El temps per Sant Jordi: Un Sant Jordi passat per aigua | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nBarcelona i Girona sota amenaça de pluja; Lleida i Tarragona se salven.\nBarcelona 22 ABR 2016 - 18:48\tCEST\nTothom pendent dels temps per Sant Jordi. Carles Ribas\nAquest Sant Jordi no tindrà convencionalismes: primer va ser el calendari, que va fer que la Diada caigués en dissabte, una jornada en la qual gran part dels catalans no acudiran als seus llocs de treball; i ara les prediccions meteorològiques. El temps amenaça seriosament que es repeteixi la clàssica estampa de la rambla Catalunya plena de gent en una jornada assolellada.\nAnimació amb l'evolució de la precipitació prevista per a la diada de Sant Jordi. #meteocat pic.twitter.com/A5IX2Zrtc4\n— Meteocat. gencat (@meteocat) 22 d’abril de 2016\nDos de les quatre capitals catalanes es poden veure afectades per la pluja durant la Diada. Segons la previsió dels serveis meteorològics de Televisió de Catalunya, durant el matí de Sant Jordi, la demarcació catalana quedarà lliure de precipitacions. S'espera un dissabte assolellat al frontal sud de Catalunya, on Lleida i Tarragona podrien llevar-se en una jornada sense núvols. Serà a partir de primera hora de la tarda quan entrarà un front pel nord. Les primeres precipitacions arribaran a les comarques de Girona tant a la costa com al Pirineu. A mesura que avanci la jornada, les pluges avançaran fins a l’àrea metropolitana de la ciutat barcelonina. Sembla que la capital catalana podria salvar-se de la pertorbació però ciutats perifèriques com Terrassa o Sabadell podrien tenir una Diada passada per aigua.\nEls principals venedors de roses van presentar el passat 14 d’abril les previsions de vendes per aquest Sant Jordi. Tot l'estudi girava entorn el nou calendari. Malgrat l’excepcionalitat, les vendes se situaven al voltant dels sis milions de flors. Si a la jornada de dissabte se li suma ara el mal temps, la caiguda en vendes pot desplomar-se tant pel que fa als llibres com la roses.


La justícia italiana suspèn l'extradició de Puigdemont | ReusDigital\nper Bernat Surroca, Sàsser, Sardenya | 4 d'octubre de 2021 a les 15:58 |\nCarles Puigdemont, a la sortida del Tribunal d'Apel·lació de Sàsser. | Consell per la República\nNou revés judicial per a Pablo Llarena. Aquesta vegada, des de Sàsser, a Sardenya, la plaça des de la qual aspirava a extradir Carles Puigdemont. En la vista celebrada aquest dilluns, la justícia italiana ha decidit suspendre el procés d'extradició de l'expresident de la Generalitat. Després d'escoltar la petició de la Fiscalia, favorable a la suspensió, el Tribunal d'Apel·lació de Sàsser ha aturat "sine die" el procediment sol·licitat per la justícia espanyola. Vol esperar que el Tribunal General de la Unió Europea (TGUE) es pronunciï sobre les mesures cautelars sol·licitades per la defensa de l'expresident i que el Tribunal Justícia de la Unió Europea (TJUE), que inclouen la competència del Suprem per demanar l'extradició.\nPuigdemont, que ha declarat acomboiat per una àmplia representació independentista a Sardenya -que inclou entitats sobiranistes, així com consellers, exconsellers i diputats de Junts, ERC i la CUP-, ha aconseguit esquivar de nou la persecució del Tribunal Suprem. A la sortida, l'expresident no ha fet declaracions però el seu advocat italià, Agustinangelo Marras, ha detallat el sentit de la resolució. Ha explicat que la jutge ha suspès el procés d'extradició a l'espera de Luxemburg, que d'una banda s'ha de pronunciar sobre la immunitat (primer al TGUE i després al TJUE) i de l'altra ha de resoldre sobre les qüestions prejudicials que va plantejar Llarena. Bèlgica va prendre la mateixa decisió fa uns mesos: suspendre el procediment a l'espera de Luxemburg.\nLa defensa de l'expresident, que ha declarat durant dues hores, tenia arguments per sortir airosa del nou embat de Llarena. Ho havia raonat abans d'arrencar la vista d'aquest dilluns. Un dels arguments més potents era la resolució del Tribunal General de la Unió Europea (TGUE) del 30 de juliol, que decidia aixecar les mesures cautelars a Puigdemont -és a dir, li retirava la immunitat- perquè no detectava risc de detenció. Per què? El TGUE constatava que les euroordres havien estat suspeses a l'espera de resoldre les qüestions prejudicials que Llarena va enviar al Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE).\nEl tribunal general, a més, va dir que en cas d'apreciar-se de nou risc de detenció, la defensa de Puigdemont podria sol·licitar noves mesures cautelars, és a dir, recuperar la protecció parlamentària temporalment. Davant l'ofensiva activada dijous per Llarena, l'advocat Gonzalo Boye ha optat per demanar aquesta protecció provisional al TGUE perquè se li retorni la immunitat a Puigdemont, una acció que no afecta la vista d'aquest dilluns. Espanya i la resta de parts s'hauran de pronunciar abans que el TGUE prengui una decisió. Fonts de la defensa apunten que pot trigar "setmanes" a haver-hi un pronunciament.\nLa jutge italiana, en tot cas, es va basar en la resolució del tribunal europeu del juliol per deixar en llibertat i sense mesures cautelars Puigdemont malgrat l'ofici que va enviar Llarena el 24 de setembre per indicar que les euroordres continuaven actives i l'expresident no tenia immunitat. La defensa -que creu que amb la resolució de divendres 24 ja hi ha bona part del camí fet- sosté que Puigdemont manté la immunitat de desplaçament, és a dir, que pot continuar viatjant per Europa per la seva feina d'eurodiputat. La vigència o no de les euroordres, l'abast de la immunitat i el paper del es qüestions prejudicials són els grans dubtes en la causa oberta a Itàlia, si bé la decisió de la jutge, que ni tan sols va obligar Puigdemont a quedar-se a territori italià, dona motius per a l'optimisme.\nEl Suprem desautoritza l'Advocacia de l'Estat\nEl cas de Puigdemont ha fet evidents de nou les tensions entre els poders de l'Estat. El TGUE recull que "les autoritats espanyoles", és a dir, l'Advocacia de l'Estat, van dir que no hi havia risc de detenció i que cap tribunal europeu podria executar les euroordres del Suprem, que havien quedat aturades a l'espera de resoldre's les qüestions prejudicials sol·licitades per Llarena a principis d'any. La defensa de Puigdemont creu que el govern espanyol ha intentat enganyar els jutges europeus i el Suprem també carrega contra l'Advocacia de l'Estat. L'alt tribunal, pocs minuts després de la detenció, informava que les euroordres mai havien estat suspeses, i així ho notificava divendres a les autoritats italianes.\nLlarena demana la detenció de Comín i Ponsatí, que són a Sardenya per donar suport a Puigdemont\nPonsatí assegura que la policia italiana l'ha anat a identificar a l'hotel de matinada\nLa setmana passada va redoblar la pressió, cosa que ha fet moure Boye per sol·licitar les cautelars. En un nou ofici enviat a la justícia italiana, Llarena remarca que les ordres d'extradició continuen actives malgrat "determinades informacions" i assegurava que l'Advocacia de l'Estat ho sap, perquè és part de la causa. Així mateix, l'instructor recorda que la competència per activar o suspendre euroordres és seva, i que en cap moment ha ordenat que quedessin aturades. Afirma també que la normativa estableix que les prejudicials no obliguen a suspendre decisions cautelars com ho són, diu Llarena, les ordres d'extradició.\nAixò, sumat al fet que el jutge considera que Puigdemont ja no té immunitat -li va ser retirada al març pel Parlament Europeu, una decisió que està recorreguda al TGUE-, permet iniciar el procés d'extradició. La justícia italiana, amb l'aval de la Fiscalia, ha descartat els arguments de Llarena i ha confirmat un nou revés judicial al Tribunal Suprem.\nGeneral, Pablo Llarena, euroordre, repressió, declaració, Junts, Consell per la República, Cort d'Apel·lació de Sàsser, detenció, procés català, Itàlia, Sardenya, Alguer, Carles Puigdemont, extradició, Gonzalo Boye, Josep Alay, defensa de Puigdemont, Fiscalia, Sàsser


L'Ajuntament de Barcelona preveu cedir pisos o solars a Càritas | Catalunya Religió\nL'Ajuntament de Barcelona preveu cedir pisos o solars a Càritas\n(Càritas) L’Ajuntament de Barcelona, el Consorci de l’Habitatge de Barcelona i Càritas Diocesana de Barcelona han signat un acord mitjançant el qual treballaran conjuntament i col·laboraran en la cerca de solucions per fer front a totes aquelles situacions de pèrdua o necessitat d’habitatge.\nEn aquest sentit, els tres signants acorden establir un marc de relació estable per atendre les situacions greus de dificultats d’accés a l’habitatge que afecten famílies i persones en la ciutat de Barcelona. Principalment, es pretén incidir en els casos de persones que han patit o estan patint un procés de desnonament o d’execució hipotecària per dificultats de pagament del seu habitatge de residència habitual.\nAixí, el Servei de Mediació en Habitatge de Càritas Diocesana de Barcelona i la Mesa de Valoració per a l’adjudicació d’habitatges per emergència social, del Consorci de l’Habitatge de Barcelona, seran els encarregats de coordinar-se i ajudar-se mútuament per atendre una situació i per detectar quin recurs resulta més adient o possible per a les unitats de convivència que siguin derivades entre ambdues institucions.\nAixí mateix, l’Ajuntament podrà proveir habitatges públics a Càritas per destinar-los a persones amb dificultats econòmiques i que es trobin en situació de manca o pèrdua d’habitatge. L’acord reforça la posada en marxa de les noves línies d’actuació del Consorci de l’Habitatge de Barcelona ja que com a administració consorciada -i dins del nou catàleg de serveis de les Oficines de l’Habitatge, en què es potencia el vessant social- ofereixen un servei integral al ciutadà en matèria d’habitatge, assessorament i seguiment de supòsits vinculats amb problemàtiques relacionades amb l’habitatge i atenció especial als col·lectius més necessitats.\nDes de la creació de la Mesa de Valoració per a l’adjudicació d’habitatges per emergència social, el 2009, s’han adjudicat un total de 530 habitatges per emergències socials, el 80% des quals provenen d’una pèrdua d’habitatge en règim de lloguer. Durant el 2012, dels 239 expedients que ha tramitat la Mesa, 177 s’han resolt a favor amb la concessió d’un habitatge d’emergència.\nPel que fa a Càritas Diocesana de Barcelona, durant l’any 2012 ha donat allotjament a 140 families necessitades d’un habitatge de lloguer social per pèrdua del seu habitatge anterior -per desnonament o execució hipotecària- o per ajudar-les a sortir de l’exclusió social que suposa viure en infrahabitatge (relloguer, sense sostre, etc.).\nDes de la seva entrada en funcionament, a finals del 2011 i durant l’any 2012, el Servei de Mediació en l’Habitatge de Càritas Diocesana de Barcelona ha atès 372 famílies, que corresponen a 1.109 persones, que viuen a Barcelona. D’aquestes famílies, el 37% tenien problemes de pagament del préstec hipotecari de compra del seu habitatge d’ús habitual i el 63% tenien problemes de pagament de lloguer.\nsolars, pisos, habitatge, desnonaments, Càritas, Ajuntament de Barcelona


Medalla als estakhanovistes\nGeneralització del termeModifica\nL'estakhanovisme en l'actualitatModifica\nLes empreses capitalistes han fet seues algunes de les tècniques de l'estakhanovisme per animar l'emulació entre treballadors i augmentar els rendiments amb un ús menor del factor treball. Bàsicament, es busca augmentar els lligams entre treballador i empresa (un exemple: el paternalisme a les fàbriques de Michelin). El management japonès és capdavanter a l'hora d'aconseguir una fidelitat total cap a l'empresa, amb la creació, fins i tot, dels himnes de l'empresa. Un altre exemple podria ser la creació del concepte del treballador del mes, popularitzat per la cadena McDonald's.\nEn honor de Stakhànov, a Donetsk precisament, el 1936 es va fundar un club de futbol anomenat Stakhànovets Stàlino, és a dir, els Estakhanovistes de Stalin. Aquest club juga actualment a la Lliga Premier d'Ucraïna, amb el nom de FC Xakhtar Donetsk.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Estakhanovisme&oldid=21770129»\nLast edited on 21 ago 2019, at 17:30


Josep Ayuso ha volgut felicitar tots els guardonats sabadellencs.\nAquests esportistes són un orgull per a la nostra ciutat –ha dit–. Ho són pel seu compromís amb l’esport i amb els valors que representa com són l’esforç, el sacrifici, la superació personal o el treball en equip. I també perquè porten el nom de Sabadell allà on van i són una inspiració per a molts infants i joves.\nAixí mateix, ha volgut subratllar\nels mèrits de Josep Molins, tot un símbol de l’esport a Sabadell. La història del nostre atletisme no es podria entendre sense ell. I també de l’equip de waterpolo femení del CNS, les noies d’or, que no paren d’assolir èxits i superen dia a dia les més altes expectatives.\nTags: Club Natació Sabadell, CNS, esports, Josep Molins


Detingut a Lleida acusat d'agredir dos agents de la Guàrdia Urbana quan l'intentaven fer fora del Pal·las - Teleponent\nInici Succesos Detingut a Lleida acusat d’agredir dos agents de la Guàrdia Urbana quan...\nDetingut a Lleida acusat d’agredir dos agents de la Guàrdia Urbana quan l’intentaven fer fora del Pal·las\nLa Guàrdia Urbana de Lleida va detenir ahir dilluns un jove de 25 anys nascut a Guinea i veí de Lleida per agredir-los quan l’estaven intentant fer fora de l’edifici municipal Pal·las. Segons els agents, es va rebre l’avís del conserge deu minuts després de les dues de la tarda alertant de la presència del jove que estaria causant aldarulls i no volia marxar del lloc.\nEls agents li van demanar que marxés ja que els tràmits que volia fer no s’efectuaven al mateix edifici, que estava tancat al públic i aleshores el noi mostrava una actitud agressiva. En el moment que els agents el van acompanyar a la porta, el jove s’hauria resistit i hauria donat un cop de puny a un dels policies mentre que a l’altre l’hauria agafat pel coll. El noi està detingut acusat d’un suposat delicte de violació de domicili i atemptat als agents de l’autoritat.\nArticle anteriorMollerussa ha desallotjat ja 43 pisos dels blocs Sant Isidori\nArticle següentLa Guàrdia Civil atura a alcaldes de Ponent abans de creuar la frontera


Soraya Sáenz de Santamaría consultada per la vaga del 8M respon que Roger Torrent és Masclista | Català Digital Cataladigital.cat AMP …\nSoraya Sáenz de Santamaría consultada per la vaga del 8M respon que Roger Torrent és Masclista\nLa vicepresidenta del Govern, Soraya Sáenz de Santamaría, ha posat com a exemple de comportament masclista el tracte dispensat pel president del Parlament, Roger Torrent, el dia en què va anunciar la suspensió del primer ple d’investidura en què Carles Puigdemont era el candidat designat. El fet que Torrent es referís a ella com “la vicepresidenta Soraya” no li va caure gens bé a la número dos del Govern central.\nEn una entrevista a Antena 3, la dirigent ha posat aquest tracte com a exemple del comportament “masclista” que encara perviu en els àmbits professionals, també en el de la política. Just després de comentar sobre l’actualitat política, en particular sobre la situació de bloqueig a Catalunya, Santamaría ha recordat que “l’última de sr. Torrent “que” és referir-se a mi com a vicepresidenta Soraya “i al president cessat de la Generalitat com” Carles Puigdemont i Casamajor”\nLa dirigent ha fet aquestes declaracions després de ser preguntada per la vaga feminista del 8M, sobre la qual no s’ha referit específicament, però en canvi ha valorat que “a les dones ens costa molt arribar als llocs i que ens reconeguin”. De fet, ha posat alguns exemples de la diferència de tracte professional que pateixen elles, com el fet que s’estengui la consideració que “els homes són els brillants i les dones les treballadores”.\nPer revertir aquestes situacions discriminatòries, la vicepresidenta ha assenyalat la necessitat de comptar amb la col·laboració dels mitjans de comunicació a l’hora de realitzar una tasca pedagògica, “sobretot a través de les sèries de televisió”, ha apuntat, perquè “és el que veu la gent jove”, ha argumentat.\nUn dels fundadors de Ciutadans sobre la Vaga del 8M: “Et mors de vergonya ...\nLa carta de una dona en resposta a las vergonyosas paraules del Bisbe de Sant Se...


Omega 3 durant la gestació i la lactància | ets el que menges\nOmega-3, nutrient imprescindible per cuidar la salut durant l’embaràs i la lactància\nUna aportació correcta d’omega-3 durant la gestació i la lactància és fonamental tant per a la salut de la mare com per a la del nadó.\n28 d'octubre 2019 per Redacció\nQuan parlem de cuidar la salut durant l’embaràs adquireixen més rellevància els hàbits i, més específicament, els hàbits nutricionals de la futura mare, ja que tenen un impacte directe en la salut del nadó. A tall d’exemple, se sap que la microbiota de la mare influeix en la del fetus i, al mateix temps, que l’ecosistema intestinal és un dels aspectes clau que cal cuidar per mantenir la salut.\nHi ha diversos nutrients que hem de tenir en compte durant els mesos de gestació i lactància per cuidar tant de la mare com del nadó. La majoria s’aconsegueixen amb una alimentació completa i equilibrada, però en alguns casos concrets cal prendre complements, com passa amb els valuosos omega-3.\nPer què és important prendre prou omega-3 durant l’embaràs i la lactància?\nÉs important que les dones embarassades i lactants complementin la dieta amb altres fonts d’omega-3 per evitar problemes de salut i ajudar a fer que el nadó es desenvolupi correctament.\nPer començar, els omega-3 són uns àcids grassos essencials imprescindibles perquè no poden ser sintetitzats per l’organisme. L’única manera d’incorporar-los és mitjançant aliments –especialment peix blau– o complements alimentaris. Aquests àcids són matèria primera fonamental a l’hora de formar i desenvolupar òrgans clau com la retina i el cervell. De fet, quan més es desenvolupa el cervell és en l’últim trimestre d’embaràs i, per tant, durant aquest període el fetus absorbeix molt de greix –i, concretament aquest tipus d’omegues.\nA més, estudis científics han demostrat que prendre complements d’omega-3 quan hi ha risc alt de part prematur redueix aquesta probabilitat en un 60%. Així mateix, s’ha vist correlació entre una aportació baixa d’omega-3 i el desenvolupament de problemes com diabetis gestacional o depressió postpart.\nEn relació amb la salut del nadó, l’evidència científica assenyala que com més omega-3 es prengui, menys probabilitat hi ha de desenvolupar al·lèrgies i altres problemes de salut. Així doncs, una bona aportació afavoreix el desenvolupament del sistema immunitari, cervell, sistema nerviós central i vista.\nL’equilibri amb els omega-6\nEn realitat, no es tracta només de prendre prou omega-3, sinó que és més complex. Així com els omega-3 tenen una funció antiinflamatòria, hi ha altres àcids grassos també essencials –els omega-6– que tenen una funció proinflamatòria, també necessària, però que ha de ser limitada si volem evitar un estat d’inflamació crònic. Els omega-6 es troben principalment en olis d’origen terrestre, com els de soja, blat de moro, gira-sol i cacauet. La indústria alimentària els fa servir de forma molt generalitzada, motiu pel qual són molt comuns en productes processats i, per tant, en la dieta moderna occidental. Així doncs, és molt important vigilar per tendir a un equilibri sempre en favor dels omega-3.\nCom podem aconseguir prou omega-3?\nLa recomanació principal és seguir una dieta rica en omega-3 mitjançant la ingesta de peix blau petit (sardines, seitons, verat, anxoves) i algunes microalgues. Hi ha altres fonts, com llavors i nous, però el tipus d’omega-3 que proporcionen requereix que l’organisme els transformi, amb la qual cosa l’aportació real disminueix.\nIgualment, com hem dit, és fonamental especialment durant aquest període, reduir al mínim les fonts d’omega-6. Així, si la gestant aconsegueix prendre cada setmana unes tres racions de peix blau petit de 150 g aproximadament i apartar ultraprocessats, probablement cobrirà els requeriments recomanats. De totes maneres, s’ha vist que això no sol passar i que el dèficit d’àcids grassos omega-3 és summament comú. Per això és molt recomanable i necessari que un especialista ens ajudi amb la complementació.\nTriar un bon producte és fonamental per aconseguir els resultats esperats. La casa Möller’s ofereix dos productes de qualitat que ajuden a proporcionar l’omega-3 necessari. Möller’s Aceite de Hígado de Bacalao amb gust de llimona, elaborat 100% a partir de bacallà de l’Àrtic, en una fórmula que inclou antioxidants naturals que garanteixen la integritat dels àcids grassos omega-3 del producte. A més, l’oli de fetge de bacallà amb gust de llimona de Möller’s conté vitamines A, D i E, que contribueixen també a mantenir la salut de la mare i el nadó. D’altra banda, també hi ha Möller’s Dobbel, unes perles d’omega-3 enriquides també amb dosis altes de vitamines A, D i E. Una sola dosi aporta la quantitat adequada d’omega-3 per obtenir-ne tots els beneficis.\nSeminari “Programació nutricional saludable durant l’embaràs”, organitzat per Nutriscience, a càrrec del nutricionista i farmacèutic bioquímic Gabriel de Carvalho.


Petites gotes fredes tremolant. Roger Casero Gumbau. Girona: @fgrau presenta el seu llibre #TW1semana a la @bibemiliaxargay de #SarriadeTer\n@fgrau presenta el seu llibre #TW1semana a la @bibemiliaxargay de #SarriadeTer\nVaig llegir el llibre "Twitter en una semana" volant entre Barcelona i Madrid. Foto: Roger Casero\nLa modesta comunitat piulaire de Sarrià de Ter tindrem el plaer de gaudir, el proper dimecres 6 de juny a la tarda, no només de la presentació del llibre "Twitter en una semana", sinó sobretot del seu autor, Francesc Grau... tot un luxe!\nLa presentació del llibre es farà a les 7 de la tarda a la Biblioteca Emília Xargay de Sarrià de Ter...\nTwitter és aparentment molt simple: 140 caràcters per dir el què vulguis! Però explicar Twitter no ho és tan!\nL'any 2010 vaig publicar, al número 73 de la revista Parlem de Sarrià, un article sobre Twitter i el cert és que vaig necessitar molt més que 140 caràcters!\nA més Twitter és viu i, com totes les eines web, evoluciona! I no tan en la seva essència, sinó en tot el què l'envolta. Amb Twitter em passar quelcom semblant del què em passa amb moltes altres eines: mai n'acabo de saber prou!\nÈs per això quan vaig saber de la publicació, a principis de novembre de 2011, del llibre "Twitter en una semana" de Francesc Grau vaig afanyar-me a comprar-lo!\nEl llibre, inevitablement, té més de 140 caràcters, però és de lectura molt àgil i comprensible i esdevé una gran guia per a conèixer i, sobretot, millorar l'experiència de Twitter!\nEl llibre té, contingut a banda, dues virtuts:\nl'autor, Francesc Grau, autodefinit com a "obrer de la comunicació i la relació entre persones", i...\nel format del llibre, repartit el 7 capítols, a raó de dia per capítol, essent el dijous el dia més llarg!\nDe manuals i llibres sobre Twitter n'hi ha molts, però de "Twitter en una semana" només n'hi ha un i és, sense cap mena de dubte, un dels llibres de referència sobre Twitter... un llibre que ha tingut fins i tot el seu propi "tour"!\nPropera parada... Sarrià de Ter!\nPublicat per Roger Casero Gumbau a 4.6.12\nEtiquetes: francesc grau, twitter, twitter en 1 semana, xarxes socials\nFrancesc Grau 6 de juny de 2012, a les 12:32\nRoger, molt agraït pel teu post, en referència al llibre "Twitter En una semana".\nRep una molt cordial salutació!


La Balconada: Article del 19 d'octubre de la Revista de Ripollet\nArticle del 19 d'octubre de la Revista de Ripollet\nAmb aquest article es dóna pas a una nova etapa d'aquesta secció, la qual canvia de nom i personatge però que intentarà mantenir el mateix tarannà que ha tingut fins ara.\nEl perquè és molt senzill; crec que és important que una població com Ripollet, gran però petita, ciutat però poble (en el seu fons i manera de fer), tingui d'un anònim que parli d'allò quotidià, de les contradiccions de les forces vives (com molt bé deia el meu antecessor) de Ripollet, d'allò que passa al carrer, de fer tocs d'alerta quan calen... En definitiva, parlar de la societat ripolletenca.\nQue expressa el nou nom? La raó de la Balconada i de l'oreneta és molt clar: Que més obert, que més enfora al carrer, quin lloc més idoni per fer "safareig", quin lloc més visible que... un balcó? I és clar, per deferència a l'au més bonica del nostre poble i que per desgràcia està desapareixent, doncs l'oreneta.\nDe fet, a la infantesa, els meus pares m'hi portaven a veure-les a la plaça 11 de Setembre. Allà penjades amb el seu niu color marró. Les recordo perfectament i també recordo perfectament que m'agradava molt aquell moment. És un record molt viu en mi, una au força desapareguda actualment (a Ripollet) i un balcó que li donarà resguard a partir d'ara. Per tot això, la Balconada i l'Oreneta.\nLa setmana entrant, ja entrarem en matèria. Fins aleshores, bona setmana a tothom!\nPublicat per L'Oreneta a 10/30/2007 01:06:00 p. m.\nFelicitats per aquesta iniciativa. Ja anava sent hora que hi haguessin aquestes iniciatives.


‘Els tresors de la Biblioteca’ és el taller que visibilitza el patrimoni cultural i els autors del Segle d’Or valencià – RiberaTV\nLa Biblioteca Valenciana Nicolau Primitiu ha publicat en el seu web el taller ‘Els tresors de la Biblioteca: La Cancelleria Reial i els escriptors valencians del Segle d’Or’.\nL’objectiu és adquirir nous coneixements sobre la literatura valenciana en general i en especial dels escriptors valencians del Segle d’Or de manera amena, interactiva i dinàmica. El material didàctic és per a tots els públics, perquè inclou activitats infantils, i serveix per a visibilitzar el patrimoni cultural documental de la Biblioteca.\nEs tracta d’una activitat en línia que ofereix la Biblioteca Valenciana aprofitant el període estival i dins de la seua proposta de nous formats per a acostar la cultura als ciutadans. S’hi pot accedir en la web https://bv.gva.es/va/.\nDividit en cinc blocs, comença amb els documents més antics que posseeix la Biblioteca Valenciana, com és la ‘Carta de poblament de Sant Mateu’ (1274), realitzada pel rei per a afavorir un grup d’habitants, o els ‘Furs de Fernando II en la Cort general d’Oriola’, impresos en 1493.\nEn el taller es repassen les obres científiques d’Arnau de Vilanova (1238-1331), els sermons de Sant Vicent Ferrer (1350-1419), les poesies d’Ausiàs March (1400-1459) i la novel·la de cavalleries ‘Tirant lo Blanch’, de Joanot Martorell (1414-1468).\nAltres autors són: Sor Isabel de Villena (1430-1490), Joan Roís de Corella (1435-1497) i Jaume Roig (principi del segle XV – 1478), i es tanca amb l’humanista Joan Lluís Vives (1492- 1540), que durant la seua estada a la ciutat de Bruges va escriure ‘Tractat del socors als pobres’. Vives va ser la primera persona a Europa que construïa un sistema d’ajuda social per als necessitats.–\n‘Els tresors de la Biblioteca’ és el taller que visibilitza el patrimoni cultural i els autors del Segle d’Or valencià added by Ribera Televisió on 5 juliol, 2021


Universal - Wikisofia\nEn un sentit molt general, es refereix a allò que és relatiu a l'univers. El contrari de singular i de particular però que, a diferència del merament plural, es refereix a una totalitat. Així, és el que es refereix a una totalitat plural d'objectes, de manera que un terme universal és aquell que pot aplicar-se a la totalitat del seu univers (entès com a totalitat determinada).\nUn judici universal és aquell en el qual el seu subjecte comprèn la totalitat d'objectes d'una mateixa classe («Tots els S són P»), a diferència dels judicis particulars («alguns S són P») i dels singulars («aquest S és P»). Quan un judici universal es refereix a un gènere o a una espècie pot adoptar una forma singular («l'home és racional»), llavors, el judici universal és un judici genèric singular. Interpretat des d'una perspectiva ontològica, l'universal equival a la idea, a la forma, a l'essència o a l'entitat abstracta, encara que també s'ha considerat com a mer terme o com un signe que actua en lloc dels particulars.\nL'estudi de l'aspecte ontològic dels universals va ocasionar una important disputa entre els filòsofs medievals. Des del punt de vista de l'epistemologia, l'universal és el veritable objecte de coneixement, mentre que –com deia Aristòtil– tota ciència ho és de l'universal (veg. text). En aquest sentit, l'universal és pròpiament el concepte, que es pot predicar de tots els objectes particulars que cauen sota el seu significat. D'aquesta manera, generalment (a excepció de Hegel, que parla de la possibilitat d'universals concrets), s'accepta que l'universal és abstracte, mentre que només el particular pot ser concret. Segons Kant, els judicis universals són aquells que són necessaris, vàlids i aplicables sense limitació d'espai o temps, i són els que caracteritzen a la ciència. En la mesura en què la mera generalització empírica no és encara l'universal, per Kant, la ciència deu estar fundada en els a priori del coneixement.\nVegeu universal concret.\nObtingut de «https://www.wikisofia.cat/w/index.php?title=Universal&oldid=55322»


Cases modulars, una alternativa més que viable - api.cat\nHome Curiosidades\tCases modulars, una alternativa més que viable\nby Anna Gaya June 11, 2015 0 comment\nLes alternatives a l’habitatge tradicional de maó i ciment cada vegada estan guanyant més adeptes a Espanya. Ser energèticament més eficients, estalviar en les factures de la llum i poder decidir com volem que sigui el nostre habitatge són alguns dels principals atractius de les cases sostenibles. Avui a api.cat t’expliquem què són i quins avantatges tenen les cases modulars.\nExisteixen molts tipus de cases sostenibles: les cases passives, les cases en contenidors de càrrega, les cases que segueixen els preceptes de la bioconstrucció, etc. I encara que cadascuna d’elles té les seves particularitats, totes convergeixen en el més important: consumeixen menys energia i la seva construcció és més ràpida, barata i respectuosa amb el medi ambient.\nLes cases modulars en són un exemple. El seu principal atractiu radica en què pots disposar d’una casa de disseny, en poc temps i per un preu assequible, en relació a altres opcions.\nCom és una casa modular?\nLes cases modulars, tal com el seu nom indica, es construeixen a partir de mòduls prefabricats, és a dir, els diferents espais que conformaran l’habitatge, que es transporten fins al lloc on se situarà per unir-los i revestir-los al gust del client. T’imagines construir així la teva casa a Badalona?\nSi bé a Espanya encara és una aposta arquitectònica incipient, als Estats Units, Canadà o els països escandinaus fa dècades que les cases modulars formen part dels seus respectius parcs d’habitatges, la qual cosa ens demostra que les condicions climàtiques tampoc són un problema per a les cases modulars.\nA més, com la base d’aquestes construccions són mòduls, se’ls pot aplicar el revestiment, la decoració i la tecnologia que cadascú desitgi. Per aquest motiu les cases modulars aposten d’entrada per proveir-se d’energies renovables, amb tecnologies com les plaques solars i l’aerotèrmia, entre d’altres.\nExisteixen cases modulars a Espanya?\nPer descomptat! A Espanya ja es poden trobar empreses especialitzades en la construcció de cases modulars, com l’estudi inHAUS, que fabrica cases modulars de disseny, que integren tot el procés en el preu perquè el client només hagi de preocupar-se d’escollir el disseny base i personalitzar-lo.\nRubèn Navarro López, arquitecte i desenvolupador d’inHAUS, ens ho explica: “Disposant ja del terreny, el client pot tenir la seva casa llesta en 4 mesos. Estem parlant de poder gaudir d’un habitatge de disseny, amb màxima eficiència energètica i que li costaria aproximadament un 25% menys que el mateix habitatge construït en obra tradicional. A més, si en un futur ho necessita, es poden ampliar.”\nEls preus de les cases modulars oscil·len entre els 29.000 i l’1.500.000 euros, segons el disseny i la grandària, però perquè et facis una idea: una casa de 175m2, 2 plantes, 6 dormitoris i 4 banys costa al voltant de 188.000 euros. Increïble, oi?\nI per si encara no t’has convençut, ens acomiadem amb els principals avantatges d’aquest tipus de cases. Què et sembla construir-te’n una a Girona?\nEs construeixen ràpidament\nSón més barates que les cases d’obra tradicional\nEs poden transportar\nEstalvien energia, per la qual cosa gastes menys en les teves factures de la llum i contribueixes a preservar el medi ambient.\nQuè t’han semblat les cases modulars? Et semblen interessants aquest tipus de propostes arquitectòniques? Deixa’ns la teva opinió!\nCom preparar un espai a casa per fer Pilates


Coaatmca | PREMIS PROJECTE FINAL DE GRAU CURS 2020-2021\nHome > Esdeveniments > PREMIS PROJECTE FINAL DE GRAU CURS 2020-2021\n03 març PREMIS PROJECTE FINAL DE GRAU CURS 2020-2021\nEscrit a les 10:45h a Esdeveniments\tper\tRafa Porcel\nEl Col·legi Oficial d’Aparelladors i Arquitectes Tècnics de Mallorca convoca tres premis per als Treballs de Final de Grau que s’hagin presentat durant el curs acadèmic 2020-2021 per part dels alumnes del Grau en Edificació.\nEstudiants de la Escola Politècnica Superior de la Universitat de les Illes Balears que durant el curs acadèmic 2020-2021, hagin presentat davant tribunal avaluador els seus Treballs Final de Grau en l’àmbit del Grau d’Edificació.\nPRESENTACION DE SOL·LICITUDS\nEls candidats podran presentar el seu pòster-resum i memòria explicativa en el Col·legi Oficial d’Aparelladors i Arquitectes Tècnics de Mallorca entre el 8 de juliol i el 15 de novembre de 2021.\nEls candidats presentaran una sol·licitud on faran constar el seu nom, cognoms, número de DNI, dades de contacte i nom identificatiu del Treball Final de Grau realitzat.\nEn un format pòster, de 90 cm. d’ample per 120 cm. d’alt, s’ha d’exposar un resum infogràfic-explicatiu del treball.\nTambé és necessari presentar una memòria explicativa-resum amb una extensió màxima de 6 fulles a doble cara que recollirà els detalls i conclusions més rellevants del treball.\nUn jurat compost per 5 membres designats pel Col·legi Oficial d’Aparelladors i Arquitectes Tècnics de Mallorca i la Escola Politècnica Superior de la UIB, concedirà tres premis entre els treballs presentats.\nPrimer Premi, dotat amb un import de 1.500 Euros, al millor treball final de grau presentat a la convocatòria, d’acord amb la lliure valoració del tribunal.\nSegon Premi, dotat amb un import de 1.000 Euros, al treball finalista que quedi en segon lloc, d’acord amb la lliure valoració efectuada pel tribunal.\nTercer Premi, dotat amb un import de 500 Euros, al treball finalista que quedi en tercer lloc, d’acord amb la lliure valoració efectuada pel tribunal.\nEXPOSICION DE TREBALLS\nUna selecció dels treballs serà exhibida en la seu principal del Col·legi Oficial d’Aparelladors i Arquitectes Tècnics de Mallorca, situada al carrer Federico García Lorca, 10 de Palma.\nTRÍPTIC PREMIO FG 2020-2021


Europa està en deute amb els nord-americans | Josep Maria Quintana\n« L’Ajuntament des Castell\nLa consciència d’Europa »\nNo hem d’oblidar-nos d’això, evidentment! Però tampoc d’aquella intervenció heroica, gràcies a la qual Europa es convertí, acabada la guerra, en una terra on floririen novament les sembres de la democràcia i que, un cop desapareguda la dictadura comunista de la Unió Soviètica, s’ha finalment estès a tots els països de l’est europeu i ha permès que, avui, siguin ja vint-i-cinc els estats que formen la Unió Europea.\nRecord avui aquesta efemèride de 1994 a les costes de Normandia per dues raons: La primera, perquè el proper diumenge, dia 6, se celebrarà, precisament en aquelles platges protagonistes del desembarcament aliat, l’any 1944, la reunió de disset caps d’Estat i de Govern, entre ells George Bush, la reina Isabel II de Anglaterra i el seu primer ministre Tony Blair, el canceller alemany Gerard Schröder i el president de Rússia, Vladimir Putin. I en segon lloc, perquè un lector d’aquestes cartes que setmanalment et dirigeixo, em diu –tot referint-se a la que vaig publicar-te fa dues setmanes- que en el debat aquell a què feia referència entre Scruton i Vollmer, no el convenç la posició d’aquest darrer segons la qual “només els pobladors dels Estats individuals poden dur a terme, pels seus propis esforços, la democràcia” i que, des de fora, només podem aportar als països subjugats experiències i coneixements. ¿Per ventura –es demana (o demana al que ell denomina irònicament “els nostres amics progressistes europeus”)- no haurien estat satisfets els demòcrates espanyols que els estats democràtics europeus haguessin intervingut a Espanya per a treure’ns en Franco de sobre, els anys cinquantes?\nAl meu interlocutor no el convenç gens ni mica aquesta postura de la intel·lectualitat europea intrínsecament antinord-americana. I afegeix: “Els mateixos cervellets (…) que per dècades i quasi un segle van justificar i recolzar les guerres o invasions dels russos ‘pel futur benestar dels pobles’ o no van fer res per evitar el genocidi iugoslau –ací, a casa nostra-, ara es trenquen la roba davant les ‘bones intincions’ dels americans”.\nNo crec, evidentment, que siguin les mateixes les raons que justificaren l’actuació dels nord-americans a Europa l’any 1944 que les que ha adduït darrerament Bush per a intervenir a l’Iraq, però sí que és certa una cosa: Que en un i altre cas estem parlant dels nord-americans. En efecte, aquest país absolutament demonitzat per tota la intel·lectualitat gauchiste europea és el mateix que salvà Europa de la barbàrie nazi, el mateix que permeté que els europeus recuperessin la seva perduda llibertat. Com també és cert que els nostres socis actuals d’Europa –sobretot els més pròxims i, en concret, els francesos i els anglesos- foren els qui abandonaren els seus correligionaris espanyols a la seva (mala) sort, i no només durant els anys cinquantes- sinó ja molt abans, concretament en aquells dies terribles de 1937 i de 1938, quan les hordes feixistes de la reacció s’imposaven per la força de les armes (amb l’impagable ajut dels seus còmplices italians i alemanys) a un exèrcit, el de la República, que obeïa les ordres d’un govern legalment i democràticament constituït (tot i les grans mancances que oferia, que tampoc no ho hem d’oblidar) el qual va trobar-se absolutament sol quan els francesos i els anglesos decidiren no intervenir.\nPerquè resulta frapant –per no dir un mot força més terrible- que un socialista com Léon Blum proposés, el 22 de juliol de 1937 la formació del “Comitè de No Intervenció”, d’acord amb les primeres decisions del qual, el 8 d’agost, França tancava les seves fronteres amb Espanya. Això, en la meva opinió –i deixa’m dir finalment la paraula- fou una canallada que condemnà els republicans espanyols a la derrota, i fou també una manca absoluta de solidaritat democràtica, que no pogué solucionar l’esforç de molts intel·lectuals d’esquerres, com per exemple d’André Malraux, que no dubtaren d’aportar el seu esforç personal en defensa dels principis que la República representava.\nDurant aquells mesos de 1937, l’ambaixador d’Espanya, Álvarez del Vayo, va aprofitar la intensificació de la guerra per a atreure l’atenció mundial sobre el drama que es vivia a Espanya. Però els anglesos i els francesos, tot i que semblaven tenir el cor amb el govern de la República, li negaren un ajut que mai no es va produir. Per això, quan en el mes d’abril de 1938, va caure el govern format per Blum, Nicolau M. Rubió, va recriminar-li durament la seva actitud no intervencionista: “Les llibertats de l’Europa occidental –va escriure Rubió- tenien dret a esperar més d’ell: tenien dret a esperar-ne una política nova i activa” (Última Hora, 9/IV/1938). En definitiva, tenien dret a esperar una intervenció armada en favor seu.\nBé, em sembla, amic director, que he sortit una mica d’estudi. O potser no tant, perquè al cap i a la fi parlàvem de la solidaritat dels demòcrates i, atenent als criteris del meu interlocutor, de si tenia o no raó Vollmer quan, emparant-se en la filosofia de Kant, negava el dret a utilitzar la guerra per a propagar les idees i les institucions democràtiques. És clar que ni l’Europa envaïda pels alemanys és comparable a l’Iraq de Saddam Hussein, ni tampoc els motius que empenyeren el president Roosevealt a decidir el desembarcament de Normandia tenen gaire cosa en comú amb els que adduïa Bush per a envair i ocupar l’Iraq, la qual cosa, però, no ens impedeix de teoritzar sobre les causes de la “guerra justa” o de si és o no justificable utilitzar la força en comptades ocasions.\nEl que sí, però, hem de constatar avui, és que les celebracions que es faran dissabte vinent a Arromanches (Calvados) seran força diferents de les que van tenir-hi lloc fa deu anys. Amb la presència excepcional del canceller alemany i del president rus, l’encontre deuria il·lustrar, aquest cop, la definitiva reconciliació de les grans potències i, això no obstant, l’acte se celebrarà ben segur sota la síndrome del podriment de l’escenari iraquià sota la ocupació anglo-nordmericana. A diferència de la cerimònia de fa deu anys, aquesta vegada la psicosi terrorista deguda a l’Onze-S, la invasió de l’Iraq i la recent carnisseria de Madrid, cobriran amb la seva ombra el record d’un fet realment memorable que els demòcrates europeus mai no hem d’oblidar.\nThis entry was posted on 3 Juny 2004 at 19:43 and is filed under Lletres de batalla.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. Both comments and pings are currently closed.


Et saps organitzar? – Cavall Fort\nCom t’organitzes, les teves coses? Tens una agenda? Tens els deures classificats en compartiments dins la carpeta? O la teva carpeta sembla un contenidor de paper reciclat? Fas els deures cada dia quan tornes d’escola? O tot ho fas a última hora? Fes aquest test i descobreix si et saps organitzar o vius en el caos!\nCada dia, abans d’anar a dormir…\n3. Tries la roba que et posaràs l’endemà i deixes la motxilla a punt.\n1. Tires a terra l’escampall de coses que tens sobre el llit.\n2. Poses el despertador cinc minuts abans per preparar-te les coses.\nHabitualment arribes tard a l’escola?\n1. Sí, és clar! Cada matí has de buscar la motxilla, la carpeta i les vambes!\n3. Mai no has fet tard a escola perquè sempre surts amb temps.\n2. De vegades no et sona el despertador i fas tard.\nDemà has d’entregar el treball de final de curs. El tens a punt?\n1. Encara l’has de començar però, per sort, tens tota la tarda!\n3. Sí, i l’has repassat i enquadernat.\n2. Només et falta fer les conclusions, la tapa i imprimir-lo.\nA la teva carpeta…\n3. Tens cartellets a cada compartiment per a cada matèria.\n2. Tens un compartiment on ho poses tot, i els altres, buits.\n1. Hi ha de tot: un raspall de dents, la calculadora, mocadors, les claus de casa i fins i tot un full de deures!\nA la teva motxilla…\n2. Cada dia carregues tots els llibres i la bossa d’educació física per si de cas.\n3. Només hi portes el que necessites aquell dia.\n1. Normalment la portes buida perquè t’has deixat els llibres a casa.\nOn t’apuntes les coses importants que has de fer?\n2. A la mà, amb retolador permanent.\n3. Al calendari de Cavall Fort, al dia que toca\n1. No t’apuntes res: sempre hi ha algú que t’avisa.\nFas servir una agenda?\n3. Sí! T’hi apuntes els aniversaris de tota la família, els exàmens i les visites al dentista.\n2. Sí! Hi fas dibuixets molt divertits i també hi apuntes els exàmens.\n1. Sí! Un dia hi vas apuntar una cosa, però després la vas perdre\nEl teu escriptori…\n3. Sempre el tens endreçat per posar-te a estudiar.\n2. No es veu perquè és a sota d’una pila gegant de llibres, roba i joguines.\n1. L’endreces quan els pares t’ho han dit unes cinquanta vegades.\nTens un examen demà. Com ho portes?\n3. Molt bé: fa una setmana que estudies mitja hora cada dia.\n2. Has estudiat una mica i potser surt el que et saps.\n1. Demà? No ho sabies: fa dies que no trobes l’agenda!\nMajoria de respostes 1: Quin desastre! No t’organitzes el temps, ni tampoc tens les coses endreçades. No fas servir l’agenda i no planifiques les teves activitats. Vius en el caos! Penja ara mateix el calendari de Cavall Fort a la teva habitació i comença a organitzar la teva vida!\nMajoria de respostes 2: Tot i que l’organització no és el teu fort, es nota que ho intentes! Ets dels que més o menys portes les coses al dia, més o menys tens les coses endreçades i més o menys saps quan has d’entregar les feines. Només que t’hi esforcis una mica més, podràs organitzar-te d’allò més bé!\nMajoria de respostes 3: Et saps organitzar de meravella! Gaudeixes planificant les activitats, saps gestionar el teu temps i t’agrada fer servir l’agenda i tenir totes les coses endreçades. Molt bé, sí senyor!


Ajuntament de Sant Quirze del VallÃ¨s - Joves per l'OcupaciÃ³\nInici / Treball i empresa / Buscar feina / Programes d'OcupaciÃ³ / Joves per l'OcupaciÃ³\nJoves per l'OcupaciÃ³\nâ€¢ Ofertes de treball\nâ€¢ Club de la feina\nDotze joves de Sant Quirze participen aquest any en el programa de Joves per lâ€™OcupaciÃ³ que es gestiona a travÃ©s del Consell Comarcal\nA travÃ©s del Programa Joves per lâ€™OcupaciÃ³ es pretÃ©n proporcionar al colâ€¢lectiu de persones joves dâ€™entre 16 i 24 anys i menors de 30 anys, en el cas de les persones amb un grau de discapacitat igual o superior al 33%, dâ€™una qualificaciÃ³ i unes competÃ¨ncies professionals suficients per a quÃ¨ puguin definir i construir la seva trajectÃ²ria professional que els permeti inserir-se en el mercat laboral amb unes mÃnimes garanties dâ€™estabilitat.\nEl Programa de Joves per lâ€™OcupaciÃ³ Ã©s un programa innovador de formaciÃ³ en alternanÃ§a amb experiÃ¨ncia prÃ ctica en empreses, mitjanÃ§ant la combinaciÃ³ dâ€™actuacions integrades que fomenten la seva inserciÃ³ laboral en empreses i/o el seu retorn al sistema educatiu.\nLes actuacions previstes en el Programa sâ€™emmarquen dins del Programa Operatiu dâ€™OcupaciÃ³ Juvenil (POEJ) cofinanÃ§at per la Iniciativa dâ€™OcupaciÃ³ Juvenil i el Fons Social Europeu per al perÃode 2014-2020.\nLes actuacions a desenvolupar sÃ³n:\nTutoritzaciÃ³ i acompanyament a la inserciÃ³: consta dâ€™un conjunt dâ€™accions destinades a donar suport i orientar, de manera individualitzada, a la persona jove. Es desenvolupa al llarg de tot el programa i combina mecanismes de diagnosi, informaciÃ³, assessorament i motivaciÃ³ amb lâ€™acompanyament a la inserciÃ³. Es tracta dâ€™una actuaciÃ³ integral, continuada i transversal a la resta dâ€™actuacions.\nFormaciÃ³ professionalitzadora: tÃ© lâ€™objectiu de millorar lâ€™ocupabilitat, facilitar les oportunitats dâ€™inserciÃ³ i fomentar el retorn al sistema educatiu de les persones joves destinatÃ ries del programa. La formaciÃ³ Ã©s obligatÃ²ria per a tots els participants i sâ€™haurÃ dâ€™adaptar a les necessitats de les empreses del territori susceptibles de contractar al colâ€¢lectiu objecte del programa. La durada de la formaciÃ³ haurÃ de tenir un mÃnim de 150 i un mÃ xim de 220 hores. En el cas dels i les joves de Sant Quirze seran les segÃ¼ents especialitats:\nAuxiliar de Social Media i MÃ rqueting (1 jove)\nAuxiliar de gestiÃ³ logÃstica i noves tecnologies (3 joves)\nAuxiliar dâ€™hoteleria: cuina i serveis de restauraciÃ³ (3 joves)\nOperacions auxiliars dâ€™elaboraciÃ³ a la industria alimentÃ ria (5 joves)\nPrÃ ctiques no laborals de 80 hores en entorn productiu: en funciÃ³ del tipus de formaciÃ³, de les caracterÃstiques del projecte o de les expectatives dâ€™inserciÃ³ laboral, es poden incloure prÃ ctiques no laborals en entorn productiu com una activitat complementÃ ria a la formaciÃ³.\nFormaciÃ³ per obtenir el tÃtol de graduat en ESO i preparaciÃ³ per a lâ€™accÃ©s a cicles de grau mitjÃ : aquesta actuaciÃ³ sâ€™adreÃ§arÃ i serÃ obligatÃ²ria per a les persones que no disposin del tÃtol de graduat en ESO, llevat que en el moment de la inscripciÃ³ o durant el programa es trobin realitzant el curs especÃfic, o bÃ© el de preparaciÃ³ per a lâ€™accÃ©s als cicles de grau mitjÃ .\nPromociÃ³ de la participaciÃ³ dâ€™empreses: lâ€™objectiu dâ€™aquesta actuaciÃ³ Ã©s la de fomentar la participaciÃ³ dâ€™empreses i entitats sense afany de lucre en el programa mitjanÃ§ant la contractaciÃ³ de les persones joves, augmentar les oportunitats dâ€™inserciÃ³ laboral de les persones joves, i satisfer les necessitats de les empreses i entitats que participin en el programa.\nExperiÃ¨ncia professional en empreses: aquesta actuaciÃ³ tÃ© com a objectiu lâ€™adquisiciÃ³ dels coneixements prÃ ctics necessaris per al desenvolupament adequat dâ€™una ocupaciÃ³, mitjanÃ§ant la formalitzaciÃ³ dâ€™un contracte laboral de 6 mesos, portant a terme una activitat professional en empreses vinculades amb els diferents sectors productius del territori. Lâ€™empresa serÃ lâ€™encarregada de tutelar el desenvolupament de treball efectiu realitzat per la persona jove.


La línea argumental del parpelleig - Pluja d'impressions\nLa construcció de la realitat és un procés necessari, individual i respectable. Cada persona té les seves necessitats, vergonyes, pors i pretensions. A partir del que vol transmetre i el que vol acceptar de si mateix, construeix el seu propi discurs del que ha passat.\nEn el trencament d’una parella es veu clar com les mitges veritats se solapen per construir un discurs que és mentida, però que hom decideix que és veritat. A partir d’aquest relat, l’entorn de la persona incorpora la història a la seva memòria i actua en conseqüència. És condemnable aquesta mentida? Segurament si, però també és ben cert que és totalment comprensible. Amb quin dret li puc dir jo a una mare que el relat de la seva filla és coix, que li falta una línea dels fets que provoca una reinterpretació de tot plegat? És un terreny prou personal com per haver-lo de respectar. Si una persona vol que el seu entorn la vegi d’una determinada manera és fruït d’inseguretats i esquerdes personals. I l’equilibri emocional amb l’entorn més proper és massa important per molestar-lo amb veritats.\nLa mentida s’escampa cap a les dues parts de la parella. Nngú sap del cert el que ha passat (ni tan sols els protagonistes?), però cadascú es queda amb la seva construcció de la veritat.\nFins quan la mentida? Algun dia es trobaran dos lectors de la història i s’adonaran que es tracta d’un relat d’aquells de “si vols seguir tal camí ves a la plana X i si vols seguir tal altre ves a la plana Y”. Veuran que les històries no concorden i cadascú es quedarà amb la versió que li sembli més versemblant.\nI molt em penso que això passa amb cada història, amb cada interacció, i la ciutat s’omple de versions, i la vida esdevé mentida-veritat, i finalment entens que ja res és com pensaves. Que tot plegat és més fàcil-complicat.\n15 de desembre de 2011 a les 2:42 am\n15 de desembre de 2011 a les 2:43 am\n15 de desembre de 2011 a les 2:44 am\n15 de desembre de 2011 a les 2:45 am\n15 de desembre de 2011 a les 2:46 am\n15 de desembre de 2011 a les 2:48 am\n15 de desembre de 2011 a les 2:49 am\n15 de desembre de 2011 a les 2:50 am\n15 de desembre de 2011 a les 2:52 am\n15 de desembre de 2011 a les 2:53 am\n15 de desembre de 2011 a les 2:54 am\n15 de desembre de 2011 a les 2:55 am\n15 de desembre de 2011 a les 2:56 am\n15 de desembre de 2011 a les 2:57 am\n15 de desembre de 2011 a les 3:01 am


Com i per quan de temps ? - Xavier Guarque - Blogs de l'indirecte!cat\nNomés escoltant la fiscalia en el judici al procés es confirma que la sentencia, si no dictada, pot estar més que escrita. L'escarment s'ha de fer efectiu.\nArguments com que la violència de l'1-O va ser dels que van ser apallissats (el fer oposició, encara que passiva, era motiu per l'actuació violenta dels cossos de seguretat), o de què els Mossos es van posar del costat dels independentistes (és de suposar per no fer el salvatge), o de què la independència és una pretensió insostenible (és podria interpretar com que, efectivament, España no la podria suportar), corroboren un guió que va ser dissenyat quan es va començar a veure, malgrat no reconeixer-ho públicament, clar, que el suflé no només no baixava si no que agafava solidesa, i que s,ha anat escrivint a manera que s,han necessitat més ingredients per justificar aquest monumental disbarat, del que, si bé n'hem rebut, i en rebem, les conseqüències tots els ciutadans de Catalunya, amb tota seguretat en seran víctimes tots els ciutadans de l'Estat. I tot gràcies als que només volen salvaguardar España, i que tot ho fan -aquests si- en nom de tots els espanyols i representant tots els seus diferents sentiments.\nÉs pot preveure que, amb aquests arguments, de res serveix parlar, declarar, demostrar, fer veure que jutjant tot el govern electe no faran canviar d'opinió a mes de dos milions d'electors, sobre 7,5 milions d'habitants.\nI encara diuen que els independentistes no arriben al 50%, i es queden tan amples, sense voler acceptar què alguna cosa s'ha de fer perquè el nombre, si no majoritari, és prou rellevant com per tenir-se en compte.\nDe veritat que s'ignoraria, que no es podria fer cap cas si a tot España es manifestessin més de 12 milions de persones per una mateixa causa ?. O que es portaria a presó preventiva i judici els responsables electes que entomessin el problema políticament ?.\nAquests més de dos milions van votar lliurement unes llistes i uns programes que els que estan sent processats van tenir la dignitat, la decència, el sentit de responsabilitat, de portar-ho a la pràctica políticament, a l'haver obtingut la majoria absoluta al Parlament.\nAquests no canviaran el seu vot, i amb tot el succeït menys, i els seus representants polítics tampoc se'ls podrà tornar indignes i indecents.\nUna vegada acabat el judici, i els nous representants electes alliçonats, com i per quant de temps es podrà silenciar, ignorar, menysprear, aquesta meitat de l'electorat... O, si més no, fer-lo quantificar d'una vegada per a veure qui enganya a qui, o si hi ha algú que s'auto-enganya i vol viure enganyat.\nA catalanistes i a españolistes, a tots els que vivim a Catalunya, ens convè esclarir la situació, que passa per reconèixer que, si be ni uns ni altres tenen la majoria electoral, qui te la majoria parlamentaria de representar a tots, a uns i als altres.


Joan Carles marxa de Zarzuela: "Era humiliant, una presó sinistra i hostil"\nEl rei Joan Carles, al cotxe de camí a l'hospital Europa Press\nper Jennifer Navarro Redactora 22 de gener de 2020 10:26\nEl rei Joan Carles ja no viu a La Zarzuela. Així ho afirma Pilar Eyre en la seva columna de 'Lecturas', que treu a la llum com és la nova vida del rei emèrit. Després de cinquanta anys allà, el monarca hauria decidit marxar: "La que va ser la seva llar, ara li desperta una profunda aversió i tristesa". Una casa que la reina Sofia va decorar amb molta estima quan van arribar: "La Reina va fer portar de Grècia els llençols, les cortines, catifes, el piano, les llums de vidre i les vitrines. Va penjar 39 quadres a les parets i per dividir el menjador, va col·locar un biombo lacat en negre amb incrustacions de nacre que havien comprat a Hong Kong durant el viatge de noces".\nEl problema? Que el temps "ho va devorar tot". En un principi La Zarzuela estava sempre "plena de riures" gràcies a les trobades del rei Joan Carles i els seus amics. Ara bé, la situació actualment ha canviat molt: "La relació amb la seva dona s'ha anat deteriorant fins al punt que van decidir ampliar el palau i viure en bandes separades, amb entrades diferents, amb el que poden estar mesos sencers sense veure's. Els fills van marxar. I el rei Joan Carles va haver d'abandonar el tron per la porta de darrere. El més dur va ser, potser, que el seu despatx fos ocupat pel rei Felip mentre a ell se li adjudicava un lloc sense encant, sense calefacció, al qual no ha acudit mai".\nEl rei Joan Carles / Europa Press\nDes que s'ha retirat de la vida pública, que no té res a fer: "Trobar-se pels passadissos amb els convidats del seu fill, que no saben molt bé com dirigir-se a ell, li resultava molt humiliant i influïa en el seu estat d'ànim, que tendeix a la depressió, com han notat alguns amics del rei Joan Carles. La Zarzuela ha arribat a convertir-se en una presó sinistra i hostil en la qual no suportava estar més d'un dia".\nNo podia marxar a Palma perquè és territori de la seva dona, mentre que a Barcelona només hi viatja per fer-se revisions mèdiques. L'opció escollida finalment? Sanxenxo, el seu municipi preferit de Galícia. S'hauria traslladat allà gairebé permanentment. Estaria vivint en unes cabines destinades als capitans del club nàutic de la localitat, afirmen alguns, mentre que d'altres diuen que té una habitació pròpia a la casa del seu amic Pedro Campos.\nEls reis emèrits, Joan Carles I i Sofia / Europa Press\nEl problema? Que no és un hoste fàcil, ja que necessita molta seguretat i té necessitats especials perquè té dificultats de mobilitat. Seguirà allà molt de temps? O acabarà tornant a La Zarzuela?


JOSEP JOU – Joaquim Nadal\nAvui vull parlar de dos Josep Jou. D’un pare i un fill. Es tracta de Josep Jou i Parés (1892-1968) i de Josep Jou i Ventajà (1923-2014).\nTots dos van ser, successivament i simultània, funcionaris municipals de l’Ajuntament de Girona. Però es tracta de dues personalitats ben diferents.\nParlem primer del pare. Està d’actualitat perquè recentment (desembre de 2013) l’Ajuntament de Girona i Rigau editors han publicat, en la magnífica col·lecció “Girona fotògrafs”, un llibre que recull i estudia de forma selectiva el llegat del fotògraf Josep Jou i Parés.\nEls treballs de David Iglésias i Josep Pérez, d’una banda, i de Marie-Loup Sougez, de l’altra, serveixen d’introducció i contextualització d’una acurada tria de fotografies que acrediten els diferents vessants de l’activitat de fotògraf de Jou. Retratista d’estudi de 1920 a 1944 i atent a la realitat ciutadana tota la vida. Jou va ser un home d’una gran curiositat, d’una permanent inquietud, sempre amatent a les novetats tecnològiques, a l’elaboració de productes i la seva comercialització i, més específicament, a la fotografia, els toros i els esports en el camp de l’excursionisme, i de la boxa principalment. Totes aquests vessants queden reflectits en les seves fotografies, però des del nostre punt de vista, més històric que fotogràfic, ens quedem amb les que tenen un valor documental per al coneixement de l’evolució urbanística de la ciutat. Esclar que les fotografies sobre personatges, actes socials i familiars, capten el pols de la vida i de la societat, i que les que recullen algunes mostres de la relació entre motorització, cinema i publicitat tenen avui una capacitat i una força d’evocació excepcionals. Un cotxe amb la matrícula Ge-3106, un camió-camioneta amb la matrícula Ge-1272 i els anuncis compartits de l’Anís el Aguila, el licor Drinkgod i el Teatro Albéniz amb Ben-Hur en els tendals dels camions, i tot en activitats vinculades a Nicolás Regás i a Hijo de Nicolás Regás, en els escenaris del Pont Major ens recorden un temps escolat de fa anys.\nVull remarcar el testimoni fotogràfic dels treballs per a la construcció de la presa de Pedret, la visió del passallís de l’Onyar al costat, la construcció de la nova plaça del Mercat, l’escorxador, el pont de l’alferes Huarte o les obres en els ponts de les Peixeteries Velles i de Sant Agustí, ens acosten a alguna de les transformacions urbanes de la Girona del segle XX, que es perden en les boires dels records d’unes generacions que ens estan deixant molt ràpidament i que comencen a situar el nostre propi record boirós en aquesta frontera indefinible del temps.\nEl llegat de Jou i Parés al CRDI de l’Ajuntament de Girona es va materialitzar els anys 1996 i 199,7 per voluntat de la família Jou-Marí i per iniciativa, principalment, de Josep Jou i Ventajà. Aquest sabia que l’obra fotogràfica del seu pare tenia un destí natural, l’Ajuntament, on han treballat tres generacions de la mateixa família.\nJosep Jou i Ventajà va estudiar Dret i es va llicenciar l’any 1946. Però uns anys abans d’acabar la carrera ja havia entrat a treballar a l’Ajuntament, on també treballava el seu pare. Hi va ser recaptador provisional (1939-1941), agent recaptador auxiliar ja amb una plaça en propietat de 1941 a 1945, agent recaptador (1945-1948), auxiliar administratiu interí (1948-1949). Del 8 d’abril de 1949 al 9 d’agost de 1988 fou oficial major lletrat, una mena de vicesecretari i cap de l’assessoria jurídica.\nCom es pot deduir, hi vaig coincidir deu anys sent alcalde. I aquí és quan vaig fer coneixença del somriure discret, de la mirada una mica suspesa i sorpresa d’una persona que sordejava una mica i que es mirava la realitat amb una ironia fina i una intel·ligència viva. Hi vam trobar un tàndem excepcional, Ramon Massaguer i Mir com a secretari de la Corporació i Josep Jou i Ventajà com a oficial major. Massaguer i Jou es complementaven i s’entenien amb la mirada quan despatxaven amb l’alcalde, i amb els coneixements del Dret i de la funció pública quan parlaven entre ells. El senyor Jou era tota una institució, un referent, una persona competent i lleial. Puc assegurar que els primers consistoris de la democràcia van fer sort amb aquest equip jurídic de primera fila. Eren una mena d’assegurança, i les seves reticències un advertiment que calia buscar nous camins si ells no veien clar el camí triat. Convençuts de la temporalitat efímera de la política i dels mandats democràtics, convençuts que no hi ha cap valor més preuat que la competència, la solvència i la independència de la funció pública vam establir una manera de treballar que deixava molt clares les línies d’inspiració política, i establia una confiança de complementarietat entre la política i l’administració. Vam fer molta política i vam fer molta gestió, però la gestió s’encomanava als professionals.\nEl senyor Josep Jou i Ventajà ens va donar sempre una lliçó de professionalitat, de dedicació i de generositat amb la institució que va deixar petjada i va fer escola. Fa poc que ens va deixar i sempre em quedarà la recança d’haver estat fora de Girona el dia del seu funeral. Aquest homenatge als Jou, pare i fill, vol ser un reconeixement personal, i també, en un cert sentit, col·lectiu.\nJoaquim Nadal\t2016-10-23T17:58:19+02:00\t14/03/2014|


Josep M Cortina visita l'exposició fotogràfica d'Oriol Maspons, al MNAC.\nEl MNAC acull, del 7 d’abril al 9 de juliol, la primera monografia dedicada a l’artista català\nSeria interessant conèixer l’opinió dels especialistes en Picasso sobre aquesta exposició.\nEl cinema estima les Arts\nPer amor a les Arts, és un cicle de cinema impulsat per la Filmoteca i el MNAC\nJo, Joan: una talla medieval recuperada\nEntra al Museu Nacional d'Art de Catalunya una peça que reforça la solidesa de la col·lecció romànica. Es tracta d’una talla en dipòsit del Vinseum, la qual s’adhereix a la corrent del taller d’Erill la Vall sota el qual es reconeixen també altres obres del museu nacional.\nAquest diumenge el Festiva Flic organitza la Festa de la Creació al CCCB: visites a museus, lectures i passió per la cultura, en seran els protagonistes.


CATALUNYA LOGÍSTICA: Les terminals ferroportuàries: Barcelona i Tarragona\nLes terminals ferroportuàries: Barcelona i Tarragona\nImatge d’una via d’ample ibèric\namb un tercer carril per a mercaderies.\nEl port de Barcelona compta amb terminals ferroviàries, d’ample de via europeu, especialitzades segons el tipus de tràfic. Per a les mercaderies a granel existeixen les terminals ubicades als molls de Contradic i d’Inflamables; per als contenidors, les terminals de Morrot i les dels molls Sud (dins la terminal de TCB) i Príncep d’Espanya (dins la de Tercat). També hi ha terminals específiques per al tràfic d’automòbils, ubicades a la dàrsena Sud, al moll d’Inflamables i al carrer Z.\nL’Autoritat Portuària de Barcelona preveu la construcció de noves termin als intermodals de recepció i expedició de trens que s’ubicaran a la ZAL Prat (una per a l’expedició i una altra per a la càrrega de contenidors); a l’àrea Nou Llobregat, destinada a la recepció i expedició de trens; una altra al Dic Sud, per a la recepció i expedició de contenidors, i dues terminals més de contenidors.\nEl port de Tarragona és uns dels ports peninsulars amb una major quota ferroviària, especialment pel que fa a mercaderies a granel. Les principals terminals per a la classificació i dipòsit de vagons estan ubicades als molls de Costa, d’Aragó, i adjacents al mur del riu Francolí. El port també compta amb una xarxa ferroviària interior que dóna servei als molls de Costa, Llevant, Lleida, Aragó, Reus, Rioja, Castella i Catalunya, a l’esplanada d’hidrocarburs i a la terminal de vehicles. La xarxa ferroviària portuària està connectada amb les línies que van de València a Barcelona, i de Tarragona a Saragossa i Lleida.


Consells de reclutament: com crear un perfil ideal de candidat - aprenentatgesLlegir Més\nPrincipal aprenentatges Consells de reclutament: com crear un perfil ideal de candidat\nConsells de reclutament: com crear un perfil ideal de candidat\nCom a responsable de contractació, sempre heu d’apuntar a la contractació de millors artistes. Al cap i a la fi, poden augmentar la productivitat global de l’empresa, alhora que poden introduir mètodes i tècniques innovadores en el lloc de treball que podrien ajudar a impulsar la vostra empresa a convertir-se en líder de la indústria. Però, el problema que sovint tenen molts contractistes és que la selecció d'aquests candidats no és senzilla. De fet, el procés de contractació pot ser força complex, sobretot si no està orientat. Per solucionar aquest problema i trobar el candidat adequat, heu de fer la vostra estratègia de contractació el més enfocada possible i fer-ho, creeu el perfil del vostre candidat ideal.\nEs pot obtenir molts avantatges en prendre el temps per seure i presentar un perfil detallat del candidat ideal abans de començar a escriure la descripció de la feina o publicar-se a les borses de treball. El procés serà més ràpid i eficaç i podreu assegurar que la persona s’adapta millor. També podreu escriure una descripció de treball molt més eficaç per anunciar la vacant que, a la vegada, pot donar lloc a sol·licituds de millor qualitat.\nPas 1: Comprendre què inclouran els deures laborals del candidat\nEl primer pas per crear el perfil és comprendre els deures que s’espera que la nova contractació exerceixi i a qui haurà de respondre al seu departament. Si treballes al departament de RRHH i només sou els responsables del procés de contractació, és possible que no tingueu coneixement de les característiques específiques del lloc, sinó que trobareu la persona adequada per al lloc de treball que haureu de conèixer més sobre aquest paper. Això vol dir que haureu de fer algunes tasques de cava per entendre plenament les obligacions que haurà de complir la persona seleccionada.\nXerrada amb el gerent del Departament\nPer tenir una idea millor del que s’espera que faci la nova contractació, haureu de parlar amb el gerent del seu departament. Demaneu-los una llista de requisits (inclosos els assoliments acadèmics i les habilitats professionals que inclourà a la descripció del lloc de treball), però també poseu preguntes específiques sobre què s'espera que el candidat escollit faci.\nPer exemple, el seu departament necessita un nou empleat perquè la càrrega de treball ha augmentat o necessiten algú nou perquè el departament s'està expandint a noves àrees? Això us donarà una millor idea del nivell de domini previst del candidat i us ajudarà a escriure una descripció del treball molt més eficaç.\nXerrada amb persones del departament\nSovint trobareu que la millor persona per ajudar-vos a fer que el procés de contractació sigui el més productiu possible és algú que ja ho ha passat i, per tant, haureu de plantejar-vos parlar amb altres persones del departament. Com que actualment estan fent la feina, podran oferir-vos una visió valuosa. Assegureu-vos de demanar detalls sobre la seva posició, així com els seus comentaris sobre les qualitats que hauria de tenir el nou col·lega.\nConsulteu la competició\nA banda de mirar cap a l’interior, però, també hauríeu de veure què fa la competició. Comproveu les vacants dels vostres competidors i anoteu què indiquen els requisits, ja que us permetrà fer una comparació efectiva. Si, per exemple, veieu que els vostres requisits són molt exigents, potser voldreu tornar a considerar, mentre que si trobeu que són molt més exigents, potser voldreu afegir coses que us falten.\nPas 2: Centra't en els objectius de l'empresa\nLa idea que hi ha darrere de crear el perfil del vostre candidat ideal des de zero és garantir que la persona contractada sigui una bona opció per a l’empresa i, com a tal, sempre convé tenir en compte els objectius de l’empresa. Heu de determinar per què cal contractar algú i què espera aconseguir aquesta empresa amb aquest nou contracte.\nPreguntes per ajudar-vos a centrar-vos en l'empresa\nQuins trets de personalitat valora la cultura de la vostra empresa?\nHi ha una bona possibilitat que la majoria de la gent comparteixi trets de personalitat semblants. Podria ser que treballis en una oficina on la majoria de persones són extrovertides i on es diverteixi al lloc de treball; en aquest escenari, la contractació de algú massa seriós o que ve el lloc de treball com un entorn estrictament professional podria ser una mala decisió. No només els costaria ajustar-se, sinó que també hi tindria problemes a col·laborar amb aquesta persona.\nQuina actitud ha de tenir el candidat amb èxit?\nSegons el paper que s'espera que ocupin, heu d'assegurar-vos que la persona que contracteu tingui l'actitud adequada. Si la vostra empresa pressiona per convertir-se en líder de la indústria, necessiteu algú que no tingui por de suggerir noves idees o fer coses diferents, ja que la creativitat i la innovació són els components de l’actitud que necessiteu. Si, d’altra banda, ja ets una marca consolidada que busca mantenir la seva posició, el candidat escollit hauria de poder reflectir la necessitat de millora constant.\nQuins són els valors de la vostra empresa?\nPerquè el procés de contractació tingui èxit, heu de contractar algú que no només encaixi amb la cultura de l’empresa, sinó que també cregui en la vostra causa i comparteixi els vostres valors. Per fer-ho, primer heu de determinar quins són aquests valors i esbrinar formes d’afrontar-los a la descripció del lloc de treball i referir-los durant l’entrevista de treball.\nPas 3: identificar els trets clau del candidat potencial\nDesprés d’haver determinat què s’espera que el candidat escollit sigui important, completar el perfil mitjançant la llista de tots els trets clau que hauria de tenir el candidat amb èxit. Això no només us ajudarà a crear una descripció de feina millor que us permetrà rebre millors sol·licituds, sinó que també facilitarà el procés d’entrevistes laborals, ja que sabreu quins són els trets que busqueu per trobar el candidat adequat.\nÉs important mirar més enllà de les qualificacions i habilitats i buscar trets que potser no són fàcils de detectar en un currículum, però, per tant, permetran un lloguer molt millor.\n# 1 Reputació excel·lent : és important que el vostre futur candidat tingui un caràcter impecable i que tingui fama de precedir-los. Heu d’assegurar-vos que la persona que decidiu contractar tingui un historial demostrat d’èxits. La comprovació de les seves referències i la cerca d’adopcions o fins i tot comentaris sobre els seus perfils en línia us permetran comprendre com és realment treballar amb aquest individu.\n# 2 Competència : Per descomptat, mai podreu saber si el candidat que escolliu és realment competent fins que no els contracti, però és important assegurar-se que les seves habilitats i qualificacions no són excel·lents en paper, sinó que també en pot treure el màxim partit. En termes generals, trobareu que els professionals competents solen incloure èxits quantificables en el seu currículum o cartes de presentació.\nIntel·ligència # 3 : Sovint la subestimació o, almenys no prou estressada, la intel·ligència és un tret clau que qualsevol candidat amb èxit hauria de tenir. És essencial per resoldre problemes i gestionar la càrrega de treball pròpia i, com a tal, heu de considerar-la com una de les vostres prioritats principals a l’hora de contractar algú. Trieu algú que pugui pensar ràpidament i garanteix l'èxit en el futur de l'empresa.\n# 4 Integritat : contractar algú en el qual es pugui confiar també és molt important, ja que hi ha una bona possibilitat que gestioni dades o informació de l'empresa sensibles al client. Assegureu-vos que la persona que contracteu sigui algú en qui podeu confiar no només si comproveu les seves referències, sinó també proveu de conèixer-les durant la seva entrevista.\n# 5 Pensament independent : La veritat és que un bon empleat és algú que pot prendre decisions intel·ligents i prendre la iniciativa sense cap guia. Tot i que tothom requereix formació al principi, és important contractar algú que pugui prendre les seves pròpies decisions i portar-se el seu propi pes a llarg termini.\n# 6 Agradable : A banda de totes les qualitats que els faran excel·lents en la seva feina, també hauríeu de tenir cura de contractar algú amb qui us agradi treballar. No voleu contractar algú amb qui ningú pugui parlar ni que ningú pugui demanar la seva assistència, ja que això trenca l'esperit d'equip.\nLa creació del perfil del candidat ideal ajudarà a que el procés de contractació sigui més suau i eficaç. Per fer-ho, heu de tenir en compte quines competències i qualificacions han de tenir, on i com s’adaptaran a l’empresa, així com determinar quines característiques de personalitat són essencials. Tingueu en compte que trobar un bon ajust cultural per a l’empresa ajudarà a que la nova contractació s’ajusti més fàcilment al lloc de treball, a més de facilitar que els membres de l’equip s’adaptin més ràpidament.\nTens alguna pregunta sobre com crear el teu perfil ideal de lloguer ideal? Si ho fas, fes-nos-ho saber a la secció de comentaris que hi ha a continuació.\n10 històries divertides d'entrevista de feina que us faran cringar\nCom canviar d’ocupació mentre treballeu?\n6 Mètodes de contractació externs i els seus avantatges i contres\nLes 10 millors feines remunerades de Suïssa\nCom aconseguir un contracte per Starbucks\nLes 23 millors agències de reclutament informàtiques per iniciar la seva carrera professional\n10 maneres senzilles de finançar el vostre negoci


Dos atropellaments i dos accidents de trànsit al mateix dia | Canal Terrassa\nDos atropellaments i dos accidents de trànsit al mateix dia\nPaola SáezData: 11/10/19\nDurant el dia d’ahir dijous 10 d’octubre a Terrassa van haver-hi dos atropellaments, dos accidents de trànsit i un conductor positiu en alcoholèmia.\nEl primer atropellament va ser pel matí al carrer Renaixement, a l’alçada del carrer de Maó. A les 12.35 h el SEM va informar a la Policia Municipal del fet i els agents van realitzar un informe tècnic d’accident. La vianant atropellada, que presentava ferides de carácter greu, va ser traslladada al servei d’urgències de l’Hospital de Terrassa.\nMés tard, a les 20 h del vespre, un menor va ser atropellat al carrer de Sicília, a l’alçada del carrer de Bailen. El vianant, amb ferides de carácter lleu, va ser assistit pel personal sanitari d’una ambulància, que posteriormente el van traslladar a l’Hospital Mútua de Terrassa.\nEl mateix dijous van tenir lloc dos accidents amb ferits a la mateixa hora, a les 18:48 h de la tarda. Un d’ells va ser entre una motocicleta i un turisme a l’Avinguda del Vallès, a l’alçada de la carretera de Rubí. El motorista va ser traslladat per una ambulància a l’Hospital Mútua de Terrassa.\nL’altre va ser al carrer de Severo Ochoa, a l’alçada del carrer del Pare Llaurador, amb dos turismes implicats. Tots dos conductors van ser assistits per ambulàncies i traslladats també a la Mútua, degut a l’impacte. Els dos tenien ferides de carácter lleu.\nA les 19.35 h de la tarda del mateix dia, una patrulla de la Policia Municipal va aturar un turisme a l’avinguda del Vallès, a l’alçada del carrer de Salamanca, al veure que aquest conduïa d’una manera erràtica. Després de fer les proves d’alcoholèmia va ser denunciat administrativament, al donar un resultat positiu de 0.45 mg/l.\nTags: Accident de trànsitatropellamentproves d’alcoholèmia\nTerrassa Energia Intel·ligent, finalista a millor projecte estatal de SmartCities\nEl terrassenc Litus torna amb un nou disc properament


Institut Juan Manuel Zafra - Visita al YOMO\nZN: S’hi presenten només novetats o també aplicacions, programes o experiències ja consolidats?\nAS: Hi ha de tot. La sensació que em va donar a mi és que hi havia experiències diverses que es poden portar a les aules, la idea és que els alumnes les vegin i ells mateixos siguin els qui les demanin al professorat.\nZN: Del que vas veure, podries destacar les tres o quatre coses que més et van interessar?\nAS: Bàsicament, la condició número ú és que no generin gran despesa per part dels alumnes. N’hi va haver un parell que vam aprofitar per conèixer; una era dels mosquits i, si l’any que ve encara tenen pressupost, potser la podem implantar en algun projecte perquè estava enfocada al treball per projectes. L’altra era dels aliments, em sembla que era la del Carrefour, està molt sol·licitada i no hem tingut sort, a veure si l’any vinent estem atents i podem demanar-la.\nTambé n’hi havia de matemàtiques que m’interessen a mi, de papiroflèxia, però aquestes eren d’interès més particular meu.\nZN: Voldries afegir alguna altra cosa?\nAS: No sé d’on treuen el pressupost, té mèrit que ho hagi incorporat el Mobile World Congress perquè sinó no es pot, genera molta despesa. No sé si tindrà molt més futur perquè entre l’any passat i aquest van canviar alguna cosa, fins i tot la ubicació i l’any vinent no sé si tindrà la mateixa sortida.\nAS: Tu que hi vas participar, com ho vas veure?\nConchi Vecino: Va ser una oportunitat per poder descobrir novetats que hi ha a la tecnologia i també experimentar amb tot el que hi havia.\nAS: La nostra idea és que vosaltres ho veieu i sigueu els que digueu el que us agradaria portar a l’aula. El dia que hi vam anar hi havia gent que estava descansant, hi havia gent que estava participant, altres que estaven aprofitant, hi havia de tot. La idea és que cadascú fos una mica lliure.\nCV: Si podies participar i dintre d’unes pautes podies fer el que volguessis també era bastant divertit.\nAS: L’any vinent, ho repetiries tu?\nCV: Sí, jo sí.\nAS: A tots els nivells? O només a tercer d’ESO? O a quart?\nCV: Home, jo faria un o dos nivells.\nAS: Veuries a gent de primer d’ESO?\nCV: Sí, per què no? Ja estem en una època de tecnologia i crec que estaria bé.\nAS: Quan vaig veure alumnes de primària em va estranyar però és cert, veure experiències reals pot interessar a tots nivells.\nZN: Moltes gràcies per l’estona que ens has dedicat!


Disposicions relatives a les obligacions en cas d’existir un establiment d’intermediació dels descrits a l’article 2.3:\n17.1 En cas que existeixi un establiment d’intermediació en les relacions, aquest ha de facilitar tant la relació prèvia de l’usuari amb el prestador efectiu del servei, com totes les relacions posteriors. Per aquest motiu, el prestador del servei facilitarà el pressupost, la factura, les peces de recanvi i totes les altres obligacions que determina aquesta norma a l’establiment d’intermediació, i aquest ho facilitarà a l’usuari.\n17.2 En cap cas es podran suplir les signatures de conformitat de l’usuari per les de l’establiment d’intermediació.\n17.3 L'establiment d’intermediació podrà cobrar les despeses addicionals a les facturades per l’establiment prestador del servei, que tingui publicitades i s’hagin informat prèviament a l’usuari. Aquestes despeses constaran en factura o rebut independent de la factura principal que empara la prestació efectiva del servei.\n17.4 La garantia de la reparació serà responsabilitat del prestador efectiu del servei, llevat que se’n faci càrrec l’intermediador de forma voluntària. Tanmateix, aquest últim ha de facilitar a l’usuari tota la informació i mecanismes materials perquè es pugui fer efectiva.


Dones que han fet història - Nosaltres La Veu\nTots els anys pel mes de març les xarxes socials ens mostren una sèrie de dones que han fet història. Jo diria que les dones organitzades volen confirmar, any rere any, que és possible acabar amb el masclisme. El 8 de Març d’enguany tornaren a recordar-nos que algunes dones van estar a punt d’aconseguir-ho a l’etapa de la II República Espanyola. Els intolerants de sempre ho impediren en una època on van haver-hi més llibertats per a la ciutadania i especialment per a les dones que en tota la història. Em sembla que enguany s’ha batut el record en vídeos i reportatges de dones que van fer un gran paper en el seu dia. Dones que destacaren ocupant espais públics que mai no havien tingut. Això demostra dues coses: que actualment ha crescut la sensibilitat feminista en la societat i que comença obertament a detectar-se el buit de cert perfil de dona en els fils claus i estratègics que mouen el món.\nEl març d’enguany hem conegut moltes dones noves que mai no havíem sentit parlar d’elles, i estic ben convençut que encara no han eixit totes i que a poc a poc n'anirem coneixent més. Al temps. Tal com va creixent el feminisme, intuïsc que durant el segle XXI es posarà la dona al lloc que correspon. Tant de bo fora amb la traça d’aquelles dones¡\nHui concretament vull parlar d’una extraordinària dona que, tot i que sabíem moltes coses d’ella, durant aquesta setmana ens hem assabentat de moltes més. Es referim a Margarita Nelken Mansberger (1898-1966). Era d’una família jueva benestant de procedència alemanya que va tindre una acurada formació intel·lectual que la feu en una etapa on aquella societat estava digerint l’enfonsament imperial de l’Espanya colonial. Al començament del segle XX va haver-hi entre la classe burgesa més preparada certa dualitat d’actituds per fer front a com s’anava a resoldre la nova situació social política i econòmica. Margarita Nelken sens cap dubte, formava part d’aquells que es van inclinar per abordar el nou món que s’havia obert basant-se fonamentalment en aquell clàssic lema francés: llibertat, igualtat i fraternitat.\nFou líder de l’esquerra socialista del PSOE i en aquestes files fou elegida el 1931 diputada per Badajoz al parlament de Madrid. També ho fou als parlaments de 1933 i en el Front Popular pel febrer de 1936. Crec que va ser l’única dona que va mantenir l’escó en les tres eleccions generals republicanes. En el debat que hi hagué sobre el vot de la dona, fou partidària de no donar-lo fins que no estigués més preparada. Aquesta actitud responia al perill que hi havia que es deixaren aconsellar pel confessor. No opinava, com van fer altres polítics -dones i homes-, que aquest dret podria formar part perquè la dona agafara consciència per ella mateixa. De qualsevol manera són opinions que sempre s’han de resoldre democràticament.\nEn produir-se el colp d’estat militar, va considerar que l’actitud del PSOE no va ser suficientment contundent i se’n va passar al Partit Comunista. Una actitud que fou molt polemitzada durant el franquisme i transició, però sobretot retreta pel sector d'historiadors revisionistes amb al·lusions i acusacions personals a la líder política. Tanmateix, crec que la seva actitud personal, crítica i independent fou demostrada el 1942 quan per divergències amb l’aparell del partit va ser expulsada del PCE. Pocs anys després, el 1945, en una sessió del Parlament Republicà Espanyol a l’exili en Mèxic, encara va actuar Margarita com a diputada independent.\nAprofite aquest punt per comentar la competència que hi havia després del triomf de Front Popular entre l’UGT i CNT en liderar l’hegemonia de la classe obrera. En aquell moment, ambdues entitat no feien més que actes públics per captar afiliats. Ací vull mencionar una anècdota que potser he citat en alguna ocasió però és molt apropiada per situar-nos en allò que era i significava la Nelken. En el començament de l’estiu de 1936 es creuaren unes cartes entre el partit socialista de Cocentaina i l’Executiva Central d’aquest partit. Els socialistes demanaven que vingués Margarita Nelken a Cocentaina a participar en un acte public per al 30 d’agost. A més, puntualitzaven que fora «la Nelken o algun altre membre de la seua vàlua». En aquell moment, l’Agrupació de Cocentaina es declara marxista leninista, i això que encara no havia arribat la cresta de la radicalització.\nNo cal dir que l’acte del 30 d’agost que havien de fer els socialistes a Cocentaina amb la presència de Margarita Nelken no es va realitzar per la sublevació militar.\nFou el 19 de juliol, després de la sublevació militar, quan el Front Popular va adoptar mesures extremadament radicals que en l’actualitat encara no s’acaben d’interpretar i digerir.\nPer acabar, em sembla que difícilment serà efectiva la recuperació de la memòria històrica i democràtica perquè hi haja una autèntica reconciliació de la societat, si no aprofundim, coneixem, entenem i valorem el paper que van desenvolupar aquestes dones en la República


Muro crema en una nit endimoniada\nMés de tres-cents dimonis varen participar en el correfoc per celebrar el 10è aniversari de la colla local\n2 min. Muro 16/01/2016 23:23\n651x366 Els dimonis de Muro fent el ball dels tres tombs ahir davant centenars de persones. / AJ. MURO Els dimonis de Muro fent el ball dels tres tombs ahir davant centenars de persones. / AJ. MURO\nMés de tres-cents dimonis varen prendre foc ahir a Muro en un espectacular correfoc que va commemorar el desè aniversari de la colla local, els Dimonis de sa Pedrera. Hi assistiren colles convidades de Granollers i Santa Margalida (els Dimonis de Hiachat), entre d’altres.\nLa sàtira dels ‘versots’ que el Dimoni Gros recita cada any per la revetla de Sant Antoni també hi va ser present, amb una estrofa dedicada al cas Nóos i al procés d’independència de Catalunya: “La infanta i Nóos han rebut /Catalunya em vol fugir / just falta que en Pep des Llums / a tot mos digui que sí”.\nSant Antoni i els dimonis, coneguts com ‘dels tres tombs’, varen ser els encarregats de donar el tret de sortida a la festa, acompanyats dels xeremiers d’Es Reguinyol. El dies abans, ja havien visitat els centres escolars per convidar tots els veïns a la festa. Primer es va fer el ball dels tres tombs.\nCom és tradició, al vespre els veïns torraren llonganissa i botifarrons, i passaren la vetlada junts fins ben entrada la matinada.\nEl dia gran de Muro és avui, amb la celebració de les Beneïdes més concorregudes de l’illa. Encara no se sap quantes carrosses hi participaran ni com seran, ja que és una sorpresa que es guarda per a la desfilada.\nCarrosses i animals\nA les espectaculars carrosses, que representen escenes antigues o són de temàtica lliure, s’hi uniran les autoritats, desenes de cavalls, els dimonis i una multitud d’animals que seran beneïts. Enguany, tampoc no hi faltarà la guarda d’ovelles de Pep Mesquida, de Petra, qui viatja a peu durant dos dies, amb aturada a Santa Margalida, per arribar a Muro a temps.\nLes beneïdes es retransmeten al públic, es reciten qui són i d’on vénen els pagesos o els cavallistes.


Francisco Ruiz Gómez - Un inventor galàctic - Qestudio.cat\nUn inventor galàctic\nFrancisco Ruiz porta entre mans diferents invents, com la creació d'un cotxe volador o un motor de reacció sense combustible.\nNom i cognoms: Francisco Ruiz Gómez\nProfessió: Professor universitari.\nAnys que portes dedicant-te a la docència: 21 anys. I als invents? 42 anys. I a l'escriptura? 7 anys.\n• Enginyeria Aeronàutica a la Universidad Politécnica de Madrid.\n• Master of Mechanical Engineering: Carnegie Mellon University.\n• Doctor of Philosophy, Mechanical Engineering: Carnegie Mellon University.\nEm dedico a la docència, sobretot en l'àrea de l'energia (termodinàmica, transferència de calor, motors, etc.), a la investigació en aquesta mateixa àrea i al servei a la universitat i a la professió (comitès, recensions, etc.).\nQuè destacaries de la teva professió?\nÉs molt divertit ser professor, perquè sempre estàs envoltat de gent jove i no sents el pas del temps. Em passa el mateix quan escric o invento.\nEt dediques a la docència, però també ets inventor i escriptor. Com és això?\nAixò d'inventar em ve des de nen. Vaig escollir la carrera de professor d'enginyeria perquè dóna molta llibertat per inventar coses. Escriure va començar, de debò, l'any 2001. Em vaig adonar que el procés creatiu és molt similar, ja sigui un invent o una història; i ja no vaig poder parar.\nSempre havies volgut ser inventor?\nMés que voler, és com una maledicció que un porta a sobre. No ho puc evitar.\nConeix els invents i projectes de Francisco Ruiz.\nQuè estàs fabricant actualment?\nTinc un projecte sobre cotxes voladors, un altre consistent en un combustor pulsàtil, un altre l'objectiu del qual és construir una llitera refrigeradora per a víctimes d'infarts i un altre basat en un refrigerador que funciona amb calor en lloc de corrent elèctric.\nQuè has inventat?\nMoltes màquines de moviment perpetu, que no haurien de funcionar d'acord amb les lleis físiques, un cotxe volador (l'estem construint, a poc a poc), un motor de reacció que no utilitza combustible, un sistema de televisió en relleu, motors de combustió interna i un sistema d'injecció d'alta pressió (patentat i posat en pràctica).\nQuè t'agradaria inventar?\nM'agradaria inventar una màquina del temps o un mètode de comunicació cervell a cervell que, a més, permetés guardar memòries en un lloc segur, però m'espanten les conseqüències que podria tenir.\nCreus que l'inventor pot guanyar-se la vida amb els seus invents?\nCom tots els artistes, la majoria mai aconsegueixen arribar a això, però conec alguns que ho han aconseguit.\nCom a escriptor, els teus llibres són com un dels teus invents?\nExacte. Un llibre és un tipus especial d'invent. Primer imagines com funcionaria, com s'articularia l'argument, després fas el prototip (l'esborrany) i canvies coses al teu gust i, quan la cosa ja funciona, el poleixes i el poses bonic perquè agradi a la gent.\nExplica'ns l'argument de la teva última novel·la.\nLa meva última novel·la, que es titula Koichi, tracta d'un jove samurai al Japó del segle XVII, que va ser l'època en què aquest país es va tancar al món exterior, i es van produir unes tremendes massacres. L'argument és simple: la primera missió del Koichi és perseguir els pocs cristians que queden, perquè els ha proscrit el shogun, però coneix la Miko i se n'enamora. Quan s'assabenta que la Miko és cristiana pateix una crisi que s'intensifica quan descobreix que el seu propi pare, que ell creia que havia mort al mar, fou, en realitat, torturat fins a morir per ser cristià. El clímax arriba després de sufocar una rebel·lió de cristians, quan intenta convèncer la Miko que abandoni la seva superstició i visquin i siguin feliços junts. I ja no us explico res més.\nCanviaries alguna cosa de la teva trajectòria acadèmica o professional?\nPotser vaig estudiar massa. Potser hauria d'haver après a tocar la guitarra i fer altres coses. I potser vaig estudiar coses que no tenen tanta sortida com sembla. En el camp de l'energia, els problemes reals són més aviat d'índole política que tecnològica.\nCom es pot fer arribar la ciència a la gent?\nConsidero que la ficció pot fer molt en aquest camp i també els mitjans de comunicació, incloent Internet, tot i que moltes vegades tendeixen al que és fàcil i estrambòtic (per exemple, tot l'assumpte de l'"augment global" de les temperatures, que no té gairebé res de científic). També convindria donar a la joventut uns herois una mica més intel·lectuals.\nPerò molta culpa la tenen els científics, que es tanquen en la seva torre de marfil i no descendeixen a raonar amb la gent de manera que els puguin entendre.\nM'agrada la música i tinc bona oïda, però mai vaig tenir temps (perquè estudiava coses "serioses") per aprendre a tocar un instrument.\nCrític gastronòmic: perquè tots els dies vas a restaurants on et tracten com a un rei i després només has d'escriure un parell de paràgrafs sobre la teva experiència.\nTinc la sort de conèixer Gene Wolfe que, a més de ser una bellíssima persona i un fenomenal escriptor de ciència-ficció, va tenir una llarga carrera com a enginyer i inventor. Una de les seves creacions va ser la màquina que fabrica les patates Pringles, i el curiós del cas és que el tipus amb bigoti del pot en què les venen s'assembla molt a ell.\nMatrix (només la primera, les altres són horribles), Els increïbles, Granujas a todo ritmo (The Blues Brothers) i molts musicals, com Cantant sota la pluja.\nWake up your Creative Genius (no crec que s'hagi traduït), és un llibre molt breu que et dóna moltes idees sobre el fet d'inventar.\n• Una ciutat o un país que destacaries en l'àmbit científic.\nEls Estats Units, on la tecnologia més notable s'està fent a Austin, Califòrnia, i el que anomenen el "triangle de la investigació", a Carolina del Nord. També crida l'atenció tota la investigació que es fa a Israel, amb tan poca gent. Un altre lloc on es fa cas als inventors és a Austràlia, especialment a la regió de l'oest.\n• Un consell a un jove que vulgui ser inventor.\nQue no faci cas als que diuen que això és de bojos. És veritat que per tenir èxit cal aprendre molt, però que no deixi que li matin la creativitat. El futur està precisament en aquestes coses.


Ajuntament de Borriana - Borriana augmenta la recollida de voluminosos amb avís previ i multiplica per cinc el volum de matèria orgànica arreplegada\nPublicat el 31 Octubre 2021\nGràcies a la decisió de l'Ajuntament de Borriana de reforçar i augmentar el servei gratuït de recollida de voluminosos i trastos que realitza Fobesa\nEls objectes arreplegats per Fobesa amb avís previ al llarg de l'any 2021 suposen el 62% del total, quasi un 20% més que l'any passat\nLa recollida d'orgànic ha passat de 10.300 kg al mes de gener a més de 50.000 kg durant el mes de setembre passat\nLa decisió de l'Ajuntament de Borriana de reforçar i augmentar el servei gratuït de recollida de voluminosos i trastos que realitza Fobesa, s'ha vist reflectida en l'increment del volum retirat amb avís previ i la disminució d'un 39% respecte a l'any anterior de les recollides sense avís, així ho ha manifestat el regidor de Serveis Públics, Vicent Aparisi.\nConcretament, ha subratllat que passar de dos a cinc dies a la setmana ha suposat que els voluminosos arreplegats amb avís previ suposen el 62% del total, més de 800 cridades, que ajuden l'Ajuntament de Borriana a “acabar amb el problema que implica per a la localitat l'abandonament d'objectes i voluminosos en la via pública, no solament per la imatge sinó pels problemes de salubritat que comporta”.\nEn relació amb aquest tema, Aparisi ha valorat com a “molt positives” aquestes primeres dades que posen de manifest “l’encert” d'ampliar fins a 5 els dies la recollida, perquè tan sols en tres mesos, des del reforç el passat dia 1 d'agost, “ja es veu reflectida una important tendència a la baixa en els abandonaments”, tot i que ha lamentat que “encara prop del 40 per cent de voluminosos continuen sent abandonats al carrer sense avís previ”.\nPer això, ha reiterat que “els mobles, electrodomèstics i trastos que sobren a casa també sobren al carrer” i ha indicat que s'han de portar a l'Ecoparc municipal o respectar els dies, horaris marcats i condicions per a depositar aquests objectes”. El servei de recollida de voluminosos és gratuïta i es realitza de dimarts a dissabte i només cal cridar a Fobesa al número de telèfon 964 53 67 61 i indicar l'adreça on es depositaran els objectes, i l'empresa passa a arreplegar-los en la data i en l'horari en què s'indique per telèfon.\nPer part seua, el responsable de Fobesa a la província de Castelló, Javier Bartolomé, ha destacat que Borriana va iniciar l'any passat el servei pilot de reciclatge orgànic i ha multiplicat per cinc el volum de matèria orgànica arreplegada, ha passa de 10.300 kg al mes de gener a més de 50.000 kg arreplegats durant el mes de setembre passat.\nUna xifra que, a judici seu, confirma “l'èxit de la campanya d'informació i conscienciació sobre el servei de recollida de matèria orgànica posada en marxa per l'Ajuntament i Fobesa amb l'objectiu d'informar els veïns i veïnes de Borriana sobre l’ús correcte del contenidor marró i els seus beneficis”.\nD'altra banda, cal destacar l'operatiu especial de neteja viària i recollida de residus que l'Ajuntament va posar en marxa a través de Fobesa durant les falles celebrades al mes d'octubre a Borriana. Així, han manifestat Aparisi i Bartolomé, “l'increment dels mitjans tecnològics i humans va garantir que la setmana fallera es duguera a terme amb la màxima normalitat.\nFinalment, han posat en valor que totes aquestes accions “evidencien el compromís de la companyia i del consistori borrianenc en l'optimització de recursos i processos amb l'objectiu de millorar de forma contínua i de mantindre els alts estàndards del servei”.


Julio Calle – GRADA\nde valladolid a l'sketch up\nJulio Calle Cabrero és un empresari espanyol especialista en disseny 2D i 3D i analista de plugins de CAD 3D. Sènior d’Íscar Software d’Arquitectura, S.L i partner per a Espanya de Trimble SketchUp. És coordinador de de Tutors i Tutor en el curs de Disseny en 3D amb SketchUp de l’Aula Mentor, del Ministeri d’Educació Cultura i Esport i professor i director del curs d’SketchUp, de l’Institut d’Arquitectura del Col·legi Oficial d’Arquitectes de Madrid. És president del jurat del concurs nacional d’Arquitectura CE47 Habitatges per a nadons (ce47)\nÉs autor del llibre Curso Básico De Sketchup i també dels cursos de SketchUp Bàsic i Avançat del Ministeri d’Educació Cultura i Formació Professional.\nEmpresari espanyol especialista en disseny 2D i 3D i analista de plugins de CAD 3D. Sènior d’Íscar Software d’Arquitectura, S.L i partner per a Espanya de Trimble SketchUp.\nEstà vinculat a la universitat com a professor de CAD 3D en el curs DHIA de la ETSEM (Escola Tècnica Superior d’Edificació de Madrid) de la Universitat Politècnica de Madrid i com a participant en la Aplicación de tecnologías gráficas avanzadas como elemento de apoyo en los procesos de enseñanza-aprendizaje del dibujo, diseño y artes plásticas, de Jorge de la Torre Cantero, professor del departament d’Expressió Gràfica de la Universitat Politècnica de La Laguna (Tenerife).\nNo et perdis la masterclass de Julio Calle a Congrés Gràfic a GRADA dins de graphispag:\nMasterclass – Julio Calle:\nDimarts 26 de març, de 10 a 11:50 h.\n“Sketchup. Veure i viure el que és inexistent… ¿o no?.”