Notícies | Pàgina 5 | La Musca\nDavid Ortin i Joan Vizcarra presenten un nou conte editat per La Musca\nDissabte dia 20 es va presentar a Montblanc el conte infantil Sant Jordi, la princesa, la rosa i el drac, dins el marc de la gala que organitza l’Associació Medieval de la Llegenda de Sant Jordi per escollir qui seran la princesa i el Sant Jordi d’aquest any. A les […]\nEndevinalles musicals, llibre seleccionat als premis Enderrock.\nEl llibre Endevinalles Musicals, escrit per Rosabel Bofarull, ha estat seleccionat en la primera fase dels premis Enderrock, en la categoria infantil. La primera fase de votació serà fins el 21 de gener i s’hi podrà participar a través del següent enllaç: http://www.enderrock.cat/premis/ Ajudeu-nos a passar de fase! A l’apartat […]\nNova publicació: Sant Jordi, la princesa, la rosa i el drac.\nDavid Ortin i el conegut caricaturista Joan Vizcarra, ambdós montblanquins, presentaran el proper 20 de gener el conte infantil Sant Jordi, la princesa, la rosa i el drac. L’acte es durà a terme al pavelló del Casal Montblanquí a les 21h. El conte, editat per La Musca, serà el primer d’una col·lecció: […]\nEl passat 18 de novembre La Musca va participar a la 14a Festa pel joc i el lleure en català, organitzada per Plataforma per la Llengua. L’activitat es va dur a terme a Barcelona, al passeig que va des d’Arc de Triomf al parc de la Ciutadella, de 10h a […]\nEndevinalles musicals al Museu de la Xocolata\nEl Club TresC i el Museu de la Xocolata organitzen una activitat familiar relacionada amb un conte infantil de forma bimensual. Aquest mes de novembre, concretament el dia 11, l’activitat duta a terme ha estat “Endevinalles musicals”, on els infants i les seves famílies han pogut jugar a endevinar, cantar […]\nLes Endevinalles Musicals a FIREPEMU\nEls dies 30 de setembre i 1 d’octubre es va dur a terme a Llinars del Vallès la 6a edició de la FIREPEMU (Fira de Recursos Pedagògics Musicals). La Musca hi vàrem participar el primer dia, adreçat als professionals de la docència musical, tot exposant els materials en un estand […]\nPresentació d’Endevinalles Musicals al Mercat de les Lletres d’Igualada\nEl passat 30 de setembre Igualada va celebrar el 6è Mercat de Lletres, el qual va acollir durant tot el dia diferents activitats relacionades amb la lectura i els llibres. Els espais on es van dur a terme els actes van ser la Plaça de Cal Font i la Biblioteca […]\nLa Musca a la fira Taral·la\nEls dies 15 i 16 de setembre va tenir lloc la Taral·la a Granollers. Durant tot el cap de setmana hi va haver una fira de recursos pedagògics musicals i materials relacionats amb la música i els infants a les instal·lacions de l’antiga fàbrica Roca Umbert. També hi havia zones […]\nSeleccionen Escracks com a recomanació a les llibreries Bestiari\nBestiari, un important grup de llibreries independents catalanes, ha seleccionat el llibre Escracks com un dels millors llibres infantils publicat recentment i l’ha inclòs al tríptic de recomanacions per a l’estiu que edita cada any per aquestes dates. Al fulletó hi ha 8 categories diferents: llibres per compartir, a partir […]


El periodista Martí Gironell, premi Ramon Llull | betevé\nL'obra reconeguda és 'La força del destí', la història d'un emprenedor català que fuig de l'Espanya franquista als Estats Units\nRedacció | divendres, 26 de gen. del 2018, a les 17.52\nMartí Gironell, periodista i escriptor, guanya el premi Ramon Llull amb el seu vuitè llibre, ‘La força del destí’, que explica la història d’exili d’un català que va fugir del franquisme i va acabar fent fortuna a Hollywood.\nEl periodista Martí Gironell ha guanyat el premi Ramon Llull de novel·la en català amb ‘La força del destí’, que atorga l’editorial Planeta.\nÉs el seu vuitè llibre i el protagonitza un emprenedor català que marxa de l’Espanya franquista cap als Estats Units, on acaba fent fortuna a Hollywood. Anys més tard, torna a Catalunya per treballar el vi. Serà llavors quan comença una mena de doble vida.\nGironell es va donar a conèixer amb ‘El pont dels jueus’. L’any 2008 va guanyar el Premi Nèstor Luján de novel·la històrica amb ‘La venjança del bandoler’. Van seguir ‘L’arqueòleg’ (2010), ‘L’últim abat’ (2012) i ‘El primer heroi’ (2014). El 2015 va publicar ‘Strappo’, sobre l’espoli de l’art romànic.


Carabassa de Halloween i Assortiment de Llaminadures - Mercadona\nFes-te amb la nostra divertida carabassa i troba en el seu interior els dolços més fantasmals. Tots ells sense gluten i embolicats individualment.\nEsgarrifosos xiclets amb un sucós farcit líquid, dentadures de zombis i saborosos caramels amb pal, juntament amb bossetes de dolços ossets amb sabors fruitals i núvols.\nGaudeix del seu truc! La carabassa et servirà per emmagatzemar els teus dolços recompenses i fer els tractes més divertits de la nit més terrorífica de l'any.\nAssortiment de Llaminadures Hacendado\nEndolceix la nit de Halloween amb l'Assortiment de Llaminadures Hacendado. El contingut del seu interior et deixarà petrificat!\nCaramels tous, durs, de goma, efervescents… Tots els caramels que puguis imaginar, embolicats individualment i llests per repartir entre tots, ja que són sense gluten.\nComparteix, riu i endolceix aquesta nit de por amb la Carabassa Halloween i l'Assortiment de Llaminadures Hacendado.\nEndolceix una mica més la teva festa de Halloween amb el Pastís sense gluten d’ametlla amb caramel i cacauets. Deliciós a qualsevol hora!


L’Ajuntament demana respecte pel patrimoni i el mobiliari urbà | Ajuntament de Palau-solità i Plegamans\nPreocupen especialment les pintades que s’han fet sobre diversos exemplars dels arbres monumentals del passeig de la Carrerada. L’àrea de Parcs i Jardins ja està estudiant com netejar-los sense perjudicar la seva salut. En qualsevol cas, les pintades o cartells enganxats sobre arbres, edificis públics o elements de mobiliari urbà impliquen un cost de neteja per part del consistori.\nL’Ajuntament de Palau-solità i Plegamans vol manifestar el seu respecte absolut per la llibertat d’expressió de tota la ciutadania, però també vol recordar que s’han de respectar les normatives que regulen com es pot fer propaganda o publicitat a l’espai públic, com ara l’ordenança municipal de civisme.\nFotomuntatge d'arbres del pg. de la Carrerada i mobiliari urbà amb pintades.\nContenidors amb pintades.\nArbres del passeig de la Carrerada amb pintades.


Estima el teu cos 💪 | Bailonga | Ma Volaille\nEn un món en què s’experimenta una allau constant d’influències de la imatge corporal en la televisió, els mitjans socials i la publicitat, pot ser un gran desafiament mantenir una imatge corporal positiva. Per ajudar a combatre aquestes influències negatives, aquí hi ha quatre maneres d’estimar al teu cos i integrar les conductes d’amor propi en la teva vida diària. L’amor propi comença amb l’autoacceptació.\n1. Moure amb Propòsit i Passió\nHi ha moltes barreres per adoptar un canvi de comportament positiu, incloent la sensació que el moviment és dolorós o simplement no és agradable. La veritat és que l’exercici ha de ser agradable i, quan es realitza regularment, generalment condueix a un millor estat d’ànim, més energia i majors nivells de felicitat. De fet, d’acord amb un estudi de Gallup, les persones que fan exercici almenys dos dies a la setmana van reportar ser més feliços i tenir significativament menys estrès que les que no ho feien. I els beneficis van continuar augmentant amb cada dia addicional de moviment (fins a sis dies a la setmana).\nDesprés de tot, els beneficis de el moviment van més enllà dels beneficis físics i inclouen un augment de la salut cognitiva i mental, com la reducció de el risc de depressió i ansietat i una major qualitat de vida. Troba oportunitats de moviment al llarg del dia que et portin alegria.\n2 . S’enfoca en els sentiments\nAl llarg del dia, concéntrete en com et sents (com estar ben descansat i energizado) en lloc del que és més nombre està en l’escala. Tracta d’avaluar el teu dia seguint diferents variables, com ara què tan bé descansat et sents, amb quina freqüència somrius o o et vas sentir preocupat o trist, i quant gaudi vas experimentar. Pots començar a notar tendències que suggereixen quines circumstàncies o situacioneste fan sentir més feliç o més estressat. Un simple canvi en la teva forma de pensar pot aconseguir repetint mantres o meditacions i pot ajudar a millorar la teva autoconsciència i els teus sentiments cap a tu mateix.\n3. Participar en l’autocura\nEls diumenges d’autocura poden ser un tema popular en els mitjans socials, però l’autocura és una necessitat que necessita fer-se més d’un dia a la setmana. Imagina que la inhalació d’un alè t’està ajudant mentre que la exhalació està ajudant a altres: no pots continuar exhalant sense prendre aire primer. És important escoltar el teu cos i donar-li el combustible apropiat i el temps de recuperació quan sigui necessari. Participa en activitats que et facin sentir bé al teu cos, com prendre un bany, una migdiada o una caminada tranquil·la. També podries considerar començar un diari de gratitud i escriure tres coses per les quals estàs agraït cada dia. Com més et enfocaments en els aspectes positius de la teva vida, més es converteix en la teva forma de pensar per defecte.\n4. Crear una Xarxa de Positivitat\nÉs més fàcil sentir-se bé amb si mateix si un s’envolta d’aquells que se senten bé amb ells mateixos. I participar en oportunitats de moviment amb amics, companys i membres de la família augmenta les teves possibilitats de seguir amb un programa. Encara que podem obtenir molts beneficis positius dels mitjans de comunicació social, tingueu en compte com els teus mitjans de comunicació social afecten la teva imatge corporal personal. Segueix els relats que promouen l’amor propi i una imatge corporal positiva i desemmascare els que no ho fan. A poc a poc, veuràs que les teves accions remodelen la teva font de notícies d’una manera que crea un ambient de suport.


L'abat de Montserrat es posiciona a favor del dret a decidir de Catalunya\nJosep Maria Soler s'ha mostrat favorable al reconeixement de "la realitat nacional de Catalunya" que, ha dit, "és prèvia a la formació de l'actual estat espanyol". Per això, ha demanat abordar la qüestió "amb mentalitat oberta i democràticament dialogant". Sense esmentar explícitament la reforma de la llei de l'avortament, l'Abat ha assegurat que "l'Estat ha de legislar "sempre d'acord amb el bé comú, sense privilegiar ni discriminar cap opció ideològica, ni filosòfica, ni religiosa".\nRedacció 23/01/2014 - 15.23 Actualitzat 09/11/2021 - 12.39\nL'Església catalana fa anys que defensa el dret a decidir de Catalunya i critica l'actitud de la Conferència Episcopal espanyola. Així de clar ha parlat l'abat de Montserrat, Josep Maria Soler, que aquest dijous ha participat en el cicle de col·loquis "Moment Zero", organitzat pel diari "El Punt-Avui" i l'entitat de caire social i civil que porta aquest nom a El Born Centre Cultural de Barcelona.\nL'abat s'ha mostrat favorable al reconeixement de "la realitat nacional de Catalunya", que "és prèvia a la formació de l'actual estat espanyol". Ha recordat i subscrit la vigència del document "Arrels cristianes de Catalunya", que els bisbes de Catalunya van signar el 1985. Al text afirmava que "Catalunya és una nació, amb tots els drets i deures que això comporta".\n"El moment és prou seriós". Per això, l'abat ha demanat abordar la qüestió "amb mentalitat oberta i democràticament dialogant". Soler ha demanat una "reflexió serena per valorar les posicions i idees i confrontar-les de manera respectuosa i equilibrada, sense interpretacions distorsionades".\nDesprés de destacar que Catalunya té "unes aspiracions històriques, profundes i irrenunciables", l'abat de Montserrat ha expressat "la necessitat d'explicar pedagògicament aquesta realitat de Catalunya als altres germans catòlics dels altres pobles d'Espanya, perquè la puguin comprendre i acollir". Això "s'ha intentat fer, però sense gaire resultat", ha puntualitzat.\nEls bisbes catalans van subscriure un altre document episcopal el 2011, defensant les mateixes tesis que el 1985. Aquest text "afirma que la identitat lingüística i cultural són una expressió de sobirania, encara que no sigui política". Des d'aquesta base, Soler ha reivindicat "el dret ciutadà a replantejar l'articulació del país i la legitimitat moral de totes les opcions basades en els principis democràtics".\nSoler ha parafrasejat el bisbe emèrit de Sant Sebastià, Juan Maria Uriarte: "Ni la independència d'un poble, ni la unitat de l'Estat són dogmes absoluts". També ha recollit una declaració del papa Francesc, assegurant que "ni el papa, ni l'Església, posseeixen el monopoli de la interpretació de la realitat social o de la proposta de solucions per als problemes contemporanis".\nL'abat de Montserrat també ha parlat d'altres temes actuals. Sense esmentar explícitament la reforma de la llei de l'avortament ni altres legislacions, l'abat ha assegurat que "a vegades, les conviccions dels cristians poden entrar en contradicció amb les lleis". L'Estat ha de legislar "sempre d'acord amb el bé comú, sense privilegiar ni discriminar cap opció ideològica, ni filosòfica, ni religiosa". "Els cristians tenim unes conviccions concretes per raons antropològiques", però "cal respectar el joc democràtic".\nJosep María Soler ha assenyalat que "creients i no creients poden buscar junts camins de pau, de justícia, de qualitat de la convivència, de respecte de cada persona i als seus drets legítims, d'atenció a les persones que pateixen".\nAbat de Montserrat pel dret a decidir i contra llei avortament


Sessió sobre el conveni col·lectiu 2020 dels CET: unes pinzellades | FECETC\nSessió sobre el conveni col·lectiu 2020 dels CET: unes pinzellades\nby Maite | Gen 24, 2020 | Notícies\nL’advocat Alejandro Jover, del Bufete Jurídico Jover, habitual col·laborador de la Federació de Centres Especials de treball de Catalunya (FECETC), va oferir el 22 de gener una sessió informativa sobre l’aplicació del conveni col·lectiu estatal als Centres Especials de Treball (CET) catalans. Aquest conveni és vigent a Catalunya des de l’1 de desembre arran de la manca d’acord en les negociacions entre patronal i sindicats sobre el conveni autonòmic. La trobada estava organitzada per la nostra federació i va tenir lloc a la sala Catalunya de l’Hotel d’Entitats La Pau.\nEn la sessió estava acompanyat per l’expresident i representant de FECETC a les negociacions, Julio Martínez, el qual va lamentar que esgotat el termini per a la negociació no s’hagués arribat a cap entesa. Alhora, assenyalà que pren força la tendència a aplicar el conveni estatal perquè cada cop són més els CET que treballen fora del seu àmbit autonòmic i es busca un conveni aplicable per a tothom.\nEn començar, Alejandro Jover qualificà el conveni de “més complicat que el vigent fins ara”, així com “confús” en determinats aspectes, un conveni que, d’altra banda, va ser impugnat i amb el qual FEACEM, la federació estatal en què està integrada la FECETC, no està d’acord. Aclarí, d’altra banda, que “quan un conveni cau s’ha d’aplicar el nou” i no es pot parlar de drets adquirits, tot i que, “per mantenir la pau social” són molts els CET que conserven com a complements els plusos i avantatges anteriors.\nUn dels seus articles més controvertits, i una de les raons de la seva impugnació, és la doble escala salarial que estableix en distingir els CET d’iniciativa privada i els d’iniciativa social. Jover va explicar en la seva xerrada els criteris relatius a aquesta doble escala salarial. Parlà així mateix de l’estructura salarial i de què succeeix quan un treballador està adscrit a diferents activitats.\nVa comentar, d’altra banda, que “no té massa sentit” que el salari base estigui, en les categories més baixes, per sota del Salari Mínim Interprofessional (SMI), cosa que obliga a establir un complement per arribar-hi , i intentà aclarir els dubtes sobre aplicació de conveni en el cas de subrogació de treballadors (i en alguns casos pot tractar-se de treballadors amb especials dificultats) en adjudicar-se una licitació pública.\nAvançada la sessió, l’expert explicà el sistema de classificació professional del conveni estatal i els dubtes que pot generar, la jornada laboral i la seva distribució, les vacances i els permisos, el règim dels quals és ara més avantatjós que al conveni autonòmic. Es va aturar també a explicar les millores socials que cal tenir ara en compte, sobretot les relatives a baixes que es puguin produir derivades de la pròpia discapacitat, i de noves ajudes al treballador, com la que s’ofreix per naixement d’un fill o adopció.\nEs pot no aplicar el conveni estatal? Sí, i Alejandro Jover explicà els supòsits de no aplicació d’aquest conveni, i que són:\n1.- Negociar, amb els representants dels treballadors, la inaplicació, en els termes previstos en l’article 82.3 de l’Estatut dels Treballadors, determinades situacions com: les econòmiques, tècniques, organitzatives o de producció;\n3.- D’acord amb el CNAE de l’activitat, mirar l’aplicació del conveni de sector;\n4.- Negociació d’un conveni col·lectiu d’empresa, seguint el procediment establert.\nSobre la possibilitat de negociar novament un conveni per a Catalunya, Julio Martínez va apuntar que “s’està parlant” però que, en tot cas, hauria de ser per millorar les condicions de l’estatal.\nPodeu consultar el conveni clicant AQUÍ\nEl butlletí de març de FECETC, dedicat al coronavirus - 01/04/2020


La cantautora Rusó Sala ens presenta el seu nou disc en col·laboració amb els músics Aleix Tobias i Miriam Encinas. Un projecte emocionant, fresc i elegant que sacseja els limits de la cançó d'autor. L'empordanesa recull aromes tradicionals que esdevenen cançons, fletxes carregades d'intensitat que reflexionen sobre el desitg i les seves arestes, sobre com alimentar la pulsió creativa en un món amarat de contradiccions. Com entregar-nos a l'amor i la seva universalitat.\nUn repertori de cançons pròpies que s’intercal·len amb textos de Ramon Llull, de la trobairitz Bieris de Roman i melodies sefardites i araboandaluses. Tot plegat reunit en un nou treball discogràfic de títol Desirem, el 4art disc de la cantautora.\nRusó Sala desferma al seu pas la sensació com d'haver estat inmers en la mar blava. Una guitarra que camina, ben treballada, fa de coixí i enlaira la veu de l'empordanesa, un tant ensirenada, que canta pels qui ja no hi són i pels qui seguim, a cops de tramuntana, existint i emocionant-nos a cada albada. Sabors tradicionals que formen la cuina musical de la cantautora, que crea a foc lent per servir a taula cançons pròpies de deliciosa intensitat.\nCaterinangela Fadda: guitarra i cors\nRusó Sala presenta l’espectacle Fil de Coure acompanyada de la guitarrista sarda Caterinangela Fadda. Un disc d'autor(a) on s'hi estableix un diàleg entre dones, la catalana i la sarda, i desde d'on emergeixen forces tel·lúriques en una simbiosi perfecta.\nVeu i guitarra forgen sons de la nostra Mediterrània: aires mariners o de bressol, crits d’amor o planys de solitud, ecos de melodies antigues o la música dels seus poemes actuals. Una experiència que ens (re)connectarà amb la cançó d’autor més pura i més nostra, sense artificis, nua i deleitable.\nIan Sala: guitarra, veu i harmónica


Condicions legals de ReformaM\nReformaM \_ Reformes a Mallorca \_ Condicions legals\nDe conformitat amb el que estableix la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal (en endavant, LOPD), REFORMAM NETWORK 2010, SL (En endavant, "Reformam"), titular del lloc web Reformam.com (en endavant, el "Lloc Web"), informa l'usuari d'aquest lloc de l'existència d'un fitxer automatitzat de dades de caràcter personal creat per Reformam i sota la seva responsabilitat.\nLes dades dels usuaris registrats a través dels formularis habilitats a aquest efecte al lloc web són recaptades per Reformam amb la finalitat de facilitar la prestació dels serveis que Reformam proporciona a través del lloc web de Reformam, així com per facilitar-li informació comercial sobre serveis que poguessin resultar del seu interès.\nPer al cas que ens demani un pressupost per a l'execució d'alguna obra, reforma ..., les seves dades han de ser comunicats als industrials seleccionats en funció del tipus de treball requerit o de l'àrea geogràfica. Aquests es posaran en contacte amb vostè, per comunicar-li el pressupost confeccionat.\nTots els camps del formulari de registre a emplenar per l'usuari són estrictament necessaris per atendre la seva petició.\nL'usuari garanteix que les dades personals facilitades a Reformam són veraces i es fa responsable de comunicar-li qualsevol modificació dels mateixos.\nL'enviament de dades personals, mitjançant l'ús dels formularis electrònics de Reformam o, si escau, missatges de correu electrònic, suposa el consentiment exprés del remitent al tractament automatitzat de les dades incloses en els mitjans de comunicació indicats, serveis i productes relacionats amb les finalitats dels llocs web de Reformam, i l'enviament de comunicacions via electrònica amb informació relacionada amb Reformam.\nL'usuari podrà exercir els seus drets d'accés, rectificació, oposició i cancel·lació al tractament de les seves dades personals, en els termes i condicions previstos en la LOPD.\nReformam manté els nivells de seguretat de protecció de dades personals conforme al Reial Decret 1720/2007, de 21 de desembre, pel qual s'aprova el Reglament de desenvolupament de la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre de protecció de dades de caràcter personal , i ha establert tots els mitjans tècnics al seu abast per evitar la pèrdua, mal ús, alteració, accés no autoritzat i robatori de les dades que l'usuari faciliti a través del lloc web, sense perjudici d'informar que les mesures de seguretat en Internet no són inexpugnables.\nReformam es compromet a complir amb el deure de secret i confidencialitat respecte de les dades personals incloses en el fitxer automatitzat d'acord amb la legislació aplicable, ia conferir un tractament segur en les cessions i transferències internacionals de dades que, si s'escau, es puguin produir.\n7. Galetes i IP\nL'usuari accepta l'ús de galetes i seguiments d'IPs. El nostre analitzador de tràfic del site utilitza cookies i seguiments d'IPs que ens permeten recollir dades a efectes estadístics, com ara: data de la primera visita, nombre de vegades que s'ha visitat, data de l'última visita, URL i domini de la qual prové, explorador utilitzat i resolució de la pantalla. No obstant això, l'usuari si ho desitja pot desactivar i / o eliminar aquestes cookies seguint les instruccions del seu navegador d'Internet.\nReformam no utilitza tècniques de "spamming" i únicament tractarà les dades que l'usuari transmeti mitjançant els formularis electrònics habilitats en aquest lloc web o missatges de correu electrònic.\nReformam es reserva el dret a modificar la present política per adaptar-la a futures novetats legislatives o jurisprudencials, així com a pràctiques de la indústria, informant prèviament als usuaris dels canvis que s'hi produeixin.


Pokoje Gościnne Wanda Wladyslawowo Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nul. Starowiejska 10, Wladyslawowo City Center, Wladyslawowo, Polònia, 84-120 - Veure al mapa\nMés informació sobre Pokoje Gościnne Wanda\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Pokoje Gościnne Wanda és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Wladyslawowo. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPokoje Gościnne Wanda ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, restaurant.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, aparell de televisió, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen camp de golf (a 3 km), parc infantil, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Pokoje Gościnne Wanda no troba competidors en cap categoria.


El PSC insisteix en la necessitat d’aplicar polítiques de reactivació econòmica - El Gerió Digital\nEls socialistes lamenten les dades d'atur a les comarques gironines\nDivendres, 27 d'abril de 2012 20:12h\nEl primer secretari del PSC a les comarques gironines, Juli Fernández (PSC)\nDavant d’aquestes xifres, el primer secretari del PSC a les Comarques Gironines, Juli Fernández, ha reclamat un gir en les polítiques de retallades per incentivar el creixement de l’economia i la creació d’ocupació a la demarcació gironina. “No es tracta d’abandonar les polítiques d’austeritat, sinó de frenar-ne la velocitat, alleugerint els objectius de dèficit a curt termini” ha matisat Fernández.\nSegons el primer secretari socialista, “les retallades no solucionen el problema i tenen repercussions socials greus: més crisi econòmica, menys poder adquisitiu i menys serveis públics”. Fernández ha instat els governs de la Generalitat de Catalunya i de l’Estat a posar en marxa mesures de reactivació econòmica per a les comarques gironines. “S’està evidenciant que les retallades per sí soles no funcionen: l’economia tendeix a la recessió, augmenta l’atur, cau el poder adquisitiu de les classes mitjanes -a qui no paren d’apujar el preu dels serveis bàsics- mentre que, per altra banda, la pobresa ja és un problema molt greu en els estrats més indefensos de la societat”.\nL’augment de l’atur és un símptoma més, segons Fernández, d’unes “polítiques d’austeritat sense rumb, aplicades exclusivament per motius ideològics”. El líder socialista ha recordat que “en el sí de la Unió Europea ja s’està plantejant combinar les polítiques de creixement i no només aplicar-ne d’austeritat” i per això ha apel·lat a la responsabilitat “per no quedar-nos a la cua del creixement econòmic europeu”. Fernández s’ha referit a les declaracions del primer ministre italià, Mario Monti, i del president del Consell Europeu, Herman van Rompuy, en aquest mateix sentit. Així mateix ha recordat el pacte pel creixement econòmic plantejat als membres de la UE pel president del Banc Central Europeu, Mario Draghi, i les propostes del nou col·lectiu Economistas frente la crisis.\nPer Fernández, l’objectiu de les polítiques econòmiques hauria de ser convertir les comarques gironines en un dels pols de referència econòmic a Catalunya. “Res d’això s’està complint. Estem d’acord a reduir el dèficit, però no sortirem de la crisi econòmica si això significa eliminar les polítiques educatives i de formació, les estratègies de canvi de model productiu o les mesures d’innovació, internacionalització i atracció d’inversions i empreses” ha afegit.


La solitud del cafè | Xavier Vega i Castellví\nEspurnes Barroques amb veu femenina\nFreud i el 155\nLa solitud del cafè\nL’origen d’aquesta ximpleria segurament és a Madrid, però no ho puc assegurar, perquè a Sevilla, als anys vuitanta, ja hi vaig tenir la discussió nominalista amb un cambrer i algun parroquià. Dissortadament, l’epidèmia va arribar a Can Fanga i s’ha estès arreu del país, primer per les ciutats – ho he constatat ja fa temps a Tarragona i Lleida- i pels pobles d’estiueig, fins arribar als pobles grans, mitjans i petits. Fa quinze dies vaig detectar, escandalitzat, que el virus havia infectat un poblet encisador del nord del Priorat, Margalef, a una dotzena de quilòmetres de la Palma d’Ebre -d’on és la Marta Rojals. He de confessar que em va agafar desprevingut, perquè res no m’ho podia fer sospitar. Dinava en un restaurant de menú contundent, amb carn de xai i de porc a la brasa, botifarres, carxofes, calçots i escalivada, allioli i romesco, amb un vi del Montsant francament bo –els Priorat estan pels núvols- i el moment del cafè va coincidir amb l’arribada d’uns caçadors que havien abatut quatre senglars. Jo contemplava l’escena, assegut a taula, pel finestral que s’obria davant meu, amb vistes al riu Siurana: els homes vestits de camuflatge, talment fugits d’algun camp de batalla, els gossos excitats per la sang, els rifles, els animals de cos present, les preguntes de com és possible que encara reproduïm conductes del Paleolític, tot i que cal reconèixer que hi ha una sobrepoblació de senglars que cal controlar, encara que la majoria dels caçadors els maten i després no en consumeixen la carn, perquè sempre té un ferum, especialment si és mascle, i és difícil de cuinar-la com cal, perquè requereix paciència i traça, adobar-la vint-i-quatre hores –n’hi ha que diuen trenta-sis- amb abundós vi blanc, pells de taronges, romer, llorer, timó, sajolida i grans de pebre i després fer un estofat a foc lent, quatre hores pel cap baix, pensava en tot això, en els caçadors, els gossos, el Paleolític i els fogons, quan el cambrer, a traïció, va i em pregunta: “Cafè?”, i jo, ingènuament, gairebé sense mirar-lo, li responc: “Sí, sisplau”.\nEren quarts de tres de la tarda d’un diumenge assolellat d’hivern que volia ser de primavera. Per la carretera havia observat que molts ametllers florien ingenus i agosarats, perquè tothom sap que a mig febrer una nit de gelada pot cremar les flors d’aquell color entre el blanc i el rosat, l’espectacle més bell als camps mediterranis. Abans de dinar m’havia aturat a visitar la Cova de Santa Llúcia que, a la batalla de l’Ebre, va ser un hospital de sang on hi van servir moltes infermeres angleses, noies de casa bona que venien a lluitar contra la bèstia feixista: l’Àngela Jackson n’ha escrit dos llibres plens d’emoció i veritat, Més enllà del camp de batalla i Els brigadistes entre nosaltres. Parlen de noms carregats de poesia, de la Lilian Urmston, la Patience Darton, l’Ada Hodson i altres noies i nois plens de generositat i coratge que ens van ajudar quan tot ens era advers, de manera que aquell era un diumenge lluminós fins que va arribar l’hora del cafè.\nPer què m’havia de fer la pregunta?. Quin sentit tenia al Priorat, a la Catalunya més catalana que el propi Empordà?. Me’l vaig mirar. Tenia uns quaranta anys i havia en ell alguna cosa maldestra, com si aquell no fos el seu lloc, com si fos un nòmada que passava per allí. Li vaig dir que havia canviat d’idea i que em portés una infusió de til·la.\nMarc el 7 març 2017 a les 21:56 ha dit:\nHome, ara que havies trobat l’únic cambrer, a part de jo, que diu ‘un cafè’ sense la cua madrilenya…. I demanes una til·la!\nRoger Vilà Padró el 9 març 2017 a les 16:58 ha dit:\nMargalef…, ah! Ara, massa vi del Montsant vas beure si pel finestral veies el Siurana!\nBiel el 10 març 2017 a les 7:18 ha dit:\nA mi també em molesta molt la pregunta de “sol?”. I més val que ens ho prenguem amb ironia perquè el procés de castellanització de la nostra llengua és preocupant.\nA Vic també la fan aquesta pregunta.


corrupció | Baudelairianismes. Dipofilopersiflex III\nMillet vs Alfonso\nCartell penjat a la paret d’una andana de l’estació de Sants.\nQui és Fèlix Millet? Per què no és a la presó?\nQui és Alfonso? Per què és a la presó?\nQue hi diu al blog www.alfonsollliure.blogspot.com ?\nBé, no us hi amoïneu massa. Només són preguntes retòriques que no us cal contestar…\nDimecres 7 d’abril de 2010. El Periódico de Catalunya.\n10.00 PER TRANSFERÈNCIA BANCÀRIA.\nMatas paga la fiança de tres milions d’euros que li permetrà eludir la presó\nAquesta notícia gairebé exigeix que ens fem unes preguntes retòriques més:\nD’on han sortit aquest diners?\nSom la riota d’Europa com a país o encara ens falta molt per igualar Itàlia?\nCreieu que fora impossible de veure algun dia d’aquests Fèlix Millet i Jaume Mates obrint junts una ampolla de xampany francès\nmentre els seus respectius advocats defensors molt seriosament insisteixen en la presumpció d’innocència dels seus clients ?\nPublicat dins de Ètica, Perquès retòrics\t| Etiquetat com a cadena perpètua, corrupció, indecència, injustícia, justícia, presumció d'innocència


Hotel Urdiñola Saltillo Saltillo Mèxic - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 83 allotjaments a Saltillo.\nVictoria 251, Centro, Zona Centre, Saltillo, Mèxic - Veure al mapa\n"That it was right in the downtown area of the town"\nMés informació sobre Hotel Urdiñola Saltillo\nConvenientment situat a Saltillo, Hotel Urdiñola Saltillo és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Catedral de Santiago, Casa Purcell, Centro Cultural Vito Alessio Robles donen a aquest hotel un encant especial.\nHotel Urdiñola Saltillo ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, restaurant, visites turístiques.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, servei de despertador, escriptori, despertador, telèfon a cada habitació. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Hotel Urdiñola Saltillo és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Saltillo.


La Dependent trenca amb una obra "radicalment diferent" al Rialto inspirada en Frankenstein i el cinema mut\nLa veterana companyia La Dependent d'Alcoi (Alacant) oferix des d'este dijous 10 de novembre 'Rèquiem' al teatre Rialto de València, una obra de teatre gestual "radicalment diferent" de les quals ha pujat als escenaris al llarg dels seus 27 anys de trajectòria, amb la qual "trenca" la seua línia habitual i per a la qual s'ha inspirat tant en el mite de Frankenstein com en el cinema mut.\nLa Dependent trenca amb una obra "radicalment diferent" al Rialto inspirada en Frankenstein i el cinema mut GVA\nEl muntatge es va estrenar en la Mostra Internacional de Mim (MIM) de Sueca (València) i arranca ara la seua gira al Rialto, de dijous al diumenge 13 de novembre amb entrades a la venda per 14 euros, i recalarà dissabte 19 al centre Cultural Mario Monreal de Sagunt (València), segons ha informat l'Institut Valencià de Cultura en un comunicat.\nEn 'Rèquiem', tres científics tancats en un laboratori desafien les lleis de la naturalesa en intentar tornar la vida a cadàvers, tota baix una atmosfera "inquietant" de terror clàssic acompanyada per una successió "frenètica" de gags còmics.\nAmb esta proposta, La Dependent "trenca" amb la seua llarga trajectòria centrada en la dramatúrgia contemporània en valencià i obre una nova línia de treball centrada al teatre visual i gestual com a fil conductor.\nAixí, la companyia d'Alcoi oferix un espectacle en el qual "la paraula cedix el seu lloc a l'acció" i el discurs es transmet a través de gestos, mirades i imatges, fruit del treball d'improvisació del trio protagonista: els actors Merce Tienda, Rubén Mira i Jonatan García.\nA partir d'este còctel, als espectadors els esperen 60 àgils minuts de representació on els personatges obrin i tanquen portes, corren, salten i maten a un ritme vertiginós. Les descàrregues elèctriques i els llampecs se succeïxen en un habitacle de rajoles blancs assortiment de provetes, ratpenats i membres apuntats.\nQUAN NO FAN FALTA PARAULES\n"No és que la paraula estiga prohibida, és que es busquen les eines perquè no calga", ha il·lustrat el director de la peça, el valencià Amador Argiga. Sobre la història, ha avançat que és "terrorífica, esborronador i esgarrifosa, però sobretot plena d'humor" i que relata com "la humanitat, gairebé des dels seus inicis, ha buscat la forma de vèncer la mort i anar més enllà".\nDe fet, el responsable de 'Rèquiem' ha assegurat que precisament "allò que ens aferra a la vida és el que ens fa lluitar contra la mort" i que és el que impulsa als tres científics protagonistes a "experimentar coses mai vistes i en principi insòlites sense saber molt bé les conseqüències", tota baix "la utopia de vèncer a la mort".\nPer a narrar este enfrontament a les lleis de la naturalesa, el director ha explicat que l'obra s'inspira en "el referent per excel·lència a l'imaginari col·lectiu", el 'Frankenstein' creat per Mary Shelley i "tots els qui van seguir el seu camí".\n"Els asumim, els filtrem en les improvisacions i els passem pel prisma de l'humor per a així donar vida a la nostra pròpia criatura", ha relatat Argiga.\nPer això, l'acció es desenvolupa en un escenari que remet a l'estètica dels laboratoris on es realitzaven proves a la primera meitat del segle XX, una època en la qual "la gent observava atònita com els òrgans podien ser trasplantats".\nL'experimentació en esta "comèdia macabra" també evoluciona cap a situacions delirants que troba els seus referents en clàssics del cinema mut com Abbot i Costello, Harold Lloyd i Llorer i Hardy, a més de a l'expressionisme alemany i el treball de teatre visual del francès Philippe Genty, a partir de jocs d'ombres, llums, dansa, mim, música i marionetes de diferents mides.\nDIRECTOR D'UNA COMPANYIA FRANCESA\nA més de director de 'Rèquiem', Mario Argiga és el titular de la companyia Chantier des Images a França i codirigix la valenciana Imaginaria Teatro. També ha participat com a actor i manipulador en les gires internacionals dels espectacles 'Voyageurs immobiles', 'La llamada del mar' i 'Dustpan odissey', així com en 'Ne m'oublie pas' i 'La pelle du large', on ha fet tasques d'assistent de direcció.\nEn paral·lel ha dirigit els seus propis muntatges i col·laborat amb la companyia franc-noruega Plexus Polar, l'hispà-australiana Corazón de vaca i les valencianes Carme Teatre, Teatreo de Los Manantiales i Lluerna Teatre. El 2006 ja va treballar amb La Dependent com a regidor en la producció 'Una de quatre formatges' i per a 2018 té previst un segon treball com a director dins de la nova línia creativa de la companyia d'Alcoi.


Com cada dia de congrés, ja ben aviat sona el despertador. Ens llevem i baixem a esmorzar. Agafem el plat, que és una safata de fusta i prenem el que ens ve bé del bufet. Avui m’atreveixo amb un parell de cullerades de miso, com una mena de sopa d’algues i soja, però de seguida me’n canso i acabo menjant una miqueta de puré, una mica de pasta (boníssima), carbassa i altres coses. Seguidament, sortint a fora quan tot just són les set del matí, una intensíssima xafogor ens diu el seu bon dia particular. El sol ja està ben amunt, com ho seria a les 12 del migdia a Catalunya. Anem a recollir el bus i amb el temps de fer una migdiadeta matutina, ja arribem al congrés. De la primera sessió abans del matí, un parell de conferències són interessants, algunes amb unes imatges espectaculars! Fem la pausa-cafè i continuen les conferències. Després de l’última tongada del matí, sortim a fora i hi trobem un assortit de dònuts. En tastem de xocolata i d’algues! Seguidament marxem cap a la platja, a on per primera vegada em banyo en les tèbies aigües del Pacífic. El sol pica fort, així que no ens estem gaire estona sobre l’arena blanca. I em continua sorpenent que els japonesos es banyen vestits (suposo que per protegir-se del sol; també hem vist pel carrer gent completament coberta, amb màscares que els hi cobreixen tota la cara, com sortits d’Star Wars!). Anem cap a unes roques properes a la platja i m’encandilo mirant totes les formes d’animals que neden per l’aigua o solquen les roques. Peixos de tots colors, crancs enormes, criatures rares, etc. El sol pica cada vegada més i decidim anar a dinar, comprant una safata de menjar preparat a la botigueta de la platja. Dinem i retornem cap a les conferències. Escoltem l’ultima del congrés, a càrrec de la Dra. Jennifer Graves, d’Austràlia. Explica que en aproximadament uns 5.8 milions d’anys desapareixerà el cromosoma Y, el que determina el sexe masculí, però que els gens sexuals es distribuiran en altres cromosomes. Explica també que en algunes espècies de rates d’Okinawa aquest fet ja ha succeït. I amb això s’acaba el congrés, després que els organitzadors anunciïn que el proper Spermatology se celebrarà d’aquí a 4 anys a Newcastle, Austràlia (uau!). Ens acomiadem de la gent que hem conegut (anglesos, mexicans, etc) i anem a buscar el bus sota un sol que crema i ens deixa com gambes. Després d’esperar-lo mitja horeta en companyia d’un taiwanès que també ha assistit al congrés, retornem a l’hotel, a on deixem les coses i anem cuita-corrents a visitar els jardins xinesos de Fukushuen. Tenim mitja horeta, que passa volant enmig de la bellesa i la vegetació d’aquest recòndit indret perdut dins de la gran ciutat. Tot i que ens hauria agradat visitar-lo amb més temps, retornem perquè els vigilants ens comenten que tanquen ja. De retorn a l’hotel passem per davant de multitud de màquines expenedores de begudes de tot tipus (menys alcohòliques) que poblen cada 100 metres de cada carrer. S’hi pot trobar tot tipus de tes, cafès, begudes de tots els gustos, etc. Arribem a l’hotel i descansem una estoneta abans de reprendre la marxa i anar al Kokusai dori i al mercat (a on he tastat una pasta dolça feta d’algues). Hem sopat per la zona comercial i al final, cap a l’hotel a descansar després de comprar una ampolleta de Awamori (el sake d’Okinawa)\nLa foto és dels jardins de Fukushuen, amb el rierol, el pont i l'edifici principal


Diumenge, 27 de maig, se celebra el Dia Nacional del Celiac – RiberaTV\nDiumenge, 27 de maig, se celebra el Dia Nacional del Celiac\nPer Ribera Televisió el 25 Maig, 2018 No Comment\nAlzira, 25 de maig de 2018.- Un any més l’Associació de Celíacs de la Comunitat Valenciana (ACECOVA), membre de la Federació d’Associacions de Celíacs d’Espanya (FACE), celebra el Dia Nacional del Celiac que tindrà lloc este diumenge 27 de maig. Una cita que reivindica el malalt celíac i que busca normalitzar la vida social d’estos pacients.\nL’Ajuntament d’Alzira col·labora fent publicitat d’este dia i el que es vol reivindicar mitjançant les xarxes socials, la pantalla de la Clau i cartells sobre la celebració del Dia del Celíac repartits per diferents llocs de la ciutat.\nLa campanya d’enguany és baix el lema “SúmateALaCadena” i vol reivindicar la feina dels treballadors i voluntaris de les associacions de celíacs de tot el país posant en valor la importància de continuar sumant baules en la dita cadena. Una cadena que s’inicia amb els malalts celíacs, continua amb els doctors i investigadors especialitzats amb la malaltia i seguix amb les associacions de celíacs a més de proveïdors de cadenes de restauracions o grans superfícies.\nUna data amb un clar perfil reivindicatiu que busca sensibilitzar la societat i les administracions sobre les necessitats del col·lectiu per acabar amb la preocupant taxa d’infradiagnòstic, l’elevat preu dels productes específics o la necessitat de continuar conscienciant sobre la contaminació creuada.\nActualment a Espanya més de 400.000 persones són celíaques però únicament el 15% estan diagnosticades; la taxa d’infradiagnòstic és pròxima al 85%.\nDiumenge, 27 de maig, se celebra el Dia Nacional del Celiac added by Ribera Televisió on 25 Maig, 2018


💜 2on TRIM de l’embaràs – proioga\nAlgunes recomanacions sobre que fer i que no fer durant els 2on trim. d’embaràs, sempre, és clar, que la teva intuïció t’ho confirmi i sobretot que no existeixi contraindicació per part del teu metge especialista.\nKundalini ioga recomana connectar amb el 2on xacra (xacra de la “creativitat”, localitzat a l’úter, just allà on està creixent el teu bebè).\nGeneralment aquest trimestre és ple d’energia, extraversió i felicitat!. Ha passat el riscós 1er trim. i ara toca treballar la capacitat d’adaptació al nou “estatus maternal”, la flexibilitat (física i mental) i és per això que ens centrem en aquest 2on xacra, per aprofitar-ne la capacitat d’adaptació al canvi.\nÉs el moment perfecte per establir una rutina (de ioga o no), per començar a acostumar al bebé a racions diàries de serotonina (camina, balla, mou-te fent esport de poc impacte, fes ioga ..). Enfoca aquesta rutina no obstant sense expectatives: tot està en canvi constant aquests mesos, i més que mai ens convé creure i sentir que tots els canvis són a fi de bé.\nCuidat: nutrició conscient, massatges, meditació…\nAlgunes postures per aquest trimestre: corb, camell, granotes, triangle, gos-gat, guerrer, satkriya .., ja no cal patir tant per les assanes que contrauen l’úter i per tant poden posa-lo en perill l’embaràs, però de tota manera cal anar amb compte, no forçar el cos i escoltar-se molt.\nEvitarem sempre les postures que impliquin pressió abdominal (roda, arc, planxa..) i vigilarem molt de no fatigar-nos en excés.\nEl Mantra d’aquest 2on trim. és HAR (la creativitat).\nEt deixem una serie apte per tots els trimestres de yin-ioga, que la gaudeixis:\nPrevious post⭐ Mantra GuruRamDas\nNext post💪🏻 Serie Nabhi: per treballar l’abdomen, la voluntat i l’autoconfiança


La CUP acusa el Govern de triar «l'estabilitat del règim» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa CUP acusa el Govern de triar «l'estabilitat del règim»\nLa diputada de la CUP Maria Sirvent va acusar ahir el Govern de bescanviar els pressupostos per al 2020 per l'estabilitat del règim i la supervivència de l'executiu. En roda de premsa des del Parlament, Sirvent va lamentar que l'actual full de ruta de l'executiu català es basi en l'estabilitat a l'Estat, a Barcelona i a Catalunya. «Fa temps que el Govern ha triat aliats», va dir, en referència als socialistes i als comuns.\nA més, segons Sirvent, els comptes pactats amb CatECP «consoliden» les retallades i les privatitzacions del tripartit i del govern d'Artur Mas. A més, considera que no és real dir que suposen un augment de la despesa de 3.000 milions d'euros perquè aquesta xifra és «respecte als comptes del 2017».


Els llums nadalencs s'encendran el 27 d enovembre | Laia Solanellas\nL'Ajuntament de Reus finançarà el 70% dels llums de Nadal\nÉs un increment del 20% respecte el 2019 | S'encendran el 27 de novembre\nRedacció dimarts, 20 d’octubre 2020 - 18:23h | Actualitzat a 2020-10-20 18:57h\nL'Ajuntament de Reus ajudarà a finançar els llums de Nadal d'enguany, assumint un 70% del seu cost. A través de l'Agència Reus Promoció, encarregada de gestionar-ho, el consistori assumirà el 70% del cost del lloguer i de la instal·lació dels motius nadalencs, el que suposa el 20% més que l'any passat, quan l'Ajuntament va assumir-ne el 50%.\nLa regidora de Promoció, Montserrat Caelles, ha declarat que «per nosaltres és molt important estar al costat dels comerços, els restauradors, els hotelers i el servei de la ciutat, ja que arran de la pandèmia de la Covid-19 estan vivint uns moments molt convulsos, com tota la societat, i per això pensem que és bo poder augmentar aquest ajut fins al 70».\nAquest any participen en l'enllumenat nadalenc un total de 19 carrers de la ciutat. Des de l'Agència Reus Promoció calculen que el cost de la instal·lació dels llums costarà al voltant dels 90.000 euros aproximadament, tenint en compte el cost del 2019. D'aquest import, els comerços en finançaran el 30%, uns 27.000 euros, mentre que l'Ajuntament en pagar uns 63.000.\nEstà previst que la campanya de Nadal 2020 comenci el 27 de novembre, dia en què s'encendrà també l'enllumenat nadalenc. Una altra de les mesures de suport que posa a disposició l’Agència és una major col·laboració entre l’Ajuntament i els caps de carrer, incrementant la contractació d’una persona com a suport comercial per als establiments.\nLes propostes per a les llums de Nadal, fins aquest dijous\nEl termini per presentar propostes a les diferents licitacions de l'enllumenat nadalenc està obert fins aquest dijous, 22 d'octubre. El Lot 1 preveu diversos motius i elements d'enllumenat per a les places del centre, amb un import màxim de 30.330 euros + IVA. El Lot 2 és el que correspon a l’arbre de Nadal que es vol col·locar al centre de la plaça del Mercadal, i que preveu un import màxim de 28.000 euros + IVA.\nEl Lot 3 està adreçat als motius d’enllumenat nadalenc que es repartirà per diversos barris de la ciutat, i que preveu una inversió de 9.400 euros + IVA, i finalment, hi ha un Lot 4 que està destinat a les garlandes, amb un import de 26.800 euros. L’import total previst per a aquestes licitacions és de 94.500 euros més IVA i la novetat més important és que s’ha incrementat amb 27.300 euros la dotació dels lots 1 i 2 per millorar-ne la qualitat.\nComerç de Reus festes de Nadal Ajuntament de Reus Coronavirus


Vídeo: La Diputació presenta una solución a l’Eliana para la CV-336 con el apoyo vecinal – tucomarca.com\nHomeCamp de TúriaVídeo: La Diputació presenta una solución a l’Eliana para la CV-336 con el apoyo vecinal\nLa Diputació de València, a través de la seva àrea de Carreteres, ha presentat a l’Eliana una solució per als problemes de seguretat viària i congestió del trànsit que presenta la CV-336, objecte de reivindicacions veïnals des de fa més d’una dècada. L’estudi ha estat redactat pels tècnics provincials de Carreteres i contempla diverses alternatives, l’execució decidiran els veïns de l’Eliana havent estat informats dels terminis de realització de les actuacions en cada cas.\nLes associacions Montesol, El Valle i Entrepins, representades per Enrique Montesinos, José Torres i Juan Miragall respectivament, han seguit el ple d’aquest dimarts a la Diputació, després del qual han tornat a reunir-se amb els responsables de la corporació per avançar de forma conjunta en els terminis i detalls d’aquestes actuacions.\nD’aquesta manera, el diputat de Carreteres, Pau Seguí, ha donat resposta en el ple de gener a una moció presentada aquest dimarts pels grups de l’oposició, demandada ja pel govern local des de fa any, en la qual es demanava una intervenció a la CV-336 que està en marxa des del passat estiu, quan Seguí va mantenir les primeres reunions amb l’alcalde de l’Eliana, Salvador Torrent, i les associacions de veïns, que tindran l’oportunitat de participar activament en l’elecció del projecte definitiu .\nLa millora de la intersecció de la carretera amb el carrer Navarrete presenta dues alternatives: remodelar la cruïlla aprofitant l’espai existent o transformar-lo en una rotonda, amb un termini d’execució més gran. En el primer dels casos, l’estudi contempla millorar la seguretat viària a la intersecció sense necessitat d’expropiacions, una actuació que, segons l’informe dels tècnics provincials, podria dur-se a terme en l’any 2020. En cas d’optar per la construcció d’una rotonda, caldria iniciar el procés d’expropiació i el termini d’execució es fixa en tres anys.\nLa diputada Mercedes Berenguer, regidor d’Urbanisme a l’Ajuntament de l’Eliana, ha volgut explicar el rebuig a la moció popular, que exigia una solució al col·lapse de trànsit i la falta de seguretat en la CV-336. “El que necessitem els veïns de l’Eliana no és asseure’ns sinó moure’ns i ho estem fent. No volem mocions sinó resultats, i després de molts anys tenim una resposta clara de la Diputació per pacificar el trànsit a l’Eliana i cohesionar el territori “.\nBerenguer, que ha participat en la reunió del diputat de Carreteres amb l’alcalde i els veïns de l’Eliana, coincideix amb aquests en què la millor opció és la rotonda, “tot i que el període d’execució sigui de tres anys”. En aquest sentit, els representants veïnals han sol·licitat a la Diputació, en el marc del procés de participació en el qual es desenvolupa el projecte, una actuació provisional que pugui millorar la seguretat viària en espera de l’execució de la rotonda. Pau Seguí ha traslladat la proposta als serveis tècnics de Carreteres per estudiar la seva viabilitat.\nD’altra banda, els veïns proposen modificar el projecte perquè les obres de reforç de la seguretat viària a la carretera de l’Eliana s’iniciïn pel tram de major densitat de persones que creuen aquesta via. La petició ha estat igualment atesa pel responsable de Carreteres.\nL’estudi elaborat pels tècnics de Seguretat Viària de la Diputació, que es troba en mans de l’Ajuntament de l’Eliana i els col·lectius veïnals, preveu a més un segon punt per reforçar la seguretat a la carretera interurbana que actualment travessa aquest municipi del Camp de Túria . En aquesta memòria, la Diputació preveu l’eliminació de vorals, la incorporació d’una mitgera, l’ampliació de voreres i la construcció de passos sobreelevats.\nAquests treballs els durà a terme l’àrea de Conservació de Carreteres en tres fases, la primera de les quals començarà en el segon trimestre d’aquest any. Les fases segona i tercera s’executaran al llarg de 2020.\nL’estudi elaborat per Carreteres inclou un tercer aspecte a millorar, en aquest cas en la connexió de la CV-336, de titularitat provincial, amb la CV-35, de titularitat autonòmica. En aquest cas, l’informe assenyala que la rotonda existent, de la qual és titular la Diputació, no pot exercir com pesa l’enllaç amb l’autovia, el que requereix la construcció d’una altra de majors dimensions, qüestió que és competència de la Generalitat, que ha estat convenientment informada.\n16 febrer, 2021 Redacción Agricultura, Camp de Túria, Finestra, Infraestructures, La Comarca, La Comunitat, Medi Ambient, Política, Secció, Serra 0\nPost també disponible en: CastellanoLa integració de les brigades de Divalterra en el projecte Life Resilient Forests de la Politècnica s’iniciarà amb treballs de silvicultura preventiva en un Punt Estratègic de Gestió a Serra La […]


Aquest dissabte va tenir lloc una xerrada a l’escola, “L’alimentació ecològica i la nostra salut”, la valoració dels assistents és molt bona i es creu que se n’haurien de fer més durant el curs escolar dins el lema “menja sà, creix feliç”.\nEls nens i nenes de 3r són els encarregats de portar a terme aquest projecte a l’escola durant aquesta setmana. Com sabeu, anem a l’hort a treballar-lo i i cuidar-lo. Quan hi anem a principi de curs ja coneixem coses, ja que a cicle inicial fem tallers i també hi venim a treballar (comenta un nen de 3r).\nPer a fer aquesta feina, comptem amb l’ajuda de l’Anna. L’Anna és pagesa del Rave Negre i ens ajuda a mantenir-lo.\nTambé, a l’escola comptem amb un menjador. Al menjador mengem productes ecològics i de proximitat.\nAquest divendres, com a activitat de cloenda, fem portes obertes a l’hort i hem convidat a tota la comunitat educativa a venir a veure’l.\n“L’hort és molt bo perquè ens dóna oxígen”, ”’L’hort ens dóna menjar”, “A l’hort hi ha coses molt bones”, “A l’hort aprenem molt i en dóna fruites i verdures”, “Jo crec que aprenc molt, conèixer les fruites, a utilitzar les eines…” aquestes són algunes de les opinions dels nens sobre l’hort. És una activitat que fem de la qual n’estem molt orgullosos a part del seu gran potencial educatiu!\n« Colònies de 6è 17/18\t» Esmorzars saludables


MÉS presenta la campanya #ElQueNoDiran per denunciar «els incompliments» del Govern espanyol\n22 octubre 2021 13:16\nMÉS per Mallorca ha llançat la campanya a les xarxes socials sota el lema #ElQueNoDiran per a alertar sobre «els reiterats incompliments» del Govern espanyol davant la visita dels ministres d'Indústria, Turisme i Comerç, Reyes Maroto; de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana, José Luis Ábalos; de Treball i Economia Social, Yolanda Díaz; i d'Economia, Nadia Calviño.\nEn una nota de premsa, MÉS ha assenyalat aquest dimecres que aquesta visita de quatre ministres a les Illes «no convenç» a la formació després de «els reiterats greuges i menyspreus» per part del Govern espanyol. De fet, la formació ha lamentat «la falta de compromís real» de l'Estat amb les Balears.\nEn aquest sentit, Neus Truyol ha assegurat que el «tour ministerial només es traduirà en bones paraules i molts anuncis que quedaran en res».\nEn aquest sentit, la membre de l'Executiva de MÉS ha mostrat la seva preocupació pel que no diran els ministres: «Ens agradaria ser optimistes, però l'experiència ens obliga a posar en quarantena qualsevol anunci o protocol d'intencions».\nDe fet, la formació posarà en marxa una campanya en les xarxes socials amb els etiqueta #ElQueNoDiran per a denunciar els diferents incompliments del govern espanyol. La campanya inclourà les diferents reivindicacions que «malgrat les promeses», ha remarcat Truyol, «han quedat en un calaix». Així, la també portaveu de MÉS a l'Ajuntament de Palma ha recordat les promeses de desplegar el REB, millorar el finançament o les inversions estratègiques anunciades en els últims anys.\nDurant la presentació de la campanya, Truyol s'ha mostrat preocupada pels silencis de l'Executiu estatal «cap a la millora del finançament o el tren de Llevant». Precisament, ha acusat a Ávalos de les obres d'ampliació de l'aeroport de Palma. «Quina fiabilitat té un ministre que es nega a complir l'acord signat amb els seus socis a Madrid per a regular el lloguer?», ha demanat Truyol.\nDe la mateixa manera, el portaveu adjunt de MÉS en el Parlament, Josep Ferrà, ha criticat la «pluja de ministres» i ha rebutjat que el president del Govern, Pedro Sánchez, estigui «desaparegut».\nFerrà ha acusat Sánchez de «faltar al respecte» a les Illes. «No sols no ha vrngut, sinó que fins i tot va ser incapaç de reunir-se amb la presidenta del Govern, Francina Armengol», ha lamenteu.\nFerrà ha reclamat, a més, «més vacunes». En concret, ha recordat a la ministra de Turisme que «la millor manera de reactivar el sector és aconseguir la immunització total». «És necessari que el Govern pressioni a Europa per a fer arribar la vacuna russa Sputnik. Necessitem el major número de dosis disponibles, vengen d'on vingui. Només així aconseguirem salvar la nostra economia», ha remarcat.


» 2013 » novembre » 04\nAquest mes de novembre comencem a l’escola una bonica iniciativa: Jocs al pati!\nEs tracta de fer conèixer als nostres alumnes, els jocs tradicionals, fent que comparteixin tots junts un espai i una activitat, afavorint les relacions humanes i personals i fent que se n’adonin de la importància del joc i del tracte amb les persones.\nMestres i alumnes jugarem a jocs com el nus, el mirall, el mocador, la gallina cega, arrencar cebes… i així fins un total de vint entretinguts i divertits jocs!!!.\nEl passat divendres, 25 d’octubre, els nens i nenes de P3, P4 i P5 vàrem començar els tallers. Aquest curs fem cinc tallers: psicomotricitat, joc simbòlic, construccions, motricitat fina i plastilina.\nEns ho vam passar d’allò més bé. Mireu, mireu en les fotografies que divertit és!!\nCom que la tardor ja la tenim aquí, a les sessions de plàstica ens hem posat a treballar!\nHem pintat una fulla amb els colors de la tardor, que després hem punxat, i les hem penjat per les finestres de la classe.\nUn altre dia, vam fer un bolet. El barret l’hem pintat de color vermell i hem enganxat gomets de color groc, i el peu del bolet és un rotllo de paper higiènic pintat de color marró. Finalment, ho hem penjat per la classe.\nEns ha quedat molt bonic!!!!!\nMESUREM QUANT MESURA UNA BALENA\nLes nenes i els nens de segon vam resoldre un dubte que teníem des que vam llegir un text explicatiu sobre una balena.\nEl text ens deia que la balena podia arribar a pesar més de 150 tones o sigui 150.000 quilos! I a més que podia mesurar 25 metres de llargària.\nPerò… quan són 25 metres? No ens ho podem imaginar!\nPer això vam sortir al pati amb un guix blanc i un metre. Vam anar marcant a la pista amb guix els metres fins que vam arribar fins a 25.\nA la fi, vam veure que la balena mesura més que la nostra pista de bàsquet! Vam quedar molt sorpresos i sorpreses pel nostre descobriment!\nENS VISITEM ELS MOSSOS D’ESQUADRA\nLa classe de P4A som la classe dels policies i volem aprendre moltes coses sobre com són, quina feina fan, com van vestits…\nLa setmana passada ens van venir a veure els mossos d’esquadra per explicar-nos moltes coses interessants i així enriquir el projecte que estem fent.\nAgraïm molt la seva visita. Gràcies mossos!


Guàrdies civils als búnquers. Eix\nPer fi, desprès de 10 anys esperant el ok definitiu dels Pressupostos Generals de l’Estat, les obres de construcció del passeig marítim de Cunit comencen.\nEs tracta de les obres de realització del darrer tram de passeig marítim que no s’havien realitzat. Encara quedava a Cunit, un trosset de litoral, 300m, que grosso modo mantenia intacte la seva aparença original.\nEl primer cop que es va parlar de realitzar les obres del passeig es remunten al 2007. L’últim any de l’època daurada de l’economia del totxo espanyola, una època que no tornarà més, i on tot es pensava a lo grande.\nAra podrem dir que quan acabin el tros de les madrigueres, tindrem connectat els passeig marítim de gran part de la costa del Penedès Marítim, i es podrà anar des de Cubelles fins al Francàs caminant davant de les nostres espectaculars platges.\nAquestes obres són un reflex d’altres temps, segurament com deien alguns comentaristes al Facebook, es podria haver pensat alguna cosa especial per aquest darrer tros de costa intacte, i que a molts recordava la fisonomia de les antigues platges de Cunit, però no ha pogut ser, estava tot decidit i aprovat definitivament pel Ministeri.\nEn qualsevol cas, es treballarà des de la Regidoria de Turisme i Patrimoni de l’Ajuntament de Cunit per tal de no oblidar el passat de les nostres platges. Intentarem fer una actuació del que es coneix com Arqueologia del paisatge, és a dir fer un estudi de les evolucions del paisatge costaner del Penedès Marítim i més concretament el cas de Cunit i voltants i una posterior divulgació per a tots els públics.\nLa gent té el dret a conèixer com eren les nostres platges abans de la construccions dels ports esportius, dels famosos espigons, abans de les grans transformacions urbanístiques que van revolucionar els paisatges del nostre territori.\nLa costa entre Sitges fins a la desembocadura del riu Gaià, exceptuant petits promontoris com poden ser els Colls Miralpeix, el Racó de Santa Llúcia, el Roc de Sant Gaietà, i els Munts de Torredembarra, tota aquesta zona del Penedès eren aiguamolls.\nUns aiguamolls que comencen a ser citats en les disputes medievals per veure quin poble o quin barri en treia profit dels peixos que hi havia, i sobretot qui n’era el propietari dels mateixos; si la Casa Reial, l’Església, algun senyor feudal o el mateix Monestir de Sant Cugat del Vallès.\nFixeu-vos que tots els nuclis antics d’aquests municipis, tots estan per sobre de la línia del ferrocarril, que marca imaginàriament el límit de la zona pantanosa del litoral penedesenc.\nAquestes platges, també van ser testimoni dels pirates durant l’època moderna, castells i torres de vigia formen línies de defensa i d’avis de perill per controlar el territori. I també durant la Guerra Civil espanyola, aquestes platges van ser testimonis de la construcció de fortificacions i búnquers per tal de defensar Catalunya de la invasió dels exercits nacionals del General Franco. A Sitges, Cubelles, les Madrigueres i al Francàs encara hi romanen testimonis d’aquests fets.\nEl paisatge ens parla, potser no l’entenem, però ens diu com era aquest territori i com hi vivia la seva gent, i és per això que també i sobretot, el paisatge és patrimoni.\nPer tot això i per tal de preservar el coneixement del nostre passat, des de la Regidoria de Turisme i Patrimoni de l’Ajuntament de Cunit ens posarem a treballar per salvaguardar el nostre passat, la història de les nostres platges.


Reivindicació de Jaume Garau\n09 maig 2021 06:34\nTomeu Martí | 08 octubre 2020\nJaume Garau Taberner és doctor en economia. Té diverses publicacions sobre insularitat i turisme de masses. Ha impartit classes a les principals universitats europees i ha fet feina al Parlament europeu, al Govern de Malta, al Ministeri de Turisme de Brasil. Ha assessorat diversos governs i diversos governants arreu del Planeta... I allò que encara em fa més enveja: ha assessorat el Manchester City.\nEn Jaume Garau és un dels cervells més privilegiats que han donat les Illes Balears, té el currículum polític més brillant de tots els polítics en actiu, molt per damunt dels màxims representants institucionals actuals i passats. Garau posseeix la combinació de dues grans virtuts, escasses en el món de la política de per aquí i de per aquí devora: té una intel·ligència superdotada i una capacitat de feina gairebé infinita. Segurament massa virtuts per a un sistema copat, malauradament, per mediocres i terrossos.\nEn Jaume Garau és brillant, capacitat i feiner. Té ofertes d'administracions polítiques, literalment, dels cinc continents i, en canvi, el país (i el partit) que estima, el rebutja. L'expulsa.\nAixí ens van les coses.\nPer Una vergonya, fa 7 mesos\nEl que va fer Més amb en Garau és una vergonya. Poca cosa més se pot dir... El varen escorxar en viu en lloc de defensar una gestió que va ser impecable.\nPer Dr. Burladero, fa 7 mesos\nTomeu, és cert que es un gran intel·lectual i sé cert que millor persona. Però si tenía una empresa (o varies) privades no hauria d'haver entrat tan a fons dins MES.\nAmb ell MES va fer una campanya electoral magnífica, però ja sabeu la dita de la dona del Cesar.


Ajuntament de Canet de Mar - Mor el fotògraf Eugeni Forcano\nCanet plora la mort d'Eugeni Forcano\nAhir al vespre va deixar-nos el fotògraf Eugeni Forcano. L'Eugeni, que havia fet 92 anys al març, ha mort a casa seva, aquí a Canet. L'enterrament serà demà a les 12 del migdia a l'església parroquial de Canet.\nEugeni Forcano i Andreu, el fotògraf de la gent anònima, l'home que ha estat capaç de retratar com ningú la senzillesa i l'espontaneïtat de la gent, ens ha deixat la vigília de Sant Jordi. Ho ha fet a casa seva, plàcidament, podent-se acomiadar dels qui l'estimaven. Divendres passat, el regidor de Cultura Pere Xirau i el director de la Casa museu Domènech i Montaner, Salvador Munrabà el visitaven, conscients que possiblement es tractava del darrer comiat. Feia temps que l'Eugeni estava delicat de salut, tot i que ha mantingut la curiositat i les ganes de saber tot el que passava al seu voltant fins al final.\nEl funeral es farà demà dimarts a les 12 del migdia a l'Església parroquial de Sant Pere i Sant Pau i posteriorment la família l'acompanyarà al Cementiri Municipal on serà enterrat.\nForcano, un fotògraf homenatjat i premiat\nL'any 2016, amb motiu del seu 90è aniversari, Canet de Mar va inicar els actes d'homenatge a la trajectòria i la genialitat del nostre fotògraf més internacional. Actualment i fins al 20 de maig, encara és activa l'exposició de la Fundació Vila Casas que culminava aquests actes d'homenatge. Una seixantena d'imatges de gran format que s'exposen al Palau Solterra de Torroella de Montgrí, especialitzat en fotografia contemporània.\nCreu de Sant Jordi i Premio Nacional de Fotografia, Forcano va fer donació a l'Arxiu Municipal d'un important llegat que custodiem des del 2013. La inaguració de la sala que porta al seu nom a la Casa museu, va ser viscuda en primera persona pel fotògraf, que ens ha obert casa seva durant tots aquests anys, sempre a punt de rebre tothom, amb ganes de conversa i de deixar-se estimar.\nEl trobarem a faltar, però com passa amb tots els genis, el seu llegat ens acompanyarà per sempre més. Descansi en pau.


Reconciliar-se no sempre és bona idea | Qüestions puntuals\n18 Juliol, 2018 18 Juliol, 2018 ~ Marian Díez\nDesprés de trobar un raconet perfecte prop de la piscina per a gaudir de La vida negociable, de Luis Landero m’adone que allò meu amb Luis haurà d’esperar per a altre moment. No perquè jo no pose de la meua part o perquè la història d’Hugo Bayo no em cride l’atenció, més aviat és l’entorn el que no acompanya. De fet, hi ha un moment que fins i tot pose en dubte si estic a la piscina o a un camp de futbol en tant que ja és imposible digerir tantes paraules malsonants per segon.\nUna piscina, un dia de sol esplèndid, una brisa ben agraïda, el xiringuito amb les begudes ben fresquetes al fons, cap fil musical que et martiritze amb reggaeton…, sí, tot d’allò més idíl·lic fins que els que t’envolten obrin la boca i, a més, ho fan a crit pelat. No sé on està estipulat que segons els decibels que empres en parlar en un lloc públic resultaràs més interessant però alguns sembla que porten escrita amb foc aquesta màxima i estan a favor de continuar aplicant-la.\nA la dreta, tinc un grup de pares en horari d’exercir com a tal que els donen solta als xiquets a la piscina mentre comenten la seua última escapada a la capital per a tallar-se els cabells. Així com qui no vol la cosa i sense concretar molt, comptabilitze en un moment unes vint perruqueries al poble però ells van a la capital i en grup. Vull dir que no cal continuar aprofundint en la conversa ni ser massa intel·ligent per a arribar a la conclusió que aquelles excursions capil·lars són alguna cosa més. Però de tota manera ells ho fan. Ens donen els detalls orgullosos de les seues escapades per demostrar a la resta que açò d’anar a la perruqueria per a llegir l’Hola o el Lecturas ja no s’estila.\nA l’altra banda, la conversa gira al voltant del tancament de Mercadona per reformes i del malestar de les clientes que han quedat òrfenes per aquesta mesura. Pense que probablement el disgust s’associa al fet que la reforma s’haja fet coincidir amb els mesos de més calor quan l’únic lloc on apaivagar l’ànima i les aixelles està entre la frescoreta d’aquells corredors que algunes fan servir com si fóra l’avinguda principal del poble. Però m’adone pels seus comentaris que a banda de la frescoreta, es troben desemparades per no poder accedir amb tanta facilitat a aquells productes als quals la marca els havia enganxat sense adonar-se’n. Són unes ionquis, no dels diners com aquell sinó de Mercadona, i pateixen les conseqüències durant aquestes setmanes de sequera que si s’allargaren podrien posar de nou en actiu figures com les d’aquells estraperlistes d’abans però amb productes Bosque Verde o Hacendado.\nI així, mentre a les pàgines del llibre que m’acompaya el protagonista tracta de reconciliar-se amb ell mateix i amb la resta alhora que continua buscant un sentit a la vida, jo també tracte de posar en ordre tots els comentaris que van arribant-me d’una i d’altra banda per acabar pensant que potser reconciliar-se amb la resta tampoc siga imprescindible.\n< Previous Oh, sorpresa!\nNext > Les il·lusions no tenen edat


Els empresaris de Roses creen el segell 'Gastronomia d'Origen' per potenciar la gastronomia com a pol d'atracció turístic - Empordà\nEls empresaris de Roses creen el segell 'Gastronomia d'Origen' per potenciar la gastronomia com a pol d'atracció turístic\nL'Associació d'Empresaris Roses-Cap de Creus, que representa més de 200 empresaris del municipi, ha creat el segell 'Gastronomia d'Origen'\nEMPORDA.INFO 08.10.2020 | 18:28\nEls empresaris de Roses creen el segell 'Gastronomia d'Origen' per potenciar la gastronomia com a pol d'atracció turístic EMPORDA.INFO\nL'Associació d'Empresaris Roses-Cap de Creus, que representa més de 200 empresaris del municipi, ha decidit donar un important pas endavant en la millora de la qualitat turística i ha creat el segell Gastronomia d'Origen que garantirà que els establiments del municipi fan servir productes locals i de proximitat. Amb aquesta iniciativa es vol posar en valor l'excel·lència dels productes de l'Empordà i potenciar Roses i la comarca com una gran destinació gastronòmica perquè continuï essent capdavantera. El projecte, que està confinançat pel GALP (el Grup d'Acció Local Pesquer), es presentarà ara als agents claus del territori per poder incorporar aportacions i la voluntat és que estigui plenament actiu a partir del 2021.\nLa creació d'aquest segell és una de les primeres accions que ha impulsat la taula de Gastronomia que l'Associació d'Empresaris Roses –Cap de Creus va crear arran de les Les Xerrades per a la revolució turística celebrades durant l'any passat, unes jornades de debat que es van dur a terme amb l'objectiu de posar sobre la taula el model turístic que es vol per als propers anys a Roses. A més, des de l'entitat es remarca que la crisi provocada per la Covid-19 ha posat l'accent en la necessitat d'apostar ara més que mai pels productes locals i de proximitat , un fet que ja s'havia posat de relleu en els últims anys com a conseqüència dels efectes del canvi climàtic. "Els ciutadans cada vegada agafen més consciència en aquest sentit i això fa que s'hagin d'impulsar iniciatives d'aquest tipus que ofereixin garanties als ciutadans i un valor afegir als establiments que ho compleixen", afirmen des de l'Associació.\nEl segell tindrà dues categories: una, de cuina especialitzada en productes del mar; i l'altre, de cuina de mercat. A més, s'ha previst una acreditació Premium per als establiments que assoleixin un nivell d'excel·lència més elevat.\nEn una primera fase el segell Gastronomia d'origen s'implantarà a Roses però la idea és fer-ho extensiu al conjunt dels municipis de la comarca i que s'hi sumin el màxim d'establiments possibles. S'ha elaborat un llistat amb els productes que caldrà tenir en compte per obtenir el segell, sobretot el peix de les confraries del territori, els vins i olis de la DO Empordà però també la resta d'aliments que es produeixen a la comarca (carn, embotits, ous, làctics, verdures, hortalisses, fruites, pa, arròs....) fent especial incidència en els productes de temporada.\n"És una manera d'acreditar l'autenticitat de la cuina i una eina de promoció dels productes locals, dels productors i per a la restauració", es remarca des de l'Associació que també afegeix que era una demanda del sector. Des de la Direcció General de Pesca i Afers Marítims (DGPAM) afirmen que "tenim com un dels objectius bàsics la promoció del peix de llotja, i estem treballant també amb el peix de cogestió resultat del treball dels diferents comitès de cogestió que en els últims anys s'han endegat per part de la DGPAM, tot en el marc de l'Estratègia Marítima de Catalunya 2030".\nLa posada en marxa d'aquest segell s'emmarca en l'estratègia impulsada fa més d'un any per l'Associació d'Empresaris Roses-Cap de Creus amb l'objectiu de fer un pas endavant per a la millora de la qualitat turística. Per aquest motiu es va acordar impulsar unes jornades de debat on es va posar sobre la taula el model turístic que es vol per als propers anys a Roses; es va marcar un full de ruta per al desenvolupament d'accions que incideixin en la millora de la qualitat turística i trobar solucions a les problemàtiques que afecten el sector amb la idea de poder donar eines a empresaris i administració per als propers anys al voltant del desenvolupament turístic a Roses. A més, en les jornades es van acordar una trentena d'accions també en l'àmbit del comerç, de l'allotjament, de la mobilitat i del turisme actiu sobre les quals s'hi està treballant.\nFigueres distribueix el segell Stop Covid-19 per a generar confiança.\nEl Menestral dedica el segell de Fires al Mil·lenari de Sant Pere de Figueres.


Àtic de 108m² en venda a Sant Gervasi - Galvany, Barcelona\nÀtic de 2 dormitoris amb 86m² terrassa en venda a Sant Gervasi - Galvany, Barcelona\nÀtic a reformar amb una fantàstica i assolellada terrassa en una ubicació immillorable. Ideal per reformar a gust de comprador.\nÀtic en venda amb una terrassa a nivell de saló. L'habitatge es troba a reformar i gaudeix actualment de la següent distribució.\nA l'entrar, ens trobem amb un rebedor i un passadís que condueix primer a la cuina i posteriorment a la zona d'aigües. A continuació, es presenten un dormitori individual, saló-menjador, un bany i un dormitori en suite.\nLa terrassa és ideal per gaudir dels dies d'estiu i de precioses vistes a Barcelona i a la mar.\nLa finca disposa de servei de porteria i té dos acensores.\nS'inclou una plaça d'aparcament a la mateixa finca en el preu.\nLa propietat compta amb 108 m2 de vivenda i 86 m2 de terrassa segons Registre.\nAquest àtic s'ubica al barri de Sant Gervasi-Galvany, a la zona alta de Barcelona, molt a prop de el mercat de Galvany. Es troba a 2 minuts del Turó Park ia 3 minuts d'avinguda Diagonal. El barri destaca per ser una zona residencial però amb vida i oci, molt ben comunicada amb el centre de la ciutat.\nUna gran oportunitat per comprar un àtic en un prestigiós entorn de Barcelona.


Negueruela, durant la roda de premsa d'aquest dilluns ISAAC BUJ\nPalmaLa campanya d'estiu contra la precarietat laboral que duen a terme de manera conjunta el Govern de les Illes i la Inspecció de Treball de l'administració estatal té enguany com a novetat la realització de 700 actuacions per tal de comprovar l'aplicació del registre de la jornada laboral, que es va convertir en obligatori al mes de maig.\nEl conseller de Model Econòmic, Iago Negueruela, ha presentat aquest pla en un acte en el qual també ha participat la presidenta del Govern, Francina Armengol, i hi han assistit representants sindicals i empresarials.\nL'actuació disposarà d'un reforç extraordinari de 32 inspectors i subinspectors que efectuaran prop de 1.300 actuacions. Es tracta, principalment, de detectar incompliments de contractes en tema de temporalitat i parcialitat, tot i que enguany s'hi afegeix l'esmentat control del registre de la jornada laboral.\nNegueruela ha assegurat que aquest control, en principi, no es tracta d'una actuació sancionadora, sinó que pretén incrementar el compliment de la posada en marxa del registre. Una vegada acabat el període de "gràcia" que l'administració havia donat per implementar aquesta mesura, l'establiment del registre és totalment obligatori i el seu incompliment pot traduir-se en sancions, encara que el conseller ha explicat que primer es donarà un temps a les empreses que no compleixen aquesta norma per adaptar-se a les noves exigències.\nLaboral Iago Negueruela precarietat laboral Inspecció de Treball Treball


Re/Des Conecta Val d’Aran – HÈPIC\nAutor de l'entrada Per g.brito\nData de l'entrada 18 d'agost de 2021\nVols saber per què la Vall d’Aran és el millor lloc per a emprendre en territoris rurals i de muntanya?\nApunta’t al Bootcamp Vall d’Aran, organitzat per HèPic i el Conselh Generau d’Aran, i podràs descobrir les qualitats que ofereixen els entorns de muntanya i rurals per a desenvolupar projectes de negoci i desconnectar dels ambients urbans.\nLes jornades s’organitzen al voltant de 3 premisses principals: treballar, descobrir i co-desenvolupar. D’aquesta manera, cada dia es disposarà de temps i d’un espai de co-*working per a treballar còmodament.\nA més, oferirem sessions de co-desenvolupament moderades per una coach personal especialitzada per a reflexionar sobre el teu negoci, visites a centres de desenvolupament i foment de l’emprenedoria, així com xerrades i entrevistes amb agents territorials i empresaris locals que han aconseguit desenvolupar amb èxit les seves iniciatives de negoci a la Vall d’Aran, al mateix temps que visitem el territori i gaudim de la seva gastronomia.\nLes places estàn limitades a 10 participants\nUneix-te al Bootcamp\n← Re/Des Conecta Val d’Aran → FINANCIACIÓN RURAL COLECTIVA A TRAVÉS DEL CROWDFUNDING\nVOLS APUNTAR-O TENIR MÉS INFORMACIÓ\nTelèfon: +34 973 64 18 gen\nDirecció: Carretera de Gausac 1, Baixos, 25530 Vielha, Val d’Aran\n© 2021 HèPic – Conselh Generau d’Aran. Tots els drets reservats


Com treballar a Securitas\nEl Grup Securitas  és una empresa d'origen suec que es dedica a oferir solucions de seguretat a oficines, centres comercials, hospitals, estacions i aeroports. L'empresa està present a 52 països i compta amb 310.000 persones empleades a tot el món. A l'estat espanyol Securitas té un equip d'unes 17.000 persones.\nCom pots accedir-hi?\nSecuritas disposa d’una web on podem veure com es treballa a l’empresa: http://www.securitas.com/es/es/Empleo/ . En aquesta pàgina podem conèixer la filosofia de l’empresa i fins i tot llegir testimonis de treballadors de Securitas. A l’apartat http://www.securitas.com/es/es/Empleo/Vacantes-disponibles/  trobarem les vacants actuals i futures a tot l’estat; és possible fer recerca de llocs de treball segon la província. Podrem sol·licitar el lloc de feina escollit després de fer el registre on demanen totes les nostres dades i adjuntat el nostre CV.\nQuines ofertes de treball pots trobar?\nEls llocs de feina més buscats a l’empresa són els següents: tècnic/a de sistemes de seguretat, vigilant de seguretat i auxiliar de serveis. Per a les persones interessades en el lideratge ofereixen un pla de carrera dirigit a accedir a llocs de comandament (cap d'equip, inspector, cap de serveis, gerent, etc.). I per a les persones interessades en convertir-se en experts/especialistes ofereixen la possibilitat que puguin triar el segment o sector que en major mesura s'adeqüi als seus interessos i habilitats perquè puguin especialitzar-se i convertir-se en experts.\nSecuritas cerca persones amb un elevat sentit de la integritat, eficaces, capaces de treballar entre bastidors, pensar de manera proactiva i mantenir la calma davant situacions inesperades. A més és molt important tenir capacitat d'atenció, predisposició a l'ajuda i orientació al servei. Omplint les nostres dades durant el registre, a l’apartat “Habilitaciones para Personal de Seguridad” ens demanaran si disposem de la T.I.P. (Targeta d’Identificació Personal) de diferents tipus (Vigilant de Seguretat, Escolta, Vigilant d’Explosius, Guarda Particular del Camp o Director de Seguretat ). Això és un requisit molt important a l’hora de poder formar part d’una empresa que treballa a aquest sector.\nEtiquetes: empreses , ofertes de treball \nData del document: 26.01.2018\n https://barcelonesjove.net/tags/ofertes de treball\nSource URL: https://barcelonesjove.net/area/treball/com-treballar-ade/com-treballar-securitas


Com podem contribuir a la sobirania alimentària del Sud global?\nCom contribuir a la sobirania alimentària del Sud global a través del comerç just\nPortaveus de comunitats i de moviments socials de l'Amèrica Llatina i d'Àfrica reivindiquen l’accés a la terra i l’empoderament de les dones agricultores com a eines per avançar cap a la justícia social\nL’agroindústria ha fet, de la importació i l’exportació alimentària, un negoci que mou milers de milions d’euros cada any a escala global. El mercat, copat per grans supermercats i empreses, menysté les conseqüències que aquest model productiu té per al planeta i per a les persones productores, que moltes vegades es troben en països del Sud global. Segons dades del Ministeri d’Indústria, Comerç i Turisme, l’Estat espanyol va importar el 2018 un total de 43,3 milions de tones d’aliments, que van recórrer prop de 7.000 quilòmetres i van generar 6.500 milions de tones de diòxid de carboni (CO₂). Països com l’Argentina, Bolívia, el Brasil, el Paraguai i l’Uruguai han vist substituïts els seus cultius tradicionals per grans camps de monocultius com la soia dedicats exclusivament a l’exportació. Les conseqüències? La pèrdua de sobirania alimentària i l’expulsió de milions de pageses i pagesos de les seves terres.\nCol·lectius i entitats a Catalunya reivindiquen des de fa dècades el consum de productes de proximitat i articular iniciatives que fomentin la sobirania alimentària al nostre territori com a resposta a la dependència de les importacions i de les cadenes de subministrament de les grans corporacions. L’entitat Arran de Terra i el mapa Pam a Pam, per exemple, han elaborat un directori d’abastiment agroecològic on trobar petits productors a l’abast. Però hi ha productes que, per les seves condicions de cultiu, no es poden produir al nostre territori, com el cafè, el cacau o el sucre de canya i s’han d’importar. Com podem garantir que arribin al consumidor final i, al mateix temps, cuidem el planeta i les condicions de treball de les comunitats productores?\nL’aposta pel comerç just per fomentar un canvi de model\nEl món consumeix, aproximadament, 500.000 milions de tasses de cafè cada any. A l’Estat espanyol, el 63% de la població major de 15 anys en pren diàriament. Tot i que hi ha 25 milions de persones arreu del planeta que es dediquen a produir-ne (totes en països del Sud global), només 3 multinacionals comercialitzadores concentren el 80% de les vendes. El cafè genera milions de beneficis, però les petites comunitats agrícoles que el cultiven són cada vegada més pobres i les seves terres, dedicades a la producció extensiva d’aquest producte, podrien deixar de ser aptes per fer-ho el 2050 a causa de la crisi climàtica. Aquest és només un dels exemples de com funcionen, a gran escala, les cadenes de producció i distribució de productes bàsics de les grans corporacions. Així ho denuncia aquesta campanya de LaCoordi, una entitat que treballa pel comerç just i per les finances ètiques a Catalunya.\nLa compra de productes ha de tenir en compte “els costos econòmics, ambientals i socials de la producció d’aliments”, diu Betzabé Hernández\nPerò la importació i el consum d’aquests productes no té per què passar exclusivament per aquesta xarxa ni fer-se només sota criteris de mercat. Betzabé Hernández Miguel és membre de la Coordinadora Llatinoamericana del Comerç Just (CLAC) i d’Unió Majomut, una cooperativa que agrupa prop de 1.000 famílies productores de cafè en comunitats indígenes de Mèxic. Hernández considera que la compra de productes ha de tenir en compte “tots els costos econòmics, ambientals i socials en la producció d’aliments”. “Tant el sucre com el cafè poden provenir del Sud global”, però poden haver-se produït sota condicions diverses: “Unes condicions regulades i auditades amb una certificació fiable i independent que garanteixi que es compleixin els estàndards de comerç just, on es dona prioritat a la cura ambiental, a la responsabilitat social i la distribució transparent dels ingressos” o, en canvi, “unes condicions d’explotació envers les persones que són treballadors agrícoles i una gestió inadequada de recursos naturals com l’aigua i la terra”, explica.\nLes xarxes de comerç just volen potenciar la primera opció. Això implica, segons Hernández, generar relacions comercials “basades en les persones, que contribueixin a formes de vida sostenibles, en què el mercat és una eina per aconseguir una distribució més equitativa dels ingressos” i en què és prioritari “donar suport a les i els petits productors perquè tinguin més participació en la presa de decisions i en la transparència dins de relacions comercials que s’estableixen”. Apostar per aquest model, doncs, repercuteix en el tipus de cultiu, en la comunitat agrícola que el produeix i en la relació que s’estableix a l’hora de comercialitzar-lo.\nGrans monocultius ‘versus’ petites produccions agrícoles\nAl voltant d’un 80% de la terra agrària del món està dedicada als monocultius, segons l’agrònom Miguel Altieri de la Universitat de Berkeley. Aquesta uniformització de les terres cultivades té repercussions clares per a la sobirania alimentària especialment dels països del Sud global, que perden la capacitat de decidir la política agrària i alimentària per als seus ciutadans, com reivindica aquesta campanya de la CLAC. Això té implicacions directes en el canvi climàtic i en les condicions laborals de la població\nAl voltant d’un 80% de la terra agrària del món està dedicada als monocultius\nUn dels llocs on s’han fet més evidents les conseqüències ambientals dels monocultius és a la costa sud de Guatemala, on la palma i la banana dominen els cultius dels camps. Entre les denúncies que va recollir aquest reportatge de la politòloga Patricia Polo al territori hi ha la desforestació o la contaminació dels rius, provocada per fumigacions que es fan a gran escala i des d’una avioneta per estalviar costos. Hernández explica que aquest tipus de producció també genera “dependència de productes externs com ara llavors genèticament modificades, fertilitzants i pesticides. A més, no es dona prioritat a la protecció de les varietats locals, ni es protegeixen els insectes”.\nA més, aquest model també ha comportat l’expulsió de grans comunitats agrícoles dels camps, del seu territori i del seu model de vida. L’aposta perquè el comerç just fomenti la sobirania alimentària és, per a la CLAC, una manera de retornar-los el poder. “La sobirania alimentaria és el dret dels /de les agricultors/es a produir els seus propis aliments en harmonia amb la natura, revalorant els territoris, la defensa de l’aigua, les llavors natives i el patrimoni cultural dels pobles rurals, així com que es reconegui, des del punt de vista econòmic, el valor real del seu esforç”, diu Betzabé Hernández. Per això, reclama, per a les famílies agricultures, “l’accés a la terra, a l’aigua, a les llavors i al crèdit per produir aliments sans”.\nEstructures que fan possible l’accés a la terra\nL’accés a la terra i la possibilitat de controlar els elements necessaris per cultivar-la és un pas clau a l’hora de començar a forjar la primera vàlua del comerç just. Laura López és filla i neta de productors de sucre de canya. Ara treballa a Manduvirá, una cooperativa productora de sucre orgànic del Paraguai. Ella té clares les conseqüències que pateixen els agricultors i les agricultores que no tenen el poder sobre el cultiu dels camps perquè ho ha vist al seu voltant: “Constantment estan exposats a una subsistència precària de vida, amb problemes com la falta d’accés a la terra i el nul o poc accés a l’educació i la salut”.\nL’accés a la terra és un pas clau a l’hora de començar a forjar la primera vàlua del comerç just\nManduvirá, que comercia sota criteris de comerç just amb diversos països del Nord global, és una excepció en aquest panorama. “De les vuit indústries del país dedicades al processament de la canya de sucre, només Manduvirá és propietat dels petits agricultors”, explica la productora. López atribueix aquesta anomalia a una herència de la dictadura militar d’Alfredo Stroessner que es va allargar durant 34 anys. Durant aquest període, explica López, es va enriquir “una població d’agroempresaris amics del dictador i de governs posteriors” a través de l’adjudicació fraudulenta de terres. La Comissió de la Veritat i la Justícia, que es va constituir al país el 2005 per investigar vulneracions dels drets humans, va acreditar que les terres sostretes eren “8 milions d’hectàrees, un robatori que equival a la superfície de Panamà”, assegura López.\nEn aquest sentit, com també passa en la indústria tèxtil, per a un comerç alimentari just i ètic és important que els i les treballadores “tinguin cada cop més poder de decisió sobre les seves pròpies condicions de treball i de producció”, i per això es fomenta “un model de treball associat en forma de cooperatives”, com recull la cooperativa andalusa Ideas a la guia Conèixer el comerç just: mites, realitats i preguntes freqüents. L’accés a la terra, però, té un important biaix de gènere que, des del comerç just, també es vol abordar.\nCultivar i comerciar també és cosa de dones\nSegons dades de les Nacions Unides, el 70% de les persones més pobres al món són dones. Els treballs i els salaris més precaritzats, les dificultats per a l’accés a un treball estable i els prejudicis limiten la seva llibertat financera arreu del món, també en l’àmbit agrícola i especialment en els cultius globalitzats com el cafè, el sucre o el cacau. Les dades sobre l’exclusió financera de les dones parlen per si soles: només el 37% de les dones al Sud tenen un compte corrent formal per percebre-hi salaris, i tenen un 20% menys de probabilitats d’obtenir un préstec d’una entitat financera oficial, com recull en aquest article Anna Bardolet, responsable tècnica de LaCoordi. En aquest sentit, a Catalunya, fa temps que entitats de l’economia social i solidària i de les finances ètiques com Oikocredit, Fiare Banca Ètica o Coop 57 desenvolupen projectes impulsats per dones arreu del planeta. CRÍTIC va recollir-ne algunes de les seves experiències en aquest reportatge.\nNomés el 37% de les dones al Sud tenen un compte corrent formal per percebre-hi salaris\nGladys Kyomugisha és responsable de gènere a la Cooperativa de Productors de Cafè d’Uganda (ACPCU). Ella creu que l’accés a la terra és un element d’empoderament i d’autonomia per a les dones. El cafè que produeix la cooperativa en la qual participa també s’emmarca en el comerç just, i el projecte inclou programes per assegurar que les dones productores puguin gaudir d’un tros: “Una dona que té seguretat sobre la terra pot invertir-hi bé sense gens de por. És una assegurança en l’envelliment, el divorci o la viduïtat; redueix la vulnerabilitat. És fonamental per al desenvolupament de l’economia rural”, explica Kyomugisha. Per a ella, els projectes cooperatius del cafè a Uganda transformen les relacions de gènere “amb contínues formacions i sensibilització” sobre el dret a les dones a tenir terres, i també “proveint de crèdits barats perquè les dones de les comunitats puguin comprar el seu propi tros”.\nLa portaveu de l’ACPCU destaca un aspecte per sobre de tots: “D’aquesta manera, es dona poder a les dones fins al punt de compartir la presa de decisions de la llar amb el soci masculí”. Això, tal com apunta l’economista feminista Amaia Pérez Orozco recuperant les tesis de la sociòloga Rae Lesser Blumberg té diverses implicacions beneficioses no només per a les mateixes dones, sinó per a tota la comunitat: “Les dones amb poder econòmic guanyen en igualtat de gènere i en riquesa i control sobre les seves pròpies vides, contribueixen directament al capital humà dels seus fills (nutrició, salut i educació) i a la riquesa i al benestar de les nacions”.\nNo és només el producte, sinó l’engranatge\nDarrere la idea de buscar alternatives de comerç just per als productes que no podem produir de proximitat hi ha un horitzó de canvis més ampli que afecten les relacions de gènere, el transport i la mobilitat i també el model econòmic. Per a Gladys Kyomugisha, el comerç just i els crèdits provinents de les finances ètiques són la peça imprescindible cap a la igualtat de gènere. “Els drets a la terra de les dones són fonamentals no només per a la supervivència de l’economia rural, sinó també per al desenvolupament nacional”, reivindica.\nGladys Kyomugisha: “Els drets a la terra de les dones són fonamentals per a l’economia rural i per al desenvolupament nacional”\nPer a Laura López, el repte comercial en aquest moment de crisi climàtica també fa que “s’impulsin idees revolucionàries com la implementació de transports marítims més amigables amb el medi ambient. No és res d’impossible: ja veiem vehicles que funcionen amb electricitat, per exemple”. Per a Betzabé Hernández, l’oportunitat de les xarxes que crea el comerç just implica una nova mirada sobre l’economia mundial i “una recerca igualitària de les relacions econòmiques, perquè caldria deixar de veure el Sud global només com a proveïdor de matèries primeres, i veure’l com una regió innovadora, que s’adapta a condicions de competència i exigència altes pel que fa a la qualitat dels productes”.\nA Catalunya, l’aposta per eixamplar les alternatives de comerç just internacional també té diverses implicacions. Una és garantir la transparència de producció i distribució justa i ètica a través de la certificació de segells com FairTrade, Símbolo de pequeños productores, el de la World Fair Trade Organization (WFTO), el Fair for Life o el Naturland Fair, entre d’altres. Una altra, fer créixer la demanda per aquest tipus de productes utilitzant espais de venda de proximitat com fan, per exemple, en supermercats cooperatius com Foodcoop, La Feixa o Supercoop Manresa, entitats de comerç just com AlterNativa 3 o Oxfam Intermón o altres espais arreu del territori. Només fent un abordatge global del model alimentari serem capaços de garantir que els productes que mengem s’hagin produït en condicions sostenibles per al planeta i per a les comunitats productores. A casa nostra i al Sud global


Rotllets de llenguado al cava | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nRotllets de llenguado al cava\nPer fer rotllets de llenguada al cava heu de pelar el porro i la pastanaga, tallar en juliana i sofregir en una paella amb una mica d’oli, després reservar.\nAssaonar els filets de llenguado, enrotllar-i punxar-los amb un escuradents. Posar una mica de mantega en una paella i quan estigui calent marcar molt ràpidament i per els dos costats els rotllets, després incorporar el cava. Quan l’alcohol s’hagi evaporat regar amb el fumet i deixar-ho coure tot junt uns 5 minuts.\nPassat aquest temps treure els rotllets de la paella, treure els escuradents i reservar en lloc calent.\nAfegir a la paella la nata líquida i deixar coure a foc mitjà fins que espesseixi, rectificant de sal i removiendo constantemente perquè no es pegue. Col·locar en una font de servir els filets, cobrir amb la salsa, escampar per sobre la juliana que tenim reservada i servir immediatament. * També es poden utilitzar filets de gall o un altre peix que ens agradi.\n12 filetes de llenguado\n½ got de fumet de peix


Landhotel Niederthäler Hof Schlossbockelheim Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLandhotel Niederthäler HofAn der Nahe 1, Schlossbockelheim, Schlossbockelheim, Alemanya - Veure al mapaNotable7,7Basada en41comentarisLandhotel Niederthäler HofVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 10 fotosMolt bona ubicació 7,9Veure al mapa7,9Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Landhotel Niederthäler Hof és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Schlossbockelheim. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Landhotel Niederthäler Hof asseguren una estada plaentera als seus clients. Instal.lacions per a minusvàl.lids, restaurant són només algunes de les comoditats que fan que Landhotel Niederthäler Hof sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. L'ambient de Landhotel Niederthäler Hof es reflexa en cada habitació. calefacció, telèfon, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, articles de tocador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Landhotel Niederthäler Hof és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Schlossbockelheim.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióplat de dutxa empolles d'aigua de cortesiatelèfon Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note, guests should contact the property in advance for travel information. There is currently some traffic diversions. Comentaris recents de clients\nAllotjaments a Schlossbockelheim