Dansa i patrimoni cultural arriben a Palafrugell amb la gira Intertourdansa 2010\nPalafrugell va rebre el segon espectacle de l’Intertourdansa Baix Empordà 2010 el passat 13 de juliol. Unes 270 persones es van acostar fins a l’escenari situat a Sant Sebastià (Llafranc) on es va desenvolupar aquest espectacle on es fusiona la música i la dansa. El públic assistent va poder gaudir d’un total d’onze coreografies, on es van poder veure els diferents estils gràcies a la multiculturalitat que representa aquesta iniciativa.\nEl conseller Josep Huguet signa un conveni per impulsar el valor turístic\nEl conseller d’Innovació, Universitats i Empresa, Josep Huguet, va visitar Palafrugell on va signar un conveni amb l’Ajuntament. El Pla identifica diversos recursos intangibles vinculats a la marca “La Catalunya de la creativitat i de les llibertats (1980-actualitat)” en base a les quals es volen desenvolupar actuacions de posada en valor turístic de l’intangible vinculat a “La renovada tradició gastronòmica catalana” que, precisament, serà el lema central del futur Centre d’Acollida Turística (CAT) de Palafrugell.\n13 treballs de Paulina Vergés formen el calendari 2011 que edita l'Ajuntament\nAl Museu del Suro de Palafrugell es presenta, el divendres 16 i a les 8 del vespre, el Calendari de l’Any 2011, que edita l’Ajuntament. Aquest calendari titulat Palafrugell, una altra mirada és la reproducció fotogràfica de 13 treballs de gran plasticitat realitzats per Paulina Vergés amb la tècnica que anomena “tèxtil-art”, a base de collages, brodats, aplicació de pedreria, pintat de teles i tapís, cistelleria... Cada il·lustració va acompanyada d’un breu text de Josep Pla. El treball està dedicat al palafrugellenc Josep Vergés i Matas, pare de l’artista i fundador d’Edicions Destino, que va publicar l’obra de Pla.\nEls periodistes Xavier Graset i Antoni Bassas tanquen el Seminari d'estiu de Comunicació\nEls periodistes Xavier Graset i Antoni Bassas van ser el encarregats de tancar el primer Seminari d'estiu de Comunicació de Palafrugell. El periodista de Televisió de Catalunya a Washington, Antoni Bassas, va realitzar la darrera xerrada del seminari a través d'una videoconferència. Prèviament, Xavier Grasset va oferir una conferència per tancar el seminari, que s'havia celebrat entre dijous i divendres a la Fundació Josep Pla, a excepció d'aquest darrer acte que es va fer al teatre municipal.\nComença la Festa Major 2010\nTeatre, música, dansa, literatura i tres exposicions, seran els principals protagonistes de la Festa Major 2010 de Palafrugell d’enguany que se celebra aquests dies fins al 21 de juliol.\nSeran tres les mostres que es podran veure durant aquests dies en el marc de la Festa Major. Escultures policromades és el títol de la mostra que oferirà Javier Garcés a La Galeria (plaça de Can Mario). L’exposició s’inaugura el 17 de juliol i es podrà veure fins al 31 d’agost.\nEl Pla d'austeritat fixa un estalvi de 256.000 euros per a l'any 2010 i 520.000 per al 2011\nL’Ajuntament de Palafrugell ha aprovat el pla de racionalització econòmic i financer per als exercicis 2010-2011 amb l’objectiu d’assolir l’equilibri i estabilitat pressupostària, amb una possible ampliació a un tercer exercici en funció de l’evolució dels ingressos i les despeses corrents que es produeixin.\nL’objectiu principal de Pla és aconseguir l’equilibri entre els ingressos i les despeses corrents del pressupost general de la corporació municipal, així com assolir, en la mesura del possible, excés pressupostari o estalvi net positiu que es pugui projectar com una font financera del pla d’inversions.


El Taller Baix Camp es prepara per a la caminada solidària | Canal Reus TV\n13:10 - 22 novembre 2018\nEl Taller Baix Camp organitza la seva primera caminada solidària per recollir fons i construir una sala multisensorial en un dels seus centres. La caminada serà aquest diumenge i convida a tothom a la participació. Una fideuà popular, zumba i castells seran activitats alternatives a la caminada que combinaran la vessant esportiva amb la social.\nTot a punt per la primera caminada solidària. Els nois del Taller Baix Camp detallen els últims preparatius per aquest diumenge 25. La caminada pretén convertir-se en un dia festiu per recaptar fons per la construcció d'una sala multisensorial per a les persones amb discapacitat intel·lectual de l'entitat. La inscripció és gratuïta però tothom que ho desitgi pot col·laborar a través de les diferents activitats que estan preparant. Una fideuà popular, taller de zumba, castells i diversos sortejos amenitzaran la jornada.\nLa caminada és oberta a tothom tot i que els grans protagonistes del dia seran ells, qui preparen els detalls amb il·lusió.\nFins al moment, més de 500 persones ja s'han inscrit a la caminada però tot apunta que aquest nombre incrementarà en els propers dies. Des del centre, es mostren optimistes davant aquest primer esdeveniment.\n"Esperem que sigui un dia de festa per a què la gent pugui conèixer el que fem aquí al Taller. Realment, ara mateix hi ha un sentiment de nervis, inquietut i sobretot, amb moltes ganes que arribi el diumenge", explica el director del Taller Baix Camp, Josep Ramon Nogués.\nLa caminada solidària tindrà 9 kilòmetres aproximadament i el punt de trobada serà al centre ocupacional Taller Baix Camp, situat al polígon Agro-Reus.\ncaminada solidària Taller Baix Camp


Hotel Zanella Nago-Torbole Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Sighele 1, Torbole, Nago-Torbole, Itàlia, 38060 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Zanella\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Nago, no busqui més enllà de Hotel Zanella. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Zanella també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Nago. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com express check-in/check-out, habitació familiar, restaurant, servei de bugaderia, ascensor.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, telèfon, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com piscina exterior, jardí, esports d'aigua (no motoritzats). Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Hotel Zanella la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Nago.\nDescompte a Hotel Zanella


Wifi4EU arriba a Natzaret i Sant Marcel·lí amb 6 punts més de connexió\nWifi4EU arriba als carrers de Natzaret i Sant Marcel·lí amb 6 nous punts de connexió segura i d’alta velocitat\nBy Smart City València20 desembre, 2021desembre 21st, 2021★\nFuset ha explicat que se superen ja les 4.000 connexions diàries a esta xarxa europea amb què l’Ajuntament combat la bretxa digital als barris de València\nEl regidor d’Agenda Digital i Administració Electrònica de l’Ajuntament de València, Pere Fuset, ha anunciat la posada en marxa esta setmana de sis nous punts de connexió exterior al servici de wifi públic WIFI4EU, situats en els barris de Sant Marcel·lí i Natzaret, amb els quals València es continua consolidant com a referent en l’ampliació de la xarxa europea contra la bretxa digital.\nAmb la inclusió en esta xarxa europea l’Ajuntament de València proporciona ja connexió a Internet gratuïta i d’alta velocitat en més de 300 equips distribuïts per dependències municipals, places i parcs, que ajuden a combatre la bretxa digital en els barris de la ciutat. Fuset ha recordat que amb esta estratègia “a València multipliquem per cent la velocitat de connexió pública passant dels 256 kbs habituals a un mínim de 30 megues tal com exigix el projecte europeu” i ha avançat que “malgrat la manca global de subministraments tecnològics continuarem creixent en els pròxims mesos amb nous equips situats als barris”.\nMés de 4.000 connexions diàries a WiFi4EU\nEstos nous punts, que s’han instal·lat gràcies al conveni Smart City subscrit amb la Diputació de València i l’existència de fibra òptica municipal, se situen ja en localitzacions exteriors permetent a ciutadania i visitants un ús quotidià i accessible d’esta xarxa europea, gratuïta, d’alta velocitat i segura. En concret, els sis nous equips s’han situat en dos punts del barri de Sant Marcel·lí i en un tercer espai de Natzaret. Així s’han situat dos nous equips en el Centre Social Sant Marcel·lí, que donen cobertura wifi a les zones enjardinades dels carrers Salvador Perles i Sòria; també altres dos equips en els exteriors de l’Espai Cultural Rambleta, oferint cobertura a diferents zones del parc de la Rambleta; els altres dos equips, també d’exterior, se situen en l’entorn del Centre Social de Natzaret, oferint una àmplia cobertura wifi en les places d’Aras de los Olmos i Aras de Alpuente.\nFuset ha explicat que amb els més de 300 equips que ja oferixen Wifi4EU “superem ja les més de 4.000 connexions diàries i ens consolidem com la gran ciutat amb més punts de connexió per a plantar cara a la bretxa digital”. L’edil ha recordat que la ciutadania pot consultar tots els punts disponibles en l’àrea d’Agenda Digital del Geoportal, així com consultar els seus punts de connexió més pròxims en la secció “Prop de mi” de l’AppValència. Recentment, Smart City València va estrenar un portal de connexió en el qual la ciutadania pot trobar diferents recursos i eines digitals municipals, com el Geoportal o l’AppValència, una vegada s’ha identificat en la xarxa.\nPrevious PostSmart City València forma al personal municipal en les noves eines digitals de l'Ajuntament\nNext PostMonitors digitals ensenyen al veïnat a utilitzar l’aplicació mòbil municipal AppValència


És el «No pot ser!» un programa de por? | NacióDigital\nper Toni Vall, 20 de març de 2019 a les 21:05 |\nAmb el No pot ser! he seguit un ritual premeditat: no vaig voler llegir res sobre ell, no vaig tafanejar ni un sol tuit dels molts que es van fer durant l'estrena i l'he tornat a veure dos dies després. Ja sabeu, és el programa sobre tecnologia, amb Jordi Basté -entrevistat a NacióDigital el mateix dia de l'estrena-, que s'ha estrenat la nit de diumenge a TV3. El més interessant i que urgeix més dir és que, si tenim en compte el primer capítol, no és en essència un programa de tecnologia sinó dels efectes que la tecnologia té avui en dia sobre les persones. És més sociologia, antropologia, humanisme que no pas tecnologia.\nJa m'imaginava que no seria un catàleg d'últimes novetats en smartphones i tablets, però no havia visualitzat –potser perquè expressament no vaig voler llegir-ne res- els camps semàntics per on transitaria, els interessos pels quals volia bussejar. I va ser una sorpresa. Una agradable sorpresa. El programa està empeltat de la personalitat de Basté, del seu afany curiós, del seu gust per la pregunta i per la sorpresa. I també per un altre afany molt seu: el divulgatiu, l'explicar, el transmetre, la transmissió de coneixement. Potser caldria millorar algun aspecte de narrativa, d'encaix de peces: els testimonis de Ganyet i Santandreu navegaven una mica a la deriva, no acabaven de lligar amb allò que els protagonistes essencials anaven desgranant. I el testimoni de l'experta en dating –o sigui en aplicacions i xarxes socials per lligar- tampoc casava massa.\nPerò anem a la substància, a l'essència positiva. Vam conèixer tres persones per qui la tecnologia tenia un paper molt rellevant a la seva vida. Més ben dit, la tecnologia s'havia apoderat d'elles. Les havia vampiritzat, segrestat, abduït. D'entrada, la noia japonesa que volia llogar amics per a poder incrementar la seva incidència i notorietat a les xarxes socials. Un exemple de pura insubstancialitat humana, de flirteig amb l'estultícia. No calia que t'expliquessin gran cosa més, ja en tenies prou per copsar per quins perillosos viaranys es mouen segons quin joves avui en dia, la seva absència total de referents, d'inquietuds intel·lectuals. Sempre és perillós fer extrapolacions gratuïtes i lectures catastrofistes, alarmistes i apocalíptiques, però com a crit d'alerta no estava gens malament.\nLa segona persona que vam conèixer és el responsable de trobar amics per la noia. Un executiu d'una empresa que a més a més d'estar darrere la taula atenent els clients també es posa el mono de treball. Va explicar que en aquests moments treballa per a vint-i-cinc persones o famílies fent veure que és algú que no és en realitat. Vint-i-cinc vides falses i remunerades! A banda de l'estrès innegable que això hauria de suposar per algú amb un mínim d'humanitat i de sentit comú, hi ha una sèrie de derivacions ètiques per les quals Basté va voler preguntar-li. Intueixo que no devia ser fàcil extreure d'aquest individu, talment una espècie de robot, consideracions útils o reveladores.\nI finalment, la cirereta, el plat fort: la noia que s'havia inventat una aplicació per a poder parlar amb el seu millor amic, mort des de ja fa un temps. Utilitzant algoritmes i la quantitat ingent de missatges reals que, en vida d'ell, s'havien enviat, la noia manté converses sovintejades amb una persona que ja no és en aquest món. Bastant al·lucinant, sens dubte. Altre cop les consideracions i interrogacions morals al respecte. Cadascú farà les seves. El programa, en aquest sentit, és poc invasiu i ho trobo un encert.\nPer mi, el més interessant de No pot ser! és que abraça sense embuts situacions tangibles, existents, demolidorament eloqüents relacionades amb l'estat de la qüestió del món de bojos en què vivim. La primera reacció és fer-se'n creus, quedar-se amb la boca oberta i fer tots els escarafalls que a un se li acudeixin. Tenir por, també. I és que segons com t'ho prenguis, depèn de com siguis d'aprensiu, de refractari o combregador amb les barrabassades –¿deshumanitzadores o paradigmes del progrés i la modernitat?- de la tecnologia podria ser aquest un programa de por pels diumenges a la nit.\nMitjans, mitjans, TV3, tecnologia, No pot ser!, Toni Vall, Filiprim, televisió


Àrees Urbanisme, Turisme i Activitats econòmiques Medi Rural, Ramaderia, Pesca i Caça Formentera acull la reunió anual del Comitè de Seguiment del Pla de Desenvolupament Rural 2014-2020\nDimecres, 15 de Maig de 2019 15:56\nLa sala de Plens del Consell de Formentera ha acollit avui a les 12h la reunió anual del Comitè de Seguiment del Programa de Desenvolupament Rural de les Illes Balears 2014-2020 (PDR). Hi han assistit el conseller de Presidència i Medi Rural, Bartomeu Escandell, el director general d’Agricultura i Ramaderia del Govern, Mateu Ginard, a més de representants de la Comissió Europea (CE); el Ministeri d’Agricultura, Pesca i Alimentació; el Govern de les Illes Balears; i del sector.\nA la trobada s’ha proposat la modificació del PDR per incrementar el seu pressupost fins als 155 milions d’euros amb fons provinents de l’Impost de Turisme Sostenible. Aquesta xifra, segons ha indicat Ginard, podria arribar, fins i tot, als 167 milions el 2020. A la reunió, s’ha donat compte, també, de les fites aconseguides a data de desembre de 2018 entre les que cal destacar el pagament de més de 47 milions d’euros d’ajudes a les pageses i pagesos i que arribaran als 72 milions d’euros a finals d’aquest 2019.\nPer part seva, el conseller de Presidència ha mostrat la seva satisfacció perquè per primera vegada s’hagi celebrat aquesta reunió a Formentera, i ha destacat que projectes molt importants pel sector primari de Formentera han rebut suport d’aquest pla. “Des de fa anys Formentera està apostant molt fort per la revitalització del sector primari i les ajudes del PDR han contribuït d’una manera fonamental”, ha declarat Escandell.\nLes ajudes a joves agricultors, a la Cooperativa del Camp, a la restauració de parets de pedra seca, a la posada en marxa de la bassa de reg, o per la recollida porta a porta de matèria orgànica per compostatge han estat alguns dels projectes que han rebut suport del fons Leader de la Unió Europea.\nCal recordar que la decisió de descentralitzar aquestes trobades anuals, que s’havien celebrat sempre a Mallorca, es va prendre a inicis de legislatura com una manera de visibilitzar, davant el Ministeri i la CE, els distints impactes de la insularitat (i de la doble o triple insularitat) al sector primari arreu de l’arxipèlag. Així, les reunions s’han celebrat a Mallorca, Menorca i Eivissa els tres anys anteriors.\nLa compensació als efectes de la insularitat és, precisament, la principal reivindicació de les Illes Balears en les negociacions de la nova Política Agrària Comuna (PAC) 2021-2027. El ministre d’Agricultura en funcions, Luis Planas, es va mostrar d’acord amb la visió balear sobre aquest aspecte en la darrera visita oficial, a Palma, el passat dia 7 de maig.


Miquel Gil & Manel Camp Trio (amb David Pastor)\n10 de març de 2010 General\nQui segueix de fa temps la carrera de Miquel Gil està ben avesat als\nseus canvis de ritme i de direcció, als seus sotracs estilístics, a la\nseua inspiració vel·leïtosa i molt sovint arriscada. Abandonà Al Tall\nquan aquestos es trobaven en un dels punts més dolços de la seua\ntrajectòria perquè al si del grup sentia que les seues inquietuds\nestètiques no anaven a trobar eixida. Més tard fundà Terminal Sur,\navançant-se a algun dels corrents que poc després farien fortuna.\nAquest decalatge temporal desanimà el grup i Miquel desaparegué dels\nescenaris per reaparéixer, anys a venir, amb un disc de rumba i\nmestissatge —Buscando tu olor (1997)— que iniciava una carrera en\nsolitari, ràpidament desviada cap a l’exploració en la tradició musical\nvalenciana; una tradició que deconstruí i reconstruí en quatre\nmagnífiques produccions discogràfiques: Orgànic (2001), Katà (2004), En\ndirecte (2006) i Eixos (2006). Ara, quan tots esperàvem la continuació\nde tan fructífera saga, Miquel es despenja amb un disc de versions,\nenregistrat amb el Manel Camp trio i davall la producció musical del\ntrompetista David Pastor. Un disc, no cal dir-ho, que ens mostra de nou\nun cantant agosarat i imprevisible, capaç d’acarar-se amb tots els\nregistres: del jazz al tango, del rock a la cançó, de Leonard Cohen a\nAquesta nova aposta, però, no ha despertat l’entusiasme unànim a què la crítica ens tenia acostumats: és el peatge que molt sovint paguen els discs de versions, habitualment considerats com a una estratègia per alleujar una temporada d’impasse creatiu. Potser és aquest el cas o potser no: tot s’inicia amb l’espectacle Vellut que Miquel Gil i Manel Camp havien presentat, amb la Factoria Mascaró, durant l’edició del 2008 de la Fira Mediterrània de Manresa. Estirant aquell fil ha eixit aquest disc que, certament, d’impasse creatiu, en té ben poc. Gil i Camp, amb una base rítmica sòbria i eficient —Horacio Fumero al contrabaix i Lluís Ribalta a la bateria— i amb el reforç de David Pastor, s’enfronten a un tour de force considerable del qual ixen clarament vencedors.\nA qui subscriu li agraden molt els discos de versions —darrerament n’hem pogut disfrutar d’alguns ben sucosos com l’All dressed up, and smelling of strangers de Micah. P Hinson o la secció & Tourists del Ruas de Mísia— i aquest no n’és una excepció. De fet, és el disc de Miquel Gil amb què més he disfrutat des d’Orgànic, potser perquè moltes de les cançons que hi aplega també formen part del meu breviari sentimental.\nPotser per això, pagarà la pena estendre’ns i acabar d’assaborir com cal totes aquestes cançons:\nLotte Lenya, “Die Moritat von Mackie Messer”, Die Dreigroschenoper, 2001, Symposium\nIcona de la cultura popular occidental del segle XX, Mackie Punyal protagonitzava L’òpera dels tres rals i encarnava un d’aquells personatges habituals en el teatre de Brecht que sotmeten el públic a dilemes morals torbadors. “La balada de Mackie Punyal” s’escau al principi del primer acte i presenta la personalitat d’aquest rufià, cínic i insolent. Lotte Lenya, dona de Weill, n’enregistrà alguna de les versions originals més conegudes, totes amarades d’olor a fum de cabaret. En l’àmbit anglosaxó entrà bastants anys després de la mà de Louis Armstrong, qui el 1956, la publicà en disc senzill tamisada per la seua dicció rasposa i picada de swing. Ja amb el títol de “Mack the knife”, assolí de seguida la categoria d’estàndard i es compten per centenars les versions portades a la premsa, des del hit desangelat de Bobby Darin a la demolidora lectura d’Ella Fitzgerald i Duke Ellington, passant per la sempre severa i inquietant reinterpretació de Nick Cave o l’elegant i sofisticada d’Ute Lemper.\nMiquel Gil en fa el que ara en diríem una per-versió: el Mackie groller, criminal sense aprensions, es transfigura en l’estereotip del polític corrupte i el capitalisme especulatiu.\n“Ei, Macky, què pensaves?\nAmb la navaixa governar?\nAra hauràs de reciclar-te,\nel negoci, amic, ha canviat.\nEt regalen trage i corbata,\naprén bé l’art de malversar,\nque quants menys escrúpols tingues\namb més passió seràs votat”.\nEl Manel Camp Trio es mou per sobre la diatriba amb robustesa i agilitat i David Pastor posa els punt sobre les is amb la seua primera intervenció empedrada de nervi i jerarquia.\n(Horacio Ferrer – Astor Piazzolla)\nPiazzolla-Goyeneche, “Balada para un loco”, En vivo (mayo 1982), 1997\n[Una versió sentimental entre el centenar llarg que se’n poden trobar]\nConta Horacio Ferrer que anava passejant cap l’apartament d’Astor Piazzolla i va notar com els maniquins d’un aparador li feien l’ullet. Llavors li vingué al cap la primera frase “Ya sé que estoy piantao…”. El geni irrepetible de Piazzolla de seguida en va veure la musicalitat i tots dos se sumiren en una febre creativa que, set dies més tard, cristal·litzava en la versió definitiva de “Balada para un loco”, el tango que anava inaugurar, amb no poca controvèrsia, la història moderna del gènere. L’estrenà el 1969 la dona de Piazzolla, Amelita Baltar —corre una frase, apòcrifa i malvada, atribuïda al compositor, que no em puc estar de reproduir: “el amor, además de ciego, también es sordo”— però fou l’inoblidable Roberto Polaco Goyeneche qui li donà aquella fesomia bohèmia, romàntica i deliciosa que tanta addicció ha generat des de llavors. Qui l’escolta una vegada, s’hi queda adherit per sempre:\nPer a entendre’n la célebre entrada “Ya sé que estoy piantao”, el més útil és recórrer a altre geni argentí, Julio Cortázar, qui esmerçà no pocs esforços en distingir els locos dels piantaos i acabà establint-ne algunes lleis universals: “La diferencia entre un loco y un piantado está en que el loco tiende a creerse cuerdo mientras que el piantado, sin reflexionar sistemáticamente en la cosa, siente que los cuerdos son demasiado almácigo simétrico y reloj suizo, el dos después del uno y antes del tres, con lo cual sin abrir juicio, porque un piantado no es nunca un bien pensante o una buena conciencia o un juez de turno, ese sujeto continúa su camino por abajo de la vereda y más bien a contrapelo, y así sucede que mientras todo el mundo frena el auto cuando ve la luz roja, él aprieta el acelerador y Dios te libre.”\nMiquel Gil i Manel Camp reprodueixen amb admirada fidelitat els trets bàsics del tema, però, potser per connectar la peça amb la resta del disc, opten per una solució que em sembla brillant i molt efectiva: Miquel recita en català de Catarroja i canta en lunfardo, assumint ell mateix un paper una mica piantao —en el sentit exacte de la darrera frase de Cortàzar.\n“La forma del meu cor”\nSting, “Shape of My Heart”, Ten Summoner’s Tales, 1993, A&M\nDominic Miller, guitarrista d’Sting, es trobava vora foc jugant amb la guitarra i tocant un riff repetitiu. Estaven treballant ja en l’enregistrament del quart disc en solitari de l’ex-cantant de Police i, com sol ser bastant habitual, havien arribat curts de material a l’estudi. Sting es va quedar corprés amb la cadència suggestiva del punteig i, segons conta el mateix Miller, li demanà: “Em deixaries entretenir-me amb això? M’agradaria convertir-ho en una cançó”. El tema resultant, encomanat de la tèbia bellesa del riff i assistit per una lletra tocada de sigil·losa sensualitat, no seria dels més radiats de l’àlbum —hi havia “Fields of Gold” o “If I Ever Lose My Faith in You”— però contribuí a fer d’aquest el treball seu més celebrat ben bé des del Synchronicity (1983) de Police.\nAcí, la guitarra desapareix i deixa el protagonisme al piano de Manel Camp que ompli de colors l’harmonia, desfigurant el riff que donà origen al tema. Amb aquest tractament, la melodia s’estova ensenyant un cos més incitant, la sensualitat s’esdevé més explícita i no calen els cors de la tornada per reforçar-ne la plasticitat: per això ja hi ha les intervencions de Camp, sòbries i rutilants, i el solo de David Pastor, contingut en aquest cas com pertoca. El tema acaba amb una cita del clàssic “Demasiado corazón”, que el du definitivament al terreny “llatí” que s’hi havia anat insinuant.\n2 Respostes a "Miquel Gil & Manel Camp Trio (amb David Pastor)"\n11 de març de 2010 a les 10:58\nPiazzolla menyspreava el rock, però per a mi el més piantao de tots és el gran Charly García. “Mientras todo el mundo frena el auto cuando ve la luz roja, él aprieta el acelerador.”\n11 de març de 2010 a les 12:54\nel recomane, el viag comprar un dies abans del segon concert a lliria i es de “lo millor” que he escoltat ultimament.\nI roger mas.


Des del Club admeten que portar tantes setmanes a la part baixa de la classificació els està passant factura, especialment després de la temporada espectacular que van fer l'any anterior a primera nacional. Malgrat tot, fan una crida a l'optimisme assegurant que l'equip està treballant bé i que els resultats han d'arribar, sobretot amb els 4 rivals directes que en aquesta segona volta han de trepitjar el pavelló de Palafrugell.\nEl Corredor Mató Palafrugell visitarà aquest cap de setmana el Caldes, l'equip contra el qual van debutar a l'OK Lliga i amb victòria. Xevi Garcia però avisa que les cartes del joc han canviat i que tindran al davant un equip necessitat de punts, experimentat i ràpid en l'atac. La clau pels palafrugellencs és mantenir una defensa molt sòlida, ser pacients i esperar tenir alguna bona oportunitat a la contra.\nActualment el Corredor Mató Palafrugell és el tercer per la cua i ocupa el 14è lloc a la classificació de l'OK Lliga. El Caldes per la seva banda, és 12è.


Els noms del heavy en català | Enderrock.cat\nEnderrock.cat | 28/08/2015 a les 15:00h\nArxivat a: Enderrock, heavy mètal, LGP, Sangtraït, rock dur\nInmoonere. Foto: Arxiu Enderrock\nL'hivern del 2006 va néixer a Barcelona una proposta de heavy mètal freda però plena de passió. L'any 2012 van enregistrar el debut, Contes de la vall de glaç (el podeu escoltar aquí). En una de les cançons del debut, "Ullals de sang", han tingut la col·laboració de Quim Mandado (LGP i ex-Sangtraït).\nEls barcelonins han publicat dos discos i es defineixen com una banda d'open death metal. Al seu darrer videoclip, de la cançó "Rebutjo el vostre ajut", estrenen nou cantant, Albert Gràcia, que li dóna un nou registre agressiu completament diferent a la versió del disc.\nDes de Terrassa el power mètal l'invoquen sis músics rere el nom de Forja. Canten power mètal en català i incorporen a la contundència tonades més folks gràcies a l'acordió i la lira. Els seus primers passos musicals reben el nom de Desperta Ferro:\n&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;lt;a href="http://forja.bandcamp.com/album/desperta-ferro"&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;gt;Desperta Ferro by Forja&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;lt;/a&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;gt;\nL'altra capital del Vallès Occidental, Sabadell, també té tonades contundents, en aquest cas d'evil punk a càrrec d'aquest trio:\nA les terres tarragonines el heavy mètal l'encapçala Inmoonere. Els reusencs parteixen d'aquesta base com a punt de partida per fusionar una multiplicitat d'estils. Cuinat a foc lent, el grup es va formar l'any 2006 i set anys després va publicar Un dia perfecte per morir. Ara estan en plena gestació del segon llarga durada.\n&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;lt;a href="http://inmoonere.bandcamp.com/album/un-dia-perfecte-per-morir"&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;gt;Un Dia Perfecte Per Morir by Inmoonere&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;lt;/a&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;gt;\nEn aquesta petita mostra dels ritmes més contundents de l'escena catalana és evident que no hi podien faltar Los Guardians del Pont. Membres de mítiques bandes de rock dur com ara Místic, Rockson, Terratrèmol i Sangtraït, el trio de Joan Cardoner, Quim Mandado i Martín Rodríguez acumula dos discos en aquest nou projecte: Rockferatu (Rockson, 2010) i Sancta Sanctorum (Picap, 2013).\nDeutors de l'escola dels noranta, els barcelonins Foscor destil·len un dark mètal que es mou entre la modernor i els clàssics. El 2013 van actuar al Primavera Club, i han deixat empremta a diversos països europeus com ara França, Alemanya, Portugal o Itàlia.\nEl setembre de l'any passat el quartet reusenc va debutar amb Terra morta (en podeu escoltar algunes cançons aquí). Doom mètal hereu de la nocturnitat que va sorgir en l'embriaguesa de la festa major de la seva ciutat natal.\nRobert G. és l'home orquestra del death mètal català, un homenatge al gènere dels anys noranta. Amb dos discos a l'esquena, el darrer està format per vuit temes propis i una versió (aquí trobareu l'enllaç per a la descàrrega gratuïta).\nRock-mètal del Penedès sense embuts, amb lletres reivindicatives i d'acabat poètic. Després d'una primera etapa de la qual resten dues maquetes, Eter van canviar la formació i l'any 2013 van publicar el seu primer disc, Un món dissonant.\nGrup de black-death mètal amb dos treballs al mercat, Inventors de la guerra (2006) i Déus del genocidi caníbal (2013), un enregistrament que suposa una evolució en la seva línia de mètal extrem cantat en català.\n&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;lt;a href="http://korruptionfound.bandcamp.com/album/d-us-del-genocidi-can-bal"&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;gt;Déus del Genocidi Caníbal by Korruption Found&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;lt;/a&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;gt;\nAmb Pànik sagnant (2014) celebraven els vint anys de la banda amb un àlbum de drone doom experimental. Un grup de brutal grind, d'ideari anarkosatanista i antifeixista:\nGrup de tribut a Sangtraït que s'ha aventurat a fer alguns temes propis, amb els quals es van presentar al Sona 9 2012. El seu heavy rock neix al Garraf i al Baix Penedès i pretén ocupar un espai orfe actualment en català.\nMètal i harcorde inclassificable en plena Catalunya Central que consta de dues maquetes, Aniquilació (2013) i Predica el mal (2012).


Bona feina! (JMarfany) : Catalunya: llibertat o submissió (Sobre un article d'Axel Schönberger)\nCatalunya: llibertat o submissió (Sobre un article d'Axel Schönberger)\nDes de fa temps, s’escriuen centenars d’articles a Europa i al món sobre el procés d’independència. Catalunya i les seves reivindicacions són força presents en els diversos mitjans de comunicació i en l’opinió pública internacional.\nEl diari digital alemany "Neue Debatte" ha publicat recentment un article del catedràtic de la Universitat de Bremen, Axel Schönberger sobre la situació actual de Catalunya. La conclusió de l'article és que només es podrà aconseguir la independència mitjançant la desobediència civil i la resistència cívica no violenta. (En aquest sentit, podeu llegir aquests articles penjats al blog: La resistència no violenta l'únic camí. Desobediència civil i acord de pau. i Del judici a la independència passant per la desobediència civil )\nAquí podeu trobar l’article complet traduït. Tot seguit us resumeixo alguns dels punts que considero més interessants (encara que us recomano la lectura de l'article sencer)\nEl catedràtic assegura que durant els últims mesos la llei espanyola ha perdut totalment la seva legitimitat. Les sentències dels Tribunals espanyols, així com les accions del Ministeri Públic han provocat que la Justícia espanyola es converteixi en una "injustícia legal".\nAquestes actuacions “injustes legalment” fan creure i desitjar que, jutges, fiscals, i membres del Govern espanyol, que són responsables de violacions de drets fonamentals, acabin rendint comptes per les seves accions davant d’un tribunal internacional.\nEls catalans tenen molt properes la República Catalana i la llibertat, sempre i quan actuïn de forma decidida i coherent. Si dubten i accepten les ordres "legals/il·legals" de l'Estat espanyol, perdran i mai més tindran oportunitat de fer realitat el seu dret a un Estat propi.\nEl dret a la autodeterminació del poble català no s' aconseguirà mitjançant l' obediència a Espanya i els seus tribunals. Només la desobediència massiva a l' Estat espanyol que, de fet, ja ha perdut tota legitimitat a Catalunya a causa del seu comportament repressiu, els pot conduir a la victòria.\nLa comunitat internacional, només té en compte qui controla efectivament el territori. Mentre aquest sigui l'Estat espanyol, el Govern de Catalunya no té cap possibilitat d' aplicar amb èxit el dret d' autodeterminació del poble català.\nL' objectiu del PP ha estat i és sotmetre Catalunya completament i de forma definitiva, destruir les institucions catalanes i perpetuar l' explotació econòmica de Catalunya. Qualsevol renúncia per part catalana ajudarà Espanya i perjudicarà Catalunya.\nSeria un error creure que Catalunya podria negociar una reforma més favorable del Estatut iseguir dins Espanya sense més problemes. És un tot o res per Catalunya. Espanya asfixiarà econòmica i culturalment Catalunya per tal que continuï sent una colònia de l' Estat espanyol.\nSi com a mínim dos milions de catalanes i catalans deixen d’emprar el castellà en la seva vida civil i professional i consegüentment emprin només amb estrangers altres llengües com l’alemany, l’anglès o el francès lliguen de facto a l’Estat espanyol de mans i peus des d’un punt de vista legal i no seria viable un control efectiu i prolongat així com l’espoli de la seva colònia catalana.\nSemblant al moviment “Me too” es podria crear tot un moviment al voltant de la idea de deixar d’emprar la llengua de Franco i Rajoy i afegir-hi el boicot econòmic a productes mediates en llengua castellana.\nPer cada polític que sigui empresonat pel Estat espanyol, és necessari que en surtin dos més. Qui té por, perd. La prudència i el convenciment que la causa justa sempre acaba triomfant, conduirà Catalunya al Estat propi.\nSi Espanya segueix violant els drets humans i oprimint Catalunya es convertirà en un Estat "pària" que es veurà condemnat, a la llarga, al ostracisme internacional, tal com li va succeir temps enrere a la República de Sudàfrica.\nA ningú li agrada ser un màrtir. Però en la situació actual, Catalunya necessita patriotes disposats a sacrificar-se si és necessari.\nPublicat per Jaume Marfany a 5:03\nEtiquetes de comentaris: Axel Schönberger , desobediència civil , Neue debatte , resistència cívica


Guinovart íntim - Artur Ramon Art\n14 obres que mostren la fascinació de l’artista pels caps, els retrats i els autoretrats\nLa família paterna de Josep Guinovart (1927-2017) era d’origen tarragoní i la materna, agramuntina. L’artista ho reflectia en els blaus del mediterrani i en els ocres càlids de l’Urgell. De molt jove va treballar al taller familiar com a pintor de parets. L’any 1953, gràcies a una beca de l’Estat francès, va viatjar a París, on va conèixer a fons l’obra de Cézanne i Matisse que, al costat de Miró i Gaudí, van ser les seves influències més importants. La vida i l’obra de Josep Guinovart va ser llarga i prolífica: va deixar empremta en el món del teatre, l’arquitectura, el tapís, l’escultura, i la il·lustració.\n“No hi ha dubte que és en els retrats i autoretrats on un artista sol delatar-se més, i és justament això el que volem fer a l’Espai Guinovart: mostrar com, tot i una trajectòria en permanent estat de renovació, la fascinació pels caps, el retrat i l’autoretrat la travessa de dalt a baix.” És així com Àlex Susanna, comissari de l’any de l’artista, presenta l’exposició Guinovart íntim (caps, retrats i autoretrats), la més íntima que se li ha dedicat, i que, fins al 20 de gener, es pot visitar a Agramunt.\n“Des dels retrats figuratius de pagesos, pallassos, amics i parelles de principis dels anys cinquanta fins a la sèrie d’autoretrats Els meus animals (2006), és més de mig segle durant el qual Guinovart no para d’investigar, de buscar i buscar-se, fent tota mena de caps, retrats i autoretrats, com si la plasmació d’un rostre -propi o aliè, tant és- fos una obsessió recurrent a la qual ell va aplicar tot el seu geni creatiu, sabent alhora que es trobava davant d’un motiu inexhaurible.” Ens submergim, a través de 14 obres que podem veure en aquesta mostra, a l’univers de Guinovart.\nCol·lecció Generalitat Catalunya


Vista general, entorn de l'edificació\nL'antic castell de Llaés, documentat el any 919 es localitza sobre el mateix turó on acull l'església parroquial de Sant Bartomeu. El castell que primerament s'anomenava Lacesi, l'any 955 passà a dependre del monestir de Sant Joan de les Abadesses. A cavall dels segles XI i XII el castell formava part del comtat de Besalú, i el posseïen els vescomtes de Bas, senyors de Milany. El 1342 l'abat comprà al rei tot el domini del castell. Actualment el castell és propietat privada.\nLa església va ser obra de l'abadessa Ranlo, que consagrà el bisbe Ató el 23 d'abril de 961. L'església actual respon encara a les característiques d'aquest temple, però està tan transformat que difícilment s'hi reconeix res del tipisme dels edificis romànics, per culpa, segurament, del terratrèmol de l'any 1427, que ensorrà les voltes i part de l'absis.\nSituació : Al llogaret de Llaés, nucli del municipi de Ripoll (Ripollès) – Girona\nAccés : Visitat el 28/6/2008 (N 42º09'16" / E 2º14'56").\nEstat : No hem pogut arribar fins l'edificació. Així doncs en desconeixem l'estat. No és accessible lliurament.\nLa pàgina web http://www.ddgi.cat/ripoll/rutes/rutes6.htm de l'Ajuntament de Ripoll, manifesta que "Actualment el castell és propietat privada i l'església és a l'interior de la muralla que envolta les dues edificacions. Si es vol visitar l'església es recomana anar-hi un cap de setmana, quan hi solen ser els propietaris del castell."


L'excel·lència professional en el nou paradigma laboral | UAO CEU\nComienza: dijous, 14 de desembre de 2017 a las 19:00h\nFinaliza: dijous, 14 de desembre de 2017 a las 20:30h\nL'excel·lència professional en el nou paradigma laboral\nEl paradigma del món laboral ha canviat radicalment al segle XXI. A causa d'una diversitat de factors, allò que abans era un factor d'estabilitat i certitud s'ha convertit en un escenari dinàmic i volàtil.\nEn aquest context, moltes persones que havien amagat la falta d'un propòsit vital amb la seguretat d'una ocupació estable s'han vist submergides en una gran desorientació. Es podria dir que ha emergit a la superfície un problema que ja existia ocult sota la placidesa de la seguretat laboral.\nL'adaptació al nou paradigma laboral, per tant, és una qüestió de fonaments, d'afrontar la pregunta del per a què vivim. A aquest assumpte dedicarà Maite Vallet el taller competencial "L'excel·lència professional en el Nou Paradigma Laboral". Vallet és coordinadora de tallers de coaching, entrenament de l'optimisme i autoconeixement de la nostra universitat. Aquesta especialista insisteix que l'era de la consciència ha arribat i amb ella la necessitat de saber el que som i el que aportem.


El foc de la Ribera d'Ebre està perimetrat i "camí de l'estabilització"\nActualitzada 29/06/2019 a les 14:20\nHi ha un 10% actiu\n© La columna de fum, des dels afores de Maials\nL'incendi de la Ribera d'Ebre està "camí l'estabilització". El conseller d'Interior, Miquel Buch, ha confirmat a primera hora d'aquest dissabte al matí que el perímetre del foc està estabilitzat, s'ha mantingut en els 50 quilòmetres, però el 10% del foc segueix actiu.\nEl cap de l'operatiu, David Borrell, ha destacat que s'han assolit els objectius marcats durant la nit, sobretot a al tercer i últim terç del flanc dret on s'ha treballat intensament per perimetrar-lo. La situació meteorològica d'aquest dissabte es torna a preveure "dura" i es mostren prudents davant la possibilitat de represes. "No estarem tranquils fins a veure com evoluciona la tarda", ha dit.\nEl SEM ha atès en les últimes hores 21 persones, 12 d'elles bombers afectats per la calor i per l'esgotament. Un dels dos efectius que van ser ingressats per un cop de calor aquest divendres a l'Hospital Comarcal de Móra d'Ebre ja te l'alta mèdica. Hi ha també dos ferits lleus per un camió que ha bolcat durant les tasques d'extinció de la nit.\nEl conseller d'Interior, Miquel Buch, ha destacat els bons resultats de l'estratègia dels Bombers perquè el foc no cresqués cap a la zona amb 20.000 hectàrees potencials de cremar. David Borrell, cap de l'operatiu de Bombers, ha confirmat que un 10% del foc segueix actiu i l'incendi no es pot donar per estabilitzat.\nAquesta nit passada, s'ha treballat intensament al flanc dret nord per tancar el perímetre però la situació, aquest dissabte, amb previsions altra vegada de forta calor i temperatures disparades, fan preveure un migdia i una tarda de condicions "molt dures" al front de l'extinció i els comandament es mantenen prudents i sense abaixar la guàrdia perquè es podrien reproduir represes del foc com ja va passar aquest divendres.\nAl terç nord del flanc dret aquest divendres a la tarda hi va haver 20 revifades del foc. El dispositiu es manté amb 120 dotacions i 350 bombers després que es comencin a retirar els reforços de la nit. "Hem tingut diversos casos d'esgotament i bombers que han causat baixa.\nEs va decidir, de forma selectiva, prioritzar els objectius tàctics a assolir a la nit i fer-ho amb personal de refresc que ara es retira. Volíem donar impuls i d'una altra manera no s'hauria pogut aconseguir perquè totes les dotacions estan molt cansades", ha apuntat Borrell.\nVÍDEO. El foc de la Ribera d‘Ebre està perimetrat i “camí de l’estabilització”


Aigües de Barcelona participa a la xarxa Hubtalent de l’AMB per promoure la innovació oberta - Corporativa - Web oficial - La gestió responsable\nAigües de Barcelona participa a la xarxa Hubtalent de l’AMB per promoure la innovació oberta - Corporativa\nnull Aigües de Barcelona participa a la xarxa Hubtalent de l’AMB per promoure la innovació oberta\nEn aquest sentit, Catalina Balseiro ha aplaudit la iniciativa Hubtalent, “una proposta molt positiva per fomentar la innovació, la col·laboració amb empreses i administracions, i per impulsar start-ups que ens ajudin a fer front als reptes de futur, com ara assolir la neutralitat climàtica”.\nHubtalent és la plataforma digital que impulsa l’Àrea Metropolitana de Barcelona per connectar empreses del territori metropolità, per tal de buscar solucions innovadores a reptes concrets. Aigües de Barcelona ha llançat en aquest sentit el repte d’assolir la neutralitat climàtica. A més d’Aigües de Barcelona, han participat a la taula rodona l’Hospital de Bellvitge i les empreses Sener, Papelmatic i Enertika.\nBizbarcelona i el Saló de l’Ocupació, promoguts per l’Ajuntament de Barcelona i Barcelona Activa, han aplegat a l’edició d’enguany prop de 10.000 visitants amb ganes de potenciar el seu talent i de reinventar-se professionalment, així com de crear i fer créixer negocis innovadors, resilients i amb impacte positiu.\nCompromesos amb l’ocupació inclusiva\nEn paral·lel al Bizbarcelona, Aigües de Barcelona, dins el seu compromís amb la igualtat d’oportunitats i l’ocupació inclusiva, ha estat present a la fira d’ocupació “Sí, i Millor! di-Capacitat i Talent”, amb la qual les empreses volen contribuir a ajudar les persones amb discapacitat a trobar feina.\nOrganitzada per la Federació de Centres Especials de Treball de Catalunya (FECETC), la fira, que es va celebrar dins el Saló de l’Ocupació, ha intentat respondre a les necessitats específiques d’un col·lectiu que ha patit de forma especial els estralls de la crisi sanitària.


L'Ajuntament de Súria ha instal·lat set nous desfibril·ladors externs automàtics (DEA) al centre urbà i als barris de la vila per seguir avançant en l’objectiu d’estendre la protecció davant dels accidents cardiovasculars. Properament es portaran a terme sessions formatives obertes sobre el funcionament d’aquests aparells per a entitats i persones de la vila.\nNou desfibril·lador del barri de Salipota, instal·lat al carrer Pompeu Fabra. Foto: AJS\nLa iniciativa ha estat impulsada per les àrees municipals de Sanitat i d’Esports, amb la col·laboració de les àrees de Seguretat Ciutadana i de Via Pública. Aquests nous desfibril·ladors s’afegeixen als tres que fins ara ja eren operatius al Camp Municipal de Futbol, al Pavelló Municipal d’Esports i al vehicle de la Policia Local.\nEls criteris que s’han tingut en compte per decidir la ubicació dels nous desfibril·ladors han estat la distància i la densitat de població. L’Ajuntament manté l’objectiu de seguir incrementant el nombre d’aparells instal·lats per tal de poder cobrir els diferents barris suriencs.\nEls nous DEA han estat instal·lats en els següents punts:\nCentre urbà: carrer Salvador Vancell (a l’alçada del pas de vianants de la plaça de Sant Joan) i carrer Ernest Solvay (façana de l’edifici de l’Escola Municipal de Formació d’Adults, al costat de la Casa de la Vila).\nBarri de Fusteret: camí de la Serra (accés a la pista poliesportiva del barri des de la carretera C-1410z).\nBarri de Joncarets: passeig Joncarets (a l’alçada del carrer Zurbarán).\nBarri del Poble Vell: carrer Sant Climent (façana de l’Oficina de Turisme-Cal Balaguer del Porxo).\nBarri de Salipota: carrer Pompeu Fabra (al costat del parc infantil).\nBarri de Santa Maria: carrer de les Flors (cantonada amb l’avinguda Santa Bàrbara).\nLa utilització d’un DEA com a mitjà de primers auxilis en casos d’aturades cardíaques incrementa de forma molt important les possibilitats de supervivència de la persona afectada. Els aparells estan connectats al telèfon del Servei d’Emergències Mèdiques (SEM), de manera que el pla d’emergència s’activa automàticament.\nTot i que cada DEA ja disposa d’instruccions per al seu ús, és recomanable comptar amb una formació prèvia sobre el seu funcionament per fer possible una actuació ràpida. Un dels objectius de l’Ajuntament és oferir i promoure formació sobre l’ús dels desfibril·ladors per a la major part possible de la població, amb el suport del Centre d’Atenció Primària (CAP) Goretti Badia.\nPer aquest motiu, l’Ajuntament ha enviat cartes a les entitats, associacions de veïns i centres d’ensenyament per convidar-los a participar en aquestes sessions formatives, que també s’obriran a altres persones interessades. Les dates de celebració seran anunciades oportunament. En les darreres setmanes, la majoria de la plantilla municipal ha participat voluntàriament en sessions formatives sobre l’ús dels DEA.\nArxivat a: DESFIBRIL·LADORS SÚRIA BAGES


Moliner traslladarà al Comissari europeu d'Energia les reivindicacions del sector ceràmic provincial | | Notícies Dígitals\n24/04/2019 24/04/2019 comissari europeu, moliner, sector ceramic\nEl president de la Diputació de Castelló, Javier Moliner, traslladarà al comissari europeu d’Acció pel Clima i l’Energia, Miguel Arias Cañete, la veu del sector ceràmic de la província. Així, el president castellonenc es reunirà demà a Brussel·les amb el comissari per donar suport al sector en les seves al·legacions presentades a l’esborrany del Pla Nacional Integrat d’Energia i Clima (PNIEC) del Ministeri per a la Transició Ecològica del Govern d’Espanya referents a la cogeneració energètica.\nMoliner ha assegurat que “portem la veu de Castelló a Brussel·les perquè es tingui en compte la visió i les preocupacions d’un sector clau per al futur de la nostra província, un sector que vol seguir sent emblema de la competitivitat industrial i principal motor generador de ocupació en els nostres municipis “.\nEn aquest sentit, Moliner ha assenyalat que “la nostra indústria ceràmica té una bona part de la seva activitat pivotant al voltant de la cogeneració. Bona part dels llocs de treball pivoten al voltant de la rendibilitat que presta la cogeneració, i la intenció del Govern de tancar les cogeneracions afecta de forma molt violenta al sector ceràmic “.\nCal tenir en compte que no és habitual que un Comissari es reuneixi amb un representant provincial, cosa que el president Moliner ha agraït. “Vaig demanar aquesta reunió i de forma excepcional i inusual un Comissari europeu es reunirà amb un representant provincial, així que com demà tinc aquesta reunió aprofitaré aquesta oportunitat per demanar que la Unió Europea obri un espai de negociació on els sectors implicats puguin opinar i defensar els seus postures. Caminarem cap a aquest objectiu de les energies renovables però aquesta transició s’ha de fer de manera sostenible i no afectant tan rotundament a la rendibilitat d’un sector tan important com el ceràmic “.\nCal tenir en compte que és la primera vegada que un comissari europeu s’interessa específicament per aquesta qüestió que tant preocupa el principal sector industrial de la província i que la reunió amb el president Moliner es produeix en un moment molt oportú, en tractar encara de un esborrany i no una legislació o normativa definitiva.\nDefensar els interessos de Castelló a Europa\nEl caràcter europeista de Moliner en tota la seva trajectòria política al capdavant de la Diputació de Castelló l’ha portat a mantenir constant la seva defensa dels interessos de la província de Castelló, també a la Unió Europea. Així, ja sigui com a president en el seu dia del principal lobby europeu de províncies Partenalia i ara a través de l’oficina informativa Europe Direct Castelló, el president del Govern Provincial manté obert de forma permanent un canal d’informació i comunicació amb les actuacions i directives europees que poden afectar d’alguna manera a la província de Castelló.\n← Convocatoria de la Reial Societat per al partit de #LigaSantander davant el VillarrealCF\nLa Ciutat de les Arts i les Ciències aconsegueix un rècord històric de venda d’entrades durant la Setmana Santa →


Música, psicomotricitat, ball ... MARES, PIRATES i PRINCESES - academias | extraescolares | clases\nMúsica, psicomotricitat, ball ... MARES, PIRATES i PRINCESES\nAvda. Roma, 82 Local 1\nMARES, PIRATES i PRINCESES — Tallers per nens de 0 mesos a 11 anys a l'Esquerra de l'Eixample. També oferim casals d'estiu, nadal i setmana santa per nens de 3 a 6 anys. Ah! i consulta les nostres festes d'aniversari.\nCASAL D'ESTIU A L'EIXAMPLE, BARCELONA\nTenim dues propostes: MATÍ (sense dinar) i MATÍ (amb dinar)\nMatí Casal per nens i nenes de 2 a 6 anys, de p-3 a p-5. Ratio reduida.\nActivitats de joc lliure, psicomotricitat, musica, contes i estimulació sensorial.\nSetmanes del 28 de juny al 30 de juliol. (La viabilitat del casal d'estiu està subjecta a l'evolució de la crisi de la Covid-19 i a les indicacions sanitaries).\nSetmana de setembre: del 6 al 10 de setembre.\nPlaces 11 places.\nHorari i preus de 9h a 13h => 100€\nde 9h a 15h => 135€ dinar el porteu les famílies.\nPer reservar heu d' enviar un mail a infomarespiratesiprinceses@gmail.com\nESPAI FAMILIAR I ESCOLETA BRESSOL A L'EIXAMPLE ESQUERRA DE BARCELONA\nMares, pirates i princeses és un espai familiar de 100m2 pensat per als més petits i els seus pares i mares. El temps que passem amb els nostres fills ens alegra, ens fa créixer i ens ajuda a reforçar els vincles. Us animem a venir i gaudir de les nostres activitats conjuntes i compartir molt més que temps!\nACTIVITATS SETMANALS PROGRAMADES\nHATHA IOGA amb l’Amanda\nPracticar ioga aporta beneficis en diferents nivells: ens ajuda a reduir l’estrès (físic i mental), el treball i control de la respiració ens permet alliberar les toxines del cos i gestionar millor les emocions.\nClasses amb grups reduïts de màxim 6 persones per a adults i joves a partir de 12 anys.\nActivitat 1 hora a la setmana\nPreus: 50€ mensuals per 1 persona\nMare + adolescent: 70€ mensuals\nDimarts a les 19:15h\nIOGA PRENATAL amb l'Amanda\nA partir del tercer mes d’embaràs. Ideal per estirar, preparar cos i ment per l’arribada del nadó. Grup reduït (màxim 5 embarassades).\nPreus: 45€ a 55€ mensuals (en funció número sessions)\nDimecres a les 17:30h\nMÚSICA EN FAMILIA amb Christophe (2 a 6 anys)\nPrograma emocionant i complet de música, moviment i percussió que ajuda als nens a completar el camí del desenvolupament de la música des del seu naixement fins als 8 anys.\nActivitat setmanal de 50 min.\nPreu: 180€ trimestrals (12 sessions).\nDijous a les 17h (de 0 a 3 anys) i a les 18h (de 3 a 5 anys)\nActivitat ideal per compartir amb els petits. Cada setmana es fa una activitat diferent com caixes i cartrons, teles i pilotes, taula de llum, instruments, circuits de psicomotricitat, etc. perquè els petits gaudeixin explorant les seves capacitats de forma lliure.\nActivitat setmanal d’1 hora.\nUn divendres al mes a les 17:30h (de 2 a 6 anys)\nL’ Anna ens explicarà un conte com mai ningú ho havia fet. Viurem el conte a través de la música, els balls, el moviment, els jocs, etc. acabant amb una vivència creativa i col·laborativa amb tot el grup.\nActivitat d’1 hora.\nPreu: A partir de 15€/sessió (depenent de l’activitat).\nCASALS i FESTES d'ANIVERSARI\nEls divendres a la tarda i els dissabtes posem a la teva disposició el nostre espai perquè facis la festa perfecta. Consultar disponibilitat segons limitacions per Covid-19.\nQuan arriben les vacances obrim les nostres portes per Nadal, per Setmana Santa i també al juliol.\nESCOLETA BRESSOL EDUCACIÓ LLIURE ENXANETA\nEscoleta de 6 mesos fins a 3 anys basada en els principis de l’educació lliure per que cada infant pugui: ésser, jugar, expressar-se, relacionar-se, viure experiències donant resposta a les seves necessitats naturals de creixement i desenvolupament.\nMaterias: Música y Canto Baile Mamá y bebé Pedagogía, Psicología, Necesidades Especiales


Gespa, tradició i batalla pel número 1 es troben a Wimbledon\nNadal ha de reeditar el títol per seguir liderant el rànquing ATP\nORIOL MARCH Barcelona Actualitzada el 20/06/2011 00:00\n260x366 Nadal entrenant-se ahir a les pistes de l'All England Lawn Tennis and Croquet Club de Londres. / GLYN KIRK / AFP Nadal entrenant-se ahir a les pistes de l'All England Lawn Tennis and Croquet Club de Londres. / GLYN KIRK / AFP\nWimbledon és un torneig incomparable. És l'únic Grand Slam que es disputa sobre gespa i l'únic que decideix els caps de sèrie per criteris diferents dels del rànquing mundial de l'ATP. Tot plegat fa que estigui envoltat d'un encant revestit de pompa i tradició pràcticament irresistible. Avui a les dues del migdia, la pista central de l'All England Lawn Tennis Club obrirà les portes per acollir el primer partit del campionat, que enfrontarà l'últim vencedor, Rafa Nadal, amb el nord-americà Michael Russell.\nSerà el tret de sortida a dues setmanes apassionants. Més enllà de la imprevisibilitat dels resultats -la gespa ho complica tot per la rapidesa que aporta al joc-, serà elèctric el nou episodi de la batalla pel número 1 que protagonitzen Nadal i el serbi Novak Djokovic. El balear no té escapatòria: o reedita el títol que va aconseguir l'any passat i el 2008 -després d'una mítica final contra Roger Federer-, o bé deixa pas a Djokovic. Si no vol dependre de Nadal, el serbi sap que guanyant el torneig aconseguirà el número 1 mundial.\nPer la temporada que estan fent els dos, dominadors absoluts del circuit, s'haurien de trobar a la final. Però això és Wimbledon i, per tant, cal tenir molt en compte les evolucions de Federer, vencedor en sis ocasions sobre la gespa de Londres. El joc del suís a Roland Garros, on va perdre la final contra Nadal, fa pensar en un Federer agressiu, sense complexos, exprimint el suc del seu servei deliciós i del seu precís cop de dreta. En cas de vèncer el torneig, igualaria el rècord de Pete Sampras, set vegades guanyador a Londres. Si venç Nadal, seguirà perseguint el rècord de Björn Borg, que es va endur Roland Garros i Wimbledon tres anys seguits.\nTampoc caldria treure l'ull de sobre d'Andy Murray, l'escocès cridat a acabar amb la sequera britànica a la gespa de Londres, que s'allarga des del 1936. De moment, va per bon camí: la setmana passada es va endur el títol de Queen's, una bona carta de presentació. En unes hipotètiques semifinals es trobaria amb Nadal, mentre que en l'altra vessant del quadre es dibuixa un duel Djokovic-Federer per un lloc a la final. Una final en què no faltaran ni les maduixes amb nata entre el públic ni, segurament, els paraigües. Tot sigui perquè no falli la tradició.


5 mesures per fer escola durant el confinament | Fundacio Bofill\nBlog > 5 mesures per fer escola durant el confinament\nLa situació actual, ens ha agafat desprevinguts, com a tothom. No obstant, cal dir que som un centre que hem tingut molta, moltíssima sort i que hi ha aspectes que havíem començat com a escola que ens han ajudat moltíssim a poder portar millor aquesta situació.\n1. Per començar, dir que a final de curs de l’any passat, vam decidir comprar el domini de l’escola @rocafonda.cat. La nostra intenció era buscar una manera de poder-nos comunicar amb totes les famílies (la majoria no tenen correu, ni fan servir gaires eines digitals). Així doncs, al setembre vam crear un correu electrònic d’aquest domini per a tot l’alumnat, de P3 fins a 6è, amb totes les autoritzacions de les famílies.\nCom a claustre vam decidir que aquest primer any, només el faríem servir amb l’alumnat de 4t fins a 6è a través d’enviar mails entre mestres i alumnat, i entre alumnat del mateix nivell, al mateix temps que vam iniciar el treball del classroom, el qual ens servia per a fer recerques, treballs, ampliar continguts, fer propostes o suggeriments, etc. Com que hi havia professorat que no ho havia fet servir mai, vam buscar tot de tutorials, aplicacions, etc, per tal de fer-se autoformació.\nA partir de la primera setmana de confinament, no vam haver de pensar gaire, ja que vam crear classrooms per a tots els nivells, de P3 fins a 6è, on a través d’aquesta aplicació enviem les tasques als alumnes i ells ens poden fer consultes o retorns. Cal dir que les primeres setmanes, tant professorat com famílies, han necessitat acompanyament i suport per a poder utilitzar les eines que tenien al seu abast i tutorials per saber com usar el classroom.\n2. Una de les dificultats que hem tingut ha estat la manca de dispositius i connectivitat. Tot i que totes les famílies tenen mòbil i a partir d’aquest han pogut entrar al classroom, aquest sistema dificulta molt el treball dels alumnes i no considerem que sigui l’idoni. És per això i, per la tardança dels dispositius del Departament, estem a 29 d’abril i encara no n’ha arribat cap, que vam prendre la decisió de fer un qüestionari i trucar a totes les famílies per a saber de quins dispositius comptaven i quin tipus de connectivitat tenien. Així doncs, la Directora va anar a buscar les tablets de l’escola (48) i les va anar a portar casa per casa dels alumnes (una per família) que no tenien cap altre dispositiu que el mòbil del pare o mare. Respecte la connectivitat, hem estat insistint molt a les famílies, sobretot a les que viuen al mateix bloc de pisos, que obrin el wifi durant unes hores del dia per tal de que els alumnes s’hi puguin connectar. També hem fet molta campanya entre l’associació de veïns del barri i a les xarxes socials de l’escola. Aquesta setmana, l’Ajuntament ha repartit 15 connectivitats MIFI a famílies de la nostra escola i, ens han comentat que la setmana que ve el Departament repartirà dispositius amb connectivitat a les nostres famílies. Actualment, també estem gestionant la compra de packs de material bàsic fungible per a fer-los arribar a tots els alumnes del centre a través de l’empresa que ens gestiona el material al centre.\n3. Per altra banda, un tema que valorem molt i ens ha anat molt bé ha estat muntar un sistema d’acompanyament intens a l’alumnat més vulnerable del centre. Així, tots els mestres que no són tutors/es fan d’acompanyants de 5 o 8 alumnes de l’escola, a qui truquen constantment, parlen amb la família i el nen/a, s’interessen per com estan vivint la situació, solucionen dubtes, fan seguiment del treball que se’ls demana, etc. Com que teníem més necessitats, també ens vam posar en contacte amb el centre cívic del barri i vam exposar aquesta necessitat, de tal manera que es van oferir uns quants acompanyants voluntaris (aquests acompanyen un infant cadascú), per fer aquest mateix seguiment i vincle.\n4. Un altre aspecte que ens ha anat molt bé per adaptar-nos a aquesta situació és la gestió i la comunicació amb les famílies. Al setembre vam instaurar l’aplicació TPVescola per a fer pagaments de diferents activitats del centre, però amb ella també fem comunicats oficials a les famílies, al igual que també publiquem el màxim d’informació, sigui de propostes d’activitats, aplicacions, etc a totes les nostres xarxes socials. A més a més, des de fa 3 anys vam començar a tenir el delegat/a d’aula entre les famílies, els quals, cada classe té un grups de whatsapp on hi són la majoria de famílies. D’entrada, per les comunicacions, la directora avisava a la presidenta de l’AFA, la qual traslladava la informació als delegats d’aula i aquests a la resta de famílies. No obstant, des de que estem en aquesta situació, la directora ha donat el seu telèfon als delegats/es d’aula per si tenen algun problema i, cada cert temps la Directora els envia un missatge per saber si estan bé les famílies de cada aula. Cal dir que el confinament també ens ha ajudat a tenir temps per actualitzar la web de l’escola, on hi ha tota la informació de qui som i com treballem, a part de publicar informacions d’interès del moment que estem vivint.\n5. Finalment, una qüestió a destacar en la nostra adaptació a aquesta situació, va ser que des de la primera setmana ja es va fer un horari de treball per a tot el claustre, de tal manera que tots ens hem pogut organitzar i hem estat fent reflexions i debats sobre la línia metodològica que tenim a l’escola i la que voldríem fer, també s’han tractat altres aspectes de la situació que estem vivint i de com gestionar els diferents aspectes que han anat sorgint. Cal dir que aquest horari, a partir del 14 d’abril s’ha modificat, ja que es necessitava més hores d’atenció a l’alumnat (tenim establert que cada setmana, com a mínim, ens hem de comunicar amb totes les famílies per telèfon i fer meets 2 cops la setmana amb cada alumne per tal de poder fer un bon acompanyament, a part de que els tutors/es tenen 1 hora la setmana on els alumnes que ho desitgin també poden fer un meet de tutoria individual. De tot plegat se’n fa un registre que ens serveix per anar fent una radiografia de com estan les famílies del centre.


Prestidigitadors de la demagògia\n21 setembre 2020 09:34\nFerran Aguiló | 21 març 2010\nDonades les evidències de delictes electorals comesos per UM, tenim un greu problema de legitimitat de les principals institucions governades gràcies al pacte aconseguit amb vots contaminats. Però, si aquesta és una realitat gairebé inqüestionable (a partir de les autoinculpacions d'alguns dels imputats), les alternatives passen per atorgar les institucions al PP, sobre el qual recauen les mateixes denúncies (a més d'enriquiments il·lícits dels seus dirigents).\nCert que Antich pot dissoldre la Cambra i convocar eleccions, però ni els electors tendríem tota la informació sobre el comportament dels elegibles, perquè encara se substancia en els jutjats, ni afectaria les altres institucions, també formades a partir del mateix pacte i amb la mateixa i fosca alternativa. Millor il·legítim que il·legal? Me n'afluix de triar per no prendre, perquè només desapareixerà l'ombra del dubte després d'una catarsi col·lectiva que ara mateix només s'ha iniciat, en el millor dels casos. No vull ser pessimista, però les declaracions dels partits afectats no aporten optimisme per a aquest procés: només excuses formals i jutipiris d'advocats que no ajuden a aclarir la veritat del càncer que emmalalteix tot el cos social.\nLlavors, hi ha el dubte de si aquest cos social s'ha pres seriosament el canvi. No s'hi val a dir que la corrupció afecta determinats polítics. Cal reconèixer que aquests afectats varen ser votats per la majoria de la població quan ja existien evidències, en els diaris i en els jutjats però, també, en la quotidianitat més pròxima i coneguda. Almanco noltros, el poble en general, no podem jugar a la hipocresia que tot ens era desconegut i que mai no ens volguérem demanar d'on sortien campanyes electorals desmesurades i agents electorals en cada barri i poble, a més d'uns trens de vida escandalosos i impossibles amb els sous públics.\nEm neg a jugar a aquesta hipocresia i, molt menys, a la dels fariseus que ens encolomen rècords de corrupció sobre els nostres veïns. A l'inrevés, lluny de creure que aquí hem estat més bruts que a molts d'altres indrets, visc en la seguretat que en aquest altres llocs -que tots tenim en la memòria- no han gaudit de l'alternança en els governs, que afavoreix l'alçada d'estores i la col·laboració necessària amb jutges i fiscals que, a la vegada, se senten més alleugerits de la pressió dels qui governen.\nL'alternança i la sort de tenir uns servidors públics personalment agosarats és una conjunció especial que ja els agradaria gaudir a altres indrets. Ara ens manca saber la resposta de la societat. Si es deixarà enganyar altra vegada per prestidigitadors de la demagògia o respondrà a l'alçada del que en altres i històriques vegades ha fet.\nAixí com aquells qui han robat haurien d'ésser obligats, sempre, a tornar els diners, aquells qui han aconseguit escons al Parlament, o conselleries, o regidories, o presidències, mitjançant fraus electorals, haurien d'ésser obligats a deixar els seus càrrecs, a més de rebre els altres càstigs que els puguin correspondre pel seu delicte. Si això s'hagués fet fa algunes dècades, no hauríem de passar actualment per la vergonya d'ésser la Comunitat més corrupte de l'Estat. I tenc por que no sigui la darrera vegada.


La Claudia i l’Aron han estat els primers nadons nascuts als hospitals del Consorci Sanitari Alt Penedès-Garraf aquest 2021 – CSAPG\nLa Claudia ha estat el primer nadó del 2021 al Garraf. Ha nascut a l’Hospital Residència Sant Camil, el dia 3 de gener a les 5:26 del matí. Ha pesat 3.185 grams. És filla de l’Aïda i el Luis Alberto, veïns de Cubelles.\nTan la Claudia com la seva mare es troben molt bé després d’un part llarg que es va iniciar el passat dia 2 de gener. Els pares estan molt contents per l’arribada de la seva filla.\nL’Aron ha estat el primer nadó de l’Alt Penedès. El petit va néixer a l’Hospital Comarcal de l’Alt Penedès a les 3.35 hores del dia 4 de gener i ha pesat 3.640 grams. És el segon fill de la Roxana i el Gustavo, veïns de Vilafranca del Penedès.\nTant l’Aron com la seva mare es troben molt bé. La parella assegura que “ ha estat un fill molt desitjat i ha donat la casualitat que finalment ha arribat amb la pandèmia. Però estem molt contents”.\nEstà previst que les dues famílies puguin sortir d’alta durant les properes 48 hores.\nLa Claudia amb els seus pares: l’Aïda i el Luis Alberto\nL’Aron i els seus pares: la Roxana i el Gustavo


Els Mossos d'Esquadra reorganitzen la cúpula - Diari de Girona\nEls Mossos d'Esquadra reorganitzen la cúpula\nJoan Carles Molinero, fins ara cap a Barcelona, dirigirà la Comissaria Superior de Coordinació Central\nacn 03.05.2017 | 07:00\nImatge d´un Mosso. D.C.\nEls Mossos d'Esquadra han reorganitzat la cúpula després del nomenament de Josep Lluís Trapero com a major i de l'entrada de vuit nous comissaris amb canvis de destí dels principals comandaments, segons ha avançat la Cadena SER i ha confirmat l'ACN. El fins ara cap de la Regió Policial Metropolitana de Barcelona, Joan Carles Molinero, dirigirà la Comissaria Superior de Coordinació Central, comandada per Lluís Ferran López, que passa a ser el cap de la Comissaria Superior de Coordinació Territorial. Rafel Comes, fins ara cap de les Terres de l'Ebre, dirigirà la Comissaria General d'Investigació Criminal. El comissari Joan Portals serà el cap de la Regió Policial Metropolitana de Barcelona. Fins ara n'era el sostcap, càrrec que ocuparà el comissari Xavier Porcuna, a la Prefectura de Policia i portaveu del cos. La comissària Alícia Moriana, fins ara a la Comissaria Superior de Coordinació Central, és la nova cap de l'Escola de Policia de Catalunya.\nLa comissària Cristina Manresa, cap de la Regió Metropolitana Sud, passa a dirigir la Nord, i el seu comissari, Joan Figuera, portarà la Comissaria General de Recursos Operatius. La Regió Metro Sud serà dirigida pel Comissari Carles Anfruns, fira ara a la Comissaria Superior de Coordinació Territorial.\nEl cap de la Regió de Ponent, el comissari Xavier Monclús, continuarà en aquest càrrec. El comissari David Boneta, cap de l'ABP Segrià-Garrigues-Pla d'Urgell, passa a dirigir la Regió Policial del Camp de Tarragona, mentre que qui n'era el cap, l'intendent Jaume Giné, es converteix en el sotscap. El comissari Xavier Gámez seguirà a la Prefectura Policial.\nL'intendent Joaquim Bayarri serà el cap de la Comissaria General de Relacions Institucionals. Fins ara era el cap de la Divisió de Transport. L'intendent Josep Maria Estela, sotscap de la Regió Policial de Ponent, es converteix en el cap a les Terres de l'Ebre.\nL'intendent Antoni Milla, sotscap de Recursos Operatius, passa a ocupar una plaça de la Regió Policial Metropolitana de Barcelona. L'intendent Daniel Pérez, que era el cap de Recursos Operatius, en serà el sotscap.\nL'intendent Eduard Sallent, que era el cap Relacions Institucionals, s'incorpora a la Comissaria General d'Informació. L'intendent Antoni Sánchez, cap de l'ABP de Ciutat Vella, serà el coordinador regional de Seguretat Ciutadana a Barcelona.\nL'intendent, Antoni Verger, s'incorporarà a la Comissaria Superior de Coordinació Central. Fins ara dirigia la Comissaria General d'Investigació Criminal. L'intendent Octavi Jesús Ruano, sotscap del Camp de Tarragona, s'incorpora a la Prefectura de la Policia.


La Ciutat Invisible::En transició cap a la ciutat vivible: una conversa amb Yayo Herrero\nA La Ciutat Invisible tenim el plaer de dinamitzar la sessió que porta el títol «En transició cap a la ciutat vivible» i està emmarcada en la setmana d’esdeveniments Biennal de Pensament #CiutatOberta.\nPer començar, la filòsofa, antropòloga i activista ecofeminista Yayo Herrero farà una conferència on analitzarà les ciutats en què vivim, i esbossarà l’horitzó desitjable i necessari que són les ciutats vivibles. Herrero ha analitzat i conceptualitzat la idea de transició ecològica a les ciutats, i amb ella ampliarem el concepte de «dret a la ciutat», tot incorporant-hi la perspectiva ecològica, feminista i interseccional a la manera com accedim als recursos i ocupem els espais físics, culturals i corporals.\nLa sessió constarà també d’una taula rodona on hi prendran part la Luz Helena Ramírez Hache, del col·lectiu Migracions i Economia Social i Solidària (MigrESS), la Paula Santos de Mujeres migrantes y diversas, la Blanca Valdivia de Col·lectiu Punt 6 i la Betlem C. Bel d’Entre Pobles-Equip Ciutats Vivibles. Amb elles conversarem sobre ciutat, interculturalitat, cures, urbanisme i feminisme.\nLa sessió comptarà amb una darrera convidada de luxe, Tinta Fina, que s’encarregarà de fer la relatoria gràfica de la sessió.\nEns fa molta il·lusió participar d’aquesta sessió, i especialment fer-ho des de l’Ateneu L’Harmonia en tant bona companyia!\nSi teniu ganes d’anar obrint boca, us recomanem que us compreu el llibre o mireu el documental «Ciutats vivibles, des de la diversitat que les habita» que van coordinar les amigues i companyes d’EntrePoble!\nDissabte 20 d’octubre de 10 a 13h a l’Ateneu Harmonia (Sant Andreu)\nJordi Reviriego\tel 09/10/2018 a las 22:16\nQuan serà? No trobo la data ara mateix.\nIrene Jaume Gambín\tel 10/10/2018 a las 12:04\nHola Jordi, serà el 20 d’octubre de 10 a 13h a l’Ateneu Harmonia, ja hem actualitzat l’entrada amb la data!\ndAVID\tel 16/10/2018 a las 10:54\nEns hem d’inscriure a algun lloc per a assistir?\nLa Ciutat Invisible\tel 16/10/2018 a las 17:50\nHola David! No cal inscripció però hi ha aforament limitat a 115 persones. De totes maneres, es farà streaming i també el passaran al mateix bar de l’Ateneu l’Harmonia!


La tecnologia impulsa un salari per existir - Universitas Albertiana\nPortada » La tecnologia impulsa un salari per existir\nCada vegada més veus estan avaluant la possibilitat d’implantar una renda bàsica universal. És una assignació monetària i incondicional que atorgaria l’Estat a tots els seus habitants, independentment de quines puguin ser les altres possibles fonts de renda, i sense importar amb qui convisquessin. Aquest concepte, Alfredo Rubio de Castarlenas el va denominar en el seu moment “salari per existir”, és a dir, la percepció d’una renda que rebria l’individu pel simple fet d’haver nascut.\nS’han dut a terme molts debats que han posat de manifest fortes controvèrsies respecte a la viabilitat de la seva implantació, considerant-la en la majoria dels casos una proposta utòpica i associant-la, principalment, a una visió política d’esquerres.\nNo obstant això, el curiós del cas és que en les dues últimes reunions del Fòrum de Davos, on es troben els principals líders empresarials, polítics internacionals i periodistes i intel·lectuals selectes per analitzar els problemes més urgents que afronta el món, s’ha tractat el tema de la renda bàsica universal, com una possible alternativa a l’impacte que generarà la robòtica en el mercat laboral.\nNo és d’estranyar, ja que es considera que, cap a l’any 2020, s’hauran destruït cinc milions més de llocs de treball al món. I això no és més que un aperitiu del que pot passar si tenim en compte el ràpid procés de digitalització i robotització de l’economia.\nJa sabem la gravetat que suposa el fet de tenir una massa ingent de persones desocupades. És per això que els líders més influents de les principals potències estan començant a analitzar les conseqüències que hi hagi una part substancial de la població sense els ingressos mínims per sobreviure.\nAls Estats Units, concretament a Silicon Valley, considerada la meca del liberalisme econòmic i de la innovació, estan analitzant l’opció d’instaurar una renda bàsica (a nivell d’experiment acadèmic), en favor d’un determinat segment de població. Però aquesta experiència no és aïllada, a Ontario (Canadà), a Alaska i també a Finlàndia s’està començant a implantar una renda bàsica universal. És clar que ja s’ha traspassat la visió teòrica del concepte per començar a convertir-lo en una petita realitat.\nHi ha diverses teories pel que fa als motius pels quals seria convenient implantar una renda bàsica universal. Però, com ja hem comentat, la principal se centra en el fet que l’evolució tecnològica, a part d’acabar amb una gran part dels llocs de treball, dificultarà enormement que molts aturats puguin tornar de nou al mercat laboral.\nNo obstant això, no menys important és la justificació ètica de la proposta per la qual, tot individu, pel fet d’existir, té dret a viure en aquest món amb dignitat. La instauració d’un salari pel simple fet d’existir aporta tres aspectes que poden contribuir a la consecució d’aquest objectiu.\nEn primer lloc, la seva implantació pot ajudar a reduir o erradicar la pobresa, ja que tot individu podria disposar d’una renda mínima que li permetés subsistir dignament, sense necessitat d’acudir a la beneficència o a ajudes i subvencions que depenen dels programes socials de cada govern de torn.\nEn segon lloc, una renda bàsica universal aportaria un major grau de llibertat a l’individu, ja que el faria menys depenent i milloraria les seves possibilitats de desenvolupament personal, ja que no estaria constret per l’obligació de treballar en allò que no li agrada o que fins i tot li desagrada.\nI, en tercer lloc, instaurar un salari pel simple fet d’existir potenciaria i valoraria el principi de la solidaritat. Percebre una renda pel simple fet d’existir ens igualaria amb la resta d’individus. Instaurar una renda bàsica universal no serà fàcil ni gratuït, caldrà la renúncia d’uns en favor dels altres i, per tant, obligarà a una redistribució més justa de la riquesa, aportant un major equilibri econòmic i social.\nAixí doncs, podem dir que la bondat ètica de la proposta es basa en el fet de considerar que la implantació d’un salari per existir pot afavorir una major justícia econòmica i social, permet generar un espai més ampli de llibertat per a l’individu i potencia el sentiment de solidaritat; tres aspectes clau per contribuir al desenvolupament d’una societat i elevar el nivell de dignitat dels seus individus.


La importància del fluor durant la infància - Dentista Vilafranca del Penedès | Estètica Dental Vila\nLa importància del fluor durant la infància\nConsells • 30 de setembre del 2020\ndia d’avui, les càries segueixen sent la infecció bucal més freqüent durant la infància. El fluor protegeix les dents i les fa més fortes i resistents als àcids que generen les bactèries orals, al metabolitzar els sucres dels aliments. Així doncs, el fluor és un mineral que pot ajudar a enfortir l’esmalt de les dents i a evitar les càries, però cal administrar-lo correctament.\nA dia d’avui, les càries segueixen sent la infecció bucal més freqüent durant la infància. El fluor protegeix les dents i les fa més fortes i resistents als àcids que generen les bactèries orals, al metabolitzar els sucres dels aliments. Així doncs, el fluor és un mineral que pot ajudar a enfortir l’esmalt de les dents i a evitar les càries, però cal administrar-lo correctament.\nA la clínica dental les aplicacions es realitzen amb gels o escumes de major concentració. En casos d’alt risc de càries, també es poden prescriure suplements de fluor.\nA casa, les més habituals són les pastes dentífriques, les esbandides bucals i els gels. Es recomana utilitzar una quantitat de pasta de dents amb fluor de la mida d’un gra d’arròs fins als 3 anys d’edat. Posteriorment, per a nens entre 3 i 6 anys, la quantitat recomanada és la de la mida d’un pèsol.\nCal tenir present que un excés de fluor pot arribar a ser contraproduent. Una acumulació excessiva d’aquest mineral pot provocar fluorosi, que es caracteritza per l’aparició de petites taques a les dents. En casos extrems, pot fins i tot arribar a danyar l’esmalt dental.\nA part dels tractaments específicament dentals, com sempre és aconsellable seguir una bona dieta ja que, en el cas de les dents, una dieta rica en calci i vitamina D ajuda a mantenir-les més sanes. També resulta molt eficaç suprimir de la dieta els aliments amb sucre afegit, com llaminadures, caramels o refrescs.\nPer acabar, acudir a les revisions periòdiques amb el vostre dentista de confiança farà que els vostres fills i filles puguin lluir sempre el seu millor somriure, sa i bonic.


Medicina més enllà dels metges: Big Data i intel·ligència artificial – El blog del teu col·legi professional\nLa presidenta de la Comissió de Deontologia del CCMC i directora de l’Institut Borja de Bioètica-URL, Montserrat Esquerda, va moderar una taula amb aquest mateix títol a la 19a Jornada d’Estiu de la Professió Mèdica, plantejant la gran pregunta: “Arribarà un moment en què ja no caldran metges perquè hauran estat substituïts per màquines?” Abans de donar pas als ponents, Esquerda va apostar per acceptar el canvi i, per tant, acceptar que una part de les taques que avui fan els metges seran assumides per tecnologies emergents en cada moment. “Els professionals hem de demostrar que no som substituïbles i que podem aportar valor més enllà de l’ajuda de les màquines”, va insistir.\nLa catedràtica d’Arquitectura i Tecnologia de Computadors de la UAB i presidenta de l’associació Bioinformàtics Barcelona (BIB), Ana Ripoll, va defensar la tecnologia com una “aliada dels metges”. Pel que fa a les possibilitats que ofereix el big data, la clau està en què metges i professionals d’altres disciplines “parlin el mateix idioma” i col·laborin per crear valor a partir de l’enorme quantitat de dades sanitàries que es generen diàriament. El repte: aconseguir la interoperabilitat entre aquestes dades i fer-les accessibles –garantint-ne, alhora la confidencialitat- perquè el nou coneixement generat reverteixi en benestar per als pacients.\nEl director de l’Agència de Qualitat i Avaluacions Sanitàries (AQuAS), César Velasco, va transmetre la necessitat de recollir i estructurar informació “molt valuosa” que s’està generant dia a dia al sistema sanitari català i que avui dia encara no s’està aprofitant. Disposar d’aquesta informació ha de permetre passar de les evidències publicades i les metanàlisis a generar evidències a partir de les nostres pròpies dades. “Estem intentant fer aquesta revolució”, va afirmar. En aquesta línia, el programa PADRIS ja ha donat suport a 170 projectes des de la seva posada en marxa.\nUn d’aquests projectes d’investigació en salut a partir del big data és MASCAT, liderat pel metge de família i director de recerca del CAPSBE, Antoni Sisó. “El Catsalut té una gran caixa forta de dades infrautilitzades i, per fi, algú ha decidit obrir-la per treure’n rendiment, seguint unes normes ètiques i legals”, va afirmar. El projecte MASCAT té l’objectiu de conèixer quina és la prevalença a Catalunya de tot un seguit de malalties autoimmunes a partir de dades poblacionals reals del període 2012-2017. “El primer que vam veure és que no podíem dur a terme aquesta tasca tot sols i que havíem d’establir aliances”, va afirmar Sisó. En aquesta recerca cooperativa amb altres professionals, els metges tenen el rol d’“establir el full de ruta i prendre decisions”. L’objectiu és obtenir resultats que ajudin a planificar millor, segons Sisó. “El big data no ens dona certeses absolutes, però ens ajuda a plantejar noves hipòtesis d’estudi, nous patrons i noves prediccions”, va afirmar.\nCom a cap del grup de Genòmica Computacional del Barcelona Supercomputing Center (BSC), l’investigador ICREA David Torrents lidera un grup on biòlegs moleculars, bioinformàtics, enginyers i matemàtics col·laboren amb metges i centres sanitaris per desenvolupar eines informàtiques que donin resposta a preguntes de l’àmbit biomèdic. “Sovint no entenem al detall què fa cadascú, però l’important és entendre cap a on anem i tenir un objectiu comú”. Torrents va insistir en aquest punt i va alertar que “la intel·ligència artificial pot agafar vida per si sola i que és fàcil perdre el rumb i l’objectiu inicial de vista”. Un altre escull que, segons Torrents, cal salvar encara és el de la compartició de dades. “Un cop s’acaba un estudi, és imprescindible compartir-ne les dades amb la comunitat i això, malgrat que es diu que s’està fent, en realitat no està passant”, va afirmar. Això i l’ús de metodologies compatibles, per tal que diferents resultats siguin comparables, permetria, per exemple, que “qualsevol professional pogués trobar, entre dades de tot el món, el cas més semblant al seu per tal de poder aprendre’n”.\nContinua llegint “Bioenginyeria: aplicacions que han canviat la manera de treballar dels metges”\nPosted in Actes, InnovacióEtiquetat Agència de Qualitat i Avaluacions Sanitàries, Ana Ripoll, Antoni Sisó, AQuAS, associació Bioinformàtics Barcelona, big data, CAPSBE, César Velasco, Comissió de Deontologia del CCMC, David Torrents, Genòmica Computacional del Barcelona Supercomputing Center, intel·ligència artificial, jornada d'estiu professió mèdica, MASCAT, Montserrat Esquerda, Puigcerda\nBioenginyeria: aplicacions que han canviat la manera de treballar dels metges\nOne thought on “Medicina més enllà dels metges: Big Data i intel·ligència artificial”\nRetroenllaç: Bioenginyeria: aplicacions que han canviat la manera de treballar dels metges – El blog del teu col·legi professional


Sant Jordi 2020 | ESC Mercè Rodoreda\nAquest any Sant Jordi ens agafarà confinats/des i no volem deixar perdre un dia tan especial com aquest. És per això, que des de l’Escola us volem animar a participar en aquesta diada tan assenyalada.\nMalgrat enguany la celebració serà diferent a la d’altres anys, no hem de perdre el valor tradicional de la mateixa. Us recomanem visualitzar la llegenda en format virtual en webs com les següents:\nPer altra banda, com a escola volem donar a aquesta diada el valor literari que es mereix i és per això que us convidem en aquests dies de confinament, que ens estan despertant la creativitat, a què us convertiu en artistes de la llengua.\nUs animem a tots i totes, de P3 a 6è, a realitzar tot tipus de creacions literàries: contes, poemes, animacions en vídeo, titelles, narracions, dibuixos, punts de llibre, poesia visual, cal·ligrames…tot el que se us acudeixi per no perdre l’esperit de la festa!\nLes vostres creacions hauran de ser digitalitzades de manera horitzontal per tal que totes tinguin el mateix format. S’hauran d’enviar abans de dimarts 21 d’abril a l’adreça electrònica a8040382@xtec.cat amb el títol SantJordi2020NomicognomalumneCurs.\nAmb totes les creacions que ens envieu farem una exposició virtual que estarà disponible al web de l’escola a partir del dia 23 d’abril.\nEsperem amb moltes ganes les vostres creacions literàries!\nL’escola surt a l’InfoK\nCARNAVAL 2021 P4


Arxius de Cartipàs municipal | Diari La República Checa\nREDACCIÓ29 Setembre, 2021\nCambrils amplia el nombre de regidories amb Oliver Klein com a alcalde\nL‘Ajuntament de Cambrils tindrà 12 regidories més l’àrea d’alcaldia. Així ho han presentat avui els diferents grups i regidors no adscrits que formen part del nou Govern del municipi, liderat per Oliver Klein. Malgrat augmentar el nombre de departaments, Klein ha apuntat que això no representarà una major despesa pel consistori i que – a més – aquest fet permetrà treballar molt millor les àrees.\nPel que fa al repartiment, el Nou Moviment Ciutadà mantindrà les regidories que ja tenia en l’anterior executiu de Camí Mendoza: Urbanisme, Activitats i Obra Pública; Joventut i Esports; i com no l’alcaldia.\nEl PSC, per la seva banda, adquirirà Recursos Humans, departament que comandarà la seva portaveu, Anna López; Ensenyament i Igualtat; Drets Socials i Salut; i Serveis Generals i Medi Ambient.\nCiutadans liderarà les àrees de Promoció Econòmica i Participació, que romandrà sota les ordres del seu portaveu, Juan Carlos Romera; Turisme; i Contractació i Govern Obert.\nOliver Klein acompanyat dels seus socis\nFinalment, el PP de David Paul Chatelain s’ocuparà de la regidoria vital: Hisenda. En relació amb els regidors no adscrits, Joan Ma. Artigau es quedarà amb Cultura i Festes, mentre que Patrícia de Miguel s’encarregarà de Seguretat Ciutadana.\nEn ser preguntat pel pacte antitransfuguisme, Klein ha afirmat que estan tranquils perquè tot està en ordre d’acord amb la jurisprudència. Chatelain, per la seva banda, ha demanat paciència i comprensió als cambrilencs, afirmant que els canvis no es podran veure reflectits en els propers pressupostos, sinó en els següents.\nAquests canvis encara no són oficials, ja que s’hauran d’aprovar en un ple extraordinari que podria tenir lloc divendres o dilluns.\nREDACCIÓ24 Juliol, 2020\nL’alcalde Ricomà treu competències a Paula Varas\nRicoma i Pastó durant la pressa de possessió\nLes constants polèmiques en què estava implicada la regidora Paula Varas li han passat factura. El descontentament d’un gran nombre d’empresaris a causa de les llicències de les terrasses ha posat en més d’una ocasió la regidora republicana en evidència i el govern de Ricomà entre l’espasa i la paret.\nAmb l’abandó de Laura Castel de la vida política municipal, el canvi de cartipàs municipal estava cantat. Era només qüestió de temps. I Pau Ricomà, per curar-se en salut i apaivagar els ànims dels restauradors, ha decidit retirar les competències de Domini Públic a la controvertida regidora.\nAixí, la nova regidora Cinta Pastó assumirà la responsabilitat d’una de les àrees més polèmiques dels últims mesos. Paula Varas es farà càrrec de Pressupostos Participatius i continuarà com a presidenta del consell d’administració de la ràdio pública. Aquest és el tercer canvi de cartipàs que du a terme l’alcalde Ricomà des que va assumir la presidència del govern municipal.\nLa pressa de possessió de Pastó s’ha dut a terme al Saló dels tarragonins il·lustres a l’Ajuntament de manera presencial, i s’ha pogut seguir en la mateixa sessió del consell Plenari. L’alcalde Pau Ricomà, ha presidit l’acte i li ha atorgat a la nova edil l’agulla i la medalla de regidora i el bastó, com a quarta tinent d’alcalde i seguidament ha donat continuació el plenari.\nAixí mateix el regidor Manel Castaño assumirà l’àrea de Desenvolupament Econòmic; el regidor Jordi Fortuny assumeix el projecte del Banc d’Espanya i Relacions Internacionals, que segueix acumulant àrees al capdavent del govern municipal i la regidora Paula Varas, Pressupostos Participatius.


El país libèl·lula (Francesc Canosa)\nEl país libèl·lula\nCarles Soldevila va ser un gran escriptor i periodista però també educador de la burgesia en el catalanisme i civilitzador d'un país lliure\n4 min. 11/01/2017 19:16\nHem parlat poc de libèl·lules en aquest país. De petit pensava que les libèl·lules muntaven els envelats de festa major. Transportistes de cassigalls de cel. Coloraines airways. Són com anuncis voladors. Cada libèl·lula és un reclam. Píxels mudats, nets, endreçats. Sembla que enfilin l’aire amb fanalets de civilització. Catalunya és espai aeri de libèl·lules. Si mirem al cel veurem que fa cinquanta anys (el dia 10) de la mort d’una de les principals espècies: Carles Soldevila. No vull parlar d’un dels grans escriptors i periodistes catalans del segle XX. Vull parlar de la libèl·lula que va ensenyar a volar a una part d’aquest país que havia perdut les ales. Anem a l’aeroport.\nULLS DE RAIGS X. Cos alat de dandi. Nas de fibló. Fiblava per absorbir i per punxar. Soldevila era una libèl·lula. I voltant s’adona d’una cosa: el catalanisme és una qüestió de bona educació. Ell va ser la libèl·lula que va fiblar per insuflar catalanisme a la burgesia dels anys 20 i 30. Soldevila és l’educador, el mestre, el pedagog, el Pigmalió que prepara la burgesia barcelonina per a un país lliure, modern, civilitzat. Movia les ales al segle XX com si fos al segle XXI. Soldevila sabia que les ciutats, naturals, voladores, somiadores, com Barcelona, liderarien el fibló del futur: les ciutats estat. Ell és un dels tants insectes del terrari invisible català que demostra que Catalunya és un país. Avui els professionals de la ignorància menteixen. Hem tingut sempre burgesos (com classes populars, mitjanes, tres quarts...) alçant el vol per un país lliure. El “procés” no és d’uns: és de tots. Ningú ha pujat al carro: perquè som el punyeter carro viacrucis. I això no és un procés: és una processó eterna. Aixequem el vol.\nVOLANT de flor en flor aeroport, la libèl·lula Soldevila veu que el problema de Catalunya no és polític. Aquí només hi ha dos cels: el de la bona i el de la mala educació. Fixeu-vos què escriu un burgès, un pijo com ell, als anys trenta: “Que una persona establerta a Catalunya o acabada d’arribar es cregui ofesa perquè algú li adreça la paraula en l’idioma del país. Això és absolutament intolerable”. Ho diu un pilot bilingüe (el pare era català i la mare basca).\nTot és una qüestió de bona educació: no es pot demanar que una llengua visqui i que l’altra mori\nHo diu un astronauta amb hores de vol que veu que els catalans sempre canvien d’idioma mentre es desintegra el seu ésser. Ho diu un aviador que sap que no parlem de política, de llengua: parlem del cel de la civilització. El que volen fer volar pels aires, aleshores, Miguel de Unamuno i altres intel·lectuals espanyols que acusen el catalanisme de crear una “ jerga artificial”. No volien un català normativitzat. Volien una llengua tancada en una caixa negra. Una llengua estavellada, destrossada, morta en una muntanya endolada. Soldevila, volant alt, respon que totes les llengües són “organismes vivents”. Tot és una qüestió de bona educació: no es pot demanar que una llengua visqui i que l’altra mori. Barbàrie versus civilització. Perquè la libèl·lula Soldevila llegeix cada dia el salvatgisme, la incultura, la ignorància: “La nostra gent no s’admira de llegir a Abc o a El Debate un seguit de falsedats sobre Catalunya i els catalans. Ja hi està feta; sap que aquests diaris monàrquics tenen un bonic interès a entrebancar la marxa de la República; no ignora que en llurs redaccions hi ha un grup de senyors que senten des de la infància un profund anticatalanisme”. I alhora veu a la seva ciutat els analfabets, els primitius, els incivils que no entenen que si Barcelona ja és cosmopolita, i se la compara amb Nova York, o París, és perquè és una ciutat “naturalment i legalment catalana”. Ja ho va dir ell quan va tornar de l’exili, en una altra llengua: “ El barcelonés sólo se va -y aún de mala gana- cuando sabe que lo persiguen personalmente para matarlo”. Va haver de marxar el 1936 perquè el volien matar. Avui, la manera de matar, de ser mal educat, és dir que no van existir les libèl·lules catalanes.


Blog del Gabinet del Dr. Josep Cornellà. Psiquiatra infantil de Girona: de novembre 2013\nPublicat per Malpas 28 IT a 10:22 a. m. Cap comentari:\nAvui ja podem oblidar la paraula; tenim el WhatsApp. Avui ja no cal ni la trucada per telèfon; n’hi ha prou amb “whatsapejar”, un neologisme integrat a les nostres vides. El WhatsApp és també ja d’ús corrent entre els menors. De fet, al nostre país, més de les tres quartes parts de nens de entre 11 i 14 anys l’utilitzen. I, en tot el món, hi ha més de 300 milions de persones que, varies vegades al dia, s’envien i comparteixen missatges, fotografies, vídeos i gravacions. El sistema s’instal•la amb facilitat al mòbil, i s’integra perfectament a les nostres vides, essent una temptació per veure que ens poden haver dit... Cada usuari mig comprova o atén aquesta plataforma una mitjana de 150 vegades al dia... Les dimensions d’aquesta xarxa de comunicació creixen cada dia de manera exponencial.\nCom tantes vegades, se’ns presenta la qüestió sobre la bondat d’aquest sistema de missatgeria. I hem de fugir dels profetes de calamitats. Els avanços tecnològics són sempre benvinguts si els sabem utilitzar. Quin pot ser el problema? El WhatsApp ha esdevingut una mena de club social, virtual, on ens hi podem trobar tots, a qualsevol hora, individualment o en grup, i amb l’objectiu de bescanviar informació, opinions, o imatges. Per tant, el problema, més que la mateixa aplicació, estaria en l’ús que se li dona.\nLa immediatesa i la velocitat en els missatges és una de les seves característiques, que converteix l’eina en un medi de conversa a temps real. Això pot donar lloc, en els menors, a una manca de reflexió i a una impulsivitat a l’hora d’escriure els missatges. Quan falta temps per la reflexió, es poden compartir imatges compromeses, o es poden transmetre opinions poc convenients, i sense possibilitat de fer-se enrere. Apareixen també una hiperactivitat i una manca d’atenció derivades d’un us excessiu de la xarxa. “I si m’ha arribat un missatge?” I, potser, una alteració dels horaris. Pot costar, sobre tot en adolescents, apagar l’aparell per anar a dormir. I el primer ritual del matí pot ser donar un cop d’ull als possibles missatges rebuts.\nPer altra banda, WhatsApp és un veritable xarxa social que, per les seves característiques, escapa als mecanismes de control d’altres, com poden ser Twitter o Facebook. Ningú sap que passa amb la informació; ningú sap si el sistema guarda una còpia de tot allò que s’envia. On queda la intimitat de les persones i de les seves opinions? Encara és un interrogant.\nTota innovació és bona si s’utilitza bé. Per tant es fa imprescindible una educació per l’ús del WhatsApp. Els pares s’hi han d’implicar a fons. El nen (i l’adult també) ha d’actuar com si les seves converses virtuals fossin públiques, a l’abast de tothom. I, sempre, des de la més estricte protecció de la intimitat pròpia i dels de casa. I els pares, malgrat la bretxa tecnològica, han de fer tot el possible per estar informats de quines són les xarxes socials on estan els fills. No són només coses de mainada!.\nDIARI DE GIRONA, 7 de novembre de 2013.\nPublicat per Malpas 28 IT a 9:30 a. m. Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Internet, joves, reflexió, tecnologia, whattsapp


Discussió:Dites catalanes/Arxiu 1 - Viquidites\nDiscussió:Dites catalanes/Arxiu 1\n< Discussió:Dites catalanes\nAquesta pàgina mostra l'arxiu d'una pàgina de discussió. No modifiqueu el contingut d'aquesta pàgina. Si voleu discutir algun nou tema o recuperar alguna cosa d'aquest arxiu feu-ho a la pàgina Discussió:Dites catalanes.\nEs podria ordenar alfabèticament?—el comentari anterior sense signar és fet per 88.17.22.245 (discussió • contribucions) Ferbr1 23:03, 17 nov 2009 (CET).\nHome, clar, però seria millor fer-lo per temes. Ferbr1 23:03, 17 nov 2009 (CET)\nTé algun sentit aquest article? Realment aquestes dites s'haurien de traslladar als corresponents articles. Tenir un article que potencialment podria tenir 10.000 dites no hi té lògica.--KRLS (discussió) 00:41, 12 ago 2013 (CEST)\nEn principi, no, i tens raó que és més adequat trasllar les dites als articles corresponents. Potser el més adient, si no el volem esborrar, és deixar les dites catalanes més representatives, a veure quines :) --Docosong (discussió) 12:19, 12 ago 2013 (CEST)\nRetrieved from "https://ca.wikiquote.org/w/index.php?title=Discussió:Dites_catalanes/Arxiu_1&oldid=91808"