L'atleta masquefí Òscar Rufete participarà a la 'Iron Man', una de les proves més dures del món - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\nEl masquefí Òscar Rufete ja té a punt les maletes per a desplaçar-se fins a la localitat alemanya de Roth, on aquest diumenge, 8 de juliol, prendrà part en la ‘Iron Man Challenge’, una de les proves esportives més dures que se celebren al món.\nRufete, de 34 anys, afrontarà per primera vegada el repte de superar 3.800 metres nedant, 180 quilòmetres en bicicleta i uns altres 42 quilòmetres corrent en una única jornada. El seu objectiu prioritari “és acabar la prova”, i “ si és possible, completar-la en un màxim de 12 hores”.\nL’atleta masquefí participarà a la ‘Iron Man Challenge’ de manera individual, enquadrat en l’equip català Trienjoy Rayoteam Barcelona. En modalitat individual aquesta maratoniana prova comptarà amb la participació de més de 3.500 atletes d’arreu del món.\nÒscar Rufete s’ha preparat a consciència per a poder assolir aquest repte, “traient hores d’on no les tinc i entrenant una mitjana de 20 hores setmanals”. Ha fet 300 quilòmetres setmanals en bicicleta, 10.000 metres nedant i 40 quilòmetres corrent.\nLa vida d’aquest jove de Masquefa va experimentar un gir de 180 graus quan, ara fa 4 anys, va deixar de fumar i es va sentir fortament atret per l’esport. La primera vegada que va competir en una prova esportiva va ser en la Duatló de la Vila de Masquefa, en que va ser penúltim. Des d’aleshores ha participat amb gran èxit en ‘triatlons sprints’, olímpiques i ‘halfs’, a més de travesses de natació. Des de fa dos anys també és el preparador físic del Futbol Club Masquefa.


Gràcies a una correcta posada a punt pels nostres tècnics nostre nou sistema de ventilador "Reverse" sorgeix com un concepte innovador ple d'avantatges. Veure pdf\nLa sèrie SYNTHESIS forma part de la gamma d'atomitzadors Caffini. SYNTHESIS 600 - 800-1000 - 1500-2000 Lt A final de l'any 1994 la sèrie SYNTHESIS forma part de la gamma d'atomitzadors Caffini dins el primer constructor d'atomitzadors de nivell europeu. La nova gamma SYNTHESIS STEP 2, es beneficia de totes les normatives CEE actuals i també les noves normatives en fase d'actualització, a ressenyar també la nova sèrie de cisternes en polietilè, dissenyats i projectats per Caffini. Gràcies a la bona experiència, hem...\nLa sèrie TREND es caracteritza per la bona relació qualitat preu. La sèrie Trend es troba a la faixa meridiana de nuesta gamma d'atomitzadors. Es carateritza per la bona relacción qualitat preu. Ampliada amb moltes característiques comunes en la sèrie TREND PLUS. Simplicitat en el maneig, robustesa i òptimes prestacions fan el Trend atomitzador funcional i modern.


pili turon 01.10.2019 | 00:43\nReconeixement a l'escola de Vila-roja per garantir la igualtat a través del temps del migdia Diari de Girona\nUna crida als centres que aposten per l'educació a temps complet –és a dir, més enllà de l'horari i de l'espai escolar– es va tancar a l'estiu premiant dos projectes ideats a les comarques de Girona, el de Vila-roja i un altre de l'associació educativa Vall del Terri.\nL'experiència «El valor educatiu del temps del migdia» de l'escola Vila-roja –considerat de màxima complexitat– va rebre un dels tres segons premis atorgats pel jurat, al centre gironí i a dos més de Barcelona. En el cas de Vila-roja, els experts van valorar positivament que l'escola s'hagi fixat l'objectiu de «garantir l'equitat a través del replantejament del temps del migdia en col·laboració amb la comunitat educativa», tractant-lo com una peça més del seu projecte i fent «propostes de canvi per mestres, educadors i educadores, d'organització, activitats, metodologies i avaluació».\nLa concreció del projecte va venir a partir de constatar que «l'espai de menjador i les extraescolars queden totalment desconnectats del projecte d'escola», tant perquè hi ha monitors sense la formació pedagògica adequada com perquè «des de l'empresa o el Consell comarcal no es vetlla per garantir espais de programació i coordinació entre els monitors»; «si s'han de reunir –afegeix el centre– ho fan de manera voluntària, sense compensar-ho econòmicament», en detriment de la motivació del personal. És per canviar la situació, «millorar la cohesió social i el clima escolar, garantir l'equitat i l'accessibilitat», que l'escola Vila-roja vol connectar el temps lectiu i el no lectiu implicant a tota la comunitat educativa.


Polítiques de privacitat i cookies - Clínica Dental en Gracia | Dentista Diego Caballero en Barcelona\nInicio » Polítiques de privacitat i cookies\nRuupa Tolonegro SLP ha adequat aquesta web a les exigències de la Llei Orgànica 3/2018 LOPD-GDD i al Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell de 27 d’abril de 2016 relatiu a la protecció de les persones físiques (RGPD), així com amb la Llei 34/2002 , de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i Comerç Electrònic (LSSICE).\nIdentidad del Responsable: Ruupa Tolonegro SLP\nDirección: Puigmartí, 33. 08012 Barcelona\nEls interessats podran accedir a les seves dades personals, així com a sol·licitar la rectificació de les dades inexactes o, si escau, sol·licitar la seva eliminació quan, entre d’altres motius, les dades ja no siguin necessaris per als fins que van ser recollides. En determinades circumstàncies, els interessats podran sol·licitar la limitació del tractament de les seves dades, en aquest cas únicament els conservarem per a l’exercici o la defensa de reclamacions. En determinades circumstàncies i per motius relacionats amb la seva situació particular, els interessats podran oposar-se al tractament de les seves dades. Ruupa Tolonegro SLP deixarà de tractar les dades, excepte per motius legítims imperiosos, o l’exercici o la defensa de possibles reclamacions. Com interessat, tens dret a rebre les dades personals que et incumbeixin, que ens hagis facilitat i en un format estructurat, d’ús comú i lectura mecànica, i a transmetre’ls a un altre responsable del tractament quan:\nQuan un usuari es connecta amb aquesta web per enviar un correu al titular, omplir un formulari de contacte o d’esdeveniments, està facilitant informació de caràcter personal de la qual és responsable Ruupa Tolonegro SLP Aquesta informació pot incloure dades de caràcter personal com poden ser el teu adreça IP, nom, adreça física, adreça de correu electrònic, número de telèfon, i una altra informació. En facilitar aquesta informació, l’usuari dona el seu consentiment perquè la seva informació sigui recopilada, utilitzada, gestionada i emmagatzemada per www.caballerodentalclinic.com, només com es descriu en l’Avís Legal i en la present Política de Privacitat. En Ruupa Tolonegro SLP ha diferents sistemes de captura d’informació personal i tractem la informació que ens faciliten les persones interessades amb el següent cap per cada sistema de captura (formularis):\nD’acord amb el que estableix la Llei Orgànica 3/2018 (LOPD-GDD) i el Reglament General de protecció de dades europeu (RGPD) 2016/679, Ruupa Tolonegro SLP serà responsable del tractament de les dades corresponents a Usuaris de la web i subscriptors. Ruupa Tolonegro SLP no ven, lloga ni cedeix dades de caràcter personal que puguin identificar a l’usuari, ni ho farà en el futur, a tercers sense el consentiment previ. Sempre es realitzarà amb els més estrictes estàndards de seguretat.\nUn cas especial de tractament de dades en Ruupa Tolonegro SLP, es refereix als missatges de correu electrònic que els usuaris envien per tal de contactar amb la nostra empresa per realitzar preguntes sobre els nostres productes. Encara que existeix un formulari de captació de dades, a efectes de contacte, els usuaris poden també enviar missatges de correu electrònic. Amb aquesta finalitat, Ruupa Tolonegro SLP empra el sistema de correu electrònic Gmail (Google). Els missatges dels usuaris amb aquest propòsit queden emmagatzemats en el compte de Gmail de Ruupa Tolonegro SLP i les dades corresponents (email i nom) sota la política de privacitat de Google. Les dades emmagatzemades en el compte de Gmail ni se cedeixen ni es comparteixen amb ningú; i pots exercir els teus drets legals, segons s’especifica en aquesta política de privacitat.\nMoltes eines que fem servir per gestionar les teves dades són contractats per tercers. Per prestar serveis estrictament necessaris per al desenvolupament de l’activitat, www.caballerodentalclinic.com, comparteix dades amb els següents prestadors sota les seves corresponents condicions de privacitat:\nGoogle Analytics: un servei analític de web prestat per Google, Inc., una companyia de Delaware l’oficina principal a 1600 Amphitheatre Parkway, Mountain View (Califòrnia), CA 94043, Estats Units ( “Google”). Google Analytics utilitza “cookies”, que són arxius de text ubicats al teu ordinador, per ajudar a www.caballerodentalclinic.com a analitzar l’ús que fan els usuaris del lloc web. La informació que genera la cookie sobre el seu ús de www.caballerodentalclinic.com serà directament transmesa i arxivada per Google en els servidors d’Estats Units. L’adreça IP és anonimitzada, pel que no serà recopilada per Google.\nEn navegar per www.caballerodentalclinic.com es poden recollir dades no identificables, que poden incloure, adreces IP, ubicació geogràfica (aproximadament), un registre de com s’utilitzen els serveis i llocs, i altres dades que no poden ser utilitzats per identificar el usuari. Entre les dades no identificatives estan també els relacionats als teus hàbits de navegació a través de serveis de tercers.\nwww.caballerodentalclinic.com es compromet a l’ús i tractament de les dades incloses personals dels usuaris, respectant la seva confidencialitat i a utilitzar-los d’acord amb la finalitat del mateix, així com a donar compliment a la seva obligació de guardar i adaptar totes les mesures per evitar l’alteració, pèrdua, tractament o accés no autoritzat, de conformitat amb el que estableix la normativa vigent de protecció de dades.\nwww.caballerodentalclinic.com no pot garantir l’absoluta inexpugnabilitat de la xarxa Internet i per tant la violació de les dades mitjançant accessos fraudulents a ells per part de tercers.\nPel que fa a la confidencialitat del processament, Ruupa Tolonegro SLP s’ha d’assegurar que qualsevol persona que estigui autoritzada per nosaltres per processar les dades del client (inclòs el seu personal, col·laboradors i prestadors), estarà sota l’obligació apropiada de confidencialitat (ja sigui un deure contractual o legal).\nQuan es presenti algun incident de seguretat, en adonar Ruupa Tolonegro SLP, ha de notificar al Client sense demores indegudes i ha de proporcionar informació oportuna relacionada amb l’Incident de Seguretat tal com es conegui o quan el Client ho sol·liciti raonablement.\nCom a usuari, ets l’únic responsable de la veracitat i correcció de les dades que facis arribar a www.caballerodentalclinic.com exonerant a Ruupa Tolonegro SLP, de qualsevol responsabilitat referent a això.\nL’usuari declara haver estat informat de les condicions sobre protecció de dades de caràcter personal, acceptant i consentint el tractament dels mateixos per part de Ruupa Tolonegro SLP en la forma i per a les finalitats indicades en aquesta política de privacitat.\nEl consentiment prestat, tant pel tractament com per a la cessió de les dades dels interessats, és revocable en qualsevol moment comunicant-ho a Ruupa Tolonegro SLP en els termes que estableix aquesta Política per a l’exercici dels drets ARCO. Aquesta revocació en cap cas tindrà caràcter retroactiu.\nRuupa Tolonegro SLP es reserva el dret a modificar la present política per adaptar-la a novetats legislatives o jurisprudencials, així com a pràctiques de la indústria. En aquests supòsits, Ruupa Tolonegro SLP anunciarà en aquesta pàgina els canvis introduïts amb raonable antelació a la seva posada en pràctica.\nD’acord amb la LSSICE, www.caballerodentalclinic.com no realitza pràctiques de SPAM, pel que no envia correus comercials per via electrònica que no hagin estat prèviament sol·licitats o autoritzats per l’usuari.\nD’acord amb el que disposa la Llei 34/2002 de Serveis de la Societat de la Informació i de comerç electrònic, www.caballerodentalclinic.com es compromet a no enviar comunicacions de caràcter comercial sense identificar-les degudament.


Els xiquets podran eixir de casa només per a anar a un lloc - Diari Millars, informació local en valencià.\nEls xiquets podran eixir de casa només per a anar a un lloc\nEl Govern ha canviat la llibertat de moviment dels menors.\nLa pandèmia provocada pel Coronavirus ha provocat que els xiquets hagen d’estar confinats a casa durant més d’un mes al costat de la resta de la població.\nL’evolució dels contagis a Espanya ha portat al Govern a anunciar que, a partir del dilluns 27 d’abril, els menors de 14 anys podran eixir de casa per a acompanyar a un adult a comprar aliments, premsa o medicines. A més d’esta finalitat, els xiquets podran eixir de casa per a anar al metge o al banc al costat d’una persona major d’edat i, també, per a passejar.\nPost més nousAccident a l’A-7 amb un ferit prop d’Elx\nPost més vellsVinaròs entrega tauletes als usuaris de la residència Sant Sebastià


Concentració al Palafrugell Gent Gran per demanar una sanitat 100X100 pública\n27/05/2020 Societat - Carlos Ribas\nEl centre Palafrugell Gent Gran. (Foto: Ràdio Capital).\n'Sanitàries en Lluita - Primavera Sanitària' promou concentracions davant els centres de salut del país per reclamar una sanitat 100 X 100 pública. Aquest moviment ha nascut per revertir les retallades del govern d'Artur Mas. Demana recuperar les condicions laborals prèvies i blindar el sector davant un possible rebrot de la COVID-19. Professionals del centre Palafrugell Gent Gran es concentraran avui i cada dimecres davant la residència, a partir d'un quart de vuit del vespre.\nHo ha explicat, Francis Hernández, delegada de prevenció del Comitè d'Empresa del centre Palafrugell Gent Gran.\nPalafrugell Gent Gran ha estat el principal focus de la COVID-19 al Baix Empordà. Segons dades facilitades ahir per SSIBE, la residència va registrar una nova víctima mortal, la que fa 34. Les treballadores suporten una càrrega emocional i psicològica molt gran, com explica la delegada del Comitè d'Empresa, Francis Hernández.\nProfessionals d'atenció hospitàlaria i primària han llançat 'Sanitàries en Lluita - Primavera Sanitària', una plataforma de movilització que demana una negociació immediata amb la Consellera de Salut per recuperar els drets perduts, davant les retallades en sanitat que va aplicar el govern de CiU que presidia Artur Mas. Defensen una sanitat pública universal i per a tothom. Demanen que els centres de salut mental, de gent gran o qualsevol activitat de cura a persones, siguin amb la gestió directe del Departament de Salut. Reclamen també equips de protecció individuals en condicions, proves PCR o serologies per a tots i recuperar el 5 per cent del cobrament íntegre de les retribucions de la Direcció per Objectius en una paga anual fixa i la part de les pagues extraordinàries que formen part del seu sou. A més, reclamen que les hores de més no siguin a preu de salari. Consideren que la pandèmia de la COVID-19 ha posat de manifest que el sistema sanitari català necessita més pressupost, amb urgència a l'atenció primària i als serveis sociosanitaris. Per tot plegat, convoquen concentracions cada dimecres a la porta dels centres de treball. A Palafrugell Gent Gran, serà avui a partir d'un quart de vuit del vespre.\n17/03/2020 - Política Huete (CUP) diu que ara paguem les retallades a la sanitat pública\n22/08/2012 - Societat La Plataforma en Defensa de la Sanitat Pública es reactivarà al setembre.


Caditours - Trenet de ciment i Jardins Artigas\nTrenet de ciment i Jardins Artigas\nREF. trenet ciment\n18 d'agost. Anirem amb bus, però a la Pobla de Lillet ens pujarem a un trenet d’època que ens portarà a visitar el Museu del Ciment (important antiga fàbrica de ciment) i després als Jardins Artigas, obra de Gaudí. Després farem un bon dinar i retorn.\nBus + guia + visita Fonts Llobregat + Trenet Ciment + visita al Museu Ciment i Jardins Artigas + dinar = 55\nTot inclos Excursió de dia 55,00 €\nReferència: Tot inclos


33 restaurants del Raval de Barcelona que has de tastar\nEls millors restaurants del barri del Raval de Barcelona\nCuina catalana i de tot arreu, opcions econòmiques i per a les grans ocasions... Els millors llocs per menjar al Raval!\nEl Raval està ple de bars i restaurants i n'hi ha molts de bons. També hi ha trampes per a despistats: no tot brilla. Obren, tanquen, reobren, se'n recuperen de clàssics, altres desapareixen per sempre. Si coneixeu el barri, probablement teniu els vostres restaurants i bars predilectes. Nosaltres també, i ens n'han sortit una pila. En aquesta llista apostem per clàssics de tota la vida i també per llocs que acaben d'apujar la persiana i ja ens han enamorat. Anirem repensant la selecció que hem fet. N'inclourem alguns, en traurem d'altres. Si considereu que en falta algun d'imprescindible o heu fet un descobriment que voleu compartir amb nosaltres, aviseu-nos als comentaris de sota i els visitarem.\n3 Lucas està especialitzat en carn al forn Josper (obvietat; el Josper proporciona una cocció uniforme, però no arregla un mal producte). Això aquí no passa. Ens aconsellen triar el tall boví més senzill (entraña, 14 €) i el top, l’ojo de bife (29,90 €, 350 gr). Sostenen que la millor carn argentina es menja aquí. Els entrants són tan fins com uns magnífics calamars a l’andalusa amb maionesa de llima i un bistec tàrtar matisat amb coriandre i rave picant i tòfona negra. No reinventen la roda, però no vegis com la fan girar.\nL'Arume és el germà del Cera 23. Un restaurant gallec jove i sense tòpics. Es defineixen com a cuina atlàntica i renoven els plats clàssics com el pop a la gallega, que ells preparen amb una salsa d'algues i allada de pebres (plat guanaydor del premi a la Tapa de l'Any del 2015). El número 13 del carrer Botella, on va néixer Vázquez Montalbán, i on hi havia hagut la casa de menjars gallega el Cau del Padró, i la seva arquitectura és molt singular. De fora sembla diminut, de dins és enorme.\nNo és un restaurant italià, és una taverna veneciana. Els venecians tenen una cuina molt particular, marinera i refinada. El Bacaro és un lloc on es pot prendre des d’un prosecco fins a una canya, i passar una de les nits més delicioses i amb una oferta gastronòmica excel·lent i a preus més que raonables. Podeu compartir una inigualable burrata amb bresaola (similar a la cecina) i unes sardines in saor, amb panses i ceba confitada, escabetxades en blanc. Un plat sublim de la cuina marinera de la Sereníssima República de Venècia.\nUn dels plats estrella d’aquest bar de tapes amb una llarga barra és l’anomenada fritura Cañete, una selecció de gambetes, calamars, morena en adob i peix de llotja del dia, fruit de la feliç germanor entre Atlàntic i Mediterrani. Arrebossats amb farina d’arròs, com és tradició al sud, són uns peixos gustosos i gens oliosos, que competeixen amb altres fregits de la carta de gran nivell: uns seitons recepta de la mare del Julio, el cap de sala, una gran croqueta de pernil i la torta de gambetes. Tapa fina, fina, fina.\nDinar o sopar amb un entrepà, una crep o una amanida. Fins aquí, cap novetat. Però, per qui ha entrat al Guixot, hi ha un abans i un després en aquest tipus de restaurants. Aquí, els entrepans són molt diversos, molt complets i amb combinacions que els fan exquisits (tasteu el “Gòtic”, de pollastre, alvocat, albergínia, maionesa i brie). Igual que les creps o les amanides. L'ambient és molt distès, i el tracte, excel·lent. I hi trobareu un bon menú de migdia, d'aquells amb tantes opcions que sembla una carta.\nVa ser un dels primers a portar la cuina vegetariana a Barcelona. Cuina sana a bon preu que pot agradar a tots. Esmorzars de campió molt saludables, amb bols de fruita fresca i seca i iogurt, entrepans o brunchs d'arròs integral amb curri, llegums i verdures. Al migdia, diferents fórmules segons la gana que es tingui. A triar una crema de verdures o bufet d'amanides amb plats del dia que elaboren casolanament. Funciona com un self-service durant tot el dia i, a les nits, es pot sopar sense deixar-se ni un quart de sou.\nBuennissimo té un cantó del Raval centrat només en el panet carni. Trobareu un oferta casolana i generosa-hamburgueses de 220 gr. picades a mà- amb receptes tan llamineres com l'entranya de vedella de Girona amb formatge de cabra, confitura de maduixes i ceba vermella caramel·litzada. Raconets gourmets de carn i de vida: també us podeu clavar un bon entrecot o un milanesa.\nEl luxe no és el que predomina a Ca l’Isidre, un restaurant únic: són més aviat els detalls, l’atenció, la bona cuina de sempre i una carta de vins que fa somiar el paladar només de llegir-la: unes 300 referències, d’allò més temptadores, tot i que alguna de preus reservats per a grans celebracions. Podeu començar amb dos segons: budell i cervells de xai. Els cervells són excel·lents, ho agraïm al pobre xai i a la bona cocció.\nQuim Manresa i Romain Fornell van decidir reanimar Casa Leopoldo quan estava a punt de morir. I de manera intel·ligent van mantenir l’esperit del restaurant que va renéixer al Raval amb el rabo de toro, el capipota, el bacallà à brás portuguès, el pernil (ara Joselito), el rom i el peix del dia al forn, els calamars a la romana, els arrossos, les croquetes... Les anxoves com a elixir. Tots aquests plats, amb alguna novetat, segueixen sent la marca Casa Leopoldo.\nAbans la bodega Fortuny, aquest local minimalista d'una anglesa i un australià es defineix com a 'gastropub'. Hi podreu trobar receptes originals i delicioses, amb influències britàniques, italianes o catalanes però sempre molt originals. Bons esmorzars, dolços i salats, i plats imaginatius com el 'fried rabbit', és a dir, conill fregit i arrebossat a l'estil USA. Postres casolanes excel·lents.\nÉs una cuina a mitges entre la catalana i l’alacantina, el plaer està assegurat en guisats i arrossos. En els menús diaris o a la carta pots trobar absolutes sorpreses, com l’espencat valencià. És un bacallà esquinçat i després macerat en vinagre de Mòdena, enfosquit però no avinagrat i que es cobreix amb ou dur picat finet i es barreja amb pebrot, tomàquet i ceba, com si fos una esqueixada negra. Gustosíssim. Enclavat al carrer de la Cera, l’antesala amb taules i la barra ja avisen del molt bon servei, d’aquell de tirants per sobre la camisa, de fonda.\nEl Cera 23 va començar com a restaurant de menú de migdia gallec a bon preu al cor del Raval. Ha fet la seva oferta més noctàmbula, amb un repertori de clàssics de la cantonada verda modernitzats. Això sí, amb una relació qualitat-preu òptima. Aquí el pop a la gallega és pop a la gallega, però també hi ha receptes de cuina mediterrània moderna i tatakis i carpaccios excel·lents. I us podeu clavar un bon entrecot de vedella gallega amb salsa de formatge de tetilla a un preu òptim!\nEl concepte és senzill: cinc entrepans de receptes nord-americanes que van més enllà de l’hamburguesa, i cinc tiradors de cervesa artesanal. L’entrepà de porc rostit amb espècies durant dotze hores, amb salsa barbacoa i ceba confitada és portentós. La seva cheeseburger és tot un paradigma: som davant una sucosa vedella a la barbacoa, cheddar fos i bacó cruixent, un prodigi de sabor compacte. Són artesans i es nota. Tenen dos locals més: un a Gràcia i l’altre a l’Eixample.\nUna barra, vuit coberts, dos torns, 16 menús. Només hi ha 'hits' rotunds i precisos que es graven al paladar. Exemples? Per la banda asiàtica-catalana, una ostra embolicada en 'gyoza' i amb suc de capipota, un mar i muntanya delirant que t’esclata a la boca. I un bol de família d’aviram: un concentradíssim caldo de gallina (mare), amb ou de pollet (fill) i cresta de gall (pare). Per la banda catalana, pèsols, calamar i cansalada ibèrica, o un melós bacallà –amb tripa– on el pil-pil per moments es converteix en la millor salsa brava de la història.\nRaurich, geni i figura, interpreta receptes antigues i en capta la tècnica i la mescla de productes originals. Res a veure amb les tapes convencionals. Transporta tècniques i ingredients passats a l'actualitat i ens fa descobrir tot un món que forma part del nostre llegat culinari. Una reivindicació de la història de la gastronomia antiga, un estudi acurat del nostre receptari. Molts s'han parlat ja de les seves famoses mamelles de truja, que menjaven els romansi que apareixen confitades en greix. Al Dos Pebrots reconceptualitzen la tapa i es fixen com a base l'origen de la gastronomia. Aplaudiments!\nEl Magraner Boig no és un grec de tòpics. La seva carta està impresa al mantell i és força híbrida, encara que hi trobem a faltar peix. Hi ha plats coneguts, com el tzatziki i la mussaca, i d’altres desconeguts, com la 'tirokafteri', una ensalada picant de feta, iogurt, pebrot i xili, i l’'arnaqui fricasé', guisat de xai amb enciam, ceba tendra i salsa 'avgolemono'. El vi blanc Moschofilero Tsantali, mineral i floral, us catapultarà a l’Olimp. Remateu l’estada amb un iogurt amb fruits secs i confitura; un cafè grec de fons terrós, i una copeta de licor Ouzo Plomari, anisat i potent.\nEs defineixen com a flexiterians -vegetals amb un xic de peix del bo- i un dels seus trets distintius són els 'superaliments', menjar que té molts nutrients, com l'alga espirulina. I això és bo? Doncs sí, les seves receptes no són barates però sí delicioses. Per si fos poc, disposen de sucs de multivegetals premsats en fred, és a dir, que mantenen totes les seves propietats. Fora d'hores de dinar i sopar hi podreu esmorzar o berenar, i fan brunch els caps de setmana.\nUn viatge al modernisme del Raval de la mà d’un dels grans dels fogons, Martín Berasategui. Un luxe d’àpat que cal tastar sí o sí! La renovada Fonda Espanya presenta tradició modernitzada i té el seu màxim exponent en el producte de la terra. La fonda ha assimilat aquesta màxima però aplicada a la cuina de casa nostra i al receptari clàssic, tant en els menús degustació com al de migdia. Arròs de capipota, poma i anguila; turbot, brou marí i la seva emulsió; fricandó de garrinet i romesco picant; suquet de rap... Delicadesa, tradició i caràcter!\nPizza. De farina ecològica i massa mare en fan la base i la culminen amb, per exemple, cansalada curada a casa o una mozzarella exquisida, tot i que aquesta pizza val la pena menjar-la blanca (sense tomàquet): de seguida notareu per què! La pizza amb formatge blau, poma i porros és fantàstica, sublim i delicada, i per als amants de la tòfona, una de carbonara. També fan uns entrants que són un preàmbul a l’entrada de Pavarotti –un bistec tàrtar Xemei o una búfala fantàstica– i per a qui no vulgui pizza, una escalopa milanesa.\nEl seu entrepà de pollastre és una bomba: pollastre fregit i arrebossat, coleslaw amb llima, cogombres i salsa de chipotle i mel, en brioix. L'entrepà dispara els receptors de plaer i queda a la gola una bona estona després. Els tacos són excel·lents: en cap de setmana els preparen en versió brunch, barbaritat XXL amb ous remenats i xoriço crioll, sobreeixint de sour cream, patates i amb totopos i guacamole. Aquest no és un lloc de fer bondat sinó d’indulgència, com indulgent és fotre’s uns jalapeños farcits de cheddar.\nNo us ho penseu dues vegades i entreu a la vermellor acollidora i almodovariana de Las Fernández i demaneu uns tacos de gall arrebossat amb magrana, coriandre i maionesa d’anacards i mango: com tota la seva carta, un prodigi de gust i imaginació. O l’espectacular Paquetito 2.0: una amanida de pera, mozzarella i ceba tendra embolicada amb cecina! O el turbot amb kimchi, el bacallà gratinat amb brie i bolets, les gambes amb sobrassada i figues... És una festa. Aneu a celebrar que hi són, que hi som, i que no ens deixarem prendre la ciutat.\nQuan la gana empeny ens posem com llops. Sort que al cor del Raval hi ha un local d'amplis finestrals i bon ambient amb servei de cuina ininterromput que ens pot ajudar a calmar-nos. La carta és un encertat mix de gastronomies capaç de fer feliços tots els paladars; quesadillas, musclos a l'estil belga, curri verd amb verdures i gambes, pasta, hamburgueses i sandvitxos. Ideal també per fer unes copes, la seva terrassa és una de les millors del barri.\nPlats dedicats a les verdures amb tocs tradicionals. El menú de migdia (amb variacions al migdia i nit dels caps de setmana) ofereix un bufet d’amanides brutal o una crema més un plat del dia i postres que atrau treballadors del CCCB, veïns més o menys antics, un modern que s’acaba de llevar... A la carta, tapes més conegudes com braves i croquetes (de base vegetal, esclar). Una gastronomia vegetariana tradicional amb oferta per a vegans i elaborada cercant el producte ecològic.\nMajide és la proposta d'una taverna japonesa, una izakaya fina amb sensibilitat i producte d’alta cuina. Ofereix una taula comunal –a l’entrada del restaurant, perfecte per a grup grans–, una barra en forma de ela per veure com se les gasten a la cuina i tauletes amb tota la llum que li falta al Shunka. Hi trobem platets d’intersecció nipona-catalana, com per exemple les espardenyes amb peril·la o la ventresca de tonyina amb eriçó i ous de salmó. Els nigiris de toro no són d’eixe món.\nUna cosa és menjar i l’altra és menjar, menjar, que és el que vol dir 'Makan Makan'. Serveixen plats d’Indonèsia (arròs 'nasi goreng', rotllets lumpia), Tailàndia (fideus 'pad thai', curri Massaman), el Vietnam (sopa 'pho goa') i la Xina (wonton Sichuan i 'shao mai'). El plat més celebrat és un deliciós saltat de porc, pebrot, ceba i alfàbrega, condimentat amb sambal (una salsa tradicional indonèsia de cocció pacient amb pebrot vermell, xili i all) i acompanyat d’arròs. També hi és amb tofu. Les millors postres són el 'ketan hitam', un plat d’arròs amb litxis i llet de coco.\nA la planta 24 de la Torre Colón, ofereix una visió de 360º de la ciutat. També una visió del producte mariner: peix i marisc en cru, fumat, marinat i a la brasa. Exemple cru: un salmó amb raifort i pa de sègol torrat, meravella de sabor primordial i concís que no salmoneja. La brasa la treballen amb carbó d’alzina. Tenen debilitat pels guisats, com un mar i muntanya d’ortiga de mar i cigrons amb el caldo d’un capipota, melositat marina i sabor amfibi. O unes espardenyes on la seva suavitat s’engreixa amb l’ou. Això és un mar per sucar-hi pa!\nCasa de menjars catalana. Mandonguilles amb sípia, bacallà a la llauna, fricandó, capipota amb cigrons, trinxat amb rosta, en son exemples. Menció especial mereix la carta de vins catalans i la de còctels amb licors catalans i amb noms dedicats a personatges nostres, com Joan Capri i Pere Gimferrer. Al migdia hi ha una oferta de fonda: per 13 euros, platàs del dia amb amanida, beguda i postres. Aneu-hi: fan una aposta única, moderna i nostrada.\nLa prova del cotó és que hi ha portuguesos entre els clients, un bon símptoma. Ens agrada el menjar popular, amb Lisboa i Porto com a promesa. N’hi ha sis varietats d'empanades al forn: de verduretes, de garrí, de bacallà, d’ànec, de pollastre i de beira (quatre tipus de carn), totes de mida més que generosa. Que demaneu menú? Doncs us trobareu amb tres primers i tres segons, que dignifiquen opcions humils com el pollastre a la brasa –tenen una brasa de llenya a l’entrada!– i sempre hi ha un plat tradicional portuguès per triar.\nSifó Parrilla Argentina\n“Qualsevol plat argentí que et passi pel cap el tindrem”. Aquest és el titular del nou Sifó. Preciós: cuina oberta, llum, fusta i dibuixos d’icones argentines ('El eternauta' a càrrec del gran Martín Tognola!). Abraça, per fi, “l’argentinitat sense complexos”. Mestres de la carn i de la creativitat popular, auguren una graella I+D, pizza argentina –quasi inèdita a Barcelona–, empanades i un tiquet que va “d’allò universal fins al que et vulguis gastar”.\nEl Suculent és una casa de menjars on es maneja una cua de bou superlativa. Un plat difícil de trobar fins i tot als qui fan bandera del tradicionalisme. I que no és de toro ni de bou: és vaca vella i així ho fan constar a la carta. Tasteu també el costellam de porc ibèric Maldonado, l’aristòcrata de la peülla, o unes mandonguilles de botifarra amb sèpia, l’estrella de la cullera, que és la tercera pota del local, a més de les tapes. Els diumenges hi trobareu arròs de mar i muntanya i flamenc en directe.\nLa gastronomia d’un indret no és només el producte, la tècnica, les receptes... També hi influeixen els llocs on es desenvolupa i es cou, el seu soroll, les olors, el comportament de les persones. Planteu-vos a la Boqueria ben d’hora al matí i fiqueu-vos entre pit i esquena uns ous ferrats amb bolets, un capipota o un peixet fregit envoltats de gent que transporta carn, peix i verdures, i el caràcter animat d’en Quim i els seus... I entendreu què és la Mediterrània.


'Renovant Energies' es posa en marxa a Barcelona - ABD\nInici » Actualitat » ‘Renovant Energies’ es posa en marxa a Barcelona\nDones en situació de recerca de feina han començat la formació sobre comunitats energètiques i faran pràctiques en empreses del sector\nL’ús compartit de l’energia és una tendència a l’alça i l’energia comunitària comença a consolidar la seva presència en el debat públic. Tot i que les comunitats energètiques i les seves diverses formes no estan encara completament definides, ja no existeixen barreres jurídiques, tècniques ni financeres per a tirar-les endavant. Tanmateix, hi ha un repte pendent sovint infravalorat o no contemplat: la gestió comunitària.\nRenovant Energies és un projecte d’inserció laboral que s’adreça a aquesta necessitat identificada per algunes empreses del sector: com impulsar la participació veïnal en les comunitats energètiques i gestionar els possibles conflictes, especialment en ciutats amb comunitats verticals de multipropietat com a Barcelona.\nLa iniciativa, coordinada per Ecoserveis, Azimut 360 i ABD i que es posa en marxa, té com a objectiu promoure la inserció laboral de dones en situació de recerca de feina dins del sector de l’energia comunitària. “No només per a reduir les desigualtats socials i de gènere entre les persones a l’atur, sinó també perquè el sector de l’energia està molt masculinitzat”, explica l’equip promotor. “Volem que hi hagi més dones treballant en el sector de l’energia però també en la seva missió, visió i valors”, afegeixen.\nCocreació i model replicable\n11 dones han començat ja el procés de formació de 100 hores sobre el marc conceptual, legal, financer i de context de les comunitats energètiques i altres competències transversals. Les entitats coorganitzadores treballen per tal que, un cop finalitzada aquesta fase, realitzin pràctiques remunerades en empreses del sector.\nEls plans de formació i d’inserció de Renovant Energies s’han desenvolupat a través d’estratègies de cocreació per a garantir la màxima participació possible dels diferents actors implicats: empreses, entitats social, entitats de formació i administració pública. L’objectiu és posar a prova el nou perfil professional i impulsar la replicabilitat d’aquest model d’inserció laboral.\nAquest dilluns, 19 d’abril, en el marc de la seva formació, les dones participants del programa van fer una visita\nguiada a la instal·lació de plaques fotovoltaiques de l’Arxiu Intermedi – Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona.


Acabar entre els millors\nPer fi ha arribat l’hora de passar-s’ho bé. Tanta por que ens havia fet que ens emparellessin amb el City i resulta que és la millor de les notícies que ens podrien passar. Jugar contra un equip d’aquells que s’han de buscar per Internet no és el millor a què pot aspirar un club que se les dóna de ser un dels millors del planeta.\nAl capdavall la vida dels bons sempre té un risc, de manera que el més gran que li pot succeir al Barça és eliminar el millor rival dels vuit que li podia tocar.\nPerò passi el que passi aquest dimarts, el fet de disputar la tornada a casa, en un horari com Déu mana i amb l’estadi presumptament ple, fa que aquesta sigui l’eliminatòria més gran de les altres set que hi ha en aquest primer envit dels play-off de la Champions.\nI això que li succeeix al Barcelona és el mateix que li passa a l’Igualada d’hoquei. Aquest dissabte contra el Vic es juga l’opció de plantar-se a la final four de la Copa CERS i la plantilla ho té tot a les seves mans per aconseguir que jugadors de gamma mitjana derrotin una de les plantilles més compensades de l’hoquei europeu.\nSi el Barça es juga en aquesta eliminatòria recobrar la credibilitat, el Monbus Igualada pot fer-se gran a Europa. Dos reptes més que importants.\nLa Pilota dels nassos\nGol d’Alexis, gol d’Heredia


Roca Mur-vista 237 vegadesAgost 2007. Es troba al parc natural de Sant Llorenç. Per la seva forma també és coneguda amb el nom de “la màquina de tren”.\nRiu Tenes-vista 226 vegadesVers 1910. El riu Tenes vist des de Sant Miquel del Fai.\nTorrent de Colobrers o de la Tosca-vista 181 vegadesJuliol 2006. És un torrent de poc recorregut que neix a la serra del Vent a Castellar del Vallès, travessa al Pla de la Bruguera i entra al terme de Sabadell a on en el seu recorregut final passa entremig de Can Pagès per anar a desembocar al riu Ripoll. La part del Torrent que correspon a Sabadell és d'una gran bellesa degut a la seva vegetació abundant i atapeïda.


Més de 200 multes a VTC per incomplir la norma de l’àrea metropolitana\nDos agents de la Guàrdia Urbana aturen un vehicle VTC, en una imatge del juny passat | Ajuntament de Barcelona\nLa majoria són per no informar dels trajectes al registre de serveis\nL’ofensiva contra les VTC segueix el seu curs. Després que al juliol s’aprovés a l’Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) la normativa que imposava l’hora d’antelació –que el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC)– i que entrés en vigor al setembre, la xifra de multes arriba a les 224. Són dades del mes de setembre i fins al 30 d’octubre, segons ha difós l’Institut Municipal del Taxi (IMET), depenent de l’AMB.\nTotes elles podrian comportar sancions, però les empreses les recorren als tribunals així que el pagament de la multa queda en mans d’un jutge. La majoria d’infraccions –142– són per no haver informat de trajectes amb clients al registre de comunicacions, on els conductors han d’estar inclosos per facilitar el control per part de la policia lolcal o els Mossos d’Esquadra.\nDe la resta, 25 han estat per aparcar mentre esperaven per captar passatgers, 20 per no portar full de ruta i 17 per circular per buscar clients. Pel que fa a l’incompliment del temps d’antelació –que són 15 minuts després que la justícia tombés l’hora–, només hi ha hagut quatre multes.\nUna multa va ser a un conductor que anava drogat.\nÀrea Metropolitana de Barcelona Taxis VTC


07/05/2019 /in Mercantil /by puigassessors\nL’Audiència Provincial de Barcelona ha declarat abusiva, i, per tant, il·legal, la pràctica bancària de cobrar comissions sobre el compte que l’entitat obliga el client a obrir per al pagament del seu préstec hipotecari. El abusiu, explica la sentència (el text íntegre pot consultar aquí), és l’ús que fa el banc i no la clàusula que ho estableix, que no és “abusiva en si mateixa”.\nLa sentència del tribunal barceloní resol que, d’acord amb la Llei General per a la Defensa dels Consumidors i Usuaris, no cal declarar la nul·litat de la clàusula impugnada, “sinó de la pràctica abusiva que la part demandada realitza amb el cobrament indegut de comissions en relació amb un compte que constitueix el lloc del pagament del préstec hipotecari “. En efecte, tal com va establir el Banc d’Espanya en una circular, no correspon cobrar als clients cap comissió per manteniment o administració quan aquests comptes s’han obert “per imposició” de l’entitat o quan són utilitzades exclusivament per a abonar un préstec.\n“És el seu reconegut caràcter indegut el que la converteix en abusiva per no correspondre amb cap servei prestat”, assevera la resolució de l’Audiència Provincial, que obliga l’entitat a cessar en aquesta pràctica, “si bé no es pot estimar que pugui obrir una compte en qualsevol altra entitat de crèdit des de la de pagar el préstec hipotecari “. Això derivaria de la nul·litat de la clàusula, cosa que els magistrats no han estimat.\nFinalment, la sentència accepta la reclamació de la indemnització per danys morals “que ha hagut de patir el demandant a haver d’anar reclamant, de forma reiterada, la devolució de les comissions indegudament cobrades”. Una quantia que es fixa en 500 euros.\nEl TS permet a les empreses reclamar els treballs empleats amb la signatura... Treball llançarà una guia per controlar la jornada laboral a les empreses...


Jo també #somdemallorca – What's in my head?\nJo també #somdemallorca\niolandapericas\tCoses que m'interessen, Trobades, jornades i formació\t 18 Mai 2016 7 Novembre 2017\nAquest passat cap de setmana vaig participar en el meu primer social media trip, organitzat pel diari on line EconomiadeMallorca i l’Agència Còmic, juntament amb Som Hotels. Però abans que us conti com va anar, deixau-me que faci un incís.\nUn social media trip és una espècie de viatge (en aquest cas ho podriem deixar en recorregut), per donar a conèixer un lloc, un producte, una empresa, etc… a través de les social media o xarxes socials. En aquest cas es tractava de promocionar empreses i productes mallorquins amb el hastag #somdemallorca.\nPer què l’acció tengui els resultats esperats, és a dir per a què arribi al màxim de gent possible, és necessari que els participants siguin persones amb una certa influència a les xarxes, els anomenats influencers, que vendria a ser una cosa com a “influenciadors”. Idò bé, aquesta activitat anava adreçada a un grup d’influencers de Mallorca, i jo… m’hi vaig colar! (I com deia aquell, això és una altra història que ja us la contaré en una altra ocasió).\nHe de dir que tenia les meves reserves… Més que reserves, i els qui em coneixeu ho entendreu, trobava que allà no hi pintava res, que sí, que moltes gràcies per convidar-me, però jo no estic a l’altura.\nI és cert, no estic a la altura de les persones amb qui vaig compartir el cap de setmana. No estic a la seva altura en seguidors, en capacitat de moure les xarxes socials, en coneixements i en eines per fer-ho, però me vaig sentir molt a gust. I cap d’ells, en cap moment, me va fer sentir que aquell no era el meu lloc.\nLa llista d’assistents era llarga, i a alguns els coneixia de seguir els seus blogs, de veure’ls per les xarxes o d’haver sentit xerrar d’ells. Jo, en canvi, per a la majoria era una completa desconeguda… Una desconeguda a la que feren sentir part del grup.\nI fins aquí l’incís… Crec que aquest serà un post un poc llarg.\nHotels, llimonada i còctels\nPer a mi, el cap de setmana va començar el dissabte després de dinar. El grup ja venia de fer vàries visites el dematí i jo m’hi vaig afegir a l’hotel on havíem de dormir.\nCom que es tractava de donar a conèixer diferents productes i empreses, i la meva influència a les xarxes socials es bastant petita, ho explicaré per aquí (tampoc és que aquí tengui molta influència, però vull posar el meu granet d’arena al projecte i agrair d’aquesta manera la convidada).\nL’hotel on dormíem era el Som Llaüt, un hotel boutique de la cadena Som Hotels que s’acaba d’obrir fa unes setmanes a Can Picafort. Es tracta d’un establiment ubicat a un antic hotel, reformat i modernitzat, amb unes habitacions molt acollidores, on funciona la màxima “menys és més”. I lo millor de tot, l’àtic (que en realitat és un tercer), amb bar i piscina i solarium.\nAllà, amb unes vistes espectaculars, el CEO (és a dir, el cap) de Som, Joan Enric Capellà, ens va explicar la filosofia de l’empresa, la seva línia de feina basada amb el destí, amb el fet de conèixer el lloc on ets, més enllà del típic sol i platja, know and feel, la importància que li donen al producte local i a la felicitat dels seus treballadors (fins i tot tenen un càrrec a l’empresa, una “gestora de la felicitat”!!!).\nI per començar a predicar amb l’exemple varem conèixer en Juanan, el mestre cocteler, que ens va oferir una mena de classe magistral, basada, com no podia ser d’altra manera, en el producte local, la Pep Lemon i la Pep Cola, que va combinar de formes diferents i sorprenents amb ginebra (xoriguer) i amb rom, i de les que varem poder conèixer també algunes curiositats gràcies a Madelina, que ens resumí un poc la història de Pep i la seva filosofia.\nDesprés dels còctels i una estoneta de descans, ens traslladarem a l’hotel Som Far, a Alcanada, on gaudirem d’un sopar a càrrec del xef de Melassa, el restaurant de l’hotel, Jacobo Llarena. Seguint amb la filosofia de la cadena hotelera, i de tot el cap de setmana, el jove cuiner canari basa les seves propostes en l’slow food i el km 0, i ens ho va demostrar amb el menú degustació que ens varen servir. Gambes i sípia del Port d’Alcúdia, crema de patata vella, corvina amb sobrassada i ametlles, i porcella a baixa cocció, que va rematar amb una coca de gató feta a Artà.\nI fins aquí el primer dia del social media trip…\nHerbes, galetes i vins\nEl diumenge començà amb el berenar a Can PIcafort i partirem cap a Alcanada on ens esperava un del tallers que més ganes me feia, fer herbes! Sí, jo que faig panades, confitura, que conservava tomàtigues i vaig cada any de matances, mai no n’havia fet i em feia especial il·lusió.\nEn aquest cas, i amb la col·laboració de Licors Moyà i l’ajuda de Pere, el responsable de know and feel de Som, aconseguirem fer tots la nostra pròpia i única botella d’aquest licor tan tradicional mallorquí i amb tanta història.\nLes herbes sorgiren com a licor medicinal, sobretot per als problemes digestius, i és una tradició que es manté a molts llocs de la mediterrània. El fet de que sigui el resultat de macerar les herbes amb alcohol fa que no hi hagi dues botelles iguals i que cada una tengui el seu gust especial.\nQuan arribarem al Som Far ja tenien una taula preparada amb les deu herbes que ells solen fer servir acompanyades d’una breu descripció de cadascuna d’elles i les seves propietats, les botelles per omplir i unes etiquetes xulíssmes. Seguint les indicacions de Pere, cadascun de nosaltres omplí la seva amb les herbes i després afegirem l’alcohol (anís dolç i sec en una proporció de 4-1 per fer-les mesclades) i les taparem. Cada un de nosaltres etiquetà i signà la seva botella… I a esperar, que fins el mes d’agost, més o manco, no es poden destapar.\nJust desprès del taller, va ser el torn de n’Andreu de la Bodega Can Majoral, que en nom de Petits Cellers ens feu un tast de vi espectacular amb vins procedents de bodegues mallorquins. Petits Cellers és una agrupació de 29 productors locals, alguns dels quals ja no són tan petits com eren, i que s’uniren per donar a conèixer els productes vitícoles que es fan a Mallorca, amb l’objectiu de prestigiar-los.\nTastarem dos blancs i tres negres, un dels quals va ser una autèntica primícia, ja que era un vi que encara no s’ha presentat en societat. N’Andreu, que ens explicava les característiques de cada un d’ells, havia seleccionat, seguint amb la filosofia del #somdemallorca aquells que estassin elaborats amb varietats locals o autòctones de raïm. He de reconèixer que era la meva primera cata de vi, i va ser una experiència que segur que repetiré.\nI per a què poguéssim acompanyar els vins, Quely, una de les empreses mallorquines que no necessita presentació, ens va proporcionar una sèrie de tapes, elaborades amb les seves galetes, que acompanyaven perfectament les begudes.\nPer acabar el cap de setmana, na Laura de Mallorca Gourmet, ens va presentar el Mallorca Passport, una mena de guia amb recomanacions, suggeriments i propostes per a conèixer diferents restaurants i espais relacionats amb la gastronomia. Jo ja tenc el meu!\nAbans de partir, encara varem tenir temps de dinar, una altra vegada de la mà de Melassa i compartir una sobretaula fins ben entrat l’horabaixa.\nVa ser un cap de setmana genial, diferent, en el que vaig poder descobrir nous productes, nous espais, però sobretot, en el que vaig conèixer gent que fa coses i que es sent orgullosa de poder dir que #somdemallorca.\nGràcies a tots els qui ho heu fet possible, i sobretot a Pere (el meu Pere), per la part que li toca.\nNota: Els influencers reals que han participat en el social media trip són en Manu Catman, blogger; en Fran M. Camacho, community manager; na Mar Nicolau, directora comercial d‘EconomíadeMallorca, presidenta de la asociació empresarial Activat Inca i directora d‘Agència Còmic; en Daniel Rotger, community manager i relacions públiques de Quely; na Nadia Nemer, responsable de marketing d‘Ikea; na Maria José Garcia Doce, coordinadora de comunicación de IB3 i bloggera; na Sandra Llabrés, de la revista Inmediatika; en Rafael Tudurí (al qui li he “robat” algunes de les imatges d’aquest post) i na Rosa Díaz del departament de comunicació de Grupo Roxa; na Karen Valencia, bloguera; i na Dessirée Sicilia, biòloga i comunicadora en xarxes.\nsocial media trip\nPublicada 18 Mai 2016 7 Novembre 2017\nPrevious Post Procra… procre…\nNext Post Eres la més guapa…


El partit per fer el millor país\nFont: La Veu especial\nEl juliol 2016 naixia el Partit Demòcrata, una força política que veu de la millor tradició del catalanisme i que s’ha creat per respondre a les noves demandes de la ciutadania i per afrontar els nous reptes de la Catalunya del segle XXI. Les fórmules tradicionals de partits polítics estan caducades i calen noves idees i noves maneres de fer i actuar.\nGuanyar la nostra independència!\nEn la lluita per la independència, el poble català ha anat generant organitzacions polítiques, cíviques, associacions, plataformes, que han teixit un moviment popular que, des de les darreries del segle XIX, ha anat bastint espais d'autogovern, d'auto-organització, guanyats pam a pam a un Estat que sempre ens ha volgut sotmesos i subordinats.\nEls focs de Sant Joan i la Barretina d'or\nFont: La Veu 67\nLa nit de Sant Joan és una nit molt especial. A mi em porta molt bons records, i també algun desencís. La revetlla, la música, els focs i l'alegria amb què es viu, la fan desitjada i estimada per tothom. Els seus orígens són ancestrals i van molt lligats amb el solstici d'estiu i amb l'adoració del Sol.\nEl que és cert, és que la ciutadania té la clau de volta del Procés Sobiranista. Els polítics, dins la Generalitat, estan fent la seva feina, els uns posant pals a les rodes, els altres anunciant-ho, en boca del President Puigdemont, que es farà el Referèndum sí o sí i engegant la maquinària perquè la gent puguem anar a votar quan ens ho diguin.\nReferèndums pactats i altres exquisideses\nI així que ens trobem a l’horitzó d’una altra data a marcar en vermell al calendari del procés d’independència de Catalunya: Fixada reunió del nostre president Puigdemont amb el seu president Rajoy, per reprendre les converses sobre com establir un marc per a la celebració d’un referèndum pactat amb l’estat, que és allò de què el govern espanyol no vol ni sentir parlar.\nLes vegueries americanes\n"Quan en el curs dels esdeveniments humans es fa necessari per a un poble dissoldre els vincles polítics que l'han lligat a un altre i prendre entre les nacions de la terra el lloc separat i igual que les lleis de la natura i el Déu d'aquesta naturalesa li donen dret, un just respecte al judici de la humanitat exigeix que declari les causes que l'impulsen a la separació" .\nJa sabeu que treballo en el món de la justícia com a Procurador dels Tribunals. L'altre dia vaig rebre una notificació del Jutjat de Violència de gènere de Sant Feliu de Llobregat on posava que l'adreça era "calle Jacinto Verdaguer, 35". Això em va indignar sobremanera, ja que hi ha una mala fe impressionat, posant aquesta adreça en una notificació judicial.\nJoc brut contra Catalunya\nSabem, a través de documents escrits i de la transmissió oral que, l'endemà de la gran desfeta de l'any 1714, els catalans i les catalans que havien sobreviscut al gran desastre, van anar a treballar. Vençuts momentàniament però amb la dignitat intacta\nA Catalunya hi ha una revolució\nA Catalunya, des de fa uns quants anys, ja, hi ha una revolució. Davant d'una revolució, hi ha qui hi participa i hi ha qui s'hi oposa. Naturalment, també hi ha qui s'apunta al wait and see . I també qui s'amaga i qui juga a amagar el cap sota l'ala o es fa l'estruç.\nEl procés triomfarà per estadística\nFont: La Veu 66\nSóc associat de Reagrupament i membre de la executiva de la Vegueria del PdeCAT de Lleida , i cada vegada que participava en la campanya per a la nostra candidatura començava amb les següents paraules: "Un poble que no lluita per la seva llibertat no es mereix ser lliure, lluitem per la nostra llibertat! ".\n« Anterior Següent » 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 ...112


Reduir la velocitat per salvar vides\nLa celebració d’aquesta setmana impulsada per les Nacions Unides posa de manifest la necessitat d’aixecar el peu de l’accelerador per reduir els accidents de trànsit i aconseguir l’objectiu marcat per al 2030: disminuir la meitat els sinistres mortals\nEntre les mesures per aconseguir-ho hi ha la reducció a 30 km/h de la velocitat a les ciutats, però també és necessari posar el focus als països de renda baixa i mitjana, com fa el projecte Rights on Way d’Abertis i Unicef\n19 de de maig del 2021. 17:31\nNacions Unides ha marcat per a aquesta dècada un objectiu ambiciós: reduir a la meitat les morts que es produeixen a causa d’accidents de trànsit arreu del món. I, per a això, no hi ha res més efectiu que aixecar el peu de l’accelerador per disminuir la velocitat tant en les vies urbanes com interurbanes. De fet, al llarg d’aquesta setmana s’està celebrant la Setmana Mundial per a la Seguretat Viària, amb l’objectiu de reivindicar la limitació a 30 km/h a les ciutats, una mesura que acaba d’entrar en vigor a tot Espanya per als carrers amb un únic sentit de circulació. I la meta de l’ONU també concorda amb accions ja en marxa, com el projecte Rights of Way d’Abertis i Unicef.\nFins al 23 de maig, a tot el planeta s’estan celebrant activitats sobre seguretat viària amb el lema de ‘Love 30’, a fi de reivindicar la disminució de la velocitat urbana per salvar vides i aturar així una dada que no deixa de ser sorprenent. I és que cada 24 segons es produeix un accident de trànsit mortal al món. «La limitació de la velocitat a 30 km/h (20 mph) en zones on es barregen les persones i els automòbils contribueix que els carrers siguin saludables, ecològics i adequats per conviure; en altres paraules, carrers per a la vida», remarquen des de l’ONU.\nLa limitació de la velocitat a 30 km/h en zones on es barregen les persones i els automòbils contribueix que els carrers siguin saludables, ecològics i adequats per conviure.\nUna petició orientada a la celebració el 2022 d’una reunió d’alt nivell sobre seguretat viària per part dels líders mundials, que resultarà decisiva per aconseguir o no l’objectiu de reduir les morts per accidents de trànsit al 50%. Un canvi de paradigma en la manera com es dissenyen els carrers, començant amb límits de velocitat baixos en llocs on conviuen les persones i els automòbils, contribuiria que els carrers fossin segurs, accessibles, agradables i equitatius per a tots els usuaris de la via pública, al brindar múltiples beneficis per a tots mentre agilita les mesures per aconseguir els Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) interrelacionats.\nCiutats més segures, saludables i sostenibles\nCiutats més segures, saludables i sosteniblesEn aquest sentit, l’ONU cita tres avantatges de limitar a 30 km/h la velocitat a les ciutats, totes relacionades amb metes que van més enllà de la mateixa seguretat viària i que encaixen amb l’Agenda 2030 per al Desenvolupament Sostenible:\nSalvar vides: Aquesta reducció ajudaria a evitar les morts per sinistres de trànsit i protegir tots els que hi transiten, especialment els més vulnerables, com vianants, ciclistes, nens, persones grans i persones amb discapacitat.\nUna societat més saludable: Fomenten la convivència i l’activitat física, ja que quan els carrers són segurs la gent opta més per caminar o anar amb bicicleta.\nCiutats més ecològiques: La disminució de la velocitat és essencial per aconseguir una mobilitat amb zero emissions de carboni. Per protegir el medi ambient es necessiten carrers segurs i amb límits de velocitat baixos que fomentin opcions de transport sostenibles.\nTal com posa de manifest la Setmana Mundial de les Nacions Unides per a la Seguretat Viària, davant un impacte a velocitats superiors als 30 km/h, el risc de morir d’un vianant augmenta considerablement i aquest augment és fins i tot més gran en el cas dels joves i els avis. En la distància en què un automòbil que circula a 30 km/h s’atura, un altre que circula a 50 km/h continua avançant. Així mateix, circular a més velocitat fa que la visió perifèrica dels conductors s’estrenyi i el seu temps de reacció es vegi afectat.\nPer això, alguns estudis suggereixen que amb cada disminució de la velocitat d’1 km/h en les vies urbanes es pot aconseguir un descens del nombre de víctimes de fins a un 6%. En línies generals, l’Organització Mundial de la Salut ha conclòs que un augment de la velocitat mitjana d’1 km/h dona lloc a un augment del 3% en el risc de patir un sinistre i un augment d’entre un 4% i un 5% en la xifra de morts.\nUna norma en vigor a tot Espanya\nUna norma en vigor a tot EspanyaLa setmana passada va entrar en vigor a tot Espanya la limitació de la velocitat a 30 km/h en les vies urbanes d’un únic sentit de circulació, una mesura que afecta entre un 60% i un 70% dels carrers. No van ser els únics canvis en les normes de trànsit: el límit de velocitat en nuclis urbans serà a partir d’ara de 20 km/h en vies que disposin de plataforma única de calçada i vorera i 50 km/h en les de dos o més carrils per sentit. Mesures que, d’altra banda, ja s’apliquen d’algun temps ençà en algunes vies de ciutats com Barcelona.\nAquests nous límits de velocitat pretenen, segons la Direcció General de Trànsit (DGT), calmar la circulació, tot i que també portaran a una reducció del soroll i de la contaminació, aconseguir ciutats més habitables i garantir una convivència segura entre els vehicles i els usuaris vulnerables (vianants, bicicletes, motocicletes i ciclomotors). Diversos estudis que maneja la DGT constaten que la probabilitat de morir en cas d’atropellament és d’un 15% si se circula a 30 km/h i augmenta a un 85% a 50 km/h.\nLa interacció de cada vegada més actors a la ciutat fa que no sigui possible garantir la seguretat a velocitats superiors a 30 quilòmetres per hora.\nPere Navarro, director general de Trànsit\nUna cosa a tenir molt en compte, ja que el 2019 va augmentar un 6% la sinistralitat en vies urbanes i el 82% de les 519 persones que van morir en accident en una via urbana van ser usuaris vulnerables, és a dir, vianants, ciclistes i motoristes. «Cada vegada tenim més actors i es produeix una interacció als carrers de les nostres ciutats. Amb aquesta interacció i amb tots aquests actors no és possible garantir la seguretat a velocitats superiors a 30 quilòmetres per hora», ha remarcat Pere Navarro, director general de Trànsit.\nFocus en els països en desenvolupament\nFocus en els països en desenvolupamentNo obstant, per aconseguir reduir a la meitat els accidents de trànsit el 2030 tal com marca l’ONU, la major part dels esforços s’han de centrar en els països en desenvolupament. Prop d’1,25 milions de persones moren cada any a les carreteres del món, i el 90% es concentren als països de renda baixa i mitjana. I això que la població en aquests països només posseeix la meitat dels vehicles del món. Així, el risc de morir en carreteres també depèn en gran manera d’on visquin les persones: Europa té el menor nombre de morts per accidents de trànsit per cada 100.000 habitants, mentre que l’Àfrica té la taxa més alta.\nA més, entre els més afectats per aquesta sinistralitat hi ha els col·lectius vulnerables, entre els quals es troben els nens i adolescents. Les lesions per accidents de trànsit són la principal causa de mort entre els menors a tot el món. En aquest sentit, més de 3.000 nens moren a les carreteres cada dia, segons la Child Health Initiative. I prop de 10 milions de nens a l’any resulten ferits o amb discapacitat.\nLes lesions per accidents de trànsit són la principal causa de mort entre els menors a tot el món i més de 3.000 nens moren a les carreteres cada dia.\nPer frenar aquests números, el 2017 va sorgir la iniciativa Rights of Way de la Fundació Abertis i Unicef, en la qual també hi ha implicat l’Institut Guttmann. Un acord per protegir els nens a les carreteres del món i oferir un trajecte segur a l’escola que ha hagut de fer una frenada a causa de la pandèmia, però que està previst que es reactivi quan desapareguin les restriccions.\nEn la primera etapa de Rights of Way (amb un pressupost de 3 milions d’euros) s’han portat a terme accions per la seguretat viària a les Filipines, Jamaica i a les dues ciutats més grans del Brasil, São Paulo i Rio de Janeiro, on la sinistralitat és un problema de salut pública. En aquest sentit, l’aliança entre Abertis i Unicef permet, entre altres coses, proporcionar rutes segures a l’escola, mitjançant la creació de zones de velocitat limitada, infraestructures segures, conscienciació i educació.\nAixí mateix, garantir un transport escolar segur i universal a través de la legislació, incidint en els elements de seguretat com els cinturons o enfortir la normativa d’autobusos escolars. I en aquells on la moto s’ha convertit en el principal mitjà de transport familiar, promoure l’ús de casc en els nens. Per la seva banda, l’Institut Guttmann ha aportat equips mèdics especialitzats en el tractament de lesions d’origen neurològic (lesió medul·lar i dany cerebral adquirit), que s’han desplaçat a diversos països per portar a terme sessions de formació i assessorament als metges locals sobre les millors pràctiques aplicades per a la prevenció i el tractament de lesions derivades d’accidents de trànsit.\nI com que el coronavirus ha trastocat tots els plans, però també ha incrementat la solidaritat, la col·laboració entre Abertis i Unicef ha anat un pas més enllà per centrar-se també en la distribució equitativa de vacunes a tot el món a través del mecanisme Covax. La companyia, primera empresa a sumar-s’hi a Espanya, ha destinat 400.000 dòlars (334.660 euros) de la seva aliança amb l’organisme de l’ONU perquè pugui continuar adquirint i distribuint vacunes i altres subministraments essencials, i perquè pugui continuar recolzant els països amb campanyes d’informació i formació als equips mèdics per encarar el complex procés de vacunació.\nVelocitat ‘segura’ també a les carreteres\nSeguretat viària Trànsit


El Tribunal Constitucional obliga a portar a Europa el finançament del bo social elèctric\nEl Ple del Tribunal Constitucional ha decidit estimar el recurs d'empara interposat per l'Administració General de l'Estat contra la sentència dictada pel Tribunal Suprem a l'octubre de 2016 i contra la interlocutòria de desembre d'aquest mateix any que desestimava l'incident de nul·litat d'actuacions, en els quals es donava la raó a les elèctriques i es tombava l'anterior règim de finançament del bo social elèctric.\nEl nou bo social es pot sol·licitar amb l'app mòbil d'Endesa\nAixí, el TS ha d'elevar a la justícia europea el règim de finançament del bo social, que s'aplica als consumidors d'energia més vulnerables, després d'estimar el recurs d'empara interposat pel Govern.\nLa sentència considera que s'ha lesionat el dret a un procés amb totes les garanties, tota vegada que l'òrgan judicial ha inaplicat la normativa nacional "per considerar-la incompatible amb l'article 3.2 de la Directiva 2009/72/CE, sense prèviament demanar un pronunciament prejudicial del Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE)".\nEn un comunicat, el Constitucional, que resol que el Suprem interposi una qüestió prejudicial davant el TJUE, considera que això ha donat lloc a "una preterició del sistema de fonts, amb desconeixement de les garanties que integren el procés degut".\nEn la sentència, el tribunal ha atorgat l'empara sol·licitada per l'Administració General de l'Estat, la qual cosa suposa que declara vulnerat el dret a un procés públic amb totes les garanties.\nAixí, anul·la la sentència d'octubre de 2016 de la secció tercera de la sala contenciosa administrativa del Tribunal Suprem i la interlocutòria de desembre d'aquest any de la mateixa sala, de manera que es va desestimar l'incident de nul·litat d'actuacions promogut davant d'aquesta sentència.\nAixí mateix, acorda "retrotraure les actuacions al moment anterior al de dictar sentència, perquè l'indicat òrgan dicti nova resolució que sigui respectuosa amb el dret fonamental vulnerat".\nA l'octubre de 2016, el Tribunal Suprem va declarar inaplicable el règim de finançament del bo social de la llum, en considerar incompatible amb la directiva europea sobre normes comunes per al mercat interior de l'electricitat, de manera que estimava que no havia de ser finançat per les elèctriques, com passava des 2014, a les que reconeixia el dret a ser indemnitzades.\nEn concret, el Suprem va reconèixer el dret dels demandants a cobrar una indemnització per les quantitats abonades en concepte de bo social en aplicació del reial decret de 2014 pel qual es va fixar la metodologia de finançament, més interessos.\nAquesta metodologia establia que havien de ser les grans elèctriques les que havien de finançar el bo social en virtut del seu caràcter verticalment integrat.\nMÉS DE 518 MILIONS RETORNATS PER LES SENTÈNCIES DEL SUPREM\nDe fet, un total de 518,5 milions d'euros dels superàvits del sistema elèctric acumulats en els últims anys s'ha destinat a finançar la devolució de les quantitats abonades per les companyies en concepte de bo social durant els exercicis 2014, 2015 i 2016 , després de diverses sentències anulatòries del Tribunal Suprem.\nEl bo social elèctric reconeix el dret de determinats col·lectius, (pensionistes, persones amb discapacitat, perceptors de rendes mínimes o famílies nombroses, entre d'altres) a ser beneficiaris de descomptes del 25% o 40% en la factura mensual d'electricitat. En el cas dels consumidors en risc d'exclusió social, se subvenciona el 100% de la seva recepció.\nArran d'aquestes sentències es va establir uns nous criteris de repartiment i es va determinar que el finançament corregués a càrrec de totes les comercialitzadores d'energia en funció del seu nombre de clients, incloent així a la llista a més de 250 societats.\nNo obstant això, tot i aquest nou repartiment, més del 90% del finançament segueix corresponent als cinc grans grups elèctrics i una mica més del 7% restant a altres grups i societats amb activitats de comercialització elèctrica.


Gestió dels residus domèstics davant el Coronavirus | Ajuntament de Santa Cristina d'Aro\nGestió dels residus domèstics davant el Coronavirus\nFent-nos ressò de les directrius establertes per diverses administracions, L’Ajuntament de Santa Cristina d’Aro vol recordar com s’ha de dur a terme la gestió dels residus domèstics durant aquests dies. Per això volem recordar els següents punts:\n1 – RECOLLIDA GENERAL DE RESIDUS DOMÈSTICS - Per a la majoria de la població, la recollida de residus domèstics es durà a terme de forma normal, fent servir els contenidors per a recollida selectiva que hi ha instal·lats al carrer. Aquests contenidors es tracten periòdicament amb una solució desinfectant, però és recomanable que tothom es renti acuradament les mans després de fer-los servir.\nAquests dies es important reduir al màxim la fracció resta que arriba les plantes de tractament, per tant recordem la importància d'optimitzar la recollida separada de les diferents fraccions (paper / cartró, vidre, envasos, i orgànica).\n2 – RECOLLIDA DE RESIDUS A LLARS AMB POSITIUS - Si es dóna el cas d’alguna llar amb positius o en quarantena pel COVID-19, cal seguir el següent protocol:\nEls residus del pacient, inclòs el material d'un sol ús utilitzat per la persona malalta (guants, mocadors, mascaretes), s'han d'eliminar en una bossa de plàstic (BOSSA 1) en un cubell d'escombraries disposat a l'habitació, preferiblement amb tapa i pedal d'obertura, sense fer cap separació per al reciclatge.\nLa BOSSA 3 es dipositarà exclusivament al contenidor de fracció resta, estant totalment prohibit dipositar-la en els contenidors de recollida separada de qualsevol de les fraccions separades (orgànica, envasos, paper, vidre o tèxtil) o el seu abandonament en l'entorn.\n3- DEIXALLERIA MUNICIPAL - Aquests dies, la deixalleria municipal roman tancada. El servei tornarà a obrir tan aviat es normalitzi la situació.\nPer a més informació podeu consultar l’Agència de Residus de Catalunya


Relat "15 obvietats"\nInici > detall del relat: 15 obvietats\nSomriure és gratuït.\nEls amics de veritat es poden comptar amb els dits d'una mà.\nTornaràs a brillar.\nArrugues i experiència van de la mà.\nAlgunes cançons poden ferir.\nLa confiança s'ha de guanyar.\nTornaràs a somriure.\nA vegades, la tolerància escasseja.\nEl racisme fa mal.\nLa llibertat s'ha de conservar.\nHi ha llibres que et marquen la vida.\nLes relacions humanes s'han de cuidar.\nTornaràs a trobar l'amor.\nAleix de Ferrater | 08-05-2011 | Valoració: 10\nFantàstic! Retrobar frases així va tant bé! I és que tens raó en totes les quinze frases i en moltes altres que en podríem trobar. Cadascú en pot trobar si remena el seu interior. Jo, aquest matí he visitat el Turó de la Rovira de Barcelona, on hi havia unes bateries antiaèries de la Guerra Civil i restes de barraques dels anys quaranta, cinquanta i seixanta. És tot plegat colpidor. Arribar a casa, llegir sentències així et recomforten tant i tant! Gràcies per fer-ho. Una abraçada i fins aviat!\nGalzeran (homefosc) | 08-05-2011\nsi un dia vas escriure, seràs sempre escriptor/a.\nJa saps que ens agraden i esperem les teves llistes, sentències o tot allò que ens vulguis explicar.\nNomés un "però"[Ofensiu]\nUnaquimera | 06-05-2011 | Valoració: 10\n“A vegades, cal recordar”, dius i tens tota la raó, bonica!\nJo et recordava, malgrat el teu silenci, et recordo i he vingut fins al teu espai, a veure què feies... i he tingut una alegria ENOOORME i molt grata en veure que havies tornat a publicar!\nFeia temps que t’enyorava... així que avui, en entrar i veure novetats d’enguany, m’he afanyat a obrir la darrera i devorar aquestes quinze obvietats que donen què pensar.\nTan sols m'atreveria a posar-li un "però" a la primera : crec Queca que, en certs moments, somriure costa, és a dir, té un preu malgrat no es pagui amb cap moneda de les legals. O no?\nM’alegra molt saber de tu i repassant els teus mots, torno a tenir present el teu somriure lluminós!\nAVERROIS | 04-05-2011 | Valoració: 10\n...són tan sol una sola paraula LA VIDA i pobre del que no passa per tot aixó, ja que no arribarà mai al coneixement d'ell mateix.\nfranz appa | 04-05-2011\nAmb aparent desordre, es barregen sentències més o menys comunes, allò que s'atribueix a la saviesa popular, al costumari verbal al qual se li sol donar sense gaire reflexió -i potser de vegades caldria- el prestigi de la prova a què la sotmet l'experiència. Sí, com diu una de les sentències que reculls, Experiència i arruga van de la mà. Però l'experiència, tot i que es pugui comunicar verbalent,comporta en si mateixa, en el seu concepte, en la seva mateixa arrel, la necessitat de ser experimentada. Cadascú, doncs, l'gha de reviure, cada generació que cavalca alloms de l'anterior, cada inidividu que pugna per indepenitzar-se dels temps pretèrits i dels temps que se li amunteguen.\nPerò en realitat no existeix tal desordre en els enunciats, entreveig. S'hi intercala, amb un ritme tranquil, espaiat, la veu dirigida indiscutiblement a un(a) mateixa(a), els "Tornaràs..", que encapçalen aquest predicat de l'experiència necessària viscuda per la vida pròpia i intransferible. Sí, ha existit, i per tant tornarà a venir-nos. I potser ens agafarà més experts, més assenyats, més carregats pel bagatge de la saviesa. I és aquesta veu recurrent la que compon el ritme bàsic, la columna vertebral, si em permets dir-ho així, del poema.\nPerò, amiga, que no ens agafi menys oberts a la confiança, al respecte, menys tolerants ni menys ansiosos d'estimar.


Mas farà dimarts a París el seu primer viatge oficial com a expresident | NacióDigital\nMas farà dimarts a París el seu primer viatge oficial com a expresident\nImpartirà la conferència "La inversió estrangera durant una crisi política: el cas català" a la prestigiosa escola de negocis HEC | La setmana vinent Carles Puigdemont també viatjarà a l'exterior, en una visita de tres dies a Bèlgica\nper ACN, 22 d'abril de 2016 a les 09:04 |\nArtur Mas, el dia que va anunciar que renunciava a la presidència. Foto: Ivan Giménez\nArtur Mas farà dimarts que ve a París el seu primer viatge oficial a l'estranger com a expresident de la Generalitat, segons ha pogut saber l'ACN. Mas visitarà la prestigiosa escola de negocis École des Hautes Études Commerciales de París (HEC) per pronunciar-hi la conferència "La inversió estrangera durant la crisi política: el cas català". En anglès i davant dels estudiants de MBA, que li podran fer preguntes, l'expresident defensarà que el procés sobiranista no està perjudicant les inversions a Catalunya.\nHEC, gestionada i finançada per la Cambra de Comerç i Indústria de París, és la segona millor escola de negocis d'Europa, segons el rànquing del Financial Times. La conferència al campus de Versalles s'emmarca en el cicle "HEC débats", en què hi participen líders polítics i econòmics i que patrocinen, entre d'altres, el diari Le Figaro o el banc Caisse d'Epargne. HEC ha convidat el Govern a participar-hi i l'executiu Puigdemont ha encarregat a Mas que imparteixi la conferència. L'expresident comptarà amb el suport logístic del Programa Internacional de Comunicació i Relacions Públiques Eugeni Xammar i de la delegació de la Generalitat a França i Suïssa.\nFrança és prioritària en l'acció exterior de la Generalitat i precisament també a París va ser el darrer viatge institucional que Mas va fer com a president, el 6 i 7 de desembre passat. Mas va participar en la cimera contra el canvi climàtic COP21 de les Nacions Unides a la capital francesa i en l'assemblea general de l'Aliança Climàtica d'Estats i Regions. A més, va aprofitar el desplaçament per homenatjar, amb una ofrena floral davant la sala de concerts Bataclan, les víctimes dels atemptats terroristes del 13 de novembre.\nDe fet, Puigdemont havia de fer la seva primera visita institucional a l'estranger a París, el 21 de març passat, però el va haver de cancel·lar a última hora per l'accident d'autocar a Freginals. El president de la Generalitat havia d'impartir una conferència Sciences Po, presentada per l'exprimer ministre italià i degà de la Paris School of International Affairs Enrico Letta. Finalment, el seu primer viatge fora de l'Estat serà la setmana que ve, del 30 d'abril al 2 de maig, a Bèlgica: Puigdemont visitarà Gant, Anvers i Brussel·les i es reunirà amb el govern flamenc, tot i que l'agenda encara no està tancada. El conseller d'Afers Exteriors, Relacions Institucionals i Transparència, Raül Romeva, viatjarà a Londres dimecres que ve i a Escòcia dijous.\nContactes internacionals discrets\nEn els darrers mesos, Mas ha fet alguns contactes internacionals des de Barcelona i ha mantingut algunes reunions de forma discreta. "Com que vaig dir que estava per ajudar i a disposició del Govern, cada vegada que m'ho demanen o que m'ho demanin en el futur, jo intentaré donar un cop de mà, i passats aquests primers mesos començaré a fer alguna sortida a l'estranger", va explicar l'expresident en una entrevista al diari Ara. Mas "té un estatus" i experiència en l'àmbit internacional que "cal saber gestionar i aprofitar", va defensar a Catalunya Ràdio Romeva. Puigdemont va aclarir aquest dimarts passat que el paper de Mas en l'acció exterior no serà "formal".\nMas aposta per Puigdemont com a proper candidat de CDC a la presidència\nPolítica, Raül Romeva, Carles Puigdemont, Artur Mas\nPer Anònim el 27 d'abril de 2016 a les 23:06\n32 personas en la conferencia... el titular es un insulto.\nPer Anònim el 22 d'abril de 2016 a les 11:34\nEts molt gracios ,pero mes curt que la cua d´un conill.\nPer Anònim el 22 d'abril de 2016 a les 11:09\nDes de quan els expresidents fan viatges oficials? Una mica de rigor a l'hora de fer titulars.\nPer Anònim el 22 d'abril de 2016 a les 10:57\nsuena como antónimo. Luego profundizas y se ve que va a comer croissants y a hacer un monólogo... Titulares fiel reflejo de el independentismo, en otro mundo.\npoter així podrà explicar a algú diferent lo dolentots que son els de la CUP\nPer Anònim el 22 d'abril de 2016 a les 10:11\ni de com l'etern procés descarrilaria sense ell...


Descripció: Disseny de vestuari per al personatge de Bardolfo-Pistola. Jaqueta verda sobre samarreta marró i faldilla escocesa. Sabates fosques amb mitjons a quadres. Porta un casquet blau i una bossa marró de la qual en penja un ganivet. Estrenada al Teatre Grec de Barcelona l'estiu de 1994. Teatre musical.\nEspectacle: Les alegres casades de Windsor (text original de William Shakespeare). 1994, Festival Teatre Grec de Barcelona. Direcció: Carme Portaceli. Escenografia i vestuari: Prunés, Amenós. Ajudant de direcció: Carlos Bermejo. Intèrprets: Mingo Ràfols, Carlos Bermejo, Joan Pau Romaní, Ferran Rañé, Julieta Serrano, Teresa Lozano, Pepa López, Gabriela Flores, Ricard Borràs, Pep Molina, Francesc Garrido, Boris Ruiz.\nDescripció: Personatge masculí amb vestit blau i botes marrons. Porta penjada de la cintura l'espasa.\nDescripció: Personatge masculí amb jersei de ratlles, armilla negra, pantalons marrons i mitges roses. Du una bossa penjada, un barret i unes ulleres al cap.\nDescripció: Interpretat per Xicu Masó. Personatge amb una túnica negra de coll blanc i grana.\nTècnica/Material: Llapis, i rotulador


Mínguez defensa que "tothom paga multes a Lleida"\n01/06/2017 a les 13:58\nEntre 2010 i 2015 es van tramitar 336.768 sancions i en van prescriure 18.489, mentre que n’hi va haver 148 a regidors, de les quals van caducar 11\n© Mínguez, en la imatge al costat de|juntament amb Rafael Peris, ha replicat avui a les acusacions del Comú.\nLa primera tinenta d’alcalde de la Paeria, Montse Mínguez, ha defensat avui que "tothom paga multes a Lleida, siguin regidors o qualsevol altre ciutadà de la ciutat o de fora", en resposta a les acusacions del Comú. Entre 2010 i 2015, s’han tramitat 336.768 multes (153 diàries), de les quals han caducat 18.489 (5,49%), segons les dades ofertes per Mínguez. En aquest mateix període, les multes imposades a regidors de totes les formacions que formen part del consistori han estat 148, de les quals n’han prescrit 11 (7,43%).\n"Els polítics estan en el mateix sistema que qualsevol altre ciutadà. Abans de 2013, ens prescrivien moltes més multes, perquè els funcionaris no arribaven a introduir-les al sistema abans del període legal de tres mesos. Però les millores en el sistema informàtic han fet que en els últims anys siguem més àgils i siguin moltes menys. Però l’important és que quedi clar que no hi ha cap discriminació, paga tothom amb normalitat", ha assenyalat Mínguez. La majoria de sancions corresponen a tiquets de zona blava per superar el temps màxim, ha afegit.\nRespecte a la petició del Comú d’accedir a la informació oficial, Mínguez ha indicat que ho ha demanat als funcionaris, que estan recopilant la informació, però que no és senzill pel gran volum de dades sol·licitat i perquè es remunten a anys enrere. A més, ha criticat que el Comú llanci acusacions sense dades contrastades. "Només han vingut a l’ajuntament a generar polèmiques", ha conclòs.\nEl Comú porta les multes prescrites a Anticorrupció\nEl Comú de Lleida porta a la Fiscalia Anticorrupció les multes de regidors prescrites i Mínguez reitera que no hi ha hagut cap mena de favoritisme\nGuerra de xifres en el conflicte de les multes\nEl Comú assegura que en els últims dotze anys la Paeria ha deixat prescriure almenys 57 multes de 13 càrrecs electes


Narcoterrorisme: Com es finança Hizbal·làh? - 🇮🇱 Israel a Catalunya ✡ Israel in Catalonia\nCoincidint amb el Dia Internacional contra la Droga que se celebra avui convé recordar que l'organització terrorista xiïta Hizbal·làh obté finançament per a les seves activitats terroristes liderant un càrtel internacional dedicat al narcotràfic\nA més del finançament iranià, l'organització terrorista Hizbal·làh utilitza el tràfic de drogues des d'Amèrica del Sud per finançar les seves activitats terroristes i assolir els seus objectius finals: la destrucció d'Israel i la imposició d'una teocràcia xiïta.\nA l'abril de 2013, el govern d'Obama va acusar Hizbal·làh d'actuar com un veritable càrtel dedicat al narcotràfic i va incloure dues agències libaneses de transferències monetàries a la seva llista negra. Segons la DEA, l'agència antidroga dels Estats Units, aquestes empreses són responsables de la transferència de desenes de milions de dòlars a l'organització terrorista amb seu al Líban. El sistema emprat pels terroristes s'ha caracteritzat per traslladar la droga des d'Amèrica del Sud a l'Àfrica Occidental, on un cop amagada en cotxes de segona mà, és transportada al seu destí final: Europa. Un cop introduïda i venuda al Vell Continent, els diners obtinguts per la venda de la droga són desviats als comptes bancaris de Hizbal·làh. Aquest modus operandi ha funcionat durant molts anys. De fet, l'any 2001, els serveis d'intel·ligència argentins van identificar ciutadans de nacionalitat libanesa vinculats a Hizbal·làh a la zona coneguda com la “triple frontera” (la frontera entre l'Argentina, Paraguai i Brasil), que és una àrea sensible en la lluita contra el narcotràfic i que serveix de font de finançament a alguns grups terroristes.\nA l'octubre de 2008, investigadors nord-americans i colombians van desmantellar moltes d'aquestes xarxes i van detenir una de les principals figures vinculada a aquestes activitats, Chekry Harb, un “blanquejador de diners d'àmbit mundial” que va aconseguir rentar centenars de milions de dòlars per a Hizbal·làh segons va informar en el seu dia Gladys Sánchez, investigador principal del cas.\nAquestes activitats delictives no es limitarien a Amèrica del Sud. A Europa Central, Alemanya, dos sospitosos van ser arrestats després que quatre ciutadans libanesos residents a Alemanya haguessin transferit diners a través de l'aeroport de Frankfurt. Nou milions d'euros estaven amagats en el seu equipatge. En el registre als detinguts es van trobar rastres de cocaïna. Segons l'informe policial alemany, els dos traficants havien enviat fons a familiars libanesos directament relacionats amb Hizbal·làh.\nL'any 2011, el govern dels EUA es va apoderar dels diners d'Ayman Jumaa, un traficant de drogues vinculat a Hizbal·làh. La seva xarxa de narcotràfic havia obtingut ingressos superiors als 200 milions de dòlars al mes. Més recentment, durant aquest mes de juny de 2013, 4 libanesos han estat detinguts per haver actuat com a “ambaixadors” de Hizbal·làh a l'Àfrica Occidental (Sierra Leone, Senegal, Costa d'Ivori i Gàmbia).\nEl tràfic de drogues dut a terme per Hizbal·làh segueix essent molt actiu i ha guanyat terreny en els últims mesos arran de la situació a Síria, un aliat proper, que s'ha convertit en un caos. Avui, quan el món està lluitant contra del narcotràfic, és essencial per a nosaltres entendre què hi ha darrere d'aquesta lluita com ara tallar d'arrel el finançament d'aquesta organització terrorista que mata cada any persones innocents arreu del món. ■ Text: Israel Defense Forces/R.Novoa


Anna Moner participarà en la presentació de "Tirant de Lletres, una col·lecció de literatura infantil i juvenil", de l’A.C. El Mocador de Sagunt | llibresvalencians.com\nAnna Moner participarà en la presentació de "Tirant de Lletres, una col·lecció de literatura infantil i juvenil", de l’A.C. El Mocador de Sagunt\nEn l'acte també es lliuraran els premis Mocador i Emili Llueca, de la Federació de Premis de les Lletres Falleres\nA.C.El Mocador. Sagunt | 13-02-2018\nEl pròxim dijous 22 de febrer, a les 20 h, el Consell Agrari de Sagunt acollirà la presentació de Tirant de Lletres, una col·lecció de literatura infantil i juvenil, a càrrec de l’Ambaixadora de la Lectura, Anna Moner. En l'acte també es lliuraran els premis Mocador i Emili Llueca, de la Federació de Premis de les Lletres Falleres.\nEn la iniciativa han col·laborat la Direcció de Política Lingüística de la GVA, la Diputació de València Área de cultura, l’AVL, la UV, Fundació FULL, Fundació Bromera, l’IVAJ, Escola Valenciana, Premi Sambori, Premi Samaruc, Federació de Premis de les Lletres Falleres i tots els col·lectius que estudien la cultura festiva arreu de tot el territori valencià, de nord a sud.\nDes de la Falla el Mocador han volgut agrair l’esforç de totes les institucions i persones implicades en el projecte: "un equip de 75 persones que ens feu somiar, somriure i estar ben satisfets i orgullosos de l'actual segle d'or de la literatura infantil i juvenil. Amb un doble objectiu, per una part donar visbilitat a la LIJ, i per altra, reivindicar-la dins del món faller".\nFins a la data, la Falla el Mocador ha engegat una campanya a la xarxa amb l’etiqueta #llegim, amb què es pretén crear expectativa i visibilitzar els nostres escriptores i escriptors.\nL’Ambaixada de la Lectura naix amb la intenció d’incrementar el nombre de lectors de llibres, portant la lectura a entorns no habituals i a no lectors. Es tracta d’implicar a personalitats de diferents àmbits socials i aprofitar el seu ressò mediàtic i la seua capacitat de convocatòria. La presentació de la iniciativa Tirant de falles será, de fet, el darrer acte d’Anna Moner com a Ambaixadora de la Lectura 2017.


Trencant el silenci: contra la violència patriarcal, lluita feminista! - Indymedia Barcelona\nTrencant el silenci: contra la violència patriarcal, lluita feminista!\nAdreça: jcpc@cjc.es\t 24 nov 2008\nUn altre any mÃ©s, el â��Dia contra la violÃ¨ncia cap a les donesâ�? es convertirÃ en una jornada de dol global. Un altre any mÃ©s, el 25 de novembre es tenyirÃ de negre i de silenci i tornarem a veure'ns abocades i abocats a seguir plorant desprÃ©s dels cadÃ vers entre un mar de veles enceses en record de les vÃctimes.\nPoques veus escoltarem reclamant convertir aquesta jornada en una autÃ¨ntica jornada de lluita contra el patriarcat i la seva expressiÃ³ mÃ©s brutal: la violÃ¨ncia de gÃ¨nere. I, no obstant aixÃ², hi ha qui tenim el convenciment profund que nomÃ©s aixÃ serem capaÃ§os de trencar amb aquest macabre espectacle que se succeÃ¯x any a any i en el qual tots els actors i les actrius tenen ja, per endavant, definit el seu paper.\nFa falta ja que algÃº surti al carrer a dir bÃ© alt, trencant el silenci, que tanta mort i tanta agressiÃ³ impune Ã©s nomÃ©s la punta de l'iceberg d'una estructura social, el Patriarcat, que s'entrecreua de manera quasi natural amb el capitalisme, per a perpetuar la doble opressiÃ³ secular de les dones. I que, per aixÃ², tanta llÃ grima de cocodril vessada no Ã©s sinÃ³ l'expressiÃ³ mÃ©s hipÃ²crita de qui, des del poder o des d'altres Ã mbits, s'encarreguen de fixar les bases d'ambdÃ³s sistemes d'explotaciÃ³.\nNo Ã©s possible que qui reforcen un mercat laboral basat en l'explotaciÃ³ de treballadors i treballadores i en l'engreix del sistema financer i altres parÃ sits capitalistes es lamentin de la situaciÃ³ de dependÃ¨ncia de les dones que les aboca inevitablement a la submissiÃ³.\nNo Ã©s admissible que qui fan impossible amb els seus â��pactes socialsâ�? (encara que clamin el contrari) la conciliaciÃ³ de la vida laboral i familiar, s'esquincin les vestidures per tanta dona abocada a la pobresa, a l'exclusiÃ³, a la incultura i a la violÃ¨ncia.\nNo Ã©s acceptable que abans i desprÃ©s dels programes especials del 25 de novembre en tots els mitjans de comunicaciÃ³, se'ns bombardegi amb escombraries televisives que sustenta els models familiars mÃ©s tradicionals, la ideologia de l'amor mÃ©s rÃ ncia, el paper de les dones objecte mÃ©s descarnat i legitima de manera constant el discurs de l'EsglÃ©sia catÃ²lica.\nNo Ã©s tolerable que se'ns segueixi mentint amb els recursos i els mitjans destinats a la lluita contra la violÃ¨ncia de gÃ¨nere perquÃ¨ seguir engreixant els jutjats especialitzats, les unitats policials contra la violÃ¨ncia cap a les dones, els recursos per a judicis rÃ pids o les presons nomÃ©s ens permet intervenir contra els casos mÃ©s extrems perÃ² no qÃ¼estiona, en absolut, els fonaments de la societat patriarcal (sinÃ³ que, la reforÃ§a, perpetuant el carÃ cter de vÃctima de les dones - necessitades de la â��tutelaâ�? de les institucions - i el carÃ cter â��protectorâ�? de l'Estat que envaÃ¯x aixÃ, amb la seva filosofia penalista, totes les esferes de la lluita contra la violÃ¨ncia).\nNomÃ©s des d'una perspectiva global que situÃ¯ la necessitat de la doble lluita contra el patriarcat i el capitalisme, serem capaÃ§os de trobar solucions superadores a les mÃºltiples situacions de violÃ¨ncia que enfronten les dones i que van molt mÃ©s allÃ de les horribles morts que aquest 25 de novembre, altre any mÃ©s, ens tocarÃ , sense remei, recordar.\nRe: Trencant el silenci: contra la violència patriarcal, lluita feminista!\nper un\t 24 nov 2008\nI els mossos de Saura també.\nper un indp d Gramenet\t 24 nov 2008\nun, tranqui, no confonguis, aquests no són els CJC d'ICV-EUiA. Aquests són antisçcapitaliste si comunistes que Saura i els mossos són el que són les CJC-JCPC també ho han patit, pateixen i han criminalitzat.\nper m-l\t 24 nov 2008\nEndavant el PCPC i les JCPC!


L'AEG Fent Camí demana a l'Ajuntament de Tarragona una solució per acabar amb "12 anys sense local propi"\nL'agrupament escolta realitzarà aquest dissabte 17 d’octubre, a les 12h, els caus a la plaça de la Font i en acabar, llegiran un manifest\nL'Agrupament Escolta i Guia Fent Camí ha de fer els caus al carrer perquè el Centre Cívic de la Part Alta no té la ventilació necessària ARXIU / AEG FENT CAMÍ\nDivendres, 16 Octubre 2020 19:52\nAquest dissabte 17 d’octubre, l’Agrupament Escolta i Guia Fent Camí hauran de realitzar el cau al carrer. El Centre Cívic de la Part Alta—espai on desenvolupen normalment els caus— els ha informat que no poden fer ús de les instal·lacions perquè no compleixen amb la normativa per prevenir els contagis de la Covid-19 ja que no hi ha ventilació suficient. Les dues alternatives era utilitzar els centres cívics dels barris de Santa Salvador o o de Sant Pere i Sant Pau, però també s'han descartat perquè haurien de compartir l'espai amb altres entitats i, probablement seria insuficient, a més de la distància existent amb la Part Alta, el barri on l'agrupament desenvolupa la seva tasca educativa. És per tot això, que aquest dissabte realitzaran els caus, a la plaça de la Font, i en acabar, a les 12.00 hores, faran lectura d'un manifest davant de l’Ajuntament de Tarragona per exigir "una solució".\nL'AEG Fent Camí assegura que els afectats per no tenir local són 83 infants i joves i 14 Caps, "que ens veiem obligats i obligades a educar i fer caus al carrer i que, aquest hivern, sense el Centre Cívic, no tindrem espai on aixoplugar-nos del fred i la pluja si no se'ns cedeix un altre espai al nostre barri de la Part Alta".\nPerò el problema no és d'ara sinó que ve de lluny. L'agrupament recorda que "aquest any és el dotzè que l'AEG Fent Camí estem educant al carrer, que no tenim un local propi" i lamenta que, en aquests dotze anys, "l'únic que hem aconseguit de l'Ajuntament ha estat una casa al carrer Civaderia, que només podem fer servir com a magatzem, perquè l'estructura no permet desenvolupar activitats amb els infants, ja que no és prou segura".\nPer tot plegat, l'agrupament escolta estan "cansats i cansades d'esperar solucions" i es pregunta "quin sentit té que no podem fer ús de cap espai que l'Ajuntament té en desús?" i "ens preguntem perquè es prioritzen altres entitats abans que el nostre agrupament?".\nEn les darreres converses amb l'Ajuntament, les regidories de Serveis Socials i de Joventut els demana "paciència" i que estudiaran quines solucions hi poden haver. De moment, l'agrupament farà sentir la seva veu amb "un cau al carrer", aquest dissabte, a la plaça de la Font.


Pressió a la banca | B.Badrinas / X.Miró | BARCELONA | Política | El Punt Avui\nPressió a la banca Pressió a la banca Pressió a la banca Pressió a la banca + Pressió a la banca E-mail\nBARCELONA - 22 setembre 2015 2.00 h\nLinde atia la polèmica amb l'amenaça d'un ‘corralito'\nMas li diu irresponsable i García Albiol avisa que els jubilats es desmaien a Grècia davant dels caixers\nLa banca denuncia “pressions i joc brut”\nLuis María Linde, governador del Banc d'Espanya.\nPressió a la banca Pressió a la banca Pressió a la banca Pressió a la banca Pressió a la banca E-mail\nB.Badrinas / X.Miró - BARCELONA\nLa banca va encetar ahir la setmana de la mateixa forma en què va concloure la passada: com a epicentre de la campanya electoral. Un cop més, des de Madrid, el governador del Banc d'Espanya agitava el discurs de la por mentre que, des d'aquí, els bancs del país denunciaven “pressions i joc brut” i els ciutadans es llançaven a diverses campanyes de denúncia i protesta.\nI és que el comunicat de divendres passat de les associacions bancàries de l'Estat –AEB i CECA, on s'integren CaixaBank i Sabadell– amenaçant Catalunya amb una exclusió financera, va donar molt de joc. En primer lloc perquè, a primera hora del matí, el governador del Banc d'Espanya, Luis María Linde, advertís de “risc de corralito” en cas d'independència a Catalunya, un escenari, aquest últim, que, no obstant això, va considerar com un “futurible altament improbable”. “[El procés sobiranista] crea inseguretats, incerteses i tensions”, va dir Linde, que va raonar que com a conseqüència d'aquest context es podria originar un corralito.\nGuillem López Casasnovas, conseller del Banc d'Espanya, va subratllar ràpidament que les declaracions de Linde eren a títol personal. “Mai han passat pel consell de la institució”, va subratllar. “Adduir coses possibles, tot i que de probabilitat incerta, com un corralito, posa encara més pressió”, va afegir López Casasnovas, que va concloure: “A falta d'acord tothom hi perd, perquè d'incerteses n'hi ha per les dues bandes, com què passaria amb el deute públic espanyol en una Espanya amb una Catalunya segregada”.\nEn tot cas, la incomoditat era ahir evident i gran en els grups bancaris amb seu a Barcelona, com CaixaBank i Sabadell. Professionals i analistes del sector financer explicaven que en cas d'independència, i sempre pactada i acordada amb l'Estat espanyol, la banca catalana sí que es veuria obligada a traslladar de forma temporal el seu domicili social –no les oficines centrals– fora de Catalunya i a un país de l'eurozona. “Han d'estar de forma permanent sota l'aixopluc del BCE, perquè com a bancs sistèmics que són no es poden permetre ni un segon d'incertesa”, van explicar. Les mateixes fonts afegien la “pressió i el joc brut” al qual s'han vist sotmeses totes dues entitats bancàries, i professionals propers a la seva direcció van explicar que tant CaixaBank com el Sabadell van treballar per minimitzar el contingut de la declaració institucional de l'AEB i CECA de divendres passat i, en tot cas, van advocar per fer-la pública un cop passats els comicis. “No van poder fer-hi més: la pressió actual és molt forta”, van assenyalar les esmentades fonts.\nNo obstant això, la reacció ciutadana contra aquest posicionament ha estat dura. Des de divendres passat, les xarxes socials van plenes de denúncies contra aquest posicionament i han aparegut campanyes de protesta com ara #BuidemLaCaixa o #BuidemSabadell o de la retirada de 1.714 euros o 17,14, segons les possibilitats.\nCom ja va passar amb el comunicat de les associacions bancàries, els partits catalans també van valorar ahir la declaració de Linde de forma oposada segons si són independentistes o unionistes. El president de la Generalitat, Artur Mas, no va dubtar a qualificar el governador del Banc d'Espanya d'“immoralitat, irresponsabilitat i indecència immensa” i va acusar les institucions de l'Estat d'“intoxicar” els ciutadans de Catalunya amb l'únic objectiu de mantenir “l'statu quo i el poder”. Mas recorda que perquè hi hagi un corralito ho hauria de decidir Espanya i està convençut que és la menys interessada a perjudicar l'economia catalana perquè es perjudicaria a ella mateixa. Respecte al comunicat de la banca, Mas va preguntar-se irònicament si, amb la secessió, Catalunya es convertiria en l'únic país del món sense bancs i va demanar que es deixi de tractar els catalans de “tontets” abans de reblar que “els bancs es barallaran per estar a Catalunya”.\nTot i admetre la possibilitat del corralito com una eventualitat circumstancial, el cap de llista de Catalunya Sí que es Pot, Lluís Rabell, va considerar les paraules de Linde com “una de les múltiples amenaces de la campanya, que està plena d'escenaris catastròfics”. Rabell va advertir que “les amenaces fabriquen independentistes” i “ganes de sortir corrents d'aquesta Espanya”.\nA l'altre costat, el PSC, el PP, Unió i Ciutadans van considerar cert el risc apuntat pel governador del Banc d'Espanya. Per Ramon Espadaler, “és un risc cert que es posa sobre la taula: totes les decisions unilaterals per nassos no porten enlloc”. El candidat del PSC, Miquel Iceta, ho troba lògic si es produeix una sortida unilateral de Catalunya i recorda que també ho contempla el Consell Assessor per a la Transició Nacional en el cas que Espanya boicotegés el procés català. El candidat popular, García Albiol, hi va posar l'èmfasi dramàtic: “És el que hem vista a Grècia, on els jubilats cauen desmaiats a la porta dels caixers perquè no poden treure les seves pensions.” Per Arrimadas (C's), com a conseqüència del debat “identitari”, Grècia ha acabat sent un referent perquè és “evident” que aquí també es pot acabar amb corralito.\nEl procés sobiranista crea inseguretats, incerteses i tensions que poden generar un <corralito>\nTot l'Estat està al servei d'una Espanya. No arreglaran en set dies el que no han arreglat en 300 anys\nCandidat de la cup\nÉs una irresponsabilitat, immoralitat i indecència immensa. Sembla un candidat del PP\nCandidat de junts pel sí\nPodria ser una eventualitat en una situació puntual, però és una amenaça catastròfica més\ncandidat de Catalunya Sí que Pot\nQuan un document de la Generalitat ho recull és obvi que la possibilitat que passi existeix\nÉs el que hem vist a Grècia, on els jubilats cauen desmaiats a la porta dels caixers\ncandidat del pp\nD'incerteses n'hi ha per totes dues bandes: Què passaria amb el deute públic espanyol en cas que marxi Catalunya?\nConseller del banc d'espanya\nEl <corralito> és impossible: el Banc Central Europeu mai posaria en risc Caixabank ni Banc Sabadell\nÉs un risc cert que es posa sobre la taula: totes les decisions unilaterals per nassos no porten enlloc\nCatalunya no pot ser Grècia sinó el futur. El conseller assessor de la Generalitat reconeix la possibilitat\ncandidata de Ciutadans\nEl Punt Avui. Girona 22-09-2015, Pàgina 20\nEl Punt Avui. Nacional 22-09-2015, Pàgina 4\nEl Punt Avui. Camp i Ebre 22-09-2015, Pàgina 4\nEl Punt Avui. Lleida 22-09-2015, Pàgina 4\nEl Punt Avui. Maresme 22-09-2015, Pàgina 4