals ja que així llueix més… i per l’aniversari de la meva mare volia quedar molt bé 😉 Però, evidentment, també es pot fer en un motlle dels grans. I com que per fi comença a fer bon temps, he triat un pastís que es pogués menjar fresquet de la nevera. Espero que sigui prou bo per a l’ocasió d’avui…


Pla de l'Estany - 13/08/2019 - 14:49\nEs milloraran voreres en diferents carrers, a més de treballs d'asfaltatge i de condicionament en aparcaments públics\nL'Ajuntament de Banyoles invertirà més de 200.000 euros en diferents obres aquest estiu. Entre els treballs que s'han previst, hi ha les millores de voreres en diferents carrers de la ciutat, així com treballs de reposició de l'asfalt en algunes vies. Paral·lelament, també s'han portat a terme obres de condicionament d'aparcaments públics i continuen els treballs de remodelació del barri del Barral i de l'edifici de serveis del camp de futbol vell. Properament, s'iniciaran també les obres de millora del darrer tram del carrer Divina Pastora, entre Mossèn Baldiri Reixac i Mossèn Constans, i es remodelarà la plaça que formen els carrers Mossèn Constans, del Remei i Pintor Pigem.\nLa principal inversió se centrarà en una nova fase del Pla de Voreres municipal que permetrà, entre altres, refer les voreres dels carrers Cervantes, al barri de Mas Palau, així com en un tram de la ronda Monestir, al polígon industrial de La Farga. També es milloraran les voreres en diferents sectors del carrer Mossèn Baldiri Reixach i també el carrer Pere Alsius, a la zona del barri de Sant Pere, així com el carrer Lleida, en el tram entre Mossèn Baldiri Reixach i Pere Alsius. En total, es preveu que els treballs, que s'executaran durant aquest mes d'agost, suposin una inversió de 160.000 euros.\nAquestes intervencions completaran les obres que ja s'han fet de millora de les voreres als carrers Pintor Solives, Formiga, Pare Butinyà i en un tram del carrer Llibertat i que han suposat una inversió de més de 45.000 euros.\nEl regidor de Via Pública, Lluís Costabella, ha destacat que "aquests treballs formen part de les intervencions que anualment portem a terme a la ciutat per millorar les voreres" i ha afegit que "cada any analitzem quines voreres requereixen que hi intervenim per decidir quines s'executen i amb quina prioritat".\nParal·lelament, durant aquest estiu també s'asfaltaran diferents carrers per millorar el ferm en aquestes vies. Entre altres, s'intervindrà en dos trams de l'avinguda de la Farga, als carrers Muralla i Ametller, al carrer Llibertat, a la cruïlla amb el carrer Colom; a l'Avinguda Països Catalans, a l'alçada de la plaça Doctor Rovira i a la cruïlla amb la plaça dels Turers; a la plaça Europa de les Nacions, al carrer Concòrdia Aigües de l'Estany, al carrer Pare Butinyà i a la plaça dels Jurats. En total, s'invertiran més de 17.500 euros.\nPer últim, durant aquest estiu s'ha aprofitat també per portar a terme treballs de condicionament als aparcaments de La Draga i del carrer Sardana. En aquestes casos, les intervencions, pressupostades en uns 3.000 euros, han permès millorar el ferm dels dos espais amb una nova capa de sauló compactat.\nTots aquests treballs es portaran a terme paral·lelament a les obres que ja s'estan executant de remodelació del barri del Barral, als carrers del Pou, Sant Esteve i Carmelites Velles; i de millora de l'edifici de serveis del camp de futbol vell. Properament, s'iniciaran també els treballs de millora del darrer tram del carrer Divina Pastora, entre Mossèn Baldiri Reixac i Mossèn Constans, i es remodelarà la plaça que formen els carrers Mossèn Constans, del Remei i Pintor Pigem.


Barcelona: Stonberg Editorial, 2021\nLa recomanació de la setmana està ambientada en l’extraradi i arriba en format de vídeo.\nSerá mejor que os marchéis de l’autor local Carlos Peramo és un llibre de relats de terror, un dels quals, “Julieta y Romeo”, està ambientat a Sant Feliu. El dimarts 23 de novembre, llegirem aquest relat a les Lectures en veu alta i ens acompanyarà l’autor.\nA Será mejor que os marchéis trobem relats protagonitzats per personatges quotidians, enmig de situacions que estan en la fina línia que separa la realitat de la fantasia. Peramo, ja havia conreat el gènere terror anteriorment, a La muerte camina de noche (1991). De fet, un dels relats del llibre que et recomanem, porta el mateix títol. Per saber més sobre aquest aquest escriptor santfeliuenc, clica aquest enllaç: https://bibliotecasantfeliu.blog/2021/11/09/protagonistes-biblioextraradi-7/.\nClica aquí o a la imatge per veure la videorecomanació.\nActivitats, BiblioExtraradi, Biblioteca, Col·lecció local, Lectures en veu alta, Novel·la, Recomanacions, Recomanacions, Recomanem\nautors locals, BiblioExtraradi, BiblioEXTRARADI 2021, Carlos Peramo, contes, contes de terror, Lectures en veu alta, novel·la de terror, Recomanacions, Recomanem, Sant Feliu de Llobregat, terror


Torredembarra desinfecta dependències municipals i vehicles policials | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nTorredembarra desinfecta dependències municipals i vehicles policials\nDesinfecció policia a Torredembarra. Foto: Cedida\nL’Ajuntament de Torredembarra ha iniciat les accions de desinfecció dels espais de dependències municipals que poden acollir afluència de públic: Recepció de l’Ajuntament i Oficina d’Atenció Ciutadana (OAC), comissaria de la Policia Local i vehicles policials i de protecció Civil, i aparcament soterrani dels Filadors.\nLes tasques de desinfecció es van dur a terme ahir al matí a través d’una empresa especialitzada del sector (SAHICASA), que està registrada i autoritzada per a aquestes feines. La desinfecció es realitza per nebulització aèria i polvorització de superfícies per a l’eliminació de virus, bacteris i fongs. Els productes utilitzats són eficaços per coronaviridae que és la família de virus a la qual pertany el COVID-19, tal i com indiquen els assajos d’eficàcia realitzats pel fabricant i exigits per l’administració sanitària per al seu registre oficial.


“TRES VIDAS DE SANTOS”, NOU LLIBRE D’EDUARDO MENDOZA – Vols Llegir?\n“TRES VIDAS DE SANTOS”, NOU LLIBRE D’EDUARDO MENDOZA\nL’actualitat del món editorial ens porta a contactar de nou amb l’escriptura de l’autor català Eduardo Mendoza. Surt al mercat el seu nou llibre titulat: “Tres vidas de santos”. Ho publica l’editorial Seix Barral, dins de la seva col.lecció “Biblioteca breve”, amb un total de 192 pàgines.\nEs tracta d’un volum de tres relats amb un argument diferent cadascun, però que tenen en comú el fet que parlen de personatges que estan disposats a renunciar a tot per una idea. En aquests textos, Mendoza utilitza altra vegada el seu llenguatge personal i la seva capacitat de reflexió amb tocs d’humor. Recordem que l’última obra publicada per Mendoza, “El asombroso viaje de Pomponio Flato”, editada l’any passat, va ser un èxit de vendes i de crítica.\nFont: 3cat24.cat – enllaç: editorial Seix Barral\nbiblioblocbibliotecanotíciesnovetatsràdio novavilanova del camí


7 | octubre | 2013 | Joan Sales – Cartes a Màrius Torres\nA Mercè i Màrius (de la Nuri) 28 III 1938 (132)\nPublicat el 7 octubre 2013 per t\nBarcelona, 28 de març de 1938\nJa podeu suposar com vaig remoure cel i terra per saber d’en Joan; el cel es degué apiadar de mi perquè en vaig tenir notícies, quasi miraculosament, el dia 16. Un subaltern del meu germà Frederic, que és tinent d’enginyers, aleshores de l’evacuació d’Alcanyís fugia en auto cap a Catalunya i quan ja li faltava poc per arribar-hi tingué una pana. Al cap d’una estona passà un altre auto que a la portella duia escrit «131 brigada». El deturà per demanar-li si sabia on parava el 524 batalló: «És el nostre» li respongueren. «¿I en Joan Sales, de la companyia de metralladores?» «Ve aquí darrera i tots plegats ens en anem cap a Gandesa.»\n¡Imagineu la meva alegria quan en Fric (que així li diem) m’ha explicat això! De llavors ençà no n’he tornat a saber més i no és d’estranyar tenint en compte les circumstàncies; però sé que dels primers moments, els de més perill, se n’havia sortit amb vida.\nDesprés dels dies d’angoixa indicible que havia passat, l’alegria era tan gran que ho volia telefonar a tothom, dir-ho a tothom, escriure-ho a tothom. Aquell dia no vaig fer més que saltar i ballar i cantar; la nit del 16 al 17 em proposava dormir com un soc després de tantes de no fer-ho i l’endemà escriure a tots els amics i sobretot als que tinguessin familiars al batalló o a la brigada d’en Joan; ni cal dir com pensava en en Màrius, que devia estar amb tanta ànsia per en Víctor. Però no vaig fer res del que em proposava; per començar no vaig poder aclucar els ulls en tota la nit; era la primera dels grans bombardeigs de Barcelona d’aquests dies. L’endemà a les vuit queia una bomba just al solar que hi ha darrera de casa nostra i quatre o cinc força a la vora. No us vull explicar les meves peripècies d’aquells dies; era espaordidor. Hem dormit tres nits als afores, amb la nena i la criada, en una cova; i ara estem refugiades al cim del Tibidabo gràcies a l’amabilitat de l’Enriqueta Sèculi. Tots estem mirant si podem col·locar les criatures fora de Barcelona; hi deixaria la nena i aleshores la criada i jo tornaríem al nostre pis sense ella. Però no hi ha vacants enlloc; tothom ha tingut la mateixa idea al mateix temps i les escoles-refugi ja estan plenes de gom a gom: no hi cap ni una criatura més.\nDurant uns quants dies m’he sentit posseïda del pànic més irracional; ara ja estic bé i em sento tota avergonyida. Ja no em burlaré mai més dels pobres pagesos de Roses, com ho feia aquest estiu quan els veia fugir a les vinyes i als olivars al més petit senyal de bombardeig per mar o aire.\nEn Joan havia estat quatre dies amb nosaltres just abans de començar tot això. No vam pujar a Puig d’Olena perquè volgué dedicar totes les hores, tots els minuts i tots els segons a la Nuri petita. Vam celebrar els seus cinc anys, tot i que no els havia de fer fins al dia 21. Tres en tenia quan ell se n’anà al front. Aquells dies que era aquí pensàvem molt en vosaltres i de sobretaula llegíem els darrers versos d’en Màrius. Volíem escriure-us, però quan ell és aquí les hores ens passen volant que no ens en adonem i quan no hi és jo visc com en suspens i no tinc esma de fer-ho. Quan ell no hi és em carrego de feina per omplir el temps i no pensar ni adonar-me de res.\nPublicat dins de General\t| Etiquetat com a Màrius, Mercè, Nuri, Núria\t| Deixa un comentari


Carnet de tràiler a Cervià de Ter - FOR VIA, Formació Viària\nCarnet de tràiler a Cervià de Ter\nEstàs buscant una autoescola amb garanties per treure't el Carnet de tràiler a Cervià de Ter? Disposem de diversos centres a les comarques Gironines. Amb FOR VIA, tot són avantatges: aula online, formació personalitzada i facilitats de pagament. La millor opció per obtenir el Carnet de tràiler a Cervià de Ter\nTreballem una formació de qualitat i als nostres centres trobaràs un equip de professionals compromesos i dedicats al teu aprenentatge. Uns formadors amb experiència que sabran transmetre't les millors indicacions i donar-te tot el suport necessari per aconseguir el teu objectiu.Estas interessat en el Carnet de tràiler a Cervià de Ter? FOR VIA Formació Viària és la teva autoescola de confiança.


Els Nens del Vendrell creen un nou “Fem Pinya” per a tota la comarca. EIX\nAquesta pandèmia està desencadenant una crisi que està afectant molt negativament a la societat i, en certes ocasions, ha tret el millor i el pitjor de cada individu i col·lectiu. Des d'un inici d'aquesta crisi sanitària, la colla castellera Nens del Vendrell ha destacat per ser una de les entitats que ha sabut reinventar-se i aportar el seu granet de sorra a la comunitat, ja fos des de la vessant de l'oci i l'entreteniment, a través de les seves xarxes socials, amb activitats, entrevistes i vídeos, com des de la vessant més solidària, amb el seu projecte “Fem Pinya”.\nEl “Fem Pinya”, que originàriament era la campanya per dotar de beques menjador als infants del Vendrell que no tenen recursos, durant aquesta crisi sanitària, es va reconvertir en targetes moneder per a aquelles famílies més necessitades. I, durant aquests mesos, ha rebut un gran nombre d’aportacions tant d’entitats com de particulars.\nÉs per això, que la colla vendrellenca ha volgut anar més lluny i ha decidit crear un nou projecte paral·lel al “Fem Pinya” del Vendrell, el “Fem Pinya Baix Penedès”, a través d’un conveni que signarà amb el departament de Serveis Socials del Consell Comarcal del Baix Penedès. Amb aquesta nova iniciativa, els de la camisa vermella volen seguir creant sinergies amb entitats de tota la comarca penedesenca.\nEl funcionament d’aquest nou projecte serà el mateix que la seva versió municipal, mitjançant aportacions que es convertiran en targetes moneder per a les famílies amb dificultats econòmiques de la comarca. Així doncs, a partir d’ara qui vulgui col·laborar amb aquesta iniciativa podrà decidir si la seva donació es destina al “Fem Pinya” del Vendrell, al de la comarca o a tots dos.\nLa primera aportació que es farà des de l’entitat serà per mitjà de les quotes de socis. Aquest any, que la temporada castellera s'ha vist suspesa, han decidit que, excepcionalment, la meitat de les quotes del 2020 es destinaran al “Fem Pinya” i, d’aquesta part, el 50% anirà a la iniciativa vendrellenca i l’altre 50% al del Baix Penedès.\nAixí doncs, des de l’associació animen a tothom qui vulgui sumar-se a aquest nou projecte a contactar amb ells per fer les donacions que vulguin.


LECTURA FÀCIL: Entrevista M. Àngels Sellés, autora de "De Chamartín a Collbató. La Guerra Civil viscuda per un nen"\nEntrevista M. Àngels Sellés, autora de "De Chamartín a Collbató. La Guerra Civil viscuda per un nen"\nAcaba de publicar la seva opera prima “De Chamartín a Collbató. La Guerra Civil viscuda per un nen (1936-1939)”. I no per un nen qualsevol, sinó pel seu pare. Francisco Sellés va haver de deixar Chamartín de la Rosa quan només era un nen de 10 anys. La crueltat de la guerra el va fer arribar a Collbató amb altres membres de la família. Però alguns, com els pares, es van quedar i van morir a Madrid.\nEl dolor per la duresa de la història que li havia tocat viure va fer que en Francisco, com moltes altres persones de la seva generació, no parlés mai d’aquella època, del que havia viscut ni de la seva família. El silenci es va convertir en el seu aliat per a suportar el dolor. Però les filles volien conèixer el passat de la seva família, la història dels seus avis, com eren. Així que van demanar al pare que escrigués sobre la seva vida quan era petit. D’aquelles notes del pare, la M. Àngels Sallés ha escrit un emotiu llibre d’història, la història del seu pare i la seva família. Les petites històries que conformen la Història.\nI li va sortir fer-ho en Lectura Fàcil, potser influenciada per ser professora de joves amb discapacitat intel·lectual, potser perquè així tota la família, grans i petits, podrien conèixer per fi la història de Francisco Sellés.\nDurant la presentació del llibre a Collbató, el poble que va acollir a Francisco Sellés i d’altres exiliats, vam parlar amb M. Àngels Sellés.\nPublicado por Associació Lectura Fàcil en 2:35\nEntrevista M. Àngels Sellés, autora de "De Chamart...


Pere Cantenys, el perfil - Empordà\nPere Cantenys: «Sempre m'he considerat aprenent de tot i mestre de res»\nInversor i formador. Únicament dues de la llarga llista d'ocupacions que realitza actualment\nSAID SBAI 03.05.2020 | 05:51\nPere Cantenys, inversor i formador EMPORDÀ\nPere Cantenys, inversor i formador\nSempre des d'un segon pla, per voluntat pròpia, sense aparèixer gaire a la fotografia, però present en una llista gairebé inacabable de situacions, entitats i projectes. Pere Cantenys Murrolla (Vila-sacra, 1960) es considera «inversor compulsiu», amant de la formació i apassionat del futbol. La seva agenda actual ve marcada per la seva activitat com a gerent i propietari de l'empresa CESI Informàtica i Comunicacions, president d'una cooperativa dedicada a la formació amb centres com el Lycée anglo-français de Figueres i la seva tasca dins la direcció esportiva del CF Peralada. Posant la vista enrere, però, és inevitable trobar una infinitat d'anècdotes d'una vida plena d'aventures, com per exemple el viatge a Estrasburg en la dècada dels setanta: «Quan es va començar a gestar el tema europeu i Espanya vol entrar a la Unió, van dir que podien enviar representants amb veu però sense vot», explica Cantenys. Formant part de les joventuts d'UCD, el vila-sacrenc, amb divuit anys, va ser un dels primers representants de l'estat espanyol que van assistir a la Comissió Europea. Aviat és dit.\nDesprés de superar el Batxillerat Superior, Cantenys va passar a treballar en el negoci familiar basat en l'agricultura i la ramaderia a l'Empordà. «Un amic que li agradava la música es va comprar un Spectrum a Andorra i me'l va vendre. Vaig començar a jugar-hi i em va picar la curiositat», explica Cantenys sobre la seva primera experiència en el món de la informàtica. I és que l'interès per aquesta novetat va animar-lo a començar a formar-se en la matèria a l'Escola de Camins, Canals i Ports de Catalunya gràcies a un Màster, ja que en aquella època «encara no hi havia ni carrera, no existia l'enginyeria informàtica». Amb vint-i-cinc anys, Cantenys va obrir CESI amb un creixement exponencial en poc més de tres anys de vida: «No hi havia ningú que ho fes encara». La formació del vila-sacrenc no va acabar aquí, ja que és expert en administració d'empreses per la UPC. «Com que no tenia cap llicenciatura en aquest tema, no podia ser Màster. Em van posar expert. Cap problema», comenta Cantenys, i és que reconeix que el més important no és el títol en qüestió, sinó el coneixement que va aconseguir cursant-lo. «Un dels problemes que tenim és la titulitis. És més important el que aprens que no pas el que posi en un paper», comenta sobre la percepció dels títols i la seva utilitat.\nLa seva primera empresa va començar a oferir cursos de formació, una de les passions de Cantenys. «M'encanta donar classes, suposo que ve d'una frustració de quan era jove. Em vaig adonar que si el professor t'enganxa a una assignatura, l'aprens», valora el protagonista sobre el seu punt de vista respecte a la formació. I és que encara conserva una frase gravada a foc com a principi fonamental de la seva metodologia: «La motivació és el motor de l'aprenentatge». La importància de fer el que a un li agrada i donar la importància que mereix el coneixement i les ganes d'aprendre són les bases com a formador de Cantenys, una metodologia que va més enllà de l'acadèmia formativa del CESI.\nLa passió del protagonista per la formació de qualitat va de la mà amb el futbol, i en concret el creixement i l'evolució dels més petits sobre la gespa. Després d'estructurar les bases de clubs com La Salle Figueres, Llançà o Navata, Cantenys s'ha incorporat aquesta temporada a l'organigrama esportiu del Peralada. «Ara mateix estic centrat a articular l'acadèmia de futbol del Peralada i ajudar la base del club», exposa Cantenys sobre la seva tasca al club xampanyer. De la mà de Nitus Santos, el vila-sacrenc forma tàndem juntament amb Sergi Barco i Borja Garcia per revifar el futbol formatiu a Peralada i convertir-lo en una referència, prioritzant la formació dels més petits com a jugadors i persones.\nEl poder de la inversió i el temps\nDescobrir el món de la borsa i la renda variable va convertir Cantenys en un «inversor compulsiu». Tenint en compte que «la borsa no és un joc», la tranquil·litat i la rendibilitat de la inversió representa un atractiu que poca gent coneix, en part pel tabú sobre els diners: «He detectat que molta gent evita parlar de diners». Més enllà d'això, reconeix que «no hi ha res més poderós en aquest món que l'interès compost», un consell per a qualsevol que llegeixi aquestes línies i estigui interessat en el món de la inversió.\nMalauradament, les inacabables històries i anècdotes de la mili o sobre futbol, el submarinisme, el parapent, la vela o la fàbrica del Nepal «han de quedar pendents per a més endavant». Invertir el temps i no perdre'l.


Stop a la migranya | Baix Montseny Salut\nInici » Stop a la migranya\nStop a la migranya\nGran part de la població pateix migranya. Aquest tipus de malaltia pot ser incapacitant i durant les crisis fortes impedeix de fer una vida normal.\nA continuació us deixem mètodes per aprendre prevenir la migranya.\nCONTROLAR ELS FACTORS DESENCADENANTS COMUNS\nEvita tenir el nivell de sucre a la sang baix. La hipoglucèmia es produeix per la falta de nutrients o per menjar massa carbohidrats refinats, com poden ser el sucre o el pa blanc. Fes una dieta variada i no et saltis cap menjar al llarg del dia.\nEvita els aliments amb nitrits i amb tiramina. La tiramina pot alliberar en el cervell una substància anomenada noradrenalina, la qual pot ser causant de mals de cap. Alguns aliments que porten aquests compostos són: les albergínies, les salsitxes de porc, el sucre, el pernil, el formatge curat, els espinacs, el vi negre, la cervesa, la xocolata i algunes fruites (plàtans, prunes, tomàquets, fruites cítriques).\nÉs recomanable estar hidratat. Un dels principals desencadenants de les migranyes és la deshidratació.\nEvita certs tipus de llum. Si desitges prevenir la migranya has d’evitar les llums brillants.\nRedueix l’exposició als estímuls intensos. A causa de les llums brillants intermitents també es desencadenen les migranyes. És recomanable que els dies de molt sol a l’estiu i els dies molt clars a l’hivern utilitzis ulleres de sol.\nEvita sempre que puguis l’exposició a sorolls forts. Les migranyes es poden desencadenar si estem exposats a sorolls molt forts continus.\nTingues en compte els canvis climàtics. Els canvis climàtics associats a la pressió baromètrica poden desencadenar migranya.\nCANVIA D’ESTIL DE VIDA\nConsumeix aliments que et protegeixin de la migranya. Fes una dieta equilibrada rica en vitamina B, la qual ajuda a prevenir les migranyes. Consumeix aliments rics en magnesi com els fruits secs (ametlles i anacards), germen de blat, alvocat, soja, xocolata negra, iogurt, verdures de fulles verdes.\nDeixa de fumar. El consum de tabac també pot provocar migranya. Un estudi ha demostrat que es poden desencadenar migranyes fumant més de 5 cigarrets al dia.\nEvita la cafeïna. Amb el consum de cafeïna hi ha controvèrsies, alguns pacients afirmen que la ingesta de cafeïna els pot provocar migranyes i d’altres diuen que els hi resulta útil. Procura reduir la ingesta de cafeïna gradualment perquè una abstinència fortuïta també pot desencadenar migranyes.\nDorm més i estableix un horari. La falta de son, l’insomni i un horari irregular augmenten la possibilitat de patir migranyes. Les migranyes també apareixen quan dorms més del que és habitual, pateixes descompensacions horàries o canvies de torns de treball.\nRedueix el consum d’alcohol. Si pateixes migranyes, la ingesta d’alcohol pot provocar-te mal de cap, nàusees i altres símptomes de la migranya durant dies.\nControla o evita l’estrès. Les migranyes poden empitjorar a causa de les tensions musculars i de l’augment de la dilatació dels vasos sanguinis. És bo realitzar exercicis de relaxació, ioga, tècniques de respiració, etc.\nFes exercici amb freqüència. Practicar exercici constant pot reduir les crisis de migranya.\nUtilitza un humidificador. Els ambients secs poden augmentar les possibilitats de patir migranya.\nA vegades tot i fer una bona prevenció, s’ha d’anar al neuròleg per elaborar un pla de control, on incloure si cal alguna medicació, si les migranyes persisteixen.


Detingut un home per sis atracaments en 15 dies al barri barceloní de Nou Barris\nUn home de 39 anys ha estat detingut pels Mossos d'Esquadra al barri de Nou Barris de Barcelona com a presumpte autor de sis atracaments en sis establiments comercials en els últims 15 dies, ha explicat la policia catalana en un comunicat.\nEls fets es van produir el 7 de febrer, quan els agents van localitzar l'atracador prop de la plaça Karl Marx mentre dormia al carrer, i el reconeixement de les víctimes i la recuperació de la roba que havia utilitzat en els robatoris va precipitar la seva detenció.\nTots els robatoris es van produir a Nou Barris, quatre en farmàcies i dues en gasolineres, i es dóna la circumstància que a una mateixa farmàcia la va atracar fins en tres ocasions.\nEl lladre utilitzava un ganivet per intimidar als treballadors dels comerços i als atracaments es va emportar un botí de 2.000 euros.\nUn dels fets que va contribuir a resoldre la investigació va ser l'observació per part d'un agent de la comissaria de Nou Barris d'un delinqüent habitual que voltava la zona des de feia un parell de setmanes i que coincidia amb les característiques físiques de l'autor dels atracaments, per la qual cosa el va col·locar com el principal sospitós i també es va constatar que feia poques setmanes havia tornat al districte després d'estar més d'un any fora.\nEl detingut va passar el dissabte a disposició judicial davant el jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia i el jutge va decretar el seu ingrés a la presó.


La FCAC participa a la Jornada de les declaracions del vi a Madrid - TITLE\nInici > Destaquem > La FCAC participa a la Jornada de les declaracions del vi a Madrid\nLa FCAC participa a la Jornada de les declaracions del vi a Madrid\nEl Ministeri desvela part de l’aplicació informàtica per fer les declaracions del vi\nDilluns, 14 de setembre, la Federació de Cooperatives de Agràries de Catalunya vam assistir a la Jornada sobre declaracions obligatòries en el sector vitivinícola que organitzava el Ministeri d’Agricultura, Alimentació i Medi ambient.\nL’acte presidit per la senyora M. José Hernández Mendoza, subdirectora general de Fruites i Hortalisses, Oli d’Oliva i Vitivinicultura, i la senyora Gema Hernández Maroñas, subdirectora adjunta, va servir per explicar les novetats del Reial decret 739/2015 sobre declaracions obligatòries al sector vitivinícola.\nA banda del repàs normatiu, es va poder treballar amb un exemple pràctic per veure com serà l’aplicació que servirà per realitzar aquestes comunicacions de forma mensual. La declaració quadrimestral per desembre, abril i agost encara no està disponible. El termini per la primera declaració, que finalitza el 19 de setembre, ha estat posposat sense concreció a l’espera que el programa sigui totalment operatiu i els usuaris disposin de les claus per fer-ne ús.\nDes de la Federació hem previst portar a terme pròximament una jornada per als nostres associats amb l’objectiu de traslladar-los aquesta informació.


EdG i el misteri dels tints (2) | Bloc de toies.com\ndimecres, 9 febrer 2011 by M.Luz\nErasme de Gònima i el misteri dels tints (2)\nErasme de Gònima i Passarell, el protagonista d’aquesta sèrie, va ser un dels fabricant d’indianes més destacats de la Barcelona de finals del segle XVIII i primeres dècades del XIX. Els seus orígens econòmics i socials eren molt humils, però va ascendir a la condició de noble i va arribar a ser una de les persones mes riques de Catalunya. Us preguntareu, però, com ho va aconseguir?\nErasme de Gònima procedia d’una família de Moià (Bages) dedicada a la manufactura tèxtil tradicional. El seu pare, Josep, era teixidor de lli. Entorn els 1753 i 1754 els Gònima van marxar cap a Barcelona. Llavors la crisi fustigava la manufactura rural i Barcelona demandava mà d’obra especialitzada per a les seves fàbriques d’indianes. Els Gònima es van instal·lar al barri del Pi. Anys més tard, el 1757, Erasme, amb 11 anys, va entrar com aprenent a la fàbrica d’indianes dels germans Fèlix i Francesc Magarolas, al carrer Tallers.\nLes indianes o manufactures de cotó estampades s’havien introduït a Europa a finals del segle XVII procedents de l’Índia, a partir de substituir-ne la decoració manual per l’estampat amb motlles de fusta. Les primeres fàbriques de Catalunya es van instal·lar a Barcelona a partir de la dècada dels anys trenta del set-cents. En pocs anys la producció d’indianes va arribar a ser la indústria dominant de la ciutat. L’any 1768 hi havia 29 fàbriques a Barcelona. Les més importants eren la d’Esteve Canals –fundada el 1738 i una de les pioneres–, i les de Miquel Formentí, Josep Canaleta, Joan Pongem, Alegre Gibert, Melcior Guàrdia i Mata, Josep Glòria i la de Feliu i Francesc Magarola\nAviat Erasme de Gònima es va especialitzar en un sector clau per a la manufactura d’indianes: la preparació de tints. Llavors calia tenir habilitat per barrejar els mordents, combinar-los amb espessidors i aplicar-los al teixit, així com precisió per preparar el bany de rúbia on després es bullia la tela tractada. Aleshores aquesta especialització professional es vinculava a fórmules envoltades de misteri que es transmetien oralment i s’aprenien de memòria\n1. Motllo per estampar indianes.\n2. Exposició itinerant “Indianes, estampats”.\nDiputació de Barcelona. Museu St. Boi. Col.lecció de teixits del s.VIII fins el s. XIX\n3. Casa d’Erasme de Gònima a Barcelona, al carrer del Carme, núm. 1063. Paper procedent de França, inspirat en els teixits d’indianes.\n4. Paper procedent de França, inspirat en els teixits d’indianes.\nNo sabem qui li va explicar a Gònima aquests secrets, però el seu esperit investigador i viatger li va permetre aconseguir els millors tints, fins arribar a ser el primer especialista en aquesta matèria. A l’Europa del segle XVIII trobem altres exemples d’extraordinaris enriquiments entre els especialistes tints, alguns dels quals van fer considerables fortunes.\nGònima, amb el temps, va arribar a ser el director de la fàbrica dels Magarola i va participar com a soci en els beneficis d’aquesta empresa.\nL’any 1766 es va casar amb Ignàsia Coll, filla de Joan Coll, un fabricant d’indianes, originari de Manresa.\nL’any 1780 Gònima es va presentar a un examen de la Reial Junta de Govern de Comerç de Catalunya per aconseguir la condició de fabricant. El certificat oficial li arribaria anys més tard, l’octubre de 1784.\nEntre els anys 1785 i 1787 Gònima es va independitzar i va fundar la seva pròpia fàbrica. En poc temps va acumular una importantíssima fortuna. No sabem del tot com ho va aconseguir. Segurament es van sumar diversos factors: el suport dels Coll –la família de la seva esposa–, els ingressos aconseguits a través de la seva especialització professional en la producció de tints i, especialment, el seu esperit emprenedor. Gònima va fer de les crisis de finals del segle XVIII una oportunitat. I va aprofitar els canvis i les reestructuracions del comerç i de la manufactura per engrandir les seves activitats manufactureres.\nEren temps de transformacions per a la indústria cotonera catalana. Durant el període que va des de la Guerra de la Independència nord-americana, l’any 1772, fins els inicis de la Guerra del Francès 1808, les velles fàbriques d’indianes va conviure amb els inicis de la modernització del sector. En acabar el primer gran conflicte colonial, es van crear moltes empreses i d’altres es van reestructurar. Llavors la monarquia va donar facilitat per comerciar amb Amèrica, però no totes les fàbriques tradicionals d’indianes van poder competir i algunes van fer fallida. Altres fàbriques barcelonines –sobretot les grans i les que havien sorgit a partir de 1783, com la d’Erasme de Gònima, es van especialitzar en l’estampat de teles de cotó i de lli, producte que s’adequava millor al consum de les colònies. Des del 1783 fins al 1796 la producció de llençols –lli pintat– va competir obertament amb la d’indianes, i fins i tot alguns anys la va superar, de forma que va estar en la base de la riquesa d’alguns fabricants, com Erasme de Gònima, Joan Rull o Joan Canaleta. Aquest fet va obligar –a mitjan dècada dels noranta, coincidint amb les guerres amb Anglaterra– a variar l’orientació del sector i a introduir-hi canvis, cada vegada més vinculats al mercat espanyol. D’aquesta manera va començar el procés de modernització de la manufactura cotonera barcelonina.\nErasme de Gònima es va dedicar al filat, a més de l’estampat, i va ser un dels comissionats més destacats de la Real Compañía de Hilados de Algodón de América. Els seus viatges a Anglaterra, França, Holanda i Suïssa, a fi de conèixer les principals manufactures estrangeres, mostren la seva voluntat d’implantar avenços tècnics.\nA partir de 1808, amb la Guerra del Francès, es va accentuar la crisi del sector tèxtil. Gònima també patí dificultats econòmiques i polítiques per raó de la paralització del comerç i per les importants càrregues fiscals que li van imposar; també va ser vigilat i, fins i tot, sembla que empresonat puntualment. Després, com altres fabricants, va mantenir bones relacions amb les forces ocupants –concretament amb persones pròximes a Duhesme–. Això li va permetre continuar una certa activitat comercial amb Amèrica i amb altres llocs de la Península no envaïts, a canvi del pagament d’un tant per cent dels guanys. Acabada la guerra, se’l va acusat d’afrancesat.\nEn definitiva, la guerra va delmar l’economia del país, però no va ensorrar Erasme de Gònima que va continuar les activitats comercials i manufactureres. Fins i tot la seva mort, el 26 d’abril de 1821, fruit d’un accident per l’explosió d’una caldera, el va sorprendre quan estava treballant a la seva fàbrica.\nPerò com va fer el seu patrimoni immobiliari? Quan, com i per què va comprar tantes finques?\nIMBERT, Erasmo de, Erasmo de Gónima 1746-1821. Apuntes para una biografia y estudio de su época, Barcelona, 1952.\nCABANA, Francesc, Fàbriques i empresaris. Els protagonistes de la revolució industrial a Catalunya, Barcelona, Enciclopèdia Catalana, 1993, vol. II, 451 p.\nRAMISA VERDAGUER, Maties, “Erasme de Gònima i la Guerra del Francès”, a: L’Avenç, Barcelona, núm. 319 (desembre de 2006), p. 28-32.\nSÁNCHEZ, Alexandre; DELGADO, José Maria, “Activitats econòmiques”, a: SOBREQUÉS I CALLICÓ, Jaume, Història de Barcelona. Volum 5 El desplegament de la ciutat manufacturera (1714-1833). Barcelona: Gran Enciclopèdia Catalana i Ajuntament de Barcelona, 1993, p. 217-281.\nTHOMSON, James, La indústria d’indianes a la Barcelona del segle XVIII. Barcelona, L’Avenç, Societat Catalana d’Estudis Històrics, 1990 (Corsia; 4), 132 p.\nTHOMSON, James, Els orígens de la industrialització a Catalunya. El cotó a Barcelona 1728-1832, Barcelona, Edicions 62, 412 p.\nEtiquetes : Col·legi Bon Salvador, Erasme de Gònima, fàbriques d'indianes\nWasserflut – Auf dem Flusse →\nOne thought on “EdG i el misteri dels tints (2)”\nnati on dimecres, 9 febrer 2011 a les 14:03 said:\nMoltes gràcies Mari Luz.


marfanta.com: El nucli antic guanyarà 446 places de pàrquing el 2012\nEl nucli antic guanyarà 446 places de pàrquing el 2012\nLes obres als carrers, les zones de vianants i la concentració de serveis compliquen que es pugui trobar aparcament lliure ·\nEl pàrquing del carrer Montcada ja s'ha començat i el del Rastre s'adjudicarà enguany.\nLa falta de places d'aparcament és un dels punts febles de la mobilitat a Tortosa, però que s'agreuja especialment en el cas del nucli antic. Les obres en alguns carrers i les noves zones de vianants han complicat una situació que ja era força difícil per la trama urbana, i a causa també de la concentració de serveis com ara la biblioteca, els jutjats, les delegacions de la Generalitat i la Diputació, i l'escola oficial d'idiomes. A curt termini, a l'Ajuntament creuen que és impossible trobar una solució que puga satisfer veïnat, visitants i usuaris del nucli antic. Però el consistori ja ha començat les obres de dos projectes, un dels quals en col·laboració amb la Generalitat, per habilitar-hi un total de 446 places d'aparcament en de dos anys.\nEl primer dels aparcaments que entrarà en funcionament serà el del nou edifici dels serveis territorials de la Generalitat, que ja s'ha començat a construir al carrer Montcada. Tot i que les obres van a càrrec de la mateixa Generalitat, el pàrquing de l'edifici de les delegacions serà de titularitat municipal, i l'Ajuntament gestionarà 197 places de rotació. El termini de construcció de l'aparcament, que té un pressupost de cinc milions d'euros, és de 18 mesos.\nParal·lelament, l'Ajuntament ja ha aprovat el projecte i el reglament general del pàrquing de la plaça de Mossèn Sol, al barri del Rastre. La previsió del govern de CiU i ERC era la de portar la data d'inici del concurs públic de les obres al ple ordinari d'agost, però el tràmit haurà d'aprovar-se com a molt aviat el 13 de setembre. En aquest cas, el pàrquing subterrani tindrà un total de 249 places. L'estudi de viabilitat del projecte preveu que el cost del pàrquing no hauria d'ultrapassar els 4,2 milions d'euros, tenint en compte que es conservarà un tram de la muralla del Rastre. En aquest sentit, la quantitat és superior a la que havia previst invertir l'Ajuntament quan va presentar el projecte, uns 3,5 milions. Amb tot, són els mateixos 4,2 milions que ja apareixien en el pressupost de la societat municipal de gestió urbanística (Gumtsa) per al 2009. En aquesta mateixa línia, l'estudi de viabilitat també recomana modificar el nombre de places de pàrquing, ja que estableix un màxim de 249 places, mentre que la intenció inicial del govern de Ferran Bel era fer-ne unes 280. Siga com siga, l'estudi sí que manté el màxim de tres plantes que podria tenir el pàrquing del Rastre, la qual cosa ajudaria a solucionar la falta de pàrquing en aquesta zona del nucli històric. En principi, el pàrquing s'adjudicarà en concessió per a un període màxim de 50 anys.\nMoltes places de rotació i pocs pàrquings de venda directa\nL'estudi de viabilitat del pàrquing de la plaça de Mossèn Sol, al barri del Rastre, assenyala que el 80% de les places haurien de ser de rotació, i que només un 20% haurien de destinar-se a la venda directa. Així, la majoria de les 249 places d'aquest aparcament s'afegirien a les 197 places d'ús lliure del pàrquing subterrani del carrer Montcada, sota l'edifici de les delegacions. En aquest cas, l'Ajuntament –que gestionarà dues de les plantes del pàrquing, ja que l'altra serà per a ús dels serveis territorials de la Generalitat– no ha previst ni la venda ni la cessió d'una part d'aquestes places públiques. Amb tot, l'explotació del pàrquing del carrer Montcada també s'atorgarà en concessió, però per un període de 40 anys.\nMenys a la superfície\nLa construcció dels aparcaments subterranis de la plaça Mossèn Sol i del carrer Montcada, els primers de pagament al nucli antic, contrasta amb l'eliminació de les places de superfície que han significat les obres de la plaça de l'Absis i del carrer Bisbe Aznar –en aquest últim cas, es tractava d'una zona blava–. També hi haurà menys places gratuïtes després de les obres del carrer del Vall i la reurbanit-\nzació de l'eixample del Rastre.\nEl Punt Camp de Tarragona i Terres de l'Ebre 05-09-2010 Pàgina 2\nPublicat per Gustau Moreno Pérez a 6.9.10


Intersindical CSC: de maig 2013\nSi voleu accedir a la primera entrega cliqueu aquí\nPerquè ja n'hi ha prou. No a la LOMCE\nPublicat per Intersindical CSC a 13:07 Cap comentari:\nEliminació d'ultractivitat dels convenis, dubtes i respostes\nQUÈ ÉS LA ULTRACTIVITAT?\nÉs el període de pròrroga que s'estableix des que finalitza la vigència d'un conveni col·lectiu fins que se n'acorda un altre. Es mantenen les condicions establertes en el conveni expirat. La patronal denunciava que d'aquesta manera les condicions laborals no tenien en compte els alts i baixos de l'economia i les feia inassumibles per a l'empresa.\nCOM HO HA MODIFICAT LA REFORMA LABORAL?\nLa reforma laboral (Real Decreto Ley 3/2012) en matèria de vigència dels convenis col·lectius fixa un límit en la ultraactivitat dels convenis. S'ha fixat un límit en la pròrroga d'un any. Si en aquest temps no hi ha nou acord, perd vigència i decau. Arribat a aquest punt totes les condicions contemplades en el conveni col·lectiu que s'aplicaven desapareixen i s'apliquen les normes legals de caràcter mínim, com l'Estatut dels Treballadors.\nQUÈ PASSARÀ AMB ELS SALARIS?\nCom que desapareix el conveni col·lectiu en què es fixava el salari en funció de la categoria o grup professional, hom es pot acollir al conveni d'àmbit superior, amb un nou salari base. Normalment més baix del que veníem gaudint. Si no hi ha conveni superior, el salari base passarà a ser el salari mínim interprofessional, i els increments salarials dependran del que fixi el govern de torn.\nCOM CONDICIONA LES VACANCES?\nEn el cas que finalitzi el període d'ultraactivitat del conveni, les vacances hauran d'ajustar-se al conveni d'àmbit superior o, en el seu defecte, al redactat de l'Estatut dels Treballadors, on es fixa 30 dies. També es perdrien els complements que alguns convenis contemplen per traslladar les vacances fora de l'estiu.\nCOM QUEDARAN ELS BENEFICIS SOCIALS?\nQualsevol millora que contempli el conveni col·lectiu que s'havia anat assolint, com els premis per jubilació, acords sobre jubilació anticipada o parcial, complements per malaltia comuna o accident, serà difícil trobar-lo en un conveni d'àmbit superior. Si directament s'aplica l'Estatut dels Treballadors es perdran les millores irremeiablement.\nPublicat per Intersindical CSC a 9:16 Cap comentari:\nEstat dels embassaments de conques internes\nEstat dels embassaments a les conques internes\nPublicat per Intersindical CSC a 5:05 Cap comentari:\n23 de maig, mobilitzacions en defensa dels drets laborals i els convenis col·lectius\nEl proper dijous 23 de maig, es duran a terme mobilitzacions i vagues en defensa dels drets laborals i contra el bloqueig de la negociació col·lectiva. La Intersindical-CSC -sota el lema "Defensem la negociació col·lectiva! Volem un marc laboral per a l'estat propi"- hi dóna suport i convoca l'afiliació i simpatitzants a participar de les vagues sectorials i mobilitzacions que es duran a terme arreu del territori.\nA Barcelona, la convocatòria és a Gran Via/Balmes (davant l'ICS) a les 17.30 hores.\nDes d'aquest enllaç podeu accedir a l'espai web al qual hi trobareu material gràfic per a difondre i un document d'utilitat per a respondre els dubtes existents sobre el concepte d'ultractivitat i les conseqüències de l'entrada en vigor del Real Decreto Ley 3/2012 el proper 7 de juliol. Aquesta reforma conté una càrrega de profunditat de gran abast: la fi de la ultractivitat dels convenis col·lectius.\nEl 30% dels convenis en ultractivitat decauen i es passa al conveni d'àmbit superior, en molts casos també amb la ultractivitat caducada. A Catalunya 350 convenis podrien perdre la seva vigència el 7 de juliol, cosa que deixaria centenars de milers de treballadors i treballadores sense regulació sobre salaris (possibilitat de percebre el salari mínim interprofessional...), jornada laboral, vacances... Entre els sectors afectats destaquen el del metall i de transports.\nPublicat per Intersindical CSC a 2:45 Cap comentari:\nBill Gates, en contra de la privatització d'aigua a Grècia\nLa fundació que presideix el multimilionari creador de Microsoft, Bill Gates, i altres 21 organitzacions internacionals han donat el seu suport a una iniciativa contra la privatització de la companyia d'aigües de Salònica, la segona major ciutat de Grècia, segons va informar el diari Eleftherotypia.\nEl Moviment 136 és una iniciativa sorgida contra la privatització de la companyia de gestió d'aigües de Salònica, Eyath, que, com altres companyies municipals i estatals similars seran ofertes en subhasta pública a empreses privades en compliment dels dos memoràndum signats per Grècia a canvi del seu rescat financer.\nAtès que el Govern no ha respost a l'exigència de diverses organitzacions socials sobre la necessitat d'una consulta popular per procedir a la privatització d’Eyath, en l'estiu de 2011 es va crear el Moviment 136, en el qual conflueixen diversos moviments socials, inclosos els indignats de Salònica.\nAquest moviment es va presentar a la licitació pública oberta el febrer passat pel Govern grec per a la venda del 40 % de les accions d’Eyath i participarà en el procés al costat d'altres quatre grups d'inversió privats que també han mostrat interès en la seva adquisició.\nL'objectiu del Moviment 136 és aconseguir el control de l'aigua de Salònica i posar-ho a la disposició de cooperatives locals per aconseguir una "gestió social" de l'aigua, "democràtica" i "sense ànim de lucre".\nMoviment 136 denúncia que la venda de part d’Eyath “és un nou cas d'implementació del model de privatitzar els beneficis i socialitzar les pèrdues”, ja que es tracta d'una companyia que en els últims cinc anys ha aconseguit 75 milions d'euros de guanys, malgrat la qual cosa el seu preu d'adquisició serà de 55 milions d'euros.\n"No volem deixar a ningú jugar amb l'aigua que beuen les nostres famílies, no permetrem a cap interès financer, estranger o nacional, especular amb el nostre aigua i posar en perill la salut pública i el medi ambient de la nostra regió", assegura la iniciativa en el seu web.\n"L'aigua és el bé últim que la naturalesa ens ofereix i Nacions Unides ha reconegut que l'accés a l’aigua neta i a la seva distribució és un dret humà", afegeix.\nEl suport ofert per les 22 organitzacions internacionals entre les quals es troba la fundació Gates -dedicada a fomentar l'accés a la salut- es concretarà en fons per recolzar la consecució dels objectius del Moviment 136 encara que de moment no s'ha ofert informació sobre quantitats precises.\nPublicat per Intersindical CSC a 15:09 Cap comentari:\nEn defensa dels drets laborals i contra el bloqueig de la negociació col·lectiva\nA partir del 7 de juliol, amb l'aplicació de la reforma laboral de 2012, el 30% dels convenis en ultractivitat decauen i es passa al conveni d'àmbit superior, en molts casos també amb la ultractivitat caducada.\nLa reforma laboral de 2012, Real Decreto Ley 3/2012, conté una càrrega de profunditat de gran abast: la fi de la ultractivitat dels convenis col·lectius. L'objectiu de l'anomenada ultractivitat era que davant de la caducitat d'un determinat conveni col·lectiu i si els agents socials no podien arribar a acords, les seves clàusules reguladores seguissin actives, es mantinguessin les condicions laborals marcades pel conveni ja negociat amb anterioritat, tot evitant, així, que s'apliqués l'Estatut dels Treballadors (ET), normativa bàsica i menys favorable per als interessos dels i les treballadores que no pas el conveni col·lectiu.\nEl problema generat per l'eiliminació de la ultractivitat pot ser molt greu i, vista l'evolució de la situació econòmica dels darrers mesos, aquest mecanisme pervers és un regal per a la patronal, no només per abaratir costos -que també- sinó per facilitar el finançament de les empreses. Davant de problemes de liquiditat, o per fer inversions, les empreses demanaven crèdits, "s'apalancaven", en el moment que la via del crèdit és complicada fan "l'apalancament interior", és a dir, retallen costos, bàsicament massa salarial, via rebaixes salarials o expedients de regulació per quadrar balanç. Les plantilles financen amb el seu esforç l'activitat empresarial i en molts casos els seus propis acomiadaments.\nA Catalunya 350 convenis podrien perdre la seva vigència el 7 de juliol, cosa que deixaria centenars de milers de treballadors i treballadores sense regulació sobre salaris (possibilitat de percebre el salari mínim interprofessional...), jornada laboral, vacances... Entre els sectors afectats destaquen el del metall i de transports.\nPer a denunciar aquesta situació, el proper dijous 23 de maig, es duran a terme mobilitzacions en defensa dels drets laborals i contra el bloqueig de la negociació col·lectiva. Hem de sortir al carrer i dir-hi la nostra, pressionar mitjançant la mobilització per a preservar aquesta eina de redistribució de la riquesa que és el conveni col·lectiu. Ens hi juguem molt.\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha anul·lat el decret del novembre del 2010 que aprovava el Pla de gestió del districte de conca fluvial de Catalunya perquè no es va demanar dictamen a la Comissió Jurídica Assessora. El Govern d'Aragó va recórrer contra el decret en considerar que la Generalitat s'excedia en les seves competències, en voler actuar sobre la conca hidrogràfica de l'Ebre, que és compartida. Però el TSJC no entra a valorar el fons de l'assumpte, perquè anul·la el decret per defectes formals. La Generalitat ja ha anunciat que recorrerà la sentència al Suprem.\nPublicat per Intersindical CSC a 16:27 Cap comentari:\nArticle d'opinió de Carles Sastre, secretari general de la CSC.\nSegons dades de l'enquesta de la població activa del primer trimestre de 2013, INE. A nivell d'Estat el nombre d'aturats és de 6.202.700, això suposa un 27,16% de la població activa, en cas de menors de 25 anys la proporció es situa al 57,22%. A Catalunya el nombre d'aturats és de 902.300, un 24,53% de la població activa, amb una incidència en menors de 25 anys del 52,7%. Al País Valencià les xifres d'atur són de 727.000 persones, això suposa un percentatge del 29,19% amb una afectació a menors de 25 anys del 55,74%. I a les Illes Balears estan aturades 169.000 persones això suposa un percentatge del 28,56 de la població activa, afectant a un 28,56% dels menors de 25 anys. Es dona la circumstància que Catalunya és la segona comunitat en nombre d'aturats després d'Andalusia i el País Valencià és la segona comunitat en increment de l'atur també darrere d'Andalusia. Les xifres són esfereidores (l'atur a Grècia al mes de gener era del 27,2% de la població activa) i òbviament superiors a les donades pel Servicio Público Estatal de Empleo, ja que aquestes només tenen compte de les persones inscrites que sovint coincideixen amb les que reben prestacions d'algun tipus.\nLes darreres estimacions de la Comissió Europea, que difereixen de les presentades anteriorment pel Govern Espanyol, i que no tenen compte dels ajustaments darrers fets pel Govern, especialment ens referim a la pròrroga dels increments de l'IRPF i altres impostos. Situa una previsió de creixement pel 2013 de menys l'1,5% del PIB i una previsió del 0,9% pel 2014. Pel que fa al dèficit públic les previsions del 2013 són del 6,5% del PIB i pel 2014 del 7% (superiors a les previstes pèl Govern). El deute ascendirà al 2013 al 91,3% del PIB i al 96,8% al 2014. Les previsions d'atur són del 27% sobre PA (Població activa) pel 2013 i del 26,4% al 2014. Si es tinguessin en compte els darrers ajustaments referits, possiblement el dèficit disminuiria o més probablement es mantindria, i s'apujarien tant l'atur com la recessió, entenguis el creixement negatiu. Sapiguem que, en el context actual, per tal de generar llocs de treball cal un creixement proper al 2% i que la correlació entre atur i PIB és més directa ara que al 2008-2010, per tant les espectatives són dolentes. Són precisament aquestes males espectatives el que dóna peu a la proposta d'ajornament per dos anys de la correcció del dèficit, proposta feta pel Comissari d'Afers Econòmics.\nD'una previsió inicial de dèficit pel 2013 del 4,5% del PIB es passa a un 6,3% i després es revisa fins al 6,5%, la previsió pel 2014 passa al 5,5%, la del 2015 al 4,1% i la del 2016 al 2,7%. Això planteja un problema, com es traslladen aquestes noves revisions als pressupostos de les diferents administracions. Respecte a les administracions locals ja estan en equilibri pressupostari forçat. I les propostes respecte a les administracions autonòmiques hores d'ara serien passar al 2013 del 0,7% al 1,2%, al 2014 quedarien en un 1%, al 2015 en un 0,7% i al 2016 en un 0,2%. Parlem de dèficits globals sumant els dèficits de totes les administracions afectades. Una observació, és evident la desproporció en el repartiment del dèficit entre el total i l'atribuit a les Comunitats Autònomes, i més tenint en compte les prestacions i serveis transferits, l'òxigen se'l queda l'Estat. Una pregunta, ja que parlem del dèficit global, com es distribuirà entre les diverses comunitats? I una evidència, és tècnicament impossible tancar uns pressupostos sense saber de quins límits de dèficit estem parlant.\nLa situació és complexa i les possibilitats de sortir-nos-en sense canviar les regles de joc poques. Seguir com fins ara intentant fer d'alumnes aplicats ens porta al desastre, quan parlem d'economia l'Estat parla de política entesa com a exercici del poder. No té cap lògica negociar sobre termes econòmics mentre a la Franja parlen LAPAO, quan abans ho tinguem clar millor, no hi hem de fer res a Espanya.\nPublicat per Intersindical CSC a 15:21 Cap comentari:\nLes diverses manifestacions amb participació de la Intersindical-CSC van aplegar centenars de persones\nEl passat 1 de maig, durant el matí el sindicat català va participar en mobilitzacions a Vilafranca del Penedès, Perpinyà, Girona i una manifestació a Barcelona sota el lema “El poble decideix! Independència i justícia social”. Durant les manifestacions es van corejat consignes a favor de la independència, els serveis públics, la justícia social i contra els desnonaments i la troika entre d'altres.\nCarles Sastre -nou Secretari general de la Intersindical-CSC- va manifestar que “estem a les portes d'una nova reforma de la seguretat social, concretament pel que fa a les pensions de jubilació. I al mes de juliol bona part dels convenis col·lectius deixaran de tenir validesa per la pèrdua de la ultraactivitat”. En aquest sentit, cal destacar les vagues que es produiran al mes de maig als sectors de metall i transports.\nSastre va assegurar que “no hi ha cap futur possible si continuem amb la síndrome de la submissió, tant a nivell social com polític o nacional, no podem seguir com fins ara acceptant que algú altre ens digui que cal i que no cal fer, no hi ha temps per la resignació. Hem de ser capaços de mobilitzar-nos, acumular forces i formular alternatives”.\nPublicat per Intersindical CSC a 12:27 Cap comentari:\nEliminació d'ultractivitat dels convenis, dubtes i...\n23 de maig, mobilitzacions en defensa dels drets l...\nBill Gates, en contra de la privatització d'aigua ...\nEn defensa dels drets laborals i contra el bloquei...\nEl TSJC anul·la el pla de gestió de la conca fluvi...\nLes diverses manifestacions amb participació de la...


La frescor de la primavera arriba amb la nostra col·lecció "Country". Petits detalls que faran volar la teva imaginació per mons de fantàstica bellesa. Viu en un paisatge somiador que et omplirà de contagiosa il·lusió. Públic objectiu: femení 6 a 12 anys.\nllibreta a4 80 fulls COUNTRY by BUSQUETS\n5,50 € - 3,85 €\nllibreta wiro quadricula COUNTRY by BUSQUETS\nLLIBRETA 100 FULLS MES STICKERS\nllibreta 100 fulls mes stickers COUNTRY by BUSQUETS\ndiari amb candau COUNTRY by BUSQUETS\nDIARI CANDAU I BOLIGRAF\ndiari candau i boligraf COUNTRY by BUSQUETS\n18,50 € - 12,95 €\ncofre diari secret COUNTRY by BUSQUETS\n17,80 € - 12,50 €\njoier musica bolset COUNTRY by BUSQUETS\nguardiola cartró COUNTRY by BUSQUETS\nblister boligraf COUNTRY by BUSQUETS\n4,90 € - 3,45 €\ntassa COUNTRY by BUSQUETS\npaperera metall COUNTRY by BUSQUETS\nalbum scrapbooking COUNTRY by BUSQUETS\nLes motxilles i complements de la col·lecció Country by Busquets estan decorades amb una tela de fons blau i degradat verdós amb formes de fulles i flors de colors càlids. Cremallera, folres i corretges blaves. En les peces grans hi ha aplic de roba i un botó amb forma de flor.


Fiabilitat i mètode: claus per la millor formació en anglès\nContingut patrocinat 24 de setembre de 2021 (11:40 CET)\nGlobal English enceta el seu desè curs a Mataró acreditant un espectacular 98,9% d’aprovats en certificats Cambridge\nAquesta tardor comença el desè curs a Global English Mataró i els aniversaris rodons sempre són bons moments per analitzar el camí recorregut. Aquesta acadèmia s’ha fet un bon nom a la capital del Maresme com a exponent del que són les seves dues claus per a l’èxit: el mètode de Cambridge acreditat amb els respectius certificats i una altíssima fiabilitat: el 98,9% dels seus estudiants aproven els exàmens de títol. La perfecció no existeix, s’acostuma a dir. Però un 98,9% s’hi acosta.\nEs compten per molts els estudiants que al llarg dels darrers nou cursos han passat per les instal·lacions de Global English Mataró i hi han confiat la seva formació en anglès. Tot i que la marca de la casa té més a veure amb la qualitat de l’ensenyament més que no pas amb la quantitat, l’èxit dels seus cursos va fer necessari el desdoblament de locals sense moure’s del centre de la ciutat: a La Riera, just a tocar de la Plaça d’Espanya, hi ha l’acadèmia dels cursos inicials i infantils mentre al carrer del Parc la d’adults i adolescents.\nUn moment de classes a Global English Mataró\n“El mètode és el que marca Global English incorporant millores i tecnologia puntera: estem totalment enfocats als resultats dels estudiants, els nostres cursos preparen per a les diferents certificacions de nivell i tots els materials i cursos s’hi encaminen”, explica el director de l’acadèmia Ian Robert Varian. El que ha funcionat, en definitiva, l’aprenentatge de l'anglès amb motivació de l'alumne a partir de la llengua escrita, oïda, parlada i llegida és la clau de l’extraordinària fiabilitat de la formació a Global English Mataró.\nPràctica garantia d’aprovar\nRobert posa sobre la taula aquest impressionant 98,9% d’aprovats, una pràctica garantia d’èxit per als seus estudiants al llarg d’aquesta dècada de singladura, com el millor aval a la feina ben feta. “És una dada oficial, avalada per Cambridge i que ens serveix per reivindicar el mètode i que funciona”, diu aquest director que lidera un equip docent de diverses nacionalitats. Tots els professionals de Global English han fet un curs per adaptar les classes a alumnes amb dislèxia, per exemple, i han desenvolupat un programa propi de formació online en temps de Covid-19 que permetrà ara, que es recupera la presencialitat, una complementarietat en cas que sigui necessari, per exemple per malaltia d’un alumne.\nAl mètode i la fiabilitat cal afegir-hi, a més, una aposta per la personalització de la formació. “Preferim treballar amb grups reduïts, tant a nivell de cursos a dins de l’aula com en altres programes com els casals d’estiu o les estades d’immersió a Irlanda: l’aposta per grups reduïts fa que puguis estar molt més per cada alumne i és clau amb l’èxit del que fem”, explica el director.\nGlobal English Mataró té dos locals\nSorteig pel desè curs de l’acadèmia\nMés enllà de l’arrencada del curs, de setembre i octubre fins a juny, Global English Mataró vol celebrar el desè aniversari amb una sèrie de sortejos que mensualment vehicularà a través del seu compte d’Instagram (@globalenglishmataro). Entre els seus seguidors, per exemple, i un cop al mes es podrà optar a diferents premis com ara entrades de cinema en Versió Original Subtitulada, la col·lecció completa de Roald Dahl en anglès, un pack d’hores gratis i molts d'altres que per descobrir-los us animem a seguir-los al seu compte d'instagram.\nClasses a Global English\nJosep Gelabert Domènech Fa 2 mesos\nFaig classe amb l'Ian i la veritat, el meu nivell de "speaking" ha millorat mol gràcies a que el seu mètode és molt interactiu i motivador. Estic molt content del seu sistema d'ensenyar. A més el seu registre irlandès s'entén molt bé. Jo el recomano


– Teatre – BARCELONA (*****) – Teatre Nacional de Catalunya |\nL’autor ha escollit expressament la vida mes o menys plàcida d’una casa burgesa de la part alta de Barcelona, a la qual es viu la guerra i els bombardejos amb molta por, però al mateix temps una mica embolcallats en una mena de bombolla que els allunya força de la vida real que es viu al centre da la ciutat. Els personatges molt ben definits es van crear a mida dels actors principals, especialment de MÍRIAM ISCLA i de l’EMMA VILARASAU…..\n…. però en una jugada mestre de Pere Riera, amb els personatges canviats del que a d’entrada podríem esperar, ja que Míriam Iscla interpreta el paper d’una “Nuria” amargada per la vida que ha portat sobre tot des de què s’ha quedat vídua… i l’Emma Vilarasau una “Elena” divertida, una actriu amb moltes ganes de viure la vida d’una manera molt mes lliberal i sobretot, gens dramàtica. El resultat d’aquest gir de papers del que ens tenen acostumats, ha estat un dels grans encerts d’aquesta producció…… les dues han aconseguit segurament el paper de les seves vides. Unes interpretacions que passaran a la història del teatre a Catalunya.\nAl voltant d’aquestes actrius (consagrades per gaire bé tothom), unes interpretacions corals també extraordinàries de Pepa López (un paper molt adient segurament per la nostra estimada actriu ja absent….ANNA LIZARAN), Jordi Banacolocha, Pep Planas, Carlos Cuevas, Anna Moliner i Joan Carreras, aquest ultim en un paper antipàtic i anti-heroi, però d’una interpretació sublim com ens te acostumats en tot el que treballa.\nEs tracta a mes a mes d’una producció en la que els sentiments de CATALUNYA com a NACIÓ, de la que molts de nosaltres ens sentim orgullosos, ens fan arribar al limit del plor en molts moments, un d’ells a la interpretació cantada pels actors de la “Santa Espina” al mateix temps que el soroll de les bombes nazis cauen sobre la ciutat de Barcelona.\nSom i serem gent catalana tant si es vol com si no es vol, que no hi ha terra més ufana sota la capa del sol.\nDéu va passar-hi en primavera, i tot cantava al seu pas. Canta la terra encara entera, i canta que cantaràs.\nCanta l’ocell, lo riu, la planta, canten la lluna i el sol. I tot treballant la dona canta, i canta al peu del bressol.\ni jorns i nits, de serra en serra, com tot canta al Montserrat.\nEscena impactant de debò. Però el millor potser de tota la producció i que realment posa la pell de gallina, és el moment en què les dos actrius ballen un TANGO a la Sala de la casa familiar on transcorre l’argument.\nBARCELONA, és un prodigi aconseguit amb un text contemporani absolutament nou, també un exercici de memòria històrica i representat precisament en un moment de l’historia de Catalunya en el que ens estem replantejant ser nosaltres mateixos, sense cap dependència i lligams amb un estat que ens oprimeix, ens menysprea i vol anul·lar la nostra cultura, la nostra llengua i el nostre sentiment de nació pròpia.\nAquest sentiment que molts ho fem nostre em va recordar una frase que vaig llegir en un mitja de comunicació precisament el dia que varem veure aquesta representació….\n“SOM EN UNA GÀBIA I N’HEM DE SORTIR AVIAT”\nEl public a cada representació acaba dret aplaudint la representació, ja que causa empatia, parla de la nostra ciutat, de la nostra terra, de la repressió soferta dels catalans per les dretes feixistes… que malauradament casi un segle desprès continuen amb la mateixa intensitat…… de les actuacions corals memorables dels 8 personatges, da la posada en escena, de la direcció, del text, del moviment, de la dansa… en fi d’un espectacle rodo que amb tota seguretat tindrà un èxit sense precedents.\nBarcelona, de Pere Riera.\nDirecció de Pere Riera\nDirecció: Pere Riera – Escenografia: Sebastià Brosa – Vestuari: Georgina Viñolo –\nIl·luminació: David Bofarull – Música original: Òscar Roig – So: Damien Bazin –\nMoviment: Aixa Guerra – Caracterització: Toni Santos – Ajudanta de direcció: Ota Vallès – Ajudanta d’escenografia: Elisenda Pérez – Músics d’enregistrament – Piano: Dani Espasa – Saxos i clarinet: Pep Pascual – Violoncel: Rafael Sala – Guitarra i piano: Òscar Roig\nRepartiment – Núria: Míriam Iscla – Elena: Emma Vilarasau – Joan Vila: Jordi Banacolocha – Victòria: Anna Moliner – Simó: Pep Planas – Nati: Pepa López –\nTinet: Carlos Cuevas – Ramon: Joan Carreras\nTeatre Nacional de Catalunya (Sala Gran). fins el 22 de juny 2013\nBarcelona – col·loqui\n– Teatre Nacional de Catalunya – Preu 38,09 € – (preu pagat 32,49 € – TresC )\n← – Teatre – LA MEVA ISMÈNIA (*) – La Seca – Espai Brossa – 21/05/2013 – Concert OBC (11/12) – L’OBC i MAHLER (****) – L’Auditori – 26/05/2013 →\n9 pensaments a “– Teatre – BARCELONA (*****) – Teatre Nacional de Catalunya”\nMercedes Gascón Baz 26 de maig de 2013 a les 19:48\n¡Hola hermanitos, veo que al igual que a nosotras la obra os ha encantado¡\nEs buenísima tanto la interpretación, como el texto.\nMiquel Gascon 26 de maig de 2013 a les 19:57\nOe oe oe !!!! …. no saps la il·lusió que em fa que la meva germana “PER FI” hagi fet un comentari en aquest racó que l’Imma i jo tant estimem.\nVeritablement es tracta d’una producció teatral que paga la pena veure-la, fins i tot mes d’un cop; les interpretacions extraordinàries però el que es mereix aquest èxit que esta assolint és en PERE RIERA, autor del text i director de l’espectacle.\nEsperem que comentis mes sovint a partir d’ara. Un petonás!!!\nmonlora 27 de maig de 2013 a les 7:55\nUnes de les millors obres de la temporada per no dir la millor,\nVilarasau Brutal, fa un pa-pelàs tot i que Iscla també esta pletòrica. Em va agradar molt, el personatge que interpreta la Pepa, com també la dolça jove que fa Anna Moliner, la qual canta a l’obra.\nLa resta del repartiment Jordi Banacolocha, Pep Planas i Carlos Cuevas, els vaig trobar correctes en els seus personatges.\nEl paper de Joan Carreras, no puc dir el mateix, ja que el personatge em va caure “gordo”, i em costa ser neutral. No tindria que ser aixi, ja que ell es un dels millors actors de Catalunya, fa un personatge, d’acord, Però, el seu Ramon, no se, el vaig trobar una mica fora de lloc.\nSincerament he vist a ell en millors actuacions, com per exemple en el Coriolà de la temporada passada al Lliure, però be, es una opinió personal.\nMiquel Gascon 27 de maig de 2013 a les 10:58\nEl merit jo li dono aquesta vegada a l’autor i director PERE RIERA. Les interpretacions encara que magnifiques son un afegit.\nEvidentment les dues protagonistes estan que se surten amb els papers que en Pere els ha assignat.\nNo estic d’acord amb tu referent a Joan Carreras; el paper que te que fer és aquest i ho borda…. aconsegueix que el public com tu i com jo arribi a odiar el personatge. El que fa o deixa de fer esta escrit per l’autor i ell és l’únic que te “la culpa” de què en Carreras tingui que fer el que fa.\nEl paper de la Nati (Pepa López), és un altre personatge clau en l’argument i un regal que Pepa sap aprofitar molt be. No m’estranyaria pas que el paper estigues pensat i escrit en un principi per l’Anna Lizarán, ja que va ser escrit quan s’estava representant Agost.\nmonlora 27 de maig de 2013 a les 15:20\nEntenc que aquesta vegada al Carreras, li ha tocat el personatge mes lleig de l’obra, ho fa com toca.\nTot així trobo la seva actuació masa boja i poc definida, però com tu ben dius no es cosa de l’actor si no de l’argument.\nNeus 17 de juny de 2013 a les 23:46\nDiumenge per fi va arribar el dia d’anar a veure “Barcelona”,i qué us haig de dir que ENS VA ENCANTAR !!!!!!!!!!!\nTens tota la raó que molts ens sentim orgullosos de ser catalans i vivim amb intensitat aquesta obra on els sentiments surten del més endins.Quan vaig sentir cantar el Cant de la “Santa Espina”,no sabeu com em vaig emocionar,les llàgrimes em sortien sóles i mentre llegiem els textos,els sentiments de ràbia i orgull s’em van barrejar.Vam aplaudir tant,que les mans em feien mal.Quan de dolor!!!!!!!!.No sé penso que els que som d’aquí ho vivim amb una intensitat que no es pot descriure.\nEl Tango,va ser un moment tan màgic,tan bell;espectacular !!!!!!!\nTots els actors genials,però m’agradaría resaltar la Míriam Iscla que va estar sensacional,em va sorprendre gratament,demostrant la gran actriu que és.Per fí s’ha tret l’etiqueta que portava arrossegant!!!!!!(desde el meu punt de vista)\nTot el públic dret aplaudint amb força.\nUna de les millors obres de la temporada del TNC.\nUna obra que no s’hauria de perdre ningú.\nMiquel Gascon 18 de juny de 2013 a les 14:10\nAbsolutament d’acord amb tot el que comentes amb entusiasme; realment es tracta d’una de les ofertes teatrals millors d’aquesta temporada.\nArrenca els nostres sentiments mes profunds com a catalans i barcelonins i en moltes escenes fa que se’ns posi la pell de gallina. Gràcies per recordar-te de deixar el teu comentari.