Comentari : tinc algunes coses solucionades, però encara estem en gran part a la vora de la investigació original\nLa literatura científica inclou publicacions científiques que tracten d’obres originals (teòriques o experimentals en el camp), de ciències naturals i socials , publicades en revistes científiques del sector; l’edició acadèmica s’encarrega d’inserir els resultats d’aquestes recerques originals a la literatura.\nComprèn tres nivells diferents de fonts: les fonts primàries estan representades per treballs originals com ara publicacions d'investigació científica , patents , informes tècnics , projectes d'enginyeria o disseny i programari. Les fonts secundàries són treballs d’ investigació bibliogràfica (ressenyes), llibres d’ exposició, col·leccions d’articles i, en tot cas, totes les publicacions científiques que no posen a la llum nous coneixements per a la comunitat científica . Les enciclopèdies o obres similars dirigides a un públic ampli es poden considerar fonts terciàries .\n2.1 Tipus de publicacions científiques\n2.2 Nivell de contingut\nEl que són els primers escrits científics és un tema debatut. Els elements d’ Euclides són, tanmateix, l’obra més coneguda de la literatura científica de l’antiguitat. Durant l’ edat mitjana , la producció científica era una mica limitada (encara que amb notables excepcions) i exclusivament en llatí . Amb la revolució científica , la literatura va adquirir una nova dimensió. Galileu va publicar obres en italià , fusionant el valor científic amb el literari artístic. Entre els segles XVII i XX, el nombre de publicacions científiques va créixer significativament. Fins al segle XIX , el llatí seguia sent l’idioma més utilitzat, fins i tot si les publicacions de tirada local s’escrivien generalment en les llengües nacionals. Des de principis del segle XX , l' alemany , l' anglès i el francès es van consolidar com els més utilitzats per a totes les publicacions rellevants, tot i que molts països europeus van publicar revistes en les seves llengües nacionals. Després de la Segona Guerra Mundial, l’ús de l’anglès es va afirmar, en la gran majoria de disciplines, en publicacions internacionals, i sovint també en publicacions nacionals (amb la notable excepció de la Unió Soviètica ) i una certa resistència a la zona de parla francesa.\nTipus de publicacions científiques\nLa literatura científica inclou els següents tipus de publicacions:\nArticles científics publicats en revistes científiques .\nPatents i patents relacionades amb la ciència i la tecnologia .\nLlibres escrits per un o un petit nombre de científics .\nLlibres on diferents parts (per exemple, diferents capítols) són escrites per diferents autors, sota la supervisió d’un editor o editor.\nPresentacions en conferències acadèmiques, com les organitzades per societats acadèmiques; i informes d’aquestes presentacions (anomenats procediments ).\nInformes per a les forces militars i governamentals .\nPublicacions científiques a la World Wide Web\nLlibres, informes tècnics, fulletons , treballs publicats per investigadors o grups individuals.\nLa importància dels diferents tipus de publicacions varia d’una disciplina a l’altra i, naturalment, canvia amb el pas del temps. Les obres publicades en revistes científiques, les monografies originals i les actes de conferències internacionals es consideren les més importants (fins i tot si el prestigi de revistes, editorials i conferències individuals varia considerablement), representen l’aspecte comunicatiu oficial de la ciència, allà on els aspectes científics es tracten al màxim nivell. Les publicacions a la World Wide Web inicialment eren poc reconegudes, tot i que amb l’afirmació del desenvolupament de la xarxa actualment hi ha revistes científiques autoritzades exclusivament en forma de documents digitals, com ara Plos ONE  ; a més, hi ha arxius força importants sobre literatura científica.\nNivell de contingut\nEl contingut és l’aspecte més important de la literatura científica. Cal que es compleixin diversos requisits perquè una obra es consideri part de la literatura científica.\nL’estructura ha de ser orgànica, de manera que les biblioteques puguin catalogar els documents i els científics en el futur puguin recuperar-los per estudiar-los i tornar-los a avaluar, i ha d’haver-hi una forma predeterminada de citar el document perquè en futures publicacions científiques puguin ser publicades. en va fer referències formals. La manca d’un sistema d’arxiu convencional és un obstacle que han de superar les publicacions científiques basades en la World Wide Web ; s'està fent un progrés considerable en aquest front.\nEl tema s’ha de presentar tenint en compte publicacions científiques anteriors, citant documents rellevants de la literatura existent.\nEls experiments científics i els resultats de la investigació s’han de descriure de manera que un científic , amb un coneixement i experiència adequats en el mateix camp, pugui repetir les observacions i comprendre si ha obtingut els mateixos resultats.\nLes conclusions han d’estar en relació amb la literatura anterior i / o experiments recents, de manera que qualsevol lector amb coneixements del camp pugui seguir el tema i confirmar que les conclusions tenen sentit. Dit això, l’acceptació de conclusions no ha de dependre de l’autoritat personal, l’habilitat retòrica o la fe .\nDeclaració de Berlín sobre accés obert a la literatura científica\nWikimedia Commons conté imatges o altres fitxers sobre literatura científica\nTesauro BNCF 235 · LCCN (EN) sh85118691 · BNF (FR) cb120480486 (data)\nComunitat científica · El consens científic · divulgació científica · comunicació de la ciència pública · Academic Publishing · literatura científica · Les publicacions científiques · igual Revisió · Investigació Científica · revista científica · reproductibilitat · Accés obert\nObtingut de " https://it.wikipedia.org/w/index.php?title=Literatura_científica&oldid=111737681 "\nSense fonts - febrer de 2012


La Cambra presenta a les empreses gironines les oportunitats de l'Àfrica Occidental | Cambra de comerç de Girona\nEstàs aquí: Home » La Cambra presenta a les empreses gironines les oportunitats de l’Àfrica Occidental\nMarcó va explicar que Caixa Bank posa a disposició de les empreses gironines les seves diverses delegacions i aliances estratègiques amb bancs del territori. Ofereixen assessorament, finançament i serveis bancaris a Marroc, Camerun, Ghana, Guinea Equatorial, Mauritània i Senegal. Marcó va anunciar també la propera obertura d’una oficina de representació a Algèria.\nEduard Torrent, cap de l’àrea de Comerç Exterior de la Cambra de Girona, va destacar la gran aposta de les cambres pel mercat africà, ja que al llarg d’aquest any s’hi organitzen una vintena de missions per aconseguir exportacions, uns viatges als quals tenen accés les empreses gironines.\nDani Vives va desgranar els motius que fan de l’Àfrica Occidental un mercat de futur i de present. Consta de 17 països i té una població total de 340 milions (amb una edat mitjana de 19 anys) i una superfície de 6.400.000 Km2. La majoria de països son francòfons amb algunes excepcions (Ghana, Nigèria, etc.). Té un creixement econòmic vigorós (d’entre el 6% i el 8%) i un consum per càpita a l’alça en tots els països de la regió. Entre els seus punts a favor hi ha una creixent estabilitat política i econòmica. Els costos logístics son relativament baixos i, conseqüentment, les empreses de casa nostra tenen un avantatge competitiu respecte a altres empreses europees per simple proximitat. Les barreres (aranzels o permisos) a la importació de productes estrangers no són importants i això facilita les operacions. Dani Vives va explicar que a l’Àfrica Occidental hi ha bones oportunitats per a les empreses gironines en obres públiques, obres privades, bens de consum, sector agroalimentari, materials industrials i turisme.


Torrent dona la benvinguda al Nadal – Info Torrent\nInicio Festes i Tradicions Torrent dona la benvinguda al Nadal\nLa Clavariessa Major de la Puríssima, Cristina Torres, protagonitza l’encesa dels llums que marca l’inici de la campanya nadalenca\nDurant la vesprada d’ahir, dia de la Immaculada, la ciutat de Torrent va celebrar els actes de benvinguda a les festes nadalenques. Després d’una processó en honor de la Immaculada Concepción, les clavariesses de la Puríssima i els seus barrers van acompanyar Cristina Torres, Clavariessa Major, fins a la Casa de la Cultura, on van ser rebuts per l’alcalde Jesús Ros i el regidor de Festes, José Pascual Martínez, per a inaugurar el Naixement que quedarà instal·lat durant aquests dies festius, al mateix temps que s’il·luminava l’estrela i l’arbre de Nadal de la Plaça Major.\nPoc després, la Torre es va convertir en el tapís on es va projectar un espectacle de llums làser amb motius nadalencs i missatges amb els millors desitjos per a aquestes festes. Les clavariesses de la Puríssima i el públic que s’havia congregat en la plaça van gaudir d’aqueix moment amb una improvisada interpretació a cor de les nadales que s’escoltaven per megafonia.\nTot seguit, després d’un castell de focs artificials, la comitiva es va dirigir fins a la plaça Bisbe Benlloch, on s’havia preparat la cerimònia d’encesa de llums amb la qual Torrent donaria la benvinguda a les festes nadalenques de 2021. Cristina Torres va prémer el botó que encenia el joc de llums i so dissenyat pels alumnes de l’IES La Marxadella, que decorarà l’edifici del consistori durant les següents setmanes, juntament amb la il·luminació del ficus de la plaça Bisbe Benlloch, el passeig de l’Avinguda i el carrer de l’Ermita, donant així inici al Nadal en el municipi, moment que va ser molt celebrat per la multitud de veïns i veïnes que s’hi van reunir.\nAnterior Artículo Anabel Medina inaugura a Torrent l’exposició del Museu de l’Esport\nSiguiente Artículo Torrent da la bienvenida a la Navidad


Vesc. Rams per regalar - El Tio Bufo\n> Tió de Nadal>Vesc. Rams per regalar\nVesc. Rams per a regalar. Rams per a regalar sort, besar-se sota el vesc amb la persona que estimes atrau sort i felicitat.\nVesc. Rams per regalar Hi ha 8 productes.\nRamet de Vesc. 5 unitats\nRamet de Vesc. 5 unitats. El Vesc amb missatge per a la sort. Compra un Tió amb el vesc de la sort. El fet de regalar el vesc als teus amics i éssers estimats és una tradició divertida on els sentiments s'expressen en comprar i regalar els decoratius ornaments per al vesc.\nRam de vesc per Penjar\nRam de vesc comprar decorat. Econòmic i súperxulo. Rame lls de vesc per regalar felicitat i sort.\nRam de flor de la sort amb cel·lofana\nRam de flor de la sort amb cel·lofana, Ja és per tradició regalar un ramet de vesc a la família i amics, a la mateixa vegada que tu també ho reps regalat per persones que t'estimen. I que perquè compleixi la seva promesa, el vesc ha de portar sort a qui el rep,\nRamet de la sort amb Tió Catala\nRam vesc per a la tradició del petó\nRam vesc per a la tradició del petó. Ja és per tradició regalar un ramet de vesc a la família i amics, a la mateixa vegada que tu també ho reps de persones que t'estimen. I que perquè es compleixi la seva promesa, el vesc ha de portar sort a qui el rep.\nRegalar un ramet de vesc rústic\nComprar un ramet de vesc per Nadal. Un ramet de vesc per a la tradició del petó a la porta. Assortiment d'ornaments per al vesc, paperina decorada per al vesc de Nadal i penjar-lo al marc de la porta. Compra online d'ornaments nadalencs.\nRam de Vesc disseny vintage\nRam de vesc disseny vintage. Comprar un ram de vesc amb i li farà completament feliç. Ja és per tradició regalar un ramet de vesc a la família i amics, ha la mateixa vegada que tu també ho reps regalat per persones que t'estimen. I que perquè compleixi la seva promesa, el vesc ha de porta sort a qui el rep.\nTió amb pinxo per decorar el Nadal


Un secretari nacional de l’ANC desmunta la trampa d’’El Mundo’ amb la foto de la Diada Un secretari nacional de l’ANC desmunta la trampa d’’El Mundo’ amb la foto de la Diada – El Món\nUn secretari nacional de l’ANC desmunta la trampa d’’El Mundo’ amb la foto de la Diada\nCrítiques a la Guàrdia Urbana pel recompte d'assistents a la manifestació\nLa capçalera de la manifestació, massiva, de la Diada del 2021 / Jordi Borràs\nRedacció 12/09/2021 7:27 pm\nEl diari madrileny El Mundo ha publicat en portada una fotografia de la manifestació de la Diada organitzada per l’ANC on sembla que hi hagi poca gent. Es tracta però d’un engany visual que el politòleg, periodista i secretaria nacional de l’ANC Adrià Alsina ha desmuntat a twitter en un fil. Alsina explica com l’angle des d’on s’ha fet la fotografia i el tram del recorregut de la manifestació que surt en la imatge són enganyosos. “Avui els lectors de El Mundo troben una portada que els tranquil·litza: “La Diada més dividida i sense encant”, amb una foto que sembla ensenyar objectivament una manifestació independentista petita. Per què és una basta manipulació i un engany als lectors?”, així comença el fil de Twitter que ha penjat Alsina.\n“Ampliant la foto, entenem dues dels trucs més vells de les manipulacions del fotoperiodisme: forçar l’angle i un punt de vista equívoc. La foto sembla ensenyar-nos la manifestació sencera perquè reconeixem un principi i un final, però no és així…”, explica Alsina al seu fil de Twitter. “El problema és que en aquest moment, la capçalera de la manifestació havia girat de Via Laietana cap a l’esquerra per Isabel II, és a dir que el que veiem a El Mundo és només una petita part de la gent, i darrere veiem Passeig de Colom buit perquè sempre va estar buit”, segueix explicant alsina.\nHoy los lectores de @elmundoes encuentran una portada que les tranquiliza: "La Diada más dividida y desangelada", con una foto que parece enseñar objetivamente una manifestación independentista pequeña. ¿Por qué es una burda manipulación y un engaño a los lectores?👇(Hilo) pic.twitter.com/qVftApzygn\n— Adrià Alsina Leal (@AdriaAlsina) September 12, 2021\nCrítiques a la Guàrdia Urbana pel recompte d’assistents a la manifestació\nLes xarxes avui també s’han omplert de comentaris d’usuaris que dubtaven que el recompte d’assistents a la manifestació organitzada per l’ANC fet per la Guàrdia Urbana fos correcte. Segons l’entitat organitzadora la manifestació va aplegar 400.000 persones i segons la Guàrdia Urbana en van ser 108.000, una diferència abismal. Alguns usuaris han comparat les imatges d’aquesta manifestació amb d’altres d’una magnitud similar i sembla ser que els números d’assistents no quadren. Una de les personalitats en explicar aquesta problem`patica ha estat el cap de premsa de Junts, Pere Martí Colom, que ho ha manifestat a Twitter.\nFoto 1: 18 febrer 2017. Volem acollir. Segons la Guàrdia Urbana, d'Urquinaona a Jaume I, 160.000 persones.\nFoto 2: avui. D'Urquinaona a Estació de França, 108.000 persones segons Guàrdia Urbana #infoxicació #Diada2021 pic.twitter.com/SuRDjBsYy7\n— Pere Martí Colom (@peremarticolom) September 11, 2021\nUna altra de les persones que s’ha manifestat en aquesta direcció a Twitter ha estat l’empresari i polític Josep Maria Matamala. “Pregunta a la Guàrdia Urbana de Bcn, Heu dit que avui hi ha 108.000 manifestants al carrer, seríeu capaços de posar al Camp Nou tota la gent que hi ha de l’estació de França a Urquinaona?”, ha dit a Twitter.\nCatalà 12/09/2021 7:52 pm\nEls de la guàrdia urbana de Barcelona son uns assalariats, a les ordres de la botiflera Colau; heus ací l'explicació.\nAl català poc seriós 13/09/2021 12:22 pm\nQuin argument més poca-solta.\njosep 12/09/2021 8:34 pm\nla rata batlle no sap contar\nClar 12/09/2021 8:39 pm\nEls colauites nerviosos. Quina pena de gent. Més falsos que "un duro sevillano", que es deia.\nCaterinaCh 12/09/2021 8:54 pm\nRecordeu la manifestació del 8 d'octubre de 2017, organitzada per SCC? Aquella manifestació la Guàrdia Urbana va dir que hi havia 350.000 persones i el recorregut era molt similar del d'ahir. Algú ha preguntat com ho van comptar llavors i com ho han comptat ara? Perquè si en aquellla n'hi havia 350.000, a la d'ahir, si volien fer-ho a la baixa, podréin haver dir almenys 250.000 no? Algú té la gràfica que es va fer, despré, comparant-ho amb altres manifestacions?\nEm fa l'efecte .... 12/09/2021 10:59 pm\n.... que les fotos indepes no desmunten res. 100.000 assistents com a molt.\nYupiiiiiiiiii 13/09/2021 12:04 am\n🤣🤣🤣🤭🤭🤭🤭la guardia urbana es feixista!🤣Estáis como una chota!🤭🤭🤭🤣🤣 La manis por la Andapandansiaaa ha perdido muchísima gente que está hasta el gorro de que la engañen. De aquí hasta el 2025 que Aragonés espero que aguante,será el fin de un movimiento condenado al fracaso, por haber engañado a una parte de su pueblo abducida🤗🤗 Salir de la Matrix companys, tomaros la pastilla azul🤣🤣🤣\nAl Yupiiiii 13/09/2021 8:57 am\nAixò és el que els agradaria als fatxes, però no pasará mai! A mi em cauria la cara de vergonya, amb els manifestants que aconsegui reunir en una de les vostres concentracions...tot i portar-los gratuïtament de tota Espanya i pagar el bocata de xoped...\nNo és tan complicat 13/09/2021 12:14 am\nÉs ben fàcil. Quan van fer aquella manifestació del Volem acollir, ja vaig dir que les xifres eren una bestiesa. Només cal comptar els m2 d'Urquinaona i Via Laietana i els números no surten ni amb quatre persones per m2, que és una densitat màxima. Abans hi havia el col·lectiu "contrastem" que mesurava la superfície dels carrers i desmuntava moltes xifres.\nAsr 13/09/2021 7:28 am\nTothom sao qui és l Albert Batlle, un botifler manipulador, un col. Laboracionista amic del règim\nUyuyui 13/09/2021 7:50 am\nLos expertos consultados por este medio para explicar la cantidad de gente en la manifestación .... son de lo más imparciales .....\nJosep Lluis 13/09/2021 9:48 am\nI jo pensant que un dels requisits per a entrar als cossos policials era tenir estudis. Aquests van suspendre mates, i han entrat igual. Ja sé que passa... només saben contar fins a 180.000.\nsaberut 13/09/2021 1:37 pm\nAlguns els costa molt acceptar que són emigrants i que viure al portal de la misèria els va fer marxar de casa seva.\nJacks 13/09/2021 5:42 pm\nSaberut, i lo pitjor de tot es que no ho reconeixen. Els vagos, ignorants i inadaptats sempre de en les culpes als altres, en aquest cas el país d’ acollida. Cal lluitar per l’ independència i fer fora aquesta xusma que no s’ adaptara mai.\nJoan de Canyamars 13/09/2021 6:25 pm\nNo cal atabalar-se amb això del reconta de la gent. La premsa del regim, hi és per donar una imatge de que a Catalunya, això de la independència és cosa de quatre eixelebrats. El problema, és que per molt que ho intentin, els observadors internacional, expliquen el que varen veure i el que reivindicava la gent que vàrem ser allà. O sigui que encara fan més el ridícul del que ja han fet i continuen fent.\nTano 13/09/2021 6:56 pm\nEl Mundo?. La merda del Mundo voler dir.


El PSIB demana explicacions sobre les dietes del diputat de Cs Maxo Benalal i el PP acusa Armengol de voler influir en la crisi del partit taronja\nMÉS per Mallorca, Més per Menorca i Unides Podem també han signat el document que els socialistes han registrat en el Parlament\nMaxo Benalal parla amb Marc Pérez-Ribas als passadissos del Parlament. Isaac Buj\nPalmaLa portaveu adjunta del PSIB, Sílvia Cano, ha anunciat aquest dilluns que els socialistes han registrat a la Cambra, juntament amb MÉS per Mallorca, Més per Menorca i Podem, una iniciativa per demanar explicacions pel cobrament irregular de dietes per part del diputat de Ciutadans Maxo Benalal, que també és membre de la Mesa del Parlament. Cano ha lamentat que aquesta polèmica generi "un greuge a la imatge de la institució i de tots els diputats". "Volem que se'ns doni informació de primera mà i veure si hi ha hagut alguna irregularitat", ha comentat la representant socialista. De fet, la polèmica no ha fet més que créixer des que es va fer públic que Benanalal havia de regularitzar 15.000 euros de dietes cobrades de manera irregular. En el cas del PP, a més, Biel Company ha acusat Armengol de voler influir en la crisi del partit taronja i de pressionar perquè el grup parlamentari de Ciutadans quedi amb Patricia Guasp com a portaveu, sense que se'n produeixi el canvi que Benalal va reclamar a la Cambra juntament amb Marc Pérez-Ribas i Jesús Méndez.\n"Està molt clar que a Armengol li interessa que Ciutadans continuï així i que en farà tota la pressió possible", ha criticat Company. "Si hi ha coses que no estan bé, que es resolguin. Però utilitzar segons quins canals per defensar Armengol no em sembla bé", ha afegit. Segons el portaveu popular, Cs ha de resoldre els seus problemes sense intervencions externes, "sense la intervenció del PSIB i sense que Thomàs [en referència al president del Parlament, Vicenç Thomàs] en sigui el martell", ha dit en referència a la petició de la Mesa de l'acta de la reunió del grup parlamentari taronja del 17 de març en què es va decidir el canvi de portaveu que sol·liciten. "L'honorabilitat del Parlament s'ha de defensar sempre. Però hi ha gent que quan afecta els seus s'amaga i no diu res", ha afegit Company.\nPer la seva part, el diputat de MÉS Josep Ferrà ha destacat que la Mesa del Parlament és l'òrgan competent per emetre un judici sobre el cobrament de dietes per part de Benalal. "Si les dietes que ha percebut no són les correctes, s'hauran d'assumir responsabilitats", ha continuat Ferrà, qui també ha reclamat al partit taronja que "digui alguna cosa".\nEn canvi, la portaveu de Cs, Patricia Guasp, ha manifestat que no entén la petició del diputat ecosobiranista. "Sempre hem estat molt clars: hem demanat transparència i ètica a tots els càrrecs públics i del nostre partit", ha dit, a més de considerar que cal que la Mesa del Parlament informi els portaveus. Guasp ha reiterat que la seva formació tindrà "tolerància zero davant qualsevol manca d'ètica" que afecti "el cobrament de dietes o altres accions en aquest aspecte". "No sé per què el portaveu adjunt de MÉS ha fet aquestes declaracions, perquè ells saben que hi ha un expedient obert per part del meu partit per possible cobrament irregular de dietes", ha assenyalat, a més d'assegurar que "sempre" donarà suport a "qualsevol petició de transparència".\nCs Parlament Grups parlamentaris PSIB PP Més per Mallorca


Álvarez de Toledo veu “més greu” l’1-O que el cop d’estat del 23-F\nBarcelona. Dimecres, 20 de Març 2019. 07:35\nEl 23 de febrer del 1981 va haver-hi l’últim cop d’estat viscut a Espanya. En ell hi van participar membres de l’Exèrcit espanyol i la Guàrdia Civil. Va haver-hi trets al Congrés dels Diputats i a València van aparèixer els tancs al carrer. Tot això però, va ser menys greu que dos milions de ciutadans votant sobre el futur polític de Catalunya l’1 d’octubre del 2017 segons la particular visió de Cayetana Álvarez de Toledo, candidata del PP al Congrés per Barcelona.\nEn declaracions ahir dimarts a Televisió Española, la cap de llista va assegurar que ha acceptat ser candidata a petició de Pablo Casado perquè Espanya es troba en el pitjor moment des de l’any 1978, un fet que va portar a preguntar-li si considerava que el procés sobiranista havia estat pitjor que el cop d’Estat del 1981.\n“Sense cap dubte”, va respondre Álvarez de Toledo, per afegir que el procés “és més greu que Tejero i Milans amb els tancs”. El raonament que va fer servir per justificar que militars armats són menys perillosos que civils votants rau en la suposició que “si un senyor entra disparant trets, és més fàcil de neutralitzar que quan surten moltes persones en una suposada i legítima votació en la que diuen que la democràcia és votar”. A més, ha assegurat que el procés sobiranista és “molt perillós” perquè és una “mobilització d’una part de la societat i exaltació nacionalista sota una suposat vel de pacifisme, per intentar carregar-se un sistema constitucional”.\neleccions 28-A Joan López Alegre, número dos de Cayetana Álvarez de Toledo per Barcelona El Nacional


Hotel Agnanti Agios Konstantinos Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Agios Konstantinos\nagios Konstantinos, Agios Konstantinos, Agios Konstantinos, Grècia, 83100 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nHabitació Doble amb Llit Supletori i Vistes al Mar (Double Room with Extra Bed with Sea View)\nMés informació sobre Hotel Agnanti\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Agnanti està situat idealment a Agios Konstantinos; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Agnanti asseguren una estada plaentera als seus clients. Magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, lloguer de cotxes, restaurant, bar són només algunes de les comoditats que fan que Hotel Agnanti sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Agios Konstantinos, el Hotel Agnanti és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Crònica GP de Monza: Doblet de Brawn als morros dels “Tifossi” – Fórmula 1 en Català\nAl final els motors Merces no han decepcionat i, tal i com vaig suggerir, Brawn GP ha guanyat des del darrere. Les estratègies de Lews i Sutil eren molt agressives i era difícil que sortissin bé. Així doncs, Rubinho torna a sumar una nova i merescuda victòria al seu palmarès, i es situa ja a 14 punts de Button.\nEl kers ha servit a alguns per a guanyar posicions a la sortida\nFent una mica de matemàtiques. Queden 4 carreres i 14 punts, aleshores Rubens hauria de treure 3,5 punts per carrera al seu company d’equip. Se’m fa difícil pensar que ho aconseguirà si quelcom no falla de l’ultrafiable Brawn GP de Jenson Button. I es que nois, el Jenson ha puntuat a TOTES les curses menys SPA, on va veure’s invocucrat en un accident.\nJenson Button té motius per a començar a celebrar\nSi algú encara tenia esperances amb Red bull, doncs que resi uns quants rosaris, perquè ja sembla que poc tenen a fer. El més segur és que fins hi tot Räikkonen els avanci a la classificació. Sobre el títol d’escuderies més venut està encara el peix, ja que Brawn GP ja podria proclamar-se campió en la pròxima cursa.\nNo obstant això, les carreres segueixen tenint el seu interès si te les mires individualment. A Monza ha tornat a soprendre Force India. Amb una inexplicable pujada exponencial del rendiment desde Bèlgica, Sutil ha aconseguit fer-se amb una excel·lent quarta posició. Sabeu el més divertit de tot? Force India duia un xassís expressament pensat per Monza i Spa. Aquest xassís no va funcionar i van decidir muntar de nou el de València. No sé si van ser les taronjes o les mandarines, però des d’aquell moment els indis no han parat mai de volar.\nFisichella, novè avui, ha estat molt, molt, molt superior a Luca Badoer i gairebé aconsegueix punts, cosa que n’estic convençut aconseguirà a Singapur. Quelcom semblant es pot dir de Raikkonen i d’Alonso. Traient petroli d’on no n’hi ha, han aconseguit la tercera i cinquena posició respectivament. Posicions que han estat cedides per Lewis Hamilton al cometre un error a poques voltes del final. Per mi ha estat una falta evident de concentració.\nLa veritat és que no puc dir que ens espera un final de mundial interessant perquè us mentiria (i tan de bò m’equivoqui). Molt males han d’anar perquè Button no sigui campió. Malgrat això, cal comentar que les curses cada vegada són més imprevisibles, i això les fa interessants. Els candidats per a guanyar Grans Premis aquesta temporada són cada dia més sorprenents. És fantàstic veure que, tot hi haver guanyar Button un total de 6 carreres, aquest any tenim 6 guanyadors de Grans Premis diferents i… qui sap?\nBrawn GP i Rubens Barrichello: Cap de setmana perfecte perfecte, recordant una mica a l’inici del campionat\nKimi Räikkonen i Fernando Alonso: Traient petroli d’on no n’hi ha\nForce India: Mantenint el seu inexplicable potencial.\nLewis Hamilton: Un gran cap de setmana a norris per un error al final.\nEncara no sabem si Fernando Alonso correrà o no a Ferrari i seguirant les especulacions ☹\nRed Bull: De més a menys. Poc els queda ja per fer a part de defensar la segona posició.\nEtiquetatBrawnCrònica GPItàliaJenson ButtonKimi RäikkönenLewis HamiltonRubens Barrichello


Avís Legal - Mecàniques SEGAB\nAvís Legal del domini www.mecsegab.com, corresponent a MECÀNIQUES SEGAB, S.L. (en endavant EL TITULAR) amb CIF B61833646 i domicili a C/ Ramon Farguell, 25 – Pol. Ind. Bufalvent – 08243 MANRESA (Barcelona) i e-mail: segab@mecsegab.com.\nLes condicions i termes d’utilització que es recullen en el present Avís Legal poden canviar, de manera que proposem que revisi aquests termes quan visiti de nou la web o sol·liciti un nou servei. Així mateix, el present Avís Legal s’entendrà sense perjudici de qualsevol altres Polítiques i/o Condicions Generals, i particulars, que regulen l’accés a béns i serveis concrets dins de la web.\nDret de la propietat intel·lectual i de propietat industrial:\nLinks o hiperenllaços:\nFrames o marcs:\nResponsabilitats del titular:\n· Utilització incorrecte:\nEL TITULAR ha creat la web per la promoció dels seus productes i/o serveis, però no poden controlar la seva utilització de forma diferent a la prevista en el present Avís Legal; de manera que, l’accés i l’ús correcte de la informació continguda en la web és responsabilitat de qui realitza aquestes accions, no sent responsable EL TITULAR per l’ús incorrecte, il·lícit o negligent que del mateix pugui fer l’usuari.\nEL TITULAR facilita tots els continguts de la seva web, sota determinades condicions de bona f, i s’esforçarà en la mesura del possible perquè els mateixos estiguin actualitzats i vigents; no obstant això, EL TITULAR no pot assumir responsabilitat alguna respecte l’ús o accés que realitzin els usuaris fora de l’àmbit al qual es dirigeix la web, la responsabilitat final caurà sobre l’usuari. Així mateix, EL TITULAR no pot controlar els continguts que no hagin sigut elaborats per ell o per tercers complint el seu encàrrec de manera que, no respondrà en cap cas dels danys, continguts i indisponibilitats tècniques que poguessin causar-se per part d’aquests tercers.\n· Fallades tecnològiques:


Educació inicia les obres de construcció del nou CEIP Clarejar de Torrevella amb una inversió de més de 6 milions d’euros | Notícies Dígitals\nEducació inicia les obres de construcció del nou CEIP Clarejar de Torrevella amb una inversió de més de 6 milions d’euros\n21/12/2021 conselleria educacio, torrevieja\nEl director general d’Infraestructures Educatives, Víctor Garcia, i els representants de l’empresa Acciona Construcciones SA han signat avui l’acta d’inici d’obres del nou CEIP Amanecer de Torrevieja on el departament del conseller Vicent Marzà invertirà més de sis milions d’euros .\nA l’acte, que ha tingut lloc al mateix solar municipal de gairebé 9.000 m2 de l’avinguda dels Nenúfars, on s’aixecarà la nova escola, també hi han assistit el director territorial de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport a les comarques d’Alacant , David Vento, l’alcalde de Torrevella, Eduardo Dolón, el regidor d’Educació d’aquesta ciutat del Baix Segura, Ricardo Recuero, i la comunitat educativa del CEIP Clarejar.\nEl director general d’Infraestructures Educatives, Víctor Garcia, ha destacat que “la firma és una fita clau perquè obre el termini de 14 mesos d’obres que faran possible que la inversió de més de 6 milions d’euros de la Conselleria a Torrevella es transformi en una nova escola amb què no només fem un salt en la qualitat educativa del municipi en acabar amb els barracons estructurals, sinó que també estem generant més de 150 llocs de treball al sector de la construcció”.\nEl departament del conseller Vicent Marzà va treure a licitació la construcció de la nova CEIP Clarejar per més de 6,8 milions d’euros i un termini d’execució de 14 mesos. Es van presentar 18 empreses a un concurs públic que ha guanyat Acciona Construcción SA, que s’ha compromès a fer l’obra per poc més de 6 milions d’euros.\nEl nou CEIP Amanecer és la primera etapa d’un pla de modernització dels centres educatius de Torrevella on la Conselleria invertirà més de 22 milions d’euros. La segona etapa serà la demolició i construcció de nou a la mateixa parcel·la del CEIP Immaculada Concepción, unes obres per valor de 7 milions d’euros que Educació de la Generalitat té previst treure a concurs públic durant el primer trimestre del 2022.\nEn aquest sentit, el director general ha avançat que la Conselleria acaba d’adjudicar el contracte de lloguer i muntatge de les instal·lacions provisionals que allotgessin els 425 alumnes del CEIP Immaculada Concepción mentre durin les obres: “Invertirem més d’un milió d’euros en unes instal·lacions provisionals modernes i confortables per tal que l’alumnat i el professorat d’aquesta escola estigui en les millors condicions possibles fins que conclogui la construcció de la nova escola”.\nConselleria i Ajuntament coordinaran la planificació del muntatge de les dites instal·lacions provisionals en uns terrenys municipals condicionats pel consistori. “Estem treballant perquè el col·legi provisional estigui llest abans de l’estiu amb l’objectiu que el trasllat es pugui fer tot just acabat l’actual curs i que l’alumnat comenci el curs 2022-2023 ja en aquestes aules prefabricades d’última generació”, concreta el director general.\nLa previsió de la Conselleria és que les obres de construcció del nou CEIP Inmaculada Concepción comencin a finals de 2022. El termini de construcció del nou col·legi és de 14 mesos, de manera que si no hi ha imprevistos el centre estaria acabat al març de 2023.\nLa resta de la inversió del departament del conseller Marzà a Torrevieja arribarà via el pla ‘Edificant’ mitjançant una inversió inicial de la Conselleria de 8,8 milions d’euros en cinc actuacions que gestionarà el consistori i que permetran reformar i ampliar els instituts Les Llacunes, Torrevigia i Libertas, així com els col·legis Verge del Carme i Cuba.\nEl director general d’Infraestructures Educatives ha explicat que la tramitació d’aquestes cinc delegacions de competències ja està en la fase final: “En els propers mesos Educació programarà les anualitats de la inversió i enviarà les cinc propostes de delegació d’obres a l’Ajuntament de Torrevieja per a la seva aprovació pel Ple municipal”.\nEl nou CEIP Amanecer serà un centre de baix consum energètic\nEl nou CEIP Alba serà una escola de dues línies (6 aules d’Infantil i 12 de Primària) que comptarà amb dues aules gratuïtes d’Infantil 2 anys i amb gimnàs i menjador per a 360 comensals en dos torns amb cuina pròpia.\nLa superfície construïda serà de 4.311 m2 i l’alumne gaudirà de 5.904,33 m2 d’espais a l’aire lliure que inclouen zones de joc diferenciades entre Infantil i Primària, patis interiors i enjardinament, pista poliesportiva, horta i porxos.\nSerà un centre completament accessible, ja que comptarà amb ascensor que connectarà la planta baixa amb el primer pis, i sostenible ja es projecta instal·lar plaques solars per generar energia amb destinació al consum del centre.\n← La Jove Orquestra de la Generalitat Valenciana inicia la trobada d’hivern que conclourà amb tres concerts\nLa llista d’espera quirúrgica baixa 13 dies en un mes i 26 en un any, i és la més baixa des que va començar la pandèmia →


Entre dimecres 26 i dijous 27 de febrer van ser suspesos tres comptes crítics sobre Cerdanyola a Twitter\nL’actor Sergi López ha gravat un video explicant els motius pel quals pel quals la cimentera de Lafarge de Montcada i Reixac hauria de deixar d’incinerar\nCarnestoltes independentista del Sí-Sí a Cerdanyola\nEl 26 de Gener ha estat recordat per diversos nuclis d'Arran, pel SEPC i per nuclis de la CUP com a data de referència de la resistència dels catalans contra l'opressió, i per recordar el 75è aniversari de l'ocupació feixista\nLa recollida massiva per signar 'un Vot per la Independència' supera totes les expectatives\nA Cerdanyola el nucli de l'ANC ha muntat paradetes a quatre llocs diferents, amb una important recollida de vots i interès de la població\nVuit partits polítics locals signaven divendres a Ca n'Ortadó, el Pacte de Cerdanyola per impulsar la consulta sobiranista i el sí a la independència. El document l'han entrat per registre a l'Ajuntament demanant de poder aprovar-lo en ple.\nNeix amb ampli consens el Pacte de Cerdanyola, pel qual vuit partits defensaran la consulta i el sí. Entre aquests, la CUP de Cerdanyola i el Compromís per Cerdanyola. La nostra vila serà, així, el segon municipi del país i el primer de l'Àrea Metropolitana de Barcelona que signa un compromís polític per la defensa del Sí en una futura consulta independentista.\nCelebrem, també, la bona acollida del vídeo amb opinions de veïns i veïnes del poble, i denunciem la patètica actuació del govern municipal d'ICV-EUiA i PSC, intervenint la noticia als mitjans de comunicació municipals.\nCerdanyola per la Independència (CxI) - Assemblea Territorial de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC) a Cerdanyola, celebrarà un dinar popular el proper diumenge 21 d'abril a la plaça de la República (o de Sant Ramon), amb la presència de l'humorista, actor i showman compromès amb el país Toni Albà.\nXerrada La revista CafèAmbLlet presentarà a Cerdanyola 'Estirant el fil del negoci sanitari'\nDilluns 29 d'abril a les 19:00h a la Sala d'Exposicions Enric Granados (Altis). Presenta: Ignacio Barquín, membre de la Plataforma en Defensa de la Sanitat Pública. Ponent: Albano Dante, periodista i editor de la revista 'Cafè amb Llet'.


IntercityHotel Erfurt Erfurt Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nWilly-Brandt-Platz 11, Altstadt, Erfurt, Alemanya, 99084 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a IntercityHotel Erfurt?\nBarri Altstadt Altstadt Altstadt Altstadt Herrenberg\nMés informació sobre IntercityHotel Erfurt\nSituat a Altstadt, InterCityHotel Erfurt és el lloc perfecte per gaudir de Erfurt i els seus voltants. A només 6.0 Km, aquest hotel de 4-estrelles és fàcilment accessible des de l'aeroport. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Angermuseum, Galerie Haus Dacheröden, Barfüsserkirche.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Erfurt. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nL'hotel compta amb 161 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, calefacció, servei de despertador. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Erfurt, el InterCityHotel Erfurt és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Visualitzant el cens de la Gòtia d’inicis del segle X (V). | Cathalaunia. La Catalunya abans de Catalunya\n← Visualitzant el cens de la Gòtia d’inicis del segle X (IV).\n2012-agost a cathalaunia.org →\nEn el darrer apunt d’aquesta sèrie, ens havíem quedat en la visualització de les Relacions Documentals definides en el Fons Cathalaunia, que col·loquialment podem dir que ens forneix el més semblant possible a un ‘cens’ de la Gòtia d’inicis del segle X. És el torn ara de mirar de parlar de les Relacions Interpersonals, i en primer lloc, cal comentar què són i com han estat creades.\nEn el procés d’anar entrant els documents del Fons, es va fer palès que amb un xic més d’esforç seria bo d’anar-hi detallant les relacions que els texts expliquen entre els seus figurants, per així tenir de cada identitat un resum de les seves activitats amb altres persones, això sí, atenent el més rigorosament possible al que els texts descriuen, no al que nosaltres suposem o opinem.\nLa manera de fer-ho, des de fa poc més d’un mes, és la següent: imaginem que volem incorporar la informació que el primer figurant (1) del document (D) és el pare del quart figurant (4); per fer això, en el document (D) es crea en la definició del figurant (1), una línia de text que posa: ‘pare de (4)’, i en la del figurant (4) una altra línia que posa: ‘fill de (1)’. És a dir, cada relació es descriu des del punt de vista de cada un dels seus participants. El cas exemplificat d’una relació dual com la paternofilial és però el més senzill, imaginis que comporta entrar que: (1) i (2) fan donació a (4), (6), i (10) de part de (8). De manera que des del punt de vista formal, les Relacions Interpersonals d’una certa identitat, no són res mes que un conjunt de línies de text en format lliure que l’únic que tenen protocol·laritzat és l’esment a altres identitats (els nombres entre parèntesis dels exemples). És important remarcar doncs dos aspectes subsidiaris:\nque res protocol·laritza o codifica la natura de l’enllaç descrit per la relació, ni tampoc\nres permet a priori identificar mecànicament les diferents entrades generades per una mateixa relació.\nAixí doncs, tenim que les Relacions Interpersonals definides en el Fons no sols depenen necessàriament del procés emprat per identificar els figurants en els texts com ja passava per les Relacions Documentals, sinó també d’una pràctica manual i eminentment eclèctica que ha anat evolucionant a mida que s’anava desenvolupant el Fons. És per tant un conjunt de dades no especialment consistent, d’abast parcial – la metodologia d’anotació es va anar adoptant i perfilant mentre s’anaven entrant els documents – i no dissenyat a priori per ser processat programàticament. Un cop fets aquests imprescindibles advertiments, passem a comentar les dades i les seves possibles maneres de visualitzar-les.\nEls gràfics de les Relacions Interpersonals\nEn principi, per visualitzar unes relacions per exemple paternofilials, la manera més econòmica i planera seria mitjançant unes simples línies que connectessin els noms dels implicats; així, jugant amb diferents menes de línies – diferents colors, per exemple – es podrien expressar en un sol dibuix diferents menes d’interrelació. El problema està que aquest plantejament, que fóra l’idoni, no és possible per una limitació essencial del programari que estem utilitzant (Gephi) que en la seva versió actual no permet més d’una connexió entre dos nodes (connexions paral·leles), de manera que si volíem tirar una línia d’un node A a un node B per indicar parentiu, i una altra per indicar veïnatge, això no és possible. Per si això fos poc, també tenim un segon problema afegit que és que les Interrelacions definides entre més de dos identitats – pensis en l’exemple dels sis participants d’abans – tampoc s’adapten naturalment a la idea d’utilitzar tan sols línies per representar-les.\nLa solució donada a aquests dos problemes, és sub-òptima, però permet adreçar-els tots dos d’una sola tacada. Es tracta de dibuixar les relacions no per línies sinó per nodes; d’aquesta manera les relacions multi-personals tenen una representació acceptable, mentre que les duals no són incorrectes. Es perd però en bona mesura el significat de bona part dels càlculs estadístics fets sobre els grafs, al barrejar-se per igual nodes d’identitats amb nodes de relacions, de manera que encara que per comoditat els grafs següents estan dibuixats emprant el grau d’Intermediació com a mida dels nodes, aquest valor és per aquests grafs, de fet, purament orientatiu.\nPer tal de fer els gràfics més entenedors farem servir una codificació de colors: els nodes d’identitats seran blancs, els de llocs, blaus (encara que estiguem parlant de Relacions Interpersonals, hi han nodes de llocs perquè certes relacions de veïnatge o de donació són fetes vers llocs i no persones), les relacions familiars en groc, les de veïnatge en verd i la resta en roig. Comencem per el mapa global de totes les Relacions Interpresonals definides, el punt d’inici:\nCom es pot veure, no és que el gràfic global ensenyi gaires coses, sinó és un grau d’interconnexió no pas menor. Cal doncs refinar l’anàlisi.\nEn primer lloc, mirarem d’aïllar les relacions familiars (els nodes en groc i en blanc). Per detectar-les, s’han buscat les relacions que el seu text comencés per ‘Avi’, ‘Pare’, Marit’, ‘Mare’, ‘Cosí’, etc, etc, que no és pas un procediment lliure d’errors, però que ens hi permetrà fer-hi una primera ullada. Recordem que la gran majoria de texts són de l’interval 898-914, si bé amb algunes aportacions anteriors; vet aquí doncs el firmament de les famílies del Midi d’inicis del segle X.\nEl Firmament Familiar de la Gòtia d’inicis del segle X. 809 Identitats i 793 Interrelacions Familiars definides.\nTal i com es pot veure, els algoritmes de distribució de nodes, no saben res de les tradicions de representació genealògica, cada nucli familiar en el graf precedent és un garbuix d’identitats i relacions. De fet, en tenim no menys de tres cents nuclis familiars detectats en el gràfic anterior; la gran majoria formats per matrimonis sols però també amb una sèrie de famílies més ben definides, algunes de les quals mirarem tot seguit de fixar-nos-hi en detall. Per comentar-les el que farem serà aïllar les dades de cada nucli familiar i editar-les manualment, tant per el que fa a la disposició espacial (pares per damunt de fills) com per a eliminar manualment l’escreix de nodes de relacions redundants degudes a aparèixer en més d’un document – i és que recordem que en el Fons Cathalaunia ara es pot saber en quins documents s’evidencia cada una de les relacions – .\nDe totes les famílies, la que més ben representada està – i ja resulta prou revelador de l’esbiaix sistèmic propi de les fonts que han sobreviscut – no és altra que la família dels reis francs, el carolingis:\nEls carolingis, o quasi. 18 Identitats.\nCom es pot veure, el Fons, en aquest període té força en compte la figura de Lluís el Cec. Una altra família ben nostrada, és la de la naixent nissaga dels comtes de Barcelona, la de Guifré Pilós:\nLa família Pilosa. 9 Identitats.\nO la de Lubb ben Muhammad al Qasawi, figura prominent a la Frontera Superior de l’al-Andalus i suposat homicida del Pilós.\nEls senyors de la Fontera Superior. 6 Identitats.\nTambé ben documentada, destaca la família de Sant Grau, certament important en el context estudiat.\nUna família de sants, una família romana, la de Sant Grau d’Aurillac. 9 Identitats.\nI la del no menys famós fill del Plantapilosa, Guillem el Pietós, futur fundador de Cluny; amb lligams familiars amb els comtes d’Empúries (tot i que evidenciats en documents encara no incorporats en el Fons) .\nEls fills del Plantapilosa. 7 Identitats.\nTambé hi ha famílies nobles, més desconegudes, però no menys extenses, per exemple. la de Girard i Emeltrudis, a l’Alvèrnia:\nEls fills de Girard i Emeltrudis a l’Alvèrnia, 7 identitats.\nO la dels fills de Dadone i Rotrude a Roergue:\nEls fills de Dadone i Rotrude a Roergue, 7 identitats.\nCoetània amb la dels fills de Segbaldo i Gondrada:\nEls fills de Segbaldo i Gondrada a Roergue, 9 identitats.\nI passant a entorns més propers a Catalunya, tenim per exemple la dels fills de Placiano i Tortora, osonencs i força relacionats amb l’abadessa Emma.\nEls fills de Placiano i Tortora a Osona, 9 identitats.\nO una de certament força especial, la de Trasoarius i Sesenanda , personatges també força rellevants per la seva relació amb la família comtal:\nLa família de Trasoarius i Sesenanda, 7 identitats.\nQue com podeu veure, si no es tracta d’un error, documentaria un cas de matrimoni amb la vídua del seu germà (també podria ser que els dos germans s’haguessin casat amb sengles Senenandes, però ja fóra casualitat). Costum aquesta d’acollir a la vídua del germà, per altra banda, no pas estranya per exemple, en la tradició jueva o en la germànica.\nFins aquí el parlar de famílies; mirem ara l’altre gran gruix de Relacions Interpersonals, las de veïnatge.\nDiem veí al que viu al costat d’on vivim nosaltres, però de la gent que visqué a inicis del segle X, a penes en sabem res, menys d’on de fet vivien, i pràcticament res de qui eren els seus veïns (els que vivien al seu costat). Així que, perquè parlem de veïns?\nDoncs ho fem perquè la majoria de texts que ens han arribat tenen a veure amb transaccions immobiliàries, i en aquestes, per precisar la finca transaccionada, ja des dels temps dels clàssics s’ha utilitzat el recurs de descriure els límits a base d’enumerar els noms dels propietaris confrontants. És aquest sentit de veïnatge (el que posseeix terres al costat de les meves) el que tenim abundosament documentat.\nCal fer aquí una observació sistèmica: en les actes de transmissió de bens, el veïnatge es pot definir de dues maneres, respecte al nou propietari, reflectint la disposició que en resultaria de l’acte registrat, o bé respecte al propietari anterior, que llavors ens reflectirà la situació en la que la transmissió tingué lloc. En el Fons Cathalaunia, s’ha seguit sistemàticament aquesta segona opció per una raó de possible pèrdua d’informació, ho expliquem. En el cas d’un propietari que compra una finca al seu veí, tindríem que segons el primer criteri, o bé apuntem que es veí amb si mateix, cosa contradictòria amb la definició mateixa de veïnatge, o bé perdem la informació de què les terres van ser comprades a un veí. És per això que s’ha preferit enregistrar la situació del moment en que es fa la transacció i no el resultat de la mateixa. La contrapartida inevitable a aquesta disposició és que gran part dels veïnatges enregistrats, són per definició ‘expirats’ en el sentit que no reflecteixen els efectes de la transmissió documentada; també hi ha però un nombre menor de veïnatges no afectats per transmissions que sí sobreviuen lògicament al document on s’especifiquen.\nFet aquest aclariment, fem el graf global aïllant les mencions a veïns disponibles en el Fons: utilitzant nodes de color blanc per indicar persones i de color verd per indicar veïnatge.\nLa xarxa de veïns, 150 agrupacions.\nAtenent al concepte de Modularitat, podem comptar no menys de 150 agrupacions de veïns, la majoria formades per grups petits i aïllats com convé a la fragmentació de les dades, però també amb uns grups no pas menors de propietaris connectats per relacions de veïnatge. S’ha de considerar aquí, que si bé els petits propietaris poden estar localitzats en àrees geogràfiques més o menys acotades, els grans propietaris poden tenir terres separades per centenars de kilòmetres entre elles, de manera que les xarxes de veïns aquí detectades, no tenen perquè correspondre a priori a agrupacions geogràfiques. Fem un cop d’ull a les dues més grans:\nEls borgonyons, 87 propietaris confrontants.\nTenim aquí una xarxa de 87 propietaris, tots ells borgonyons amb Guillem el Pietós com a figura de referència. I en segon lloc:\nEls gots, 79 propietaris confrontants.\nCom no podia ser d’altra manera, tenim que el segon grup – format per un nombre força similars de propietaris – es centra al voltant de la figura d’Emma i de Guifré-Borrell juntament amb el no menor paper de Durando (un dels germans del mateix Trasoarius recentment comentat) i de Wimara (un dels fills de Placiano també comentat fa poc) com a representants de les famílies de propietaris locals que ja havíem detectat abans en analitzar les relacions familiars. Aquest grup de propietaris es documenta majoritàriament a Osona, si bé amb ramificacions a Empúries i Girona.\nLes famílies propietàries\nEns farem una darrera pregunta. Havíem vist en el graf inicial, el que visualitzava totes les relacions, que s’evidenciava un grau d’interconnexió no pas menor. Vists els grups familiars i els de propietaris veïns, ens podem preguntar fins a quin punt estaven connectades aquestes xarxes de famílies i propietaris, i per mirar de respondre aquesta qüestió, podem examinar el graf resultant de considerar conjuntament les dues categories que hem examinat fins ara, la família i el veïnatge, i parlar col.loquialment de famílies propietàries; gràficament:\nLes famílies propietàries.\nOn veiem que s’hi poden detectar 324 agrupacions de nodes a partir de la mesura de la Modularitat del graf. Si vèiem que el nombre de grups de veïns era aproximadament de 150 i els de famílies al voltant de 300, això indica que la mescla no ha aconseguit rebaixar el nombre de grups, o en altres paraules, les agrupacions de famílies propietàries no es formen majoritàriament a base d’aglutinar multitud de grups familiars dispersos. Mirem-ho en detall tot examinant el dos grups majors, com havíem fet abans amb els grups de veïns. El primer d’ells, és:\nEls propietaris borgonyons.\nQue no és altre essencialment que el mateix grup de veïns borgonyons que ja ens fornia el grup major de propietaris. A simple vista es poden comptar 19 grups familiars diferents. I per el que al segon, tenim:\nEls propietaris gots.\nQue certament es correspon al segon grup de veïns gots ja detectats; en aquest cas, s’hi poden distingir 11 agrupacions familiars diferents.\nO sigui que entre els dos grups majors de famílies propietàries tenim una trentena (poc menys del 10%) de les famílies detectades fins ara en el Fons, cosa que fa pensar en un cert grau d’acumulació o concentració de propietats entre uns grups força concrets de famílies. Per altra banda el fet que el nombre de grups hagi augmentat també en una trentena indica que aquests – més un nombre corresponen al dels grups familiars agrupats en les acumulacions de famílies propietàries – han d’estar formats per grups de veïns o familiars no interrelacionats entre ells. Mirem de confirmar-ho fent l’estadística de quants grups estan formats únicament per relacions familiars o de veïnatge i quants ho són mescladament. El recompte dóna:\n176 (54%) nuclis únicament familiars formats per 429 identitats (30%)\n71 (22%) exclusivament de veïnatge amb 270 identitats (19%), i\n77 (24%) de mescla de veïnatge i familiar amb 731 identitats (51%).\nVeiem doncs que la concentració de famílies propietàries es confirma (un 24% de grups concentra un 51% d’identitats – que configuren les ~124 (~300-176) famílies amb lligams de veïnatge -), si bé la dispersió de les dades es veu també corroborada en que el 76% dels grups restants estan formats per relacions de familiaritat o veïnatge aïllades. Ara bé, cal recordar que l’estretor de la mostra considerada, la fragmentarietat de les dades i l’ambigüitat inherent als processos d’identificació dels figurants, no aconsellen de moment extrapolar gaire més enllà les conclusions que es vulguin derivar.\nFinalment, no parlarem aquí de les altres menes de relacions (les vermelles del primer graf) el seu estudi és força més complex i encara està pendent de fer-se.\nRes de nou… Ars longa vita brevis…!\n Sis entrades diferents, concretament:\nen (1): ‘amb (2) fa donació a (4), (6), i (10) de part de (8)’\nen (2): ‘amb (1) fa donació a (4), (6), i (10) de part de (8)’\nen (4): ‘amb (6) i (10) rep donació de (1) i (2) de part de (8)’\nen (6): ‘amb (4) i (10) rep donació de (1) i (2) de part de (8)’\nen (8): ‘encarrega a (1) i (2) de fer donació a (4), (6) i (10)’\nen (10): ‘amb (4) i (6) rep donació de (1) i (2) de part de (8)’\n Això requeriria una taxonomia de les relacions definibles.\n Aquest aspecte es podria reconduir a base d’aplicar un únic identificatiu a cada relació en cada document e incorporar-el protocol·laritzat en les descripcions de les seves identitats.\n Ara bé, el fet que cada relació es descrigui de tantes maneres com participants té, comportaria un escreix de nodes si en creéssim un per cada manera. La solució adoptada ha estat salomònica: per a cada document i conjunt d’identitats participants en una relació sols es crearà un únic node a partir de la primera descripció de la primera relació que es descrigui entre ells; queda però el fet que una mateixa relació descrita entre un mateix grups d’identitats, apareixerà tantes vegades (crearà tants nodes) com documents en els que es dongui. -edició- En aquest procés es donà un error de programació que feia perdre algunes de les connexions dels nodes però sense afectar l’estructura de les relacions i que ha estat posteriorment solucionat.\n L’algoritme utilitzat és el OpenOrd.\n En el gràfic es pot observar un node que lliga a Lluís el Pietós com a avi de Lluís el Cec. No és una errada aleatòria, és un document que presenta un Lluís d’identificació dubtosa i que permet tant la lectura errònia de Lluís el Pietós com la correcte de Lluís el Tartamut. Els algoritmes de representació, però, en cas de duplicitat es limiten a representar la primera de les opcions disponibles, per això el gràfic presenta aquesta aparent errada.\n Veure La mort de Guifré Pilós per una anàlisi recent del tema.\n Encara en les escriptures catalanes de propietat immobiliària del segle XX s’esmenten les confrontacions de les finques, altra cosa és que aquestes tinguin gaire a veure amb la realitat.\nAquesta entrada s'ha publicat en Carolingis, cathalaunia.org, Dadone i Rotrude, Durando, Emma, estadística, Família, Fons Cathalaunia, Gerau d'Aurillac, Girard i Emeltrudis, Goths, Guifré Pilós, Guifré-Borrell, Guillem el Pietós, Lluís el Cec, Lubb ben Muhammad, Maçonnais, Osona, Placiano i Tortora, Relacions, Roergue, Segbaldo i Gondrada, Trasoarius i Sesenanda, Veïnatge, Wimara i etiquetada amb Carolingis, cathalaunia.org, Dadone i Rotrude, Durando, Emma, estadística, Família, Fons Cathalaunia, Gerau d'Aurillac, Girard i Emeltrudis, Goths, Guifré Pilós, Guifré-Borrell, Guillem el Pietós, Lluís el Cec, Lubb ben Muhammad, Maçonnais, Osona, Placiano i Tortora, Relacions, Roergue, Segbaldo i Gondrada, Trasoarius i Sesenanda, Veïnatge, Wimara. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


El debat independentista\nLa presència de Carles Puigdemont al Senat per debatre amb tothom podria ajudar a desbloquejar l'actual situació\nDijous, 23/03/2017 | Actualitzada 24/03/2017 - 17:28\nEl president Puigdemont ha sol·licitat poder parlar al Senat. Desitja realitzar una conferència «a l'edifici» del Senat, cosa que ha provocat certa polèmica, en aquesta època d'abundants i frenètics pronunciaments. Ha sol·licitat parlar. La resposta no pot ser més que afirmativa amb la condició, naturalment, que parli i també escolti. Que ho faci, davant el Senat, exercint el seu paper institucional en la que és, amb totes les seves limitacions, la Cambra territorial.\nPodria ser un bon començament, un retorn al principi bàsic del diàleg polític. Parlar i escoltar. Constatar i comprendre les diferències. Acceptar que la raó no està exclusivament en una part. En política, com en la vida, apareix repartida. Entendre que davant la discrepància de principis i objectius, legítims en un sistema democràtic, les coses no es poden resoldre més que en una taula de negociació on els uns i els altres cedeixen per arribar a un acord acceptable per a tothom.\nIDENTIFICAR ELS PROBLEMES\nParlar i escoltar, primer, per identificar els problemes que volem resoldre. Fa la impressió, en el litigi entre la Generalitat i el Govern d'Espanya, que molts han oblidat les raons de les discrepàncies i ho han convertit en una qüestió de fe i de sentiments. Un acord en la confecció d'un diagnòstic comú constituiria un primer èxit i més de la meitat del procés de negociació. Identificats els problemes hem de buscar la manera de resoldre'ls equilibrant els interessos de totes les parts. En fi, tot això forma part de qualsevol manual de ciència política que explica el procés d'una negociació.\nEs tracta d'una qüestió de sentit comú: un ha de tenir clar l'objectiu que persegueix i ser conscient del marge de maniobra de l'altra part, de les seves línies vermelles. A més ha de pensar que si les dues parts tenen raons i força hi ha d'haver cessions en pro de l'acord final. Qui no està disposat a cedir, no vol, realment, negociar.\nLa presència al Senat del president per parlar, escoltar i debatre amb tothom seria una bona notícia. El fòrum existeix. I el procediment, també. És molt senzill: el president pot sol·licitar la convocatòria de la Comissió General de Comunitats Autònomes. Hi podríem ser tots. Els grups parlamentaris, el Govern, les Comunitats que ho desitgin i el mateix Puigdemont.\nSI AIXÒ PASSA...\nSi això passa, i tant de bo que passi, li oferiré al president del meu país el meu punt de vista: s'ha de superar l'actual situació de bloqueig, summament perniciosa per a la societat catalana. S'ha d'abandonar tota temptació de prescindir de l'Estat de dret i deixar de banda la pretensió de legitimar l'incompliment del marc legal, estatutari i constitucional, encara que alguns vulguin confrontar la legitimitat política com una cosa superior (i diferent) de la legitimitat del marc legal que ens hem dotat.\nSi això passa, i tant de bo que passi, formularé igualment al Govern d'Espanya la meva opinió: mantenir-se en la quietud per veure com es produeix i s'intensifica aquest bloqueig i com s'incrementa la confrontació constitueix una irresponsabilitat per al present i per al futur. Cal moure fitxa, dedicant més esforç a buscar solucions que a assenyalar culpables, que d'haver-n'hi, n'hi ha, però a tot arreu. I fer-ho aviat. Encara hi som a temps.\nPuigdemont rebutja intervenir a la Comissió d'Autonomies del Senat\nPuigdemont i Junqueras reclamen per carta diàleg a Rajoy\nTemes: José Montilla Referèndum a Catalunya Constitució catalana Govern Independència de Catalunya Constitució Espanyola Senat Catalunya Autonomies\nLa fiscalia alemanya assumeix que Madeleine va morir en mans del sospitós pres\nUn de cada tres infectats per coronavirus no ha tingut símptomes


“Demano respecte per a Ronaldinho” | FCBarcelona.cat\n“Demano respecte per a Ronaldinho”\nLaporta: “Demano respecte per a Ronaldinho”\nEl president del Barça, Joan Laporta, així com l’entrenador, Frank Rijkaard, s’han posicionat al costat del davanter brasiler, ara lesionat, i han demanat respecte pel seu procés de recuperació.\nDurant la roda de premsa de presentació de José Manuel Pinto, els periodistes han preguntat a Joan Laporta i a Frank Rijkaard per la situació de Ronaldinho. Tots dos han afirmat rotundament que confien plenament en el crac brasiler perquè “es tracta d’un jugador de referència per a l’equip”.\n"No tenim intenció de vendre'l"\n“Vull demanar respecte per a Ronaldinho. Està intentant recuperar-se de la millor manera possible”, ha declarat el president. I ha afirmat: “No tenim cap intenció de vendre’l, i ja a principis de temporada vam deixar molt clar que comptàvem amb ell. És una decisió unànime de la Junta directiva”.\nRijkaard: "Tornarà quan estigui bé"\nFrank Rijkaard no ha volgut posar termini a la reaparició del ‘10’ barcelonista. “Tornarà quan estigui bé físicament”, ha assegurat el tècnic holandès. “Està entrenant-se durament, molts dies, amb dobles sessions, per estar al cent per cent”, ha afegit.


El tripartit polvoritza el seu compromís amb el 0,7% - Servei Civil Internacional de Catalunya\nEl tripartit polvoritza el seu compromís amb el 0,7%\nnovembre 11, 2009novembre 28, 2018\nRedacció SCI-Cat La Generalitat de Catalunya vol reduir en més d’un 20% els pressupostos destinats a la cooperació al desenvolupament, o el que és el mateix, el comprimís de solidaritat amb els més pobres. Tanmateix, la partida destina a Esports s’incrementa en un 7% i la d’Equipaments Culturals en un 107%. Aquesta reducció ha estat proposada directament pel Departament de Vicepresidència.\nEl govern de la Generalitat incompleix any darrera any les seves promeses de lluitar contra la fam als països més pobres del món. La FCONGD (Federació a la qual l’SCI hi està adherida) en una nota de premsa ha anunciat mobilitzacions si finalment el Parlament aprova aquesta retallada de més de 10 milions d’euros per a cooperació per als pressupostos de 2010.\nFes-te amic de l’SCI- Cat!CONCLUSIONS: JORNADES JOVES I CONFLICTES AL MÓN


‘Estiu assolellat’ malgrat la intensa pluja | Diari de Tarragona\nFotos sexuales de niñas de Tarragona en el móvil de un joven de Huelva\nLos sindicatos llaman a la manifestación en Tarragona por el 8M\n‘Estiu assolellat’ malgrat la intensa pluja\nMúsica, síndria i solidaritat a l’interior del Mercat Central en un acte que va quedar deslluït per culpa del mal temps\n18/08/2018 10:12 | Actualizado a 18/08/2018 10:12\nPele MacLeod va presentar al Mercat Central la cançó de l’estiu. FOTO: Alba Mariné\nQuan la presentació de la cançó popular de l’estiu a Tarragona es fa un 17 d’agost, alguna cosa no pot sortir bé. I mentre Pele MacLeod tocava els primers acords d’Estiu assolellat al carrer queia un aiguat considerable. «Les teves nits eternes», «deixar enrere un hivern llarg», «saltant de poble en poble de festes majors» són fragments d’una lletra que ahir a la tarda van quedar fora de context. De fet, l’escenari ja va ser insòlit ja que la previsió de mal temps va fer que es reconsiderés l’espai i en lloc de celebrar el concert a la plaça Corsini, es desplaçava a l’interior del Mercat Central, davant de les portes del supermercat Mercadona.\nI, malgrat tenir tots els ingredients en contra, els Pele MacLeod van demostrar perquè van ser elegits pràcticament per unanimitat com la cançó de l’estiu, en aquesta tercera edició d’un concurs organitzat per la Cooperativa Combinats i TAC 12. En total són 45 les cançons de formacions de tot Catalunya que es van presentar. «Podem estar molt contents del que hem aconseguit amb tan poc temps», deia Jordi Viñolas, soci de la Companya Combinats.\n“Encara la podem seguir liant més amb la Watermelon de cara a l’any vinent”\nEl concurs ha guanyat pes any rere any i això ha estat també gràcies al fet que cada vegada el premi ha anat creixent. En aquesta ocasió, el d’ahir dins de Sant Magí era el tercer concert que Pele MacLeod oferia a les comarques tarragonines. Les Nits Daurades i l’Estiuet de Valls han format part també d’una gira per a una formació que destaca pel seu pop amb pinzellades de folk. Ahir el seu públic va ser majoritàriament infantil, amb alguns pares que s’havien apropat per conèixer la formació de Mollet. «És la primera vegada que els sentim, però com a cançó de l’estiu està molt bé. Té un ritme que enganxa», deia Martina Soler.\nEl públic assistent al concert, amb el tall de síndria. FOTO: Alba Mariné\nEstiu assolellat és un single d’estrena del segon disc de la formació. «Primer vaig fer la cançó i després em van dir que la podia presentar. El millor va ser quan ens diuen que tothom ens havia votat», argumentava Pele MacLeod. Es considera un «gran fan» de l’estiu i això és el que va fer que tirés endavant amb aquest projecte. Per a aquest cantant i compositor, els ingredients elementals són: «Frescura, qualitat musicial i proximitat, per tal que la gent se la senti seva».\nUn gust agredolç\nEstiu assolellat encetava el concert i, mentre la formació seguia amb el repertori, encara hi havia qui, d’entre el públic, comprava un dels talls de síndria d’una Sindriada que enguany va ser poc lluïda. El temps no va ser un aliat i en aquesta segona ocasió que se celebrava a l’interior del Mercat Central tan sols es van vendre una trentena de racions. Suposa trenta euros de recaptació addicional per a l’Eskurri Esplai de Bonavista, l’entitat que la guanyadora de la Watermelon Pool, que es reprendrà abans de Santa Tecla, ja que la pluja la va deixar a mitges.\nMalgrat tot, Viñolas afirmava que la Sindriada és una tradició que «continua més viva que mai». Ha canviat d’ubicació, de franja horària i, per tant, també de públic. «Abans era una cosa noctura i ara hem passat a un públic més familiar que surt a passejar», apuntava el gestor cultural. I aquesta diu que ha de ser la clau de cara als propers anys. «Família, síndria i música són conceptes que casen molt bé en aquest entorn de gastronomia que ens rodeja com és el Mercat Central», deia Viñolas.\nEntre el públic una família procedent d’Itàlia, que ara mateix està vivint el sud d’Anglaterra i arribava fa uns dies a Madrid. D’allí van desplaçar-se a Cadis i emprenien un viatge pel litoral mediterrani que els ha portat fins a Tarragona. Ahir, amb les festes de Sant Magí s’acomiadaven d’aquesta aventura. No es van trobar a la Tarragona de l’eterna primavera. No obstant, destacaven que la ciutat els havia recordat molt a Roma i que havia estat una important descoberta.\nHa estat un any agredolç pel mal temps. Però això no va desencoratjar al promotor d’aquesta iniciativa. Ahir, Viñolas ja avançava que «encara la podem liar més». El nou format d’aquesta festa porta dos anys i Cooperativa Combinats vol seguir creixent.\nClaves para combatir la pandemia de la obesidad\nLa capella de Sant Roc acollirà un espai interactiu dedicat al compositor Robert Gerhard\nUn ‘pasaporte’ impulsará a los alumnos de trece escuelas de TGN a aprender más allá de las aulas


Sempre ens quedarà Sant Jordi (Albert Sánchez Piñol)\n3 min. 23/04/2011 00:00\nJo sóc dels que afirmen que el 23 d'abril és el millor dia de l'any... fins que publiques el teu primer llibre. A partir d'aquest moment la condició de lector muda a la d'autor, ets passejat amunt i avall i a cop de xiulet, assaltat pels lectors (o no). Aquest dia hi ha una certa explotació de l'escriptor, un ús descarnat del rol social que ostenta. O que se suposa que ostenta: molt sovint molts autors es passen la jornada amb el boli sec, esperant uns lectors que no arriben. Una de les estampes més humiliants que he vist mai va ser un Sant Jordi: un autor, admiradíssim per mi, a qui ningú no li demanava cap signatura; mentrestant, al seu costat, una estrella porno es feia un fart de signar. La cua de l'actor porno arribava al carrer; el gran escriptor era sol. En fi, hi ha una anècdota definitiva per entendre la part perversa de Sant Jordi. (I els juro que és certa.) Una senyora s'apropa a un autor amb la intenció que li signi un llibre. L'autor, molt amable, explica a la senyora que s'ha equivocat, que aquell llibre no l'ha escrit ell. La dona el mira, al·lucinada, i espetega: "I què?"\nSempre he respectat i fins i tot admirat els autors que es presten al Sant Jordi. Cal certa dosi de coratge per resistir-ho. Jo he optat per abstenir-me'n. Sempre hi haurà autors desertors, o com deia Yul Brynner a Els set magnífics : "No tots els homes són iguals".\nPel que fa a la seva especificitat, jo també creia que Sant Jordi era únic al món. Fins que vaig començar a viatjar per promocionar els meus llibres i vaig descobrir que existeixen alternatives, i molt potents. A Madrid mateix: no tenen un Sant Jordi, però la seva Semana del Libro dura això, set dies sencers. (O més, parlo de memòria.) Una setmana completa! A Alemanya em vaig quedar de pedra en descobrir que quan un autor presenta un llibre... la gent paga entrada! En el meu cas eren deu euros, i jo era un autor perfectament desconegut. (Fa mal pensar que aquí no paguem deu euros ni per a una estrena de Brad Pitt.) I a Rússia, en fi, només cal ser el protagonista d'una roda de premsa per saber com se sent el president dels Estats Units: abans de la pregunta el periodista aixecava un dit i anunciava respectuosament a quin mitjà pertanyia. Ah, i a la sala hi havia una cinquantena de periodistes.\nAixí doncs, què té Sant Jordi d'especial? La meva resposta seria: una imatge. Sant Jordi té el curiós mèrit de condensar en una foto el llibre i la festa. Gràcies a la rosa, i als carrers plens, poble i cultura van de bracet. Això costa molt de fer realitat, i encara més que es visualitzi. Per això Sant Jordi és tan gran. Però no és únic, ni potser és el millor instrument per elevar els índexs de lectura: és com si diguéssim a la gent que amb un llibre a l'any n'hi ha prou. Em permetran, doncs, que jo celebri la seva existència amb una actitud molt més propera a la melangia que al triomfalisme.\nD'acord, aquí potser no tenim una setmana sencera dedicada al llibre, com a Madrid. Aquí no s'estima els autors com a França ni se'ls reverencia com a Rússia; aquí no es venen tants llibres com als Estats Units ni tenim una indústria com l'alemanya. Però això sí: sempre ens quedarà Sant Jordi.


iMICROQ crea una plataforma per detectar ràpidament la salmonel·la en mostres agrícoles\nTarragona, 07/05/2013.- iMICROQ treu al mercat la primera plataforma tecnològica per detectar la salmonel•la en mostres agrícoles en poques hores. El sistema, QFast Salmonella, l'han desenvolupat investigadors de l’empresa biotecnològica iMICROQ, i estarà al mercat al setembre.\nLa nova plataforma tecnològica, de detecció d'absència o presència de salmonel•la en mostres d’excrements i de pell de pollastre, permetrà a les empreses del sector agroalimentari detectar el bacteri sense necessitat d'enviar les mostres al laboratori. Cada test té un preu aproximat de 8 euros i és més ràpid que els sistemes actuals de detecció.\nLa plataforma ja s’ha validat en el Centre de Qualitat Avícola i Alimentació Animal de la Comunitat Valenciana (CECAV) i els resultats han estat comparables als obtinguts pels sistemes actuals de detecció.\nActualment, QFast Salmonella es troba en la fase de validació per l’Associació Espanyola de Normalització i Certificació (AENOR) –amb mostres de producció primària (femtes, superfícies), de producció de càrnics (pell de pollastre) i de matèries primeres i pinsos (cereals)—, i posteriorment se’n farà la validació internacional. Així doncs, QFast Salmonella sortirà com a plataforma de detecció ràpida, validada oficialment al mercat, aquest setembre.\nA partir de les mostres animals i en no més de 21 h., aquest sistema de detecció permet fer les anàlisis i obtenir els resultats a la mateixa granja, a l’escorxador o a la planta processadora. Aquest fet suposa un avantatge significatiu per al sector agroalimentari, ja que la detecció ràpida de salmonel•la garanteix la prevenció de brots infecciosos. Actualment, les mostres s’envien als laboratoris i els resultats poden tardar un mínim de tres dies. Aquesta plataforma permet, a més, identificar bacteris vius o viables.\nQFast Salmonella es vendrà amb tots els equips i consumibles necessaris per realitzar l’anàlisi i obtenir els resultats de presència/absència de salmonel•la in situ. La plataforma integrada consisteix en un sistema de tractament de la mostra, fungibles i reactius, biosensors i un lector electrònic. L'objectiu és “iniciar la comercialització de l’equip al mercat espanyol i avançar als mercats europeus”, segons Carlos Arias, el conseller delegat de la companyia, que afegeix, a més, que “la persona que portarà a terme el procés de detecció no necessita formació tècnica especialitzada”. La capacitat inicial de producció de QFast Salmonella és de dos milions d'unitats anuals.\nCarlos Arias també comenta que, a partir d’ara, “iMICROQ avançarà en el desenvolupament i comercialització d'una plataforma de detecció múltiple de patògens d'interès en seguretat alimentària”. L’empresa, al polígon Riu Clar de Tarragona, treballa en diversos projectes per a la producció de biosensors que permetin múltiples aplicacions.\nActualment porten a terme un projecte en col•laboració amb l'Hospital Joan XXIII i la URV per desenvolupar un sistema de detecció d’infeccions produïdes a les unitats de cures intensives (UCI). Les dades posen de manifest que hi ha una mortalitat d’un 20% en pacients infectats a les UCI, uns 40.000 cada l’any als hospitals de l’Estat, a causa del retard en la seva detecció. I es calcula que la despesa anual per detectar i tractar aquests pacients és de 700 milions d’euros. Aquest nou sistema facilitaria fer una identificació fiable dels patògens més freqüents en no més de quatre hores (comparat amb els tres dies mínims necessaris dels sistemes actuals de detecció), més les vuit hores addicionals per avaluar la resistència antibiòtica per a un tractament específic i efectiu. “Hem aconseguit detectar el patogen en quatre hores i ara s’avança en l’avaluació de la seva resistència antibiòtica”, explica Carlos Arias. S’espera tenir la prova del concepte d’aquest sistema enllestida el 2014.\nParal•lelament, l'empresa tarragonina participa en un projecte de recerca europeu per a la prevenció de bioterrorisme que té com a objectiu desenvolupar un sistema que permeti detectar patògens que es poden usar com a arma biològica. iMICROQ és un exemple de companyia que ha sorgit de l'aliança entre la URV i el capital privat, i que en poc temps ha aconseguit fer-se un lloc entre les empreses biotecnològiques més innovadores del país.\nPrecisament, la setmana passada es va fer públic que ”La Caixa”, a través de la seva gestora de capital risc, Caixa Capital Risc, farà una inversió d’1,1 milions d’euros en aquesta companyia. L’entitat financera ha realitzat la inversió a través del seu fons especialitzat en el sector biotecnològic i en tecnologies mèdiques, Caixa Capital BioMed. La inversió té com a objectiu que l’empresa pugui accelerar les seves activitats de validació internacional, proves industrials i de producció per tal d’iniciar la comercialització del kit QFast, per a la detecció de salmonel•la en seguretat agroalimentària.\nPodeu veure un vídeo de presentació del projecte aquí


La presidència d'Obama i la negociació del TTIP, a debat\n25 Maig 2016 /\nLa Fundació Catalunya Europa i la llibreria Nollegiu organitzaren, ahir al vespre, la presentació del llibre “Después de Obama: Estados Unidos en tierra de nadie”, de Vicente Palacio, director de l’Observatori de Política Exterior de la Fundación Alternativas. L’acte s’acompanyà d’un debat on l’autor del llibre conversà sobre les relacions entre Europa i Estats Units amb Marcos Mandojana, cònsol general dels EUA a Barcelona i Juan García, expert d’ATTAC Catalunya en el Tractat Transatlàntic de Comerç i Inversions (TTIP, en anglès). Pere Almeda, membre del Comitè Executiu de la Fundació, moderà l’acte. Durant el debat, un dels temes analitzats fou la negociació del tractat de comerç entre Estats Units i la Unió Europea. Vicente Palacio vaticinà que l’aprovació d’aquest seria difícil, per la crisi i la situació política del continent.\nAlmeda repassà els principals reptes que afrontà l’Administració Obama. Entre aquests, l’esclat de la crisi financera, les primaveres Àrabs i la guerra a Siria, les relacions amb Russia i Iran, i la negociació del TTIP amb la UE. Almeda va donar una especial importància a la crisi econòmica i les seves conseqüències, que seguiran presents després de la sortida d’Obama: “ha augmentat la desigualtat, i les zones marginades al país”. I candidats populistes com Donald Trump semblen recollir els fruits del descontentament social. L’acte s’emmarca dins del programa Club Europa. Juntament amb Almeda, són membres del Comitè Executiu Jordi Angusto, Francesc Colomé, Max Vives-Fierro i Gemma Sendra, presidenta de l’òrgan.\nLa situació a Estats Units és incerta. Tant, que Palacio es preguntà si el "país es troba en decadència”. El director de l’Observatori de Política Exterior descartava que aquest fos el cas: “Els EUA no estan tant en declivi com en transformació, intenten trobar el seu lloc en un món que ha canviat”. Palacio recordà el context en el que Obama arribà a la Casa Blanca. Pel que fa a la gestió de la crisi, opinà que les reformes del sistema financer de l’executiu demòcrata, com “la Llei Dodd-Frank”, haguessin pogut ser més agosarades. A més, “després, amb l’arribada de la majoria republicana al Congrés va ser més difícil avançar”. Aquest mateix bloqueig parlamentari “obligà al Congrés a renegociar Obamacare i a ser menys ambiciós amb la política social”. El resultat, avançà, és una sortida parcial de la crisi, marcada per la desigualtat.\nLa política exterior, apuntà, havia de carregar amb el pes mort de conflictes en els que Estats Units s’havia implicat sense necessitat, com les Guerres d’Irak i Afganistan. Washington, a més, es trobà amb múltiples fronts. Des de la caiguda de Gaddafi, on “Europa no tenia un plà B per gestionar la situació [si anava malament]” fins a l’ascens de Xina, passant per “la rivalitat entre Sunnites i Xiites” a Orient Mitjà. Tot això, amb “l’absència de la UE” en política exterior. Obama, en conseqüència, optà per una política exterior cautelosa, rebutjant les intervencions a gran escala, fins i tot en el cas d’Estat islàmic: “Se l’hi ha criticat no veure en Isis una amenaça existencial, però sí ho ha fet amb el canvi climàtic, per les guerres que pot desencandenar”.\nPel que fa a la negociació del TTIP, Palacio es mostrà escèpitc pel que fa a les possibilitats d’aprovar l’acord. Entre d’altres raons, perquè amb plena crisi és més difícil portar-lo a la pràctica: “El Pla Juncker, amb les seves inversions, és la prioritat per Europa, no un tractat com el TTIP”. “El comerç pot ser interessant pel creixement, però els parlaments europeus no ho aprovaran”, afegí. Al rebuig de part de la ciutadania comunitària s’hi sumen les crítiques a l’altra banda de l’atlàntic, davant del precedent d’altres grans acords, com l’acord de lliure comerç entre els Mèxic, els EUA i Canadà (NAFTA): “Hi ha estudis que diuen que es perderen tres milions de llocs de treball”.\nMarcos Mandojana, cònsol general dels Estats units a Barcelona, es mostrà més optimista: “Obama no donava suport als grans acords comercials quan era senador, però al entrar a la Casa Blanca hi va veure els avantatges”. Per Mandojana, hi ha moltes raons per firmar-lo. Entre elles, garantir el lideratge dels EUA i la UE a l’hora d’establir els estàndards del comerç internacional, dos regions que “formen bona part del PIB mundial. O “alleugerir la regulació de les pimes”. El cònsol general assegurà que “ni els EUA ni la UE volen baixar els estàndards ambientals o de salut amb la negociació”. I afegí que “ha estat la negociació més transparent que s’ha fet” fins a la data.\nJuan Garcia, membre d’ATTAC Catalunya i expert en el TTIP, es mostrà escèptic davant les expectatives de creixement generades al voltant del tractat. I posà com a antecedent el NAFTA: “El creixement es va ralentitzar a Mèxic després de la seva posada en marxa. Els antecedents no són bons”. Assegurà que “les llocs de treball que es creen després d’un acord de comerç són inestables”. I advertí contra la pressió de les grans empreses en aquest tipus d’acords.\nEn resposta a les intervencions de García i Mandojana, Palacio pronosticà que “l’opacitat en els tractas de comerç s’estan acabant”, però advertí contra el “nacionalisme econòmic” que pot sorgir en el seu lloc. Opinà que els acords comercials poden ser beneficiosos per la població, però apuntà que “cal parlar de qui són els guanyadors i els perdedors” en la seva negociació.\nDemocràcia Europa Estats Units


El grup de suport Club de la Cremallera fa campanya per la marató de donants de sang de la ciutat\n5 min. Barcelona 18/01/2018 21:39\n651x366 Alguns membres del Club de la Cremallera amb Màrius Serra a la marató de donants del 2017. / Montse Llopart Alguns membres del Club de la Cremallera amb Màrius Serra a la marató de donants del 2017. / Montse Llopart\nLa Rosa va tenir un infart als 38 anys. Des d'aquell moment, el seu cor va deixar de funcionar bé i l'única solució que li donaven els metges era un trasplantament. "M'ho vaig prendre molt malament. Em va costar molt d'acceptar. Fins i tot, al principi no volia que me'l fessin. Preferia viure l'any que em quedava tranquil·la", explica la Rosa, que afegeix que "els dotze mesos en llista d'espera van ser horrorosos". "Vius en una angoixa constant i notes com et vas debilitant", relata.\nTot i el moment difícil que vivia, conèixer persones en la seva mateixa situació la va ajudar molt. "Quan anava a les revisions al Clínic, vaig anar coneixent gent que estava com jo", apunta la Rosa, que afegeix que van quedar un dia per esmorzar i després van fer un grup de WhatsApp. Així va néixer el Club de la Cremallera.\nAquest club és un grup de suport per a les persones a qui se'ls ha trasplantat el cor o que encara estan en llista d'espera. La idea neix de la necessitat de compartir la seva experiència amb gent que es troba en la seva mateixa situació. "Conèixer persones de la teva edat a les quals ja els han fet el trasplantament ajuda molt, perquè pots parlar de qualsevol cosa, ningú et jutja ni et mira amb cara de pena".\nA poc a poc el grup va anar creixent. "A nosaltres ens han fet un trasplantament de cor, per tant, tenim una cicatriu semblant a una cremallera, i per això ens vam posar aquest nom". La Rosa assegura que moltes vegades són les mateixes infermeres del Clínic les que informen nous pacients en llista d'espera de l'existència d'aquest grup de suport. D'aquesta manera es van conèixer la Rosa i la Montse.\nLa Montse té 65 anys i va patir un càncer de mama. Va superar-lo gràcies a la quimioteràpia, però aquest tractament li va debilitar el cor. Aleshores, els metges van dir-li que necessitava un trasplantament i va entrar a la llista d'espera. "Quan m'ho van dir em va caure el món a sobre, no coneixia ningú que ho hagués passat. Et sents com un bitxo raro", relata.\nEn aquell moment, una infermera li va comentar que hi havia un grup de suport per a persones en la mateixa situació que ella i li va presentar la Rosa. Així, la Montse va entrar al Club de la Cremallera. "Ningú et pot entendre millor que una persona que ha passat pel mateix", assegura la Montse, que afegeix que "en el procés de trasplantament, a vegades tens dubtes pels quals no cal trucar al metge". "Hi ha dubtes més senzills que els podem resoldre entre nosaltres", considera.\nAl Club de la Cremallera -que, a més de WhatsApp, també té pàgina de Facebook i pàgina web- ja són més de 60. A més de persones a qui se'ls han fet trasplantaments, al grup també hi ha familiars: "Des del primer moment vam entendre que el suport als familiars és clau. Ens vam adonar que els trasplantats estem molt ben cuidats als hospitals, però als familiars no els fa cas ningú. El familiar no rep atenció dels metges, i vam veure que era important ajudar-los", assegura la Rosa. El Clínic els ha reconegut com a grup de suport i una vegada a l'any fan una xerrada a l'hospital. La seva tasca és acompanyar les persones en llista d'espera o a les quals ja se'ls ha fet el trasplantament i resoldre'ls les inquietuds. A més de reunir-se sovint, també venen samarretes i peluixos, i els diners que recullen els fan servir per pagar el manteniment de la seva pàgina web i els altres diners els donen a la Fundació del Clínic.\nEls membres del club també col·laboren amb el Banc de Sang fent campanya per la donació: "Jo et puc dir que donis sang i aquí s'acaba. Però si em coneixes i t'explico que gràcies a algú com tu, un donant de sang, jo estic viva, això t'arriba i et sensibilitzes". Asseguren que els agrada veure iniciatives com la marató de donants de sang -que acaba aquest divendres- perquè cal conscienciar més la població. Afirmen que el seu objectiu és que la donació sigui un acte natural en la nostra societat: "Una persona que necessita sang o un òrgan només necessita allò. Si tu tens aquesta generositat imagina la vida que li pots donar a un altre. Jo tinc dos fills petits, potser ells estan més agraïts que jo que em donessin un cor. Dones vida a una persona, però dones esperança a tota la seva família", assegura la Rosa.\nLa Montse té clar que seguirà fent campanya per la donació sempre que pugui: "Estem vius gràcies a la generositat d’algú. La persona que em va donar el cor havia de morir igualment. Si aquesta persona no hagués sigut donant, hauríem mort tots dos, ell i jo". Ella insisteix que és tan important ser donant de sang com ser-ho d'òrgans, perquè són fets que van de bracet: "Sento un agraïment immens per aquesta persona que no conec i a qui no podré donar mai les gràcies personalment. Faig campanya per les donacions perquè és la meva manera de tornar el favor que un altre va fer per mi".\nLa marató de donants de sang va començar el dia 12 de desembre i finalitza aquest divendres. Cada any les donacions disminueixen un 25% després de les festes de Nadal, i per aquest motiu la marató pretén augmentar les reserves del Banc de Sang. Els organitzadors esperen superar les 8.000 donacions en la marató d'aquest any.\nCauen les donacions de sang per l'epidèmia de grip


704 13/12/2007, 09:34 | El Punt. Xavier Massó i Aguadé. Delegat d'ASPEPC·SPS | #Opinió, #LOGSE,\nLa situació de l'ensenyament a Catalunya manté sorprenents analogies amb la fabulació de Buñuel a «El ángel exterminador», molt especialment en allò referent al bloqueig psíquic col·lectiu que ens impedeix reaccionar\nEl bloqueig recurrent va ser l'autoreferència de la LOGSE com a llei progressista, una afirmació que condemnava a la caverna «exterior» qui gosés qüestionar-la.\nEn el film El ángel exterminador (1962), Luis Buñuel ens presentava un grup de persones en una situació de bloqueig mental que els impedia reaccionar davant d'un estat de coses autoinduït. A partir d'un recurrent retorn d'efectes paralitzants, qualsevol solució de continuïtat s'esdevenia psíquicament impossible, encara que fos tan senzilla com traspassar el llindar d'una porta. Tampoc el progressiu deteriorament de la realitat els impel·lia a reaccionar, víctimes d'una estranya síndrome, la principal característica de la qual era la voluntat de no reconèixer-la per part dels que la patien. La situació de l'ensenyament a Catalunya manté sorprenents analogies amb la fabulació de Buñuel en aquesta obra mestra del cinema, molt especialment en allò referent al bloqueig psíquic col·lectiu. A la pel·lícula, la paràlisi prové d'una impertinència protocol·lària. Després d'un sopar d'alta societat, una convidada demana a la pianista que interpreti una peça més. Algú replica que ja és massa tard, però l'altra insisteix i la peça es torna a tocar. A partir d'aquí, un cop trencades les normes de protocol que requerien no haver demanat la repetició, ningú sap ja com actuar i cap dels assistents gosa traspassar el llindar de la porta del saló. Ningú, per increïble que sembli, sap com anar-se'n. I allí es queden durant uns quants dies, atrapats entre les quatre parets d'un saló progressivament reconvertit en baconera.\nEl bloqueig només es trenca quan tots els assistents decideixen reproduir la situació exacta en què s'havia comès la impertinència original: la pianista torna a interpretar la mateixa peça i aleshores, en acabar, la mateixa persona torna a demanar el bis, l'altra recorda que ja és massa tard i la resta, aquest cop sí, assenteixen que s'ha fet tard, s'acomiaden i tothom se'n va.\nPerò la superació del sortilegi només ha estat puntual. L'escenificació ritual, tan absurda com la pròpia situació, els ha alliberat només aparentment, perquè el bloqueig psíquic es manté. Reapareix tan bon punt es retroben, ara dins d'una església, celebrant un tedèum per haver-se deslliurat del destret. Un tedèum que és l'autèntica trampa: ningú sortirà de l'església.\nEn educació, l'error inicial va ser la LOGSE. Ja era massa tard per aplicar uns principis educatius que estaven sent qüestionats a tot arreu, però es va insistir. I ningú, o quasi ningú, va gosar dir res. El bloqueig recurrent va ser l'autoreferència de la LOGSE com a llei progressista, una afirmació que condemnava a la caverna «exterior» qui gosés qüestionar-la. La negació de qualsevol feed-back convertí el projecte en un sistema tancat –com el saló dels convidats de Buñuel–, immune a la crítica, incapaç de creuar el llindar que portava a la realitat exterior sobre la qual pretenia projectar-se, l'evidència d'un fracàs que es retroalimentava a si mateix. La falsa solució als problemes educatius també se'ns presenta en termes anàlegs.\nEs proposa una llei ritual, però seguim sota el bloqueig psíquic logsià. La llei d'educació catalana és en el nostre sistema educatiu allò que el tedèum era en la pel·lícula de Buñuel: l'escenificació ritual de la recaiguda, la consagració d'uns principis educatius solipsistes, tancats en si mateixos i impermeables a una realitat que, malgré tout, segueix estant allà fora. Si fóssim els personatges de Buñuel, estaríem entrant a celebrar que aviat tindrem llei educativa. Sabrem sortir del tedèum? Això Buñuel ja no ens ho diu.


Els països de l'Espai Econòmic Europeu han registrat més de 5.3 milions de casos positius des de l'inici de la pandèmia. | ACN\nEl Centre Europeu pel Control de Malalties alerta de la «gran amenaça» que suposa l'augment de contagis\nL'ECDC reitera que cal actuar «immediatament» per aturar el ràpid repunt d'infeccions de la Covid-19\nper Antonio Ramos / ACN 23/10/2020 14:14h\nEl Centre Europeu per la Prevenció i el Control de Malalties (ECDC, per les seves sigles en anglès) ha alertat que l'augment de contagis a la Unió Europea (UE) és «una gran amenaça» per a la salut. Segons la seva última avaluació del risc per la Covid-19, la majoria d'estats europeus, entre ells Espanya, tenen una situació epidemiològica «preocupant».\nToday's #COVID19 update (22.10.2020)\n▪ 41 299 301 cases\n▪ 1 132 500 deaths\n▪ 5 339 149 cases\n▪ 204 661 deaths\nLatest #RapidRiskAssessment: https://t.co/PhjD9JYNsj#SARSCoV2https://t.co/0te47q5EqH\nAixí mateix, l'ECDC ha avisat també que la situació als hospitals i UCI s'està «deteriorant». «Els nivells d'ocupació d'hospitals i UCI estan entorn d'un terç del pic que es va produir durant la primavera», han assegurat. Per això, l'ECDC ha reiterat que cal actuar «immediatament» per aturar el ràpid repunt d'infeccions de la Covid-19. La mortalitat per la malaltia fa un mes que va a l'alça, però continua sent inferior als nivells de principis d'any. Ara bé, l'ECDC tem que pugui empitjorar les pròximes setmanes.\nSegons les darreres dades de l'ECDC, publicades en el dia d'ahir, els països de l'Espai Econòmic Europeu, inclòs el Regne Unit, han registrat 5,3 milions de casos positius des de l'inici de la pandèmia, amb Espanya superant el milió de contagis. Així mateix, s'han produït 204.661 morts.\nLa Comissió Europea proposa als estats comprar tests ràpids de Covid-19\nBrussel·les ha proposat als estats de la Unió Europea fer una compra centralitzada de tests ràpids de Covid-19. En la reunió del Comitè de Seguretat Sanitària de principis d'octubre, la Comissió Europea (CE) va plantejar la possibilitat d'adquirir-los i distribuir-los entre els països davant el creixent interès dels governs en aquestes proves que els podrien ajudar a frenar els rebrots.\n«Seria d'ajuda si els estats consideressin aquesta opció i ens diguessin si pot ser útil», va dir un representant de la CE a la reunió. Només cinc països de la UE, entre ells Espanya, utilitzaven tests ràpids en el moment de la trobada, però la resta estava considerant el seu ús. «Els tests ràpids són una opció important», defensa un portaveu de la CE.\nÚltima hora Última hora Actualitat Última hora Regne Unit Última hora Alerta Sanitària Última hora Unió Europea


Dia de la música | Gaudeix amb la música!!\nGaudeix amb la música!!\nBloc de la classe de música de l'Escola Roser Capdevila de Polinyà.\nPer què estudiar música?\nDemà divendres 18 de novembre celebrarem a l’escola el Dia de la música. Tot i que oficialment és el proper dimarts, dia de Santa Cecília, nosaltres a l’escola ens adelantem i ho farem d’una manera molt especial i diferent a com ho fem cada any.\nVindran a l’escola un grup de músics excepcionals, que ens faran tres espectacles, perquè puguin gaudir tots els nens i les nenes de l’escola. Aques grup seran els BCN Sax quartet. Com diu el seu nom, un quartet de saxos.\nA primera hora del matí, per l’alumnat d’infantil presentaran l’espectacle Saxolandia. Després del pati, per l’alumnat de 1r, 2n i 3r , La caixa màgica. I per últim, a la tarda, per l’alumnat de 4t, 5è i 6è Tarda de cinema.\nSegur que ens ho passarem molt bé!!\nThis entry was posted in Audicions on 17 novembre 2016 by Gonzalo.\n← La cançó més relaxant del món Bateria electrònica →\nPàgina web de l'escola\nMúsica a les escoles\nGerard Alvear Porras en Info\nMarisol en Dia de la música 2017\nAinhoa Rodriguez en Projectes multimèdia 6è\nmariluz en Projectes multimèdia 6è\nleo en Cantata de 3r\n« set. febr. »\nartie shaw clarinet banda banda sonora Barroc bateria Camile Saint-Saënts Cantània Carnaval dels animals castanyada clarinet coordinació cor Dansem dia de la música Do re mi escala famílies flauta Frederic Chopin Germans Marx Google Handel humor imatges Instruments Jocs John Lennon nadal notes orquestra oïda pau pearl_jam piano primavera quartet de corda Rebel·lió a la cuina ritmes rock sons tardor trompeta up beat Vivaldi vídeos


El PP es replanteja la relació amb el Govern després del congrés de CDC\nAlícia Sánchez-Camacho diu que s'obre un escenari "seriós i preocupant" després del congrés "de l'estelada i la radicalitat"\n1 min. Barcelona 26/03/2012 10:55\n260x366 La presidenta del PP català, Alícia Sánchez-Camacho / ACN La presidenta del PP català, Alícia Sánchez-Camacho / ACN\nLa presidenta del PP de Catalunya, Alícia Sánchez-Camacho, ha advertit que després del congrés de CDC, "el de l'estelada i la radicalitat", s'obre un nou escenari "seriós i preocupant" en què el PP inicia un "període de reflexió" per replantejar la seva relació de col·laboració amb el Govern.\nSegons la líder popular, CDC ha trencat amb la tradició "de moderació" i ha considerat que Oriol Pujol ja no representa la Convergència moderada, perquè parlant "d'aigües podrides" a Espanya, "ha insultat els espanyols".\nCamacho ha advertit que si aquest "deliri independentista" i aquesta "radicalització" es trasllada al full de ruta del Govern, Artur Mas "es trobarà sol". El PP demanarà una reunió formal amb el president de la Generalitat per tal d'aclarir quina incidència tindrà el "congrés de l'estelada" en el programa de l'executiu.\nMalgrat tot, està previst que dimecres CiU i PP votin plegats al ple del Parlament la composició del consell de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals.


Vols ser família col·laboradora? – Centre Cívic Sagrada Família\nConeixeu el Servei de Famílies Col.laboradores?\nAquest últim any s’han atès un total de 60 infants de manera temporal i voluntària per alguna de les 78 famílies col·laboradores.\nTemporal, tant sols dura el temps necessari fins que es resol la circumstància que l’ha motivat\nPròxima, es manté l’entorn social habitual de l’infant\nComplementària, la família col·laboradora tant sols té la voluntat d’ajudar la família de l’infant, no la substitueix, la complementa…\nVoluntària, fruit de l’acord mutu entre les parts.\nI en la justa mesura, no suplint la família més del que és estrictament necessari.\nSi voleu ser família col·laboradora, poseu-vos en contacte amb el Servei de Famílies Col.laboradores: