El Poble-sec acull la seva primera edició de l'A tota veu | Òmnium Cultural\nEl Poble-sec acull la seva primera edició de l'A tota veu\nEl Centre Cívic El Sortidor va ser l'amfitrió de l'acte.\nPer primer cop d'ençà que Òmnium té seu territorial al districte de Sants-Montjuïc, es va celebrar un A Tota Veu al Poble-sec. Va ser el dijous 20 d'abril, a partir de les 18.30h, i va tenir lloc al Centre Cívic El Sortidor. Gràcies a la col·laboració del mateix centre, la CAL, el Centre de Normalització Lingüística (CNL) de Sants-Les Corts, la Plataforma per la Llengua, la Coordinadora d'Entitats del Poble-sec i al Pla d'Acollida del Poble-sec, es van apuntar dinou parelles que van llegir poemes en catorze idiomes diferents.\nLa Mireia Cucala, de Radio-actius comunitari i Ràdio Cava-ret en va ser la presentadora. Puntualment, es va començar amb la benvinguda per part del codirector d'El Sortidor, Hector Iburo i les paraules de Jordi Esteban de la CAL i de Sílvia Aregall del CNL. Tot seguit, vam escoltar el primer poema en amazic, que va llegir en Mateu Lucas i l'explicació amb els motius de la seva elecció els va explicar l'Ikiss Mhmed, un noi d'origen marroquí amb un català perfecte.\nA continuació, les diferents parelles van recitar poemes en búlgar, basc, alemany, italià, anglès, portuguès, castellà, guaraní, panjabi, hindi i gallec. Tots ells van ser proposats per persones que estan aprenent a parlar català al CNL o formen part de les parelles lingüístiques o de la Plataforma per la Llengua; un cop la seva parella catalano-parlant havia recitat en l'idioma original, elles ens el traduïren o bé n'explicaven el significat.\nEnguany, el tema era l'enyor, l'enyorança. Aquest fet va provocar un parell de situacions realment emotives, quan havien d'explicar-ne els motius: a més d'una persona li brillaven els ulls recordant la terra que l'havia vist néixer i que havia hagut de deixar enrere, mentre el nombrós públic de la sala aplaudia amb força per mostrar solidaritat, comprensió i acolliment. Es va fer una mitja part, amb la intervenció del Cor AMPA de l'Escola del Bosc, totes mares i que van interpretar cançons d'arreu del món. Les seves ganes i la qualitat de les interpretacions van motivar a més d'un a bellugar-se damunt de la cadira.\nEn acabar la coral, el representant d'Òmnium va tenir unes paraules on reclamava l'ús i la pràctica del català en els llocs de feina, d'estudi, al carrer i a les botigues. La segona part de l'acte va acabar amb el recital d'un poema molt emotiu, aquest cop en català: L'emigrant de Jacint Verdaguer, que va recitar magistralment Carme Capdet. I abans de marxar es va llegir conjuntament El cant de l'enyor de Lluís Llach. Tothom va marxar satisfet i convençut d'haver fet més que un recital de poesia: gent amb orígens ben diversos i d'arreu del món havíem compartit una estona de proximitat i de cohesió social en català!


Ricard Marlasca Martín - A les zones humides no s'hi construeix\nEivissa, gener del 2008\nFa pocs dies va aparèixer a la premsa la demanda que l'alcalde de Santa Eulària feia al Consell perquè aquest converteixi el camí de l'Horta (camí de terra que connecta Jesús amb l'avinguda Vuit d'Agost) en una calçada asfaltada de set metres d'ample pel pas de tot tipus de vehicles, més una vorera de dos metres a un costat i un carril bici de tres metres. En total són 12 metres d´ample en un recorregut de 1.134 metres de longitud. A més s´haurà de posar mobiliari urbà, es a dir llums, arbres, etc., perquè pretén "modificar las prioridades de la vía en beneficio de los peatones", i em pregunto: per què necessiten els vianants una calçada asfaltada de 12 metres d´ample?\nCom qui no vol la cosa, es prepara la urbanització de tota una zona que es com diu el seu nom una horta. Però encara és més greu. Les teòriques i altruistes raons per portar-ho a terme són bàsicament dos: per un costat ens diu que quan plou és una "especie de torrente que se queda lleno de baches y agujeros", i que s'aprofitarà per canalitzar el torrent de sa Llavanera, canal que hauria de passar dues vegades per sota del nou traçat. Per un altre servirà millor als usuaris que venint de Jesús passen per aquí per evitar el pas elevat del segon cinturó. Espectacular, el que hauria d´haver sigut el remei al tràfic de la zona resulta que és el mal que tots volen evitar. Per què no proposa que facin alguna cosa amb aquest pas a desnivell?\nÉs sorprenent que, desprès de tants exemples recents del que no s'ha de fer, encara es proposin coses com aquestes. Quantes vegades hem vist per televisió o premsa rambles i zones fins i tot canalitzades, totalment inundades i que s'ho emporten tot pel davant quant plou, senzillament perquè l'aigua té els seus camins. Estem parlant d'una zona que era d'aiguamolls i que s'hauria de respectar el màxim possible, i no especular amb aquests terrenys. Queda clar que la proposta feta és obrir la porta a la especulació.\nÉs evident que hi ha veïns i que s'ha de fer els possibles perquè no pateixin alguns extrems, però també queda clar que la proposta és exagerada i va plena d'ombres desenvolupistes. El camí s'ha d'arreglar, però mantenint el caire rural i no fent una via urbana. Amb el temps és una zona que s'hauria de protegir i, com a zona humida o limítrofe amb una, no urbanitzar ni especular, evitant les desmesurades vies proposades.


Les activitats d’estiu municipals apleguen més de 220 infants en un escenari de nova normalitat – aMartorell\nLes activitats d’estiu municipals apleguen més de 220 infants en un escenari de nova normalitat\nLes activitats d’estiu per a infants que organitza enguany el consistori martorellenc arriben al seu desenllaç, i aquest matí l’alcalde de Martorell Xavier Fonollosa i les regidores Belén Leiva i Raquel Sans han visitat els centres on s’estan celebrant. Arran de la pandèmia provocada pel coronavirus, aquest estiu només s’han dut a terme el Casal d’Estiu i l’Escola Esportiva, amb la meitat d’infants inscrits i amb una formació extra per als tècnics que s’han fet càrrec dels grups.\nTant l’Escola Esportiva com el Casal d’Estiu funcionen des del 29 de juny i completaran cinc setmanes en què les activitats s’han vist condicionades per les mesures d’higiene i seguretat que s’han pres. La reducció a prop de la meitat de participants (en total, 226) ha estat una de les novetats més sonades, i és que els participants s’han distribuït de 10 en 10, en els anomenats grups de convivència. La relació dels infants ha estat sempre dins d’aquests grups i ha pogut controlar-se el contacte dins les instal·lacions municipals.\nA banda, enguany s’han habilitat les escoles Juan Ramón Jiménez, Vicente Aleixandre, Els Convents, Lola Anglada i Mercè Rodoreda per passar el mes, amb més espai. Mentre que el Casal d’Estiu s’ha celebrat a les tres primeres (106 infants), l’Escola Esportiva ha tingut lloc a les dues últimes (amb 120 participants).\nActvitats balsàmiques per als infants\nEn la seva visita al diferents centres, l’alcalde Xavier Fonollosa ha celebrat el bon funcionament de les activitats i que hagin pogut dur-se a terme. Durant les cinc setmanes, han activat l’alerta per possibles casos de coronavirus en tres ocasions, però tots han resultat negatius i les activitats han pogut seguir la seva planificació. El batlle martorellenc posa en relleu el bon funcionament i el seguiment de les indicacions del PROCICAT (Pla Territorial de Protecció Civil de Catalunya).\nA banda, ha destacat la importància de tenir activitats de lleure durant l’estiu per als infants i d’intentar reprendre la normalitat, sempre seguint les normes de seguretat i higiene dictades pel govern català.\nMalgrat que el gruix de les activitats han tingut lloc durant el mes de juliol, també s’ha obert l’opció de dur els infants al Casal d’Estiu a l’Escola Juan Ramón Jiménez. A hores d’ara, compta amb 17 inscrits.\nFont: Les activitats d’estiu municipals apleguen més de 220 infants en un escenari de nova normalitat\nVacances a Asem Cat, del 3 al 31 d’agost


Apartment Biba Trogir Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Trogir, no busqui més enllà de Apartment Biba. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Apartment Biba, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, servei de llançadora, àrea de fumadors.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Apartment Biba és una selecció idònia per a la vostra estada a Trogir.


MG EHS Plug-in Hybrid: Una opció atractiva i intel·ligent | ElMotordeGirona.cat\n8 març, 2021 albertalsina 0\n8 març, 2021 albertalsina\nSí. Ho esteu veient bé. Ha debutat recentment a tot Europa i ha arribat definitivament a Girona de la mà d’AM94 Motor. Aquest és el nou MG EHS Plug-In Hybrid del 2021, el SUV híbrid endollable que desprèn atractiu tant per fora, com per dins, i amb un sistema de propulsió que aconsegueix recórrer 52 kms en mode totalment elèctric.\nAmb un disseny emocional, una identitat vigorosa i dinàmica, una expressió lleugera de toc interactiu, i un interior esportiu que ofereix una experiència de conducció immersiva, aquest MG EHS ens fa sentir còmodes en tot moment.\nCom a bon híbrid endollable, la seva conducció és realment confortable. Ofereix una gran combinació entre la potència d’un motor tèrmic i economia de motor elèctric que fan que, en conjunt, es redueixin les emissions les emissions de CO2 sense sacrificar gens l’autonomia. I és que gràcies a la seva unitat de control intel·ligent i la transmissió automàtica de 10 velocitats la conducció de l’MG EHS és realment dinàmica i plaent.\nA nivell tecnològic destaca per un quadre d’instruments digital de 12,3 polzades, una pantalla flotant de 10,1 polzades amb Apple Car Play i Android Auto i incorpora funcions de seguretat activa i passiva amb sistema de conducció autònoma de nivell 2 disponible de 0 a 60 km/hora.\nAmb un aspecte tradicionalment europeu, i lluny del que va ser MG com a marca esportiva del Regne Unit, la marca viu una segona joventut amb la mira posada en la mobilitat que serà el futur i comença a ser… molt present. I amb aquest SUV compacte de gran dotació tecnològica, estem segurs que presentarà molta i molta guerra.\ntags: am94motor Girona MG\nprevious El mercat elèctric no arribarà als objectius del govern espanyol\nnext El nou Suzuki Jimny Pro ja està a la venda


CUP: «Cada vot s'ha guanyat a peu de carrer»\nMolins de Rei ha registrat un 21,04% de participació. No hi ha hagut incidents de cap mena al llarg de tot el dia. Fonts de l'organització han comunicat a aquest portal que estan "satisfets pel gran treball fet".\nAlbert Botran, membre de la Candidatura d'Unitat Popular (CUP) de Molins de Rei, ha manifestat en declaracions a Llibertat.cat que valoren els resultats de participació "molt positivament" tractant-se del Baix Llobregat i en relació a la mitjana del país.\n28/02/2010 20:53 Política\nBotran ha remarcat que el resultat és fruit de "molt de treball", i ha apuntat que cada vot dels més de 4.000 que hi ha hagut "s'ha guanyat a peu de carrer, parlant amb la gent".\nA més, ha assenyalat que sobretot valoren "molt bé" les "noves complicitats entre el teixit associatiu" que ha produït l'experiència de la consulta. "Ha deixat una base molt sòlida sobre la qual edificar la majoria independentista", ha remarcat Botran.\nValoració de la comissió organitzadora:\nEl portaveu de Molins Decideix, Ignasi Termes, un cop tancades les meses electorals, ha fet públiques les dades finals de participació a les tres poblacions del Baix Llobregat que organitzaven consultes en la jornada del 28 F. Termes ha manifestat que el procés per fer realitat les consultes a Molins de Rei "ha estat un procés llarg que va començar el passat mes de setembre" i ha destacat la feina feta per part de "més de 250 voluntaris i voluntàries del municipi, en un moviment de caràcter transversal que feia anys que no es veia a Molins de Rei".\nA Molins de Rei, a les vuit del vespre, han votat un total de 4.287 persones, cosa que suposa un percentatge de vot del 21,04%.\nA Begues, fins a les vuit del vespre, han votat un total de 1.055 persones, un 22,5%.\nA Torrelles de Llobregat, el vot arriba a les 847 persones, un 20,42%.\nLa participació als tres pobles del Baix Llobregat que han celebrat consultes durant la jornada del 28 F ha arribat a les 6.189 persones, cosa que suposa un percentatge final del 21,21% de l'electorat.\nL'acte que ha ofert les dades de participació definitives ha comptat amb la presència dels representants d'altres comissions organitzadores de les consultes que properament faran aquestes jornades al Baix Llobregat. Es tracta de les plataformes de La Palma de Cervelló, Collbató, Esplugues, Cornellà, Sant Just, Esparreguera, Pallejà, Sant Feliu de Llobregat i Corbera. El portaveu de Molins Decideix, Ignasi Termes, ha manifestat que després de les properes cites electorals "hauran celebrat consultes un total de 20 municipis del Baix Llobregat", després que "El Papiol organitzés la primera de la comarca".


5passes - Escola d'anglès\nL'escola d'anglès de 5 PASSES\nA 5 PASSES també pots aprendre anglès d’una manera eficaç i divertida.\nEl nostre mètode et permetrà adquirir l’anglès d’una manera pràctica i amena, posant especial èmfasi en la parla i la comprensió oral. Ens proposem que, a part de l’aspecte més purament gramatical, acabis parlant i entenent l’anglès i que et puguis comunicar de manera efectiva quan viatgis, a la feina, a l’escola i en qualsevol entorn on la llengua anglesa sigui necessària.\nEstem convençuts que per aprendre una llengua cal parlar, escoltar, llegir i escriure molt en aquesta llengua. I això només es pot fer de forma ràpida i efectiva amb classes individuals o en grups amb molt pocs alumnes. És per això que a 5 PASSES apostem per les classes particulars i els grups reduïts de com a màxim 4 alumnes.


Un vici a temps parcial: Segunda Fundación (Isaac Asimov)\nFinalment he acabat el tercer llibre de la trilogia de Fundación. Degut a un canvi dràstic al repartiment del meu temps he estat unes quantes setmanes sense llegir i la veritat tornar-ho a fer amb aquest llibre ha sigut més que un bon alicient. La veritat és que no podria més que llençar floretes a aquesta novel·la, que no es més que la cirereta damunt el pastís per a concloure les aventures pòstumes de Hari Seldon i el seu legat.\nEn aquesta part, que acaba l'anomenat Cicle de Trantor, com havia llegit no sé on, canvia substancialment l'enfocament que es feia fins ara d'aquests relats, de manera més o menys històrica i/o política. Ara, en canvi, ens trobem amb una novel·la més intrigant i tensa que les seves predecessores, on tothom té els seus secrets i els amaga als altres, i es confonen amics i enemics mentre la mà difosa de la Segona Fundació sembla estar a tot arreu i enlloc alhora, i s'encadenen una successió d'esdeveniments dels quals no sabrem tota la veritat fins pràcticament el final.\nNo m'agradaria esguerrar la lectura amb més detalls. M'agradaria pensar que aquest llibre pugui ser llegit per a gent a qui no interessi la ciència ficció pura i dura, ja que en general tota la trilogia, seguint unes influències o altres, com ja he comentat anteriorment, s'allunya bastant del que són històries de matar marcians, i es centra en desenredar l'entramat creat per una sola pregunta: Com una persona, Hari Seldon, per molts coneixements científics i sociològics que tingui, pot predir el destí de la gal·làxia de manera efectiva, cobrint les vicissituds que a nivell global o local es puguin produïr, per a salvar la humanitat de la barbàrie a la que esta condemnada a sotmetre's durant mil·lenis?\nTítol: Segunda Fundación\nEd.: De bolsillo\nPublicat per xavi a 10/19/2008\nEtiquetes de comentaris: ciència ficció, llibres\nLa batalla de Walter Stamm (Melcior Comes)


Barcelona, 28 de maig de 2016\nLa Sandra ens va fer una visita per la seva escola, les aules, els patis, l’hort… i la biblioteca! Quin espai més acollidor! Ens van cridar l’atenció les armilles dels responsables de biblioteca. Ens va encantar el racó dels contes!\nEns va explicar les activitats que han fet durant el curs sobre Roald Dahl: Per iniciar el tema van muntar un espai a l’exterior de la biblioteca amb unes maletes on, durant una setmana hi posaven cada dia una pista sobre l’autor junt amb un objecte relacionat amb els seus llibres.\nAl final de la setmana es va reunir a tots els alumnes de primària al gimnàs per descobrir de quin escriptor es tractava. A partir d’aquí es va anar explicant i llegint alguns dels seus llibres, es va ambientar la biblioteca amb treballs fets pels nens, a les aules es van utilitzar els llibres també com a punt de partida per als treballs d’escriptura…\nMentre esmorzàvem vam anar explicant activitats que hem fet aquest curs:\nLa Mariona ens va mostrar el blog de la biblioteca Marta Mata de l'escola Orlandai i va explicar el que havien fet al centre per celebrar el Centenari de Roald Dahl. Des de la lectura d’un llibre diferent a cada aula i el posterior treball plàstic fins al joc d’aparellar imatge del llibre amb el títol corresponent en l’espai exterior de la biblioteca.\nLa Sílvia va explicar que a la seva escola també s’havien distribuit els llibres per nivells per tal que les mestres en fessin la lectura als seus alumnes i que des de la biblioteca, fora de l’horari lectiu, s’havien passat algunes de les pel.lícules que s’han fet a partir del seus llibres. També s’han muntat algun jocs i una gimcana.\nLa Mònica va presentar els treballs de poesia realitzats amb alumnes de tercer i de sisè a partir del projecte de classe: 3r. Animals marins - ha utilitzats els llibres Estimades feres d’en Ricard Bonmatí i L’animalari d’Enric Larreula i els ha fet practicar buscar paraules al diccionari. A partir d’aquí ells han inventat noves poesies per als animals que estaven treballant a classe i al final han fet un joc. 6è. Grans desastres - han treballat la cerca a internet i els ha mostrat el diccionari del DIEC per poder buscar paraules segons la seva terminació. També han conegut les pàgines rimadorpuntnet i separarensilabas . Després de fer el treball de cerca han escrit un acrònim.\nEs va recordar que la biblioteca Pompeu Fabra de Mataró va posar a la disposició dels membres de Bibliomèdia uns plafons sobre Roald Dahl, tot demanant que després els enviem un escrit explicant com els hem utilitzat. (b.mataró.pf@diba.cat - a l'atenció d'Anna López)\nENCARA HO PODEU FER!!!\nParlem de com fem el préstec i com demanem als alumnes que ens facin un retorn del què han llegit. La Mariona explica com ho fan a la seva escola: EI i 1r. tenen la seva llibreta de cromolectures on van enganxant el “cromo” del conte que els han explicat. A 2n. tenen la llibreta de biblioteca en la que enganxen un full amb l’activitat proposada per la mestra sobre el llibre que han llegit. A C. Mitjà a principi de curs se’ls dóna el llistat de possibles activitats i ells trien el quė volen fer a més de la fitxa tècnica del llibre de préstec. A C. Superior es fa el mateix, però de manera voluntària. A final de curs s’emporten l’àlbum dels llibres llegits.\nFinalment vam entrar a revisar i valorar la feina feta durant aquest curs:\nL’Anna ens comenta el buidat del formulari. De les 41 respostes que hem tingut, la majoria té menys de 3 hores setmanals de dedicació a la biblioteca, només el 35% tenen espai BED, el 90% estan d’acord amb el concepte que es planteja en el formulari, el 62% empren un model mixt i, pel que fa a les eines 2.0 que s’utilitzen, hi ha una bona diversitat.\nProposta curs vinent:\nComençar a fer el document.\nProcurar fer arribar el formulari als referents dels CRPs el mes de setembre per tal que ho facin arribar als centres.\nEn la primera trobada del grup, en funció de les respostes, valorar la possibilitat de fer publicar el document en alguna revista, o deixar-ho com a document intern en el nostre blog.\nEs comenta que cada cop costa més poder-ho tenir al dia per manca de temps.\nEs proposa que quan es faci un article en el blog s’anuncii en el twitter.\nRessenyes a les revistes Guix i Guix infantil\nLa Mònica mostra la pàgina del blog on estan recollides totes les ressenyes que s’han fet.\nArticles al blog - efemèrides - guies de lectura\nS’ha fet una article al mes com a mínim a més de les convocatòries i els resum de les trobades. S’han fet també articles sobre les efemèrides i les guies de lectura.\nDonar més visibilitat a la feina que fem.\nCampanya per una Biblioteca Escolar Viva:\nEs comenta que de les 40 repostes al formulari on es demanava si s’estava d’acord en iniciar una recollida de signatures change.org, totes han estat afirmatives. Per tant s’acorda tirar-ho endavant. Un cop elaborada la petició es demanarà la signatura a entitats i persones implicades en el món de l’educació i les biblioteques.\nS’explica que, el dia 13 de maig es va anar a parlar amb la sra. Anna Simó del grup parlamentari de Junts pels sí, es va mostrar molt receptiva en el tema de la biblioteca escolar i ens va suggerir que demanèssim entrevista amb el sr. Toni Llobet, Secretari de Polítiques Educatives o amb el senyor Lluís Baulenas, Director General de centres públics. Es comenta que hi ha la intenció de demanar entrevista amb tots els portaveus dels grups parlamentaris en la Comissió d’ensenyament.\nAgraïm novament a la Sandra la seva acollida a la biblioteca de l'escola, ha estat un matí agradable i engrescador!


2019/2019_06_13_Tancamant_P3_Torrent.jpg dijous, 13 de juny de 2019\nPersonatges ELISABET BERMEJO, AMPA Torrent d’en Melis / ALBERT VILLAROYA, mestre Escola Torrent d’en Melis\nRecullen signatures per salvar la línia de P3 que es preveu que tanqui el curs vinent a l’Escola Torrent d’en Melis. Ja en tenen més de 2.500. Expliquen que hi ha 25 nens inscrits i que amb els que entrin com a segona opció segur que s’arribarà a una ràtio alta, de més de 30 alumnes.\nELISABET BERMEJO, AMPA Torrent d’en Melis\n“És una degradació per a nosaltres de l’escola, és una mala imatge del que fan les mestres. I per a nosaltres l'única opció possible és obrir la línia de P3 i tenir-ne dues perquè tenim les instal•lacions i perquè no valen perdre mestres.”\nTenen la infraestructura i per això és un dels pocs centres de la zona amb dues línies de P3 i amb matrícula oberta per acollir nous alumnes durant l’any. El tancament d'una de les línies suposarà també una reducció del personal.\nALBERT VILLAROYA, mestre Escola Torrent d’en Melis\n“Hi ha en perill un mestre i mig l’any que ve. És a dir un de jornada sencera i un de mitja jornada.”\nLes famílies del centre anuncien mobilitzacions fins al finals de curs i amenacen a no entrar a classe al setembre si la situació no reverteix.


Villa Pula Sarroch Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Colombo 17/e, Sarroch, Sarroch, Itàlia, 09018 - Veure al mapa\nMés informació sobre Villa Pula\nDissenyat tant per oci com per negoci, Villa Pula està situat idealment a Pula; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Villa Pula asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen àrea de TV/saló compartit, cuina compartida.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Villa Pula és una selecció idònia per a la vostra estada a Pula.


DONT FIT ROCK N ROLL!!!\nno se de quin planeta vens, ni cap a quin planeta et dirigeixes, però l'acusació que m'acabes de fer, no té cap sentit.\nPotser que aquestes hores ja vagis torradet i perdis el nord en els teus comentaris\nEt retiro les salutacions cordials\nAixò que et diré LluísLluís m'ho esborraran. Espero que estiguis a temps de llegir-ho. Hi ha una gran diferència entre els processistes i els independentistes. Els processistes sou amics de baixar al fang. Sous els feixistes catalans. I el que modera m'ho esborrarà. Teniu cèntims i pagueu. I d'això viu aquesta camama.\nSr. Jordi A, entenc perfectament el que diu i no puc negar-li que disposa d'una part de raó.\nPersonalment, però, jo no baixo al fang per raonar amb els trolls, si baixo al fang és per posar-los en evidència i, sobretot, perquè no quedi la seva paraula com el darrer alé dels comenatris dels fòrums. Rebi slautacions cordials\nLluísLluís, també ha desaparegut el meu comentari. Potser es va perdre pel camí, en algun nus dels cables d'Internet. Simplement repetia la falca que hem de seguir quan ens moguem per Internet. No hem de donar de menjar als trolls. M'hauré d'explicar una mica més, si se'm permet. Ens hauria de ser indiferent que tinguin opinions diferents. El que és dramàtic és el baix nivell intel·lectual que demostren. Articles d'alta volada són contestats amb consignes pròpies d'un estadi de futbol. Baixar al fang per raonar amb ells és donar-los de menjar. És com se senten més a gust, amb l'enfrontament personal. Si no els fem cas, el que sol succeir és que un dia explotaran. I explotaran fort. Després desapareixen per sempre més, si no se'ls contesta tampoc quan estan en plena explosió. És ben cert que fins fa poc hi havia aquí antagonistes del INH amb un nivell molt alt. Ara és hora d'enyorar-los.\nSr. Jordi A\nNo se n'adona que sinó se'ls rebat,els trolls, sempre acaben tancant els fòrums amb les seves opinions tòxiques? Tothom acaba fugint del debat i ells deixen la seva ferum com a darrera intervenció.\nI les qualifico de tòxiques no perquè siguin contràries, sinó perquè no pretenen fomentar el debat, només pretenen embrutar-lo i eliminar-lo.\nEn Frede, no ha donat de menjar als trolls, crec que igual que jo intenta contrarestar la seva toxicitat, intentant que la seva opinió tòxica no impregni tots els fòrums de l'INH.\nQue ningú s'equivoqui, en altres moments han opinat persones contràries a l'INH que ho han fet amb criteri i educació.\nRes a veure amb aquests tres que darrerament s'han aficionat a embrutar aquesta web amb la seva prepotència, condescendència i malaeducació.\nEl troll Bernal s'acaba de definir:\n"nadie con dos dedos de frente presta la más insignificante atención a estas pintorescas teorías. "\nDoncs tu sembla que en prestes molta atenció, perquè apareixes per tots els fòrums no per debatre sinó per dir bajanades i menystenir tot el que es publica a l'INH.\nI un cop oculten els teus comentaris maleducats, fas el ploricó, dient que et censuren.\nQuè passa troll Bernal?\nO no tens dos dits de front, o t'interessa molt el que es publica aquí?\nA veure si et pots aclarir sense que t'exploti el cervell\nMolt bé, Frede. Dius que són trolls i els dones de menjar.\nTrolls. Que sou impresentables ja ho sabeu i us importa un rave. La vostra missió no és debatre sinó insultar i menystenir. La prova és el que he repetit manta vegades. El respecte comença per utilitzar la llengua de la web a la que us deixen accedir.\nNo us feu els ofesos. La censura efectiva seria impedir-vos entrar a la web. És el que jo faria. No aporteu res d'interessant i el que escriviu sempre és de mal gust. El desacord s'argumenta amb educació. També ho he dit alguna vegada, per aquestes pàgines han passat gent contraria a les tesis de l'INH però d'una envejable profunditat intel·lectual i gran erudició. No és el vostre cas. Però ho podeu intentar. Sort.\nColonitzar l'espai? Varem expandir la Nació Catalana fins al continent americà. L'ineptitud de Castella va fer que en menys de tres-cents anys es perdés tot. Els territoris de la Mediterrània, els americans, els europeus, els d'Àsia i Àfrica. Absolutament tot. El més curiós és que a Amèrica van ser els propis espanyols els que es van treure de sobre a Castella. Per alguna cosa sería, oi?\nLo del clan Pujol és l'exemple de relat manipulat. Si entres a les pàgines dels diferents Ministerios podràs comprovar que la corrupció està repartida en un 10% a Catalunya i un 90% a la resta d'Espanya. Pujol va regularitzar un milió d'euros a Hisenda. Botín en va regularitzar 2.000 milions d'euros i es van aturar les investigacions al seu clan. Però no hem escoltat mai parlar del clan Botín, clan PP, clan Rajoy, clan Gurtel, etc. D'això va la manipulació de la història. El clan Pujol és un relat construït pels mitjans de comunicació parlant un 90% de Pujol i un 10% de la corrupció a Espanya. Tot al revés. Que quedi clar, no defenso la corrupció. Poso l'exemple de com es manipula el relat històric en els temps moderns. Hi ha molts més exemples.\nBen segur, que les meves reflexions us importa ben poc. Com tot el que aquí es parla. La prova és que a un article de mil paraules el contradieu amb una dotzena i poc més i això sent generós. Aquesta és la prova del cotó.\nEso no es verdad. A diario se vierten por aquí insultos de grueso calibre dirigidos a nosotros (o a Castilla y los castellanos) sin que el censor tome cartas en el asunto. Es la ley del embudo que aplicáis constantemente. No me extraña que sostengáis esas peregrinas hipótesis acerca de la omnímoda censura castellana, que según parece llegaba a los más recónditos territorios manipulando documentos, por aquello de que piensa el ladrón...\nNo és cap censura.\nVosaltres no respecteu les condicions d'ús i els vostres missatges queden tapats per impresentables.\nQualsevol els pot veure i és evident que son impresentables, els missatges i els seus autors.\nY os parecéis y todo, ellos tienen la cosa nostra y vosotros el clan Pujol y el 3%,\nO sigui, que val més una errada de el segle XVI i la seva repetició un parell de vegades en el XIX que tota todísima la documentació que ho contradiu, incloses les fonts àrabs que deixen ben clar l'origen de l'topònim.\nEl que no entenc és com no heu arribat a colonitzar l'espai exterior aplicant aquesta metodologia tan imaginativa i pintoresca.\nTambé hi ha un poble aprop que es diu Favara, igual que Favara del Matarranya d'aquí.


"Em va mirar i em va dir: Lluís, tinc ull?". Es presenta el documental sobre Ester Quintana\n'A tu què et sembla?' repassa el cas Quintana i les contradiccions del Govern, que encara no ha admès que els Mossos en fossin responsables\nBarcelonaUnes poques frases sobreimpreses són l’únic que prepara l’espectador abans que Ester Quintana, la manifestant que va perdre un ull enmig d’una càrrega policial a la manifestació de la vaga general del 14 de novembre del 2012, expliqui què li va passar aquell vespre. "Vaig sentir el cop i la detonació, i en aquell moment vaig saber que l’ull estava malament", explica Quintana, i un amic que era amb ella afegeix: "Em va mirar i em va dir: 'Lluís, tinc ull?' Vaig veure que la ferida era molt greu i que l’ull no es veia".\nQuintana, que ha assistit a la presentació del documental, ha dit que fins ara ha aconseguit "no estar tan malament com al principi i que la gent pugui saber què va passar" però ha afegit que encara estan "a mig camí" perquè tot just s'ha tancat la instrucció del seu cas i està pendent de judici. També ha criticat que el Govern vulgui comprar ara 130 pistoles elèctriques Taser per als Mossos: "He llegit que aquestes armes al Canadà i als EUA ja han mort 700 persones. Si ja s’ha demostrat que poden causar la mort, per què les comprem aquí?", ha demanat.\n"Si ja s’ha demostrat que les Taser poden causar la mort, per què les comprem?"\nEl documental 'A tu què et sembla?', dirigit per Pau Poch i que va començar com un treball de final de curs d’un grup d’estudiants de l’EMAV, s’ha presentat aquest vespre als Cinemes Girona de Barcelona amb la presència d’Ester Quintana i en una sala plena on també hi havia la seva família, molts dels entrevistats i els diputats de la CUP David Fernàndez i Quim Arrufat i el regidor de Barcelona Josep Garganté.\n'A tu què et sembla?' repassa, una per una, les declaracions del llavors conseller d’Interior, Felip Puig –que d’entrada negava fins i tot que a la zona on Quintana va perdre l’ull s’hagués fet càrrega policial–. Les intercala amb els vídeos que es van anar fent públics i que van desmentir les afirmacions del conseller perquè s’hi veia els agents disparant bales de goma i projectils Foam a la zona on era Quintana.\n"Nosaltres hem dit que era una bala de goma de la policia des del minut zero"\nEl vídeo inclou declaracions d’un infermer que la va atendre aquella nit, la seva advocada, Laia Serra, periodistes que van seguir el cas i diversos testimonis i inclou imatges de la compareixença de l’oftalmòloga Estrella Fernández, que va dir que les lesions de Quintana eren "de guerra". No inclou declaracions de cap responsable de la conselleria d'Interior del moment dels fets o actual, tot i que els autors del documental s'hi han posat en contacte per demanar-los que hi parlessin, asseguren.\nA hores d’ara el Govern encara no ha admès que els Mossos d’Esquadra disparessin el projectil que va rebentar l’ull d’Ester Quintana. Tot i això, la Generalitat ha prohibit a la policia fer servir bales de goma, i el cas va causar la dimissió del llavors director general dels Mossos, Manel Prat. Per ara només l’advocada d’un dels agents, en el procés judicial que ha d’aclarir què va passar, ha reconegut que la ferida la va causar "un objecte que va sortir d’una arma policial". "Em sembla lamentable que això no hagi sortit fins ara", ha dit Quintana després de la projecció, "perquè nosaltres hem dit que era una bala de goma de la policia des del minut zero, ni tan sols van fer una investigació i no em van preguntar res", ha afegit.\nEl documental va més enllà i explica com, des del 1970, 30 persones a diferents llocs de l’Estat han perdut un ull a causa de bales de goma, un terç de les quals a Catalunya. Repassa altres casos i també mostra com el cas de Quintana va aconseguir tant de ressò als mitjans i a les xarxes socials i va aconseguir el suport de famosos com la periodista Samanta Villar i la cineasta Isabel Coixet, que també surten al documental.\nester quintana Mossos d'Esquadra Felip Puig bales de goma


Friendship Garden Apartments Port Elizabeth Saint Vincent i les Grenadines - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBequia, Saint Vincent And The Grenadines, Port Elizabeth, Port Elizabeth, Saint Vincent i les Grenadines, VC0400 - Veure al mapa\nMés informació sobre Friendship Garden Apartments\nConvenientment situat a Port Elizabeth, Friendship Garden Apartments és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nFriendship Garden Apartments ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, lloguer de cotxes, servei de llançadora.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Friendship Garden Apartments és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Port Elizabeth.


Tretze afectats per triquinosi després de menjar porc senglar de caça - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nTretze afectats per triquinosi després de menjar porc senglar de caça\nLa carn, sense control veterinari, no ha estat comercialitzada i ha estat preparada únicament per a l'autoconsum, a Ciudad Real\nefe 21.11.2019 | 20:32\nUn enorme porc senglar abatut | Arxiu\nUn enorme porc senglar abatut\nTretze persones estan afectades per un brot de triquinosi a la província de Ciudad Real, després de consumir carn de senglar procedent d'una cacera que no havia estat sotmesa a l'obligatori control veterinari. Dels tretze casos, un ja ha estat confirmat i dotze estan sent investigats, segons han informat fonts de la Conselleria de Sanitat de Castella-la Manxa, que han indicat que els afectats tenen entre 25 i 71 anys.\nEl director de Salut Pública de la Junta, Juan Camacho, ha assenyalat que, en aquest brot de triquinosi que es va originar a l'octubre, a més hi ha onze persones que han consumit aquesta carn però no han desenvolupat una "clínica compatible amb la triquinosi". Camacho ha indicat que la carn, "provinent d'una cacera", no ha estat comercialitzada i ha estat preparada únicament per a autoconsum en el si de dos nuclis familiars i el seu cercle més proper. A més, ha apuntat que "no hi ha constància documental que fos sotmesa a una inspecció veterinària".\nEn aquest sentit, ha indicat que quan l'autoritat sanitària competent va conèixer l'existència d'aquest brot, es va immobilitzar de manera immediata la carn i es va procedir a analitzar, confirmant la presència de triquina. El Govern de Castella-la Manxa ha recordat a la població la importància de seguir els controls veterinaris pertinents tant en matances populars com caceres i en altres esdeveniments similars, per tal de garantir la seguretat dels aliments i que siguin aptes per al consum humà. La triquinosi és una malaltia parasitària que s'adquireix en consumir carn infectada pel nematode Trichinella, que causa febre, dolors musculars i articulars, nàusees i malestar.\nAquest cas és el segon cas de triquinosi que es registra a la província de Ciudad Real en el que va d'any. A principis de febrer, disset membres d'una mateixa família es van veure afectats per un brot de triquinosi, un mes després d'haver consumit carn de porc procedent d'una matança casolana que van realitzar sense autorització. Tots aquests afectats, llavors, van consumir carn crua, procedent dels embotits elaborats a la matança.


TV3 revisarà a fons una graella amb “signes de desgast” - comunicació21\nTV3 revisarà a fons una graella amb “signes de desgast”\nRedacció|2016-11-12T08:52:18+01:0012 novembre 2016|Comunicació21\nLa direcció de Televisió de Catalunya treballa en tres línies d’actuació per capgirar la tendència a la baixa de les audiències i aconseguir que la graella sigui més competitiva. En la comissió de control de la CCMA d’aquest divendres, el director de TV3, Jaume Peral, va admetre que l’actual graella comença a donar “signes de desgast i debilitat” després de no haver-se renovat des de 2009.\nPer recuperar audiència, a curt termini, TV3 emetrà diversos especials d’espais d’èxit del canal, com El foraster i Merlí, a més d’un programa de Cap d’Any que no es basarà en “refregits”, a diferència dels darrers anys. I a mig termini, per a la primera meitat de 2017, es treballa en la renovació d’algunes franges que “estan fallant”, per exemple en el concurs que substituirà El gran dictat, que s’acomiada al Nadal.\nLa tercera línia d’actuació és a llarg termini i consisteix en una revisió de les graelles de tots canals de TVC “de dalt a baix” amb l’objectiu d’atreure nous públics i impulsar una renovació generacional. Jaume Peral va afirmar que es repensaran totes les franges “sense complexos” i que, malgrat aquesta revisió no implica que es capgiri la programació “del tot”, sí s’assumiran els riscos que es considerin.\n19 milions més per a nous continguts\nAbans de conèixer-se el resultat d’aquesta profunda revisió de les graelles, però, la direcció ja té en ment diverses necessitats per ser més competitius. Segons Jaume Peral, TVC necessita que el pressupost per al 2017 s’incrementi en 19 milions d’euros, els quals es destinarien íntegrament a nous continguts.\nEn la seva compareixença, Peral va desglossar a què es destinarien aquests diners: 2,7 milions a una nova sèrie per al prime time; 2 milions per a una sitcom amb una durada de dos trimestres; 2,3 milions per a un programa d’entreteniment de dues hores per al prime time; uns 3 milions d’euros per a un late show diari o setmanal; 3 milions més que es destinarien a una sèrie per a les tardes de TV3 i a produccions cinematogràfiques per al canal 33; 1,1 milions per a un programa d’entreteniment per a les tardes d’estiu; 2,5 milions que s’invertirien en nous continguts culturals tant per a TV3 com per al 33, i 2 milions d’euros més per adquirir noves sèries infantils del canal Super3.


Adaptació humana i context sociocultural - El dietario de Cristina\nLes preferències per escollir un aliment esta influït per condicionants biològics i psicològics, experiències sensorials que provoquen: gust, aspecte, olor, textura; i, que el cos exigeixi nutrients o sacietat. Altres condicionats són els contextuals: ecològic, econòmic, polític o ideològic, disposar dels recursos necessaris, tecnològics, per adquirir productes o cuinar-los de manera particular.\nFACTORS ECOLÒGICS, TECNOLÒGICS I ECÒNOMIIC-POLÍTIC\nLes formes d’adaptació i tractament dels aliments depenen de les disponibilitats ecològiques i dels equipaments tecnològic de cada societat. Varia segons el temps i l’espai.\nL’estudi dels models d’aprovisionament i transformació de l’alimentació fa referència a quatre grans operacions: cultivar, repartir, cuinar i menjar que representen quatre fases: producció, distribució, preparació i consum.\nLes relacions interdependents que estan associades a les fases de producció, distribució i consum constitueixen el sistema alimentari: realitat dinàmica que, fent arribar els aliments des del seu origen fins als consumidors, no ha parat de transformar-se en els últims anys.\nEcològics. Segons en el medi on ens trobem produirem un producte determinat i ometre d’altres (ja sigui per proximitat i estima, subsistència de l’espècie, influencies religioses, socials, biològiques, etc.)\nTecnològics. És molt important tenir en compte les característiques de cada aliment o tipus d’aliment (aliments que perden nutrients al ser cuinats, vegetals més saborosos bullits, etc.) A més a més els recipients i mètodes utilitzats per cuinar i aliments que sense processos tecnològics no poden ser consumits són uns dels factors més important en la fase de preparació.\nEconòmic-polític. Determinen quins aliments s’han de produir, distribuir o consumir, en quines quantitats, de quina manera, quins actors/institucions intervenen en cada procés o a quins grups de persones arriben finalment. Per aquest motiu s’ha de tenir en compte com es distribueixen els poders de l’autoritat en l’esfera econòmica. La fase de distribució en aquest factor és molt important, ja que, influeix de la distribució (intervenen tributs, impostos, regulacions, normes sanitàries, sistemes de comunicació/transport etc.)\nAvui dia: exigències dels cicles de l’economia capitalista de gran escala, que ha suposat: intensificació de la producció agrícola, orientació de la política de l’oferta i la demanda en determinats aliments, concentració del negoci en empreses de caràcter multinacional, ampliació i especialització de xarxes comercials omnipresents cap a la globalització. La globalització econòmica afecta a la homogeneïtzació internacional dels consums alimentaris. El deslocalització: procés on les varietats i mètodes de producció i modes de consum alimentari es disseminen a través del món en una intensificada sobre dimensionada xarxa d’interdependència socioeconòmica i política.\nLes diferencies entre els sistemes alimentaris mundials estan estretament relacionades a les diferencies en:\n- Formes d’abastiment, preparació i conservació dels aliments.\n- En les agricultures locals (absència o presència de certs cultius)\n- En l’organització de la producció (persones dedicades al camp, pastors, indústria i serveis)\n- En les formes de distribució (centralitzada o no)\n- En els tipus de transaccions (regals, intercanvi, mercat)\n- En el grau d’industrialització, mecanització i transports.\nL’aliment és un via per reflexa les manifestacions del pensament simbòlic i és una forma de simbolitzar la realitat. Creem categories: saludable/no saludable, convenient/ no convenient, ordinari/festiu, etc. Que provoca la existència de normes especifiques de cada religió. A més a més, també esta influenciat per les creences i valors existents de cada cultura. També trobem aversions individuals, que de forma més majoritària són substancies d’origen animal. La estratègia de les dicotomies conceptuals; els tabús alimentaris s’expliquen per la proximitat o llunyania de cada animal amb l’esser humà.\nEn totes les societats l’elecció dels aliments i el comportament del comensal estan sotmesos a normes mèdiques, religioses, ètiques i són sancionats per judicis morals i de valor.\nCREENCES I CONEIXEMENTS DIETÈTICS\nDieta: prové de la paraula grega diaita, vol dir “règim de vida”, en general, no només de menjar.\nDietètica: ciència que tracta de l’alimentació convencional en estat de salut i en malaltia.\nAvui en dia “dieta”: significa restricció, règim específic de menjar i beure, prescrit per corregir una situació d’anormalitat o patologies.\nLa nostre feina és fer arribar a la majoria de població consells alimentaris i prevenir malalties.\nActualment la població entén la relació que hi ha entre la salut i la malaltia, ja que, fa molt temps que s’estudia la importància i els efectes dels aliments. A més a més, antigament les fàrmacs eren en gran mesura les plantes u espècies que s’utilitzaven per la condimentació dels aliments; avui dia això ha avançat molt i els fàrmacs són molt més sofisticats i preciso.\nUn factor molt important que pot influir negativament a la població per escollir una bona dieta és la gran quantitat de publicitat que recomanen impossibles o equivocades (obsessió de estar prim i en forma). Per això han proliferat centres de dietètica especialitzades en aplicar sota vigilància mèdica, règims per aprimar-se en la venta d’aliments de règim o productes dietètics. Amb la conseqüència de generar consciències alimentaries més favorables per la salut.\nAlguns aliments estan atribuïts segons sexe, edat o circumstàncies particulars. Uns exemples molt clars: l’alcohol simbolitza la etapa adulta i la llet característic dels nens.\nRelacions de sexe i alimentació:\n- El binomi sexe-alimentació estan estretament vinculats en totes les cultures: formen entrellaçades de sensualitat.\n- També en el llenguatge estan relació: dones objecte ”se les passa per la pedra”\n- Llista infinita d’aliments afrodisíacs.\nSOCIABILITAT, RITUALITAT I COMUNICACIÓ SOCIAL\nSociabilitat: el menjar és un mitja universal per expressar sociabilitat i hospitalitat. La proximitat de les relacions socials entre les persones pot expressar-se mitjançant tipus d’aliments i menjars que fan junts, i així per la freqüència dels mateixos. També el menjar s’utilitza simbòlicament per representar certes formes socials i sentimentals personals. Alguns aliments són acceptables en certes circumstàncies però totalment inacceptables en d’altres (ex: aliments festius i no festius). Moltes societats celebren esdeveniments històrics o cerimònies religioses segons els seus sistemes de calendaris amb menjars típics; també poden ser trobades no familiars com: matança del porc, botifarrada blanca. La preparació i la elecció dels aliment depèn de la confiança amb la persona que hagis de compartir l’àpat, és a dir, familiar menys elaborat i rutina quotidiana en canvi amb algú que no es tingui confiança el menjar serà més selecta.\nRitualitat: l’alimentació és component de les festes, ritus i cerimònies. Tipus de festes que s’escull un tipus d’aliment en concret: ecofestes, teofestes, seculars i familiars.\nComunicació social: l’alimentació és un sistema de comunicació: complex sistema de signes, cos d’imatges, protocols d’ús, de situacions de comportaments propis; i els seus elements són els “fets alimentaris”: productes, tècniques i usos. Temes publicitaris dels aliments: funció rememorativa, conceptes de salut i modernitat alimentaria.


La importància de la formació, idiomes, ganes de treballar i no quedar-se mai quiet - UEA\nUna vuitantena de persones van omplir la sala d’actes del teatre Foment de Piera per escoltar els vuit empresaris que protagonitzaven la taula rodona. El públic, format per homes i dones de diverses edats, van poder sentir de primera mà la situació dels diferents sectors econòmics actius a la comarca, les oportunitats de treball i les necessitats i requeriments que aquests sectors exigeixen avui en dia.\nEs va parlar del sector agroalimentari, amb Anton Pons d’Agroxarxa que va comentar el retorn dels joves cap al camp. Tot i que és un sector en el qual no hi ha demanda de mà d’obra, sí que es considera que en part va a l’alça per la diversificació del sector, i hi ha projectes personals i de petits grups familiars que troben en exploracions familiars, en el producte de proximitat, l’agricultura ecològica o la venda de proximitat una oportunitat.\nEl sector del turisme és el que ha resistit millor la crisi a nivell estatal. Albert Vancells, de l’Escola Universitària i Direcció Hotelera de la UAB, va recordar que és un sector que genera feines directes i indirectes, des de cambrers, agents de viatges, guies… Va destacar la importància de parlar idiomes i va apuntar l’enologia com un possible filó de negoci i oportunitat.\nÀngels Bernaus, de Fagepi Fitex, va parlar del sector de la moda, de la tasca que estan fent d’intentar fer tornar el sector a la comarca, amb projectes que van donant, de mica en mica llocs de treball. La mancança de professionals formats en feines que s’havien perdut a la comarca els darrers anys (per les màquines de ramallar, tricotoses, etc.) fa difícil a vegades trobar persones pels llocs de feina que es demanen. Així va recordar que a Fitex es fa aquesta formació que podria donar feina en la previsió creixent de la producció tèxtil i de punt a la zona.\nToni Camps, de l’empresa J.Vilaseca SA va parlar de la necessitat de renovar-se i formar-se contínuament en el sector del paper. Un sector que malgrat perdre alguns dels productes tradicionals s’innova per no deixar l’activitat. Cal gent amb formació paperera, però també químics i administratius, i especialment, va destacar, la necessitat de les ganes de treballar, d’adaptar-se i treballar, fent-se seu el producte.\nEl sector del metall, puntal de l’economia catalana, té bona presència a la comarca. Montse Duch de Mevir S.A va comentar la necessitat que hi ha en personal que tingui coneixements de control numèric. En aquest sentit va insistir en la importància que fresadors, mecànics d’una FP2, gent d’oficina tècnica… són molt demanats a la comarca i que sovint s’han d’anar a buscar a fora, especialment per la manca de formació actualitzada entre altres amb el control numèric.\nBlai Paco, president de la UEA i gerent d’Intarex va explicar la resistència i creixement del sector TIC malgrat la crisi, un sector format per mini empreses i autònoms bàsicament de gent formada en programació però amb llocs també cada vegada més importants per gent formada en empresarials, en periodisme, disseny, màrqueting, publicitat… a banda dels informàtics. Recorda que és un sector que requereix poca inversió inicial i que es poden trobar filons de mercat.\nJordi Bernadet, de Transports Bernadet va exposar la importància de la logística i la distribució en les empreses i en la zona d’Abrera propera a la comarca, on hi ha un gran volum d’empreses de logística. Va parlar de la necessitat de treballadors de diferents nivells formatius, destacant administradors de logística, logístic manager i també carretillers, sense oblidar la creixent demanda de personal format en idiomes com el búlgar i el romanès per l’important nombre de camioners d’aquesta procedència.\nVa tancar el torn d’intervencions Manel Claver, de Graphic Packaging, que va destacar que el sector dels envasos i embalatges ha notat un lleu increment per l’augment del consum de productes de supermercat. A l’Anoia comptem amb les principals indústries a nivell nacional i que hi ha una demanda de personal format en disseny estructural però també gent per les màquines (troqueladora, offset…), a més de recollidors i personal auxiliar de tallers. Va insistir també en la importància dels idiomes com l’anglès, i la necessitat de ser polivalents, estar preparats i oferir compromís com a treballadors.\nFinalment, després d’un torn de preguntes en què van intervenir alguns dels assistents es va tancar l’acte amb un petit refrigeri a la terrassa del bar del Foment en què assistents i ponents van acabar d’intercanviar impressions.\nDes de l’organització conjunta de l’Ajuntament de Piera i la Unió Empresarial de l’Anoia es valora molt positivament la iniciativa que no es descarta repetir en noves ocasions.


Una alumna de La Salle Montcada guanya el XV Premi Ernest Lluch pel seu Treball de Recerca | Catalunya Religió\nUna alumna de La Salle Montcada guanya el XV Premi Ernest Lluch pel seu Treball de Recerca\n(La Salle) “Arguments per defensar les idees. Anàlisi de les fal·làcies en les campanyes electorals”, d’Iris Yun Mañes Porcel, estudiant de La Salle Montcada, ha guanyat el XV premi Ernest Lluch en Ciències Socials i Polítiques que organitzen conjuntament la Fundació Ernest Lluch i la Facultat de Ciències Polítiques i Socials de la UPF. En aquesta quinzena edició del guardó, s’hi han presentat 65 treballs de recerca d’estudiants d’arreu de Catalunya.\nLa recerca guanyadora, tutoritzada per Josep Maria Zaragoza i Raduà, analitza la desinformació que es genera quan hi ha un excés d’informació en el sistema polític i els tipus de fal·làcies que es donen, un fet que resulta en el seu col·lapse i dificulta la presa de decisions. Per fer-ho, estudia exhaustivament els tipus de fal·làcies a partir de casos concrets, com els discursos de Donald Trump, la propaganda electoral o les xarxes socials dels principals partits polítics catalans i espanyols.\nL’acte de lliurament del premi Ernest Lluch s’ha celebrat el 29 de maig, a través d’una videoconferència, a causa de la situació d’alerta sanitària provocada per la Covid-19. El premi està dotat amb 700€.\ntreball de recerca, Educació, La Salle


Reparació i manteniment de calderes a Girona i província\nEl seu confort, la nostra tranquil·litat.\nComptem amb més de 25 anys d'experiència, com a servei oficial amb els principals fabricants del mercat, en aigua calenta sanitària, calefacció, cremadors i energia solar.\nConeix el que podem fer per tu!\nDisposem dels millors tècnics del sector, formats contínuament a les instal·lacions oficials dels fabricants.\nUn manteniment anual de la seva caldera, cremador o energia solar és sinònim d'estalvi i confort.\nEstalvii temps, confiança i guany qualitat amb els recanvis originals del fabricant.\nReelvi li pot ajudar a\nServei Oficial de Calderes\nConfiï en nosaltres, som l'únic servei tècnic oficial del fabricant en la província de Girona. La nostra professionalitat és el seu estalvi.\nUna empresa sòlida en el sector!\nSoport tècnic de qualitat\nEns posem a la vostra disposició, per oferir-l'hi els més de 25 anys d'experiància en el sector. Tant si és vostè particular o instal·lador. Oferim formació continuada als nostres tècnics i suport logístic als instal·ladors.\nEstalviï temps, diners i avaries més costoses amb recanvis originals. En Reelvi, disposem del seu recanvi de confiança i original directe del fabricant. De fàbrica a casa seva. Disposem d'un ampli stock continuat. Descomptes a instal·ladors acreditats.\nContacti amb nosaltres de manera fàcil i ràpida\nAnar al formulari de contacte >\nEmpresa certificada amb garanties ISO\nFormació oficial del fabricant\nRecanvis oficials de fàbrica\nReelvi et cuida\nFerroli i Reelvi junts en un gran hotel a Lloret de Mar ( Girona )\nAquesta setmana els tècnics de Reelvi , han estat fent diferents serveis de postes en marxa d'una cadena hotelera important de la població de Lloret de Mar, amb calderes de la marca FERROLI, una de les nostres marques oficials, experts ...


Ciència, postveritat i populisme\nESTRATÈGIA D'OPINIÓ PÚBLICA\nLa comunicació política actual no es basa en arguments racionals ni fets comprovats, apel·la directament a les emocions de l'electorat\nDilluns, 17/04/2017 | Actualitzada 18/04/2017 - 17:01\nEl terme post-truth o postveritat va ser elegit el 2016 com a paraula de l’any pel Diccionari d’Oxford, després de detectar que el seu ús s’havia incrementat en un 2.000% respecte al 2015, particularment amb motiu del referèndum del brexit i de l’elecció de Donald Trump. Segons la definició d’aquell diccionari, el terme postveritat «denota circumstàncies en què els fets objectius influeixen menys en la formació de l’opinió pública, que les crides a l’emoció i a les creences personals».\nMés enllà dels dos esdeveniments a dalt ressenyats, només cal analitzar l’actualitat del nostre país per a adonar-nos que avui dia les estratègies polítiques de comunicació es basen, en més o menys grau, no en arguments racionals i fets comprovats, sinó en l’apel·lació directa a la component emocional de l’electorat. I és que, com suggereix Ralph Keyes, fa la impressió que hem entrat de ple en l’era postveritat (the post-truth era), cosa completament inadmissible per a la ciència, que en la seva recerca d’un millor coneixement de la realitat parteix de la premissa de la irrenunciable importància de la veritat, com a fi en si mateix i com a mitjà per avançar en la resolució de qualsevol problema. La perplexitat de bona part de l’ampli col·lectiu humà relacionat amb la ciència resulta evident: ¿com és possible que la raó i la recerca de la veritat estiguin passades de moda?, ¿com és possible que la societat confongui de manera rutinària mentides flagrants amb fets indiscutibles?, ¿com és possible que la veracitat d’una informació s’hagi convertit en una cosa tan irrellevant que permeti als polítics mentir impunement?\nPotser una de les raons del preocupant adveniment de l’era postveritat consisteix en la desconnexió entre ciència i societat. I, sens dubte, part de la responsabilitat d’aquesta falta de comunicació recau en la primera. L’experiència ens ensenya que molts erudits que s’han esforçat a desmentir o precisar algunes afirmacions manifestament inexactes d’activistes, polítics o pseudocientífics, han acabat per tirar la tovallola, cansats d’un debat autènticament estèril. Col·loquialment, en àmbits acadèmics, acostumem a justificar aquesta decisió apel·lant a l’anomenada llei de Brandolini (també coneguda com a Principi d’Asimetria del Disbarat o Bullshit Asymmetry Principle), que diu que la quantitat d’energia necessària per refutar bestieses és un ordre de magnitud més gran que la necessària per generar-les. Massa sovint, abans de passar a l’acció, ens preguntem ¿val realment la pena dedicar el temps i els esforços necessaris per replicar, corregir i aclarir articles o discursos que pretenen ser científics, però que en la majoria dels casos tan sols reflecteixen creences d’índole ideològic o religiós?\nI, no obstant, no podem renunciar a presentar\nbatalla. Particularment en aquests moments en què la creixent onada de populisme amenaça el futur de la governança basada en fets comprovats i en què les xarxes socials, a les quals els falta qualsevol control de qualitat i veracitat, s’han convertit en la principal font d’informació i de creació d’opinió.\nTots aquells que confiem en la ciència hem de reaccionar davant els fenòmens de la postveritat i el populisme, alçant la nostra veu davant qualsevol intent d’ignorar el coneixement científic, substituint-lo per falses veritats, consignes o dogmes de fe. Hem d’esforçar-nos a transmetre a la societat la importància d’una de les missions socials de la ciència: la d’aportar la millor informació possible com a base i punt de partida de les polítiques públiques. I reafirmar-nos en les virtuts del mètode científic i del pensament crític.\nRecolzant-nos en la història de la ciència i del desenvolupament humà, hem de recordar que noves observacions han portat a revisar teories que semblaven fermament establertes, de manera que la ciència, més que pretendre establir lleis immutables, busca explicacions provisionals que inexorablement seran revisades quan se’n trobi una de millor.\nLa ciència sap que no està treballant a trobar la veritat definitiva, sinó més aviat per reduir la incertesa. Aquesta aproximació, pragmàtica i racionalment crítica, pot ser que no sigui l’única manera d’organitzar i entendre les nostres experiències i relacions amb el món que ens envolta, però constitueix sens dubte una via més fiable que aquella que ens dicten els sentiments i les emocions o que proposen la ideologia política i la religió.\nTemes: Notícies falses Populisme Brexit Donald Trump


Curtmetratge | Restes d'inestabilitat\n20 Octubre 2012 29 Mai 2013 / Joan Carles\nEl pare s’ha canviat el cotxe. Em va trucar per comunicar-m’ho. Estava feliç. Els cotxes han estat sempre un del seus capricis i al llarg de la seva vida, ara té vuitanta-quatre anys, potser n’ha tingut més de trenta. Recordo una vegada en què vam provar, la meva germana i jo, de comptar-los. Ens costava recordar-los tots i vam haver de recórrer als germans grans per a què ens ajudessin a completar la llista. Hi apuntàvem marca, model i color. Quan vam creure que ja els teníem tots, vam anar a veure el pare per a repassar-la, tot llegint-la en veu alta. Ell escoltava atentament i quan vam haver acabat, encara ens en hi va afegir tres més que no havíem recordat. La iniciativa li va fer gràcia, la va prendre com un regal, i es va quedar entre orgullós i sorprès del seu llarg currículum automobilístic. D’aquesta llista ja fa més de vint anys. És per això que penso que si la féssim ara, passaria de la trentena de cotxes.\nEl vaig anar a visitar. Vam baixar al garatge. “Llàstima que sigui tan fosc. Va tenir ben poca idea qui va col·locar els llums!” –remugava. El pare anava unes passes davant meu i m’anava cantant les meravelles del que estava a punt d’ensenyar-me. “Ja veuràs -em deia- està nou, no té cap ratllada. Va finíssim.” El cotxe, com tantes altres vegades, era de segona mà.\nEns vam situar al seu davant. El vam mirar de tots els costats. Vam repassar laterals, para-xocs i pneumàtics. Vam obrir les portes i ens hi vam asseure dins. El pare va posar les claus, va donar el contacte i va mostrar-me tot el quadre de comandaments il·luminat. “Veus, aquí hi tinc la temperatura i l’hora. I aquí hi diu l’emissora de ràdio que estic escoltant –deia satisfet.”\nJo esperava el moment màgic. Sabia que no trigaria. Abans, però, encara vam baixar del cotxe, vam obrir les portes del darrere i vam comprovar l’espai que quedava per a les places posteriors. Aquest era un aspecte important, doncs era el segon utilitari que es compra desprès d’haver acceptat resignadament que no necessita –ni pot, per a la seguretat de tots plegats- conduir cotxes tan grans com tenia per costum.\nLlavors, sí, va arribar el moment. Va asseure’s darrere el volant, va prémer l’embragatge, va moure el canvi per a comprovar que no hi havia cap marxa engranada, va girar la clau i va engegar el motor. Satisfet, va deixar passar uns segons abans d’estirar la palanca per alliberar el capó. Coneixedor del guió, jo ja m’havia situat just davant per a obrir-lo i deixar el motor al descobert. El pare, ara ja al costat, se’l mirava atentament mentre escoltava el rum-rum harmoniós amb que girava tot plegat. Jo me’l mirava, el pare, meravellat una vegada més pels seus coneixements de mecànica i per la seva habilitat en reconèixer tots i cadascun dels instruments que ajudaven a compondre aquella partitura musical. No hi havia presentació que no acabés amb una repassada detallada del motor. L’embolcall és important -el cotxe s’ha de dur sempre net i sense cops ni bonys-, però el tresor de veritat està amagat sota el capó.\nSovint els records, fins i tot de les persones que més estimem, estan configurats d’imatges soltes, de fotogrames o curtmetratges d’escenes quotidianes. En el meu cas, la satisfacció que mostra el pare cada vegada que té l’oportunitat d’aixecar un capó, ja sigui perquè estrena cotxe i el vol ensenyar; perquè sent algun soroll que espatlla el batec compassat que ha de fer el motor; o senzillament, perquè vol revisar el nivell d’oli, és una de les imatges que sempre m’acompanyaran. La il·lusió que reflecteixen els seus ulls, ara ja empetitits pels vuitanta-quatre anys, davant un capó obert, és la del infant davant la joguina més preuada. Obrir-lo, fins i tot per a detectar-hi alguna pega, li suposa l’oportunitat de tornar a jugar, de sentir-se viu.\n← Cançons de la veritat oculta\nNo sé si… de Marta Carrasco (o la gimnàstica del sentiment) →


04.05.2022 | Les notícies de la nit - À Punt\n04.05.2022 | Les notícies de la nit\nEn 'Les notícies de la nit' hem informat de les conseqüències de la pluja intensa que va caure ahir a la ciutat de València i l'àrea metropolitana. Es van arreplegar més de 200 litres en només un dia, el registre més alt per a un mes de maig des de fa cent cinquanta anys.\nCanviant de tema, hui s'ha assegut al banc dels acusats Marcos Benavent, el principal acusat del cas Imelsa. Ho ha fet amb una nova actitud, intentant desactivar la càrrega de totes les proves que ell mateix ha aportat al cas.\nA les Corts ha sigut protagonista un altre cas de corrupció. Assut ha marcat l'agenda per la presència a la mesa del popular Jorge Bellver, investigat per l'UCO per, presumptament, haver rebut regals de la trama.\nI al Congrés, ha comparegut la ministra Margarita Robles, que ha defensat amb contundència el CNI i la seua directora, en l'ull de l'huracà pel cas de l'espionatge massiu amb el programa Pegasus. El portaveu d'Unides Podem, Pablo Echenique, li ha insinuat que dimitisca. Tot això i més, en el pòdcast.


MON ELIXIR: TARJA VISITA\nPublicat per Sara a 20:24\nCrec que jo en voldré una !\n20 de gener de 2008 a les 2:09\nJo també en tinc una, la vaig començara a fer després de que la boja de la casa rural digués que la seva web li havia costat 1500 euros... sense enganyar-nos, aquella web no val ni la mitat. Així que ara que tinc targeta, no tindré l'oportunitat de donar-li a ningú, llei de Murphy!\n21 de gener de 2008 a les 20:17\n["RoUs"] ha dit...\nOle Sareta!!! Encara no havia escrit res al teu blog xk volia que quan ho fes poses una cosa interessant i que valgués la pena, però he arribat a la conclusió que si espero, i espero no ho acabaré fent mai!! Així que només dir-te que jo tmb vull una targeta!! :D\n24 de gener de 2008 a les 17:21\nJuan Erencia Guerrero ha dit...\nPer casualitat jugo a bàsquet i per més casualitats de la vida aquest cap de setmana jugo contra Lluïsos al seu camp.\nSé que no ens coneixem en persona, que no deus tenir massa temps lliure amb totes les coses que fas i que és probable que ni tan sols estiguis a Barcelona.\nPerò si pots i vols, et pots passar a veure el partit i així ens saludem.\n15 de febrer de 2008 a les 17:51


Seccions (1) (1) (1) articles (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1) (1)\nTemes documentació (77) gestió de la informació (60) mitjans socials (18) biblioteconomia (17) gestió del coneixement (16) periodisme (15) recerca (8) televisió (8) intel·ligència competitiva (7) entreteniment (4) cultura digital (4) publicitat (3) transparència (3) creativitat (3) big data (3) cinema (3) polítiques comunicatives (3) terminologia (2) esdeveniments (2) comunicació política (2) comunicació i educació (2) comunicació de crisi (2) comunicació científica (1) protocol (1) propietat intel·lectual (1) disseny (1) fotografia (1) planificació de mitjans (1) videojocs (1)\nAutors Garcia Alsina, Montserrat (26) Cobarsí-Morales , Josep (11) López-Borrull, Alexandre (10) Ollé, Candela (8) Vàzquez Garcia, Mercè (6) Sanz Martos, Sandra (5) Ortoll, Eva (3) Cruz, María del Carmen (2) Lalueza, Ferran (2) Martínez Martínez, Silvia (2) Martorell, Sandra (1) Cavaller, Víctor (1) Linares Palomar, Rafael (1) Lloveras, Maria Rosa (1) Alonso, José Alberto (1) Traver Vallés, Paula (1)\nResultats de la cerca "documentació" : 77 resultats\nCOVID-19: la transformació digital a examen\nSegons el Pla de Transformació Digital (2015-2020), el 2020 l’Administració espanyola ha de ser digital i avantguarda en l’ús de les TIC. Per això, s’havien d’aplicar diferents actuacions com transformar els processos de gestió interns en electrònics amb sistemes d’informació i plataformes integrades, i desenvolupar el lloc de treball digital del sector públic. L’Administració Electrònica està preparada per atendre la ciutadania durant el confinament? Com d’àgil ha estat l’Administració Digital per adaptar els processos a les mesures urgents proposades pel govern?\nRecordeu com era la vostra vida fa vint anys —sense Google—? Tant si ets estudiant, acadèmic, comunicador o documentalista, com era el dia a dia? Abans de seguir llegint fes uns segons de pausa i un petit retrocés en el temps. L’accés a la informació no era immediat, la consulta d’enciclopèdies i els viatges a la biblioteca devien ser freqüents i la tipologia i quantitat de fonts d’informació utilitzades era totalment diferent. Per altra banda, no deixàvem rastre digital i gaudíem d’una major privacitat, tot i no tenir la immediatesa, la rapidesa i la resposta a qualsevol pregunta —com ens hi ha acostumat Google, tot i que segurament no obtenim la millor resposta a la primera pàgina de resultats.\nEl passat mes de maig el Reglament General de Protecció de Dades (RGPD) es va començar a aplicar, encara que ja estava en vigor des de maig de 2016. Va ser al maig quan tots vàrem rebre una allau de missatges per confirmar el nostre permís de tractament de les nostres dades. Per què és tan important per a les organitzacions assegurar-se el permís per al tractament de dades personals i per a què és aquesta regulació?\nQue no pensin per nosaltres! La documentació al servei de la història i de la memòria\nSegur que la gran majoria de la població espanyola hem participat aquest estiu en alguna tertúlia, debat o discussió acalorada sobre el tema de l'exhumació del dictador Franco del Valle de los Caídos. Tots els mitjans han emplenat programes i portades amb aquest, d'altra banda, sucós tema per l'anodina època estival pel que fa a notícies rellevants. Segurament, també, gran part de la ciutadania que ha conversat sobre aquest tema, copa de cervesa o tassa de cafè a la mà, valora més disposar en el seu municipi de residència d'un poliesportiu que d'una biblioteca. Perquè, total, per a què serveixen les biblioteques? I ja no diguem els arxius, les hemeroteques, les videoteques, els centres de documentació. Qui els necessita? Quina importància tenen en una societat en què es modela l'opinió pública obviant els fets objectius i apel·lant a les emocions i a les creences personals? Per a què els necessitem si tota la informació que rebem és contrastada i veraç? —dit irònicament, és clar—. Per a res interessen a una societat en la qual s'abusa de la postveritat i les fake news. Aquestes coses, com a molt, només entretenen quatre periodistes avorrits.\nL’enfortiment de la democràcia sovint es vincula a rendició de comptes, transparència i govern obert. La rendició de comptes de les administracions públiques està subjecte a la publicació periòdica d’informació pública, proactiva o sota demanda de la ciutadania. Per tal de fer efectiu el govern obert i que els ciutadans participin en la presa de decisions, han de disposar de dades i informació. Si les dades i la informació es publiquen en formats oberts, aleshores dades i informació es poden reutilitzar per crear valor.\n77 resultats | Pàgina 1 de 8


Salari mínim - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl salari mínim interprofessional (SMI) o quantia retributiva mínima és la mínima retribució que un treballador ha de cobrar per fer una feina d'acord amb les lleis, sigui quina sigui la seva feina, edat o sexe, i tant si és un tipus de treball jornaler, fix, temporal o eventual. És, doncs, un concepte legal, independent del que les lleis d'oferta i demanda determinarien en un mercat totalment lliure. Aquesta reglamentació va ser establerta per primera vegada a Austràlia i a Nova Zelanda al segle xix. En general s'expressa en unitats monetàries cobrades netes per dia de treball o per mensualitat, i només en certs casos, com els treballadors de la llar, en unitats monetàries per hora de treball. La regulació del salari mínim va ser establerta per primera vegada a l'estat australià de Victòria, a la Employers and Employes Act de 1890, i va ser el producte d'aixecaments obrers per recriminar i legalitzar un salari mínim que calia percebre per un treball realitzat.\nDes d'aleshores, diferents moviments obrers i sindicats de treballadors i altres col·lectius han estat presents a la legalització i establiment del concepte salari mínim en pràcticament tots els països del món, evidentment amb diferents resultats.\nEl salari mínim ha de garantir al treballador l'accés a l'habitatge, els articles en la Cistella bàsica d'aliments, així com la compra de roba, transport i material escolar per als seus fills.\nL'establiment d'un salari mínim sumat a la reducció de la jornada laboral a no més de 8 hores diàries ja no més de 40 hores setmanals hauria de permetre incrementar notablement el nivell de vida de les famílies de la classe treballadora i passar a formar part de la classe mitjana. A Espanya actualment el regula el Reial Decret 231/2020 segons el qual en 2020 és de 31,66 €/dia o 950 €/mes. Cap treballador pot tenir un salari inferior a aquest sense que els signants del contracte caiguin en un delicte. A la Catalunya Nord (França), el salari mínim legal és de 1.539,31 €/mes.\nNo tots els països tenen lleis que regulen el salari mínim. I no tots els que tenen un salari mínim establert n'asseguren el compliment, ja que en aquest cas el sou mínim real és de facto menor que el legal a causa dels que no compleixen la llei i no són buscats ni penats per no fer-ho.\nLa fixació de el salari mínim pot ser per llei o per acords de negociació col·lectiva, fet que dependrà de la normativa vigent a cada país. Una altra font d'heterogeneïtat important en la normativa sobre salari mínim de cada país és la cobertura: el salari mínim pot fixar-se per tot el país (França, Regne Unit, entre d'altres) o pot diferir entre regions (Estats Units, Canadà, i altres) , així com pot diferir segons la branca d'activitat considerada (tal és el cas de, per exemple, Itàlia i Alemanya). També hi ha una gran diversitat entre països pel que fa a l'ajust de l'salari mínim: en alguns països el salari mínim s'ajusta per inflació (Bèlgica, França, etc), però també pot ajustar d'acord amb l'evolució dels salaris mitjana (Espanya, Japó , etc.) o administrativament per part de govern. És de destacar també les diferències que s'observen pel que fa a la rellevància de l'salari mínim a cada país; hi ha acord entre els economistes que el percentatge de treballadors que rep el salari mínim en relació a l'total de treballadors és un bon indicador de la restricció o rellevància de la mateixa.\n1 Indicador econòmic\n2 Conseqüències del salari mínim\n2.1 Efectes positius\n2.2 Efectes negatius\n3 Salaris mínims a altres països\nA l'Estat espanyol a partir del 2004, i tret de la legislació laboral, l'SMI s'ha substituït per l'IPREM (Indicador Públic de Renda d'Efectes múltiples).\nConseqüències del salari mínimModifica\nSi les lleis o convenis són seguits, el salari mínim pot tenir una sèrie d'efectes positius i negatius, sovint contradictoris i susceptibles a interpretacions diferents en funció de l'analista:\nAssegurar un mínim poder adquisitiu per a gaudir d'una vida digna a tots els ciutadans que treballin.\nAssegurar que tots els treballadors puguin mantenir els seus fills menors d'edat, que altrament es veurien obligats a treballar i deixar l'escola.\nAugmentar de manera indirecta la remuneració de les feines qualificades, un major salari mínim fa augmentar tots els altres.\nAssegurar un mínim d'ingressos a les arques de l'Estat, ja que aquests són proporcionals al salari dels treballadors.\nEstimular el consum i la circulació de diners, que requereix un mínim poder adquisitiu dels treballadors.\nEstimular un creixement econòmic i social basat en la qualitat i no tant en la mà d'obra barata.\nEvitar l'esclavisme i l'explotació, en forma de feines mal pagades, injustes i abusives.\nModeració dels beneficis econòmics nets dels empresaris a la partida de costos laborals.\nRisc de deslocalització d'empreses o alguns dels seus serveis (call center, fàbriques, etc.) a països amb menor salari mínim, si cap mesura legal ho prohibeix. Filosofia pago menys als meus empleats i la diferència me la quedo jo del propietari de l'empresa.\nMenor incentiu de certs treballadors poc qualificats per formar-se de manera continuada, si les feines més qualificades no apugen els seus salaris respecte del mínim. Filosofia de per a cobrar el mateix, prefereixo treballar menys. (Vegeu mileurisme)\nSalaris mínims a altres païsosModifica\nArticle principal: Llista de països ordenats per Salari Mínim\nA la Unió Europea (UE), en 2020,podem dividir el salari mínim en tres rangs els de salari mínim alt, mitja i baix, els països nordics tenen uns salaris alts, els països mediterranis tenen uns salaris mitjans i els països de l'est d'Europa tenen uns salaris baixos.\nL'evolució interanual (augment) del salari mínim portuguès i espanyol al segle xxi, i des de la seva entrada a la UE, és inferior a la de tots els antics països membres, cosa que, junt amb una base ja molt inferior al moment d'entrada a la UE, explica els menors salaris actuals. De fet, tot i que Espanya va subscriure en 1985 la Carta Social Europea (CSE) per la qual es comprometia a augmentar el salari mínim fins a equiparar-lo al 60% del salari mitjà. A Espanya, en 2020, el salari brut mig és de 23.645 euros anuals, o 1.970 euros mensuals (12 pagues).\n↑ BOE 31/12/2009 (castellà)\n↑ Oficina Estadística Comunitària (Eurostat) de la Unió Europea\n↑ [enllaç sense format] https://www.expansion.com/economia/2019/06/21/5d0cb34ee5fdea06428b46eb.html (castellà)\nHistorial del salari mínim a l'estat espanyol\nSalari mínim 2020 a l'estat espanyol\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Salari_mínim&oldid=25470462»\nDarrera modificació: 19 nov 2020 a les 16:13\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 nov 2020 a les 16:13.


RESOLUCIÓ de 3 de desembre de 2018, de concessió de les ajudes convocades per Resolució de 29 de desembre de 2017, per la qual s'efectua la convocatòria anticipada per a l'exercici 2018 de les ajudes en matèria de comerç, consum i artesania, a l'empara de l'Ordre 14/2016, de 5 d'agost, per la qual s'aproven les bases reguladores per a la concessió de subvencions en matèria de comerç, consum i artesania. Capítol III del títol II, article 22.1. - Novetats - Generalitat Valenciana\nRESOLUCIÓ de 3 de desembre de 2018, de concessió de les ajudes convocades per Resolució de 29 de desembre de 2017, per la qual s'efectua la convocatòria anticipada per a l'exercici 2018 de les ajudes en matèria de comerç, consum i artesania, a l'empara de l'Ordre 14/2016, de 5 d'agost, per la qual s'aproven les bases reguladores per a la concessió de subvencions en matèria de comerç, consum i artesania. Capítol III del títol II, article 22.1.\nImprimeix RESOLUCIÓ de 3 de desembre de 2018, de concessió de les ajudes convocades per Resolució de 29 de desembre de 2017, per la qual s'efectua la convocatòria anticipada per a l'exercici 2018 de les ajudes en matèria de comerç, consum i artesania, a l'empara de l'Ordre 14/2016, de 5 d'agost, per la qual s'aproven les bases reguladores per a la concessió de subvencions en matèria de comerç, consum i artesania. Capítol III del títol II, article 22.1.\nRESOLUCIÓ de 3 de desembre de 2018, de concessió de les ajudes convocades per Resolució de 29 de desembre de 2017, del director general de Comerç i Consum, per la qual s'efectua la convocatòria anticipada per a l'exercici 2018 de les ajudes en matèria de comerç, consum i artesania, a l'empara de l'Ordre 14/2016, de 5 d'agost, de la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, per la qual s'aproven les bases reguladores per a la concessió de subvencions en matèria de comerç, consum i artesania. Capítol III del títol II, article 22.1.


Política de cookies – Clínica Dental Soto\nGaletes: Què són:\nUna «Cookie» o “Galeta” és un fitxer que es descarrega al seu ordinador a l’accedir a determinades pàgines web. Les galetes són eines que permeten a una pàgina web, entre altres coses, emmagatzemar i recuperar informació sobre els hàbits de navegació d’un usuari o del seu equip i, depenent de la informació obtinguda, es poden utilitzar per reconèixer a l’usuari i millorar el servei ofert .\nQuè Galetes / Galetes utilitza aquesta web:\nS’utilitzen per millorar l’experiència de navegació i optimitzar el funcionament del lloc web. Emmagatzemen configuracions de serveis perquè no hagi de reconfigurar-cada vegada que visiti aquest lloc web.\nCom Gestionar les galetes de el navegador:


SI SI, primers a guanyar a la pista del líder – Sant Quirze Bàsquet Club\nVictòria dels de Sant Quirze al camp del líder del grup contra tot pronòstic. Un camp on no havia guanyat ningú i un equip que tan sols havia perdut fins aquest dissabte dos partits.\nEls nostres van començar el partit amb tota la convicció i determinació del món, perquè sabien que era difícil, improbable, però en cap cas impossible. Els tres triples de Ricardo Baltà en els 3 primers minuts de partit, van donar un plus de confiança que aconseguia fer que a darrere la defensa fos bona. El primer quart acabava amb un parcial de 22-20 que feia que els mussols seguissin en el partit.\nUna vegada més, en el segon quart, i en plenes rotacions, els nostres van demostrar que són un EQUIP, i que com a tal, és molt difícil de defensar-los.\nL’equip en aquest quart va anotar 33 punts, fruit de la gran defensa feta i un molt bon encert en atac. Al descans, l’electrònic marcava un resultat de 40-53.A la represa, els nostres van aguantar la pressió i la zona rival, anotant menys que en els dos quarts anteriors, però aconseguint també que els locals i líders del grup tan sols anotessin 13 punts. El parcial va ser de 13-14 pels d’en Jordi Talló.\nSESE A 82 – St Quirze 90//t.co/0qh9XGtVrT pic.twitter.com/KAWS6Wa5ak\n— SESE basquet (@sesebasquet) 5 de març de 2018\nEn el darrer quart, els del Vallès van demostrar que tot i la seva joventut, estan creixent i cada vegada són més capaços d’afrontar situacions d’estrès i nous reptes amb solvència. Aquest quart, 29-23, es perdia, però s’aconseguia guanyar el partit de manera clara per una diferència de 8 punts.\nAquest equip ens ha donat una bona lliçó aquesta setmana; tot i les circumstàncies adverses, si hi creus i treballes intensament, tot és possible. Diumenge vinent, dia 11 a les 17.00 hores us esperem a tots per donar suport a l’equip i per afrontar un partit molt important amb el Santa Coloma de Gramenet. Amb vosaltres som més forts!!\nData: 03/03/2018 20:00:00\nCamp de joc: PAVELLÓ MUNICIPAL VIRREI AMAT\nParcials: 22-20, 18-33, 13-14, 29-23\nJugadors i Anotacions: Pol Velázquez 2, Xavi Company 3, Gonzalo Baltà 22, Guillermo Baltà 20,\nRicardo Baltà 15, Joan Cuevas 12, Josep Rodríguez 10, Dani Juan 3.\nThis entry was posted in CRÒNIQUES and tagged Copa Catalunya, SESE, SQBC, victòria. Bookmark the permalink.\n← Primera victòria del Preinfantil Verd\nFestival triplista del sènior femení →


Trencaclosques: Junts pel resta dels nostres dies.\nPublicat per Xavier Aloy Calaf a 12:41\nGermán 29 de novembre de 2011 a les 4:00\nQuan mirem a una persona i veiem que te coses que no ens agraden, que entrem en la monotonia, que l'amor s'acaba, que allò que anel·lavem ja no existeix, realment potser ens em de fer una petita reflexió interna:\n· Com soc?\n· Com es la meva vida (independentment de la persona que tinc al costat)?\n· Que es l'amor?\n· Que esperava d'aquesta persona?\nI aleshores reflexionar si un mateix, sent com som, no tenim aquells defectes que tant i tant odiem o critiquem dels altres, si la nostra vida en general es aburrida i focalitzem en altres la nostra manca d'innovació o de canvi, si l'amor es un sentiment que neix FORA o el portem DINS... i sobre tot, que esperem d'algú (parella, amics, família) que ens estimi????? Primer qüestionem-nos si ens estimem a nosaltres mateixos, perquè si no es així, no som ningú per reclamar als altres lo que ni tan sols coneixem.\nLa paraula AMOR es molt important, i es devalua constantment amb el seu ús indiscriminat. Si la volem utilitzar, sapiguem de quin color es, quina textura té, com reacciona davant els canvis, si es opac o translúcid...i llavors sabrem on neix, perquè, quina es la seva dieta, i quin sentit últim té el seu nom com a tal.


Collserola i les bicicletes: una relació incompatible? | NacióDigital\nCollserola i les bicicletes: una relació incompatible?\nEl Conscorci del Parc Natural de Collserola i diverses associacions de ciclistes xoquen en el model de futur d'ús lúdic i esportiu del parc\nper Sergi Baixas , 9 d'agost de 2020 a les 13:00 |\nCollserola Sport Respecte i Ciclisme (CSRC) considera "trencades" les negociacions amb el Consorci del Parc Natural de Collserola. Des de feia mesos, havien estat mantenint converses i reunions per trobar un nou model de gestió que fes viable el respecte i la preservació de l'espai natural amb l'ús lúdic i esportiu de la Serra.\nFa una setmana, el CSRC havia presentat el Trail Center. Un projecte que aspirava a ser un document inicial per poder començar la negociació sobre una nova regulació esportiva a Collserola per fer compatible l'ús lúdic i esportiu de l'espai natural amb la seva preservació. Una iniciativa que posés solució a la massificació que presenta actualment el Parc i que compta amb el suport de la Federació Catalana de Ciclisme i de la International Mountain Bicycling Association España (IMBA).\nEl Consorci però, ha desestimat la proposta. Entre d'altres punts, argumenten que en el projecte "s'obvia l'objectiu principal de la declaració del Parc Natural, la legislació vigent i la motivació de regulació ciclista al parc". En aquest sentit, el Consorci s'atrinxera en l'aprovació definitiva en pocs mesos del Pla Especial de Protecció del Medi Natural i del Paisatge del Parc Natural de la Serra de Collserola (PEPNat) per part de la Generalitat de Catalunya.\nAquest pla, ordenarà la "forta concurrència d'usuaris" de la Serra de Collserola a través d'una nova estratègia d'ús públic de la zona concentrant les activitats en mateixes zones. Protegir, conservar i controlar les pertorbacions de l'espai del parc natural. Un objectiu que anirà acompanyat d'un augment dels espais lliures -prohibit accés a les persones- en més de 700 hectàrees.\nEn un comunicat, CRSC afirma que a l'última reunió, la Direcció del Parc considerava directament que les bicicletes BTT (Bicicletes Tot Terreny) estan prohibides, tractant el PEPNat com si ja estigués aprovat; mentre alhora tanquen la porta a qualsevol tipus de modificació o aplaçament. L'entitat assegura que l'objectiu final del Consorci és prohibir tota la pràctica lúdica i esportiva a l'interior del Parc només podent-hi accedir amb autoritzacions prèvies deixant només lliures les pistes perimetrals. L'associació, tot i que manté el compromís de parlar i negociar, avisa que passarà a l'acció sobre el terreny.\nQuè es pot fer i què no\nLes ordenances vigents aprovades l'any 2000 respecte a l'ús de bicicletes recull que només està permès circular per camins i pistes de mínim tres metres d'amplada i amb una velocitat màxima de 20 km/h. També s'indica que no es pot circular per corriols, rieres, camps a través ni camins amb amplades inferiors a tres metres. Les bicis de descens estan prohibides i no es poden fer curses. Qualsevol incompliment pot recórrer en sancions.\nDes del Consorci però, insisteixen en l'existència d'una xarxa ciclista pel Parc de més de 250 quilòmetres. Actualment està compost de 17 itineraris per a adults i 10 en família. Uns trajectes dissenyats seguint criteris de protecció i conservació, preservant els punts delicats i minimitzant l'impacte a la fauna de la zona.\nSocietat, CSRC, Collserola Sport Respecte i Ciclisme, PEPNat, Federació Catalana de Ciclisme, International Mountain Bicycling Association España, Consorci del Parc Natural de Collserola, Collserola, IMBA, FCC\nEstán flipando los talibanes del parque\nPer Bajdjsjdjd55 el 14 d'agost de 2020 a les 00:15\nEstas dos talibanas que dirigen el parque están flipando si se creen que van a prohibir entrar al parque como si se tratase de una reserva africana.


MÉS per Mallorca lamenta les declaracions de Bauzá sobre el creuament de denúncies entre un membre de NNGG i el cantant Valtonyc, per ser impròpies del president del país - MÉS per Mallorca\nMÉS per Mallorca lamenta les declaracions de Bauzá sobre el creuament de denúncies entre un membre de NNGG i el (...)\nMÉS per Mallorca lamenta les declaracions de Bauzá sobre el creuament de denúncies entre un membre de NNGG i el cantant Valtonyc, per ser impròpies del president del país\nLa coalició considera que davant la crispació social i política s’hi ha d’aportar seny i responsabilitat, en compte d’intentar instrumentalitzar-la políticament\nLa coalició MÉS per Mallorca lamenta les declaracions del president del Govern i del PP, José Ramón Bauzá, en què demanava “càstigs exemplars” i acusava directament el cantant Valtonyc d’apallissar un membre de NNGG de Sineu sense haver esperat que els fets s’hagin esclarit. La formació considera que aquestes declaracions, fetes com a president del PP, són impròpies del president del país.\n“Davant la crispació social i política, el cap de l’Executiu ha d’aportar seny i responsabilitat, tot el contrari del que ha fet Bauzá”, afirma la diputada Fina Santiago. Des de la coalició consideren que el president ha intentat instrumentalitzar políticament els fets esdevinguts la matinada d’ahir, i que han conclòs amb un creuament de denúncies entre el secretari local de les NNGG de Sineu i el cantant Valtonyc.\nMÉS per Mallorca reitera que en moments de crispació social i política, les diferències s’han de resoldre pacíficament i per la via del diàleg i l’intercanvi d’idees. L’actuació dels responsables polítics ha de contribuir a resoldre els conflictes en aquest sentit, i no en el sentit contrari.


Homilia del Papa per Pentecosta - Arquebisbat de Barcelona\nHomilia del Papa per Pentecosta\nHomilia del papa Francesc a la Plaça de Sant Pere del Vaticà en la missa per als membres dels moviments, de les noves comunitats, de les associacions i de les agregacions de laics de tot el món, Diumenge de Pentecosta 19 de maig de 2013 “Avui contemplem i revivim en la litúrgia l’efusió de l’Esperit […]\n23 maig, 2013 -\n“Avui contemplem i revivim en la litúrgia l’efusió de l’Esperit Sant, per obra de Crist Ressuscitat, sobre la seva Església; un esdeveniment de gràcia que va omplir el cenacle de Jerusalem per expandir-se pel món sencer.\nPerò què va passar aquell dia, avui tan llunyà de nosaltres, i alhora tan proper que arriba a la intimitat del nostre cor? Sant Lluc ens ofereix la resposta en el fragment dels Fets dels Apòstols que hem ascoltat. L’evangelista ens condueix a Jerusalem, al pis de dalt de la casa on es troben reunits els apòstols. El primer element que atrau la nostra atenció és la remor que de sobre ve del cel, «com si es girés una ventada impetuosa» i omple la casa; després les «llengües com de foc» que es dividien i es coÅ€locaven sobre cadascun dels apòstols. Remor i llengües de foc són senyals precisos i concrets que colpeixen els apòstols, no només exteriorment, sinó també en el seu profund: en la ment i en el cor. La conseqüència és que «tots van quedar plens de l’Esperit Sant», el qual desprèn el seu dinamisme irresistible, amb resultats sorprenents: «Començaren a parlar en diverses llengües, tal com l’Esperit els concedia d’expressar-se». S’obre llavors al nostre davant un quadre del tot inesperat: una gran multitud s’aplega i es queda meravellada perquè cadascú sent parlar els apòstols en la seva llengua. Tothom fa una experiència nova, que mai no havia passat abans: «Els sentim en la nostra llengua materna». I de què parlen? «De les grandeses de Déu».\nA partir d’aquest fragment dels Fets, voldria reflexionar sobre tres paraules lligades a l’acció de l’Esperit: novetat, harmonia, missió.\n1. La novetat sempre ens fa una mica de por perquè ens sentim més segurs si ho tenim tot sota control, si som nosaltres els qui construïm, programem, projectem la nostra vida segons els nostres esquemes, les nostres seguretats, els nostres gustos. I això passa també amb Déu. Sovint el seguim, l’acollim, però fins a un cert punt; ens és difícil abandonar-nos a Ell amb plena confiança, deixant que sigui l’Esperit Sant l’ànima, la guia de la nostra vida en totes les nostres opcions. Tenim por que Déu ens faci recórrer camins nous, ens faci sortir del nostre horitzó sovint limitat, tancat, egoista, per obrir-nos als seus horitzons. Però, en tota la història de la salvació, quan Déu es revela, porta novetats – Déu sempre porta novetats – , transforma i demana que ens fiem totalment d’Ell: Noè construeix una arca escarnit per tothom i se salva; Abraham deixa la seva terra amb només una promesa; Moisès afronta la potència del faraó i guia el poble cap a la llibertat; els apòstols, espantats i tancats al cenacle, en surten valents per anunciar l’Evangeli. No es tracta de la novetat per la novetat, de buscar coses noves per superar l’avorriment, com passa sovint en el nostre temps. La novetat que Déu porta en la nostra vida és el que veritablement ens realitza, el que ens dóna la joia veritable, la veritable serenor, perquè Déu ens estima i vol només el nostre bé. Preguntem-nos avui: estem oberts a les “sorpreses de Déu”? O bé ens tanquem amb por a la novetat de l’Esperit Sant? Som prou valents per anar pels nous camins que la novetat de Déu ens ofereix, o ens defensem, tancats en estructures caduques que han perdut la capacitat d’acollida? Ens farà bé fer-nos aquestes preguntes al llarg del dia d’avui.\n2. Una segona idea: l’Esperit Sant, aparentment, sembla que creï desordre en l’Església, perquè porta diversitat de carismes, de dons; però tot això, en canvi, sota la seva acció, és una gran riquesa, perquè l’Esperit Sant és l’Esperit de la unitat, que no significa uniformitat, sinó reconduir tot a l’harmonia. En l’Església l’harmonia la fa l’Esperit Sant. Un dels Pares de l’Església té una expressió que m’agrada molt: l’Esperit Sant «ipse harmonia est». Ell mateix és l’harmonia. Només Ell pot suscitar la diversitat, la pluralitat, la multiplicitat i, al mateix temps, actuar la unitat. També aquí, quan som nosaltres els qui volem fer la diversitat i ens tanquem en els nostres particularismes, en els nostres exclusivismes, portem la divisió; i quan som nosaltres els qui volem fer la unitat segons els nostres projectes humans, acabem portant la uniformitat, l’homologació. Si, en canvi, ens deixem guiar per l’Esperit, la riquesa, la varietat, la diversitat no arriben a ser mai un conflicte, perquè Ell ens empeny a viure la varietat en la comunió de l’Església. Caminar juntament amb l’Església, guiats pels Pastors, que tenen un ministeri i un carisma especial, és senyal de l’acció de l’Esperit Sant; el sentit eclesial és una característica fonamental per a cada cristià, per a cada comunitat, per a cada moviment. És l’Església qui em porta Crist i em porta a Crist; els camins paraÅ€lels són tan perillosos! Quan ens aventurem anant més enllà (proagon) de la doctrina i la comunitat eclesial – diu l’apòstol Joan en la seva Segona Carta – i no ens hi mantenim, no estem units al Déu de Jesucrist. Demanem-nos, doncs: estic obert a l’harmonia de l’Esperit Sant, superant tot exclusivisme? Em deixo guiar per Ell vivint en l’Església i amb l’Església?\n3. L’últim punt. Els teòlegs antics deien: l’ànima és com una barca de vela, l’Esperit Sant és el vent que bufa sobre la vela per fer-la anar endavant, els impulsos i les empentes del vent són dons de l’Esperit. Sense la seva empenta, sense la seva gràcia, nosaltres no anem endavant. L’Esperit Sant ens fa entrar en el misteri del Déu viu i ens salva del perill d’una Església gnòstica i d’una Església autoreferencial, tancada en el seu recinte, ens empeny a obrir les portes per sortir, per anunciar i testimoniar la vida bona de l’Evangeli, per comunicar la joia de la fe, de la trobada amb Crist. L’Esperit Sant és l’ànima de la missió. El que va passar a Jerusalem fa gairebé dos mil anys no és un fet llunyà de nosaltres, és un fet que ens ateny, que es fa experiència viva en cadascun de nosaltres. La Pentecosta del cenacle de Jerusalem és el començament, un començament que es perllonga. L’Esperit Sant és el do per exceÅ€lència de Crist Ressuscitat als seus apòstols, però Ell vol que arribi a tothom. Jesús, com hem escoltat en l’Evangeli, diu «i jo pregaré el Pare, que us donarà un altre Defensor perquè es quedi amb vosaltres per sempre». És l’Esperit Defensor, el «Consolador», que dóna el coratge de recórrer els camins del món portant l’Evangeli! L’Esperit Sant ens mostra l’horitzó i ens empeny fins a les perifèries existencials per anunciar la vida de Jesucrist. Demanem-nos si tenim tendència a tancar-nos en nosaltres mateixos, en el nostre grup, o si deixem que l’Esperit Sant ens obri a la missió. Recordem avui aquestes tres paraules: novetat, harmonia, missó.\nLa litúrgia d’avui és una gran pregària que l’Església amb Jesús eleva al Pare, perquè renovi l’efusió de l’Esperit Sant. Que cadascun de nosaltres, cada grup, cada moviment, en l’harmonia de l’Església, s’adreci al Pare per demanar-li aquest do. Avui també, com en el seu naixement, juntament amb Maria, l’Església invoca: «Veni Sancte Spiritus! – Vine, Esperit Sant, omple el cor dels teus fidels i encèn-hi el foc del teu amor! ». Amén”