Darias defensa que el canvi de protocol a les escoles es va fer amb l'aval dels experts i des de la «cogovernança»\nLa ministra de Sanitat emplaça les comunitats a seguir «treballant junts»\nActualitzada 08/01/2022 a les 18:44\nLa ministra de Sanitat, Carolina Darias, ha defensat aquest dissabte que el canvi de protocol de les quarantenes a les escoles s'ha fet seguint les recomanacions dels experts i des de la «cogovernança» amb les comunitats autònomes. Darias ha defensat que la resposta estratègica a la pandèmia es va «flexibilitzant» en funció de la situació i del coneixement que es va tenint de la nova variant òmicron. A més, ha assegurat que el seu plantejament és «seguir de la mà» de les comunitats per «anar treballant junts», després que des del Govern de la Generalitat s'hagi criticat la decisió de la Comissió de Salut Pública per «precipitada», tot i que aplicarà el canvi de protocol.\nLa Comissió de Salut Pública va aprovar aquest divendres un canvi en el protocol i va passar a recomanar que s'eliminin les quarantenes als centres educatius si hi ha menys del 20% de la classe contagiada de covid-19 o menys de cinc positius. Així, a partir de dilluns, amb el retorn als centres educatius, només s'haurà de confinar l'aula si hi ha cinc o més casos positius o afectació del 20% o més dels alumnes del grup en un període igual o inferior a set dies.\nDarias ha destacat «la feina excel·lent» dels experts que assessoren el Ministeri de Sanitat i les comunitats, i que s'ha pres les «millors decisions» des de «l'acord i la cogovernança».\nLa ministra ha fet aquestes declaracions durant una visita al dispositiu de vacunació contra la covid-19 habilitat pel Servei Extremeny de Salut a Plasència. Darias ha insistit en la importància de la vacunació, que és «l'arma més potent per lluitar contra la pandèmia» i que ha suposat «el punt d'inflexió».\nDarias ha explicat les dades d'un informe oficial del Ministeri segons el qual les persones d'entre 60 i 79 anys no vacunades tenen setze vegades més probabilitats d'ingressar en un hospital que un vacunat, vint vegades més de morir i 30 vegades més d'ingressar a l'UCI.\nComenta el contingut : Darias defensa que el canvi de protocol a les escoles es va fer amb l'aval dels experts i des de la «cogovernança»


XXXVIII Premi de Narrativa de la Ribera d'Ebre\nFinalitza el: 31/05/2020\nEls treballs han d’estar escrits en llengua catalana, han d’estar corregits degudament i han de ser inèdits. A més, no poden haver estat guardonats en altres certàmens literaris, ni estar compromesos, en tràmit de publicació o presentats en altres premis pendents d’adjudicació.\nDe 75 a 150 pàgines numerades. L’interlineat ha de ser d’1,5, el tipus de lletra Times new roman, i la mida del cos 12.\nEls treballs s’han de presentar enquadernats. Se n’han de fer arribar 5 còpies per als membres del jurat.\nEls treballs no poden anar signats. A la portada s’hi ha de fer constar el títol i han d’anar acompanyats d’un sobre tancat, a la part exterior del qual cal que hi hagi escrit exclusivament el títol. A l’interior, s’hi ha de fer constar el nom, els cognoms, la data de naixement, el núm. de document d’identitat, l’adreça i el telèfon de l’autor/a.\nEl 31/05/2020. No podran optar al premi els treballs que no hagin tingut entrada a l’Ajuntament de Vinebre en aquesta data. Sí que seran admesos els que portin el segell de correus de data 30 de maig de 2020 o anterior.\nEl dimecres dia 26 d’agost de 2020, a Vinebre, al vespre.\nL’obra guanyadora, original i inèdita, restarà propietat de l’autor/a. L’obra serà editada per Cossetània Edicions. Si en el termini d’un any, l’ entitat convocant –que tindrà els drets de publicació de la primera edició—no l’ ha publicat o no és en curs d’impressió, l’autor/a serà lliure d’editar-la tot fent-hi constar les circumstàncies del premi. Un cop publicada, haurà de lliurar-ne 25 exemplars a l’entitat convocant.\nL’Ajuntament de Vinebre no està obligat a retornar els treballs no premiats, si no han estat recollits dins del termini dels 30 dies següents a la data del premi.\nL’acceptació del premi compromet l’autor/a a ser present a l’acte de lliurament del guardó i al de presentació de l’obra editada.\nQualsevol altra circumstància no prevista en aquestes bases serà resolta a criteri del jurat, les decisions del qual seran inapel•lables.\nTramesa: Personalment o per correu certificat a:\nRegidoria de Cultura C. de la Torre, 22


De nou la vida nos commou i nos posa a prova davant de la seua fragilitat, puix, encara no nos hem recuperat del recent obit de Manolo Soler, anima de ARV, quan novament nos vem privats d’una atra gran persona i companyera, destacada valencianista, i tambe colaboradora del Rogle.\nMarivi Ferrandis Olmos, persona oberta i entranyable, valencianista en molts anys de treball a l’esquena a pesar de la seua joventut, nos va deixar el passat 5 d’abril. Naixcuda en la localitat de Massanassa en 1959, estudià en la Universitat de Valencia, a on se va llicenciar en Geografia i Historia, despres d’haver-se diplomat en Magisteri. Lo Rat Penat es l’entitat en la qual, des de ben jove, iniciaria el seu treball i compromis valencianiste, arribant a vicesecretaria i presidenta de la seccio de Cursos de Llengua Valenciana; cursos en els quals, durant anys, els alumnes pogueren fruir del seu mestrage.\nAdemás d’ocupar diferents carrecs institucionals, la seua produccio bibliografíca es molt important i prova d’aço son els guardons rebuts en els Jocs Florals de la Ciutat i Regne de Valencia i en els de la Vila de Paterna. L’ultim dels reconeiximents que va rebre fon el guardo Josep Mª Guinot a les Lletres Valencianes en l’edicio XI dels premis Fadri-Cardona Vives. Algunes de les seues obres són La ceràmica de Paterna durant la baixa edat mija (1993), El Palau de la Generalitat (1994), La decadència valenciana: història i llengua (1993), Els Jocs Florals de la Ciutat i Regne de Valencia (1997) i 9 d'Octubre. Dia nacional valencià (1997).\nEsta carta que t’escric no nececessita del correu ordinari, perque tal i com van prenint forma les lletres i afloren en elles els sentiments, se que van arribant a tu, ad eixe lloc gojos en el que sense dubte estas i que de totes totes te mereixes.\nLa nostra amistat, la nostra llarga convivencia, els tants i tants moments compartits, des de lo personal, des de la nostra militancia en el valencianisme, nomes son nostres i queden en el present de la memoria de qui encara queda aci per a seguir donant testimonti de tot lo que fores capaç de propondre’t, i sobre tot de conseguir.\nNomes vullc parlar d’eixa vida plena de la qual, fins als ultims mesos de la teua existencia, fees gala; i es que podies estar complaguda puix per alla per a on anaves nomes tenies que amics, i no ben pocs; nomes els que no han sabut valorar-te ni apreciar la teua sempre permanent predisposicio a l’ajuda, al consell o a ser compliç dels seus sentiments, nomes ells possiblement puguen ser capaços de no reconeixer tot lo que valies com a persona, tot el teu humanisme, tota la teua sapiencia.\nEls que hem estat junt a tu, els que hem begut del teu saber, els que nos enorgullim d’haver-te dit mestra, nos ompli de tristor no poder gojar de la teua presencia, del teu -casi constant- optimisme, de la teua enlluernadora personalitat, de les teues observacions, dels teus consells, de la teua fidelitat. Molts sabem de les teus renuncies a una vida mes comoda, i segur que mes plaentera, en haver volgut ser conseqüent en les teues idees i no admetre claudicacions remunerades; i sabem que la teua dedicacio ha estat sempre orientada cap ad eixes idees que feyen mes valencianes la nostra historia, la nostra llengua i la nostra cultura, eixes que, compartides i transmeses, son testimoni de tants proyectes i tantes realitats com han generat.\nHas sabut ser mare, has sabut ser esposa, has sabut ser filla i germana, has sabut estar sempre ahi per als mes teus, per als amics, per als coneguts, per a qui ha recorregut a demanar-te un favor, una ajuda, un consell… i no se si tots hem estat ahi, o hem sabut estar, quan tu mes nos has necessitat. Confiem en que el teu traspas nomes haja segut una cosa teua, nomes en eixe cas assumirem en respecte la teua decisio.\nEn tu hem perdut a l’amiga, alguns a la confident, tots a un espirit dolç alhora que batallador i cobejador que hem de prendre com eixemple els qui quedem, i per tu, per la teua memoria estem obligats a haver de fer un poquet mes en sentir-nos en el deure de distruibuir-nos tantes coses com tu feyes. A tots nos complaura poder fer un poquet mes de labor en eixe proyecte de fer mes lliure al poble valencià; de fer-lo mes conscient de les seues capacitats i possibilitats, de contribuir en un proyecte que eleve la seua autoestima a base del coneiximent de l’Historia propia, eixa de la qual tu has segut mestra i que tan compromesament ensenyaves.


Servei especial de TRAM per a gaudir d''Escala a Castelló' 2022\nAquest servei es reforça el cap de setmana amb l’objectiu de facilitar desplaçaments sostenibles a la gran festa de la mar al Grau\nLa Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat ha reforçat el servei del TRAM de Castelló aquest cap de setmana per a facilitar el transport públic per a assistir a les activitats organitzades amb motiu de la V edició d”Escala a Castelló’.\nAmb aquest objectiu, el dissabte 23 d’abril i el diumenge 24 d’abril circularà un vehicle més entre les 12.00 i les 20.00 hores. Aquest vehicle no tindrà un horari d’eixides prefixat, ja que la seua principal funció serà la de reduir el flux de persones que es puguen congregar en les parades.\nAixí mateix, el dissabte 23 d’abril, el servei nocturn es reforçarà amb un vehicle més fins a les 00.00 hores, de manera que la freqüència de pas serà cada 30 minuts. A partir de les 00.00 fins a les 3.00 hores la freqüència passarà a ser cada hora.\nEl principal objectiu d’aquesta mesura, com ha explicat el conseller Arcadi España, “és garantir transport públic per a una mobilitat sostenible i accessible en esdeveniments en els quals està previst la participació d’un gran nombre de persones”.\nLa V edició d”Escala a Castelló’ s’està celebrant des del 21 d’abril fins a i el 25 d’abril, amb la participació de 10 navilis, les visites als vaixells es complementen amb una àmplia oferta d’activitats.


La Sala d’Art La Capella es troba ubicada al Camí 42, una façana d’una antiga esglèsia és la seua carta de presentació. Desprès que en 2011 es duguera a terme un projecte ambiciòs de restauració per part de la Generalitat Valenciana, l’esglèsia va tornar a lluir més que mai.\nVa ser espai acollidor de les obres sacres que es van proposar per a La Llum de les Imatges que va estar oberta tot l’any amb diferents espais a Alcoi.\nDesprés d’un impàs temporal on la sala ha servit per a diversos usos, la Regidoria de Cultura va reobrir aquest espai amb motiu de l’exposició en honor a Joan Valls que l’Associació ArtNostre havia proposat per a l’any Joan Valls. L’ADN d’aquest espai presenta certes peculiaritats, que estan fent d’ella una alternativa més dinàmica a les propostes actuals de la ciutat.\nDiverses han estat les mostres realitzades amb un clar objectiu, que el públic gaudisca en tot moment i per a aquest fet es treballa per a aportar propostes a tots els sectors de la societat.\nLes exposicions de La Capella duen sempre una informació que està a l’abast de tothom a través dels catàlegs i de les visites guiades que ofereix l’equip de la sala per tal de fer més propera l’experiència.\nA més a més, totes les mostres tenen una part didàctica on tots els centres educatius de la ciutat estan convidats a cada mostra a participar a través dels comunicats de la Regidoria d’Educació.\nLes activitats paral·leles que es proposen a les mostres van adreçades als estudiants i al públic en general fent que s’acoste l’art a tothom i que siga accessible. A banda s’ofereixen atres activitats, en aquest cas són transversals a la mostra que es proposa, ja que es pot gaudir de qualsevol exposició acompanyat d’un concert o d’una presentació d’un llibre.\nAquí la sala pretén ser un espai de divulgació cultural que s’acoble a les diferents propostes socials fent que a poc a poc la societat l’adopte com a un espai més amb el qual comptar per a qualsevol activitat cultural pròpia.\nUn objectiu clar, la democratització de la cultura i de l’art, perquè a La Capella posem la cultura al teu abast.\nExposició: Territoris propis desde 10-Nov-2021 hasta 08-Jan-2022\nHorari: Dijous i divendres de 10 a 13 h. i de 17.30 a 20 h. Dissabtes d’11 a 13.30 h. En 2017 la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport, en el marc del Pla Incentiu del Patrimoni Artístic Valencià, va posar en marxa una línia d’adquisició d’obres d’art, amb el doble propòsit de dinamitzar el mercat artístic contemporani, alhora que reunir un conjunt d’obres representatives de l’estat de la creació artística en la nostra Comunitat. Les...


Page 366 - Biblia Català TBS\njo un cap de gos que pertany a Judà? Avui jo he fet misericòrdia amb la casa de Saül, el teu pare, amb els seus germans i amb els seus amics, i no t’he lliurat a la mà de David; i ¿avui em retreus una ofensa referent a aquesta dona?\n9 Així faci Déu a Abner, i així li afegeixi, si no faig amb David com Jahveh li ha jurat, és a dir:\n10 de fer passar el regne de la casa de Saül, i d’establir el tron de David sobre Israel i sobre Judà, des de Dan  ns a Beerxeba.\n11 I ja no gosà respondre cap més paraula a Abner, perquè li tenia por. 12 I Abner envià missatgers, de part seva, a David, dient: De qui és la terra? Dient també: Fes un pacte amb mi i, heus aquí, la meva mà serà amb tu, per fer tornar a tu tot Israel.\n13 I David digué: D’acord, faré un pacte amb tu; només et demano una cosa: No em vindràs a veure llevat que primer portis Mical,  lla de Saül, quan em vinguis a veure.\n14 I David envià missatgers a Ixbóixet,  ll de Saül, dient: Dóna’m la meva muller Mical, amb la qual em vaig esposar a canvi de cent pre- pucis dels  listeus.\n15 I Ixbóixet envià a prendre-la del seu marit, de Paltiel  ll de Laix.\n16 I el seu marit anà amb ella, seguint-la i plorant  ns a Bahurim. I Abner li digué: Vés, torna-te’n. I se’n tornà.\n17 I Abner parlà amb els ancians d’Israel, dient: Fa temps que voleu que David sigui rei sobre vosaltres, 18 ara, doncs, feu-ho. Perquè Jahveh ha parlat a David, dient: Per la mà del meu servent David alliberaré el meu poble Israel de la mà dels  listeus, i de la mà de tots els seus enemics.\n19 I Abner parlà també a orelles de Benjamí; i Abner anà també a comu- nicar a orelles de David a Hebron tot\n3:9 1Sa 15:28 3:15 1Sa 25:44 3:27 2Sa 2:23 358\nel que semblà bé als ulls d’Israel, i als ulls de tota la casa de Benjamí. 20 I Abner vingué a David a Hebron, i amb ell, vint homes; i David féu un banquet per a Abner i els homes que eren amb ell.\n21 I Abner digué a David: M’aixe- caré, i aniré a aplegar tot Israel per al meu senyor el rei, i faran amb tu un pacte, i tu regnaràs sobre tot allò que desitgi la teva ànima. I David acomia- dà Abner, i se n’anà en pau.\n22 I heus aquí, els servents de David, i Joab, vingueren d’una in- cursió i portaren molt de botí amb ells; però Abner no era amb David a Hebron, perquè l’havia acomiadat, i se n’havia anat en pau.\n23 I quan arribaren Joab i tot l’exèrcit que era amb ell, informaren Joab, dient: Abner,  ll de Ner, ha vingut al rei, i ell l’ha acomiadat, i se n’ha anat en pau.\n24 I Joab vingué al rei, i digué: Què has fet? Heus aquí, Abner ha vingut a tu: ¿per quin motiu l’has acomia- dat, i se n’ha anat lliurement?\n25 Tu saps que Abner,  ll de Ner, ha vingut a enganyar-te, i per saber el teu sortir i el teu entrar, i per saber tot el que fas.\n26 I Joab sortí d’on era David, i envià missatgers rere d’Abner, i el feren tornar des de la cisterna de Sirà, sense que David ho sabés.\n27 I Abner tornà a Hebron, i Joab el dugué a part, a l’entrada del portal, per parlar amb ell en privat, i allà el colpí sota la cinquena costella, i va morir, per venjar la sang del seu germà Assahel.\n28 I després, quan David ho escol- tà, digué: Sóc innocent, jo i el meu regne, davant Jahveh, per sempre, de la sang d’Abner,  ll de Ner;\n29 que caigui sobre el cap de Joab, i sobre tota la casa del seu pare; que mai no falti a la casa de Joab el qui tingui un  uix, ni el leprós, ni el qui


Vídeo: Bones dades del Casal Nadalenc de les Preses – elgarrotxi.cat\nVídeo: Bones dades del Casal Nadalenc de les Preses\n4 de Gener de 2014 Redacció GARROTXA, MULTIMÈDIA 0\nUn any més l’Ajuntament de les Preses, amb els monitors i monitores de l’Associació Infantil i Juvenil del Grup d’Esplai el Sol, organitzen el Casal d’aquestes vacances de Nadal. Respecta a l’any anterior la xifra d’inscrits no s’ha mogut gaire i està al voltant del 25 nens. Una dada molt bona si la comparem amb els 126 inscrits que hi ha als diferents casals d’Olot. En el Casal nadalenc de les Preses s’ha encarat més a la realització de tallers i jocs relacionats amb aquestes dates tant especials.\nVídeo: 162 inscrits als diferents casals nadalencs d’Olot\nUn total de 162 inscripcions són les que s’han fet per als diferents casals que s’han realitzat des de l’Ajuntament d’Olot, majoritàriament 120 de les quals eren per al casal d’esports molt similar a la de l’any passat, en canvi en el casal educatiu i lleure s’ha incrementat notablement passat de 29 a 42. El total de monitor per totes aquestes activitats són de 17 monitors. Una de les coses que caracteritzen aquests casals nadalencs a Olot són els preus que oscil·len entre els 24 i 46 € segons casal i dies.\nVídeo: Ja coneixes la campanya “signa 1 vot per la independència”\n3.429 persones a l’atur a la Garrotxa, 68 menys respecte l’any passat.


Adjudicades el 17% de les armes que se subhastava la Guàrdia Civil de Girona - El Gerió Digital\nAdjudicades el 17% de les armes que se subhastava la Guàrdia Civil de Girona\nEl preu més alt que s'ha pagat ha estat de 1.111 euros per una escopeta italiana\nDilluns, 28 de novembre de 2011 13:32h\nLes armes han estat exposades una setmana a la comandància de la Guàrdia Civil de Girona (arxiu)\nEl dilluns passat va començar la subhasta d'armes a la comandància de la Guàrdia Civil de Girona. Durant una setmana, les persones interessades en adquirir una arma de segona mà podien passar per les dependències policials per veure els exemplars i saber quin preu de sortida havia marcat el propietari. A partir d'aquí, podien introduir en un sobre el preu pel qual ells entraven a la subhasta d'una arma concreta. El preu sempre ha de ser igual o més alt que el marcat pel propietari, perquè sinó l'aposta és nul·la (en aquest cas s'han detectat tres apostes nul·les).\nUn cop transcorreguda una setmana, aquest dilluns s'han obert els sobres i s'ha adjudicat l'arma a la persones que havia fixat el preu més alt. L'arma que ha acumulat més apostes ha arribat a les sis peticions. La subhasta va començar amb 543 armes però 52 han estat retirades pels propietaris abans d'adjudicar-les. De les 491 restants, l'arma per la qual s'ha pagat més ha estat una escopeta de la casa italiana Parazzi per la qual s'ha pagat 1.111 euros. Per contra, el preu més baix que s'ha pagat per una arma ha estat de 30 euros.\nEn concret, s'han adjudicat vuit carabines, 61 escopetes, vuit pistoles, quatre revòlvers i quatre rifles. Les armes que no s'han adjudicat continuaran en dipòsit a les dependències de la Guàrdia Civil fins a una pròxima subhasta.\nComença la subhasta de 543 armes a les dependències de la Guàrdia Civil de Girona


La tèxtil Sanpere d'Hostalric vol prescindir de la meitat de la plantilla - Diari de Girona\nLa tèxtil Sanpere d'Hostalric vol prescindir de la meitat de la plantilla\nPresenta un expedient de regulació d'ocupació que afecta una vintena de treballadors\nhostalric | acn/ddg 04.11.2008 | 01:00\nImatge d´arxiu de la tèxtil d´Hostalric Sanpere. carles colomer\nL'empresa tèxtil Sanpere d'Hostalric ha presentat un expedient de regulació d'ocupació (ERO) que deixarà sense feina la meitat de la plantilla. Dels 44 treballadors que actualment té l'empresa l'ERO n'afecta una vintena. A partir d'ara comença el període de negociació que es preveu que s'allargui uns quinze dies. Sanpere està especialitzada en la fabricació de cortines i tapisseries de la llar. Així, l'empresa d'Hostalric s'afegeix al degoteig d'empreses que estan presentant ERO davant la crisi econòmica.\nLa meitat de la plantilla. Aquest és el preu que costarà a l'empresa Sanpere d'Hostalric fer front a la crisi econòmica. L'empresa tèxtil destaca per la fabricació de cortines i tapisseries de la llar antiestrès, antimosquits i que no agafen olors.\nActualment compta amb una plantilla de 44 treballadors però en els millors anys del sector tèxtil n'havia arribat a tenir 300. L'empresa ha intentat adaptar-se a la nova realitat del sector i havia optat per tancar la part de la fàbrica dedicada a la producció i encarregar-se només del disseny de peces i de la comercialització. El gruix de la fabricació l'encarreguen a empreses externes; la meitat a Turquia i l'altra meitat a la resta de l'Estat espanyol.\nSanpere està especialitzada en la gamma de teixits "intel·ligents" -anomenada Smart Fabrics- que va llançar al mercat el març d'aquest any i que es distribueixen a través d'El Corte Inglés. Els teixits estan impregnats per unes microcàpsules que, amb el tacte o la volada del vent, desprenen els seus principis actius. En el cas de les cortines es tracta d'essències de flors fresques de lavanda, un repel·lent de mosquits inodor per a cortines que eviten les picades d'aquests insectes i, en el tercer cas, unes partícules que neutralitzen les males olors.\nEl portaveu dels treballadors, Pere Boadas, va lamentar la decisió de l'empresa tot i que reconeix que fa temps que havien notat que el volum de feina havia baixat. Tot i això, acusa l'empresa de "mala gestió". També va explicar que els treballadors feia temps que demanaven informació a l'empresa per saber com es desenvolupava el negoci. "Abans de tenir la informació ens han plantat l'ERO", va lamentar Boadas.\nD'altra banda Boada va qualificar de "cortina de fum" l'intent de l'empresa de tirar endavant mitjançant els teixits intel·ligents. "Cada vegada ha anat a pitjor", va dir Boada, que està a l'expectativa de la primera reunió amb l'empresa, aquest dijous, per veure què proposen als treballadors.\nTancament de Filatures Puigdemont. Economia


CS | Escola Mare de Déu del Roser\nCS- EDUCACIÓ VIÀRIA\nEl 19 de març vam realitzar un taller d’Educació viària a la nostra escola.\nEl Servei Català de Trànsit va muntar un Parc de Trànsit al pati i ens va deixar les bicicletes per poder circular pel parc viari.\nVa ser un taller molt divertit i ens van donar moltes pautes… Llegeix més»\nPortada CS, curs 2020-21, educació viària 0\nCS- 6è I EL CARNESTOLTES\nCom cada any els alumnes de 6è som els encarregats d’anar a buscar el senyor Carnestoltes i dir de part seva quines són les seves ordres divertides.\n(cliqueu sobre la imatge per visitar la galeria fotogràfica)\nPortada 6è, Carnaval, CS, curs 2020-21 0\nCS-SORTIDA RUTA SALUDABLE PER A CONÈIXER ELS ARBRES DE LA TARDOR\nEl dilluns els alumnes de Cicle Superior vam dur a terme una sortida d’entorn, seguint l’itinerari de la ruta saludable del poble.\nEls infants es van organitzar en 5 grups i van omplir una fitxa d’observació sobre diferents arbres, el seu fruit i les seves… Llegeix més»\nPortada CS, curs 2020-21, ruta saludable, sortida d'entorn 0\nTALLERS MATEMÀTICS A CS\nEls alumnes de CS dediquen una hora de forma quinzenal a realitzar diferents tallers matemàtics. Periòdicament es van canviant els grups i els jocs utilitzats. D’ aquesta forma lúdica, motivadora i manipulativa van consolidant diferents continguts de la matèria.\nAquestes són algunes de les habilitats… Llegeix més»\nPortada CS, curs 2020-21, matemàtiques 0\nSORTIDA DELS ALUMNES DE CS AL BOSC\nEl passat dimarts d’octubre, els alumnes de C.S van fer una sortida d’entorn per un tram de la ruta saludable del poble. L’objectiu era recollir elements naturals del bosc, com fulles, pinyes, flors i branques per així poder realitzar una manualitat el proper divendres… Llegeix més»\nPortada castanyada, CS, curs 2020-21, sortida d'entorn 0


Circulars DMS: Casal i colònies d'estiu\n· Un nou casal esportiu i de lleure (des de P3 a 6è) amb gimcanes, jocs al bosc, manualitats, competicions esportives amb altres escoles... i sortides a la platja, al Tibidabo, a una granja, a la piscina, classes de paddel surf, entre d’altres. I per al més grans, la possibilitat de dormir una nit amb els sacs a l’escola!!\nAquest casal es farà a la nostra escola i la reunió informativa serà al DMS el dia 20 d’abril, a les 16.45 h.\n· Nou casal musical i artístic (només a partir de 2n) amb sortides al teatre i amb classes de cant, dansa, interpretació, vestuari i tallers de maquillatge i de decorats. La idea és anar construint un gran musical per poder fer un espectacle final l’últim dia.\nAquest casal es farà a l’escola Tàber i la reunió informativa serà al del DMS el dia 20 d’abril, a les 17.45 h.\n(Penseu que el dia de les reunions informatives, el 21 d’abril, hi haurà servei de ludoteca per als nens i les nenes fins a les 17.45 h a càrrec de l’AFA).\nAquest any també tornem a tenir colònies per a aquells amb més ganes d’aventura i amb ganes de natura. Les colònies seran en una casa nova amb piscina, El Rourell, a la comarca de la Garrotxa. I seran del dia 26 de juny fins al 8 de juliol en tres torns diferents. La novetat d’aquest any és que tant l’anada com la tornada es faran amb autocar, i que no caldrà portar el dinar el primer dia.\nComissió de casals d’estiu del DMS.\nPublicat per Escola Dolors Monserdà-Santapau Data 3/31/2017 01:27:00 p. m.


La música, l'humor i la gastronomia van ser les grans passions de l'artista vilanoví\n4 min. Barcelona 22/04/2017 07:21\n651x366 Pere Tàpias / Catalunya Ràdio Pere Tàpias / Catalunya Ràdio\nPere Tàpies ha mort aquest dissabte als 70 anys, a l'Hospital de Sant Pere de Ribes, a causa d'una malaltia del fetge, segons ha informat Catalunya Ràdio. Era músic, gastrònom i advocat, i sobretot curiós de mena. "El més interessant a la vida és no adormir mai el sentit de la curiositat", explicava fa un any Pere Tapias. De fet, una anècdota il·lustra dues de les seves passions. Recordava que, quan anava pels llocs a fer recitals, sempre hi havia gent que tenia "la santa paciència" d'esperar-lo i preparar-li una mica de sopar. Aquella consideració va fer que s'interessés per la cuina i al cap d'uns anys el menjar es va convertir en l'eix dels seus programes a la ràdio, sobretot de 'Tapias variades', l'espai que va presentar durant més de 20 anys a Catalunya Ràdio.\nNascut el 19 de maig del 1946, el vilanoví Pere Tapias (nom artístic de Joan Collell i Xirau) va debutar com a cantant als 18 anys. "Ben aviat vaig entendre que per explicar una història, un pensament o una idea, no em calia omplir 100 pàgines. Podria fer-ho amb unes quantes rimes servides amb uns acords que sonessin bé", deia. Dit i fet, el 1968 va publicar un disc amb les cançons 'La tia Maria' i 'El progressista'.\nDe bon principi, va mostrar un caràcter desenfadat i una bona dosi d'ironia, ben evident a 'El progressista'. Tenia un sentit de l'humor proper a la sàtira costumista que d'alguna manera podia connectar amb el de Quico Pi de la Serra, però sempre amb un somriure que s'adeia poc amb la seriositat que predominava en la Nova Cançó de finals dels 60.\nTot i no passar l'examen per entrar als Setze Jutges, de mica en mica Tapias va fer forat entre el públic, com va passar a les Sis Hores de Cançó de Canet el 1972. L'any següent va repetir al festival i va publicar el primer àlbum, 'Per a servir-vos', que incloïa cançons com 'Era tan bon home'. Va ser a partir de llavors que Pere Tapias va agafar volada com a cantautor amb discos com 'Si fa sol…' (1976), en què hi havia temes que serien molt populars com 'Antònia' i 'Li deien Johnny Castells', i sobretot '400 pendons' (1979), el disc de 'La moto', 'Rockengeneralitat' i 'Je t'aime mom non plus ultra' en què va col·laborar Francesc Burrull, que va repetir a 'Passeig del Carme' (1980).\nAlgunes de les seves cançons més conegudes van formar part de 'Xàndals i barretines' (1982), un àlbum enregistrat en directe que va suposar el seu cim d'èxit. El repertori d'aquest treball, amb peces com 'Passatges footingueros', 'Àngel de la guarda' i 'Amor integral', és un resum perfecte del Pere Tapias cantautor, ben dotat per al retrat humorístic de rima enginyosa i acords ben triats, i amb una mirada molt irònica a les misèries de la política.\nAquell mateix any va començar a treballar al circuit català del Televisió Espanyola. Tot i publicar el disc 'La mar de bé' el 1987, la música va anar quedant arraconada per la cuina i la ràdio, primer a Ràdio 4 i a partir del 1993 a Catalunya Ràdio amb el programa 'Tapias variades' i després amb una secció a 'El suplement'. Com a locutor radiofònic i televisiu, entre els anys 1983 i 1988 va presentar el programa 'Què vol veure?' al circuit català de TVE, on se servien imatges insòlites que responien a requestes dels espectadors. A Ràdio 4 hi va presentar programes de cuina com 'Afamats' i 'La Factoria'.\nEl 1993 va fitxar per Catalunya Ràdio i va debutar amb el programa 'Tapias variades', que acabarà sent icònic a l'emissora. Les seves últimes feines televisives van ser una sèrie de programes anomenats 'Tapias a la carta' per a diverses televisions locals de Catalunya. Va conrear també el periodisme escrit, com a col·laborador regular del diari 'Avui'. Tanmateix, no va deixar del tot la música. A més de cantar de tant en tant en els programes de ràdio, el 2001 va publicar el disc 'Les meves cançons' i va fer alguns concerts.\nMés de taula que de fogons, com reconeixia ell mateix, Tapias també va dur la passió gastronòmica a llibres com 'Plats de festa' (1998), 'El plaer d'aprimar-se' (2001) i 'Cuines de Vilanova' (2003) i 'Taules i fogons' (2006). A més, va escriure llibres de poesia com el recent 'Poemes. On es desborda el sol', publicat per l'editorial vilanovina El Cep i la Nansa, recull de poemes que traspuen una manera mediterrània d'entendre la vida.\nMolt implicat en la vida social de seva ciutat, sobretot en relació al Carnaval, Tapias, que va estudiar la carrera de dret, va ser nomenat Defensor del Ciutadà pel llavors alcalde de Vilanova i la Geltrú, Sixte Moral, i va exercir aquest càrrec entre el 2001 i el 2012.\nL’enginy i la sàtira de Pere Tàpias en 5 cançons\nPere Tapias: “D’enemics sempre se’n fan, però jo he procurat no tenir-ne cap”\nEl "Sant Jordi de Soraya": l'actualitat en 10 tuits\nLa ràdio reivindica el paper de les emissores locals\nCinc nous casos de coronavirus eleven a 45 els infectats actius a l'Estat, sis...


Idees Magistrals: Pintant amb plastilina\nAquesta web l'he descoberta gràcies al bloc "Pescant idees". És una aplicació on els alumnes poden pintar amb plastilina. És molt bona per desenvolupar l'ús del ratolí en hores d'informàtica. Em pareix molt interessant i divertida!\nFer clic a la imatge per accedir al lloc web.\nPublicat a les 10:28\nTemes: 3 anys, 4 anys, 5 anys, informàtica, plastilina, webs\nMolt bona proposta!! És molt colorista i per tant molt cridanera pels nens/es.\nI crec que treballar les TIC a Educació Infantil és una bona eina i un recurs com a mínim curiós!\nVeure a nens/es tan pekes fer ús de l'ordinador impressiona.\nrguias ha dit...\nM'ha agradat molt aquesta proposta tan atraient pels més petits. Gràcies! Et felicito també pel teu blog!!!


Nom: CASTELL DE LLAÉS\nLocalització: Ripoll - Llaés (Ripollès)\nNúm. Registre / Catàleg: 1368-MH\nL'actual rectoria ocupa el lloc de l'antic castell de Lacesse, del qual romanen només alguns murs, que és troba citat des de l'any 919 i que fou de l'alt domini del Monestir de Sant Joan de les Abadesses. La primitiva església de Sant Bartomeu, erigida per l'abadessa Ranlo i consagrada pel bisbe Ató el 960, fou reemplaçada per una altra que consagrà l'Abat Oliva el 1025. La rectoria actual és obra del segle XVI i es troba en un deficient estat de conservació.\nEs pot observar com tot el perímetre exterior és format per un clos emmurallat, aprofitant en part la roca mare tallada per donar més verticalitat. L'accés es realitza a través d'un camí en ziga zaga i la porta en angle. En l'edifici actual, tot i que molt transformat, es poden veure encara a la cara sud, restes d'algunes espitlleres. tot el conjunt conserva encara un aspecte de casa forta. L'actual rectoria ocupa el lloc de l'antic castell de Lacesse, del qual romanen només alguns murs, que és troba citat des de l'any 919 i que fou de l'alt domini del Monestir de Sant Joan de les Abadesses. La primitiva església de Sant Bartomeu, erigida per l'abadessa Ranlo i consagrada pel bisbe Ató el 960, fou reemplaçada per una altra que consagrà l'Abat Oliva el 1025. La rectoria actual és obra del segle XVI i es troba en un deficient estat de conservació.\nEs pot observar com tot el perímetre exterior és format per un clos emmurallat, aprofitant en part la roca mare tallada per donar m...\nL'actual rectoria ocupa el lloc de l'antic castell de Lacesse, del qual romanen només alguns murs, que és troba citat des de l'any 919 i que fou de l'alt domini del Monestir de Sant Joan de les Abadesses. La primitiva església de Sant Bartomeu, erigida per l'abadessa Ranlo i consagrada pel bisbe Ató el 960, fou reemplaçada per una altra que consagrà l'Abat Oliva el 1025. La rectoria actual és obra del segle XVI. Del castell només resta algun mur a la rectoria. Tot i ser els abats de Sant Joan senyors de la major part del terme, els segles XI i XII la seva jurisdicció pertanyé als senyors de Milany, també vescomtes de Besalú. El 1342 l'abat de Sant Joan en comprà la jurisdicció i passà des d'aleshores al domini total del monestir. L'actual rectoria ocupa el lloc de l'antic castell de Lacesse, del qual romanen només alguns murs, que és troba citat des de l'any 919 i que fou de l'alt domini del Monestir de Sant Joan de les Abadesses. La primitiva església de Sant Bartomeu, erigida per l'abadessa Ranlo i consagrada pel bisbe Ató el 960, fou reemplaçada per una altra que consagrà l'Abat Oliva el 1025. La rectoria actual és obra del segle XVI. Del castell només resta algun mur a la rectoria. Tot i ser els abats de Sant Joan senyors de la major part del terme, els segles XI i XII la seva jurisdicció pertanyé als senyors de M...


El concert final, amb Els Amics de les Arts, porta mig miler de persones\nDijous, 2 agost 2018. 10:00. Redacció AnoiaDiari.\nLa tercera edició dels Festivals Alta Segarra ja és història. Diversos punts del nord de l'Anoia han acollit concerts de primeres espases de la música catalana els tres darrers caps de setmana.\nA la plaça Gran de Calaf, amb Els Amics de les Arts, es tancaven aquest dissabte els Festivals Alta Segarra. El dia abans s'havia celebrat allà el concerts de Xarim Aresté. El balanç de l'organització és "molt positiu" i és que s'ha assolit la xifra de 1.500 espectadors i 400 tastos gastronòmics servits. L'atractiu dels grups, l'encant de l'Alta Segarra i l'oferta gastronòmica de proximitat està fent créixer i consolidar, any rere any, aquesta proposta cultural que aposta per la música de qualitat i el territori.\nUn teló de fons amb la façana de l'església de Sant Jaume, el campanar i l'eclipsi de lluna va acompanyar Xarim Aresté, que va presentar divendres el seu darrer treball en solitari, Polinèsies. La contundència de la veu del cantant de Flix, una interpretació magistral a la guitarra i la força de la seva banda van entusiasmar al públic reunit a la plaça. Aresté va desplegar el seu carisma, no només com a músic, sinó també interpel·lant als espectadors i explicant històries personals i molt lligades a la seva terra.\nEl plat fort era dissabte. Gairebé 500 persones es van reunir a la plaça per posar el punt i final del festival amb un gran concert. Els Amics de les Arts van presentar el seu darrer disc d'estudi, Un estrany poder. Entre els assistents s'hi trobaven molts fans de la banda que van corejar totes les cançons. Amb moltes dosis de bon humor, durant el concert, que es va allargar gairebé dues hores, la banda va intercalar les noves peces amb hits com 'L'Home Que Treballa Fent de Gos', 'Lousiana o els camps de cotó' i '4-3-3'. No hi va faltar 'Jean-Luc', un dels seus temes més coneguts que justament, tal i com van recordar, van estrenar a Calaf fa 9 anys en el concert de presentació del disc Bed&Breakfast i que des de llavors "hem tocat en tots i cada un dels nostres concerts", van destacar.\nEls Amics de les Arts actuen dissabte als festivals Alta Segarra\nEl jazz d'Andrea Motis engega divendres els Festivals Alta Segarra


dimarts, 14 de abril del 2020 (12:48)\n“ El goig és la modalitat menys catalana del gravat al boix. Segons Joan Amades els goigs més antics que es coneixen a Catalunya són gòtics, segurament del segle XVIè, intitulats “ Los goigs de la Verge Maria del Roser molt devota”. Els goigs foren introduïts al nostre país per...\ndimarts, 7 de abril del 2020 (17:28)\nFacsímil de la primera pàgina del llibre Tirant lo blanch. València, 1490. “ L’art popular és una de les expressions que més han confós i maltractat alguns pseudo-artistes catalans que mai no han sabut pair res de tot allò que té un sentit de vida pròpia i han barrejat la creació...\ndijous, 2 de abril del 2020 (15:25)\nEl «noble cavaller» Marco Polo (Gravat al boix de la primera edició impresa del seu relat del viatge. Nuremberg, 1477. Segons Yule) “ El romanç fa la seva aparició a Catalunya entre els anys 1470-1472. I és en aquesta època que el tallista, que fins aleshores es limità a reproduir...\ndissabte, 28 de març del 2020 (15:47)\nBiblio ( Don): nom dedicat a Manuel Desantes Real, que ha fet donació a la Biblioteca del Col·legi Notarial de València a la seu d’Alacant, de la dita “ Biblioteca de los Libros Felices”, on es poden veure quatre mil cinc-cents volums datats entre els segles XV i XIX. Vist...\ndilluns, 23 de març del 2020 (11:51)\n“ És en la xilografia catalana on trobarem sempre la plenitud d’una imatge que té molt de llegenda; és l’expressió serena, sempre assaonada per l’alè de la terra. Catalunya, poble d’artesans, on els oficis, àdhuc els més rutinaris, sempre han tingut la més bella i acurada perfecció, és un dels...\ndimarts, 17 de març del 2020 (12:40)\nP. Audivert. «Renec», boix (imprès amb el gravat original) “ Quant a l’estampació sobre paper, Catalunya, com veurem més endavant, fou un dels primers països europeus on s’usaren quests mitjans d’estampació. Segons dades trobades per l’il·lustre arqueòleg i incansable recercador mossèn Josep Gudiol, en unes notes inventarials de l’any 1403...\ndijous, 12 de març del 2020 (20:31)\n“ La fusta tallada en forma de gravat i usada per a l’estampació, és el mitjà d’expressió gràfica més antic que és coneix. A Catalunya és aconseguit per mitjà d’una sèrie d’imatges religioses estampades sobre pergamí i cuir especialment preparat, possiblement contemporànies de les que es conegueren a Itàlia a...\ndivendres, 6 de març del 2020 (15:37)\nLas archivistas del Mundaneum controlando las fichas CDU dentro del Sistema Bibliográfico Universal. “ Com s’explica el naixement de la bibliografia el segle XVII i el de la bibliologia el XIX ? Per respondre aquestes qüestions cal, d’una banda, preguntar-se sobre la història de l’escrit, i de l’altra, remetre’s...\ndissabte, 29 de febrer del 2020 (10:14)\n“ Si ens atenim al seu origen francès, els mots bibliologia i bibliografia semblen haver tingut una gènesi comparable. Apareixen, de cop i volta, en els títols de sengles obres. El 1663, Gabriel Naudé, secretari i bibliotecari del cardenal Mazarin, publica la seva Bibliographia politica. El 1802, menys de dos...\ndilluns, 24 de febrer del 2020 (11:08)\n“ La bibliologia, pel que avui sabem, té els seus orígens a finals del segle XVIII. Fins al 1989 hom considerava que Gabriel Peignot havia estat el primer en fer servir aquest terme. Els recents treballs de Hanane el-Yousfi, Dominique Zidouemba i Gilles Vilasco han donat a conèixer l’ús del...\ndimecres, 19 de febrer del 2020 (11:24)\nBiblio-Bison (2): estàtua de bronze a l’entrada de la Biblioteca Pública d’Indianàpolis ( Indiana – USA). Biblio.box : dispositiu que crea una xarxa WLAN per poder conectar-te i navegar per un lloc estàtic que conté una biblioteca digital. S’utilitza un codi de Biblioteca-guerrilla ‘Raspberri pi’ i una...\ndivendres, 14 de febrer del 2020 (16:00)\n“ Malgrat que en el camp de la bibliofília se la coneix preferentment per les edicions de caràcter artístic, l’Editorial Gustavo Gili ha conreat en la seva llarga vida tots els vessants del gènere: bibliofília erudita, bibliofília científica, bibliofília artística o alta bibliofília ( segons la denominació que el mateix...\ndiumenge, 9 de febrer del 2020 (15:54)\n“Les clàssiques parades de llibres de vell són ben conegudes per tots. Tenim les de Drassanes, fixes, com les del Sena, a París, i no gaudeixen d’inferior popularitat les setmanals, instal·lades al Mercat de Sant Antoni i al Paral·lel, que estan obertes al públic els diumenges. Un passeig o visita...\ndimarts, 4 de febrer del 2020 (17:34)\nEls llibres no ( desapareixeran ) mai, però crec que s’hauria de fer alguna cosa més. A Catalunya hi ha més de 400 llibreries de vell, de segona mà, antiquàries, d’ocasió, etc. És cert que la majoria venen ‘on line’ ( Iberlibro, Uniliber, Todocolección, Wallapop, Webs, etc.), però, sortosament, encara en queden unes quantes...\ndilluns, 3 de febrer del 2020 (18:25)\n“ Tanmateix la via normal devia ser cada vegada més la publicació a través d’editors que es feien càrrec dels costos de producció. Quan es tractava d’una presentació especialment elegant, tal vegada algun cop l’autor col·laborava a cobris les despeses. Sens dubte les lectures públiques complien també la funció d’interessar...


Xina – Religió | Gall de ferro 金雄鸡\nEl petit llegat d’una gran derrota\nEn contrast amb Xina, a Occident probablement pocs hagin sentit mai a parlar de Matteo Ricci. És lògic. La seva crònica i la de tots els que el varen precedir, varen ser els relats d’un reiterat fracàs: L’intent de convertir Xina al catolicisme, una tasca ingent que d’haver resultat exitosa hagués canviat completament el curs de la història. Les restes d’aquells intrèpids aventurers, poc més d’una seixantena d’europeus, reposen avui al tranquil pati de l’Escola d’Administració de Beijing, fàbrica inesgotable de buròcrates del Partit Comunista Xinès. Un petit cementiri d’uns escassos 200 m2, superpoblat d’imponents làpides i rodejat d’un modest mur de maons, que alberga la flor i la nata dels pioners de la diplomàcia europea a Xina.\nEn aquest indret tranquil, amagat i pràcticament desconegut per a la majoria de residents occidentals de la ciutat, estan enterrats no nomès els cossos d’un grapat de religiosos d’entre els segles XVI i XIX, també está enterrada una determinada forma d’entendre i aproximar-se al món xinès per part dels occidentals. El que va fer grans aquells jesuïtes és que no nomès varen anar a Xina amb afany proselitista, sinó que hi varen anar a aprendre tot allò que aquella mil·lenària cultura els podia aportar de valuós. Van aprendre la seva llengua, filosofia, literatura i estructura social, enriquint-la alhora amb valuoses aportacions en física, mecànica i astronomia que van possibilitar que molts d’ells gaudissin durant anys d’accés i influència a la cort imperial. Aquells jesuïtes van portar a Xina els avenços d’una puixant Europa renaixentista, però desafortunadament no van poder fer el viatge a la inversa, portar a Europa tot allò que es podia haver après de Xina.\nPoques dècades després d’aquells fracassos varen arribar els britànics i la seva diplomàcia de la canonada, hipotecant encara fins avui dia la forma i la visió amb que molts occidentals afronten les relacions amb Xina. Una barreja errònia de superioritat, xovinisme i ignorància.\nCom si volguéssin retre una mena de culte silenciós a la forma amb que els europeus van saber entendre, fa segles, la civilització xinesa, les tombes d’aquells jesuïtes reposen increïblement intactes, alienes a tots els vaivens de la història contemporània xinesa. Preservades com un símbol que tot i ignorat, es nega a desaparèixer de la història i reclama dia rera dia la seva plena vigència.\nL’eclecticisme dels xinesos ha assimilat però alhora ha derrotat sistemàticament totes les religions que han intentat monopolitzar els seus cultes, inclòs el budisme. El catolicisme tot i els esforços d’assimilació i comprensió d’aquells primers ambaixadors de la cultura occidental, va córrer la mateixa sort. Avui dia, es calcula que tan sols 3 o 4 dels aproximadament 1.400 milions de xinesos, es declaren cristians. Potser en la història de les civilitzacions que han poblat el planeta, cap ha tingut un caràcter més laic i menys basat en la religió que la cultura xinesa. Totes les religions es van estavellar contra l’escullera que representa el confucianisme, un complex entramat de normes de conducta social i polític que han vertebrat fins avui tota la tradició xinesa, actuant sempre com a substitutiu de tota religió. El credo cristià, com també el musulmà, marcats per un fort dogmatisme, per la defensa d’un credo únic i verdader i per les seves pretensions totalitzadores de la vida dels ciutadans, tenien doncs tots els números per acabar relegats a la marginalitat. El que en queda avui, és tan sols el petit llegat d’una gran derrota.\nTomba de Matteo Ricci.\nBeijing, Districte de Xicheng, Chegongzhuang Dajie num.6, Escola d’Administració de Beijing.\nEstació de metro més propera: Chegongzhuang (línia 2).\nParada de Bus: 二里沟东口\nFiled in De Viatge - Xina - Beijing, Xina - Història, Xina - Religió\nEl Llinatge de Confuci\nConfuci, en xinès Kongzi (孔子）va néixer a Qufu un petit poble de l’est de Xina cap al s.V a.C. Una època aquella prolífica en quant a grans filòsofs, ja que curiosament va ser coetani de Buda, Sócrates, Plató o Zoroastre entre d’altres . La vida de Confuci però, difereix en la de la resta de pensadors de la història de la humanitat, la major part d’ells amb una vida rica en experiències o daltabaixos que, reals o no, adornen la seva biografia. Els 70 anys de vida de Confuci foren una erràtica predicació de poble en poble, una mena de professor ambulant que venia els seus serveis a canvi de manutenció. Com passa en molts altres genis ningú va donar valor a la seva figura i al seu pensament fins després de mort. La doctrina de Confuci, o confucianisme, revisada i matisada, va ser adoptada pels grans governants i els posteriors emperadors com a columna vertebral del sistema de relacions socials, familiars i de poder de la Xina clàssica i feudal. Perquè?. Doncs perquè el missatge de Confuci és en realitat molt conservador. Bàsicament buscava estabilitat social en una època (la seva) on feia ja segles que regnava la inestabilitat. Actualment, tot i 50 anys d’oblit durant el règim comunista, el confucianisme torna a ressorgir amb força com a valor social. Bé més que ressorgir potser és que mai havia desaparegut del tot. En un resum vertiginós el confucianisme pregona entre d’altres moltes coses un respecte pseudo-religiós en vers l’autoritat del pare, l’avant-passat o el governant, i defensa la ritualitat social portada fins a l’últim extrem, és a dir el “salvar les aparences”. Un missatge molt còmode per al poder, d’aquí el seu èxit.\nDesprés de la breu introducció a la figura del personatge, prosseguim. Coneix algú algun descendent viu de Sòcrates, Buda, Zoroastre o fins i tot de Crist (novel·les a part)? Bé, segur que n’hi ha més d’un entre nosaltrses però d’aquí a averiguar qui és exactament sembla ja una cosa impossible oi? Doncs sembla que no és tan impossible a la Xina.\nFa gairebé un més, als 88 anys d’edat va morir a Taipei (Taiwan) Kung Te-Cheng, 77è descendent en línia directa del llinatge de Confuci. Kung Te-Cheng, no només va néixer al mateix poble que el seu gloriós avantpassat sinó també al mateix poble on han habitat les 75 generacions posteriors: Qufu. Coincidència? No tanta. Ja que des del s.II a.C. el descendent varó de la línia principal del llinatge de Confuci heretava el títol de Duc de Yansheng, que a canvi de generoses possessions s’encarregava dels rituals i cultes a la figura del seu avantpassat. El ducat va existir ininterrompudament durant més de 2000 anys, d’aquí la genealogia tan acurada, fins que l’any 1935 fou abolit per representar una clara reminiscència feudalitzant. Amb la victòria del Partit Comunista Xinès, els descendents de Confuci, no gaire disposats a substituïr el culte al filòsof per el culte a Mao, van exiliar-se a Taiwan on continuen residint en l’actualitat.\nDoncs ara que m'hi fixo, tenen certa retirada no?\nDesprés de la mort de Kung Te-Cheng, el títol hauria de passar a la 78ª generació, però donat que el descendent va morir d’accident el 1989, el títol passa a mans del seu nét Kung Tsui-Chang, de 33 anys i representant de la 79ª generació. I tranquils! Que la 80ª generació ja está preparada per a un hipotètic relleu, ja que el besnét de Kung Te-Cheng, Kung Yu-Jen, va néixer a Taipei l’1 de gener de 2006. Llarga vida als Confuci!\nFiled in Xina - Cultura i mentalitat, Xina - Història, Xina - Religió\nMario Conde i el Dao\nCom l’amic Guim em fa saber a través d’aquesta notícia, Mario Conde ha escrit un llibre. Bé, això en sí no es cap novetat després dels seus dos èxits literaris “El Sistema” i “Derecho Penitenciaro vivido” on l’ex-banquer s’apuntava a la teoria de la conspiració amb la mateixa afició que al seu pot de gomina. Ara, l’inefable SuperMario ves per on, se’ns ha fet tot un místic i s’ha il·luminat amb una nova (i ja en van unes quantes) veritat revelada.\nEl que passa és que ara, desafortunadament per als que estudiem llengua i cultura xinesa, s’ha il·luminat gràcies al coneixement de la doctrina del Daoisme, o el que ve a ser el mateix, a través de la lectura del Daodejing com ell diu “sentado en el suelo de cemento de la celda”. El Daodejing, és un petit recull de cites atribuïdes al llegendari filòsof Laozi (s.IV a.C.) , del qual poca cosa se sap del cert. Sincerament tan sols desitjo que el fet que Mario Conde l’hagi descobert a aquestes alçades no us faci abandonar les ganes de llegir-lo, ja que és un dels millors, per no dir el millor, més breu i més amè llibre de filosofia que segurament haureu tingut ocasió de llegir.\nEl Daodejing és la columna vertebral de la doctrina daoista i és un llibre que cobra vigència cada dia que passa per explicar (o no explicar) l’orígen de tot. És basa en el caràcter i concepte xinès del “Dao”. La primera frase del llibre diu així “El Dao Veritable, no es pot definir”, així que no seré jo des d’aquest modest blog, qui gosi desafiar aquesta mil·lenària màxima. Per als no avesats al tema però curiosos per avesar’s-hi, us el podeu descarregar íntegra i gratuïtament en aquesta pàgina:\nPer als no interessats en filosofia però amants de tot lo “freak” us passo tembé l’enllaç al blog de Mario Conde:\nI com a conclusió, rebuscant dins el Daodejing, hem trobat una cita que sense cap mena de dubte ja preveia el desafortunat devenir del banquer: “Si acumulas grandes cantidades de oro y de jade, nadie podrá protegerlas. Presume de riqueza y honores y te vendrá la desdicha”. Esperem que l’amic Mario com a mínim hagi près nota.\nFiled in Xina - Cultura i mentalitat, Xina - Religió, Xina al nostre país\nfebrer 9, 2008\nQuan un viatja per Xina es pot trobar amb estampes ben curioses en el lloc més insospitat. Aquell dia ens portaven a una exposició de cristalls i joieria… apassionant… Abans d’entrar però ens vam topar amb aquesta curiosa escena, desenes de xinos apilotonats al voltant d’un drac de Jade submergit en bitllets… Pels xinesos, el drac es l’animal sagrat i el jade es el mineral sagrat, així que un drac de jade ja us podeu imaginar lo que suposa per a ells… Aquí sota el vídeo filmat per el company Lluís on veureu com soben al pobre animaló:\nQuant de temps creieu que aguantaria intacte aquest drac recobert de calers al nostre país??


El festival Eufònic tanca la 7a edició amb èxit d'assistència | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nEnguany les propostes de música pop han estat majoritàries\nLawerence Rothamn, durant la seva actuació.\nEl festival Eufònic, dedicat a les arts sonores i visuals, va cloure diumenge al migdia la seva 7a edició amb la tradicional i sempre apoteòsica fi de festa al Xiringuito de la Costa de Sant Carles de la Ràpita. Els ritmes estiuencs i ballables de Titi Calor i Betacam van rubricar el comiat a quatre dies intensos en què l'art sonor i visual més avantguardista i trencador s'ha deixat sentir amb força a Sant Carles de la Ràpita com a centre neuràlgic del festival, però també en altres municipis de les Terres de l'Ebre.\nLa d'enguany s'ha caracteritzat per ser l'edició amb més dosis de pop i també per posar en marxa un nou espai dins Eufònic, el 'youFonic', al Sindicat de La Ràpita, enfocat cap a les propostes més joves. Més enllà dels artistes musicals que han actuat en aquest nou indret, que ha funcionat amb força, amb aquesta iniciativa el festival ha buscat establir un diàleg amb la generació postmil·lenial, amb tallers, xerrades i debats.\nEl públic ha respost positivament a pràcticament totes les propostes programades, des de les més arriscades al Mercat Vell de la Ràpita, fins a les més lúdiques al Pavelló Firal. Passant pels projectes més especials com la 'performance' amb degustació inclosa de La Forasteria al Mercat Municipal d'Amposta, on van cuinar fesols 'samplejats' amb cranc blau, o la passejada sonora d'OVERture al Poble Nou del delta. Especialment exitós va ser el concert del músic californià Lawrence Rothman, amb visuals d'Alba G. Corral, i l'austríaca Avec a l'Església Nova, amb entrades esgotades, cues al carrer i públic receptiu. El festival també va comptar amb els valencians We Are Not Brothers, durant la tarda de divendres al Mercat Vell, i l'electrònica futurista del lleidatà Nightcrawler i Noe Gy la nit de dissabte van suposar moments d'eufòria eufònica.\nUn any més l'assistència de públic ha estat nombrosa al vermut musical dels Ullals de Baltasar, amb el dj Diego Armando i els STA que han omplert de dub, vents i subgreus un dels espais naturals més singulars del delta de l'Ebre. Més d'un centenar d'artistes de deu nacionalitats diferents han confluït en aquesta 7a edició d'Eufònic, que es consolida com un espai de referència de l'art sonor i visual al país.\nTot i que Eufònic acaba avui, fins al 9 de setembre es podrà visitar 'Aresta', de Marc Vilanova al Museu de Tortosa; i fins al 16 de setembre, a Lo Pati – Centre d'Art Terres de l'Ebre, a Amposta, en una de les instal·lacions estrella del certamen, la doble obra visual i sonora 'Face to Face II', d'Anthony McCall, i 'Slicing a torus', de Mark Fell.


Els deu primers descobriments de dinosaures del 2020 | Ciència - Fòssils\nEls deu primers descobriments de dinosaures del 2020 | Ciència\nMai no hi ha hagut un moment millor per ser fan dels dinosaures. Fins i tot en un any en què les exploracions fòssils s’han reduït a causa de la pandèmia COVID-19, els paleontòlegs han aprofundit per descriure dotzenes de noves espècies i descobrir nous secrets sobre les nostres criatures prehistòriques preferides. Els descobriments continuen encara ara, amb el suau i esponjós dinosaure Ubirajara nomenat just el cap de setmana passat. A mesura que preveiem el que podria revelar el registre fòssil el 2021, aquí teniu un repàs a deu descobriments de dinosaures que van sorprendre i fascinar als entusiastes dels dinosaures aquest any.\nTiny Fuzzball mostra com els dinosaures van començar a ser petits\nRestauració de la vida de Un petit kongonaphon , un rèptil recentment descrit prop de l’ascendència de dinosaures i pterosaures(Il·lustració d'Alex Boersma)\nAlguns dels trets clau que van permetre als dinosaures ser una història d’èxit tan evolutiva (des de plomes difuses fins a metabolismes de funcionament càlid) poden haver evolucionat per primera vegada en els seus petits avantpassats. Aquest any van informar els experts el descobriment d’un petit rèptil del Triàsic de Madagascar que van nomenar Congonaphon . Tot i que no era un dinosaure en si, aquest animal era proper als avantpassats dels dinosaures i dels rèptils voladors relacionats anomenats pterosaures. Aquest petit rèptil menjador d’insectes probablement es va moure amb agilitat per agafar el dinar i és possible que tingués un pelatge per ajudar a regular la temperatura corporal. Això dóna a entendre que alguns trets clau dels dinosaures, com ara la sang calenta i les cobertes aïllants del cos, van evolucionar a principis de la seva història i es van anar elaborant a mesura que els dinosaures es van acabar diversificant a tot tipus de formes i mides.\nGuanyador per cua\nSpinosaurus feia servir la cua per nedar( Gustavo Monroy-Becerril CC BY-SA 4.0 )\nEls paleontòlegs sospiten des de fa temps que el gegant carnívor Spinosaurus va passar bona part del seu temps al voltant de l’aigua. Els fòssils reportats el 2015 van fer un pas més: els peus plans i els ossos densos ho van indicar Spinosaurus va passar molt de temps a l’aigua i és el primer dinosaure semi-aquàtic conegut. Aquest any, una cua va afegir una altra pista. L’apèndix, que es troba a la mateixa pedrera que l’esquelet del 2015, és llarg i profund. La cua s’assembla més a una pala que el que es veu en altres dinosaures carnívors i que hauria estat adequat per a moviments estrepitosos de costat a costat que impulsaven Spinosaurus per l’aigua. El fet que la cua vagi acompanyada dels altres fòssils trobats al lloc també confirma que tots van a parar a un individu, cosa que subratlla el fet que Spinosaurus tenia proporcions corporals estranyes, diferents de qualsevol altre dinosaure encara descobert.\nEls dinosaures també patien càncer\nA Centrosaure esquelet en el conjunt de la manca de masses al Royal Tyrrell Museum(Riley Black)\nEls dinosaures se solen celebrar per ser grans, ferotges i durs. La veritat, però, és que van patir moltes de les mateixes lesions i malalties que els humans. Un estudi publicat aquest any a The Lancet es va informar sobre el primer cas ben documentat de càncer ossi maligne en un dinosaure no aviari. L'animal, un dinosaure amb banyes conegut pels experts com Centrosaure , probablement va fer front a la disminució de la salut abans de la seva mort final en una inundació costanera que va agafar el seu ramat desprevingut.\nEls dinosaures no estaven en declivi quan va tocar l’asteroide\nA Tiranosaure Rex holotip al Carnegie Museum of Natural History( ScottRobertAnselmo CC BY-SA 3.0 )\nSi els dinosaures van governar la Terra durant milions d’anys, per què van ser tan afectats per l’extinció massiva de fa 66 milions d’anys? Els paleontòlegs han estat desconcertants sobre aquesta qüestió durant dècades i, alguns han suggerit, els dinosaures podrien haver anat morint enrere quan l’asteroide va atacar. Però hi ha una quantitat creixent d'evidències que es controla, inclòs un estudi publicat aquest any a Royal Society Open Science . Els investigadors van examinar diferents arbres evolutius sobre els dinosaures que hi havia al final del Cretaci per determinar si els dinosaures s’estaven extingint, prosperant o mantenint-se iguals. Després de revisar les dades, els paleontòlegs no van trobar cap senyal que els dinosaures estiguessin decaient abans de la vaga dels asteroides. De fet, els dinosaures semblaven perfectament capaços d’evolucionar noves espècies. Si l’asteroide s’hagués perdut, l’Era dels dinosaures hauria continuat durant molt de temps.\nFer un llarg bany\nEls investigadors van trobar al Marroc les restes d’un dinosaure amb ànecs.(Raul Martin)\nDe vegades, els dinosaures apareixen allà on no els esperem. Tot i que els paleontòlegs han trobat nombrosos fòssils de dinosaures amb ànecs en llocs de tot el món, des d’Amèrica del Nord fins a l’Antàrtida, ningú no n’havia trobat mai cap a l’Àfrica. Això ha canviat aquest any. En un Investigació del Cretaci estudi, els paleontòlegs van descriure una nova espècie d’hadrosaure trobada al Marroc. Anomenat Ajnabia , el dinosaure va viure al final del Cretaci durant una època en què Àfrica estava separada dels altres continents per canals d’aigües profundes. La natació hauria estat l’única manera perquè el dinosaure arribés a l’Àfrica prehistòrica des d’Europa o Àsia, reforçant la idea que esdeveniments excepcionals poden ajudar les espècies a moure’s entre continents llunyans.\nEls nadons titans tenien petites banyes\nEs va descobrir un embrió de titanosaures perfectament conservat dins del seu ou.(Universitat de Manchester)\nEls nadons dinosaures són excepcionalment rars. Sabem molt més sobre els adults de la majoria d’espècies que sobre com van començar la seva vida. I quan trobem aquests nadons, sovint tenen sorpreses. Es va informar a l’embrió d’un dinosaure de coll llarg anomenat titanosaure Biologia actual va cridar l'atenció aquest any per una estranya banya de rinoceront que sobresortia de la cara. No s’ha trobat cap estructura d’aquest tipus en els titanosaures adults i, per tant, sembla que la banya és una mena de dent d’ou temporal que el dinosaure hauria utilitzat per sortir de la closca.\nEls ous de dinosaure eren suaus?\nProtoceratops ous de pell.( AntoninJury CC BY-SA 4.0 )\nPenseu en un ou de dinosaure i és probable que n’imagineu alguna cosa Jurassic Park —Una càpsula de closca dura que el nadó dinosaure ha de donar a puntades de peu o sortir-ne. Però la investigació publicada aquest any a Naturalesa proposa que molts dinosaures van posar ous de closca tova. Sota un examen exhaustiu, els ous dels dinosaures Protoceratops i Mussaure va resultar ser més semblant als ous coriosos de les tortugues que als ous gruixuts i de closca dura coneguts d'altres dinosaures. Això pot indicar que els ous de dinosaure van començar suaus i només després van evolucionar fins a ser de closca dura en alguns grups. Les troballes sovint poden indicar per què els ous han estat tan difícils de trobar per a moltes espècies de dinosaures, ja que els ous més suaus decarien amb més facilitat que els d’escorça dura.\nEntra al Wonderchicken\nReconstrucció artística de l’ocell modern més antic del món, Asteriornis maastrichtensis , en el seu entorn original(Phillip Krzeminski)\nels mosquits tenen un bon propòsit?\nNo tots els grans descobriments de dinosaures d’aquest any van tenir a veure amb dinosaures no aviaris. Un fòssil anomenat pollastre meravellós Naturalesa ha ajudat els paleontòlegs a entendre com s’enlairaven els ocells moderns durant l’era dels dinosaures. Tot i que els ocells es remunten a fa uns 150 milions d’anys, el pollastre meravellós -o Asteriornis —Vivia fa uns 67 milions d’anys i és el representant més antic conegut del que els biòlegs pensen que són ocells moderns. El fòssil, que inclou un crani, presenta algunes similituds anatòmiques amb les gallines i els ànecs. Aquests descobriments indiquen que les aus modernes van començar a evolucionar i a proliferar abans de l'extinció massiva que va acabar amb els dinosaures no aviaris. Si aquests ocells beccats i menjadors de llavors no haguessin evolucionat, els dinosaures podrien haver estat completament esborrats en lloc de deixar-los enrere.\nHipacrosaure era un hadrosaure de 70 milions d’anys.(Riley Black)\nSerà l’ADN de semblants Tiranosaure mai es troba? El consens ha estat no, ja que l’ADN decau massa ràpidament després de la mort per sobreviure a milions i milions d’anys. Però en un estudi publicat a National Science Review aquest any, els investigadors han proposat que hagin trobat signatures químiques consistents amb l’ADN als ossos d’un hadrosaure de 70 milions d’anys anomenat Hipacrosaure . Els resultats encara no s’han d’ampliar ni verificar, però la idea que fins i tot l’ADN degradat dels dinosaures no aviaris pot sobreviure és fascinant per a tot aquest descobriment que ens pugui ensenyar sobre la vida prehistòrica.\nEls dinosaures polars van romandre durant tot l'any\nUna mandíbula fòssil trobada a Alaska ofereix proves que alguns dinosaures van romandre en hàbitats polars durant tot l'any.(Andrey Atuchin)\nDes que els paleontòlegs van descobrir ossos de dinosaures a l’antic cercle polar àrtic, els experts han debatut sobre si els dinosaures polars es van quedar als seus hàbitats frescos durant tot l’any o van emigrar amb les estacions. Una petita mandíbula d’un dinosaure jove ara respon a aquesta pregunta. Descrit a PLOS ONE , el fòssil pertanyia a un jove dinosaure semblant al raptor que vivia en un antic hàbitat d’Alaska marcat per durs canvis estacionals i hiverns llargs i foscos. El fet que els dinosaures nidifiquessin i eclosionessin nadons en aquests hàbitats indica que eren capaços de sobreviure als durs hiverns, fins i tot quan nevava.\nper què era important el foc per als primers humans?\nperspectiva americana sobre la guerra de 1812\nlluitarem a l’àudio de les platges\norganitzacions secretes que governen el món


VENDA - CASA - c/ Sta.Mª Mazarel·lo - La Maurina - Terrassa (Barcelona) - Finques Vall\nProjecte d’una casa unifamiliar\n311 m² construïts\ngaratge a tota la Planta Baixa\nPati + terrassa\nProjecte en venda d’una casa unifamiliar personalitzada al carrer de Santa Maria de Mazarello.\nEt dissenyem l’espai a mida, distribució i acabats. Qualitat, calidesa i funcionalitat. (Adjuntem mostra)\nBonica, assolellada, amb un gran garatge, pati i terrassa.\nZona tranquil·la, amb tots els serveis, escoles, comerços i situada davant d’una zona amb jardí i ben comunicada amb servei de bus i ràpid accés a l’autopista.\nLes teves il·lusions es poden fer realitat!\nTruca’ns o vine a veure’ns i t’ensenyarem el projecte.\nEdifici en venda – c/ Dr. Ullés – Ca n’Aurell – Terrassa... VENDA – TORRE d’estil Neoclàssic – St. Vicenç de Montalt...


Mor una persona en les vies del tren – LA VEU D'ALGEMESÍ\nMor una persona en les vies del tren\nHome/Actualitat/Mor una persona en les vies del tren\nPolicia local d’Algemesí, nacional i científica investigant en el lloc dels fets. MOISÉS CASTELL\nAl voltant de les 21:15 hores un convoi procedent de València i que es dirigia a Alcúdia de Crespins, s’ha detés a la altura del Carrascalet, en Algemesí, en el que pareixia pressumptament un suïcidi. Les primeres investigacions apunten a que el cos d’una dona, encara per identificar, estava gitat damunt les vies del tren. Fins el moment no es té més informació al respecte.\nFins el lloc dels fets s’han desplaçat membres del cos de la policia local d’Algemesí, bombers, membres de la policia nacional i la policia científica per esclarir els fets i recollir més dades de la investigació.


Eurovegas a Marina d'Or: 'No, gràcies' - VilaWeb\nDimarts 05.06.2012 19:12\nEurovegas a Marina d'Or: 'No, gràcies'\nL'empresa nord-americana només contempla les opcions de Barcelona i Madrid\nLas Vegas Sands Corporation, l'empresa que gestiona el projecte d'Eurovegas, ha refusat l'oferiment que Marina d'Or havia fet per acollir el macrocomplex de lleure, joc i convencions. Fonts de l'empresa nord-americana han agraït la proposta del gran espai d'Orpesa, però al mateix temps han assegurat que sols contemplen les opcions Barcelona i Madrid, segons que recull Europa Press.\nMalgrat valorar l'oferiment, Las Vegas Sands descarta estudiar altres opcions perquè en aquest moment les negociacions amb Barcelona i Madrid 'són gairebé a la recta final'.\nLa notícia arriba després que el president de Marina d'Or, Jesús Ger, anunciés que el seu grup havia mantingut contactes amb els impulsors del projecte Eurovegas perquè s'instal·lés al complex residencial d'Orpesa (Plana Alta).\nLa candidatura comptava amb el suport del president de la Generalitat Valenciana, Alberto Fabra, i de Carlos Fabra, en nom de la Cambra de Comerç de Castelló. Ambdós van defensar ahir l'establiment del macrocomplex a la província de Castelló, pel qual el magnat nord-americà Sheldon Adelson ha promès una inversió de 26.000 milions d'euros.\nEnric Nomdedéu: Volíem ser Silicon Valley i ara ens volen convertir en Las Vegas\nXavier Montanyà: 'Amb vostès... el gran Sheeeeldon Aaaaadelson!'\nCompromís s'oposa a la instal·lació d'Eurovegas a les comarques de Castelló\nSOS Delta es reactiva contra la instal·lació de l'Eurovegas al Baix Llobregat\nSaviano avisa que l'Eurovegas faria de Catalunya 'el centre de reciclatge mafiós d'Occident'\nQui és Sheldon Adelson, l'amo d'Eurovegas?


El producte serà lliurat a l'adreça facilitada d'entre 24h i un màxim de 15 dies. Els productes estàndards, tenen un lliurament de 24-48h en cas de productes més específics indicats o quan el producte no tingui estoc l'entrega oscil·la entre els 7 i 15 dies. En cas de dubte podeu contactar amb nosaltres a info@turronescandela.com\nEls articles oferts a la nostra botiga online estan dissenyats i fabricats per la firma d'TORRONS VICTORIANO CANDELA, premissa de qualitat i excel·lència.\nPer procedir a la devolució, envieu-nos un correu electrònic a l'adreça info@turronescandela.com, indicant motiu de devolució i número de comanda.\nUs recomanem si teniu dubtes ens contacteu prèviament.


Mosquetons lleugers – comparativa\nMagazin Online d'Escalada d'Aventura\nConeix ara la millor assegurança per a escalada i alpinisme →\nAgost de 2018 per Escalada Tradicional\nEls mosquetons d’escalada lleugers són molt útils en la pràctica de l’escalada tradicional i l’alpinisme. En aquests tipus d’escalada, encara que només portem un equip bàsic, el pes pot ser considerable. Si sumem friends, tascons, reunions, i en el cas de vies alpines, piolet, grampons, fogonet, sac, etc., l’acumulació de càrrega pot ser important. Tant és així que, si no s’intenta de reduir pes per alguna banda, l’ascensió pot acabar sent insuportable.\n– Perquè són importants els mosquetons lleugers?\n– Què s’ha de tenir en compte a l’hora de triar un model de mosquetó lleuger?\n– Comparativa entre els mosquetons més lleugers del mercat\n– Taula comparativa\n– Mosquetons de seguretat lleugers\nPerquè són importants els mosquetons lleugers?\nEl pes és un dels molts factors que poden determinar l’èxit o el fracàs en l’escalada tradicional o l’alpinisme. És per això que, al llarg de la història, els alpinistes, escaladors i fabricants de material d’escalada hi han dedicat esforços en reduïr-lo al màxim.\nFrancis Mark Twight va escriure un llibre d’èxit, Alpinismo Extremo, en el qual insisteix molt en reduir el pes i explica les seves millors estratègies per aconseguir-ho.\nEn escalada tradicional difícil portar poc pes ens pot ajudar a escalar més còmodes, i per tant, ens podem concentrar millor en la dificultat tècnica. En la pràctica de l’alpinisme, la lleugeresa ens pot ajudar a escalar més de pressa.\nReduir pes portant mosquetons petits i lleugers és una molt bona estratègia. Els mosquetons es fan servir per a moltes coses, com ara muntar reunions, unir ancoratges, penjar material, etc. De manera que la suma total de reducció de pes pot ser important.\nQuant de pes t’estalvies?\nUn mosquetó certificat convencional, sense rosca, com per exemple el Djinn de Petzl, pesa 45 grams. En un equip bàsic d’escalada tradicional, entre cintes exprés, mosquetons per als friends i altres mosquetons addicionals, s’acaba portant almenys 30 mosquetons. Això es tradueix en 1,350 kg.\nSi fem el mateix càlcul amb el mosquetó Nineteen G d’Edelrid (de 19,5 gr), el més lleuger del mercat, el pes total són 585 grams. L’estalvi és de 765 grams, gairebé un quilo. No és poca cosa.\nCoses importants a tenir en compte a l’hora de comprar un mosquetó lleuger\nManejabilitat / pes\nS’ha de tenir present que els mosquetons més lleugers també són els més petits i, per tant, els més difícils de manejar. Cal acostumar-s’hi. Si portem guants, en vies d’escalada alpina, ho haurem de tenir molt en compte. Un mosquetó difícil de manejar ens pot dificultar l’escalada o provocar la pèrdua de material.\nEntre els mosquetons que ensenyem a continuació, hi ha alguns models que tenen un rang d’obertura més gran, cosa que ajuda a que siguin més fàcils de manejar.\nSi hi ha models amb diferents colors, els podrem coordinar amb els friends. Això és important per identificar molt fàcilment el color del friend des del porta-material i no equivocar-nos de peça. A vegades, escalant, la situació és complicada i necessitem col·locar una assegurança el més ràpid possible. Un color de mosquetó coordinat amb el color del friend ens facilita la feina.\nComparativa entre els mosquetons més lleugers del mercat\nMosquetó Edelrid Nineteen G\nEl Nineteen G d’Edelrid és el mosquetó més lleuger que hi ha actualment al mercat. També és un dels més petits.\nDiferents colors que permeten coordinar-los amb els friends.\nPes 19.5 gr\nResistència 20 kn\nResistència horitzontal 7 kn\nResistència obert 7 kn\nDimensions 78 x 50 mm\nRang d’obertura 17 mm\nEDELRID Mosquetón Nineteen G, Karabiner Nineteen G, Gris\nMosquetó Black Diamond Oz\nOz Carabiner és el mosquetó més lleuger de Black Diamond.\nTé unes mides semblants al Neutrino de Black Diamond però és 8 grams més lleuger.\nTé un rang d’obertura acceptable. D’altra banda, el sistema patentat Snag Free HoodWire dificulta que el gatell s’enganxi. Aquestes característiques li donen punts per ser un dels mosquetons lleugers més fàcils de manejar.\nPes 28 gr\nRang d’obertura 22 mm\nBlack Diamond - Oz Quickdraw 12 Cm, Color Grey\nMosquetó Black Diamond Neutrino\nEl més pesat d’aquesta col·lecció tot i que també és un dels mosquetons més barats.\nDiferents colors que es coordinen amb els friends Camalot de Black Diamond.\nPes 36 gr\nResistència 22 kn\nMosquetó Phantom de DMM\nTé diferents colors que es coordinen amb els friends Dragon de DMM.\nResistència 23 kn\nResistència obert 9 kn\nDimensions 52 x 89 mm\nRang d’obertura 21 mm\nDMM Phantom Wiregate Carabiner (Purple)\nMosquetó PETZL Ange S\nAquest és el model que ofereix un rang d’obertura més gran de tots els que estem ensenyant. També té un sistema de tancament que evita les enganxades. Aquestes característiques el converteixen en un dels mosquetons lleugers més aptes, tant per escalada de dificultat, com per escalada hivernal i l’ús amb guants.\nRang d’obertura 23 mm\nPetzl - Ange S, Color Light Grey\nMosquetó Camp Nano 23\nUn dels mosquetons més lleugers del mercat (22 gr), quasi tan lleuger com el Nineteen d’Edelrid.\nPes 22 gr\nResistència 21 kn\nResistència horitzontal 8 kn\nDimensions 86 x 52 mm\nMOSCHETTONI NANO 22 PACK\nEdelrid Nineteen G 19.5 ★ Si ★★\nBD Oz 28 ★★★ No ★★\nBD Neutrino 35 ★★ Si ★★★\nDMM Phantom 28 ★★ Si ★★\nPETZL Ange S 28 ★★★ No ★\nCamp Nano 22 22 ★★ Si ★★★\n* Colors que es coordinen amb els friends\nMosquetons de seguretat lleugers\nPes 45 gr\nRang d’obertura 18 mm\nDMM Phantom SG Carabiner\nPes 42 gr\nResistència 24 kn\nResistència horitzontal 9 kn\nDimensions 54 x 94 mm\nRang d’obertura 15 mm\nDMM Phantom SG Carabiner, Silver with Gold Gate


Diabetis Juvenil: El nen de sucre: Compartir la diabetis\nCompartir la diabetis\nHi ha un moment en la teva vida en que has de prendre una decisió: aprendre a compartir la diabetis amb els altres o separar-la.\nÉs a dir, per mi hi han dos tipus de persones, les que intenten ocultar a tothom que tenen la diabetis - s’amaguen sempre per punxar-se i intenten passar el màxim de desapercebuts, no comenten a ningú la seva malaltia - i en canvi hi ha els que no tenen por d’ensenyar el que realment són, aquells que no els importa dir que tenen diabetis i no s’amaguen de res. A primera vista la gent podria pensar que és molt millor i fàcil ser dels que accepten la diabetis.\nNo obstant això, és molt difícil, doncs vivim en un món on tenir diabetis no és gens fàcil, on som discriminats per fer segons quines feines, on la gent es fa una errònia idea del que realment és la diabetis, la por de que dir que tens diabetis pugui perjudicar la teva relació amb la teva parella, etc... Per aquests motius i molts d’altres, molta gent intenta separar la diabetis de la societat i intenta aïllar-la.\nJo mateix al principi d’agafar la diabetis em costava parlar d’això amb els altres, fins i tot amb els meus amics i familiars, a més també havies de dir-ho al professorat de la teva escola i als teus companys i dir-ho no resultava gens fàcil, perquè en realitat l’únic que a tu realment t’importa és que et tractin igual que qualsevol altre persona.\nSempre que sentia la paraula “diabetis” notava una sensació incòmoda... però si realment no hagués aconseguit unir íntimament la diabetis amb la meva vida social avui no estaria escrivint en aquests instants. Per això animo a tots els que tinguin diabetis a perdre aquesta por, i a intentar superar-la i a compartir-la.\nPublicat per Miquel Puig a 14:39\nxabi 25 de maig de 2013 a les 16:18\nRoger Vidal 26 de maig de 2013 a les 20:11\nGracias, siempre intento expressar lo mejor qe puedo mis vivencias\nClara Julià 3 de juny de 2013 a les 19:20\nMolt cert..! Ànims, sempre ajuda tenir amics súper-increïbles que t'animen i et donen suport! ;)\nRoger Vidal 3 de juny de 2013 a les 22:10\nSí,sí, sort que us tinc a vosaltres!!\nUna nova vacuna per a la diabetis provada en ratol...\nDia del Finalista\nEl descobriment de la insulina


Ajuntament de la Senia - curs de directors de lleure\ncurs de directors de lleure\nDes dels Serveis Comarcals de Joventut del Montsià, Oficina Comarcal i Oficina Jove, han organitzat un curs de directors de lleure. Aquesta formació es farà a Sant Carles de la Ràpita, des del dia 17 de febrer fins al dia 19 de maig. Tindrà lloc en caps de setmana, alternat un d’intensiu de dissabte i diumenge i el següent només dissabte.\nEl període d’inscripció ja està obert i les places són limitades. Les persones interessades poden inscriure’s a:


Els infants de 0 a 13 anys poden sortir demà al carrer de forma controlada, acompanyats d'una persona adulta | GESTOR DE COMUNICATS | Ajuntament de Sant Just Desvern\nEls infants de 0 a 13 anys poden sortir demà al carrer de forma controlada, acompanyats d'una persona adulta\nNota informativa Núm. 47 relacionada amb el coronavirus – 25/04/20 21 h\nA partir de demà, 26 d'abril, els infants de 0 a 13 anys podran sortir al carrer amb limitacions. És la primera vegada després de sis setmanes de confinament, que els menors podran sortir de casa. Per aquest motiu, és molt important respectar les normes d'aquesta sortida controlada dels menors a l'espai públic. La franja de jovent entre els 14 i els 18 anys s'equipara a les persones adultes i podran anar a comprar aliments o productes essencials, respectant les distàncies de seguretat i protegint-se dels contagis.\nCondicions de la sortida controlada:\nMenors de 0 a 13 anys:\nSempre acompanyats d'una persona adulta. Si la persona adulta no és el progenitor/a, tutor/a o cuidador/a haurà de portar una autorització.\nMàxim 3 menors junts a càrrec d'una persona adulta.\nEls menors de 14 a 17 anys no poden acompanyar els infants d'aquesta franja d'edat.\nNo es pot quedar amb les amistats.\nQuan de temps?\nNomés 1 hora al dia.\nL'horari de sortida és 9h a 21 hores.\nNomés a una distància d'1 quilòmetre de casa seva\nNo es pot anar als jocs infantils ni a instal·lacions esportives.\nEs pot passejar per qualsevol via o espai públic.\nEs pot córrer, jugar, saltar.\nEs poden portar joguines o bé anar en bici o patinet.\nEs podrà estar a les zones comunes privades seguint les mateixes normes i restriccions que quan se surt a l'espai públic i fins a un màxim d'una hora.\nSempre mantenir una distància de 2 metres amb la resta de persones de la via pública.\nQuan tornin de casa, cal netejar molt bé les mans.\nTot i que no és obligatori, es recomana l'ús de mascareta als més grans de 3 anys.\nLa mascareta pot ser casolana, de roba o tipus quirúrgica.\nMenors de 14 a 18 anys:\nPoden sortir de casa per anar a comprar aliments o productes essencials.\nPoden passejar el gos o gossa durant 20 minuts, com les persones adultes.\nHan de portar mascareta i mantenir una distància de 2 metres respecte la resta de vianants.\nSi algú no té mascareta, la Policia Local, els Mossos d'Esquadra i el voluntariat de Protecció Civil repartiran demà mascaretes tipus quirúrgiques a les persones que no en porten i vetllaran per evitar la concentració de grups de més de tres persones i pel compliment de la normativa per part de la persona adulta responsable dels infants.\nTot i les mesures decretades, la població ha de continuar complint el confinament per evitar que aquesta pandèmia s'estengui i torni a col·lapsar els serveis de salut.\nEl Comitè d'Emergències de l'Ajuntament de Sant Just demana més que mai responsabilitat i sentit comú a les famílies, com s'ha fet fins ara al municipi. No es pot perdre el que s'ha guanyat fins ara en el control de la malaltia. No es pot posar en risc la nostra salut i la de les demés persones. Siguem responsables quan sortim al carrer amb infants. Encara estem en Estat d'Alarma i segueix vigent el confinament.


Eines per a una major efectivitat a les xarxes socials - Agència Boxcom\n07 Febrer - 2018\nAvui dia tenir unes xarxes socials orientades a un target concret i a uns objectius és crucial per arribar a tenir un creixement dels beneficis d'una empresa i, per tant, dels serveis i / o productes.\nPer aconseguir arribar a aquesta fita hi ha diverses tècniques. Una d'elles és utilitzar eines per gestionar-les i així esprémer al màxim per treure'n tot el suc.\nLa primera eina, i la més coneguda en general, és Hootsuite. Una plataforma per gestionar diferents xarxes socials: Twitter, Instagram, Facebook i Linkedin, que permet programar perquè els posts es publiquin en el moment que sigui més efectiu per a l'empresa. Per exemple: Si vols programar una publicació per a les 8 del vespre d'un dilluns, la programes i automàticament es publicarà a aquesta hora.\nA més, permet consultar les estadístiques de les xarxes socials gestionades i veure l'evolució, moments en què les publicacions han estat més efectives o menys, nombre de seguidors guanyats i perduts, entre moltes més.\nUn error d'aquesta plataforma és que Instagram no es publica automàticament, sinó que t'arriba un missatge al mòbil o tablet, i la persona ha de publicar manualment. Però, ¡tranquils! L'aplicació ja s'ha adonat i aquesta mateixa setmana ha començat a permetre que els perfils d'empresa a Instagram es publiquin sols sense haver de fer els passos que comentàvem abans.\nUs presentem a Postgramer, una plataforma que permet programar les publicacions d'Instagram i que es publiquin automàticament. Però no només d'aquesta xarxa social, sinó també de Facebook, Twitter i Linkedin. Alguns la podrien comparar amb Hootsuite, però realment només s'assemblen com a eina de programació, ja que Hootsuite també ofereix estadístiques de les xarxes i anàlisis exhaustives.\nUna eina molt útil per crear imatges amb textos, per posteriorment publicar, és Canva. T'ajuda a crear gràfics increïbles amb els quals tindràs un abast més gran en xarxes socials.\nKlear, és la millor opció si una empresa està buscant influencers per promocionar productes. Et permet mesurar el seu nivell d'influència, públic final a què arribar i molt més. Algunes d'aquestes característiques són de pagament però altres són gratuïtes.\nFinalment, una aplicació mòbil que ajuda a tenir un feed de Instagram increïble és UNUM. ¿Com ho fa? L'aplicació et dóna la possibilitat d'unificar l'estètica del perfil d'Instagram de l'empresa i planificar els continguts, sense necessitat de publicar-los. A més d'assignar-los una tonalitat i temàtica principal.


Se n'ha parlat, i més que se'n parlarà. Leticia Moreno (Madrid, 1985) és una virtuosa de cap a peus.. La violinista Leticia Moreno, proposada pels millors auditoris a l'ECHO Rising Stars, ha enlluernat el públic al Palau de la Música.\nSe n’ha parlat, i més que se’n parlarà. Leticia Moreno (Madrid, 1985) és una virtuosa de cap a peus. Proposada pels millors auditoris a l’ECHO Rising Stars, la violinista ha enlluernat el públic al Palau de la Música.\nDimecres passat, la sala de concerts del Palau -gairebé plena- l’esperava amb impaciència. Decidida, la violinista va aparèixer a l’escenari amb un aspecte desafiant molt a joc amb el repertori. Lluïa un vestit escotat, llarg fins als peus i d’un vermell intens, per on hi lliscava una llarga cabellera recollida. Esquena recta, pit enfora i pas ferm. Leticia Moreno ja apuntava maneres amb el llenguatge corporal i visual. Al seu costat hi tenia la pianista Ana María Vera, una acompanyant a l’alçada de l’estrella.\nEl primer que li sentim a Leticia Moreno és la respiració, intensa en molts moments. Amb la Sonata per a violí i piano en La major de César Franck i de la mà d’un violí Nicola Gagliano del 1762, comencem a experimentar el domini absolut que la violinista té de les dinàmiques i del sentit de l’expressivitat. Agafa l’instrument com un tresor, sempre en posició horitzontal i amb els braços ben enlaire. No es mou amb el violí, sinó que sembla que el violí la mogui a ella. De vegades, arquejant el seu cos enrere sense perdre l’horitzontalitat. En arribar al Recitativo Fantasia, Leticia aconsegueix la seva absoluta excel·lència musical, que no abandona fins que surt de l’escenari. L’expressió de la cara també en delata el seu esforç i goig de tocar la música de Franck. La sonata del compositor belga -establert a Paris-, d’un lirisme bellíssim que no s’inscriu en el Romanticisme, enceta una vetllada de peces impressionistes i caràcter espanyol.\nSeguim amb la Suite popular española de Manuel de Falla, que va escriure com Siete canciones populares i que P. Kochanski va transcriure per a violí i piano amb consentiment de Falla. El compositor va plasmar en aquestes peces, del 1914, les diverses característiques populars espanyoles, però ja era a París des del 1907, on s’influencià per l’amic Claude Debussy. Leticia Moreno toca l’obra sense parpellejar, es nota que li és familiar i que la gaudeix. Se la sap de memòria, com la majoria del repertori del concert. L’energia que hi aboca, amb una precisió extraordinària i un gust exquisit, tanquen una primera part fantàstica. Es nota que és una músic que arrisca. “La música no es sólo el arte más joven, sino tal vez el único cuyo ejercicio, si ha de ser eficaz, exige una completa juventud de espíritu”, deia Falla. Crec que si la veiés, cauria als peus de la violinista: estic convençuda que Leticia Moreno conservarà encara, d’aquí uns anys, la mateixa energia i esperit, perquè ara, per poc no la desborda.\nDebussy obre la segona part amb la Sonata per a violí i piano en Sol menor. La pianista Ana María Vera, amb una interpretació més que notable, aprofita aquesta peça per destacar i lluir més: l’obra de Debussy convida totes dues intèrprets a protagonitzar una mena de duel que defuig les formes convencionals. Després és el torn d’Enric Granados i la seva Sonata per a violí i piano, composada per a un amic francès durant la seva estada “impressionista” a París. Leticia Moreno s’hi mou com peix a l’aigua, exhibint altra vegada com pot acaronar el violí, i el públic a través de la seva interpretació.\nTzigane és un repte que Maurice Ravel va farcir de dificultats tècniques, però que Leticia Moreno coneix i domina a la perfecció. Justament la tècnica impecable és una de les seves virtuts, a més a més de la seva fogositat, fraseig i expressivitat. El seu fraseig no seria possible sense aquesta tècnica. Moreno excel·leix en totes les seves facetes, i és això el que la fa ser, ja abans d’arribar a la trentena, una virtuosa amb molt d’èxit i futur. La peça, programada per al final amb punyeteria, va enlluernar sense excepcions. Després, el duet ens va regalar encara uns últims minuts de música amb Danse espagnole de La vida breve de Manuel de Falla. Van ser, altre cop, brillants.\nLeticia Moreno seguirà el seu recorregut i gira per les sales més importants d’Europa: Musikverein de Viena, Barbican Center de Londres, Concertgebouw d’Amsterdam, etcètera. Ha guanyat diversos premis (entre ells el Premi Príncep de Girona) i s’ha format a l’Escuela Reina Sofía, a la Musikhochschule de Colònia i a la Guildhall School of Music de Londres amb D. Takeno, entre altres. Ha treballat amb grans mestres de la batuta, com Zubin Mehta, i grans orquestres com la Wiener Symphoniker, Mozarteum Salzburg, etc. Ara acaba de gravar Spanish Landscapes amb Deutsche Gramophon, un disc que inclou algunes de les peces del repertori d’aquest concert i que no us heu de perdre. Segons ha dit en algunes ocasions, s’ha sentit atreta per la música del seu país i molt probablement seguirà aprofundint en aquesta direcció amb compositors com Robert Gerhard.


La trobada de cotxes clàssics de Serra de Daró arriba a la X edició - Diari de Girona\nLa trobada de cotxes clàssics de Serra de Daró arriba a la X edició\nddg 29.03.2018 | 07:16\nLa Trobada de Cotxes, Tractors i Motos clàssiques de Serra de Daró arriba aquest dilluns de Pasqua a la seva desena edició, en una activitat que ja està totalment consolidada dins del circuit de trobades de vehicles. L'any passat, per exemple, la trobada va reunir prop de 300 vehicles clàssics.\nLa cita és a partir de les nou del matí al pavelló polivalent de Serra de Daró, on es duran a terme les inscripcions i s'oferirà un esmorzar. També hi haurà obsequi per a tots els participants. Posteriorment, arrencarà la ruta que portarà els vehicles per Fonolleres, Palau-sator, Fontclara, Sant Feliu de Boada i Torrent, on els participants rebran una bossa de bunyols de la fira que s'hi celebra.


La FEAT accepta les bonificacions mentre no s’obligui a circular per l’AP-7 | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nLa FEAT accepta les bonificacions mentre no s’obligui a circular per l’AP-7\nEl sector del transport recorda que la solució passa per acabar l’A-7\nLa Federació Empresarial d’Auto-transport de Tarragona (FEAT) ha reaccionat davant l’anunci de la ministra de Foment d’aplicar bonificacions en determinats peatges per reduir la circulació en algunes carreteres convencionals paral·leles a autopistes. La FEAT admet que «qualsevol Bonificació dels peatges que paguen actualment els vehicles pesants serà benvinguda, sempre que no comporti noves prohibicions de circulació».\nMalgrat tot, adverteixen que «el sector del transport no pot tolerar que se li pretengui criminalitzar culpabilizándole que determinades carreteres tinguin objectivament unes condicions d’utilització pèssimes per l’elevada intensitat de trànsit, ja que si això és així es deu a una inversió insuficient».\nRecorden que la N-340 encara està per desdoblar i convertir-la en una autovia (A-7) que «s’està executant a un ritme desesperadament lent per falta de voluntat política a l’hora d’escometre les inversions que necessita». Per aquest motiu destaquen que els transportistes que utilitzen la N-340 per treballar i que «no són els culpables de les insuficiències que manifesten els trams no desdoblats de la N-340 i qualsevol restricció suposa un impacte negatiu per a la competitivitat de les nostres empreses i de l’economia a la qual serveixen».\nPer aquesta raó, la FEAT entén que qualsevol prohibició de circulació ha d’compensar amb una via alternativa gratuïta, ja que el contrari seria obligar-los a tributar un peatge per la utilització d’una via a la qual no han acudit de forma voluntària. «Ens neguem en rodó a fer més negoci encara a favor de les concessionàries d’autopistes», rebla el comunicat emés per la FEAT.\nLa Cambra valora positivament la bonificació\nLa Cambra de Comerç de Tarragona es congratula de la bonificació de peatges a vehicles pesants que Foment té previst posar en marxa el 2015, escoltant les demandes dels municipis afectats i les organitzacions empresarials.\nAixí, doncs, finalment, el Ministeri de Foment ha posat la mirada en problemàtiques viàries importants pel volum de trànsit que suporta aquest tram de carreteres (N-340 entre Altafulla-Torredembarra i Vilafranca) fins a Barcelona. Aquest tipus de mesures són coherents amb els criteris de priorització d’inversions en infraestructures amb els corredors multimodals de la xarxa bàsica transeuropea.\nNo obstant, la problemàtica de fons subsisteix: completar les inversions del corredor viari del Mediterrani de l’A-7 entre Altafulla-Torredembarra i Barcelona. El Ministeri continua sense pronunciar-se sobre l’estudi informatiu del tram entre Altafulla-Vilafranca. En endavant, el Ministeri hauria de continuar prenent decisions en criteris d’eficiència econòmica, on el trànsit de mercaderies i passatgers demanda inversions més urgents per la recuperació econòmica.


Un tornado, vist a l’aeroport de Barcelona - Regió7\nUn tornado, vist a l’aeroport de Barcelona\nS'estudia si a l'Ametlla de Mar també va ser un fenomen com el del Prat el que ahir va deixar un rastre de destrucció\nManresa | 24·11·21 | 11:33 | Actualitzat a les 11:33\nImatge del tornado observat a l'aeroport del Prat TWITTER CONTROLADORES\nLa llevantada que afecta Catalunya aquests dies ha anat associada a fenòmens meteorològics violents, com tempestes elèctriques, calamarsa i, fins i tot, tornados. Ahir, dimarts, se'n va observar un a l'aeroport del Prat de Barcelona i s'està analitzant si també n'hi va haver un altre a l'Ametlla de Mar, a les comarques tarragonines.\nEn el cas del Prat, a primera hora de la tarda, en el moment més intens del temporal sobre l’àrea de l'àrea metropolitana de Barcelona, un tornado va aparèixer a la zona del delta del Llobregat. El fenomen va ser captat pel compte de Twitter dels controladors aeris.\n— 😷Controladores Aéreos 🇪🇸 (@controladores) 23 de noviembre de 2021\nEl tornado es diferencia d’una mànega marina (més habitual a Catalunya i territoris de l'entorn) en el fet que el seu extrem toca terra. El del Prat va ser observat per nombrosos viatgers i treballadors que eren a l’aeroport en aquells moments. "Espectacular tornado passant aquesta tarda complicada de 'meteo' per l'aeroport" va piular el compte dels controladors.\nDestrosses per un altre possible tornado al Baix Ebre\nTambé ahir, un altre possible tornado va causar danys de diversa consideració en propietats i arrencat arbres de grans dimensions a l'Ametlla de Mar (Baix Ebre). La màniga, que es va formar durant l'episodi de mal temps que va afectar la zona, va entrar procedent del mar per la zona de la urbanització de Roques Daurades –al sud del nucli urbà-, afectant principalment elements exteriors d'habitatges, segons l'alcalde, Jordi Gaseni. Posteriorment, i deixant un rastre perfectament visible del seu pas, es va dirigir cap a l'interior per la partida del pla de la Barrera i fins arribar prop de la zona de l'antiga N-340, a uns sis quilòmetres del nucli urbà.\nL'alcalde apuntava ahir mateix que el suposat tornado va deixar una "línia força extensa" de diversos quilòmetres. Al seu pas va provocar danys en estructures construïdes com tanques o zones enjardinades d'habitatges, arrencant elements com portes i llançant-los a centenars de metres. També va arribar a tombar totalment pins "gairebé monumentals" i arbres de grans dimensions, alguns molt a prop de camins i vials rurals.\nDijous amb alerta per vent i neu al Pirineu i Prepirineu\nPont del desembre: quin temps farà a Catalunya?


Sis associacions benèfiques d'Alcoi reben ajudes de l'Obra Social "la Caixa" per a desenvolupar distints projectes | ARA Multimèdia\nSis associacions benèfiques d'Alcoi reben ajudes de l'Obra Social "la Caixa" per a desenvolupar distints projectes\nEscrit per Laura Bernal Sansalvador 3 desembre 2018\nL'Obra Social "la Caixa" col·labora amb sis associacions benèfiques d'Alcoi a través de l'oficina principal de CaixaBank de la localitat. Gràcies a aquesta col·laboració, les sis associacions podran desenvolupar millor els diferents projectes que duen endavant.\nAquestes associacions estan vinculades al Col·legi Salesians Sant Vicent Ferrer, a Tesalín, al Club de Futbol Atlètic Salesians i a l'Associació d'antics alumnes Salesians d'Alcoi a més de Càritas i Creu Roja.\nAmb aquesta col·laboració són molts els projectes en els quals l'Obra Social “la Caixa” té presència.\nEls projectes que duran endavant les sis associacions són:\n-Col·legi Salesians: Projecte educatiu Fundació Àngel Tomàs, que treballa amb xiquets en perill d'exclusió social.\n- Tesalín: amb la donació, cada any repercuteix per Nadal en benefici de l'economat de Càritas.\n- Atlètic Salesians: s'arreplegarà d'entre tots els xiquets pertanyents a les diferents categories del club, aliments no peribles i joguets que seran donats a Creu Roja d'Alcoi juntament amb la col·laboració econòmica d'Obra Social “la Caixa”.\n- Antics Alumnes Salesians: vocació d'ajuda social tant del col·legi com de totes les associacions vinculades.\n- Càritas Alcoi: la donació serà per al Banc d'Aliments destinat a famílies necessitades.\n- Creu Roja Alcoi: estarà destinat al projecte d'inserció laboral d'ajuda a famílies més desfavorides.\nEnguany, el pressupost ha incrementat a 520 milions d'euros. Aquesta dotació posiciona a l'entitat com la primera fundació privada d'Espanya i una de les més importants del món.\nTotes les associacions que reben aquesta ajuda estan molt agraïts de poder dur endavant torts els seus projectes socials per ajudar als que més ho necessiten.