Santander, Espanya, 1981\nEn constant travessa pels codis de la pintura, l’artista Vicky Uslé investiga les possibilitats de l’abstracció, el seu potencial poètic així com les interconnexions que aquesta produeix en el camp de la plàstica i altres llocs, doncs el seu discurs artístic està fortament lligat al medi en si però és alhora permeable a altres converses.\nEl seu és un llenguatge vívid, un lloc d’experiència. Les seves obres alberguen una certa tensió entre organicisme i geometria, consistència i lleugeresa... hi ha en elles un principi de moviment que els hi confereix inestabilitat. La sobreposició de pinzellades, formes, colors i perspectives configura un teixit de relacions pràcticament infinit.\nVicky Uslé viu i treballa entre Cantabria i Nova York. Ha exposat individualment a ciutats d’Europa i dels Estats Units i la seva obra forma part de col·leccions com les del MNCARS (Museo Nacional Centro de Arte Reina Sofía), Simon de Pury o del Museu de Belles Arts de Santander, entre d’altres. Ha estat mereixedora del V Premi d’Arts Plàstiques del Govern de Cantàbria.


El moment fosforescent d’Enric Casasses | Laura Basagaña\nLaura Basagaña. Vídeo de Noemí Roset.\nAquest dimarts 20 de gener la Llibreria Calders (19,30h) acull la presentació del poemari ‘Canaris fosforescents/ Canarios fosforescentes’ d’Enric Casasses, amb traducció d’Orlando Guillén i la presentació de Jordi Cornudella. Casasses viu un moment prolífic, perquè aquests darrers mesos també ha publicat amb Edicions Vitel·la ‘Intent de comentar-hi el poema d’en Joan Maragall Soleiada’, els apunts sobre Jacint Verdaguer a la Casa d’Oració ‘Dimonis’ (Verdaguer Edicions), i ‘Pedra viva’, (Diputació de Girona i Ajuntament de l’Escala) una seixantena de poemes dedicats a les gàrgoles de l’església del segle XVIII de L’Escala, acompanyats de fotografies fetes per Montserrat Caldés.\nSoleiada de Maragall\nEnric Casasses s’endinsa en el comentari literari a Intent de comentar-hi el poema d’en Joan Maragall Soleiada (Edicions Vitel·la, 2014). En forma de vers decasíl·lab amb cesura al mig, Casasses explora la màgia del poema Soleiada: “els trets són precisos// sempre en l’obra d’art,/ cada traç és una// incisió, un tall/ a la pell sensible// de la ralitat/ que porteu en braços// o bé a collibè…/ i els senyals que deixen// els traços de l’art/ no es tanquen, romanen// tatuats i vius,/ vius com una brúixola,// vius com el sentit.”\nCasasses cita Josep Pla i la seva obra Tres biografies i en remarca l’actitud del poeta i el seu estat d’ànim en escriure cada poema. Ens submergim, doncs, en la poètica maragalliana i per fer-ho cal “entrar directes” fins al fons del poema, “fer-nos amics de l’estrany i guapo estat d’ànim que ara ens obre el pit com si ens acostéssim a la terra el cel”. Cita Palau i Fabre i en destil·la algunes paraules dels seus quaderns dedicats a Maragall i contraposa “dos maragallismes// o dos maragalls,/ un de panteista// i un de cristià,/ un que li interessa// i un que ja no tant”. Del poema Soleiada, Palau i Fabre en diu que és heterodox i contrari al cristianisme catòlic romà “que ja feia segles// de després de Crist/ que tot ho infiltrava,// del cel a la llar”. I suggereix que està escrit a raig (Pèl&Ploma, núm. 33, 13 de gener de 1900). Palau diu sobre Soleiada (i Enric Casasses versifica): “presenta el punt àlgid// de la tensió/ maragalliana// entre cristia-/ nisme i paganisme.// Per què en Maragall,/ en Palau pregunta,// no creu en la veu/ que li ve de dintre// i es creu obligat/ a supeditar-la// a la dels mossens?/ i en Palau contesta:// no ho entendrem mai:/ humilitat, era?// és humilitat/ que hom vexi i rebaixi// el millor que té?”. (Casasses cita la referència publicada als Quaderns de l’Alquimista, París, setembre de 1960, pàgina 290).\nCasasses subratlla la correspondència que Maragall tingué amb Miguel de Unamuno i la influència que va rebre d’autors com Machado, Clavé o Pijoan. Del poeta -també- en la idea d’atreviment que Joan Maragall imprimia en els seus escrits, i la puresa de l’infant que Maragall va saber mantenir. Un agosarament “de la intel·ligència amorosa” que en les Notes autobiogràfiques de les Obres completes de Joan Maragall s’explica: “Tal com l’infant a qui se li revela de sobte aquest misteri terrible i fascinant de la vida, Maragall, sense cap esforç dolorós, va conèixer la contradicció que totes les coses duen gravada a la rel més fonda. Aquesta contradicció que per altres va ser pou d’escurçons, esparracament íntim, camí fosc de Damasc, a la seva obra va ser la música d’una cançó infantil i popular, salt d’aigua que trena i destrena sa blancor en contrast amb el negre mur on estima i mor ensems”.\nCaterina Albert també és referenciada per Casasses: la Víctor Català escriu a la revista Il·lustració catalana l’any 1917 que Maragall “mai cantava ‘en fred’, mai encomanava a la manya els afers del sentiment”.\nLes gàrgoles de l’Escala\nUna altra de les publicacions recents de Casasses és Pedra viva (Diputació de Girona, 2014), un recull de poemes dedicats a les gàrgoles de l’església de l’Escala. Com ja explicava Montserrat Serra en un article publicat a Vilaweb “el poeta ha treballat a partir d’una selecció de fotografies d’aquestes gàrgoles fetes per l’arquitecta Montserrat Caldés. Segons que explica Casasses, va ser l’alcalde de l’Escala, Estanislau Puig, qui li va fer l’encàrrec, difús i obert: posar text a les imatges”. Casasses fa parlar a les gàrgoles a través de poemes breus que copsen la força i la màgia d’aquestes criatures escultòriques d’un misteri encantador. Diferents veus que s’entremesclen i es personifiquen a través d’aquests monstres de pedra.\nUna gàrgola de l’Església de L’Escala | Foto de Montserrat Caldés\nLa bellesa dramàtica de les bèsties de pedra queda encapsulada en poemes com aquest:\nUrpots i melancolies\nd’àngel de no sé quin cel\nque no surt als catecismes,\norellut de les parets,\nbarbassa de serps, què mires,\nde nit i dia ulls oberts,\namb aquest enorme riure\nneguitós o… què, què veus?\nA continuació podeu escoltar el poema ‘Cant de les gàrgoles’ recitat pel mateix Enric Casasses (àudio).\nEls dimonis verdaguerians\nDimonis. Apunts de Jacint Verdaguer a la Casa d’Oració (Verdaguer Edicions, 2014) és un trasbalsador passeig pels aforismes i polifonies de diversos dimonis i esperits que “parlaven per boca de diversos malalts exorcitzats, al quart pis del carrer dels Mirallers número 7″, explica el poeta Enric Casasses, autor del llibre.\n“Si Verdaguer escriu Lo sol de Terra Santa m’ha enlluernat,l’enlluernament per Terra Santa, per Jesucrist, per la pàtria i per la poesia queda enrere quan coneix -el 1890-un grup exorcista, comandat pel capellà tortosí Joaquim Pinyol. Verdaguer assistia a les sessions d’exorcisme i anotava la paraula del diable que dialogava en veu alta per boca dels personatges que visitaven el carrer dels Mirallers número 7″, diu Casasses.\nAjuntament de l'Escala Àngel Carmona Anselm Clavé Antonio Machado Diputació de Girona Edicions 62 Enric Casasses Jordi Cornudella Josep palau i fabre Josep Pijoan Josep Pla Laura Basagaña Llibreria Calders Miguel de Unamuno Noemí Roset Orlando Guillén Verdaguer Edicions Víctor Català Vitel·la Edicions\nMontserrat Caldés i Torrent el 22 gener 2015 a les 21:51 ha dit:\nuna petita correcció em sento arquitectE


Les Nits d’Acústica tanca amb «èxit de públic»\nL’organització destaca «la seguretat» d’uns concerts que, llevat de Gertrudis, s’han pogut fer malgrat el temps\nLes Nits d’Acústica ha tancat una nova edició amb prop de 7.000 espectadors, el que suposa un «èxit de públic», malgrat les dificultats que ha tingut el festival. El seu director, Xavi Pascual, explica que han hagut de lluitar contra «tots els elements». En aquest sentit, la climatologia s’ha afegit al coronavirus i ha amenaçat la majoria de concerts, si bé al final només s’ha anul·lat el de Gertrudis. Pascual també ha destacat «la seguretat» que hi ha hagut i reivindica que «s’han guanyat el dret a seguir treballant». El director de les Nits d’Acústica reconeix que el format «ha funcionat» i lamenta les dificultats que van tenir els dies previs del festival amb canvis de normativa i un anunci «alarmista» del president Torra.\nUna xifra que el director del festival, Xavi Pascual, posa en valor i més tenint en compte «les dificultats» contra les que han hagut de lluitar. En aquest sentit, Pascual recorda que van presentar el festival quinze dies abans de començar i, tot i això, es van trobar amb un canvi en la normativa sobre els espais, un altre canvi en relació al fumar i un anunci «alarmista» del president Torra.\nTotes aquestes dificultats han portat a valorar «molt positivament» el resultat final i Pascual reivindica que s’han guanyat el dret a seguir treballant en espectacles de música. «Hem demostrat que fent les coses bé, la gent se sent més segura en un concert que en un supermercat o un bar i vol consumir Cultura», remarca Pascual.\nEn un comunicado este domingo, la organización del festival ha informado de que las jornadas del viernes y el sábado han sido «masivas» y ha achacado el ascenso de espectadores a la apuesta por la noche del jueves, que fue la jornada inaugural con más público de la historia del festival.\nCon estas cifras el Acústica se consolida como uno de los festivales de Catalunya que apuesta por artistas catalanes y como «el termómetro de la escena musical catalana».\nhttps://carrer-la-marca.eu/de-100-000-a-menys-de-7-000-assistents-o-el-fracas-rotund-de-lacustica-2020/https://carrer-la-marca.eu/wp-content/uploads/2020/09/acustica-figueres.jpghttps://carrer-la-marca.eu/wp-content/uploads/2020/09/acustica-figueres-150x150.jpg 2020-09-12T11:39:51+00:00 EDITORLocalcatalanismo,convergència,coronavirus,figueres,neoliberalismo,oligarquíaEL PRINCIPAL PROMOTOR S'EXCUSA ASSENYALANT EL PRESIDENT DE LA GENERALITAT PER FOMENTAR L'ALARMISME. El 98% de la gent va ser intel·ligent i decidí no arriscar-s'hi, però la pluja també va ajudar a evitar un rebrot del coronavirus a Figueres. La cobdícia, l'egoisme i la criminal irresponsabilitat de l'alcaldessa Agnés...EDITOREDITOR intra@intra-e.comEditorCARRER LA MARCA


ibis Styles Poitiers Centre Poitiers França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n7 Rue Victor Hugo , Centre de Poitiers, Poitiers, França, 86000 - Veure al mapa\n"Very pleasant staff, convenient central location and a comfo..."\nMés informació sobre ibis Styles Poitiers Centre\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Poitiers, ibis Styles Poitiers Centre és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Aeroport de Biard, Poitiers són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Poitiers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, ascensor.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, escriptori, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, plat de dutxa a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de ibis Styles Poitiers Centre la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Poitiers.\n駅から少々遠く、ちょっと歩いては行けません（しかも坂の上ですので）。タクシーで数ユーロです（ですが、短い距離でも最低７ユーロ支払う必要があるようです）。 近くにレストランや小さなショップ郡があり、非常に便利です。 無料の朝食もとても良かったです。 スタッフの方々もとても親切です。


Gimcana fotogràfica per a tota la família al Turó Rodó | Nova Ràdio Lloret\nAlumnes de l'escola Àngels Alemany, en una activitat al Turó Rodó, dies enrere.\nGimcana fotogràfica per a tota la família al Turó Rodó\nUna activitat lúdica i divertida per conèixer el passat iber de Lloret de Mar, de cara als dies festius de Setmana Santa.\nAquest divendres comença una nova activitat familiar a Lloret de Mar. Es tracta d’una gimcana fotogràfica al poblat ibèric del Turó Rodó. El taller s’adreça a famílies amb infants a partir de sis anys, amb l’objectiu de passar una estona agradable i conèixer part del patrimoni històric de la vila.\nL’activitat, que es durà a terme aquest divendres, dissabte i diumenge, coincidint amb les vacances de Setmana Santa, ja s’ha dut a terme en altres ocasions, amb bona demanda i acceptació entre les famílies. Per participar, cal portar una càmera o un mòbil per fer les fotografies.\nCartell de la gimcana fotogràfica del Turó Rodó.\nEl regidor de Patrimoni Cultural, Xavi Flores, destaca que hi haurà premis per a les famílies que completin la prova. La finalitat és que “s’ho passin bé i descobreixin el patrimoni lloretenc“.\nLa gimcana començarà a les cinc de la tarda, els tres dies. Les places són limitades. Es poden adquirir les entrades anticipades a través del Museu del Mar o al web lloretdemar.org.\nEls mateixos dies, a les 11 del matí, es podrà gaudir també de la Ruta Indiana, en una visita guiada al centre històric de Lloret i a la casa-museu Can Font.\nEls retrats restaurats (Ajuntament de Lloret de Mar)\nCan Font acaba d’incorporar dos retrats restaurats dels Rissech, una nissaga lloretenca vinculada a la navegació amb Amèrica. Per a aquesta activitat, les places també són limitades i cal reserva prèvia.\nArticle anteriorAmb veu pròpia – Jordi Casafont\nArticle següentEl Rotary Club dona 2.000 euros a l’associació Pas a Pas


Talarn es vesteix de blanc\nPublicat el 11 de gen. de 2021\nFeia temps que Talarn no es vestia d'un blanc tan intens com aquest fi de setmana. Durant mesos recordarem les nevades del 9 i 10 de gener que han deixat un paisatge idílic però que alhora han dificultat el desplaçament de vehicles i fins i tot als vianants. Agraim la col·laboració de les veïnes i veïns de Talarn que han col·laborat en la retirada de neu dels carrers i a l'equip de la brigada per les hores treballades.\nLlegeix més sobre Talarn es vesteix de blanc\nTalarn reviu la nit més màgica de l'any\nPublicat el 06 de gen. de 2021\nEnguany els Reis Mags d'Orient han visitat casa per casa els nens i nenes de Talarn per repartir els regals que els hi havien fet arribar a través de la bústia reial. Malgrat n’ s’hagi pogut dur a terme la cavalcada a la que estàvem acostumats, ses majestats han volgut que la canalla tingués una nit plena de màgia. Des de l'Ajuntament se'ls hi ha cedit les claus de totes les cases del poble i, ben abrigats, durant la nit han acabat de repartir la resta de regals. Majestats, us esperem l'any vinent desitjant que aquest 2021 sigui un any d'alegria i progrés pels nostres vilatans.\nLlegeix més sobre Talarn reviu la nit més màgica de l'any\nArtistes del Pallars pinten un mural a l'entrada de Talarn\nPublicat el 24 de des. de 2020\nAquest mes de desembre 4 artistes pallaresos han pintat un mural a l'entrada principal de Talarn, una acció que ha estat finançada pel Geoparc Orígens, que forma part de la xarxa de geoparcs mundials reconeguts per la Unesco. Al mural s'hi representen diferents elements patrimonials del municipi, com la font de caps, la presa de comportes i les tonalitats vermelloses que caracteritzen el paisatge de la nostre terme. El mural compta també amb un dinosaure per tal de recordar que el primer os fossilitzat trobat a la comarca va ser durant la construcció de la presa del llac de Sant Antoni.\nLlegeix més sobre Artistes del Pallars pinten un mural a l'entrada de Talarn\nLa caiguda d’un pal de telefonia talla la carretera d’accés a Talarn\nPublicat el 18 de des. de 2020\nAhir a la tarda va caure un pal de telefonia a la carretera d’accés a Talarn que ha impedit la circulació de vehicles fins que, aquesta tarda, s’ha pogut restablir la situació. La incidència també ha afectat als veïns de l’Acadèmia General Bàsica de Suboficial i els veïns de Gurp, municipi de Tremp, ja que s’ha hagut de desviar el trànsit per una entrada secundària del nucli de Talarn.\nLlegeix més sobre La caiguda d’un pal de telefonia talla la carretera d’accés a Talarn


CONDUCTOR C - Fòrum de BOMBERS - Bombers.es - La web dels BOMBERS\nTEMA:\tCONDUCTOR C\nCONDUCTOR C\tfa 2 anys 1 setmana\t#61716\nBona tarda companys, enguany estaré a la.nova borsa de Conductor C. Algú que conegui la categoria ens podria parlar dels horaris, feines a desenvolupar, etc?\nCONDUCTOR C\tfa 2 anys 1 setmana\t#61717\nCONDUCTOR C\tfa 2 anys 1 setmana\t#61727\nCom està el tema de places per els que entrem aquest any a la borsa? Hi ha alguna possiblitat de que algú entri a currar?\nCONDUCTOR C\tfa 2 anys 6 dies\t#61765\nPel que he vist els que estaven a la borsa de conductor C de l'any passat o han treballat o han renunciat. Podrieu dir si es van cobrir totes les places a l'acte d'adjudicació?\nEs per saber si els que hem entrat aquest any a la borsa tenim possibilitats de que ens truquin ja que ens han dit que no faran acte d'adjudicació, sinó que trucaran directament si hi ha alguna vacant.\nA la del B hi havia més gent disponible a la borsa de l'any passat ja he suposat que no hi han possibilitats.\nCONDUCTOR C\tfa 2 anys 6 dies\t#61767\nAquesta informació de que han renunciat els de la borsa de l'any pasat d'on ha sortit?\nCONDUCTOR C\tfa 2 anys 6 dies\t#61768\nAquesta és la borsa actualitzada, jo no estic dient que hagin renunciat aquest any, realment és el que estic preguntant.\nNomés he dit que a tots els van oferir contracte l'any passat i, o van treballar o van renunciar, així que he suposat que faltava gent, i pot ser si que truquen als que hem entrat aquest any...\nEn canvi de la borsa del B, encara faltava gent de l'any passat que no els van oferir res.\nCONDUCTOR C\tfa 2 anys 4 dies\t#61784\nCrec que les informacions que tens no són correctes, de conductor B es va acabar la borsa i encara van quedar 3 places per cobrir, per tant mínim 3 de la nova podrán currar, i de conductor C ni idea perquè no vaig estar, però segurament algú treballi de la nova també.\nCONDUCTOR C\tfa 2 anys 4 dies\t#61785\nMerci per la info de la borsa de conductor B, suposo que dels que faltaven de l'any passat hauran renunciat bastants sino es que no tinc ni idea d mirar-ho jajaja.\nAquesta info es la que demanava de la gent que ha estat a l'adjudicació del C però bueno ja es veurà\nCONDUCTOR C\tfa 1 any 11 mesos\t#61933\nBones!! M'han trucat fa una estona per oferir-me una plaça de conductor C a Martorell per 5 mesos i l'he agafat. Coneixeu algú de girona que hi treballi? Estaria bé per compartir cotxe i gastos. Merci i bona campanya a tots i totes!! Esperem que no hi hagi massa feina i tinguem molt temps per estudiar!!\nCONDUCTOR C\tfa 1 any 11 mesos\t#61934\nFelicitats Miki! Erets el num 13 de la borsa? Es per saber en quina possició estic!\nCONDUCTOR C\tfa 1 any 11 mesos\t#61935\nSi!! Num 13! Merci!! A veure com va...\nCONDUCTOR C\tfa 1 any 11 mesos\t#61937\nHola Miquel Àngel.\nLa informació que tinc és que al magatzem hi ha 6 places. Dues van quedar vacants, ningú les va voler agafar prioritzant les places de tres mesos a Bellaterra.\nLes dues persones que falteu hauríeu d'haver començat el passat dilluns 4 de juny.\nL'altra persona està situada al número 7 i és de Sant Antoni de Vilamajor, a mig camí de Girona.\nM'han comentat que no t'atabalaràs amb la feina, tindràs tota la tarda per estudiar.\nSort, que ets un afortunat. Comences de conductor per la porta gran\nCONDUCTOR C\tfa 1 any 11 mesos\t#61939\nEi!! Moltes gracies per la info i pels ànims!! Tinc ganes de clmençar!!\nHi ha 53 convidats/des i 2 membres en línia


Planetarium del CosmoCaixa - HappyBarcelona\nHappyBarcelona.eu > Museus > CosmoCaixa > Planetarium\nLa ciutat de Barcelona compta amb més d'un planetarium. En aquest article, hem volgut centrar-nos en el planetarium més conegut de la ciutat, que és el que compta amb una major oferta d'activitats. El Planetarium pertany a la fundació La Caixa i està situat a l'antic Museu de la Ciència, que actualment alberga el CosmoCaixa .\nConvertit en un espai polivalent després de la seva renovació, el planetarium ofereix també una programació de pel·lícules científiques en 3D de cinema immersiu.\nEl Planetarium està adaptat per a persones amb discapacitats sensorials.\nCom anar al Planetarium\nEl Planetarium forma part del CosmoCaixa.\nEl CosmoCaixa, està situat a la muntanya del Tibidabo, poc després de la part alta del carrer Balmes. Una manera senzilla d'arribar-hi consisteix en anar amb FGC (Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya) fins a la plaça John F. Kennedy (estació Av. Tibidabo) i fer una passejada per l'Avinguda del Tibidabo.\nUna altra opció, és el Tramvia Blau , que recorre l'Avinguda Tibidabo a una velocitat moderada, i permet al viatger contemplar les seves característiques construccions modernistes i noucentistes, que donen pas a unes privilegiades vistes sobre la ciutat. Aquesta línia de tramvia, que data de 1901 i que destaca pels seus tramvies blaus d'època, ens deixarà per sobre del CosmoCaixa, per la qual cosa haurem de baixar fins a ell caminant.\nLa pàgina web del CosmoCaixa, detalla, en el seu apartat "Accés i Serveis", les diferents vies d'accés, de les que disposa el visitant.


Nuncis de la poesia - Indymedia Barcelona\nNuncis de la poesia\nCorreu-e: floresdeuxmal@yahoo.com.mx (no verificat!)\t 24 nov 2006\nFinal de setmana maratònic de la poesia catalana del segle XX a la plaça Allada Vermell de Barcelona. Des de las 10 del matí\nAquest final de setmana, el dissabte 25 i el diumenge 26, a partir de les 10 del matÃ i durant tot el dia, el poeta mexicÃ Orlando GuillÃ©n i jo mateix proposem una lectura maratÃ²nica, en catalÃ i en les magnÃfiques traduccions castellanes que nâ��ha fet ell, dels poetes catalans del segle XX Guerau de Liost, Josep Carner, Carles Riba, Joan Salvat-Papasseit, J.V. Foix, Pere Quart, AgustÃ Bartra, Salvador Espriu, Joan Vinyoli, Joan Brossa, Gabriel Ferrater i Vicent AndrÃ©s EstellÃ©s, i de les poetesses Maria-AntÃ²nia SalvÃ , Clementina Arderiu i Rosa Leveroni. Seran unes dues mil pÃ gines de poesia, que mirarem de llegir en dos dies amb lâ��ajuda i la colâ�¢laboraciÃ³ de tothom que sâ��hi apunti. La jugada anirÃ complementada amb la presÃ¨ncia de pintors i de mÃºsics, perÃ² el gros de la cosa serem els llegidors de versos.\nEs tracta de cridar lâ��atenciÃ³ sobre el fet que encara estigui sense publicar el llibre de vida (deu haver-hi treballat vint-i-cinc o trenta anys) dâ��Orlando GuillÃ©n: Doce poetas catalanes del siglo XX, con tres aÃ±adiduras y un apÃ©ndice de varia intenciÃ³n. Ã�s un llibre de llibres perquÃ¨ de cada poeta nâ��ha traduÃ¯t un llibre sencer. La tria de noms no Ã©s un caprici de GuillÃ©n: es basa en un suggeriment de Joan Vinyoli (a la memÃ²ria del qual va dedicat el llibrÃ s), i GuillÃ©n simplement hi ha afegit les tres poetesses.\nEn el cos de lâ��obra hi ha, com he dit, un llibre sencer de cada poeta, i a lâ��apÃ¨ndix altres coses de (o sobre) ells. AixÃ, si de Foix el llibre traduÃ¯t Ã©s CrÃ²niques de lâ��ultrason, de poemes en prosa, a lâ��apÃ¨ndix nâ��hi tradueix uns deu poemes en vers (perquÃ¨ perquÃ¨ la visiÃ³ de Foix sigui completa no es pot oblidar el vers), i a mÃ©s una â��poÃ¨ticaâ�?, la famosa â��Lletra a Clara SobirÃ³sâ�?. De Vinyoli, a mÃ©s de Vent dâ��aram, que figura al cos de lâ��obra, a lâ��apÃ¨ndix en tradueix dos llibres mÃ©s (Tot Ã©s ara i res i Domini mÃ gic) i el seu prÃ²leg a El callat (que dÃ³na la poÃ¨tica vinyoliana), i tambÃ© dos textos sobre Vinyoli, un de MartÃ i Pol i un dâ��Espriu. Vinyoli hi fulgura com el gran nom del segle, i no nomÃ©s per a la poesia catalana. Lâ��apÃ¨ndix Ã©s ric de referÃ¨ncies dels uns sobre els altres, i sâ��hi troba per exemple el divertit sonet de Josep Carner a Guerau de Liost, o el bell autoretrat en prosa que es va fer Papasseit a Un enemic del poble, el seu â��full de subversiÃ³ espiritualâ�?...\nDâ��alguns poetes nâ��ha traduÃ¯t mÃ©s dâ��un llibre (tres de Vinyoli, com he dit, i dos dâ��Espriu i de Ferrater). De Riba, a mÃ©s del segon llibre de Les estances, en tradueix, del catalÃ al castellÃ , les versions de HÃ¶lderlin, per la importÃ ncia que tÃ© la seva apariciÃ³ en la ulterior evoluciÃ³ de la poesia catalana, especialment pel que fa a Vinyoli. De Carner nomÃ©s nâ��hi ha un (El cor quiet), perÃ² si comptem el nombre de poemes que contÃ© i lâ��espai que se li dedica a lâ��apÃ¨ndix (amb una selecciÃ³ de poemes diversos i un parell de proses, la de lâ��ham poÃ¨tic i una magnÃfica â��Nobleza del sonetoâ�? escrita en castellÃ a MÃ¨xic), veurem que Ã©s una de les estrelles mÃ©s brillants del llibre.


Podrien ser més saludables: aporten moltes calories i greix saturat | Revista - Part 3\nUn a un, 4 gelats de xocolata i 3 de stracciatella\n"Gelat de xocolata amb trossos de xocolata amb llet (3%) i delícies de xocolata amarga"\nEnvàs de 900 grams, surt a 3,35 euros/ litre, el més barat, i amb molta diferència.\nLa millor relació qualitat-preu de tota la comparativa.\nIngredients: Llet desnatada, xarop de glucosa, sucre, sèrum de llet en pols, cacau magre (5%), greix vegetal, nata fresca, pasta de cacau, mantega de cacau, inulina, llet en pols, emulgents (monoglicèrids i diglicèrids d'àcids grassos, esters de propà -1,2- diol d'àcids grassos), aroma, estabilitzadors (goma garrofí, goma guar), fructosa, mantega.\nAl·legacions nutricionals: "Menys greix".\nEtiquetatge: la declaració "Menys greix" és acceptable, perquè la reducció de greix (per l'específic procés d'elaboració d'aquest fabricant) en relació amb els altres gelats de xocolata és superior al 30%: només té un 7,3% de greix, contra el 12% de dos dels altres tres gelats i el 20% de la resta.\nÉs el menys energètic (208 calories per cada 100 grams, contra les 230, 265 i 317 calories/100 g dels altres tres de xocolata).\nEn el tast aconsegueix 7,1 punts i va ser un dels preferits entre els de xocolata. Agrada pel "color", pel "sabor" i pels "trossos" i no és criticat en cap dels paràmetres.\n"Gelat de gust de xocolata amb salsa de gust de xocolata (16%) i brownies (4%)"\nEnvàs de 480 grams, surt a 6,55 euros/litre.\nIngredients: Llet desnatada en pols rehidratada, sucre, xarop de glucosa-fructosa, greix vegetal, cacau en pols desgreixat, lactosa i proteïnes de llet, xocolata, cacau en pols, llet desnatada en pols, farina de blat, mantega, ou, sucre morè, emulgent (E471), estabilitzadors (E401, E410), farina de blat de moro, fibra de blat, aroma, conservador (E202), maltodextrina, sal agent gasificant (E 500).\nEs un dels més grassos (11,8% de greix). Entre els de xocolata, és el de major proporció de greix saturat (83%), fet que, juntament amb l'alt contingut en greix total, fa que la quantitat final de greix saturat (gairebé 10g/100g de gelat) sigui superior a la de la resta (excepte Häagen Dazs: 13g/100g).\nEntre els que afegeixen sucres, és el menys ensucrat (20,5%), encara que per no gaire (el que més, té el 25,5% de sucre). L'únic d'aquesta comparativa que utilitza additius conservants. Conté ou: els al·lèrgics a aquesta substància s'han d'abstenir de consumir-ne.\nEn el tast aconsegueix 6,8 punts i va ser un dels preferits: agrada pel "color" i pel "sabor" i no va rebre crítiques en cap dels paràmetres.\n"Gelat de xocolata amb trossos d'autèntic brownies de xocolata"\nEnvàs de 450 grams i l'únic comprat a granel en una gelateria. Surt a 11,80 euros/litre, el segon més car.\nIngredients: L'envàs no indica ingredients; és admissible, per haver estat comprat a granel.\nUn dels més grassos (12% de greix) i energètics (265 calories per cada 100 grams), però alhora un dels de menor proporció de greix saturat (gairebé el 72%), si bé la quantitat final de greix saturat (gairebé 9g/100g) és superior a la majoria, a causa del seu abundant greix total. Entre els de xocolata, és el de més sucres (25,5%).\nEn el tast obté 6,8 punts i figura entre els preferits de xocolata: agrada pel "color", pel "sabor" i pels "trossos" i no és criticat en cap dels paràmetres.\n"Gelat de crema de xocolata belga negra amb confits de xocolata"\nEnvàs de 500 grams, surt a 12,28 euros/litre, el més car; només Ben&Jerry's, comprat a granel en gelateria, se li acosta en preu.\nIngredients: Nata, llet desnatada, sucre líquid (sucre, aigua), xocolata belga negra (13%) (pasta de cacau, sucre, emulgent: lecitina de soja, aroma natural de vainilla), confits de xocolata (10%) (xocolata (sucre, pasta de cacau, mantega de cacau, emulgent: lecitina de soja, aroma natural de vainilla) oli de cotó, mantega de coco), rovell d'ou, cacau en pols, sucre, extracte natural de vainilla.\nEs l'únic gelat de crema, per haver estat elaborat amb greix lacti, mentre que els altres sis utilitzen majoritàriament greixos vegetals.\nEs l'únic en què l'etiqueta no informa sobre la composició nutricional.\nEl més gras (20% de greix) i energètic (317 calories per cada 100 grams). També el que té una proporció de greix saturat més baixa (67%), si bé la quantitat final de greix saturat, 13g/100g, és molt superior a la de la resta.\nCom a aspecte positiu, és el que menys additius utilitza i el de menys aigua. Té rovell d'ou: els al·lèrgics a aquesta substància s'han d'abstenir de consumir-ne.\nEn el tast es va quedar en 5,8 punts i va ser el menys preferit dels de xocolata. No va rebre elogis en cap paràmetre i se'n va criticar el "color".\nCarte D'Or de stracciatella\n"Gelat de gust de nata amb salsa de xocolata (23%) i trossets de xocolata i xocolata amb llet (6%)"\nMillor relació qualitat-preu dels de stracciatella.\nEnvàs de 900 grams, surt a 4,55 euros/litre, el més barat dels de stracciatella, si bé no hi ha grans diferències.\nIngredients: Llet desnatada en pols rehidratada, xarop de glucosa -fructosa, sucre, greix vegetal, lactosa, proteïnes de llet, cacau en pols desgreixat (2%), pasta de cacau, mantega de cacau, llet desnatada en pols, llet en pols, emulgents (monoglicèrids i diglicèrids dels àcids grassos, fosfàtids d'amoni, poliricinoleat de poliglicerol) estabilitzadors (farina de garrofí, goma guar, carragenan) i aroma.\nUn dels menys grassos (7,8%), però el de més sucres (gairebé el 35%) i el més energètic (217 calories per cada 100 grams) dels de stracciatella.\nEn el tast aconsegueix 7,6 punts, i va ser el més preferit dels de stracciatella.\nNo va rebre lloances ni crítiques en cap paràmetre.\nLa Lechera de stracciatella\n"Gelat de gust de stracciatella amb delícies de xocolata (6%) i salsa de xocolata (5%)"\nEnvàs de 900 grams, surt a 4,77 euros/litre.\nIngredients: Llet desnatada concentrada, xarop de glucosa, sucre, sèrum de llet en pols, greix vegetal, pasta de cacau, inulina, mantega de cacau, cacau magre, emulgent (monoglicèrids i diglicèrids d'àcids grassos, esters de propà, -1,2-diol d'àcids grassos, lecitina de soja) aroma, estabilitzadors, (goma garrofí, goma guar), pasta d'avellana, fructosa.\nEtiquetatge incorrecte. La declaració "Menys greix" no és acceptable, perquè la reducció de greix en relació amb els altres gelats de stracciatella no només no arriba al 30%, sinó que fins i tot el seu 9,3% de greix és superior als 7,8% i 6,7% de greix dels altres dos gelats estudiats.\nEs un dels més ensucrats (28%). Conté pasta d'avellana: els al·lèrgics als fruits secs s'han d'abstenir de consumir-ne.\nEn el tast obté 6,8 punts i ocupa una posició intermèdia: agrada per l'"aparença", el "color" i el "sabor" i per la quantitat de "trossos de xocolata"; no és criticat en cap paràmetre.\nRoyne de stracciatella\n"Gelat de gust de stracciatella, amb salsa de cacau, trossos de xocolata i edulcorants"\nPaquet de 4 terrines de 140 grams, surt a 4,81 euros/litre i és el més car dels de stracciatella, per bé que el més barat surt a 4,55 euros/litre.\nIngredients: Llet desnatada en pols reconstituïda, edulcorants (sorbitol, xarop de maltitol, E-951), salsa de cacau (8%: polidextrosa, aigua, edulcorants: xarop de sorbitol, aspartam, E950, cacau en pols, midó modificat: E1442, acidulant: E270, aromes), oli de coco hidrogenat, trossos de xocolata, emulgent: E471, estabilitzadors: E410, E412, E407.\nAl·legacions nutricionals: "Sense sucres afegits". És l'únic de la comparativa que no afegeix sucres: incorpora edulcorants.\nEl de més aigua (66%), el menys gras (6,7%) i el menys energètic (148 calories per cada 100 grams). El de major proporció de greix saturat (gairebé el 94% del greix), si bé la quantitat final de greix saturat (6g/100g) és inferior a la dels altres gelats.\nEn el tast es queda en 5,2 punts i va ser el menys preferit dels de stracciatella. No va merèixer elogis en cap paràmetre i va rebre crítiques per l'"aparença" i pels "pocs trossos de xocolata".\nVes a la pàgina anterior: « Molt de greix saturat i taula comparativa


gener 2015 - Mans de Sant\nÈxit de Cool Roller a la fira Arab Health de Dubai\nArab Health, l’esdeveniment més important de la salut de l’Orient Mitjà i el segon al món, ha tancat les portes. El gerent del centre de referència en massatge fisioterapèutic a Sant Cugat del Vallès i Barcelona Mans de Sant, Ivan Alòs, ha valorat molt positivament l’experiència de l’assistència en aquesta fira. El feedback per part de molts visitants ha estat molt interessant. Durant aquests dies, nombrosos visitants procedents d’arreu del món han comprovat les propietats de Cool Roller, l’única eina que combina el massatge profund amb l’aplicació de fred.\nAquesta eina i la tècnica patentada per Mans de Sant, el Criomassatge Terapèutic en Sec (CTS) han tingut molt bona acceptació per part del públic assistent a l’Arab Healh, que han quedat molt sorpresos per la sencillesa i al mateix temps la funcionalitat d’aquesta eina, que pot actuar per alleujar contractures i lesions tant en massatge com en automassatge.\nPer tant, ha estat un lloc i un moment ideal per fer la presentació mundial de Cool Roller. A més, cal destacar la bona acollida que ha tingut en una ciutat espectacular com Dubai, als Emirats Àrabs.\nMans de Sant s’exhibeix a la fira Arab Health de Dubai\nEl gerent de Mans de Sant, Ivan Alòs, està present a la 40ª edició de la fira Arab Health Exhibition & Congres, que se celebra aquests dies al Dubai World Trade Center, als Emirats Àrabs Units. Dubai. Amb més de 120.000 visitants de tot el món es tracta del major esdeveniment de la salut de l’Orient Mitjà i el segon més gran del món.\nIvan Alòs ha anat aquesta fira acompanyat per l’empresa de material de fisioteràpia Rehab Medic, que tenen un stand a la zona dedicada a empreses espanyoles. Durant aquests dies, el gerent del centre de referència de massatge fisioterapèutic de Sant Cugat del Vallès i Barcelona està fent demostracions i xerrades sobre les aplicacions i els beneficis del Criomasatge Terapèutic en Sec (CTS) amb Cool Roller. Ivan Alòs ha estat present en una trobada empresarial que ha organitzar l’embaixador d’Espanya als Emirats Àrabs Units.\nAprofitant aquesta cita a Dubai, Mans de Sant ha presentat la nova gamma de colors, platejat i daurat, dels nous prototips de Cool Roller, que s’han creat de forma exclusiva. L’acollida ha tingut molt èxit, ja que s’han realitzat un gran nombre de contactes. A més s’han venut Cool Roller a visitants de tot el món: Egipte, Iran, Aràbia Saudita, Oman, Emirats Àrabs, Turquia i Alemanya, entre d’altres.\nEl 40 aniversari de l’Arab Health se centra en la hipertensió, el futur de la cirurgia i l’envelliment de la població. En els seus 40 anys d’interès, l’esdeveniment de quatre dies reunirà 4.000 expositors que mostraran ls seus últims productes i serveis, amb moltes empreses representades en els 40 pavellons de països, inclosa la introducció de Bahrain, Indonèsia i Tailàndia per primera vegada.\nTractaments de fisioteràpia eficaços amb l’ecògraf\nA Mans de Sant sempre estem buscant adquirir els aparells i incorporar noves tècniques per donar el millor servei als nostres clients. Només així podem ser el centre de fisioteràpia de referència de Sant Cugat del Vallès i Barcelona gràcies als nostres massatges. Ara tenim un ecògraf.\nEn primer lloc, l’ecògraf és una bona eina per saber quina lesió té el client. Amb aquest aparell, els fisioterapeutes de Mans de Sant poden saber si el pacient té una bursitis, tendinitis o qualsevol altre patologia. En definitiva, l’ecògraf ajudar a saber quin tipus de lesió y quin grau té el client. Segons el grau de lesió, els fisioterapeutes fan un tipus de tractament o un altre. A més, depenent de l’estadi en què estigui la lesió, els professionals del centre de fisioteràpia actuen d”una manera o d’una altre. Per exemple, no és el mateix veure una lesió de fa tres setmanes o un que s’acaba de fer ara mateix. Un cop s’obtè aquesta informació amb l’ecògraf es pot tractar amb Indiba o ones de xoc, Cyriax o tractament manual.\nL’ecògraf també és molt important per anar fent un seguiment de la lesió. En aquest sentit, els fisioterapeutes poden comprovar si ja pot començar a entrenar o a fer segons quins exercicis de fisioteràpia depenent de l’estat de la lesió. Cal destacar qeu l’ecografia entra dins de la teràpia sense un cost addicional.\nL’ecògraf s’utilitza sobre tot en rotures fibril·lars, lesions als genolls i també a l’espatlla, per identificar si hi ha tendinitis o bursitis. Permet ser molt precís y saber exactament de quin tendó s’està parlant. Es fa el tractament i es va veient l’evolció que té té el pacient. És una informació per als fisioterapeutes i per als clients. També hi han proves manuals que també es realitzen.\nAmpliem les tècniques de fisioteràpia amb ones de xoc\nMans de Sant, el centre de fisioteràpia de referència a Sant Cugat del Vallès, ha incorporat un nou aparell d’ones de xoc. Es tracta d’oferir el millor servei als nostres clients perquè tinguin la millor aparatologia a la seva disposició. Els fisioterapeutes de Mans de Sant han fet un curs per formar-se en l’ús d’aquest nou mètode de fisioteràpia per poder aplicar-lo per reduir les patologies com epicondilitis, fascitis plantar amb espolon calcani, síndrome del tendó rotulià, calcificació del tendó del supraespinós, tractament del trocanteritis, sindrome Dupuytren.\nLa teràpia d’ones de xoc radial (RSWT) és un mètode per al tractament de trastorns ortopèdics superficials desenvolupats en els últims 20 anys. Una gran experiència i un gran nombre d’informes ara ha confirmat la seva eficàcia.\nLa solució original d’ones de xoc estava enfocada amb molt curta durada i a màximes pressions d’ús del primer litotriptor per trencant pedres al ronyó (Shockwave enfocada), que va aconseguir destruir els cossos sòlids a l’interior del cos humà sense danyar el teixit que recobreix (1980). Aquest sistema s’ha convertit ara en un mètode alternatiu i de baix cost del tractament dels problemes ortopèdics superficials amb eficiència pràcticament idèntics.\nEl mètode extrem d’utilitzar ones de so inclòs amb alta intensitat va ser seleccionat pel fet que les ones acústiques / mecàniques de força es poden enfocar en un punt definit amb un reflector parabòlic per assegurar que els límits de tensió no superin en el teixit restant. Depenent de la geometria de la lent, l’enfocament és de 7 a 14 cm de la font d’ones de xoc.\nLes ones de xoc focalitzades van ser inicialment només s’utilitzades experimentalment per problemes superficials ortopèdics com la calcificació (esperons del taló i d’impacte) i les condicions dels tendons i d’inserció resistent a la teràpia.\nEls èxits resultants va encoratjar les companyies de dispositius mèdics per desenvolupar un mètode menys costós i més fàcil d’usar com un l’alternativa d’ones de xoc radials. Un projectil és accelerat en una peça de mà en forma de pistola i el projectil impacta un sòlid cos i transferències part de la seva energia mecànica en el cos.\nL’objectiu d’aquest desenvolupament alternatiu va ser generar una ona de xoc amb les mateixes propietats de l’ona de xoc enfocada amb un equip senzill.\nUn projectil molt lleuger (aproximadament 4 grams) s’accelera a una velocitat molt alta per aire comprimit i després realitza un aplicador pràcticament fixa amb una alta massa (aproximadament 45 grams) amb un impacte sobtat. Això dóna lloc a una ona de xoc que irradien des del aplicador amb un augment molt fort i alt contingut d’energia.\nEls desenvolupadors de la teràpia d’ones de xoc radials que utilitzin sistemes d’aire comprimit tant, interessats en què confirma que les seves ones de xoc també són capaços de desencadenar la cavitació. Recordeu que l’objectiu de l’ona de xoc enfocada va ser blanc de cavitació per a la destrucció de càlculs renals, perquè se suposava que l’efecte positiu de la teràpia d’ones de xoc de problemes ortopèdics es basa en els processos de reorganització després d’una destrucció específica causada per microcavitación a nivell cel·lular.\nPerò els resultats empírics d’ús clínic han demostrat des del principi que també es van aconseguir efectes positius en els nivells més baixos d’energia. De fet, els estudis indiquen generalment que els millors resultats es van aconseguir en nivells molt per sota del llindar de cavitació.\nD’acord amb els últims descobriments científics, per tant, es pot suposar que els efectes positius es poden atibuir únicament als processos reactius causats per l’estrès mecànic i no a la cavitació o la destrucció cel·lular.\nLa teràpia d’ones de xoc radials és generalment una forma molt fàcil aplicació del tractament amb només unes poques regles simples que han de ser observades.\nPer al 2015, tant si us veieu reflectits en aquests grups com si no, us volem fer una proposta que no podreu rebutjar. Compliu els vostres reptes. Veniu a Mans de Sant, el centre de fisioteràpia de referència de Sant Cugat del Vallès. Amb el nostres massatge fisioterapèutic podrem tractar les lesions, perquè som especialistes. Cool Roller, Neas Topology System, Indiba, Cyriax, Criomassatge Terapèutic en Sec són algunes de les nostres tècniques més eficaces. A més ara disposem dels aparells més innovadors com les ones de xoc i Physium Multitherapy.


Àudios de la secció El divan - La vida - Pàgina 2\nQuimi Portet: "Tinc un punt silvestre, la selva sempre m'ha cridat"\nEl músic Quimi Portet s'ha estirat al divan de Sílvia Cóppulo i ens ha presentat el seu nouc disc, "Ós bipolar", el novè de la seva discografia en solitari.\nLolita: "Jo sóc artista perquè em van parir així"\nLolita Flores s'estira al divan de Sílvia Cóppulo arran de les representacions a Barcelona de "La plaza del Diamante", el monòleg dirigit per Joan Ollé on ella és la Colometa.\nClara Segura: "M'emociono amb les dones que fan un crit per ser lliures"\nL'actriu Clara Segura s'estira al divan de Sílvia Cóppulo i repassa, amb les músiques de la seva vida, la seva trajectòria personal i professional.\nJosé Luis Perales, amb "Calma"\nEl cantautor espanyol que ha venut més discos arreu del món s'ha estirat al divan de Sílvia Cóppulo. A banda de parlar dels seus origens en el món de la cançó, de les famoses melodies que ha escrit per a altres cantants de renom, o de com és de tímid, ens ha avançat el contingut del seu últim treball, "Calma". I també ha cantat a cor amb la Cóppulo i amb Marta Vives.\nInés Arrimadas: "Sóc catalana d'elecció"\nS'estira al divan de Sílvia Cóppulo la diputada de Ciutadans al Parlament de Catalunya i cap de l'oposició, Inés Arrimadas. Recorda la seva infantesa a Jérez de la Frontera, explica el seu amor per la llengua catalana, parla de la seva relació sentimental amb l'exdiputat de Convergència Xavier Cima, i ens descobreix les músiques de la seva vida.\nPablo Carbonell: "Hi ha una cosa molt més valuosa que el pa: la llibertat"\nEl líder de Los Toreros Muertos, el reporter de "Caiga quien caiga", l'humorista, l'actor, el músic, el director de cinema... el "muso de toda España", com es defineix ell mateix, s'estira al divan de Sílvia Cóppulo. Pablo Carbonell parla de la seva família, dels seus inicis fent teatre al carrer, de la llibertat d'expressió, de la seva "experiència catalana"... de la seva vida, en definitiva. I és que acaba de publicar les seves memòries, "El mundo de la tarántula", amb Blackie Books.\nJusto Molinero: "No sóc cap llepapolles, no me n'he menjat cap ni una"\nEl president del grup de comunicació TeleTaxi, Justo Molinero, s'estira al divan de Sílvia Cóppulo per repassar la seva vida i la seva carrera professional. Recorda la seva infantesa a Villanueva de Córdoba, els seus inicis com a taxista i l'eclosió de Ràdio TeleTaxi. També es pronuncia sobre la situació actual del país, i assegura que mai ha estat al servei de cap interès polític.\nManuel Milián Mestre: "No recordo que el meu pare em fes cap petó fins que vaig ser gran"\nManuel Milián Mestre s'ha estirat al divan de la Sílvia Cóppulo, a "La vida" de Catalunya Ràdio, i ens ha parlat de la seva infantesa. Diu que ha tingut un dèficit emocional matern important. També ha explicat que no li ha interessat mai fer-se ric i que es considera rebel. Segons diu, és aquesta rebel·lia la que li fa qüestionar-s'ho tot.\nEnhamed Enhamed: "A la vida no hem vingut a participar, hem vingut a guanyar, a viure"\nEntre els Jocs de Pequín i diversos Mundials de natació ha guanyat més de 15 medalles d'or, amb rècords del món inclosos. Ha acabat un iron man i ha pujat al Kilimanjaro. És un esportista d'elit, i tot gràcies al seu esforç i a la seva ambició. Ah, per cert, és cec. Enhamed Enhamed és el millor nedador paralímpic de la història i ara exerceix de coach per traslladar a tothom totes les lliçons que ha après a la vida.\nManel Piñero: "Estic matant l'Homo APM"\nEl periodista i actor Manel Piñero s'estira a "El divan" de Sílvia Cóppulo ara que vol abandonar el personatge que l'ha fet créixer professionalment. Assistirem a l'enterrament de l'Homo APM i al naixement de Manel Piñero, a propòsit de la nova sèrie transmèdia, "Em dic Manel!".\nEduard Fernàndez: "Quan ploro en escena el patiment també és meu"\nL'actor Eduard Fernàndez s'estira al "Divan" de Sílvia Cóppulo per presentar el seu darrer treball teatral, "Panorama des del pont", d'Arthur Miller. Fernàndez també repassa la seva vida, la infantesa plàcida a Castelldefels, el seu pas difícil per l'Institut Balmes i l'arribada al món de la interpretació. Parla amb emoció de la seva trobada amb Pere Casaldàliga i mostra l'amor incondicional cap a la seva filla, Greta.\nCarmen Machi: "L'amor canvia depenent de l'edat. Sóc una persona enamoradissa"\nL'actriu Carmen Machi presenta el seu monòleg "Juicio a una Zorra" al teatre Goya del 16 al 29 de gener, abans passa per la vida i s'estirà al divan amb la Sílvia Cóppulo.\nJordi Savall: "La felicitat és estar en pau amb tu mateix i les persones que estimes"\nJordi Savall s'estira al divan de la Sílvia Coppulo a "La vida", per parlar de la seva trajectòria personal i artística, de la seva passió per la música i, sobretot, de la seva labor de recerca sobre la música antiga. Per Jordi Savall, la música és un vehicle únic per viatjar en el temps.\nLluís Gavaldà: "No m'interessa la felicitat que neix de la la ignorància"\nCelebrem amb Lluís Gavaldà els 30 anys d'Els Pets dalt de l'escenari; descobrim la seva joventut a Massachussets, on va passar fred i va aprendre a enyorar-se i considerar-ho bonic; i ens parla de les persones importants a la seva vida: la Núria, la seva parella; el Lluc, el seu fill, i els infal·libles Joan Reig i Joan Cáceres.\nSergio Dalma: "Tinc més opcions que ser el cantant de la veu trencada"\nEl cantant de Sabadell repassa la seva infantesa i els seus inicis. Ens explica alguns dels secrets de la mítica "Bailar pegados" i ens presenta el seu disc més personal ,"Dalma", tota una declaració d'intencions.\nSalvador Macip: "La clau és evitar que tothom es contagiï de cop"


"Val d'Aran. Esquí de montaña y raquetas - 75 itinerarios".\nEdita Desnivel i l'autor és Francisco Román (18 euros).\nA part dels clàssics, s'hi descriuen itineraris menys concorreguts, per sort, no tots.\nSe'ns acumula feina...\nEtiquetes: LLIBRES, VAL D'ARAN Enllaços a aquest missatge\nDesnivell +585 m / -585\nFa dies que volíem fer una ràtzia per treure la pols al material i finalment ens hem hagut de conformar amb pujar a fer un cafè al refugi de Niu d'Àliga. Ha estat bé perque la Imma feia molt temps que no s'hi posava i ha pujat amb solvència tot i la precarietat de la neu.\nHem sortit d'hora amb temperatura sota zero des de l'aparcament de Coma Oriola (2.950) per la pista dels Isards, que es troba tancada i ha acumulat prou neu, entre la ventada i la que ha caigut fa dos dies. La veritat és que a l'entorn hi ha una enfarinada i poca cosa més.\nAl cap d'una estona ens enfilem per la pista del Tub que també ha acumulat una mica de gruix, això sí, força gelada, i ens anem acostant cap al vèrtex de la Tosa per una pala vidriosa i amb fort vent en arribar a la carena.\nHem admirat les vistes i hem fet un cafè al refugi. La baixada l'hem fet per les pistes per no trinxar el material més del necessari i cap avall.\nAra toca que nevi al Pirineu Oriental perque els qui estem en plena fase de criança tinguem oportunitat de fer quelcom més engrescador prop de casa.\n3h - neu polç, dura, ventada, gelada i algunes pedres.\nSol i bon temps, vent de N.\nEl diumenge 27 de desembre hem volgut fer la clàssica Bastiments, tot aprofitant la previsió de bon temps i la feble nevada del dia anterior.\nRes de nou: neu justa per pujar i baixar, les condicions de la pala del cim prou acceptables tot i que hi havia zones gelades, molta gent amb esquís i bastanta gent a peu, la meitat de les pistes de Vallter tancades, el que ens ha permés gaudir d'alguna neu trepitjada i en solitari.\nLes condicions cap a l'Est són dolentes, gairebé sense neu a cotes baixes i carenes ventades. En canvi les valls de Coma de Vaca i d'accés a Tirapits presenten una innivació acceptable.\nPer celebrar-ho hem anat a dinar a Can Jordi a Espinavell, petit restaurant/botiga de només sis taules amb un ambient agradable i de cuina Tradicional: l´Escudella de Pagès, el Timbal de Foie i Poma, la Perdiu a la Col, els Peus de Porc amb Llanegues, especialistes en carn de Poltre, etc.\nEtiquetes: *, GASTRONOMIA, PIRINEUS, RIPOLLÈS\nCarme, Àlvar, Josep Lluís i albert\n+/- 1050 m. S2/S3\nNeu pols a la Vall de Galba i clotades, Ventada a les carenes.\nBona visibilitat, Sol i vent moderat amb freqüents petits bufaruts.\nDesprés d'uns dies d'àpats consistens i tot per estirar les cames, res millor que\nuna circular amb el Pic de Mortiers com a objectiu. Dissabte a darrera hora ens\ndecidim per aquest sector del Pirineu, que ens a brindat una bona jornada d'esquí.\nEl Puig de la Muntanyeta en primer terme\nel Pic de Mortiers i el Puig Terrers al fons.\nLa Pala del Mortiers.\nGairebé a les 9 del matí sortim de l'estació de Formigueres ja oberta, remutant-ne les pistes amb encara pocs esquiadors en direcció a la Serra d'en Mauri; Una vegada al capdamunt de l'estació i ja arribant a la Carena d'aquesta Serra, la neu és escassa però sense arribar a descalçar en cap moment. Un bon Torb ens hi colpeja, tot resseguint el camí al refugi de camporells. Progressem perdent alçada i afortunadament el Torb ens abandona, sense arribar al refugi de Camporells ens anem decantant cap al nord-oest en direcció al Mortiers. A mesura que ens hi aproximem el vent es va afeblint, fent-se més intermitent, però ens brinda un seguit de petits bufaruts que es formen ara aquí ara allà, ens colpegen i ens envolten de tant en tant com si juguessin amb nosaltres.\nPoc després del migdia fem cim, gairebé sense vent gaudim de la visió que ens ofereix aquest mirador tot preparant-nos pel descens. Trobem la primera pala amb neu pols dura i d'aquí ens decantem i endinsem cap a la divertida Vall de Galba amb una sèrie de tubets i pales i una neu pols abundant que ens deleïta.\nLa firma encarant la Vall de Galba.\nLa mateixa Pala a la llunyania i un petit Bufarut.\nDes de la Vall de Galba, amb el Mortiers al fons.\nResseguim la Vall de Galba fins poc després de la Barraca de la Jaceta, a l'arbre marcat amb la diana 38, on retornem a posar pells per remuntar de nou fins a l'estació de Formigueres.\nBreu apunt de Material (dedicat a Xavier Martí)\nAprofitant la sortida decidim fer una petita valoració tècnica del nou material per la temporada 2009/2010 . Esquís Hagan tour carve i Dynamic Mountain light, així com les botes Nordica TR9.\nHagan tour carve (Tastador Josep lluís): Molt bon lliscament, una bona adaptabilitat i un pes coherent faciliten un bon comportament d'aquestes fustes. Sense aspectes negatius a destacar, es tracta sens dubte d'un esqui 'd'antaño' per disfrutar d'allò més, comenta en Josep lluís, que fins i tot s'esta plantejant portar-los cap a Gruyere.\nDynamic Mountain light (albert): La lleugeresa personificada sobre tot tipus de neu, unes fustes que us guiaran per si soles.\nBotes Nordica TR9 (Àlvar, Josep Lluis i albert) : Pocs aspectes que no s'hagin dit d'aquestes botes tan magnífiques, un material que destaca sobretot per la seva durabilitat i les seves prestacions.\nEtiquetes: **, CAPCIR, MATERIAL, PIRINEUS\nbona cuina! bon nadal! bones traces!\nEtiquetes: **, BIGORRA, ENSIGALADA, P.CENTRAL, PIRINEUS\nAquest cap de setmana va ser fàcil caure en la temptació i firar-nos amb el segon volum del llibre de Frédéric Cabot "Ski de randonnée dans les Hautes-Pyrénées", de Rando-Editions, publicat fa pocs dies. Del primer volum són els dos cims del cap de setmana, el Barbe i el Lurtet, i 68 més, i en aquest segon en hi ha 58 de les valls de Campan, Aure i Louron. Destaquen les fotografies amb el itineraris ben marcats, les gradacions i les recomanacions de quan fer cada cim segons orientació i innivació.\nEl segon llibre és de l'any passat però sembla una relíquia per la seva austeritat, casi fotocopiat... és "Ski de pente raide" de Jacques Le Roux i Goulven Cuzon. Els més de 40 itineraris descrits són a mig camí de l'esquí de muntanya i l'esquí extrem. S'indica l'orientació, inclinació, dificultat,... i una traça casi dibuixada a mà sobre fotos en blanc i negre. N'hi ha que fan por com la cara NE del Petit Gabizos o el Grand couloir de Cerbillona i d'altres que fan ganes d'anar-hi, algun dia amb bones condicions.\nTots dos llibres es poden comprar aquí. Bones traces!\nEtiquetes: LLIBRES, P.CENTRAL Enllaços a aquest missatge\nAquest cap de setmana migrem a l’oest a comprovar si és veritat que hi ha més neu a prop de l’Atlàntic. La previsió es compleix i arribats a l’estació de Barèges (a prop de Luz St. Sauveur), el cel s’acaba obrint i llueix el sol. Ara bé, estem -10ºC i ja cal que tirem amunt si volem que el sol ens escalfi. Han caigut entre 10 i 20 cm en les darreres hores i l’aspecte és hivernal. Es un pamet de neu pols seca que reposa sobre la base endurida al llarg de les darreres setmanes. Els itineraris que hem seguit comencen a l’aparcament de Tournaboup (1450m), i són senzills, força transitats. Aquest matí érem dotzenes foquejant pista amunt.\n+/-1000m, S2/S3, 5h\nRápida ascensió a la banda solana de la vall, a l’oest del Midi de Bigorra. Cim sense gaires dificultats, molt visitat, que ofereix un bon descens per pales continues. La part baixa pot estar exposada a caigudes d’allaus, nosaltres seguim el llom en principi segur al marge esquerre del barranc, a partir del pt.1550 del mapa de l’IGN. Les pales sota el llac de la Lahude són més suaus i, en aquest tram, l’itinerari pot ser una mica més confús. Un cop al llac, el cim esdevé ben visible a la nostra esquerra. A la dreta tenim també el Pic de Bédéra, molt esquiable també, i que deixarem per a una futura visita. Descens pel mateix itinerari, amb alguns trams gloriosos i d’altres de més exigents.\nPic de Lurtet (2506m)\n+/-1050m, S2/S3, 5h30\nAscensió a la banda obaga que ens ha brindat un descens memorable. Cal resseguir en un inici la vall que duu cap a Aygües Cluses. Al pt. 1741m, ens enfilem primer al sud i després cap a l’oest per entrar en una coma al nord del Pic des Crampetes. Relleu suau fins al peu del coll cota 2317m entre Crampetes i el Soum deth Coucut. Un cop al coll veiem per primer cop el nostre objectiu. Trobem la pala sota el cim molt gelada i acabem l’ascensió amb grampons als peus. Els darrers metres son una grimpada aèria que dona caràcter alpí a l’ascensió. Excel·lent mirador sobre la Mourelle i el Néouvielle.\nTrobareu més detalls de les ascensions al llibre Ski de Randonnée dans les Hautes-Pyrénées de F. Cabot.\nJaume, Joan Manel, Jordi, Montse i Carles.\nEtiquetes: *, **, BIGORRA, P.CENTRAL, PIRINEUS


Héctor Ruiz i Adrián González volen demostrar el seu nivell a la Copa del Món de Setúbal | Mataró Ràdio\nDv, 27/06/2014 - 14:07\nAquest diumenge, els nedadors del CN Mataró Héctor Ruiz i Adrian Gonzàlez participaran en la copa del món d’aigües obertes de Setúbal, a Portugal. Els dos especialistes han estat convocats per disputar aquesta preparació, que serveix de test també de cara a l’europeu de Berlín. Una prova en la que hi participarà la màxima elit europea i mundial i en la que els nedadors mataronins podran mesurar el seu nivell amb els millors. Aquesta Copa del món només es neda sobre els 10 quilòmetres.\nEn la competició hi seran també altres nedadors destacats a nivell nacional com ara Marc Arroyo o Erica Villaecija.\nCN Mataró, Héctor Ruiz, Adrián González, Copa del Món d'aigües obertes


Un dels testaferros andorrans dels Pujol diu al jutge que “a Andorra no s’ha guanyat diners treballant sinó especulant” | Altaveu\nBPA: 1108 days 5 hours 39 minutes 8 seconds sense diàleg ni solució\nL’empresari andorrà i cònsol honorari d’Ucraïna al Principat, Antoni Zorzano, ha assegurat davant el jutge de l’Audiència nacional espanyola que investiga el ‘cas Pujol’ que a Andorra “no s’ha guanyat diners treballant sinó especulant”. Zorzano va fer aquestes manifestacions al magistrat José de la Mata durant una declaració per videoconferència en qualitat de testimoni en la instrucció judicial per aclarir l’entramat que suposadament tenia muntada la família de l’expresident català. Molt amic de Jordi Pujol Ferrusola, Zorzano era un dels testaferros que tenia al Principat el fill gran dels Pujol.\nDe fet, tot apunta i això volia aclarir De la Mata, que els comptes bancaris del Museu Iconogràfic Sant Jordi, el museu de la miniatura d’Ordino, eren una tapadora de Pujol júnior. Comptes numerats dels quals Zorzano era titular haurien servit a Jordi Pujol Ferrusola per fer diverses operacions i inversions que ara s’estan investigant i, també, per ingressar-hi diners en efectiu. En un moment de la declaració -amb l’empresari andorrà a la Batllia i el magistrat espanyol a l’Audiència, a Madrid-, Zorzano justifica que hagués obert un compte numerat i hi hagués situat Pujol com a apoderat explicant que al Principat era una cosa habitual. Corrent, normal. De fet, i segons reprodueix el portal digital vozpopuli, que fins i tot facilita alguns dels arxius sonors de la declaració, Antoni Zorzano explica que “jo no vaig obrir aquest compte ni és personal meu, i en tot cas és legal, a Andorra és legal. Jo no sé perquè vostès persegueixen al senyor Pujol, però aquí a Andorra hi havia un milió de comptes numerats, i a Andorra no s’ha guanyat (diners) treballant, sinó especulant”.\nCom que no està imputat i declarava com a testimoni, el cònsol honorari d’Ucraïna no podia mentir. Per això en moltes ocasions Zorzano va recórrer al “no recordo” o a les evasives. Va explicar, per exemple, que no coneix al també empresari, també amic de Pujol júnior i també testaferro d’aquest Francesc Robert Ribes, tot i que en un altre passatge de la declaració admet que a Andorra tothom es coneix. Explica que no estava al cas dels negocis i les operacions exactes que duia a terme Pujol a través dels comptes del museu i suposa que al seu dia li deuria explicar el què. Però o no ho recorda o no és capaç d’explicar-ho perquè ell, manté, ni entén de números ni tampoc ha tingut mai massa diners perquè prové, assegura, d’una família humil.\nZorzano sí que defensa el seu amic català. I el defensa assegurant que ell va invertir “en confiança” i Pujol no el va fallar en cap moment. Perquè quan li va dir que la cosa es complicava i no entenia el que s’estava fent i volia sortir del ‘negoci’, Pujol Ferrusola el va rescatar i va poder-se desvincular de l’operativa. “D’ell no en puc dir res, perquè ell no em va deixar mai penjat”, explica Zorzano de Pujol. El cònsol d’Ucraïna, quan el jutge li parla del Pujol però, també, d’una operació que el vincularia a Francesc Robert, acaba justificant tot plegat dient que “el banc, aprofitant que sabia que érem amics, va fer el que li va donar la gana”. Però, evidentment, mai ningú no ha denunciat el banc, Andbank.\nL’interrogatori de De la Mata a Zorzano parteix de l’interès del jutge per saber més detalls d’unes operacions que van comportar importants inversions als Estats Units. Inversions de Pujol respecte de les quals l’empresari andorrà n’era soci. Zorzano va explicar al magistrat de l’Audiència que Pujol Ferrusola li va proposar una inversió. Però “jo no tenia els diners. I ell em va dir que me’ls podia prestar. I es va fer un acord amb una empresa dels Estats Units. I ell, a través d’Andbank, em va cobrir l’operació”. Però després, també assegura, com que va veure que la cosa es complicava, com que va veure que “això no m’interessava, no m’agradava” va demanar a Pujol Ferrusola de desvincular-se’n. I se’n va desvincular.


L'enèsim despertar de l'espanyolisme a Catalunya - El Temps\nSegons la Guàrdia Urbana eren 350.000. Segons els organitzadors, superaven el milió. Siga com siga, avui Barcelona ha rebut una de les manifestacions més multitudinàries del nacionalisme espanyol. A dies d'una més que possible declaració d'independència, centenars de milers de persones procedents de tot l'Estat han demanat unitat. Els promotors de la convocatòria esperen que aquest siga el "tret de sortida definitiu" per vèncer l'independentisme. La mobilització, però, és una més de les que s'han convocat al llarg dels darrers anys. L'única diferència és el context: Catalunya viu, ara més que mai, un moment clau.\nTot ha culminat enfront de l'estació de França. Allí mateix, Josep Borrell i l'escriptor peruà Mario Vargas Llosa han tancat la manifestació amb dues lectures, dues crides a la unitat d'Espanya. Ambdós volien representar la cara cívica d'aquesta mobilització. La convocava Societat Civil Catalana i els rostres més populars eren els dels polítics del Partit Popular, Ciutadans i Partit dels Socialistes de Catalunya. Com calia esperar, però, tampoc no ha faltat partits com Democracia Nacional, Falange, Vox o tants altres que també han piulat per Twitter el lema de ma mobilització: Recuperem el seny.\nPer això, calia que les cares més visibles de la protesta foren gent poc sospitosa de radicalisme. Tot i que els seus discursos no han esquivat gaire aquesta etiqueta. D'un costat, Vargas Llosa, premi Nobel de literatura, s'ha referit a la situació que viu Catalunya com "una més" de les que ha creat el nacionalisme, impulsor "del racisme i del fanatisme". Enmig del discurs també ha subratllat la paraula "cadàvers", dibuixant un panorama desolador ben allunyat de la realitat però present en les ments de molts dels presents.\nDesprés de Vargas Llosa, era el torn de Josep Borrell. L'ex-president del Parlament Europeu (2004-2007) ha fet una crida a la calma, al diàleg i al seny sense condemnar ni esmentar -ni ell ni cap altre- les accions policials violentes durant el diumenge anterior, 1 d'octubre. Mentre parlava, s'escoltaven crits que demanaven condemna de presó contra Carles Puigdemont, Oriol Junqueras i Carme Forcadell. Conciliador com pocs, Borrell ha exigit no desitjar la presó a ningú. "D'això s'han d'encarregar els jutges", ha dit per rebre aplaudiments. En canvi, poc després d'aquesta crida, ha demanat un "control democràtic dels mitjans públics, que són una vergonya", en clara referència a TV3. Una intervenció que s'allunyava bastant de les seues pretensions democràtiques.\nEntretant, crits contra Josep Lluís Trapero, major dels Mossos d'Esquadra, a qui acusaven de traïdor; presència de membres històrics del PSC, com l'ex-ministre de Treball Celestino Corbacho (2008-2010), qui també presidí la Diputació de Barcelona (2004-2008) i l'Ajuntament de l'Hospitalet (1994-2008); de polítics rellevants a Madrid com ara Pablo Casado, del Partit Popular... I la crida violenta de grups ultres, que han protagonitzat algun incident previsible pel centre de Barcelona.\nMolts mitjans celebraven que aquest era el tret de sortida d'una nova etapa. "La majoria silenciosa ja no calla". Més aviat, aquesta ha estat una manifestació més de les moltes que s'han celebrat durant els últims anys a Catalunya. Més nombrosa, potser per la importància del moment. I també, cal dir-ho, per la presència de gent procedent d'arreu de l'Estat que s'ha volgut sumar a la protesta. Pel que fa a la resta de detalls -crits, càntics i incidents- la manifestació no ha estat molt distinta a les similars que s'han convocat darrerament amb el mateix esperit: el d'exigir la unitat d'Espanya.


Mor Roser Bru, artista plàstica catalano-xilena i Creu de Sant Jordi - Casa Amèrica Catalunya\nMor Roser Bru, artista plàstica catalano-xilena i Creu de Sant Jordi\nCasa Amèrica Catalunya vol expressar les seves condolències per la mort de l’artista catalano-xilena Roser Bru aquest dimecres 26 de maig a Xile a l’edat de 98 anys. Roser Bru, Premi Nacional d’Arts Plàstiques 2015 al país que la va acollir al 1939 com a exiliada republicana, va ser guadornada al juliol de l’any passat amb la Creu de Sant Jordi, la màxima distinció que atorga la Generalitat de Catalunya. Marta Nin, directora de Casa Amèrica Catalunya, entitat que va donar suport a la candidatura de Roser Bru, va recollir el reconeixement a petició expressa de l’artista, que no va poder ser present en l’acte a causa de la pandèmia de la Covid-19.\nRoser Bru, que va néixer a Barcelona però es va haver d’exiliar a Xile acabada la Guerra civil espanyola, ha esdevingut un referent per les seves aportacions artístiques en l’àmbit de la identitat i la memòria. Roser va fer la travessia del Winnipeg, el vaixell noliejat pel cònsul i poeta Pablo Neruda i el canceller Abraham Ortega Aguayo que va dur 2.200 republicans espanyols a Xile, on van desembarcar el 3 de setembre de 1939. La Roser Bru tenia aleshores 16 anys.\nDes de la pintura, el dibuix i el gravat, Roser Bru ha aprofundit en la preocupació pels conflictes socials i els fets històrics dramàtics, i ha plantejat un discurs crític davant les injustícies, el drama de la guerra i la tortura. La manca de reconeixement públic del dolor, el silenci, l’oblit... són altres temes de treball de la Roser Bru per a qui la memòria és l’antídot necessari contra la repetició. Obres com Retrato de una desaparecida (1986), Mesa de la paz, mesa de la guerra (1985), España en el corazón (1982),\nLa letra con sangre entra (1986) o 50 años después (1989) en són exemples.


La UB confirma que l’infiltrat Marc Hernàndez Pon va fer l’examen d’accés i es va matricular aportant un DNI – Anarquia Catalunya 🏴\nLa falsa identitat d’estudiant del policia que es va infiltrar durant dos anys a l’esquerra independentista i al moviment pel dret a l’habitatge es va validar mitjançant la prova d’accés universitari per a majors de 25 anys i amb un Document Nacional d’Identitat que no va aixecar cap sospita.\nAixí ho han confirmat a la ‘Directa’ fonts de la Universitat de Barcelona (UB), que afegeixen que “no tenim constància que –mai en la història de la UB– s’hagi produït una situació similar”. La Unitat de Comunicació Institucional de la universitat ha avançat a la ‘Directa’ que “en cas que es demostrés l’ús fraudulent d’un document públic com el DNI s’adoptarien les mesures legals pertinents”.\nA Marc Hernàndez Pon se li va assignar el Número d’Identificació de la Universitat de Barcelona i el correu electrònic corporatiu [email protected] amb el seu nom fals\nDe fet, segons hem pogut verificar, a Marc Hernàndez Pon se li va assignar el Número d’Identificació de la Universitat de Barcelona i el correu electrònic corporatiu [email protected] amb el seu nom fals. Mitjançant aquestes dades se’l va incorporar a la llista d’estudiants de cadascuna de les assignatures a les que es va matricular i assistia amb normalitat tant a les formacions telemàtiques com a les presencials. Una de les pràctiques del grau d’Educació Social on l’infiltrat va haver de fer un major esforç d’interpretació fou un capítol de la Ràdio de l’Oprimit que es va arribar a enregistrar i va quedar penjat a Youtube el passat 17 de maig. Hernàndez Pon simulava ser l’Ahmed, un migrant marroquí que va arribar fa sis anys a Catalunya, i detallava totes les problemàtiques que patia i com rebia suport des de les entitats locals.\nL’alumnat demana explicacions a la UB\nEl Sindicat d’Estudiants dels Països Catalans ja ha reclamat al rector de la Universitat de Barcelona una ràpida investigació i que “es depurin les responsabilitats personals i polítiques d’aquells que han autoritzat o han permès que s’infiltrin agents en els moviments polítics”. En aquest sentit, el Consell de l’Alumnat de la UB, ha denunciat “l’espionatge de la Policia Nacional espanyola dins la universitat”, ha anunciat que està “en contacte amb l’equip rectoral per donar suport a les possibles accions legals que es puguin emprendre” i ha manifestat el suport “a tots els col·lectius de la comunitat universitària afectats: estudiants, PDI i PAS”.\nEl Col·legi d’Educadores i Educadors Socials de Catalunya, per la seva banda, considera “altament alarmant el fet que algú amb documentació falsa pugui accedir als estudis que donen accés a la nostra professió” i rebutja “tota actuació que pugui vulnerar el lliure exercici del dret a l’associació, reunió i manifestació de la ciutadania o que pugui promoure’n la criminalització”. A més, donen suport a “la decisió de l’equip rectoral de la UB d’activar els seus serveis jurídics per portar a terme l’anàlisi del cas per identificar i confirmar possibles irregularitats, estudiar-ne les implicacions i prendre les accions legals corresponents”.\nDes de l’Observatori del Sistema Penal i els Drets Humans (OSPDH) de la UB també han emès un comunicat on manifesten “l’absolut rebuig a una nova maniobra bruta dels anomenats ‘serveis’ secrets policials de l’Estat espanyol contra les mostres de dissidència política, social, econòmica i acadèmica a Catalunya”. Iñaki Rivera, professor de la facultat de Dret i director de l’OSPDH, detalla que estan “a l’espera d’explicacions oficials de tots els estaments implicats en aquesta demostració de guerra bruta, i de la depuració de responsabilitats perquè aquests greus incidents no tornin a quedar impunes”.\n“Hem pogut triomfar, entre cometes, sense fer el que se suposa que s’ha de fer a l’escena musical catalana” El DNI al telefon!! La línia telefònica de la trama de suplantacions digitals es va contractar amb un DNI fals Els partits independentistes demanen la compareixença de Grande-Marlaska al Congrés pel cas del policia infiltrat Directa destapa un infiltrat a l’esquerra independentista i al moviment pel dret a l’habitatge L’Audiència Provincial de Girona confirma la condemna a un sotsinspector dels Mossos d’Esquadra que va clavar un cop de puny a una dona a Girona El Tribunal Suprem confirma la nul·litat de l’ERTO de Ryanair que afectava els treballadors readmesos a Girona i Canàries Manuel Hernández Rodríguez Andrea García Martínez (Andrea Hernández) Fer balanç de què s’ha fet per veure com seguim. Invitació a fer-la cadascú i posar-ho en comú (cat/cas) DEPANA denuncia que l’administració vulnera el seu dret fonamental d’accés a la justícia en el recurs contra l’Eixample Prat Sud Nova protesta de SOS Costa Brava per reclamar que es faciliti l’accés al camí de ronda de Can Juncadella, a Lloret de Mar


El Formatge de Catí triomfa al Tast de Territori al Mercat de Vinaròs « Mira que bo!\nEl Formatge de Catí triomfa al Tast de Territori al Mercat de Vinaròs\ndijous novembre 15, 2012\tEl formatge més internacional del nostre territori, el Formatge de Catí va arrasar al Mercat de Vinaròs. Des de Catí van baixar tots preparats amb 5 varietat de formatges, molts d’ells amb nombrosos premis internacionals com el World Cheese Awards Gold 2009 i el Cheese Contest World Championship, els quals donen més valor a una feina que fan des de fa molts d’anys: formatges amb la llet de les cabres i ovelles, igual que els masovers del Maestrat i d’Els Ports.\nEl Formatge de Catí, un referent internacional del nostre territori\nEn representació de Formatges de Catí van assistir Miquel Vives, el seu gerent i Anabel, la veterinària procedentd’Alaba, però que ja s’ha enamorat del nostre territori i de les “barraques de pastor“. Ens van explicar com han arribat fins aqui, i com hem dit abans, l’únic secret ja sigut respectar el que feien els antics masovers: transformar la llet de cabra i ovella en formatge, un formatge ecològic, amb molta història e identitat.\nAl Tast del Territori al Mercat de Vinaròs van assistir 80 persones, molts ja coneixien el producte, però el que no coneixen és la gran varietat de formatges que tenen. Ens van oferir 5 entre tots els seus, que van ser els següents:\n- Formatge de Catí de cabra tendre: un formatge amb més humitat i de maduració curta. Destaca per l’olor a iogurt, de textura cremosa i un regust més dolç, té bona persistència tot i ser tendre.\n- Formatge de Catí Pañoleta de cabra: aquest ha guanyat diversos premis, disposa de crosta amb floridura però no és curat i té gust a llet. L’aroma de la crosta a bodega li transmet la floridura de la crosta.\n- Formatge de Catí d’ovella: al ser d’aquest animal és de color més groc, es podia comparar amb el de cabra pel color de marfil que disposava. La curació és de 4 mesos i té una consistència més untuosa. És més sec, però té més greix i és més dolç que el de cabra. Cal destacar que va guanyar el premi a la seua categoria, superant a un formatge tant conegut com de d’Idiazábal.\n- Formatge de Catí Tronchón abrigo: un formatge amb 9 mesos de maduració, és a dir, sec. Ens deixa un gust àcid al paladar.\n- Formatge de Catí de romer: el més fort per al final, amb 5 mesos de maduració té un fort sabor i té tota la crosta recoberta de romer. A la vegada és suau i més cremós i amb una dolçor elevada.\nFins els més menuts es van enamorar del seu sabor!\nPer a traca final, es van sortejar 6 formatges, on la mà de l’innocent xiquet Jesús va donar sort a 6 privilegiats, que a part del tast, se’n van anar en un Formatge de Catí baix del braç.\nUna vegada més, volem agrair al producte, en aquest cas el Formatge de Catí i a les Regidories de Comerç i de Turisme de l’Ajuntament de Vinaròs per deixar-nos apropar i donar més a conèixer el nostre territori gastronòmic. Vos esperem a l’últim Tast del Territori que serà el 12 de desembre i segur que vos sorprendrà: l’agricultura ecològica, un món que comença a ressorgir, a càrrec de Joan Miquel Segura Martínez, propietari d’un hort ecològic.\nGisela- Nohihaous on dijous 15, 2012\nEns va encantar la cata i sorprendre la gran varietat de formatges que té la marca, tots boníssims! sols cal veure la cara del meu fill… val més una imatge que mil paraules, els petits no enganyen Marc Prades on dijous 15, 2012\nMoltes gràcies Gisela per assistir a tots els Tast del Territori, gràcies a gent com vatros ens dona ganes de seguir i continuar dinamitzant els tresors gastronòmics que tenim. Disfruteu tota la familia del formatge de Catí, i esperem que el nouvingut siga tant llépol com vatros! Dexiar comentari


La Diputació de Barcelona promou la prevenció i el foment del benestar emocional - Diari de Terrassa\nTrastorns de la conducta alimentària, angoixa, esquizofrènia o depressions són alguns dels problemes de salut mental atesos des de les entitats socials i els serveis sociocomunitaris dels municipis amb el suport de la Diputació de Barcelona\nL’alerta llançada des de l’OMS és clara: una de cada quatre persones patirà algun tipus de problema de salut mental al llarg de la seva vida. Trastorns mentals que ens poden afectar a tothom —encara que molt especialment a qui pateix situacions de vulnerabilitat social o econòmica— i pels quals necessitarem ajuda. “La Marató de TV3”, dedicada enguany a les malalties mentals, és una oportunitat per donar visibilitat i sensibilitzar sobre situacions desfavorables que pateixen moltes persones.\nDes de la Diputació s’ofereix un servei d’atenció a les persones cuidadores no professionals a través del programa “Respir” / Diputació de Barcelona\nLes actuacions impulsades inclouen diferents àmbits i enfocaments: l’atenció a les persones cuidadores no professionals a través del programa “Respir”; el suport als professionals assistencials; l’assessorament jurídic; la promoció d’hàbits saludables per prevenir i millorar el benestar emocional de les persones; l’impuls dels beneficis terapèutics de la creació cultural, o el foment de l’ocupació laboral, per posar alguns exemples. Per a Lluïsa Moret, diputada de l’Àrea d’Igualtat i Sostenibilitat Social de la Diputació de Barcelona, “les administracions públiques hem de donar resposta a les necessitats de persones amb problemes de salut mental a través de metodologies, recursos i eines, però també hem d’incidir en les causes que les provoquen, amb polítiques actives de prevenció per evitar les situacions de vulnerabilitat que les desencadenen”.\nI en l’àmbit de la cultura, aquesta tardor la Diputació de Barcelona ha posat en marxa “CulturaMENT”, un programa pilot en dotze municipis, amb activitats per estendre els efectes positius del teatre, la música o l’art a la gent gran, un 20% de la qual s’estima que pateix algun tipus de trastorn mental o neurològic.\nTotes aquestes actuacions dibuixen un full de ruta compartit amb els ajuntaments i les entitats de la província, que tenen un paper estratègic en l’atenció a la salut mental de les persones. Entre tots i totes, tinguem cura de la salut mental per a una societat cohesionada, inclusiva i que garanteixi els drets de tothom. Benvinguda sigui “La Marató de TV3” d’aquest any!\nPresentació de “CulturaMENT”, un programa amb activitats per estendre els efectes positius del teatre, la música o l’art a la gent gran amb trastorns mentals / Diputació de Barcelona\nTemes:Diputació de Barcelona, Salut Mental


No puc donar petons\nNo puc abraçar\nNo puc despertar-me al teu costat\nNo puc dir bon dia quan em llevo\nNo puc jugar a pilota\nNo puc anar al nostre lloc preferit\nNo puc fer visites\nNo puc anar al mar\nNo puc pujar muntanyes\nNo puc seure al sofà i mirar la tv\nNo puc cansar-me treballant\nNo puc enfadar-me ni barallar-me\nNo puc anar a comprar\nNo puc seure tranquil sota un arbre\nNo puc escoltar els ocells\nNo puc mullar-me sota la pluja\nNo puc conduir\nNo puc fer vacances\nNo puc celebrar l'aniversari\nNo puc riure ni plorar\nNO PUC fer tot això amb tu, amb ells, amb vosaltres, perquè em tenen privat/da de llibertat, i m'estan robant el meu temps, el nostre temps, el vostre temps.\nPublicat per Helena a 13:26:00 0 comentaris\nAhir vaig fer el pas. Sí, per fi em vaig decidir. Després de donar-hi moltes voltes, m’he fet sòcia d’Acnur. Ja fa uns anys que col·laboro amb metges sense fronteres mensualment, i puntualment, amb Proactiva Open Arms i el Banc dels aliments.\nTot i així, no em puc treure aquest sentiment de voler fer més i no poder. Hi ha tanta gent que ho passa malament, que passa gana, fred, por, que pateix dolor, angoixa, insomni, cansament… i nosaltres aquí, segurament queixant-nos que podríem cobrar més, o que podríem tenir un cotxe mes gran, o anar de vacances al carib… a vegades no som conscients de la sort que tenim de viure on vivim i valorem poc tot el que ens envolta.\nAixí que conscient que vull fer més, però que els números són el que són, he augmentat 4€ al més el donatiu, però l’he dividit en dos, i així col·laborar amb dues ong que es complementen.\nUs animo a totes i tots, que tingueu més empatia, i col·laboreu amb més ong o entitats solidàries. No cal que siguin internacionals, pensem que aquí també hi ha molta gent que necessita la nostra ajuda, i tampoc cal una gran quantitat d’euros. Hi ha moltes ong que només donant 1€ al més, ja poden fer molt, o simplement fent de voluntaris ja fem una gran tasca.\nGaudim dels petits moments amb els nostres fills, amb la família, amb els amics, gaudim del paisatge, del moment de fer el tè, del sofà i manta, dels mimos de les nostres mascotes... tot el que tenim es felicitat, comparat amb al situació de milers i milers de persones arreu del món.\nEmpatia: Facultat de comprendre les emocions i els sentiments externs per un procés d’identificació amb l’objecte, grup o individu amb què hom es relaciona.\nPublicat per Helena a 10:37:00 0 comentaris


Mor Pere Cavero, 'pare' de la història contemporània i coordinador dels 'Papers de Recerca Històrica' | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEs va interessar especialment per l’Andorra del segle XX i deixa una obra dispersa en articles.\nAhir al matí va traspassar l’historiador escaldenc Pere Cavero (1954), secretari i cap de la secció d’Història de la Societat Andorra de Ciències (SAC), així com coordinador de la revista Papers de Recerca Històrica. El mateix Cavero explicava el 2016, amb motiu de la presentació del número 8 de Papers, que va ser gràcies a Lídia Armengol que el 1977, tot just retornat a Andorra, va obtenir la seva primera feina com a professor d’història al cos d’andorranització. La seva carrera va estar des d’aleshores viculada a la docència, com a professor d’Història i institucions andorranes al col·legi Sant Ermengol i en una segona etapa a Formació Bàsica d’Adults, on s’havia jubilat feia dos cursos.\nCom a investigador, es va interessar especialment pel segle XX andorrà i per la sovint negligida història de les administracions. El gros de la seva obra es troba dispers en articles avui difícilment localitzables que probablement seria oportú reunir (Notes sobre Andorra durant la Guerra Civil espanyola, Activitat política de la Casa de la Vall, L’administració menor local a Andorra...). És també autor de monografies com ara Auzat-Vicedssos-Ordino: relacions tranfrontereres al llarg dels segles, amb Dominique Dupui (2010) i Paraules per a la història: la història d’Andorra a la premsa internacional (1846-1958), sota la direcció de Julià Guillamon, però el cert és que on probablement haurà deixat més petja és com a docent en la seva etapa al Sant Ermengol i com dinamitzador de la divulgació historica, especialment de la contemporània, la seva especialitat, al capdavant de Papers de Recerca Històrica i en una època on aquestes dues paraules, història i contemporània, interessaven més aviat poc entre nosaltres.\nEl 2002 es va fer càrrec de la secció d’Història de la SAC, dos anys més tard es va incorporar a la junta de l’entitat, i n’ha sigut sempre un col·laborador infatigable i lleial, que es va prodigar sobretot a les diades andorranes a la Universitat Catalana d’Estiu, a les Trobades culturals pirinenques i a les múltiples activitats organitzades per Àgora cultural.\nLa també historiadora Susanna Vela el definia aquest matí com un home “intel·lectualment honest i poc amic de reconeixements”, que “desgraciadament per a nosaltres ha deixat poca obra escrita”. Cavero va ser un home enganxat a una pipa i discret fins a l’extrem, i va ser aquesta discreció la que li va impedir prodigar-se més com a autor. En canvi, va tenir un talent especial per estimular la vocació historiogràfica, com recorden l’historiador Quim Valera (“És un dels culpables de la meva passió per la història: un professor just, humà i d’una ironia finíssima”), i l’empresari Marc Pantebre (“La seva manera d’ensenyar la història d’Andorra ha influït fortament en una generació d’andorrans”), tots dos alumnes seus al Sant Ermengol. Isidre Escorihuela, amb qui va comparrtir hores i hores a la sala de consulta de l’Arxiu, el definia com “un pou de saviesa andorrana, un discret i gran investigador”, i com remarca amb especial oportunitat el també historiador Oliver Vergés, “els homenatges cal fer-los quan toca, sinó passa que qui mereix reconeixement mor i llavors tothom a córrer quan s’hauria pogut fer en vida”.


Cada 19 de maig, Cetina (Saragossa) commemora la festivitat de Sant Joan Lorenzo amb la representació de la Contradanza, espectacular successió de mudances ballades per vistosos personatges (contradanceros i dimoni) a la llum d’antorchas.\nEs tracta d’una celebració tradicional a la qual s’atribueix una gran antiguitat. En 2012 va ser declarada Bé d’Interès Cultural Inmaterial.\nLa contradanza consta de tres parts: el ball de la contradanza, diverses mudances en les quals es representen figures formant torres humanes (castells) i una escena final en la qual es representa la mort i resurrecció del diable.\nLes mudances són interpretades al so d’una única melodia que es repeteix al llarg de la representació. Els protagonistes dels balls són vuit contradanceros, dividits en dos grups de quatre, vestint vestits amb adorns en blanc i negre i cobrint-se les cares amb màscares.\nAmb ells intervé també el diable, amb un vestit vermell i la cara adornada per grans patilles, bigoti i masclet, tots pintats. En l’última escena del ball (“el barber” o “l’afaitat del Diable”) es representa la mort i posterior resurrecció d’este.\nLa representació començarà en la Plaça de Vila a les onze de la nit.\nFont: Ajuntament de Cetina (http://www.cetina.es/contradanza.html)


Anècdotes de Sandrabike: Vallter 2000\nA principis d'estiu, em vaig marcar uns objectius de llocs on m'agradaria anar amb la bici de carretera. Un d'ells era pujar a Vallter des de la Canya. Per mi, una bona quilometrada!\nDit i fet, vam sortir d'hora amb intenció de dinar a dalt.\nNo em trobava massa bé, era un d'aquells dies que em costa tirar... El port de Capsacosta el vaig pujar prou bé, però a partir de Sant Pau de Seguries, hi ha un falso llano subidero fins a Setcases, que se'm va fer etern. Em va entrar una paranoia, mentre pujava, creia que estava baixant però les cames no em seguien i em donava la sensació de pedalar a contravent. Hores més tard, em vaig adonar que realment era tot pujada!\nQuan vam arribar a Setcases, no les tenia totes de poder arribar a dalt però era allà per intentar-ho!\nEn Xevi va pujar al seu ritme i jo al meu...\nEl principi és dur, molt dur. Em vaig trobar a dos ciclistes pujant a ritme. Un tercer es va posar a parlar amb mi, era un senyor de mitjana edat que em deia que venia de Llanars pedalant. Estava apurat i a la que em vaig despistar es va quedar enrere i va retrocedir.\nJo vaig continuar, fent totes les parades necessàries per agafar aire i pujant un parell de rampes a peu. Quan vaig veure una ombra a sota un pi, em vaig plantar allà.\nAls 5 minuts, vaig agafar fred i vaig decidir seguir pedalant fins a trobar en Xevi. Pocs metres després apareixia en Xevi i em va convèncer per seguir un tros més. Ho vaig intentar, però no podia més, no era el meu dia i finalment vaig tirar la tovallola.\nQuan baixava em vaig adonar que havia passat la pitjor part, que tan sols estava a 300 m de desnivell per arribar a dalt, que havia sigut molt tonta per no haver continuat...Tots aquests pensaments acompanyats de llàgrimes. Llàgrimes que vaig arrossegar un bon tros per la impotència d'haver fracassat.\nAvui decidida a superar aquest trauma abans no comenci la fred i, aprofitant l'avinentesa d'estrenar bici, torno a fer el mateix recorregut.\nSortim més tard, ara els matins ja són més freds. Amb els nervis, m'oblido d'agafar els guants, tot i que, contant amb què farà fred a dalt, vaig ben equipada: manguitos, perneres, tèrmica curta, paravents i sabates d'hivern.\nEm trobo molt bé i em sento molt còmode amb la bici nova, això és un altre cosa!\nEl port de Capsacosta el pujo sense problemes i entro en calor ràpidament.\nLa pujada des de Sant Pau de Seguries la faig millor, no m'entra cap paranoia, però com que em preocupa el fet de no portar guants per la tornada. Ens parem a Camprodon a la primera botiga d'esports que trobem, però al final no compro res i seguim, molt serà...\nA Setcases, cadascú puja al seu ritme per trobar-nos més endavant i seguir junts fins a dalt.\nEl primer tram el recordo igual de dur, ja no és qüestió de quina bici porto sinó de la força que tinc a les cames. De totes maneres, no paro tan sovint, alguna cosa he guanyat.\nFaig a peu una de les rampes, quan veig la ombra del pi, segueixo endavant, sé que he passat el pitjor avui haig de continuar!\nEncara no veig en Xevi i ja he superat el tram on em vaig rajar, estic contenta però encara no canto victòria.\nArriba en Xevi, seguim junts. La pujada es suavitza una estona fins al primer pàrquing. Els últims quilòmetres són durs, però amb paciència i fent parades arribo a dalt!!\nLa baixada espectacular, impressionant, és quan noto més el canvi de bici, m'acoplo perfectament al quadre, quasi no noto sotracs i em puc agafar a la part inferior del manillar, com amb l'altre era incapaç. En definitiva faig una bona baixada i sobretot perquè em sento segura.\nLa tornada és ràpida, em sento molt bé i, m'he tret una espina!\nAra sé que, encara que no tingui molta força a les cames, em paciència i cap, puc fer moltes coses...


L’Ajuntament engega un ampli dispositiu per garantir el funcionament correcte i segur de les eleccions del 14-F - Sala de Premsa Sant Cugat\nL’Ajuntament engega un ampli dispositiu per garantir el funcionament correcte i segur de les eleccions del 14-F\nTot a punt perquè les eleccions d’aquest diumenge al Parlament de Catalunya es puguin celebrar amb la màxima normalitat possible tot i el context epidemiològic provocat per la COVID-19. L’objectiu és assegurar els mínims riscos per a la salut i, alhora, garantir el dret a vot a tota la ciutadania.\nEl tinent d’alcaldia de Presidència, Hisenda, Serveis Urbans, Mobilitat i Seguretat, Pere Soler, i el regidor de Serveis Urbans i Mobilitat, Jose Gallardo, han presentat aquesta tarda l’ampli dispositiu que ha engegat l’Ajuntament per organitzar les eleccions a Sant Cugat. Comptarà amb uns 250 treballadors i treballadores: inclou la logística (Brigada Municipal), el suport informàtic, la informació al ciutadà, el suport tècnic i la seguretat als col·legis (Policia Local, Mossos d’Esquadra i Protecció Civil). Aquest operatiu transversal implica les àrees de Serveis Urbans, Seguretat Ciutadana, Padró i Serveis Generals, Comunicació, Educació, Ocupació i Presidència.\nCom a novetat, en aquestes eleccions el dispositiu municipal s’ampliarà amb 5 Agents de Civisme i, supletòriament, s’han contractat 50 persones per informar la ciutadania i regular els accessos per evitar cues als centres de votacions.\nPere Soler, tinent d’alcaldia de Presidència, Hisenda, Serveis Urbans, Mobilitat i Seguretat: “no hem estalviat absolutament cap esforç per garantir la seguretat d’aquests comicis. Sabem que són un repte davant la situació excepcional de COVID que vivim, però ho tenim tot a punt per assegurar que es desenvolupin amb total normalitat”.\nProtocols anti-COVID als col·legis electorals\nEl dispositiu municipal inclou totes les mesures de prevenció de COVID als col·legis electorals. Hi haurà distància de seguretat (tant a les meses com entre els votants), gels hidroalcohòlics, ventilació (no es posarà la calefacció), cabines sense cortines (la cabina es col·locarà en racons on es pugui garantir el secret del vot) i entrades i sortides separades (en cas que sigui possible a l’espai de votació). Totes les zones estaran perfectament senyalitzades per mantenir distàncies i contribuir a agilitzar les votacions. També es prendrà la temperatura i caldrà posar-se gel hidroalcohòlic a l’entrada. Els col·legis es desinfectaran amb freqüència (cada 2-3 hores).\nTots aquests protocols estaran controlats i gestionats pel representant de l’administració municipal a cada col·legi electoral, que també és la persona assignada com a responsable de seguretat COVID. El compliment dels protocols COVID es garantirà en tot moment amb el dispositiu municipal format per Policia Local, Mossos d’Esquadra, Protecció Civil, Agents de Civisme i personal contractat per a les eleccions (50 persones).\nHoraris i recompte\nL’horari de votació serà l’habitual, de 9 a 20 hores, tot i que la Generalitat recomana una votació per franges horàries: de 9 a 12 hores, les persones de risc; de 19 a 20 hores, les persones positives per COVID o confinats per contactes estrets; i de 12 a 19 hores, la resta de la ciutadania.\nDe les 19 a les 20 hores l’Ajuntament facilitarà EPIs a tots els membres de les meses electorals i als representants de l’administració que hi haurà a cada col·legi. A les 20 hores, una vegada tancat el col·legi electoral, es desinfectarà tot l’espai i posteriorment començarà l’escrutini dels vots. Com és habitual, una vegada hagi finalitzat tot el procés la Brigada Municipal recollirà i netejarà tots els col·legis electorals perquè l’endemà puguin funcionar amb total normalitat (escoles, pavellons, centres culturals…).\nEl departament de Comunicació de l’Ajuntament anirà informant de les dades de participació i dels resultats a mesura que es vagin coneixent.\n3 nous col·legis electorals: PAV3, Museu del Còmic i EMD Valldoreix\nCal recordar , a més a més, que l’Ajuntament ha habilitat 3 nous col·legis electorals per evitar aglomeracions: el PAV3, el Museu del Còmic i la seu de l’EMD de Valldoreix. Concretament, els canvis seran els següents:\nDues meses del Centre d’art Maristany passen al PAV3\nUna mesa del Club Muntanyenc passa a l’Aula del Museu del Còmic\nDues meses del Casal Cultural de Valldoreix passen a l’EMD de Valldoreix\nEls canvis afectaran aproximadament un total de 3.400 electors i electores: 700 passaran a votar al Museu del Còmic, 1.200 al PAV3 i 1500 a l’EMD de Valldoreix.\nAmb aquesta ampliació a Sant Cugat hi haurà 37 col·legis electorals, la xifra més alta que mai hi ha hagut en unes eleccions al municipi.\nConstitució de meses electorals\nEn aquests moments la Junta Electoral de zona ha acceptat 170 renúncies a ser membre d’una mesa electoral de Sant Cugat. Suposen un 21% dels 801 membres escollits a través del sorteig dut a terme al gener. Cal recordar que al municipi hi ha 89 meses i que a cada mesa hi ha un president i dos vocals (cada membre té assignat dos suplents i, per tant, a cada mesa se li assignen un total de 9 persones).\nLes renúncies acceptades (170) no representen cap risc per a la constitució de les meses. Tot i això, l’Ajuntament ha ampliat el nombre de suplents per assegurar que no hi hagi cap dificultat per constituir-les. En total aquests dies s’han assignat com a suplents 35 persones més que inicialment havien quedat en reserva en el sorteig efectuat al gener (en aquest sorteig sempre s’escullen més persones de les estrictament necessàries).\nCens a Sant Cugat\nFinalment, cal recordar que un total de 63.270 electors i electores tindran dret a vot a Sant Cugat. Tot i ser pràcticament definitiva, aquesta xifra encara podria canviar una vegada s’incorporin les reclamacions que s’hagin pogut efectuar.\nEl cens es va tancar en data 1 de novembre. Suposa un augment d’un 2’1% respecte les darreres eleccions generals, celebrades el 10 de novembre del 2019. Llavors van tenir dret a vot 61.934 ciutadans i ciutadanes.