El perill d’allaus, en nivell 4 - FÒRUM.ad\nEl perill d’allaus, en nivell 4\nEl 07/03/14 17:38\nEl Departament d’Indústria del ministeri d’Economia i Territori ha informat de l’estimació del grau de perill d’allaus per aquest cap de setmana. El grau de perill d’allaus se situa en nivell 4 (fort) al Principat.\n· Es poden produir allaus naturals de talla important en totes les exposicions.\n· Són probables allaus accidentals en nombrosos pendents a causa de sobrecàrregues febles (pas d’un esquiador, per exemple). Hi ha plaques en tots els sectors.\n· En les alçades superiors als 2000 a 2200 m hi ha acumulacions nombroses i importants en tots els sectors. Neu poc transformada i sovint inestable que poden provocar sortides d’allaus de placa al pas d’un esquiador sol. Són possibles escolaments durant la migdiada en relació a l’augment de temperatures. La Isoterma 0º C es situarà entre 2400 i 3000 m.\n· Per sota dels 2000 a 2200 m es pot descartar la sortida d’allaus espontànies però amb l’augment de les temperatures poden succeir escolaments en les hores més càlides als pendents encara suficientment carregats i, considerant les quantitats mobilitzables, alguns poden ser de dimensió considerable.\n· Hi ha una bona capa de neu recent que ha renovat el mantell nival. Cap a 2000 m es pot trobar entre 1,5 i 2 m de neu, però els cúmuls són molt heterogenis a causa del transport de la neu pel vent.\n· La neu de superfície és freda i lleugera a les zones abrigades del vent, i és més variable en altres zones.\nPer a més informació, consulteu el butlletí de previsió de perill d’allaus a www.meteo.ad\nNotícia Anterior: Francesc Torralba: l’Escola Cristiana em va donar l’anhel de voluntat de servei\nSegüent Notícia: Andorra podria tenir aviat un nou reclam turístic basat en l’experiència dels túnels de vent


Possibilitat de fortes pluges en les pròximes hores a Castelló - Castelló Notícies\nInici Oratge Mes Possibilitat de fortes pluges en les pròximes hores a Castelló\nS’activa l’alerta roja per la possibilitat de fortes pluges a la comarca de la Ribera, l’Ajuntament de Castelló recomana que en les pròximes hores esteu atents als possibles comunicats que podem fer.\nSegons l’Agència (AEMET), bona part del territori està en alerta per fortes pluges, així com el Centre de Coordinació d’Emergències de la Generalitat Valenciana, actualment s’ha decretat nivell roig en part de la demarcació de València.\nEs confirma la situació d’inestabilitat ‘molt important’ per a les pròximes hores, especialment a comarques com la Ribera i des de l’Ajuntament ja s’està treballant per estar preparats el màxim possible i preguem que seguiu les recomanacions que més avall detallem.\nEn les pròximes hores es podria produir un episodi de fortes pluges per la formació d’una gota freda, segons informa el Centre de Coordinació d’Emergències de la Generalitat.\nEn aquestes condicions, és molt possible que els castelloners i castelloneres tinguem les pròximes 24h passades per aigua, començant per aquesta vesprada, però especialment demà dilluns.\nLa més important es evitar tots el passos que té Castelló inundables i desprès netejar els embornals, desguassos i baixants que puguen tenir pols, fulles seques o brutícia a les reixetes. Un tap de brutícia pot fer que s’inunde un aparcament soterrat, un pati o un terrat amb un xàfec intens.\nEl millor és no utilitzar el cotxe, però si és necessari recordeu que la pluja augmenta el risc d’accident i cal extremar les precaucions a la carretera. Augmenteu la distància de seguretat per tenir més espai de frenada. Reduïu la velocitat en revoltes i paviments empedrats, asfalt brillant i capes o bassals d’aigua, fang o fulles caigudes… amb això evitem fenòmens com ‘l’aiguaplaning’, en cas de patir ‘aiguaplaning’: no s’ha de frenar ni accelerar, el millor remei per no trobar-s’hi és moderar la velocitat. Freneu amb suavitat i antelació per no bloquejar les rodes, comproveu durant la marxa si els frens responen. D’aquesta manera, al mateix temps, s’eixuga la humitat que puguen tenir i es recupera la seua eficàcia. En cas d’haver de creuar un bassal gran: circular amb primera, lentament i un cop passat comprovar l’eficàcia dels frens. En cas de pluja torrencial: cal estacionar a un lloc segur i mantenir enceses les llums.\nArticle anteriorCultura en rodalies. De la ciutat a les comarques: art contemporani i sales polivalents\nArticle següentUs presentem els nous músics de la Banda Jove ‘Lira Castellonera’


Bastons per caminar: més i millor! - Revista D'estil - Revista de petits grans plaers\nUs agrada sortir a passejar o caminar una estona cada dia o uns quants cops a la setmana? O bé sou de fer caminades de quilòmetres els caps de setmana, excursions i rutes que us fan arribar a casa cansats però somrients? O ara us heu fet el plantejament per cuidar-vos practicant el noble esport de la caminada i voleu polir fins al més mínim detall abans de posar-vos-hi de ple?\nSia d’una manera o d’una altra, cada vegada es veuen més els bastons entre els caminaires. Ep! I sense que siguin persones d’edat avançada que n’emprin per una necessitat orgànica. Però no estem parlant dels típics bastons de fusta, sinó dels bastons telescòpics (anomenats així perquè es pleguen i despleguen com un telescopi). Us n’expliquem els seus beneficis per caminar i fer salut amb ells.\nCames més descansades\nEl principal problema de caminar, o de fer molts quilòmetres, és la càrrega que suposa per a les cames, genolls, peus... No és estrany de veure butllofes o músculs massa tensos després de fer quilòmetres! Per això, l’ús de bastons fa que part del pes corporal sobre les cames passi als braços i, per tant, es reparteixi el cansament articular i muscular. En definitiva: menys fatiga!\nMés quilòmetres, més reptes\nEn cansar-nos menys de les cames, en línies generals, podem arribar a fer més quilòmetres dels que habitualment faríem sense els bastons, sempre dins dels nostres límits, és clar. Les cames aguantaran més estona i més esforç, perquè també el repercutim als braços. Alhora, utilitzar els bastons adequadament a les pujades (com a recolzament per pujar) i a les baixades (per no carregar-nos els genolls més del que toca) ens ajuda a afrontar-les amb més garanties.\nDurant una caminada sense bastons, la musculació dels braços, espatlles i esquena és passiva; és a dir, no s’entrena. Només fem servir el 70% dels músculs del cos. En canvi, en desviar part de l’esforç d’una caminada a aquestes zones esmentades més enllà de les cames, també les fem treballar i realitzem un exercici sa, la qual cosa n’afavoreix el desenvolupament. Aleshores, utilitzem fins a un 90% de la nostra musculatura! Fins i tot produeix un efecte de relaxació a la nuca i zona cervical, que també és útil en cas de dolor de les cervicals.\nPragmatisme al poder!\nEls bastons telescòpics són ajustables i, per tant, gaudeixen d’una utilitat fora mida. D’una banda, es poden allargar o escurçar segons la necessitat del terreny: a les pujades, es poden escurçar i servir-nos com a recolzament per als braços, descarregant part del gran esforç que hi realitzen les cames; a les baixades, es poden allargar per esmorteir l’impacte muscular i ossi sobre genolls i cames de baixar per una pendent. D’altra banda, és clar, es poden allargar o escurçar segons i l’alçada de la persona (i, per tant, són accessibles per a tota la família).\nAmb una punta de metall perfecta per clavar-se a terra fermament i no relliscar, inclouen rosetes, que ajuden que el bastó no s’enfonsi en el terreny (ja sigui fangós, rocós, cobert de neu...), tenen una corretja ajustable al canell per agafar-la millor i es poden lligar molt fàcilment a la motxilla en cas de no necessitar-los, perquè pesen molt poc. Fins i tot, ens poden servir per improvisar un resguard clavant-los a terra i posant una manta o tela com a sostre; i serveixen per apartar esbarzers i brossa del terreny per caminar millor, o per espantar animals salvatges. Al cap i a la fi, són tot avantatges ben pràctics!


Una trentena d'alumnes i voluntaris de la Ribera d'Ebre visiten Llaberia - Notícies - Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL\nUna trentena d'alumnes i voluntaris de la Ribera d'Ebre visiten Llaberia\nUn grup de trenta persones, format per l'alumnat dels cursos de català per a adults, participants al programa "Voluntariat per la llengua" i socis del Centre d'Estudis de la Ribera d'Ebr (CERE), va visitar el poble de Llaberia el 18 d'octubre.\nParticipants en l'excursió entrant al Museu del Bast.\nL'excursió a Llaberia va ser una nova activitat organitzada pel CERE , en el marc de la programació d'activitats de coneixement de l'entorn "Avui, què fem?".\nPrimer es va visitar el santuari de Santa Marina, protectora dels afers sentimentals. En aquest santuari, que està situat al terme de Pratdip (Baix Camp) i es troba en un lloc molt acollidor, es va fer l'esmorzar.\nDesprés, cap al migdia, es va pujar al poble de Llaberia, al terme de Tivissa (Ribera d'Ebre), on es van fer visites guiades al Museu del Traginer o del Transport a Bast (dedicat a la vida rural) i a l'església de Sant Joan Baptista, del segle XII. Per acabar l'estada a Llaberia, es va fer un tast de vins al mig de la plaça del poble i una petita excursió a peu.\nL'activitat, subvencionada per la Secretaria de Política Lingüística, compta amb el suport del Consell Comarcal de la Ribera d'Ebre, l'Ajuntament de Flix i l'Institut Ramon Muntaner.\nFullet informatiu sobre l'excursió a Llaberia (santuari de Santa Marina, poble i església de Llaberia i Museu del Traginer o del Bast).


Transferències Internacionals de Dades des de Regne Unit – Judit Garrido Fontova – Advocada\nAfegir comentari4 months ago3 min lectura\nEls recents canvis en el marc de les transferències internacionals de dades estan generant dubtes a nombroses organitzacions sobre les clàusules contractuals tipus (les “Clàusules”) que han d’utilitzar quan pretenen realitzar transferències internacionals de dades personals des del Regne Unit a tercers països.\nLa situació és encara una mica complicada, ja que l’Autoritat de Protecció de Dades al Regne Unit, l’ICO, encara no ha publicat unes Clàusules específiques per al Regne Unit. En aquest moment cal diferenciar dos possibles escenaris:\nPer a les transferències des del Regne Unit a tercers, les empreses han de continuar utilitzant ara com ara la versió britànica de les antigues Clàusules. Aquestes seran substituïdes per un nou Acord de Transferència Internacional de Dades del Regne Unit (previst per a finals d’enguany).\nPer a les transferències des de la Unió Europea (“UE”) a tercers països, han d’utilitzar-se les noves Clàusules de la UE. I els contractes existents han d’actualitzar-se per a reflectir les noves Clàusules de la UE abans de desembre de 2022.\nEncara que l’ús de les noves Clàusules de la UE no seria vàlid al Regne Unit actualment, fa uns mesos la Autoritat de Protecció de Dades al Regne Unit, l’ICO, va publicar, subjecte a consulta, un apèndix que s’utilitzarà amb les noves Clàusules de la UE perquè puguin ser utilitzades al Regne Unit, així com a la UE (el “Addendum”). Quant als acords de transferència de dades de les empreses, aquestes podrien utilitzar el Addendum per a afegir el Regne Unit les noves Clàusules de la UE una vegada que siguin vàlides.\nDonada la situació, algunes organitzacions estan intentant avançar part d’aquest treball utilitzant les noves Clàusules de la UE i incorporant la versió preliminar del Addendum del Regne Unit, juntament amb una disposició perquè les parts es comprometin a substituir el projecte de Addendum pel nou quan es publiqui la versió final. Encara que aquest enfocament no garantiria un absolut compliment (ja que es basa en una versió esborrador del Addendum), podria ser una opció acceptable de manera temporal per a aquelles organitzacions que no valorin adjuntar dos conjunts diferents de Clàusules als contractes per les complicacions que això comporta.\nFinalment, quant a les obligacions addicionals de les noves Clàusules de la UE que les empreses britàniques han de conèixer, les noves Clàusules són molt similars a les antigues. La principal diferència a nivell operatiu és que requereixen informació/detalls addicionals sobre la transferència en els apèndixs i les organitzacions poden haver de verificar això amb els seus registres d’activitats del tractament. El format de les noves Clàusules de la UE és bastant diferent, ja que es divideixen en quatre mòduls en funció de la relació d’intercanvi de dades: de responsable a responsable, de responsable a encarregat, d’encarregat a encarregat i d’encarregat a subencargado (mentre que les antigues solament contemplaven transferències de responsable a responsable i de responsable a encarregat).


Escola Frederic Mistral-Tècnic Eulàlia, una història de vida – Escola Frederic Mistral – Tècnic Eulàlia\n04 Desembre — 2020\nAvui estem molt contents perquè estrenem nou vídeo de presentació de l’escola Frederic Mistral-Tècnic Eulàlia.\nEs tracta d’un petit film protagonitzat per cinc exalumnes que retornen a l’escola i ens expliquen la seva experiència i com el seu pas per l’escola i l’educació que hi van rebre els ha acompanyat fins a ser les persones que són avui.\nAgraïm a la Cristina, al Marc, a la Paula, a la Queta i al Xavier, exalumnes de l’escola, la seva disponibilitat i participació. És gràcies a ells i elles que el vídeo funciona i podem presentar l’escola de manera diferent i singular.\nEns fa molta il·lusió compartir-vos el vídeo “Escola Frederic Mistral-Tècnic Eulàlia, una experiència de vida”. Esperem que us agradi!


Ian i Brisca es colen en la final del Trofeu Filósofo - PilotaViu\nDimecres, 14.6.2017 12:30h Raspall\nIan i Brisca es colen en la final del Trofeu Filósofo\nBrisca colpeja la vaqueta durant la final de la Lliga.\nBrisca, Coeter II, Ian, Lorja, Montaner, Piles, VI Trofeu Filosofo\nL'equip d'Ian i Brisca va obtindre una victòria incontestable en la segona semifinal del VI Trofeu Filósofo davant el trio de Montaner, Coeter II i Lorja. La parella va jugar una partida molt completa i va véncer amb un clar 25-10 que els duu directament a la final d'este interessant torneig, preludi de la III Copa de raspall.\nAl principi de la partida, la parella va ser superior i va fer molt fàcilment els dos primers jocs. Després, el trio va aconseguir el joc del dau net i al rest va tindre dos oportunitats de Val per a igualar, però la pilota no els va deixar i la parella va acabar enduent-se el joc. Montaner, al dau, va sumar el següent joc amb tretes molt fortes per al 15-10, però després Ian i Brisca van guanyar els altres dos jocs per a tancar la semifinal per un resultat de 25 a 10.\nAmb este resultat, tindrem duel de parelles en la final del pròxim divendres al trinquet de Piles. Sergio i Sanchis es van classificar en la primera semifinal en doblegar Pablo, Josep i Raül i ahir va ser la parella d'Ian i Brisca qui va fer el mateix en véncer un trio que no va entrar del tot en joc i no aconseguia parar les potents pilotades d'Ian i de Brisca.\nQuatre dels cinc jugadors que ahir van estar a Piles començaran a partir del pròxim dilluns la III Copa de raspall. Ian formarà parella amb el mitger Josep i Brisca jugarà amb el rest Ricard. De l'altre equip, Montaner anirà amb el vigent campió Tonet IV, mentre que Coeter II formarà duet amb el rest Moncho. Lorja, que actua habitualment de punter, no jugarà la Copa.\nCoeter II no troba l'equilibri amb la joventut de Montaner i Lorja. Foto: Ulisses Ortiz.\n1190 lectures Cap comentari Envia


Bojos Per Les Pomes | Programacio - Teatre de l'Aurora\n(BESAT AF AEBLER)\nEl so i el moviment són els protagonistes absoluts en aquest meravellós espectacle visual de la reconeguda companyia danesa Teater Nordkraft. A Bojos per les pomes descobrirem que les coses ordinàries poden ser extraordinàries: una xarxa de pescar serà un atrapasomnis, una bossa de plàstic pot ser un sospir, i les sensacions canviaran amb els colors i la llum.\nDirecció: Cathrine Sombsthay / Intèrprets: Claus Carlsen i Lisa Becker / Música: Claus Carlsen\n13è Festival Internacional d’Arts Escèniques per als Més Petits (0-5)\nUna nova edició del festival El Més Petit de Tots arriba a Igualada per mostrar els millors espectacles internacionals per a nens de 0 a 5 anys. Una oportunitat única per gaudir de muntatges i experiències de qualitat pensades pels més petits. Amb un ritual, una durada i una concepció de l'espai diferents. Amb aforaments reduïts, on tot es veu de molt a prop i on tot es viu molt intensament; on hi caben i es barregen tots els llenguatges per fer-nos viatjar a paisatges desconeguts.\nEl Més Petit de Tots vol ser un espai on puguem acompanyar els infants, de la mà de les arts escèniques, a desenvolupar l'esperit crític i el sentit comú, en un àmbit de llibertat de pensament, per poder formar part d'una societat cada cop més generosa i solidària. La 13a edició del festival presenta 15 espectacles i es celebra de l'11 al 26 de novembre en 11 ciutats: Sabadell, Igualada, Barcelona, Lleida, Olot, Benicàssim, Sant Cugat del Vallès, Tordera, Granollers, Tarragona i Viladecans.\nDissabte a les 12 h i a les 17:30 h\nPreu: 8 € (adults) / 6 € (nens)\nDe l'11 al 26 de novembre de 2017


La Unió Esportiva La Palma comença a celebrar el centenari | El Llobregat\nEl 21 de juny es donarà el tret de sortida amb una taula rodona oberta a tothom a la Societat Aliança Palmarenca, on es farà un repàs a la història i a les anècdotes que han marcat el dia a dia de l’entitat. Més endavant, durant la Festa Major d’agost, tindrà lloc una exposició amb fotos, cartells, fitxes federatives, samarretes, trofeus i medalles de les diferents èpoques.\nFinalment, els dies 14 i 15 de setembre arribarà la festa central. Partits amb els equips de la base i el femení; un homenatge a jugadors i exjugadors, i expresidents; un partit entre els veterans de La Palma contra el FC Barcelona, i un sopar popular ompliran la primera jornada, mentre que l’endemà es jugarà un partit de l’equip amateur de la UE La Palma contra un oponent d’entitat i es projectarà un vídeo sobre la història del club.\nFa uns dies, la UE La Palma va presentar aquesta celebració en un acte que va presidir el secretari general de l’Esport i de l’Activitat Física, Gerard Figueras, al Museu i Centre d’Estudis de l’Esport Dr. Melcior Colet, de Barcelona. El van acompanyar el president de la UE La Palma, Marc Ros; l’alcalde de la Palma, Xavier González; el vicepresident de la Federació Catalana de Futbol, Juanjo Isern, i el representant de la comissió del centenari, Lluís Badosa, a banda d’alguns expresidents i una vintena de jugadors d’entre 7 i 14 anys que formen part del planter.\nGerard Figueras, que va entregar una placa d’agraïment al president de l’entitat per la contribució d’aquesta al foment de l’esport a Catalunya, va assegurar que la celebració del centenari “ha de servir per mirar enrere i perquè els més petits vegin d’on veniu”, així com per “entendre que el futbol és un element cohesionador i identitari al país, que fa sentir orgullosos als que formen els nostres clubs”. El secretari general de l’Esport i de l’Activitat Física va aprofitar la presentació per subratllar el rol del futbol formatiu, “present a cada racó del país, que explica com s’ha forjat la història dels nostres municipis”.\nLa UE La Palma, que actualment compta amb 9 equips, des de la categoria prebenjamí fins a veterans, vol utilitzar la celebració de l’aniversari per homenatjar les persones que han portat el club a complir el primer segle i per engrescar les noves generacions.\nPluja de medalles catalanes als Jocs Mundials Special Olympics\nEl secretari general de l’Esport i de l’Activitat Física, Gerard Figueras, va felicitar els esportistes catalans que formen part de l’equip estatal van competir en els últims Jocs Mundials Special Olympics d’Abu Dhabi del 8 al 21 de març. La recepció va tenir lloc al Museu i Centre d’Estudis de l’Esport Dr. Melcior Colet, de Barcelona.\nEl balanç de la delegació catalana, formada per 34 esportistes i 8 entrenadors, va ser de 4 medalles d’or, 4 de plata i 7 de bronze, així com 23 medalles de participació, en uns Jocs amb més de 7.000 esportistes amb discapacitat intel·lectual de 170 països. Els representants de casa nostra van competir en bàdminton, bàsquet femení, bàsquet masculí unificat, handbol unificat, gimnàstica artística i gimnàstica rítmica.\n“La millor medalla sou vosaltres. Heu estat uns excel·lents ambaixadors al món, però també a casa, la qual cosa no tothom pot dir”, els va dir Gerard Figueras. El secretari general de l’Esport i de l’Activitat Física va destacar que part de l’èxit és la “feina de formigueta i ben feta” que realitza Special Olympics Catalunya i la Federació ACELL, i va garantir el suport de la Generalitat de Catalunya a la seva tasca en favor de la normalització de la pràctica esportiva entre les persones amb discapacitat intel·lectual. Per la seva banda, Sergi Grimau, president d’Special Olympics Catalunya, va felicitar la delegació catalana per les seves fites personals i perquè tornin "amb un sac de medalles i experiències”, mentre que Marina Gómez, presidenta de la Federació ACELL, va dir als esportistes que “heu estat modèlics, mostrant molt joc net” i que “heu d’estar orgullosos de les medalles que heu guanyat”.


Pau Roig i Cisa - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Pau Roig)\nPau Roig i Cisa (Premià de Mar 1879 - Barcelona 1955) era un pintor i gravador català.\n1955 (75/76 anys)\nMolt jove guanyà un concurs de portades de la revista L'Esquella de la Torratxa (1898) i va fer tres murals a l'oli modernistes, de gran qualitat, amb temes musicals, per a la botiga de música barcelonina Cassadó & Moreu (1900, ara al Departament de Cultura de la Generalitat). Poc després marxà a París, on també col·laborà a premsa i il·lustrà llibres, com La femme et le pantin de Pierre Louys (1903), els originals del qual, a l'oli, són a la Biblioteca de Catalunya. Allà, entre altres coses, va fer una sèrie de litografies en color de temes de circ, sota la influència de Toulouse-Lautrec (1906-07, una col·lecció completa de les quals també és a la Biblioteca de Catalunya)\nBé que va ser un pintor considerable, destacà encara més pels seus gravats calcogràfics, molt personals, que acusen el mestratge de l'obra de Rembrandt, sobre temes francesos i després del Maresme, on acabaria retornant.\n↑ Catàleg a la BC\n↑ 2 Catàleg a la Biblioteca de Catalunya.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pau_Roig_i_Cisa&oldid=23252467»\nDarrera modificació: 20 abr 2020 a les 20:02


Troba les paraules: Especial Pere Calders\nEl Miquel ha encertat el Troba les paraules Especial Pere Calders. Felicitats, ets un autèntic caldersià!\n1. Cognom d’un autor que va ser referència de la formació i obra de Pere Calders\n2. Nom d’un personatge de la commedia de l’arte que forma part del títol del primer recull de contes.\n3. En quin país es va exiliar primer Pere Calders després de la guerra civil?\n4. Amb quina obra teatral va assolir éxit la producció de narrativa de Pere Calders?\n5. Per quin objecte l’Abel, protagonista del conte “En començar el dia”, canvia una paraula inventada quan arriba a l’escola?\n6. Ronda naval sota la boira és una paròdia d’un film inspirat en una tragèdia? Quin és aquest film?\n7. Quin any obté Pere Calders el Premi Crítica Serra d’Or?\n8. Títol d’un conte del recull Cròniques de la Veritat Oculta.\n9. Quin cantautor va posar la veu i la música a l’obra teatral de Dagoll Dagom?\n10. Cognom d’un actor que va formar part de l’obra teatral de Dagoll Dagom?\n100 anys Pere Calders Jocs literaris\nA mi m'agrada molt Pere Calders.\nA veure si tinc temps de posar-m'hi que ultimament faig molt atrafegada.\n14 de juny de 2012 a les 13:55\n4. Antaviana :-)\n8. El desert?\n9 Jaume Sisa\n14 de juny de 2012 a les 18:02\nMiquel, 9 de 10! La 9a no és la correcta! Felicitats!\nJomateixa, encara et queda una oportunitat si t'hi poses.\n15 de juny de 2012 a les 13:19\nEi, torno a ser jo. Que ja els hem deixat prou temps. No sé si a la 8 havies pensat en "Fet d'armes" o "Quieta nit". Jo prefereixo "Fet d'armes" :-)\n22 de juny de 2012 a les 17:37


Programació cultural del Teatre Municipal | Bonart\nProgramació cultural del Teatre Municipal\nLes representacions de T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré (Premi Butaca 2013 a millor musical i a millor actriu de musical), Barcelona, amb Míriam Iscla i Emma Vilarasau (Premi Butaca 2013 a millor actriu teatral), i Iaia! amb Montserrat Carulla, centren el nou programa hivern-primavera 2014 del Teatre Municipal de Roses. La nova programació segueix apostant per una oferta variada pensada per a tots els públics, que portarà fins a Roses els principals èxits del panorama teatral català, propostes musicals, teatre familiar, un nou cicle de clàssica i, fins i tot, una nit de boleros de la mà del cantant Moncho.\nEl TMR encara una nova temporada avalat per l’èxit de taquilla assolit durant les passades programacions i la clara tendència a la fidelització experimentada per part del públic de Roses i del seu entorn. Amb un total de 19 espectacles, la nova programació es desenvoluparà entre el 26 de gener i el 23 de maig d’enguany, mantenint la fórmula d’oferir al públic rosinc i de la seva àrea d’influència, com a mínim, una proposta teatral d’èxit, un concert, una obra de teatre infantil i una audició de música clàssica mensuals.\nPel que fa a la programació teatral, les propostes de la temporada són T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré (26 de gener), Barcelona (16 de febrer), Iaia! (23 de març), i 1714: crònica d’un setge (27 d’abril). Per la seva banda, la formació de dansa urbana Kulbik Dance Company, oferirà el 20 d’abril el seu espectacle de Cube, i el rei del bolero, Moncho, portarà fins al teatre rosinc el seu espectacle 50 anys de boleros, la nit del 22 de febrer.\nEl teatre infantil i familiar d’Optimist, aporta a la programació els espectacles “Sense Solta”, “Circ, cíclicus”, “Rucs, la maledicció del bruixot” i “Kei kei”, en el seu format d’un espectacle mensual (el primer diumenge de cada mes).\nEn l’apartat musical, l’Àrea de Cultura de l’Ajuntament de Roses continua donant suport a la programació de Viumúsika, que inclou a la nova temporada un total de 3 concerts: Terry Patrick Ryan (7 de febrer), Tomeu Penya (7 de març) i Maria Coma (4 d’abril). Una altra proposta musical serà l’actuació de l’artista local Àngels Ortiz, que tindrà lloc el 23 de maig.\nEl cicle de música clàssica, hereu del festival Moments Musicals que des del passat any ha estat assumit directament pel propi consistori, també tindrà continuïtat durant la nova temporada. En aquesta ocasió, comptarà amb l’audició del violinista Vadim Tchijik (9 de febrer), el concert “Clàssics Catalans” (16 de març), la interpretació de l’Stabat Mater de Pergolesi a càrrec d’Amics de l’Òpera de Girona (12 d’abril) i, tancant el cicle, el concert de l’Orquestra de Solistes de l’Empordà (18 de maig).\nLa IX Cantada d’Havaneres Vila de Roses completarà la programació d’hivern-primavera, la qual comptarà amb un pressupost total aproximat de setanta mil euros.\nPel que fa als preus dels espectacles, aquests es mantenen en les mateixes tarifes que durant 2013. Com a novetat, l’Àrea de Cultura ofereix aquesta temporada l’abonament pack teatre a un preu de 65 euros (inclou les obres T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré, Barcelona, Iaia! i 1714, crònica d’un setge) i l’abonament de música clàssica, que permet l’entrada als concerts El violí virtuós, Clàssics catalans i Concert de l’Empordà, a un preu de 30 euros.\nContinuant amb la seva política de preus, tots els espectacles organitzats directament per l’Àrea de Cultura de l’Ajuntament de Roses es mantenen gratuïts per als menors de 16 anys (acompanyats per un adult) i per a les parelles lingüístiques de Roses. Els jubilats, posseidors de Carnet Jove i els usuaris acreditats de la Biblioteca Municipal Jaume Vicens Vives de Roses, compten amb descomptes.\nAl llarg de 2013, un total de 23.500 persones han assistit com a públic a algun dels espectacles o activitats culturals desenvolupats en el Teatre Municipal de Roses. D’aquestes, 16.000 han estat espectadors de representacions teatrals o musicals -ja fossin organitzats pel propi Ajuntament o per les diferents entitats culturals, centres escolars o associacions del municipi-, mentre que els 7.500 restants han participat en alguna de les activitats culturals complementàries que ofereix l’equipament, com ara conferències, presentacions, etc.\nEn l’apartat teatral, les obres Aventura, de T de Teatre, Somriures i llàgrimes, del Mag Lari, i Tu digues que l’estimes, van assolir plens absoluts d’aforament.\nEtiquetes: Teatre Municipal de Roses


Cerca paraula clau capitalisme\nTotal: s'han trobat 45 resultats.\n1. NEIL MCINROY: “LES COOPERATIVES SÓN PART ESSENCIAL D'UNA BONA ECONOMIA LOCAL”\n... econòmic, alternatives al capitalisme de mercat. Però fins a quin punt aquestes economies són realment noves? És una molt bona pregunta. D’alguna manera, molt de tot allò que apareix sota l’etiqueta ...\n2. SERVEIS AL POBLE\n... de les grans societats mercantils, una manifestació més d’allò que coneixem com a capitalisme neoliberal. Des de la dècada de 1980, molts serveis municipals a l’Estat espanyol han estat privatitzats ...\n3. SIS INICIATIVES INTERNACIONALS DE FINANÇAMENT PER A L’ECONOMIA SOCIAL\n... òbviament des d’una lògica de valors molt diferent, basada en la millora de la comunitat i no en el benefici econòmic personal: una rèplica del capitalisme popular en forma de cooperativisme popular. El ...\n4. ECONOMIA DE LES CURES, EL TREBALL INVISIBILITZAT, LA COHESIÓ MENYSTINGUDA\n... s’ha produït una fractura que ha contribuït a la consolidació del capitalisme: la diferenciació de l’àmbit productiu del reproductiu, que deriva en la divisió sexual del treball. Aquest fet té múltiples ...\n5. JOSEP VIDAL: "LA GENT S'HA ADONAT QUE CAL FER ECONOMIA D'UNA ALTRA MANERA"\n... després d’aquests anys tan durs de capitalisme salvatge, el cooperativisme i l’economia social interessen. La gent s’ha adonat que cal fer economia d’una altra manera; és un aspecte que cada cop és més ...\n6. TTIP: CAPITALISME SENSE BARRERES\nSi s'aprova l’Acord Transatlàntic de Comerç i Inversions (TTIP) es produirà un canvi important i amenaçador per a la ciutadania dels països signataris, ja que incideix en característiques essencials ...\n7. MONEDES LOCALS: PER QUÈ I PER A QUÈ?\n... sobre les experiències de monedes locals. El salt al capitalisme financer situa els diners en una posició encara més central del sistema i, per això, l’anàlisi de l’oportunitat i la necessitat de ...\n8. L'ECONOMIA SOCIAL I SOLIDÀRIA ENTRA ALS AJUNTAMENTS\n... que el capitalisme de mercat ja no ofereix un lloc de treball per a tothom; per això avui l’important no és crear iniciatives d’inserció, perquè quan s’acaben no hi ha res; l’única sortida és inventar ...\n9. L'EDUCACIÓ COOPERATIVISTA: MÉS ENLLÀ DE L'APRENENTATGE COOPERATIU\n... les institucions i les relacions socials en les quals es fonamenta el capitalisme actual. I en la mesura que la cooperativa escolar és el complement de la cooperativa d’ensenyament i el procediment més ...\n10. DONES I COOPERATIVES: UN PROCÉS EN MARXA\n... en els usos del temps pot tenir la mateixa importància, ja que ens han de permetre que tinguem accés a un repertori de vides possibles molt més ampli que el guió que ens ha prescrit el capitalisme heteropatriarcal, ...\n11. ALFONS DURAN-PICH: “LES PIMES SÓN EL COR DE L'ACTIVITAT ECONÒMICA ARREU DEL MÓN”\n... Posem per exemple Endesa: es tracta d’un aparell paraestatal que no respon al model de capitalisme real que van parir Adam Smith i David Ricardo, en què es parlava de competència, equilibri, la mà invisible... ...\n12. EL FUTUR DELS MITJANS ÉS COOPERATIU\n... dels mitjans té més a veure amb el capitalisme de casino que amb la desintegració d’un model de negoci. “El problema”, diu Rusiñol, és que “on abans hi havia empreses propietat d’editors de diari, avui ...\n13. El debat sobre els béns comuns i l'economia social en l'era digital\n... (de rivalitat alta i d'exclusivitat fàcil) i els béns públics /de rivalitat baixa i d'exclusivitat difícil). En un terreny intermedi (i de molt menor relleu en el capitalisme industrial) trobàvem als béns ...\n14. DE LA RESISTÈNCIA ÈTICA A L’EXPERIMENTACIÓ ANTICIPATÒRIA SOBRE “ADÉU CAPITALISME. 15M 2031”, DE JORDI GARCIA JANÉ\nAmb el llibre Adéu, capitalisme. 15M-2031, de Jordi Garcia Jané, es confirma la idea que el capitalisme no és rebutjable pels seus excessos, sinó per la seva lògica d’acumulació sense límits i la ...\n15. COM ACTUAR EN TEMPS DE CRISI (II). D’EMPLEATS A PRODUCTORS\n... de treballar sempre més i més temps, deixant així jugar el joc d’allò que destrueix el treball, és a dir, el del capitalisme financer i els seus accionariats, i d’altra banda tots els benpensants que prenen ...\n16. L’EMPRENEDORIA SOCIAL, MILLOR COOPERATIVA*\n... que sigui bona ni millor, destorba els defensors del capitalisme, que saben que aquest és un sistema inherentment expansiu, addicte a la innovació empresarial perpètua per poder mantenir el procés d’acumulació ...\n17. JOAN VENTOSA I ROIG, UN GRAN DIRIGENT DEL COOPERATIVISME CATALÀ\n... que predomini el valor del treball i s’eliminin els intermediaris innecessaris i paràsits. El seu és un pensament socialitzant i d’alternativa al capitalisme. Aposta pels models col·lectivistes o mixtos ...\n18. LES COOPERATIVES DE CONSUM (I USUARIS): PASSAT, PRESENT I... FUTUR\n... convertir en un referent dins aquestes tendències socials. Curiós: el capitalisme ens està portant cap a la cooperació... Considero que, al contrari del que se sol afirmar, és fals assegurar que ...\n... la vida econòmica capaces de trencar, ni que sigui en part, amb les injustícies del capitalisme? o “És possible articular totes aquestes realitats en un únic “mercat social”? Cómo cambiar el mundo con ...\n20. MANIFEST DE CONSTITUCIÓ DE RIPESS EUROPA\nA primers de setembre va tenir lloc a Barcelona el Congrés Fundacional de la Xarxa de Promoció de l’Economia Social i Solidària: RIPESS Europa. Hi van assistir 136 representants de gairebé vint països ...


Mor en un accident de caça a Burgos el regidor de CiU a Camarles Lluís Bové | La Plana Ràdio\nDilluns, 20 Juny, 2011 /0 Comments/in Baix Ebre, Successos /by Josep\nLluís Bové (Foto:Lamarfantablogspot.com)\nAl company de Bové se li va disparar l’escopeta mentre la guardava després d’una jornada de caça a Quintanavides\n(ACN).- Camarles es troba de dol oficial per la mort del regidor de CiU, Lluís Bové, en un accident de caça aquest dijous en un vedat a Quintanavides, Burgos. Els fets es van produir sobre a les vuit del vespre quan Bové i un company recollien les armes després d’una jornada de caça. L’amic del regidor camarlenc guardava el seu rifle quan se li va disparar i el tret va impactar en Bové que ja havia pujat al vehicle. El regidor tenia 49 anys, estava casat, i tenia dos fills i un nét. El seu acompanyant, de la mateixa edat, va ser detingut com a presumpte autor d’un delicte d’homicidi imprudent.\nL’alcalde de Camarles, Joan Curto, ha confirmat, commocionat, l’accident que li ha costat la vida a Lluís Bové, històric regidor de CiU i candidat convergent a l’alcaldia en aquestes passades eleccions municipals. Divendres al matí la subdelegada de Burgos, Berta Tricio, confirmava l’accident de caça que li ha costat la vida al regidor camarlenc. Segons Tricio, els dos caçadors acabaven una jornada de caça del cabirol en un vedat del terme municipal de Quintanavides quan al company de la víctima se li va disparar el rifle que estava guardant. Bové va ser traslladat a un centre de salut malgrat ja no es va poder fer res per salvar la seva vida.\nTags: Caça, Camarles, Successos\nhttp://laplanaradio.cat/wp-content/uploads/2015/09/logoemissora_carregant-300x157.png 0 0 Josep http://laplanaradio.cat/wp-content/uploads/2015/09/logoemissora_carregant-300x157.png Josep2011-06-20 08:57:462011-06-20 08:53:44Mor en un accident de caça a Burgos el regidor de CiU a Camarles Lluís Bové\nImpotència i indignació entre els veïns d'Horta de Sant Joan\nComencen les oposicions de secundaria Santa Bàrbara podria fer més dies de bous


Chacón defensa l'absorció del CTM, ja que Eurecat ha guanyat «massa crítica» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nChacón defensa l'absorció del CTM, ja que Eurecat ha guanyat «massa crítica»\nLa consellera respon a les crítiques de Ciutadans, que considera un «error» la centralització\nep/efe/redacció 28.03.2019 | 23:43\nReunió del patronat que va aprovar la fusió del CTM, el setembre passat arxiu/c. b.\nReunió del patronat que va aprovar la fusió del CTM, el setembre passat\nLa consellera d'Empresa i Coneixement de la Generalitat, Àngels Chacón, va defensar ahir l'absorció de la Fundació Centre Tecnològic de Manresa (CTM) per part d'Eurecat perquè ha servit per guanyar massa crítica: «En una sola porta tenen tota l'oferta tecnològica». Així es va expressar en comissió parlamentària sobre el procés de fusió per absorció del CTM per part d'Eurecat i sobre els processos d'absorció de la resta de centres tecnològics avançats.\n«El tema de massa crítica és inqüestionable. És obvi que pot ser que puguem millorar la coordinació, però si es va per separat no aconseguim la potencialitat que estem buscant», va afirmar la consellera. Així mateix, Chacón va reconèixer que hi ha aspectes per millorar, i va afirmar que des de la conselleria estan oberts a reformular aspectes com la governança i el finançament d'Eurecat, objectiu d'algunes crítiques durant la comissió.\nLa consellera es va negar a acceptar que hi hagués hagut pressions per a la integració, com va denunciar Ciutadans a Regió7 els dies previs a l'absorció, el mes de setembre passat, i va explicar que com a Govern havia de complir la normativa, amb referència als convenis de col·laboració signats els anys 2014 i 2015: «No accepto les pressions». «Si el CTM decidia abstreure's d'aquesta decisió és obvi que havíem d'aplicar la normativa», va afirmar Chacón, que va recordar que amb l'absorció no desapareix la visibilitat de la marca CTM i que els terrenys continuen sent propietat de l'Ajuntament de Manresa.\nAixí va respondre a les crítiques del diputat manresà de Cs al Parlament Antonio Espinosa, que va qualificar d'error centralitzar els centres tecnològics i va criticar que el procés d'absorció s'ha fet amb pressions inadmissibles i xantatge: «Han obligat els centres a una unió forçosa». «S'ha sofert un procés de crebant de voluntats que es va iniciar el 2010 i va culminar el 2018. Es va fer completar la transmissió efectiva de tots els actius i passius de CTM a Eurecat, aquest procés no ha estat voluntari, s'ha realitzat amb pressions inadmissibles com m'han manifestat membres de l'antic patronat», va afirmar.\nEl diputat d'En Comú Podem Lucas Silvano va demanar reflexionar sobre la relació entre l'administració i l'autonomia dels centres de recerca, i sobre l'impacte de la unió en el territori. Va animar que, després d'un procés de centralització com el d'Eurecat, es pensin nous instruments per recuperar la relació amb el teixit productiu amb el territori.\nEn la mateixa línia, el diputat del PP Santi Rodríguez va remarcar que l'important és saber com ha afectat aquesta centralització les pimes: «El més important és saber si el servei que es presta a les empreses avui és millor que abans, quan hi havia els centres separats».\nChacón va respondre que el territori és un element clau i que estudiaran com integrar les demandes específiques de cada ter-ritori. Per contra, els diputats d'ERC Antoni Castellà i de JxCat Narcís Clara van defensar l'absorció perquè, al seu judici, respon a l'objectiu de generar coneixement i situar Catalunya en una millor posició en matèria d'innovació.\nD'altra banda, el Govern preveu «integrar els organigrames» d'Eurecat i de Leitat «en els propers mesos». Chacón va explicar que Eurecat i Leitat ja han integrat la seva estratègia comercial i que participen conjuntament en projectes europeus, però va afegir: «Encara està pendent la integració de l'organigrama de les dues entitats, un escull que s'haurà de resoldre en els propers mesos».\nEl desembre del 2016, Eurecat i Leitat van signar un acord de vinculació permanent amb l'objectiu de sumar sinergies, i ahir la consellera va comentar que tots dos centres tenen competències que «es complementen» i que «no hi ha duplicitat d'oferta» entre ells. La Generalitat va iniciar el 2012 el procés d'integració dels diferents grans centres tecnològics catalans amb la voluntat de disposar d'un centre de referència amb la massa crítica suficient per ser competitiu i útil per a les empreses. Aquell procés va portar el 2015 a la creació d'Eurecat a partir de la fusió de centres com Ascamm, Barcelona Digital, Barcelona Media i Cetemmsa, entre d'altres. El CTM va aprovar la seva plena integració jurídica a Eurecat el setembre de l'any passat. El patronat va aprovar la dissolució del centre manresà per dinou vots a favor i dues abstencions.\nEurecat té uns 670 empleats en 11 centres arreu de Catalunya i ha passat de facturar 33 milions el 2015 a 51 milions l'any passat.


No esperis solucions climàtiques reals de la COP26. Serveix a les corporacions empresarials. | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nEscrit per Simon Pirani Publicat el 27/10/2021\nDavant l’imminent Conferència de les Nacions Unides sobre el Canvi Climàtic (COP26) al Regne Unit al novembre —la 26a sessió de les converses que es van iniciar a Rio de Janeiro l’any 1992—, els governs dels països més rics del món estan fent afirmacions cada cop més contundents que s’estan enfrontant eficaçment a l’escalfament global. Res no pot ser més perillós que els moviments socials, laborals i ecologistes es prenguin seriosament aquesta retòrica i es creguin que els líders polítics tenen la situació sota control.\nHi ha tres grans falsedats en les narratives d’aquests líders: que les nacions riques donen suport als seus homòlegs més pobres; que els objectius “net zero” seran suficients pel que fa falta; i que un “creixement verd” centrat en la tecnologia és la manera de descarbonitzar.\nEn primer lloc, els països més rics afirmen que estan donant suport a les nacions més pobres, que contribueixen menys a l’escalfament global i pateixen més els seus efectes, per fer la transició dels combustibles fòssils.\nPerò a la cimera del G7 del juny, els països rics van tornar a incomplir les seves pròpies promeses, feta fa més d’una dècada, de proporcionar 100.000 milions de dòlars anuals en finançament climàtic als països en desenvolupament. Dels 60.000 milions de dòlars anuals que han promès, més de la meitat són falsos: l’anàlisi d’Oxfam ha demostrat que es tracta principalment de préstecs abusius i finançament en condicions molt desfavorables, i que sovint les quantitats estan exagerades.\nCompareu aquest tractament degradant del Sud global amb la mobilització de molts centenars de milers de milions per a la recuperació post-pandèmia. Dels 657.000 milions de dòlars (només diners públics) compromesos per les nacions del G20 a projectes de producció o consum d’energia, 296.000 milions de dòlars donen suport als combustibles fòssils, gairebé un terç més que la quantitat que dóna suport a l’energia neta (228.000 milions de dòlars).\nMentrestant, els impactes del canvi climàtic es veuen magnificats per la pobresa. Les inundacions, els incendis forestals i les temperatures rècord d’aquest any a Europa i Amèrica del Nord han estat prou espantoses. Els mateixos fenòmens causen una devastació molt més gran fora del Nord global.\nL’any 2020, les inundacions “molt extenses” van causar morts, desplaçaments significatius de poblacions i més impactes que les malalties a 16 països africans, tal com va registrar l’informe climàtic anual de l’Organització Meteorològica Mundial (OMM)n. L’Índia, la Xina i parts del sud-est asiàtic també van patir pluges i inundacions rècords.\nEls esdeveniments climàtics i meteorològics van tenir “impactes importants i diversos en els moviments de població i en la vulnerabilitat de les persones en moviment”, va informar l’OMM. El cicló Amphan va desplaçar 2,5 milions de persones a l’Índia i Bangla Desh el maig passat. Molts podrien tornar aviat, però 2,8 milions d’habitatges van resultar malmesos, fet que va provocar un desplaçament prolongat. Les fortes tempestes a Moçambic van acumular més perills per a desenes de milers de persones desplaçades per les inundacions de l’any anterior i que no havien pogut tornar a casa seva.\nLa segona ficció dels líders polítics és la seva promesa d’assolir les emissions netes de gasos d’efecte hivernacle, el “net zero”, per al 2050 (els Estats Units, el Regne Unit i Europa) o el 2060 (la Xina).\n“Net Zero” significa un punt en què la quantitat de gasos d’efecte hivernacle que s’injecten a l’atmosfera s’equilibra amb la quantitat que es retira. Alguna vegada, podia haver estat una manera útil de tenir en compte la manera com els boscos, en particular, absorbeixen el diòxid de carboni. Però tres dècades de capitulació davant les empreses de combustibles fòssils, des que es va signar la Convenció Marc de l’ONU sobre el Canvi Climàtic el 1992, l’han convertit en un monstruós engany.\nGràcies a la captura empresarial i a la complicitat dels governs, moltes de les projeccions d’emissions de gasos d’efecte hivernacle del recent informe del Grup Intergovernamental d’Experts sobre el Canvi Climàtic influeixen en enormes nivells d’eliminació de carboni per tecnologies dubtoses que no funcionen ni, potser mai, funcionaran a escala (per exemple, l’eliminació de diòxid de carboni, la captura i emmagatzematge de carboni, o la bioenergia amb captura i emmagatzematge de carboni). Els governs han elaborat objectius “net zero” basats en aquests mites.\nA més d’això, l’acord de París de 2015 va deixar que les nacions riques decidissin de quina part de les emissions globals assumirien la responsabilitat. Així, el govern del Regne Unit, que es descriu risiblement com “liderant el món” pel que fa al clima, situa objectius per reduir les emissions a la meitat del nivell que els científics diuen que és necessari.\nEl tercer i més complex engany dels polítics es troba en les mesures de “descarbonització” centrades en la tecnologia que adopten en nom del “creixement verd”. Aquests es basen en ajustar, en lloc de transformar, els grans sistemes tecnològics a través dels quals es consumeixen la majoria de combustibles fòssils: xarxes de transport, xarxes elèctriques, infraestructures urbanes i sistemes industrials, agrícoles i militars.\nUn exemple són els vehicles elèctrics, promoguts com el principal mitjà per reduir les emissions del sector del transport. Els governs ignoren la petjada de carboni de la fabricació dels vehicles i l’ús d’electricitat (tret que i fins que les xarxes siguin 100 per cent verdes), i les carreteres i places d’aparcament que utilitzen els vehicles.\nEls enfocaments alternatius se centren en l’ampliació del transport públic, el canvi a modes no motoritzats (caminar, bicicletes, patinets) i reduir el nombre total de viatges, especialment a les ciutats. En una emergència climàtica, es pregunten, no hauríem d’estirar la nostra imaginació més enllà de les vides miserables asseguts al cotxe en embussos de trànsit a les hores punta?\nPerò els governs eviten o s’oposen a aquestes solucions, perquè implicarien enfrontar-se al poder corporatiu de les petrolieres, els fabricants d’automòbils i els promotors immobiliaris, en l’interès dels quals és perpetuar la cultura de l’automòbil.\nUn segon exemple de l’enfocament tecnològic basat en les empreses dels governs inclou la calefacció i la refrigeració de la llar. Les tecnologies a petita escala que poden reduir la despesa energètica necessària (aïllament adequat, bombes de calor elèctriques en comptes de gas, generació d’energies renovables a petita escala) s’eviten. En canvi, els líders polítics defensen un canvi incremental als grans sistemes, a un ritme que s’adapti a les empreses que els controlen.\nAl Regne Unit, els arquitectes protesten mentre el govern flexibilitza la normativa de construcció, quan hauria d’endurir-la per garantir que les cases noves siguin gairebé de zero carboni. Els sindicats de Leeds fan campanya per l’aïllament i les bombes de calor, la solució adequada per al parc d’habitatges de la ciutat, en lloc d’un esquema per canviar la xarxa de gas per hidrogen, això és poc més que una estratègia de supervivència per a les empreses productores de petroli i gas al Mar de Nord.\nAls Estats Units, els grups comunitaris defensen sistemes energètics amb zero carboni com a part d’un enfocament integrat per a una “transició justa” lluny dels combustibles fòssils.\nEls governs resisteixen perquè les corporacions resisteixen. Les corporacions energètiques temen la generació d’electricitat descentralitzada fora del seu control; els promotors immobiliaris menyspreen la regulació que els obliga a utilitzar tècniques de construcció zero-carboni; els distribuïdors de gas odien les bombes de calor elèctriques. De la mateixa manera que les companyies petrolieres i els fabricants d’automòbils temen la descarbonització radical del transport, els gegants petroquímics temen les cadenes de subministrament sense plàstic, les grans empreses agroalimentàries estan aterrides pels sistemes alimentaris baixos en carboni, etc.\nEls investigadors climàtics han demostrat que les emissions zero absolut (no “zero net”) es poden assolir completament, reduint la despesa energètica i vivint de manera diferent. El camí no està bloquejat per factors tecnològics, sinó polítics: per les dinàmiques de riquesa i poder que constitueixen el capitalisme, les mateixes dinàmiques que imposen la càrrega del canvi climàtic al Sud Global.\nAfrontar el canvi climàtic implica superar aquestes dinàmiques. No es tracta tant de substituir el mal govern per un bon govern, sinó de subvertir, confrontar, confondre i derrotar el poder corporatiu. Es tracta de desenvolupar una visió del nostre futur col·lectiu més enllà del capitalisme.\nVeiem alguns avanços de les forces socials que podrien aconseguir-ho. La resistència a l’extracció neocolonial de recursos, que es troba al cor de l’economia alimentada amb combustibles fòssils, fa estralls al sud global. Al Nord global, hi ha actes de gran heroisme —de les sabotejadores del gasoducte Dakota Access Pipeline, per exemple— i noves onades d’acció directa, d’Extinction Rebellion i altres, i vagues escolars en resposta al canvi climàtic.\nEls manifestants pel canvi climàtic sovint acusen els governs d’ “inacció”. Mirem-ho des d’un altre angle: els governs estan actuant, però actuen d’acord amb els imperatius econòmics del capital.\nPermeten que la temperatura mitjana global augmenti molt més de 2 graus centígrads per sobre del nivell preindustrial, i impulsen així el patiment resultant a centenars de milions de persones fora del món ric. Estan apoderant els productors de combustibles fòssils i les corporacions dels sectors industrials intensius en fòssils per xipollejar i fer primerets amb solucions tecnològiques perilloses i falses “solucions” en nom del “creixement” econòmic. Estan protegint el seu sistema.\nLa resposta més poderosa a la catàstrofe climàtica imminent no vindrà de dins del procés de la COP26, sinó de fora d’aquest, en les accions dels organitzadors de base, les comunitats, els moviments socials i laborals i de la societat en el seu conjunt.\n* Simon Pirani és professor honorari a la Universitat de Durham, Regne Unit, i autor de Burning Up: A Global History of Fossil Fuel Consumption (Pluto, 2018). Escriu un bloc a peoplenature.org i és a @SimonPirani1. Com a investigador principal de l’Institut d’Oxford d’Estudis Energètics (2007-21), Pirani va escriure molts articles i capítols de llibres sobre economia energètica i el sector del gas natural a Rússia, Ucraïna i la regió del Caspi.\nEtiquetes: Canvi climàtic, capitalisme, ciència, cop26, Ecologia, ecologisme, socialisme, tecnologia Categoria: Medi ambient i territori Visualitzacions: 737


Micumacu Corona Constel·lació Rosa – Kukut Joguines\nInici / Edat / Més de 8 anys / Micumacu Corona Constel·lació Rosa\nMicumacu Corona Constel·lació Rosa\nAquesta divertida i original corona d’aniversari és el complement perfecte per a celebrar els primers anys de la teva petita. Amb el nostre print de constel·lació pink i acabada amb aplics de borles. Rodona de feltre per emmarcar el nombre (del 0 al 9). Encoixinada per a més comoditat i tancament ajustable de velcro. La teva filla no és traurà la corona en tota la festa!\nComposició: Exterior cotó, farcit de polièster\nSKU: 8436554357345 Categories: 0 - 12 mesos, 1 - 3 anys, 3 - 5 anys, 5 - 8 anys, Aniversaris, Corones, Edat, Més de 8 anys, Marques, micumacu, Tipus Etiquetes: Aniversari, Constel.lació, Corona\nEl set Princess Crown és una dolça idea artesanal de Souza. Amb aquest conjunt, pots crear la teva pròpia corona de princesa dissenyada individualment en només uns pocs passos.\nCaracterístiques del producte Souza craft setembre princess crown:\nContingut: 1 corona pretallada d’escuma\n2 x escumes perforades de colors per decorar\n1 x cor Souza d’escuma, acolorides pedres decoratives, 1 banda elàstica, 1 agulla de plàstic, instruccions\nApte per a nens a partir de 5 anys.\nMicumacu Corona Fades


Detinguts directius de les constructores Copisa, Rogasa i Soler per la trama del 3%\nEls màxims directius de constructores com Copisa i Soler figuren a la llista dels sis empresaris detinguts per suposades comissions a CDC\n1 min. Barcelona 21/10/2015 11:05\n651x366 Xavier Tauler, conseller delegat de Copisa. JAVIER LIZÓN / EFE / JAVIER LIZÓN / EFE Xavier Tauler, conseller delegat de Copisa. JAVIER LIZÓN / EFE / JAVIER LIZÓN / EFE\nL'operació que duu a terme la Guàrdia Civil contra la suposada trama de comissions del 3% a CDC ha inclòs la detenció de sis empresaris catalans, segons informen diversos mitjans. Entre ells hi ha l'exconseller delegat de la constructora Copisa, Xavier Tauler –va plegar fa un any–; Juan Luis Moreno, de Rogasa, i el conseller delegat del Grup Soler, Jordi Soler.\nTambé ha estat detingut el director general d'Infraestructures.cat, Josep Antoni Rossell, informa l'agència Efe. L'empresa s'ocupa de les obres públiques de la Generalitat.\nTauler, que dirigeix Copisa, va comparèixer el juny del 2010 al Parlament en el marc de la comissió d'investigació del cas Palau, on va reconèixer que Copisa feia donacions a la fundació de CDC i que era la mateixa fundació qui li "suggeria" la quantitat que calia abonar.\nJordi Soler és directiu del Grup Soler, que es dedica a l'obra civil i les infraestructures i té seu a Sallent. Rogasa, empresa a la qual pertany un altre dels detinguts, també és una constructora familiar catalana.\nL'operació de la Guàrdia Civil ha inclòs la detenció del tresorer de CDC, Andreu Viloca, aquest matí. Agents d'aquest cos continuen l'escorcoll a la seu del partit a Barcelona.\nRull denúncia la voluntat d'"abatre" CDC per dinamitar el procés cap a la independència


Crítiques: "Sobre la Tirania" de Carles Grau, amb Òscar Intente - Jove Espectacle\n9 d'octubre de 2020 per JMViaplana Deixa un comentari\nVista a la seva estrena, el dijous 8 d’octubre de 2020, a La Seca Espai Brossa de Barcelona.\nBASAT EN EL LLIBRE ON TYRANNY DE TIMOTHY SNYDER\n(Lliçons del segle XX per sobreviure a l’Autoritarisme al segle XXI)\nde Carles Grau\nTimothy Snyder és professor i historiador de la Univeristat de Yale especialitzat en l’Holocaust i Europa de l’Est, i està considerat com un dels pensadors polítics actuals més rellevants en l’àmbit internacional. Han rebut reconeixement les seves innovadores anàlisis sobre la història recent d’Europa i sobre l’evolució de les democràcies modernes i els perills que corren.\nDramatitzada i dirigida per Carles Grau, ha trobat en Òscar Intente l’actor ideal per a transmetre tota la força d’un text que no deixa de ser un ‘discurs’ o una ‘conferència’, que amb la veu i la presència del seu intèrpret únic, i l’ajuda d’unes imatges projectades amb un retroprojector (tan present a les aules i sales de conferències arreu) i un cavallet amb un seguit de missatges escrits. O no.\nL’Òscar, que s’ha especialitzat en aquesta mena d’espectacles ‘one man show’ amb notables resultats (recordem el seu ‘Aula Brecht’ al Romea, ‘La idea d’Europa’ o els seus recitals poètics impecables, per exemple a la Sala Fènix de Barcelona), sap donar el ritme i la intensitat que demana, solemnement, el relat de les barbaritats (no totes, és una tria) que al segle XX s’han fet (emfatitzant que qui les va realitzar va demostrar intel·ligència) per a tombar la Democràcia, aquell canvi radical que la Revolució Francesa, a la seva manera també la Nord-Americana i la tradició parlamentària Britànica i Escandinava varen irradiar per a crear un estat de Drets (en singular fa una mica de por de dir, actualment).\nL’objectiu és meridianament clar, fer-nos evident que els drets no s’obtenen i ja es queden per sempre, que cal defensar-los i fer-li saber al poder que no estem disposats a què ens manipuli a la seva conveniència, ja que l’exercici no fiscalitzat del poder és una temptació a la qual és difícil no sucumbir-hi.\nCom deia, la successió de paraula, gest, imatges projectades i escrits en paper, té el ritme adient (pot semblar una mica lent, però en realitat és el que ha de tenir) per a fer-nos molt i molt entenedor el fons del missatge. I també ressaltaria (quina vergonya que això sigui destacable) la claredat amb què l’Òscar diu el seu text, que fa que no es perdi ni una sola síl·laba. Un missatge tan seriós no ho perdonaria.\nSi hem de trobar alguna pega, potser seria que el Nazisme i l’Holocaust s’enduen la ‘part del lleó’ de l’espectacle, sent que el règim Estalinista va cometre barbaritats comparables i més morts que Hitler. Però ells van perdre la guerra. I, si m’ho permeteu, encara que ja va ser als inicis del segle XXI, destacar l’aprofitament que un mediocre president nord-americà va fer d’un atemptat (i la por que va generar) a les Torres Bessones per a laminar drets i llibertats, i alliberar-se les mans per a espiar propis i estranys. I com a darrera i tràgica paradoxa, que aquells que van patir l’Holocaust, avui siguin els botxins.\nPerò això serà, ben segur, una altra història.


Un Mataró no tan llunyà: Breu incís de l'Estrany\nBreu incís de l'Estrany\nA Mataró quan es parla del Sr.Estrany, es parla de Rafael Estrany del que enguany es commemora el 50 aniversari de la seva mort. A més de ser un dels grans artistes que ha donat la ciutat va ser home cabdal en la conservació i recuperació del seu patrimoni , el pal de paller del que ara coneixem com a Museu de Mataró.\nEls primers estudis artístics d’Estrany foren a l’escola d’Arts i Oficis de Mataró amb Josep Vinardell, els continuà a l’Acadèmia Baixas de Barcelona, on coneix Torres García i Ismael Smith. Va completar la seva formació a l’Acadèmia Julien de París i a Bèlgica, on coneix James Ensor, de qui rep profitoses ensenyances.Rafael Estrany, en la seva activitat artística, presentà més de 60 exposicions individuals, participà en col·lectives nacionals i internacionals a Mèxic, Panamà, París (Salon d'Automme), Roma i realitzà exposicions itinerants a museus de EUA, Roma, Berlín, Viena, Londres, Venècia, Madrid.Guardonat en nombroses exposicions nacionals de Madrid, així com també per la Reial acadèmia de Sant Jordi, per l’Agrupació d’Aquarel·listes de Catalunya i en certàmens internacionals a Mèxic i Panamà. El 1915 obtingué una beca de la Dirección General de Bellas Artes de l’Estat.Durant la guerra civil realitzà, juntament amb Francesc Bas i Fèlix Clariana, una ingent tasca de salvament del patrimoni artístic, amb un total de més d’onze mil objectes a Mataró i a 14 poblacions del Maresme. Acabada la guerra impulsà la creació del Museu Municipal de Mataró, inaugurat el 1942, i del que en fou el primer director. Realitzà una important tasca com a agent cultural. Víctima d’accident, morí a Barcelona el 1958.\nRafael Estrany ha ocupat un lloc destacat dins la historia de l’art català sobretot pels seus aiguaforts. Pertanyia a la mateixa generació de Pau Picasso, Pau Gargallo, Enric Casanovas, Manuel Ainaud i Martí Gimeno, uns artistes que configuren el que Francesc Fontbona ha denominat postmodernisme. Estrany assimila, des d’un principi, una tendència expressionista que al llarg dels anys es desenvolupa d’una manera força personal.\nRetorn dels pescadors\nNens a la platja de Mataró\nEtiquetes de comentaris: Història Contemporània, Personatges\nJordi Bonvehí i Castanyer 6 de maig de 2009, a les 17:37


Un pa del 15 amb Iban Yarza – Olleta de verdures\nUn pa del 15 amb Iban Yarza\nPublicat el Novembre 14, 2011 by massitet\nLa nostra participació d’aquest mes a La recepta del 15 és una mica, per no dir molt, tramposa. Resulta que la cosa anava de pa, però servidors de vostès no són precisament un astres de la fleca. Ni tan sols uns mindundis del forn. De fet, ja sabeu que Massitet s’ha plantejat com a repte d’aquest any aprendre a fer pa a casa. Per això va fer un stage a Ca Massita (la confiança dona fàstic. eh, cunyao?) i per això la setmana passada es va apuntar a un curs per a principiants d’Iban Yarza. I això darrer ens ha salvat la participació a la recepta de novembre…\nIntroducing Mr. Yarza\nSuposant que Iban necessiti de presentació, us volem fer cinc cèntims d’aquest basc d’esperit global i ànima panarra. El nostre primer contacte amb aquest autèntic crack del pa domèstic va ser a través del seu bloc Te quedas a cenar? un dels més personals que mai hem conegut. Quan hi vam establir contacte estava treballant al Regne Unit com a traductor, la seva feina fins fa poc. Però ja llavors tenia el cuc panarra a dins.\nEl mestre Yarza, més concentrat que la massa mare que fa servir | Olletadeverdures.cat\nTan gran era el cuc, que ara es guanya la vida (entre altres coses) donant cursos de pa per tota la península ibèrica, ha traduit un dels millors llibres de pa que hi ha de l’anglès al castellà, gestiona un bloc deliciós que es diu La memoria del pan i és l’ideòleg i cogestor d’una autèntica enciclopèdia panarra que es diu El foro del pan. És, sense cap mena de dubte, la persona que conec que més sap de pa. I no només jo: mun cunyat i ma germana van flipar amb tot el què sabia quan va visitar Ca Massita (mireu quin post més xulo li va dedicar a la farinada de repassos… 🙂 )\nTotal, que una vegada més la vida em vas regalar una d’aquestes coincidències que em permeten pensar que l’univers dedica tota la seva atenció a fer-me la vida més fàcil i el passat 5 de novembre vaig aconseguir plaça en un dels seus cursos. Genial, 10 dies abans del 15: temps de sobra per fer el pa i penjar-lo! Per cert, això de tenir plaça als cursos d’Iban té el seu mèrit: Fes-te Farinetes n’oferia unes 60 i es van acabar en menys de 48 hores! Aquest senyor és l’elBulli dels cursos de pa: o envies correu un mimut després que s’obri la convocatòria o no pilles lloc ni de rebot!\nMassa mare i llarga fermentació… Jarl!\nTotal, que el dissabte m’hi vaig estar 4 hores aprenent d’aquest pou de ciència, que s’explica claret, claret i amb suavitat i que t’ensenya pas a pas de què va la cosa. Jo, ja em perdonareu, no us ho explicaré tot. Ja us vaig dir a l’agost que crec que no hi ha cosa més difícil d’explicar per escrit en un post que fer pa. Això necessita llibres, que per això n’hi ha! En tot cas, aquí va la recepta que vam fer servir per a una peça d’uns 800 grams:\n200 grams de massa mare (aquí Ibán us explica com fer-la… i mantenir-la viva!)\n500 grams de farina panificable (pregunteu al forner, que al súpers la cosa està molt malament…)\nEntre 280 i 315 grams d’aigua (ja la ballem, oi? Jo ja ho he dit, que és difícil d’explicar!)\nUs explicaré només els grans passos, sobretot els de repòs i fermentació. Per mi, els dos més interessants de la sessió. Iban barreja els ingredients en un gran bol i els deixa reposar mitja hora abans de pastar-los. Un dels grans aprenentatges que he tret del curs és que el repós: ajuda a que la pasta agafi consistència i que no s’enganxi, cosa que evita afegir farina en excès.\nUn rodó colorat i bonic, malgrat els talls poc profunds | Olletadeverdures.cat\nLlavors, la pasta durant uns 10 o 15 minuts aproximadament, fins que queda suau i flexible. La deixa fermentar unes 3 o 4 hores (depenent de temperatura i humitat) per després donar-li la forma. Un cop té la forma que volem, la posa en un bol folrat amb un drap de lli i la deixa dues o tres hores més, fins que dobli el volum. Impressionant, el camí per arribar al pa…\nA l’hora de posar-lo al forn, un parell de trucs. La safata on el courem la posem a dins, per a que també estigui a 250 graus quan hi posem el pa. El pa el posa sobre un full de paper de forn per poder-lo posar directament a sobre de la safata. Així mateix, posa un vol metàlic amb aigua dins del forn per a que doni humitat. I el forn primer el té a 250 graus per a després baixar-lo a uns 200, ja que els primers 10 -15 minuts de cocció ha d’estar més fort -després ja baixem a uns 200.\nL'aspecte interior ja era una mica més inquietant... | Olletadeverdures.cat\nEl resultat, la nostra versió del pa, és el que veieu a la foto. Ens vam endur la massa que vam fer al curs cap a casa i el vam coure allà, amb la qual cosa Iban no el va veure fet. M’hagués agradat que li hagués donat un cop d’ull. No fa mala pinta i estava bo, molt bo: sabor intents i penetrant, on es nota la feina que hi han fet pel temps i la massa mare. Pa de veres, que sorprèn si estàs acostumat a la porqueria insubstancial que es pot trobar per aquests móns de Déu.\nPerò trobo que la crosta no era prou cruixent i que la molla estava massa humida. Però com que mai he fet pans amb massa mare, no sé si és un pa defectuós i, si ho és, fins a quin punt. Com explicava Iban, en aquest país estem obsessionats amb pans amb molt de volum, i a mi veure’l tan tupid em fa pensar que no estava bé del tot. Però ves a saber: La ignorància ja les té, aquestes coses…\nEstic content com un gínjol. La recepta del 15 li m’ha permes, un cop més, creuar una frontera. Ja ho va fer fa un parell de mesos amb l’escabetx i ho ha fet ara amb el pa. Anem avançant, doncs, que no es pas poc. Ara, hem de reconèxier que la carrera de flequers l’estem fent a bones universitats: primer Ca Massita, després Iban, i quan calgui un altre cop Ca Massita. Cunyao, que torno! jajajaja\nSalut i pa!\nEntrada prèvia Crumble de rocafort i porros\nEntrada següent Amanida de llenties, verduretes i tonyina\n22 pensaments sobre “Un pa del 15 amb Iban Yarza”\nNovembre 14, 2011 a les 11:12 pm\nDoncs esperem que durant els pròxims mesos seguiu creuant fronteres! 😉\nUn pa de luxe, amb unes explicacions de luxe i mestre de super luxe! Seguirem les indicacions del gran Yarza, ja que no vam poder assistir al curs!\nMoltes gràcies per ser-hi una vegada més, cracks!!\nNovembre 14, 2011 a les 11:52 pm\nTot un màster a les mans\nNovembre 14, 2011 a les 11:57 pm\nJajajajaja, sensacional: mes cops no li pots avisar al cunyao. Si no lo pilla es que está dormío.\nEn tot cas, del Iban no fa falta dir gaire més. Una figura i punto. I del vostre pa, la veritat és que a mi personalment m’agraden tupits i amb poca crosta. O sigui que notable altísimo segons la meva visió de la jugada :)))\nNovembre 15, 2011 a les 12:18 am\nUn pa boníssim!!!! i unes explicacions d’allò més didàctiques!\nNovembre 15, 2011 a les 9:38 am\nJa veig que vas aprofitar el curs al màxim…\nSe que va tenir molt d’èxit. A veure si m’animo als propers.\nNovembre 15, 2011 a les 11:00 am\nQuina molla i quina costreta més bona es veu!!!\nNovembre 15, 2011 a les 12:49 pm\nQuin pá mes estupendo, com el luxe de mestre, quina enveja em fa jaja\nNovembre 15, 2011 a les 3:45 pm\nQuin luxe de pa eh?? i quina pinta!!!! d’això tracten els reptes, d’aprendre allò que no sabem, i vosaltres n’heu après molt! Jo també em volia apuntar al curset de l’Iban, però vaig fer tard… espero tenir altres ocasions! 🙂\nNovembre 15, 2011 a les 6:15 pm\nJo vaig estar justament en aquella classe, molt bo el curs, l’Iban es un gran comunicador. En quant al pa, al menys el meu tenia un gust un pel fort, imagino que perquè no estic acostumat a la massa mare natural, soc mes de preferments i llevat.\nNovembre 15, 2011 a les 8:25 pm\nJo em vaig quedar amb les ganes de fer aquest curs. i més ara en veure’n el resultat!!!\nNovembre 15, 2011 a les 10:44 pm\nNois, això és una participació de luxe!!\nI quanta informació que ens doneu!!! Genial!\nNovembre 16, 2011 a les 12:52 am\na mi també m’agrada el pa una mica tupidet, i aquest té molt bona pinta. una altra cosa és a la boca, que això només ho sabeu vosaltres, però ja m’agradaria fer cursos perquè també tinc l’assignatura pendent. el post m’ha agradat molt, com sempre.\nNovembre 16, 2011 a les 12:55 am\nUn pa de luxe, veien els resultats del curs, molt aprofitat\nNovembre 16, 2011 a les 1:37 am\nCarai quin “ulls” que té aquest pa!!!!! uns alumnes molt ben ensenyats, heu fet un pa de molt nivell. Genial!! Petons,\nNovembre 16, 2011 a les 11:24 am\nAixò no és nivell… és “nivellassu!!”” 😉\nNovembre 17, 2011 a les 12:56 am\nQue no fa mala pinta? Si és fantàstica!!! La foto del tall és una meravella!\nSegur que el gust devia estar a la mateixa alçada!\nNovembre 17, 2011 a les 7:38 pm\nI jo que no m’hi acabo de posar en el món del pa… Només sentir “massa mare” ja tremolo i sense panificadora em sembla impossible fer aquestes birgueries… No hi ha dubte, però, que aquests pans han d’alegrar la vista, el paladar i l’olfacte de qualsevol!\nNovembre 17, 2011 a les 11:57 pm\nAquest pa està per a mossegar-lo. Nyam!\nNovembre 18, 2011 a les 12:15 am\nSandra, moltes gràcies a vosaltres per seguir amb La recepta! I certament, vam tenir molt bon mestre per fer el pa… 😉\nNúria, no es pot dir més clar!\nJajajajajajajajaj Starbase, veig que ho has pillat! jajajajaj A veure si ell ho pilla! Gràcies, pel cometari i prenc nota de com t’agrada el pa… Ho tindré present per si mai ho necessito! jejejeje\nMary Lou, moltes gràcies!\nGEmma, la propera vegada no ho dubtis: són unes eurets molt ben aprofitats! De veres!\nTeresa, moltes gràcies! Veig que són manies meves, això de què no va quedar gaire bé… Aix!\nMarina, moltes gràcies per la visita i pel comentari! Doncs menys enveja i cap a dir: els cursos de l’Iban s’aprofiten encara que siguis un desastre! T’ho prometo!\nBet, no puc negar que he aprés un munt de coses amb el que portem d’any! A veure dissabte, que m’hi torno a posar! I apunta’t, de veres, apunta’t! No vegis com s’apren i com es xala!\nHola Sergi! Moltes gràcies per passar-te pel bloc i per comentar-nos! Ens fas contents! Sobre el saber, per mi també era un punt pujat d’acidesa, però més que a la massa mare en sí mateixo ho atribueixo al que va explicar Iban; que estava una mica passada. Recordes que ens ho va explicar? 😉\nTaller, entenc l’enveja… Aixi que per la propera ja ho saps: apunta’t! :-))))\nMercè, moltes gràcies! I si a sobre ha servit d’utilitat, perfecte!!! 🙂\nManel, com més va més convençut estic que no hi ha manera de començar amb el pa que no sigui curset. Sense, t’has de frustrar molt! Només de pensar amb tot el que m’he estalviat amb aquestes dues masterclass amb mun cunyat i amb Iban… Buf!!\nIsabel, moltes gràcies! 🙂\nJoaquina, moltes gràcies per la visita i pel comentari. Quines coses més maques que ens dius! El mestre era molt bo, la veritat…\nDolça, no siguis exagerada!!! Gràcies, maca!!\nHola recetas! Benvinguda a Olleta i moltes gràcies pel comentari! La veritat és que llegint els vostres comentaris, potser vaig exagerar amb la valoració del pa… 🙂\nHola Anna! Entenc el què dius, perquè a nosaltres també ens ha costat molt posar-nos en marxa amb el pa. De fet, hem necessitat un parell d’ajudes professionals. Ja veure com va la cosa el proper cap de setmana, que ens hi posem sols… Ei, i si cal fem un dia pa junts, no???\nNovembre 18, 2011 a les 12:16 am\nCuina Violeta, que has comentat mentre contestava!! Moltes gràcies, de veres! Mira que no confiàvem gaire en la cosa cuita per nosaltres, eh…\nNovembre 18, 2011 a les 1:27 am\ntinc que dir que la proposta del mes es una passada, i que divertit fer un bon pa a casa, els vostre te molt bona pinta ell,…anoto la formula,\nNovembre 18, 2011 a les 10:58 pm\nDoncs a mi em sembla que t’ha quedat un pa fantàstic!! 😀 Quin honor, un curs amb l’Ibán… Tens raó que és tot un mestre!!


Elizabeth Warren es retira de les primàries demòcrares i dóna ales a Bernie Sanders\nElizabeth Warren es retira de les primàries demòcrates i dóna oxigen a Bernie Sanders\nLa retirada de la senadora progressista redueix a la contesa a dos candidats, Sanders i Biden, que el dia de la investidura tindrien 79 i 78 anys\n05.03.2020 - 18:42\nActualització: 05.03.2020 - 19:42\nLa senadora progressista de Massachussets Elizabeth Warren ha suspès la seva campanya. L’estiu proppassat va arribar a encapçalar les enquestes nacionals per a obtenir la nominació demòcrata amb vistes a les eleccions del novembre contra Donald Trump, però d’ençà que fa un mes van començar les primàries no ha guanyat en cap estat i ha obtingut una xifra molt minsa de delegats, en comparació amb els dos grans contendents, Joe Biden i Bernie Sanders.\nDesprés de la retirada dels principals candidats moderats, que van tancar files amb l’ex-vicepresident Biden per a frenar l’embranzida que havia impulsat Sanders al capdavant de les enquestes i a sòlides victòries, molts seguidors de l’ala esquerrana del partit demanaven a Warren que es retirés i donés suport a Sanders. La senadora, però, ha renunciat de moment a oferir el seu suport explícit a cap dels dos candidats que encara resten a les primàries demòcrates. S’espera que ho faci en els propers dies. La retirada de Warren dóna ales a Sanders, que ho té tot de cara per a capitalitzar-ne els vots, però la seva amistat va quedar tocada després que, durant la campanya, Warren acusés el seu rival d’haver-li dit, dos anys enrere, que una dona no podria ser presidenta. Sanders ho va desmentir.\nBiden ressuscita en el superdimarts demòcrata i Sanders guanya a Califòrnia


La D.O. Cava llança una nova pàgina web i eleva encara més les qualitats del Cava Vadevi - El diari dels vins catalans\nper Redacció dilluns, 26 d’octubre 2020 - 13:42h\nLa D.O. Cava acaba d'estrenar una nova web que aposta per continguts de valor i la seva accessibilitat a tots els que busquin informació relacionada amb el prestigiós Cava.\nLa nova pàgina vol atreure tant als amants del Cava o merament curiosos com als professionals, i traslladar-los tot el que hi ha darrere d'aquest artesanal producte: des de conèixer la història de la seva acurada elaboració a través del mètode tradicional fins a les últimes novetats de la Denominació i esdeveniments disponibles, entre d'altres aspectes.\nAquesta és la nova plataforma per acostar-se als secrets del vi escumós de la Denominació d'Origen a Espanya que més exporta (a més d'un centenar de països), i també de l'escumós de qualitat més venut en els mercats internacionals. D'aquesta manera, descobrir els seus secrets i tot el que cal saber per gaudir encara més de les bombolles d'un dels millors escumosos del planeta és un dels grans objectius de la recent inaugurada plataforma digital, a la qual ara ja es pot accedir a través de el nou domini www.cava.wine.\nLa directora de Comunicació de la D.O. Cava, Patrícia Correia, afirma que "amb aquest nou web pretenem elevar la imatge del Cava a un nivell qualitatiu encara més elevat, posant a la disposició de tots continguts que expliquen les seves virtuts i reconeixen l'excel·lència del Cava". El nou web s'acompanya d'una renovació total de la imatge corporativa d'una D.O. Cava que es modernitza i s'adapta a les necessitats actuals de mercat, amb una plataforma digital que revaloritza els extraordinaris cellers pertanyents a la Denominació d'Origen.\nEl nou web també posa a disposició, des del 22 d'octubre, un nou portal de comunicació, una intranet, creada específicament per als cellers, que podran registrar-se i formar part dels esdeveniments impulsats per la Denominació d'Origen en el mercat nacional i internacional, fent possible l'intercanvi d'informació de manera àgil.\nLa pàgina, a més, recull totes les notes de premsa i últimes notícies de l'entitat, i compta amb una galeria d'imatges pròpia. També ofereix informació sobre tots els cellers i aprofundeix temàtiques tan importants com la sostenibilitat, el control de la qualitat, el mètode tradicional, les varietats de raïm o els orígens, entre d'altres aspectes. Tot això acompanyat d'un nou bloc amb articles d'interès redactats per crítics, periodistes i prescriptors nacionals i internacionals, que completen l'experiència digital que ofereix a partir d'ara la D.O. Cava.\nAixí, es dóna inici a una nova empremta digital que proporciona informació de qualitat i promet convertir i seguir apassionant a molts amants del Cava.\nLa Denominació dOrigen Montsant estrena botiga online\nLACE ha celebrat el primer Congrés Internacional de lEnologia i el Cava Web


El bloc de Sant Tomàs: L'Associació Sant Tomàs és l'única entitat de l'estat espanyol que participa al projecte europeu Topside\nL'Associació Sant Tomàs és l'única entitat de l'estat espanyol que participa al projecte europeu Topside\nGrup de companys de suport.\nEl passat dissabte 19 de gener es va iniciar el curs de “Companys de suport”. Aquest curs s’emmarca dins del projecte TOPSIDE, un projecte finançat per la Comissió Europea, on hi participen els següents països: La República Txeca, Finlàndia, Holanda, Romania, Escòcia i Catalunya. En el cas de Catalunya és l’Associació Sant Tomàs qui l’està portant a terme. El curs té una durada de 12 sessions i finalitzarà el proper 13 d’abril de 2013.\nTopside és un programa europeu promogut per "Inclusion europe" , entitat que defensa els drets de les persones amb discapacitat intel·lectual a Europa, que pretén formar a persones amb discapacitat intel·lectual a través d’un programa formatiu, perquè puguin aconsellar i donar suport a altres persones també amb discapacitat intel·lectual. Topside, és un símil del grup pare a pare, on pares de fills amb discapacitat intel·lectual es troben per compartir les seves experiències personals. A Topside les persones amb discapacitat intel·lectual podran parlar amb els seus companys de temes que els interessin, en aquest cas, l’Associació Sant Tomàs ha escollit la xarxa social i el lleure. Durant les 12 sessions, els integrants del projecte Topside, aprendran una sèrie d’habilitats i destreses perquè esdevinguin “Companys de suport” d’altres persones usuàries de l’entitat que necessitin suport per aconseguir, de la manera més autònoma possible, els seus objectius.\nEn total són 8 usuaris del Centre Ocupacional, el servei de formació i inserció laboral Eina, el Centre Especial de Treball Tac Osona i l’Escola Estel que aprendran com ser “Companys de suport” per donar, a través de les seves experiències, consells als companys que ho necessitin. Dues professionals d’Eina i un de l’Escola Estel seran els responsables de realitzar les activitats per desenvolupar el projecte.\nEls “companys de suport” són un nou rol social valuós que volen contribuir tant a la comunitat com a la societat, amb l’objectiu de tenir un entorn més inclusiu. Sempre protegint i defensant els drets de la persona amb discapacitat intel·lectual a qui es dóna aquest suport.\nPublicat per comunicació sant tomàs a 15:29\nEtiquetes de comentaris: companys de suport, Inclusió social, Inclusion Europe, Topside


Entrenament “Marxa dels Castells” | Inquietuds\n← Nova #RiuadadeNassos\nA punt per començar el “Camino de Santiago” amb la #RiuadadeNassos d’aquest any. I com per fer-ho bé, aquest cop intento preparar-me una mica i realitzar caminades una mica més llargues que altres anys.\nS’ha de dir que aquest cop intentaré fer tot el Camino, quan en altres anys ho he fet en 3 trams /anys.\nPer aquest motiu, el proper 10 de març participaré en La Marxa dels Castells que es celebra a Guissona.\nOstres, i què és la “La Marxa dels Castells”? Doncs aquesta Marxa de la Segarra va néixer l’any 2000 arran que un grup d’amics de la comarca de la Segarra amb la inquietud de dur a terme una nova activitat de caire excursionista.\nL’itinerari escollit té una distància de 54 quilòmetres i un desnivell de poc més de 1200 metres acumulats. L’altiplà de la Segarra ens ofereix un terreny de pujades i baixades constant, però sempre de poca importància.\nEls pobles que es poden visitar durant el recorregut, que cada any canvia de sentit. És a dir un any va en sentit del rellotge i el següent en sentit antihorari, són Cervera, Guissona, les Pallargues, Florejacs, l’Aranyó, Montcortès, Castellnou d’Oluges entre altres. Tot i ser una caminada de 54km, jo realitzaré únicament un tram de 37km. Per ara i a pocs dies per finalitzar, no puc fer gaires tonteries i esgarrar el Camino de Santiago.\nÉs per això, que aquest diumenge vaig fer un dels entrenaments de 25km sortint de Guissona. Una prova sense cap mena d’inscripció per veure com em sentia durant aquests 25km; he de dir que el Camino de Santiago són trams d’uns 20 o 25km diaris (tret d’alguna excepció). I la sensació final és que he de començar fort si vull fer aquests 770km que separa Roncesvalles i Santiago de Compostela.\nAquesta entrada s'ha publicat en Camino de Santiago, Catalunya, Varis i etiquetada amb Camino de Santiago, Catalunya, repte, riuada de nassos, riuadadenassos. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Ismael Castellà: «Les ciutats no poden absorbir més vehicles de combustió» - Regió7\nIsmael Castellà: «Les ciutats no poden absorbir més vehicles de combustió»\nÉs fundador i CEO de Clevermob, que aposta per la mobilitat elèctrica i sostenible\n08·05·20 | 08:40\nIsmael Castellà CLEVERMOB\nClevermob és una empresa que aposta per la mobilitat elèctrica. Està especialitzada en la importació i venda de motos elèctriques d'alta cilindrada a l'Estat espanyol, Portugal i Andorra. Els vehicles tenen més de 200 quilòmetres d'autonomia i càr-regues al 80% en 40 minuts.\nCom va néixer i quina ha estat l'evolució de l'empresa?\nEl 2015, amb un company vam visitar la fira EICMA Milà, la més important del món de motocicletes, i vam parlar amb moltes marques. Com que teníem clar que el món del motor convencional no estava obert a nouvinguts com nosaltres, vam decidir apostar per la mobilitat elèctrica. Era una aposta arriscada, però estàvem convençuts que era el futur (ara ja és el present). El temps ens ho ha reafirmat!\nCom ha afectat en aquest sector la crisi del coronavirus?\nCom a tots ens ha agafat per sorpresa, realment no ens imaginàvem la magnitud d'aquesta pandèmia. Tot el nostre canal de botigues ha quedat tancat i parat, això ens ha fet perdre les campanyes de primavera i estiu, que són de les més fortes. Esperem veure les conseqüències un cop es reactivi l'activitat.\nCom ho han gestionat?\nÉs una situació de ciència- ficció. Realment no hi estàvem preparats, però ens hi hem adaptat i fem teletreball per seguir en contacte amb els nostres clients. Mantenim els processos de vendes online i estem les 24 hores a disposició dels clients per a serveis essencials.\nLa situació actual, farà canviar la mobilitat? El futur passa per la mobilitat elèctrica?\nEl canvi ja s'està produint. La situació actual potser pot ajudar a qui no estava completament convençut. Tots som conscients que les ciutats no poden absorbir més vehicles de combustió, pel CO2 i per la contaminació sonora.\nQuin és el valor afegit de la seva empresa?\nEl fet de comptar amb les marques líders del sector, marques serioses i líders mundials de vendes en el seu target. Donem un servei molt personalitzat i ajudem el client a triar la seva millor opció, no per preu sinó per les seves necessitats reals. El consumidor avui no només vol un telèfon o un cor-reu electrònic, vol una cara i un tracte més personalitzat, i poder confiar en la persona que l'atén i li soluciona els problemes.\nTenim dos perfils de clients. D'una banda, el B2B: el consumidor particular que necessita visitar-nos i aclarir dubtes, i tenim a la seva disposició tota la nostra xarxa de botigues amb personal especialitzat. I de l'altra, el B2C: són els nostres prescriptors, mostren que els nostres vehicles funcionen i són fiables; gràcies a ells la imatge de la mobilitat elèctrica ha canviat i ha arribat al consumidor final. Hi ha molts ajuntaments que estan fent el canvi cap a la mobilitat sostenible, com el de Barcelona, Madrid, Bilbao, Múrcia i València, entre d'altres. A més, tenim empreses de serveis amb grans flotes de vehicles, com Cooltra, el RACC o Prosegur.\nQuines mesures han pres per fer front a la crisi? Han rebut alguna ajuda?\nHem tingut l'ajut de la nostra entitat financera de referència, BBVA, que ha posat al nostre abast un crèdit dins de la Línia ICO per superar aquest període d'impàs fins a recuperar la normalitat. Això ens ha de permetre afrontar els propers mesos amb la normalitat necessària per tirar endavant amb la nostra filosofia d'arribar al màxim de consumidors possibles i aconseguir la tan preuada mobilitat sostenible.


Sagues literàries – Gaudir la Cultura\n4 comentaris a Sagues literàries\nAra que sembla que se’ns allargarà encara més el confinament, potser seria el moment de pensar en llegir grans sagues literàries, un fenòmen que arranca a tot Europa al segle XIX, tot i que al Nord hi eren molt aficcionats des de l’Edat Mitjana, el qual ha perdurat fins els nostres dies, fins i tot diria que ha augmentat. Una de les sagues més conegudes, importants i que més ha influenciat la narrativa moderna és sens dubte A la recerca del temps perdut de Marcel Proust (incloc a la capçalera fotografies dels manuscrits que es guarden a la BNF a les seves col·leccions digitals de Gallica). La descripció de sensacions viscudes amb “la seva magdalena” va representar una nova manera d’expressió literària.\nLa meva tria és molt personal i evita els grans best-sellers, més que res perquè tothom els coneix. Les posaré per ordre cronològic de publicació, a part de la ja citada de Proust. Els llibres que detallo es troben actualment en venda a les llibreries, d’altres edicions les podreu trobar a les Biblioteques.\nHonoré de Balzac (1830-1848) La comedia humana\nElizabeth Gaskell (1851-1853) Cranford\nThomas Mann (1901) Els Buddenbrook\nMarcel Proust (1908-1922) A la recerca del temps perdut\nMiklós Bánffy (1934-1940) Trilogía transilvana\nIsrael Joshua Singer (1937) Los hermanos Ashkenazy\nDer Níster (Pinja Kahanovitch) (1939-1948) La família Máshber\nPrimo Levi (1947-1986) Trilogia d’Auschwitz\nMaurice Druon (1948-1968) Las grandes familias\nLájos Zilahi (1949) Los Dukay, El ángel del odio\nIsaac Bashevis Singer (1951) La família Moskat\nAnthony Powell (1951-1971) Una danza para la música del tiempo\nIsaac Bashevis Singer (1957) Sombras sobre el Hudson\nLawrence Durrell (1957-1960) Quartet d’Alexandria\n(1969-1970) La rebelión de Afrodita\n(1974-1985) El quintet d’Avinyó\nPatrick Modiano (1968-1972) Trilogía de la ocupación\nIsrael Joshua Singer (1969) La família Karnowsky\nRobertson Davies (1970-1975) Trilogía de Deptford\n(1981-1988) Trilogía de Cornish\n(1991-1994) Trilogía de Toronto (inacabada)\nMaria Barbal (1985-1992) Trilogia del Pallars\nRichard Ford (1986-2014) Tretralogia Frank Bascombe\nElizabeth Jane Howard (1990) Crónicas de los Cazalet\nVassili Aksiónov (1992) Una saga moscovita\nKent Haruf (1999-2013) Trilogia de Holt\nKarl Ove Knausgard (2009-2019) Mi lucha\nAlmudena Grandes (2010-2019) Episodios de una guerra interminable\nElena Ferrante (2011-2013) L’amiga genial\nUna menció especial per als amants de la novel·la de gènere, en aquest cas de la novel·la negra de la qual recordaria els personatges de Carvalho de Manuel Vázquez Montalbán, de Montalbano d’Andrea Camillieri, de Brunetti de Donna Leon, de Mikael Blomkvist i Lisbeth Salander de la sèrie Millennium de Stieg Larson, d’Aloysius Pendergast dels escriptors Douglas Preston i Lincoln Childe, o de Camille Verhoeven de Pierre Lemaitre, per citar-ne uns pocs.\nN’hi ha moltes més, també per a lectors joves, d’altres molt més conegudes, però posats a fer una selecció aquesta seria la meva, que abasta èpoques ben diferents.\n← Sense moure el cul de la cadira – I → 50 Perles sobre la qüestió nacional\n4 replies on “Sagues literàries”\n5 Abril 2020 a les 4:00 pm\nJo en aquesta llista hi inclouria la Trilogia transilvana de Miklós Bánffy. Es tracta de tres llibres portentosos (al meu parer) que narren els últims anys de l’imperi austrohungarès, en concret del Regne d’Hungria a través de retrats socials impressionants de la noblesa hongaresa de la part de Transilvània que pertanyia a Hungría, durant la darrera dècada abans de la Gran Guerra i el seu desenllaç que significà el final abrupte d’aquest món.\n5 Abril 2020 a les 5:21 pm\nAra mateix la busco, no la coneixia. Veig que és d’una de les millors editorials, que sempre reviso.\n11 Mai 2020 a les 10:02 pm\nSi voleu una saga d’aquí, tenim les tres novel·les de Maria Barbal: “Pedra de Tartera” (1985) i les dues novel·les següents, “Mel i metzines” (1990) i “Càmfora” (1992), incloses en un sol volum editat el 2002 per La Magrana sota el nom de Cicle Pallars (ara publicat per La Butxaca d’Edicions 62 ). Al cicle s’hi podria afegir “País íntim” (2005) i la més recent “A l’amic escocès” (2019)\nÉs un testimoni, d’una societat en vies d’extinció, que reflexa la crueltat de la guerra i postguerra del 36 en el món rural del Pallars, marcat per les venjances, la repressió, les pors i l’esforç familiar i personal per tirar endavant. També plasma els efectes posteriors de l’èxode rural cap a la ciutat. Al final sempre torna a la dècada dels 70 del segle passat.\nEl gruix temàtic del Cicle del Pallars són les relacions familiars, l’emigració, la tensió entre el món rural i urbà, l’efecte del desarrelament, l’ensorrament de les estructures familiars rurals, els rols de gènere i l’articulació que d’aquests fenòmens. També la preocupació per la llengua i la repressió lingüística que la autora vehiculitza amb alguns dels seus personatges i pel parlar del Pallars que es fa present en totes les novel·les del cicle.\n12 Mai 2020 a les 12:02 am\nDoncs el posarem. Gràcies


Kyoto ja no enlluerna: una nova cultura de la publicitat · Tribuna.cat\nDimecres, 29 de novembre del 2006 | 15:41\nKyoto ja no enlluerna: una nova cultura de la publicitat\nEl prestigiós diari japonès Daily Yomiuri publicava dissabte que l’Ajuntament de Kyoto ha decidit prohibir els rètols i els anuncis lluminosos situats sobre els edificis alts de la ciutat japonesa per preservar la imatge de l’antiga capital imperial. Segons aquest rotatiu, el Consistori considera que els més de 15.000 cartells publicitaris escampats per la ciutat impedeixen veure les muntanyes que voregen Kyoto i malmeten la imatge del barri històric. Que una ciutat com Kyoto hagi pres aquesta decisió és un fet significatiu. La llum i l’espectacle lluminós nocturn ha estat –i encara és- un dels principals símbols de modernitat i esplendor econòmic a les grans ciutats del món occidental, seguint precisament els passos fets en aquest sentit per les grans ciutats japoneses i nordamericanes. En aquestes ciutats, les empreses han competit fortament per colonitzar tota mena de els terrats i façanes dels principals edificis de les ciutats per lluir la seva marca, tot convertint-ho en un símbol d’hegemonia empresarial respecte les seves competidores.\nÉs, per tant, una magnífica notícia que algunes ciutats que s’han considerat durant anys una referència mundial s’hagin replantejat aquest model afavorint altres valors del paisatge urbà, com el fet de no impedir l’observació d’altres icones urbanes, mantenir els horitzons propis que doten d’identitat a la ciutat, mantenir la qualitat dels barris històrics, promoure l’estalvi energètic, evitar la contaminació llumínica o garantir l’observació del cel nocturn. Iniciatives d’aquest tipus també les ha dut a terme en els últims anys Barcelona, Madrid –que ha anunciat substituir 12.000 rètols de neó abans de final d’any- o Nova York i tendeixen a augmentar.\nPerò el repte és, també, la preocupant proliferació de tota mena de publicitat fora de les ciutats i, sobretot, a les entrades dels nuclis que empobreixen la qualitat dels paisatges del nostre país. Aquest és un fet que constata, entre altres aspectes, la necessitat d’un replantejament global del model de publicitat de les empreses en un món on els sistemes de comunicació, transmissió d’informació i seducció comercial també estan canviant. Però aquesta temàtica la reservem per una crònica posterior.


Vilanova i la Geltrú vol mostrar-se als visitants en la seva versió original | DOSSIER\nLa capital del Garraf aposta per la sostenibilitat i la desestacionalització del turisme\nLa convivència del sector econòmic del turisme amb la pandèmia del covid19 és un veritable enigma, més que res perquè mai ens hem trobat amb una crisi sanitària d’aquest impacte i aquesta grandària. Les noves regles que marquen el terreny de joc encara són canviants i fràgils, i les seqüeles econòmiques i socials que ha deixat el confinament són molt notables. Són també molts els experts que intenten fer previsions i que procuren traçar nous fulls de ruta que procurin una eficaç adaptació a aquesta represa o nova realitat.\nEncara és aviat per parlar d’una era post Covid-19. El que si ha quedat clar és que mentre duri aquesta situació caldrà respectar unes normes higièniques i sanitàries bàsiques – la higienització, el respecte de la distància social, o l’ús de mascareta – per tal de poder seguir caminant endavant amb les màximes garanties. És vist que no serà un camí fàcil, però entre les diferents mesures preses per les administracions, i la responsabilitat personal de tots plegats, hem pogut veure com la situació s’ha capgirat i s’han pogut esquivar algunes previsions molt pessimistes que no fa massa setmanes estaven sent considerades seriosament.\nAl llarg del confinament, l’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú s’ha sabut dotar d’un seguit d’eines, de les que destaca el Pla de Xoc Social i Econòmic, per tal de minimitzar els efectes d’aquesta crisi. A l’apartat social, l’inici del confinament va provocar que, d’un dia per l’altre, molta gent es quedés sense feina i sense ingressos. Persones que tenien una estabilitat econòmica van veure’s afectades sense poder-ho preveure. Persones que necessitaven comprar menjar i que veien que els diners dels ERTO tardaven molt a arribar. Tot això ha provocat que els usuaris de l’Economat de Vilanova i la Geltrú es tripliquessin i, com a conseqüència directa, des de l’Ajuntament s’hagi destinat més d’un milió d’euros a ajuts, amb el clar coneixement que aquesta xifra podria augmentar abans de tancar l’any.\nParal·lelament, a l’apartat econòmic s’ha dissenyat un Pla de Dinamització Econòmica per incentivar el consum, i alhora reactivar l’activitat econòmica i la creació d’ocupació, sense deixar de banda el diàleg permanent amb els agents i actors econòmics de la ciutat. Això ha dut a la creació d’unes línies de subvencions per a les empreses del municipi amb un valor total d’un milió d’euros. Unes subvencions compatibles amb altres ajuts d’administracions superiors que pretenen acompanyar a les inversions i despeses que autònoms, professionals i empreses han hagut de fer front davant la pandèmia del Covid-19.\nEl Pla de Xoc Social i Econòmic de l’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú també està acompanyat d’una modificació del calendari fiscal en els terminis dels pagaments dels impostos i tributs municipals, en la tarifació social per ajudar a les famílies, i en la reducció de l’import d’algunes taxes. Una operació que suposa una reducció d’ingressos per a l’Ajuntament de més d’un milió d’euros.\nÉs a dir, més de tres milions d’euros directes destinats a les necessitats sorgides de la crisi del Covid-19. Una xifra que encara és més gran si tenim en compte les partides ordinàries del pressupost que s’han destinat a nous projectes i programes relacionats amb la nova realitat.\nEls segells i marques assolides per la ciutat garanteixen la qualitat com a destinació turística\nPrecisament en aquest punt és on es pot parlar del sector de Turisme a Vilanova i la Geltrú. Estratègicament, seguint amb el treball que conjuntament s’ha dut a terme entre l’administració i el sector públic, es vol iniciar una campanya que s’ha de perllongar fins a cap d’any, i que vol posar de manifest les línies bàsiques marcades pel Pla de Màrqueting Turístic: sostenibilitat i desestacionalització. Dos conceptes que confien en un turisme sostenible, responsable, de qualitat, i que sap que pot gaudir de la ciutat i el seu entorn al llarg de tots els mesos de l’any.\nPer això se seguirà treballant amb els segells i marques que ens ajuden a definir com a destinació turística com és el cas de les Viles Marineres o la Destinació de Turisme Familiar, amb el suport i coordinació de l’Agència Catalana de Turisme; o el Biosphere o el Costa Barcelona, des de la Diputació de Barcelona. Unes marques i segells que ens avaluen de forma continuada i que ens serveixen d’indicador per saber si estem complint amb els estàndards adequats.\nUna campanya que també vol fer valer la capitalitat comercial de la ciutat, la seva potència cultural i patrimonial, l’oferta gastronòmica i enoturística, el turisme de natura i també el gaudi de la platja, però sobretot la possibilitat de descobrir una ciutat que vol conservar la seva identitat i mostrar-se al visitant en la seva versió original.\nTelèfon: +34 93 815 45 17