'Homarus Gammarus' no és un insult: d’octubre 2020\nLLARGMETRATGE: "Aterrados" (2018)\nDURADA: 87 minuts (Crèdits: 2 minuts).\n- Els ensurts, els éssers i els efectes.\n- Tota la situació del retorn del nen mort que representa una davallada pronunciada de tensió.\n1. Rodada entre el final del 2016 i principis del 2017 a Ciudad Jardín Lomas del Palomar en el partido de Tres de Febrero de la província de Buenos Aires, Argentina.\n2. Concebuda el febrer del 2008 i inspirada en el curtmetratge del 2002, "Tiene miedo", del mateix director, en Demián Rugna.\n3. El director va anunciar una segona part titulada "El libro de Jano".\nCOMENTARI: Es tracta, bàsicament, d'una col·lecció d'esglais a partir de tècniques comunes del gènere, moviments sobtats, disrupcions sonores, imatges grotesques i sòrdides, però el fonament és molt feble, els personatges mancats de grapa i el desenvolupament mig confús mig pobre. Com apuntava, no obstant, la presentació és prou acceptable; la Clara, encarnada en la Natalia Señorales, donant cops a banda i banda de la cambra de bany m'ha impressionat, per exemple. És a dir, el tot és inconsistent, les escenes de por estan correctes.\nEtiquetes de comentaris: 2018, Accident, Argentina, Horror biològic, Investigació, Monstre, Mort, Paranormal, Policia, sang i fetge, Suïcidi, Zombi\nLLARGMETRATGE: "Anaza Hevun" (2000)\nPUNTUACIÓ SUBJECTIVA: 27 (sobre 100).\n- L'aficionat a vigilar els policies.\n- El guió i la interpretació.\n1. El títol internacional és "Another Heaven".\n2. Està disponible a https://archive.org/, cosa que suggereix que és de domini públic.\n3. Està basada en una sèrie de novel·les titulada "Anazahevun Konpurekkusu" iniciada el 1995 pel propi director, el Joji Iida.\n4. El mateix any 2000 va estrenar-se una sèrie derivada d'11 capítols per a la televisió anomenada "Another Heaven: Eclipse".\n5. Omega Micot va comercialitzar un joc per a la consola WonderSwan anomenat, "Anazahevun - memory of those days".\n6. El Futaba Ono va encarregar-se de fer una adaptació en format manga.\n7. Va recaptar 650 milions de iens, aproximadament.\nCOMENTARI: Tot i que en algun pla mostra cervells, cranis esberlats, una mica de sang i un salt entre terrat i terrat bastant decents per activar l'espectador, en general, no hi ha per on agafar-la. L'argument m'ha recordat aquella magnífica pel·lícula del 1987, "The Hidden", dirigida pel Jack Sholder (i tantes altres que exploten el mateix patró de possessió); en aquest cas, és una ànima avorrida del paradís que considera la maldat un entreteniment la que ocupa cossos. Però és que els diàlegs són insofribles, les situacions patètiques, la tensió absurda; llarga que és, a més. Tampoc ensenya gaire ni Tòquio ni res. Gairebé, ni pels pitets de la bufona Miwako Ichikawa ha pagat la pena perdre el temps.\nPublicat per Momotari a 19:36 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2000, Adaptació, Agressió, Amor, Ànima, Criminal, Enfrontament, Fantasia, Investigació, Japó, Més-enllà, Mort, Policia, sang i fetge, Seducció\nSÈRIE: "The Boys - Season 1" (2019)\nDURADA: 474 minuts (Crèdits: 16 minuts).\n- La cruesa.\n- La banda sonora (en els títols de crèdit).\n- L'escena de l'esclat del Translucent, intrerpretat per l'Alex Hassell.\n- Els raigs oculars del nadó com a arma.\n- La ximpleria sobre les Spice Girls.\n- Ens mostren imatges de dues realitats diferents sobre la Becca Butcher, encarnada en la Shantel VanSanten.\n- El capítol del "Believe" Faith Festival.\n2. El 4 de setembre del 2020 va estrenar-se una segona temporada. A finals del mateix mes, va anunciar-se un derivat titulat "G-Men".\n3. El 10 de setembre del 2020 va estrenar-se "Butcher" amb el Karl Urban en el seu paper del Billy Butcher.\n4. La localització principal és Toronto.\n5. Està composta per 8 episodis.\nCOMENTARI: Normalment, les històries de personatges vestits d'elastà i amb capa no m'interessen gaire, excepte pel teatre d'efectes especials que ofereixen (en aquest cas, només decent). Però, la premissa d'uns superherois roins explotats per una agència de talents manipuladora em semblava prometedora. I sí, els apunts sobre la corrupció d'ideals, la tirania de les aparences, les seqüeles del poder, tot això, està ben esbossat. Després, també em motivava aquest grupet d'individus peculiars sense superpoders que pretén enfrontar-se a la corporació dels prodigis, suposadament, a força d'enginy. Res; al final, només puc dir que m'ha acabat carregant bastant l'actitud del Billy Butcher. El tema del Compost V com a catalitzador dels poders m'ha decebut una mica. Això em fa recordar una de les meves pel·lícules preferides, "Scanners", l'obra mestra del David Cronenberg estrenada el 1981. A anys llum, evidentment. Una cosa curiosa ha estat veure l'Elisabeth Shue fent de la Madelyn Stillwell; no pel paper sinó pel rastre del temps que s'aprecia en ella des d'aquell "Back to the Future Part II" del 1989 dirigit pel Robert Zemeckis. Déu n'hi do, que ens fem vells! Malgrat tot, a pesar de la palla ocasional pròpia del format, m'ha mantingut pendent de la pantalla al llarg de tota l'estona. Ara, per curiositat, necessito saber com continua, com eliminen el dolent... que vola gràcies a una droga?\nEtiquetes de comentaris: 2019, Adaptació, Amor, Complot, Criminal, Empresa, Enfrontament, Fama, Homicidi, Malfactor, Missió, Mort, Narcòtic, Relacions, Revenja, sang i fetge, Societat, Superheroi, USA\nDURADA: 82 minuts (Crèdits: 2 minuts).\n- El vocable del títol, que no sé com traduir.\n- La gelosia inicial de la Shirley, encarnada per la Neilí Conroy.\n- Les cançons de la banda sonora.\n- La incomoditat de l'escena en la que les dues germanes, la Meg i la Regina, a càrrec de la George Hanover i la Caoimhe O'Malley, respectivament, parlen en el pub el dia de l'aniversari de la protagonista.\n1. Es va ajudar a finançar amb una campanya a Indiegogo que va recaptar més de 8 mil euros.\n2. Es tracta d'un projecte d'estudiants del Filmbase Digital Feature Film Production Master Programme.\nCOMENTARI: Pensava que oferiria un xic de comèdia però només he copsat la història d'una urgència biològica comuna, diria, molt simplificada i avorrida. Està ben feta, ben interpretada, els llocs i l'atmosfera de Dublín encisen (encara que l'accent m'ha costat moltíssim d'entendre). Nogensmenys, excepte per la mirada angelical de la Siobhán Cullen, que fa de la Roberta, no he trobat al·licients.\nEtiquetes de comentaris: 2016, Amistat, Dublín, Família, Irlanda, Laboral, Lesbianisme, Maternitat, Parella, Relacions, Seducció, Trobada\nDURADA: 90 minuts (Crèdits: < 1 minut).\n- La intriga i el suspens.\n- El tros de costa on són les cases.\n- La importància excessiva del quadre que, a més, penja damunt de la llar de foc.\n- El tret a l'espatlla que dispara el Ben Sheppard, encarnat en el Henry O'Neill.\n1. Altres títols amb els que es coneix la pel·lícula són "Here Lies Love", "Twelve Miles Out" o "Ellen".\n2. El film va caure en el domini públic quan el titular va deixar de renovar el copyright.\n3. Les localitzacions del rodatge inclouen Monterey a Califòrnia, EUA.\n4. En Robert Young, que fa del Jeff Cohalan, va intentar cometre suïcidi el gener del 1991 a Westlake Village, Califòrnia, com el seu personatge, per asfíxia provocada pel fum del tub d'escapament del seu cotxe.\nCOMENTARI: Encara em grinyola el perquè el protagonista assumeix l'accident en comptes del Keith Ferris, el paper a càrrec del John Sutton, sobretot, quan hi ha una mort pel mig. Aquesta absurditat és el preu que cal pagar, suposo, per disposar del gir final. Per la resta, no seria un exemplar especialment sofisticat de film noir en cap aspecte. Però, es tracta d'una d'aquelles històries que sempre ve de gust mirar-se.\nEtiquetes de comentaris: 1950, Accident, Agressió, Amor, Califòrnia, Complot, Confusió, Criminal, Film noir, Investigació, Mort, Relacions, Suïcidi, Suplantació, Suspens, traïció, Trobada, USA\nDURADA: 70 minuts (Crèdits: 1 minut).\n- La manifestació del Black Shard en vectors.\n- Les escenes d'acció, els plans, el disseny d'espais i d'andròmines.\n- Els moviments humans i els acabats.\n- La música i el doblatge.\n1. És una obra personal, com diu en el començament dels crèdits "a solo effort", del David T. Krupicz, a qui li van caldre 3 anys per completar-la.\n2. Inicialment, l'autor pensava fer-ho amb MOHO Anime Studio en 2D però com no sap dibuixar va passar-se al 3D amb Blender.\nCOMENTARI: La feina és remarcable en molts aspectes i si no fos pels ninots horribles, que destrempen irremeiablement, m'hi estaria referint com una obra solvent, espectacular, entretinguda. Encara que l'argument cau en l'estereotip i els diàlegs només cobreixen mínims, m'he de treure el barret davant el creador.\nEN UN MOT: Perjudicada.\nPublicat per Momotari a 10:36 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2009, 3D, Amor, animació, Bèl·lica, Ciència-Ficció, Enfrontament, Fantasia, Mestratge, Militar, Mort, Revenja\nDURADA: 127 minuts (Crèdits: 3 minuts).\n- El tros a càmera lenta amb el fragment "Dell'Elisir Mirabile" de "L'elisir d'amore" de Gaetano Donizetti.\n- Les caracteritzacions al llarg dels anys.\n- La recuperació de la visita tradicional de pare i fill a Norman "Le Roi" DE LA PATATE.\n- L'homofòbia del pare.\n1. El títol és un acrònim de Christian, Raymond, Antoine, Zachary i Yvan, els noms dels fills.\n2. Cap al final dels títols de crèdit llegim la dedicatòria, "À mon père, Pierre".\n3. Es basa en un guió escrit pel François Boulay inspirat en la seva infantesa anomenat "Random Souvenirs of my Life".\n4. Fou rodada a Montreal, al Quebec, i a Essaouira, al Marroc.\nCOMENTARI: Diu que gairebé el 10% del pressupost va anar a parar als drets de les cançons utilitzades i que els va costar dos anys i mig aconseguir-los. Peces com "Shine On You Crazy Diamond" i "The Great Gig in the Sky" de Pink Floyd, "Space Oddity" d'en David Bowie, "White Rabbit" de Jefferson Airplane, "Sympathy for the Devil" de The Rolling Stones, "10:15 Saturday Night" de The Cure, "From Here to Eternity" del Giorgio Moroder, "Santa Claus Is Back in Town" cantada per l'Elvis Presley, "Emmenez-moi" i "Hier Encore" del Charles Aznavour o "Crazy" a càrrec de la Patsy Cline, realment, vesteixen i lubrifiquen el relat. Un relat que, si bé resulta entranyable en alguns moments per l'esforç parental en resoldre les circumstàncies familiars, fàcilment identificable, al capdavall, no m'acaba de motivar gaire; ni per l'exploració sexual del Zachary Beaulieu, interpretat pel Marc-André Grondin (i, en l'etapa infantil, per l'Émile Vallée, fill del director, en Jean-Marc Vallée), ni per la drogoaddicció del Raymond Beaulieu, encarnat pel Pierre-Luc Brillant. És allò de "Cada casa és un món" o "Cadascú en casa seva i Déu en la de tots".\nEN UN MOT: Conflictiva.\nPublicat per Momotari a 4:47 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2005, Agressió, Biografia, Celebració, Conflicte, Créixer, Família, germans, Homosexual, Mort, Nadal, Narcòtic, Quebec, Relacions, Sexualitat\nDURADA: 80 minuts (Crèdits: 4 minuts).\n- La narració en off i el format biogràfic.\n- L'escena de l'assassinat perpetrat per l'Aman, interpretat pel Saken Aminov.\n- Les escenes amb fons blanc.\n- La foto per explicar el viatge a Moscou.\n1. Rodada a Almaty, Kazakhstan.\n2. El títol internacional és "Racketeer".\n3. El mateix director, l'Akan Satayev, va dirigir la seqüela del 2015, "Reketir 2: Vozmezdie".\n4. El Lexus LX470 que apareix és el del propi director.\nCOMENTARI: Ha estat decebedora perquè, més enllà de l'atmosfera exòtica d'un país tant desconegut per mi com el Kazakhstan, no aporta res especial, ni originalitat, ni emoció, ni grans diàlegs, ni gaire acció, ni intrigues, ni suspens, ni tant sols els personatges són agradables o carismàtics. Evidentment, desconec si pot prendre's com testimoni d'una realitat local però, encara que així fos, tampoc aixecaria massa interès tractant-se del lloc que es tracta. Tot i això, es consumeix sense dificultat per la seva durada curta i, sobretot, perquè l'estil és directe i bastant precís.\nEN UN MOT: Plana.\nPublicat per Momotari a 11:16 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2007, Agressió, Biografia, Boxa, Criminal, Economia, Enfrontament, Exili, Extorsió, Homicidi, Kazakhstan, Màfia, Malfactor, Mort, Relacions, Revenja\nSÈRIE: "Dexter - Season 1" (Des de l'1 d'octubre fins al 17 de desembre del 2006)\nDURADA: 653 minuts (Crèdits: 48 minuts).\n- L'argument principal, amb els flashbacks i tota la pesca.\n- Les complicacions provocades pel Mark Pellegrino en el paper del Paul Bennett.\n- L'apunt psicològic amb l'Emmett Meridian, a càrrec del Tony Goldwyn.\n- Detalls, com el tractament del retrat robot de Jesús del nen cubà, el protagonista entrant sense dificultat en l'ordinador del seu company, en Vince Masuka, interpretat pel C.S. Lee, per esborrar evidències, la confessió patètica de frau del Neil Perry, encarnat en el Sam Witwer, la manca de professionalitat de la tinent María LaGuerta, en carn de la Lauren Vélez...\n1. És una adaptació de la novel·la del 2004 titulada "Darkly Dreaming Dexter" escrita pel Jeff Lindsay.\n2. Està composta per 12 episodis.\n3. El Michael C. Hall i la Jennifer Carpenter, que fan del Dexter i la Debra Morgan, respectivament, van casar-se cap al 2008 i divorciar-se un parell d'anys més tard.\n4. Van realitzar-se set temporades més; la vuitena va finalitzar el 22 de setembre del 2013.\n5. Encara que figura que l'acció succeeix a Miami, Florida, moltes de les escenes exteriors són rodades a Long Beach, California.\n6. Associats, trobem "Dexter: Early Cuts", una sèrie animada en línia estrenada el 25 d'octubre del 2009; les publicacions limitades de la Marvel Comics del 2013 i 2014; i diferents jocs electrònics i de tauler.\nCOMENTARI: Part de l'atractiu inicial del personatge era el seu enginy, la seva capacitat de situar-se per sobre de la resta. Però, la impressió és que comencem amb un tipus gairebé invulnerable i, a mida que avança la seva autodescoberta, es va tornant més i més matusser i vulgar, desbordat. De fet, a la comissaria semblen tots bastant petaners; no sé, potser, és la norma a l'indret o, potser, és una trampa de la història. Algunes referències cauen més naturals, com el tema de la immigració il·legal, i d'altres queden una mica forçades, com l'afer dels Tonton Macoutes. Diria que el que manté l'interès és el duel de germans i la resta és palla estàndard. No obstant això i malgrat el format, passa prou bé, flueix. De manera que al final l'experiència ha estat raonablement gratificant.\nPublicat per Momotari a 5:08 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2006, Adaptació, Conflicte, Criminal, Enfrontament, Episodis, Família, germans, Homicidi, Investigació, Mort, Policia, Relacions, Trauma, USA\nDURADA: 114 minuts (Crèdits: 2 minuts).\n- La interpretació de la murrieria i l'arrogància del Nawazuddin Siddiqui, que fa de l'Ayyan Mani.\n- La història de la mare que s'aprima.\n- Un frau d'intel·ligència com el que s'explica s'intueix bastant inversemblant en l'actualitat.\n1. Basada en la novel·la homònima de 2010 escrita pel Manu Joseph, la qual també va adaptar-se a obra de teatre per la Nikhila Kesavan.\n2. Al principi, surt un rètol que diu "Dedicat al meu pare, Dr. DN Mishra (1930-2020)... Gràcies per donar-me el do de la vida i del cinema - Sudhir Mishra".\n3. Rodada a Haiban Studio, Raj Chamber, Lalit Hotel, Worli BDD Chawl, Sakshi Art Gallery, Sophia College, St Stanislaus School, Marine Drive Road, Dy Patil Dental School (Pune), Bandra Fort & Garden, Gaiety Galaxy, Manori Beach, Manori School i Manori Road.\nCOMENTARI: Segons llegeixo, l'autor del text original volia reflexar l'empoderament de les castes humils, dels pobres, per oferir una fotografia més realista que la que fan aquells que els pinten amb certa condescendència i una visió compassiva. Bé, puc identificar aquest tipus de comportament guiat per l'astúcia, la desimboltura temerària, la confiança, la desinhibició i la vanitat però, crec (i no sé res de la realitat índia) que no representaria la tendència d'un estrat social. No obstant això, el dibuix del personatge, un individu ambiciós sense escrúpols que fa allò que ha vist fer al seu pare abans, està molt ben definit. He començat amb molta mandra i, de mica en mica, m'ha anat atrapant.\nEN UN MOT: Mesquina.\nEtiquetes de comentaris: 2020, Adaptació, Conflicte, Educació, Escola, Fama, Família, Frau, Índia, Infantesa, Investigació, Laboral, Malfactor, Política, Societat, Superació, Xantatge\nDURADA: 106 minuts (Crèdits: 0 minuts).\n- El rampells i les simulacions de l'individu.\n- L'assetjament a l'Ylajali i la seva germana, encarnades en la Gunnel Lindblom i la Birgitte Federspiel.\n- L'efecte d'imatge cremada per suggerir les al·lucinacions.\n1. El títol "Sult" és en danès i noruec; en suec, "Svält"; l'internacional, "Hunger".\n2. Basada en la novel·la homònima del premi Nobel noruec, en Knut Hamsun, publicada el 1890.\n3. Va ser rodada a Oslo, que en l'època retratada s'anomenava Kristiania.\n4. Li va ser atorgat el Prix d'interprétation masculine al Per Oscarsson per la seva interpretació del protagonista de la pel·lícula en el 20è aniversari del Festival de Cannes.\n5. Representa la primera co-producció entre Noruega, Dinamarca i Suècia.\nCOMENTARI: Força punyent a l'hora de mostrar l'angoixa i la desesperació que provoca la imminència del buit agreujada per una manca aparent de recursos. Fa patir l'auto-sabotatge que s'infligeix el paio, sembla muntat en un pèndol entre la integritat i l'instint de supervivència, però, quan destapa el seu tarannà peculiar esdevé, potser no captivador, diguem, interessant en la seva follia. És d'agrair, el bri d'esperança final.\nEN UN MOT: Delirant.\nPublicat per Momotari a 18:06 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 1966, Adaptació, Antiguitat, Economia, Habitatge, Laboral, Literatura, Noruega, Societat, Supervivència, Trastorn, Trobada\n- El circ de personatges i les rondes d'interaccions, inclús amb el psicòleg.\n- La caracterització de l'investigador de la companyia de transports, encarnat en el György Cserhalmi, com si es tractés d'un agent de Gestapo.\n1. Abans dels títols de presentació, surt l'Aba Botond, el conseller delegat de la Budapesti Közlekedési Vállalat, aclarint que la pel·lícula és ficció i que està orgullós d'haver donat suport a un jove talent en el seu debut, en Nimród Antal (a qui li van caldre 9 mesos per convèncer l'entitat de donar-li permís).\n2. Al principi dels títols de crèdit es mostra la dedicatòria, "Apámnak", que significa "Al meu pare".\n3. Rodada al llarg de 40 nits a la xarxa de ferrocarril metropolità de Budapest, a Hongria.\n4. El títol internacional és "Control".\nCOMENTARI: Aconsegueix explotar prou bé l'entorn subterrani, si més no, el seu vessant més sòrdid, regalant uns quants plans força interessants, i aprofita la fauna grotesca que s'hi aplega modelant-la amb aquell puntet d'exageració creïble que li atorga una flaire bastant còmica. Addicionalment, trobem l'element de suspens, l'empenyedor, que posa la cirereta al pastís. M'ha atrapat.\nEN UN MOT: Convincent.\nPublicat per Momotari a 13:14 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2003, Agressió, Amor, Budapest, Duel, Enfrontament, Ferrocarril, Habitatge, Homicidi, Hongria, Laboral, Mort, Societat, Trastorn\nDURADA: 174 minuts (Crèdits: 3 minuts).\n- La cançó "London Babu", interpretada per la Sophie Chaudry.\n- La seqüència del retrobament amb la casa familiar del Gautham i el contrast entre les imatges de flashback i les del moment de la visita.\n- La banda i els efectes sonors.\n- L'estil agressiu del muntatge; per exemple, la tremolor resulta esgotadora per la vista.\n- Escenes esteses en excés, com la persecució de motos d'aigua o la darrera confrontació entre el Gautham i l'empresari que fa el Nassar.\n1. S'estima que tingué una recaptació de 54 crore (540 milions de rupies), sobre un pressupost de 70 crore (700 milions).\n2. El protagonista, el Mahesh Babu que fa d'en Gautham, es va sotmetre a un pla específic per desenvolupar els seus músculs i perdre pes i adaptar-se, així, al personatge.\n3. Va rodar-se a Londres, Belfast, Bangkok i a diferents ciutats índies com Hyderabad, Mumbai, Goa, Chennai i Bangalore.\nCOMENTARI: Per començar, el divo, tant immune, tant superbiós, tant inexpugnable, tant malcarat, provoca repulsió; i diu que té un 25% menys de matèria grisa en el seu cervell! Després, encara que s'aprecia el gran dispendi de recursos materials i coreogràfics, la majoria d'efectes especials, piruetes, mastegots i pirotècnia, són de factura bastant carrinclona; en l'escena de l'emboscada a l'aparcament de Londres, per exemple, es veuen les rampetes quan les motos pugen als vehicles. A més, un seguit de detalls absurds devaluen un esquema argumental, per altra banda, prou robust; per exemple, el suborn a la policia londinenca o que l'empresari peli el seu guarda de seguretat i ningú s'exclami. En fi, diu que es una pel·lícula de culte... i el debut de la Kriti Sanon en el paper de la Sameera, espectacular. Se m'ha fet una mica eterna.\nEN UN MOT: Molesta.\nPublicat per Momotari a 7:00 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2014, Acció, Agressió, Amor, Enfrontament, Espectacle, Esquizofrènia, Fama, Família, Homicidi, Índia, Londres, Malaltia, Malfactor, Mort, Música, Periodisme, Revenja, Trastorn\n- La producció, els detalls del bar i les clavegueres, rates, cuques.\n- El moment quan el Jaime Ordóñez, que fa de l'Israel, es despulla i la resta es queixa de la catipén que desprèn.\n- El conflicte postís de la motxilla del Nacho i la maleta del Sergio, encarnats pel Mario Casas i l'Alejandro Awada, respectivament.\n- La peripècia de l'embornal i l'oli.\n- La seqüència de presentació.\n1. Internacionalment, es coneix com "The bar".\n2. Va recaptar en sales uns 3 milions d'euros a partir d'un pressupost de 5 milions.\n3. L'exterior del bar és a la Plaza de los Mostenses de Madrid.\n4. Al llarg d'un tros dels títols de crèdit, es mostra la Blanca Suárez, que fa d'Elena, caminant amb mirada perduda pels carrers de la ciutat.\nCOMENTARI: Visualment i interpretativa és força potent, els personatges són genuïns. Però la situació no acaba de quedar prou ben lligada; per exemple, que les autoritats se n'oblidin dels cinc individus que són al rebost més el pacient zero sembla una pífia majúscula. En algun moment, s'exagera el registre; l'estat de salut de la parròquia no es prou crític com per plantejar-se suïcidis o assassinats, trobo. I el tema de l'Israel tornant-se un psicòpata... Bé, això s'accepta. Malgrat tot, el relat t'arrossega bastant i, a més, ens regala la Blanca Suárez en llenceria una bona estona (motiu pel qual, segurament, la sobrepuntuo).\nEtiquetes de comentaris: 2017, Agressió, Conflicte, Confusió, Enfrontament, Fugitiu, Homicidi, Internament, Madrid, Malaltia, Mort, Relacions, Salut, Supervivència, Trastorn\n- L'escena en la que es creuen els dos cotxes i la bola de pèl intoxica els protagonistes amb un gas al·lucinogen.\n- La indefinició de la resolució, malgrat que els directors apel·len al realisme per no concretar.\n1. En Jack, el nadó, està interpretat per trigemins, en Cooper, en Hudson i el Jaxon Osika.\n2. Rodat a l'Ulster County i a Brooklyn de Nova York.\n3. La premissa inicial, segons expliquen els guionistes, alhora que directors, l'Alex Huston Fischer i l'Eleanor Wilson, era explorar la situació de desconnexió davant una situació extrema.\nCOMENTARI: Més que una pel·lícula de ciència ficció o d'extraterrestres, vessant ben pobre i escàs, sembla un retrat esbossat, molt humil, d'una parella de millennials. Cal, doncs, donar-li valor des d'aquesta perspectiva i conformar-se amb el tarannà ingenu dels personatges, una miqueta còmic. No obstant això, l'estalvi de recursos es fa palès i provoca certa frustració.\nEN UN MOT: Domèstica.\nEtiquetes de comentaris: 2020, Agressió, Comèdia, Coneixement, Enfrontament, Extraterrestre, Ignorància, Millennials, Mort, Nova York, Parella, Relacions, Supervivència, USA\nDURADA: 87 minuts (Crèdits: < 1 minut).\n- El munt de rèpliques còmiques i ganyotes del Bob Hope fent del Ronnie Jackson.\n- El contrapunt murri del Peter Lorre, en el paper del Kismet.\n- La resolució del cas és precipitada i vaga.\n1. El film es va convertir en domini públic en el 1975 quan els propietaris no van renovar el copyright.\n2. Rodada des de juliol a setembre del 1946 en localitzacions com Pebble Beach, Carmel-by-the-Sea, San Francisco, la San Quentin State Prison, o els Paramount Studios, a California, EUA.\n3. Als Estats Units d'Amèrica, també es coneix amb el títol "The Private Eye".\n4. En Bob Hope desitjava tant que el Bing Crosby fes un cameo en la pel·lícula que li va pagar 5 mil dòlars per aparèixer-hi; els quals van ser donats, més tard, a beneficència.\nCOMENTARI: Una paròdia del gènere negre al servei absolut del protagonista, lleugera, àgil, simpàtica, enginyosa, lluny de cap sofisticació però amb un repertori d'esquetxos clàssics que entretenen i satisfan fàcilment.\nEtiquetes de comentaris: 1947, Califòrnia, Comèdia, Detectiu, Film noir, Homicidi, Malfactor, Mort, Paròdia, Presidi, Relacions, Segrest, Suplantació, USA\nSÈRIE: "Purandara" (Des del 8 de gener fins al 24 de juny del 2020)\nDURADA: 548 minuts (Crèdits: 72 minuts).\n- El concepte de la guerra per reduir la població mundial (Hola, COVID-19!).\n- La trobada entre el Jail Murdoch i la Nana, de nena.\n- Les poca-soltades, com els pits enormes de la Nana Bassler, les lleialtats mal enteses o la fatxenderia gratuïta i continuada.\n- El final obert.\n1. El títol internacional és "Plunderer".\n2. Adaptació del manga homònim desenvolupat pel Suu Minazuki des del 26 de desembre del 2014 fins l'actualitat.\n3. Composta per 24 episodis.\nCOMENTARI: Hi ha quelcom que no m'acaba de quadrar, resulta molt estrany que un manga amb 16 tankoubons publicats (volums recopilatoris) fins l'agost del 2020, és a dir, d'èxit, derivi en una castanya tant insofrible com aquesta. Era necessari ficar tanta brossa, a més, ridícula? Per exemple, l'episodi 7è (un concurs de cuina) ni tant sols té correspondència amb el material original. Calien els pretesos gags d'assetjament sexual? Em pregunto si queda algú en l'actualitat a qui li facin gràcia tals comportaments patètics. Perquè l'argument sembla absolutament improvisat a partir d'una idea prometedora, la vida governada per comptadors. Però, aleshores, la història s'embolica amb uns girs que miren de donar coherència a un garbuix d'idees que no casen gaire, tampoc engresquen gens. I tot de manera farragosa, molesta, dolorosa. Una pèrdua de temps.\nEtiquetes de comentaris: 2020, Adaptació, Agressió, Amistat, Amor, anime, Assetjament, Conflicte, Distòpia, Enfrontament, Episodis, Escola, Fantasia, Fugitiu, Militar, Missió, Mort, Temps\nDURADA: 109 minuts (Crèdits: 5 minuts).\n- La transformació de la J3.\n- El suïcidi de la J2.\n- El tros del Peter Ferdinando fent de Mister Tagg.\n1. Fou rodada a Hongria.\n2. La nena que surt al final, l'Eliza Winter Rothery, és la filla del director, en Gavin Rothery.\n3. La idea original era sobre una màquina tant sofisticada que en prendre consciència de la seva existència no volgués ésser, sobre l'amor i la mort.\n4. Els prototips són disfresses.\nCOMENTARI: L'escenificació està curiosa però la història és un plom no gaire original; el clixé del geni solitari està obsolet (encara que sigui una situació virtual) i... en una fortalesa aïllada al Japó? (Quina estupidesa!). A més, el George Almore, interpretat pel Theo James, cau malament. La gelosia de la J2 dóna una mica de joc, això sí. En fi, se m'ha fet molt pesada, avorrida.\nEtiquetes de comentaris: 2020, Accident, Amor, Androide, Ciència-Ficció, Dona, Evolució, Gelosia, Investigació, Mort, Relacions, Tecnologia\n- Les filigranes dels títols del començament.\n- L'adopció del nen.\n- El jubilat es converteix en un brètol.\n1. També, coneguda amb el títol alemany de "Vom Lokführer, der die Liebe suchte...".\n2. Rodada a Baku i Khinaliq, de l'Azerbaidjan; i Tbilisi, de Georgia.\n3. El "Shanghai" de Baku, on el tren circula extremadament a prop de les cases, va enderrocar-se després del rodatge.\n4. Les autoritats azerbaidjaneses, al final, van prohibir continuar la filmació, per la qual cosa, la producció va haver-se d'enllestir a Georgia.\nCOMENTARI: Les imatges són agradables (excepte per un cor que canta en una escena no s'articulen paraules) però les maniobres del vell resulten bastant estúpides, ofensives i absurdes. Per exemple, el paio es capaç d'entrar, de sobte, a una casa i agafar una nena del bressol, enfilar-se per una escala al balcó de l'habitació d'una senyora que dorm per mirar si el sostenidor li encaixa o, fins i tot, intoxicar un metge que fa mamografies per suplantar-lo. Segurament, perquè no suggereix perversió esdevé patètic. En aquest aspecte, la decisió final del iaio de deixar la peça de roba interior estesa al fil i marxar sense dir res és la cosa més digna que fa durant tota la peripècia. L'he gaudit però m'ha decebut bastant.\nEtiquetes de comentaris: 2018, Adopció, Agressió, Azerbaidjan, Dona, Ferrocarril, Georgia, Laboral, Matrimoni, Missió, Obsessió, Rebuig, Relacions, Solitud, Vellesa\n- La història del Benny que explica la Maggie Grace, que fa d'Allegra, per la reacció del pare, el Jimmy Smits.\n- El moment, a la llibreria, de la ciència-ficció entre el Grigg i la Jocelyn, interpretats pel Hugh Dancy i la Maria Bello, respectivament.\n- Si no has llegit els llibres de l'Austen quedes bastant fora de joc en els col·loquis.\n- La tensió que provoquen l'Emily Blunt i la Maggie Grace en el seus papers de Prudie i Allegra.\n1. En l'inici surt la cita de la Jane Austen, "Is not general incivility the very essence of love?".\n2. Durant els títols de crèdit es veuen fotografies del rodatge.\n3. Basada en la novel·la homònima del 2004 escrita per la Karen Joy Fowler.\n4. Recaptà més de 7 milions de dòlars, sobre un pressupost de 6 milions.\nCOMENTARI: L'única gràcia que li trobo al film és el paral·lelisme que es pugui establir entre els personatges que hi participen amb els de les obres de la Jane Austen. Així, llegeixo, la Bernadette lliga amb la Senyora Gardiner de "Pride and Prejudice", la Sylvia deriva de la Fanny Price de "Mansfield Park", la Jocelyn reflexa l'Emma, la Prudie és similar a l'Anne Elliot de "Persuasion", l'Allegra s'assembla a la Marianne de "Sense and Sensibility" i el Grigg representa tots els personatges masculins incompresos. El problema rau en que no m'he llegit cap d'aquests llibres, de manera que no he pogut jugar a cercar les relacions. És a dir, error meu per escollir-la; i em sap greu però no m'han entrat ganes d'escometre'ls en breu, no és material que em motivi en absolut.\nEN UN MOT: Condicionada.\nEtiquetes de comentaris: 2007, Accident, Adulteri, Amor, Conflicte, Dona, Família, Lesbianisme, Literatura, Mort, Relacions, Seducció, Trobada\nDURADA: 62 minuts (Crèdits: < 1 minut).\n- La identificació dels trets propis com asiàtics.\n- La secció dels gossos i, en concret, el comentari sobre el caniche francès i el Brexit.\n- Comentaris poc precisos, com els referents a l'equiparació de l'aigua arreu o el fet d'avançar el rellotge 12 hores (si tenim en compte el número del dia, per exemple).\n1. Enregistrat al Palladium, de l'àrea del Soho de Londres.\n2. És la culminació del Michael McIntyre's Big World Tour, una gira del còmic iniciada el 21 d'abril del 2017 a Ta' Qali, Malta, i finalitzada l'1 de febrer del 2020 a Nova York, EUA, amb més de 120 representacions en total.\n3. També, referit com "Untitled Michael McIntyre/Netflix Project".\nCOMENTARI: No defrauda, tampoc sorprèn ni meravella. L'estil histèric, de vegades, grotesc, característic del Michael McIntyre convida a la rialla constant i fa que, gairebé, se'n surti amb qualsevol observació, tant si parla de les preferències eròtiques de la seva dona, les claus d'accès a les planes d'Internet o les addiccions lúdiques del seu fill petit. Potser, aquest cop, la rutina no ha quedat del tot rodona però, malgrat tot, l'espectacle és força divertit.\nEN UN MOT: Usual.\nPublicat per Momotari a 9:16 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2020, Addicció, Comèdia, Espectacle, Família, Gos, Internet, Londres, Monòleg, Parella, Vellesa, Viatge\n- La reflexió "Quin sentit té matar en nom de Déu? Ell ja sap fer-ho per si mateix".\n- L'escena al local de jazz en la que el Giuliano, interpretat pel Marco Giallini, li demana a la Caterina, encarnada en la Barbara Ronchi, que el deixi en pau.\n- L'arrambada de comiat entre el Valerio Mastandrea i l'Anna Ferzetti, que fan d'en Tommaso i la Paola, respectivament.\n- Les ganyotes de pena inversemblants del protagonista.\n1. És un remake de la pel·lícula del 2015 dirigida pel Cesc Gay, "Truman".\n2. El tema principal de la banda sonora és una versió a càrrec de la Veronica Scopelliti de la cançó "Domani è un altro giorno", popularitzada el 1971 per la Ornella Vanoni.\n3. El gos Pato, que en realitat es diu Nike, és un bover de Berna.\nCOMENTARI: Excepte per la petita emprenyada de la Paola en el sopar de la darrera nit, es tracta d'un exercici d'acceptació i de resolució bastant serè, fins i tot, pla. La veritat és que el personatge moribund, algú que sembla anar a la seva, no aixeca especial simpatia i la sensació és que l'única commoció efectiva amb la seva mort l'ha de patir el seu gos. La presència prominent del coliseu romà afavoreix el comiat, si més no, en atmosfera.\nEN UN MOT: Plàcida.\nEtiquetes de comentaris: 2019, Amistat, Amor, Barcelona, Càncer, Dramatúrgia, Família, Gos, Itàlia, Malaltia, Mort, Relacions, Roma, Suïcidi\nLLARGMETRATGE: "Les Misérables: Une tempête sous un crâne" (1933)\n- La tos de la Fantine, interpretada per la Florelle.\n- La mentida de la monja Simplice, encarnada en la Ginette d'Yd, i com, després, recorre al rosari.\n- La fugida final de la cel·la de l'obès Harry Baur, fent d'en Jean Valjean, a través d'una finestra minúscula.\n1. Primera part de la trilogia que adaptava la novel·la homònima del 1862 escrita pel Victor Marie Hugo (de qui apareix una fotografia al principi del film).\n2. Juntament amb les altres dues parts, "Les Thénardier" i "Liberté, liberté chérie", van estrenar-se consecutivament en un període de 3 setmanes.\n3. Abans dels crèdits inicials, es mostra la cita del Victor Hugo, "...tant qu'il y aura sur la terre ignorance et misère, des luvres de la nature de celle-ci pourront ne pas être inutiles..."\nCOMENTARI: Potser, fa una mica de trampa en presentar com un simi, gairebé, un paio (inventor) tant espavilat com per aixecar una ciutat amb un grapat de culleres i un parell de canelobres d'argent. Però aconsegueix plantejar de manera amena conceptes feixucs com la moral, el deure, la bondat, la virtut, la pietat, el compromís social, segurament, la justícia universal en relació amb tot això anterior. I, a part del vessant filosòfic, la història atrapa oferint un heroi, una dama en dificultats, els miserables i tota la pesca. Només hi ha una cosa que no acabo d'entendre i és per què la noia deixa la seva filla a càrrec de ningú si l'enyora tant i la nena sembla prou autosuficient per manegar-se sola.\nEN UN MOT: Humana.\nEtiquetes de comentaris: 1933, Adaptació, Confessió, Empresa, Estafa, Èxit, Família, França, Fugitiu, Internament, Judici, Laboral, Malaltia, Malfactor, Mort, Policia, Presidi, Societat\nDURADA: 72 minuts (Crèdits: 1 minut).\n- L'ajustament de les expectatives inicial.\n- El tros de les Teenage Mutant Ninja Turtles i el Ticià en comptes del Donatel·lo.\n- La ximpleria del "petrol" australià contra el "gas" americà.\n1. La telonera de l'espectacle era la Zoë Coombs Marr.\n2. En l'entrada i en els títols de crèdit sona "Douglas Douglass", interpretada per Pearl and the Beard.\n3. Enregistrat al The Theatre de l'Ace Hotel de Los Angeles.\nCOMENTARI: Per la manera d'adreçar-se al públic, de fer ganyotes, per l'accent que gasta, fins i tot, encara que quedi lleig dir-ho, per l'aspecte un tant peculiar amb el que es presenta, predisposa el públic a la rialla de seguida. No obstant això, el to sembla que vagi caient, de més a menys, potser, per la manca de potència còmica dels trossos que va explicant o el punt de militància ressentida que destil·la; o que m'ha deixat d'interessar especialment el que deia. En aquest aspecte d'insuficiència, la secció de comentari sobre quadres, diria, fa de trist farciment. Malgrat tot, en general, força divertit.\nEN UN MOT: Simpàtic.\nPublicat per Momotari a 4:06 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2020, Activisme, Art, Austràlia, Autisme, Comèdia, Espectacle, Gos, Malaltia, Monòleg\n- Tota l'escena en la que el Takuya Oda, interpretat pel Mukau Nakamura, confessa l'erecció que va patir quan va abraçar-se al seu amic.\n- La tremolor dels plans.\n- Les ensabonades del cap del propietari del saló de bellesa.\n1. El títol internacional és "Broken Pieces".\n2. Rodada a Kiryuu-shi de la prefectura japonesa de Gunma.\n3. El director, en Yuuji Tajiri, juntament amb el Toshiya Ueno, el Shinji Imaoka, el Yoshitaka Kamata, el Toshiro Enomoto, en Mitsuru Meike i el Rei Sakamoto, pertany a un col·lectiu anomenat els "set Deus afortunats del Pink", en japonès, pinku shichifukujin.\nCOMENTARI: De vegades, aquesta tenacitat que mostren els japonesos de picar-se amb el cap contra el mur perquè els fa feliços pensar que serveix d'alguna cosa resulta bastant emprenyadora. En fi, una història quotidiana d'amors creuats, petita, amb un homosexual i un banyut pel mig. Clar, en un poble potser no és tant fàcil girar full. Si més no, passa bé.\nEN UN MOT: Circular.\nEtiquetes de comentaris: 2014, Amistat, Amor, Conflicte, Confusió, Família, Homosexual, Japó, Laboral, Parella, Relacions, traïció\nDURADA: 150 minuts (Crèdits: 6 minuts).\n- El concepte de la inversió del transcurs del temps.\n- L'exposició, el relat.\n1. El guionista, a més de director i productor, en Christopher Nolan, va trigar més de 5 anys en escriure'n el guió després de rumiar-hi durant més d'una dècada.\n2. El rodatge principal va portar-se a terme al llarg de 3 mesos a Dinamarca, Estònia, Índia, Itàlia, Noruega, el Regne Unit i els Estats Units d'Amèrica.\n3. El títol s'extreu del Quadrat Sator (o Quadrat Rotas), el palíndrom quadrat 2D més antic que es coneix, que consisteix en la frase llatina "SATOR AREPO TENET OPERA ROTAS".\nCOMENTARI: La premissa em sembla molt original; si més no, jo no recordo res semblant en cap format (pel·lícula, llibre, còmic...) ni cap referència a alguna cosa de l'estil. Per això em fa ràbia no haver copsat la idea a la primera... ni a la segona ni, encara, ara. És a dir, a grans trets, veig la foto global, la paradoxa de l'avi, futur contra passat, l'essència de la mateixa línia temporal, una reflexió exigent, sense dubte. Però, hi ha detalls que no ajuden, que desorienten. Per exemple, no entenc la necessitat de traslladar la Kat Barton, interpretada per l'Elizabeth Debicki, a la zona franca d'Oslo. Per acabar de complicar-ho podria haver inclòs universos paral·lels. En fi, proposta tremenda... mal explicada.\nEN UN MOT: Confusa.\nEtiquetes de comentaris: 2020, Acció, Amistat, Ciència-Ficció, Complot, Conflicte, Confusió, Enfrontament, Espies, Explosió, Homicidi, Malaltia, Militar, Missió, Persecució, Temps, traïció\nDURADA: 86 minuts (Crèdits: < 1 minut).\n- La ronda de declaracions relacionades amb el cas de la Mary Kindilett de Wyechester.\n- L'humor de l'inspector Anthony Slade, encarnat pel Leslie Banks.\n- L'escena del cafè a casa de les noies en la que l'Inga Larson, interpretada per la Liane Linden, intoxica els investigadors amb sal d'Epsom.\n1. El film és una adaptació de la novel·la homònima escrita pel Leonard Reginald Gribble publicada el mateix any.\n2. Hi prenen part alguns jugadors de l'Arsenal Football Club, com el Cliff Bastin o l'Eddie Hapgood, juntament amb l'entrenador, el George Allison, l'únic que parla.\n3. Les seqüències del partit, el darrer de la temporada 1938-39 de la Football League First Division, foren preses el 6 de maig del 1939 en l'enfrontament a l'Arsenal Stadium, Highbury, de Londres, entre l'equip local i el Brentford Football Club.\nCOMENTARI: He de confessar que jo m'he perdut en el context futbolístic. Per això, perquè no he estat gaire a l'aguait, trobo a faltar una mica d'elaboració en el misteri. El tema del verí inèdit descobert per un químic autònom implica un acte de fe (bé, finals dels 30... podria ser, suposo). Per altra banda, els tocs còmics (la granota Freddie, els barrets, els xarrups de licor, els tutús de la policia) ajuden a fer-la entretinguda. Li manca excitació, tensió, intriga.\nEtiquetes de comentaris: 1939, Adaptació, Amor, Anglaterra, Conflicte, Criminal, Futbol, Homicidi, Investigació, Londres, Mort, Narcòtic, Policia, Revenja, Suïcidi\n- El número "Macavity: The Mystery Cat" a càrrec, principalment, de la Bombalurina, encarnada en la Taylor Swift.\n- El número "Mr. Mistoffelees" a càrrec, principalment, del Laurie Davidson fent del senyor Mistoffelees.\n- El moment "Gus: The Theatre Cat", amb l'Ian McKellen en el paper de l'Asparagus the Theatre Cat.\n- El plany patètic en el que es converteix "Memory", interpretada per la Jennifer Hudson fent de la Grizabella.\n1. Basada en el musical homònim de l'Andrew Lloyd Webber estrenat el 1981 que, alhora, deriva del recull poètic del 1939, "Old Possum's Book of Practical Cats", escrit pel Thomas Stearns Eliot.\n2. Considerada un fiasco a taquilla després de recaptar només 75 milions de dòlars davant dels 100 milions estimats de pressupost.\n3. El rodatge principal va durar del 12 de desembre del 2018 al 2 d'abril del 2019.\n4. El 22 de desembre del 2019, un parell de dies després de la seva estrena, es va distribuir una versió corregida lliure d'errors d'animació digital.\n5. Li van ser atorgats sis guardons en la 40a edició dels Golden Raspberry Awards, entre els quals, a la pitjor pel·lícula, la pitjor direcció i el pitjor guió.\n6. Tom Hooper dedica el film a Romilly Hooper, nascuda l'estiu del 2019.\nCOMENTARI: Cap discussió sobre el vessant musical ni les coreografies, que m'han atrapat des del minut zero. El problema rau en aquesta mena d'experiment que proposa l'obra, el de guarnir els artistes amb la pell de felí a través de la tecnologia: un esforç encomiable; malauradament, no acaba de quedar gaire bé, devalua, fins i tot. Costa una estona acostumar-s'hi. Per la resta, no ho sé, no conec l'original. Però aquest m'ha fet el pes.\nEN UN MOT: Desafiadora.\nPublicat per Momotari a 4:14 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2019, Animals, CGI, Elecció, Espectacle, Fantasia, Joventut, Londres, Malfactor, Música, Societat, Trobada, Vellesa\n- Les cançons del nen prodigi.\n- L'enigma de la parcel·la 588 no queda resolt.\n1. El càmping HIVO va construir-se per la pel·lícula en un terreny als afores d'Almere.\n2. Al principi, apareix una nota que diu "Aquest film és una obra de ficció. Qualsevol semblança amb la realitat és coincidència. Excepte pel que fa a tu, Marie-Claire Koevermans. Bandarra". En la última escena es presenta una noia amb aquest nom i intervé breument.\n3. El títols de crèdit s'interrompen uns segons per ensenyar la Kayleigh Tent, interpretada per l'Stefana Verweij, tirant a terra el rètol del càmping.\nCOMENTARI: Una estètica ben trobada, polida, i un grapat de gags prou divertits, paròdia, un pèl de sang i fetge, flamarades, música galdosa, una vella parint. No es pot dir que m'hagi passat l'hora i mitja rient però he somrigut en més d'una ocasió per la poca-solta. Força bé.\nEN UN MOT: Insolent.\nPublicat per Momotari a 15:29 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2020, Agressió, Amistat, Criminal, Èxit, Família, Homosexual, Laboral, Mort, Música, Països Baixos, Paròdia, Poca-solta, sang i fetge, Trauma\n- L'escena en la que el Jimmy fa servir la Linda per desfer-se d'uns atacants.\n- Les escenes de pit i cuixa.\n1. També, coneguda amb els títols "Rocky's Love Affairs", "108 Golden Killers", "108 Killers", "Ninja Holocaust", "City Ninja", "Fire Lord"; o, en coreà, "Hwa-Ya".\n2. Lliure de restriccions per drets d'autor, "Public Domain Mark 1.0".\n3. Recaptació de més de 2 milions de dòlars de Hong Kong en projeccions del 18 al 24 de gener del 1985.\nCOMENTARI: Si et poses a veure deliberadament una pel·li de guitzes i mastegots ja saps, més o menys, el que et trobaràs; en acabat, no et pots queixar gaire. En aquest aspecte, compleix amb escreix les (baixes) expectatives. Està mal interpretada i resulta una mica confusa, m'han semblat tots els lluitadors iguals. Però, a banda de les limitacions interpretatives i tècniques i de la poca-solta de l'argument, ofereix unes quantes escenes interessants i algunes evolucions certament originals, tot i que no sempre reeixides visualment parlant. Dolenta, fidel al gènere.\nEN UN MOT: Gratuïta.\nEtiquetes de comentaris: 1985, Amor, Arts marcials, Complot, Corea del Sud, Enfrontament, Hong Kong, Lluitador, Missió, Mort, traïció\nSÈRIE: "Saiki Kusuo no Sai-nan" (del 4 de juliol al 23 de desembre del 2016)\nDURADA: 573 minuts (Crèdits: 72 minuts).\n- La confusió que pateix el Yuuta Iridatsu entre el Kusuo Saiki i la Kokomi Teruhashi amb el Cyborg Cider-man Version 2 i la Peach T Girl.\n- La condescendència del personatge principal.\n1. El títol internacional és "The Disastrous Life of Saiki K.".\n2. Està composta per 120 capítols curts que queden recopilats en 24 episodis.\n3. Basada en el manga homònim desenvolupat des del 2012 fins al 2018 pel Shuuichi Asou; també, adaptat a llargmetratge amb actors de carn i osssos el 2017 pel Yuichi Fukuda.\n4. Va emetre's una segona temporada des del 17 de gener fins el 27 de juny del 2017; i, el 28 de desembre del 2018, un especial d'una hora de durada titulat "Saiki Kusuo no Psi-nan: Kanketsu-hen" que adaptava els darrers capítols publicats del manga a Weekly Shonen Jump.\n5. El 30 de desembre del 2019, Netflix va estrenar una seqüela de sis episodis més.\n6. En el títol s'utilitza la lletra grega psi.\nCOMENTARI: El vessant artístic, el dibuix i la composició, justeja; diria, fins i tot, que els dissenys són bastant barroers. Per altra banda, la sensació és que la peculiaritat paranormal que es presenta inicialment, que provoca certa expectativa, es desaprofita dissolent-se ràpidament en quotidianitat insulsa i trivial, estereotípica. A més, el protagonista resulta bastant repel·lent. M'ha decebut.\nEN UN MOT: Desaprofitament.\nEtiquetes de comentaris: 2016, Adaptació, Adolescència, Amistat, Amor, anime, Conflicte, Enfrontament, Família, Institut, Japó, Parapsicologia, Poca-solta, Relacions, Telepatia


PRIMER CAP DE SETMANA AVELLANES DO - Monestir de les Avellanes\nPRIMER CAP DE SETMANA AVELLANES DO\nEl cos, camí cap a l'interior. 1r Curs Avellanes DO 2010-2011\nDel 26 al 28 de novembre tindrà lloc el curs titulat el cos, camí cap a l'interior: iniciació al ioga. El curs pretén que a través d'exercicis corporals i de contacte amb la natura et sentis connectat amb tu mateix i amb la vida que brolla del teu interior. Experimentaràs un benestar material i espiritual. Condueix el curs el G. Antonio Ibáñez. (llegir més...)\nAmb el curs el cos, camí cap a l'interior: iniciació al ioga comencen els caps de setmana Avellanes DO: un lloc i un temps 2010-2011. Avellanes DO són els cursos de cap de setamana que cada any preparen els germans maristes de la Casa d'Espiritualitat del Monestir de les Avellanes.\nEnguany Avellanes DO t'ofereix sis caps de setmana amb cursos molt variats, els quals tenen en comú la dinàmica de treball i de vivències en grup i l'objectiu d'afavorir el propi creixement personal. Tot això en un entorn únic com ho és el del Monestir de les Avellanes.\nLa col·laboració econòmica és de 80 € (inclou la pensió de tot el cap de setmana i l'activitat)


SOCIETAT - 12/03/2019 20:59 / Redacció\nEspaña Global: Desapareixen "misteriosament" uns potents equips mèdics donats per Amancio Ortega\nLa Fundació de l'empresari gallec ha fet una donació a diversos hospitals d'equips mèdics destinats a combatre el càncer. Uns potents equips que ja han estat instal·lats en centres catalans però el gran gruix dels quals, destinats a Andalusia, se'ls hi ha perdut el rastre i han desaparegut entre estranyes circumstàncies.\nSegons informa l'Asociación Huelva por una Sanidad Digna, fins a 13 equips tècnics de quimioteràpia i radioteràpia, destinats a combatre el càncer, han desaparegut misteriosament. Aquests potens equips d'última tecnologia s'haurien d'haver instal·lat aquest passat 2018. Les investigacions apunten a la Conselleria de Salud del govern d'Andalusia, que en aquell temps era liderat per la socialista Susana Díaz, qui va firmar un acord en el qual la fundació d'Ortega donava 25 acceleradors, entre d'altres potents equips mèdics.\nL'hospital andalús denuncia la mala gestió del govern de Susana Díaz i la manca de transparència, que defineixen com "juego insuperable de confusión y ambigüedad digna de manual de la máxima opacidad". En cas de confirmar-se el cas, estaríem parlant del darrer episodi de corrupció dels socialistes andalusos, ja que ara han estat apartats del poder pel Trifachito. Segons l'antiga presidenta andalusa, la culpa de la seva marxa no va ser a causa de la corrupció galopant sinó al pacte de Sánchez "con los catalanes separatistas" (VEURE AQUÍ).\nParaules clau: AMANCIO ORTEGA


El Barça ja n'està tip\nGuardiola es mossega la llengua a Madrid i Vilarrubí diu que el problema són els àrbitres\nAl Barça estan tips dels arbitratges que rep el Madrid perquè estan condicionant la Lliga. Guardiola es va mossegar la llengua i els jugadors també, però la directiva sí que va queixar-se públicament.\nALBERT SOLÉ BARCELONA. 28/02/2012 00:00\n260x366 "NO GUANYAREM LA LLIGA" Les paraules de Guardiola al camp de l'Atlètic de Madrid sobre el fet que la Lliga està perduda es poden interpretar de diverses maneres. / GUSTAU NACARINO / REUTERS "NO GUANYAREM LA LLIGA" Les paraules de Guardiola al camp de l'Atlètic de Madrid sobre el fet que la Lliga està perduda es poden interpretar de diverses maneres. / GUSTAU NACARINO / REUTERS\nEls jugadors del Barça van veure junts el partit del Madrid a Vallecas a l'hotel de concentració. Tot i que començava a les quatre de la tarda i era l'hora de la migdiada, van canviar els hàbits per veure el partit del seu màxim rival. Els futbolistes blaugranes es van indignar junts veient com Fernández Borbalán s'estalviava la segona groga a Sergio Ramos -o la vermella directa- per un cop de colze a Diego Costa dins de l'àrea i tampoc xiulava el penal. Es van sulfurar quan Pepe va trepitjar el peu intencionadament a Piti i no va veure targeta -després en va veure una altra que hauria hagut de ser la segona-. I van apagar el televisor quan l'àrbitre sí que va expulsar amb vermella directa Michu a punt d'acabar el partit per una jugada que ni tan sols era falta. L'empipament de la plantilla encara se'ls veia a la cara un cop acabat el partit del Vicente Calderón, malgrat l'alegria per la victòria, tot i que cap jugador en va voler parlar.\nPep Guardiola va veure el partit del Madrid amb el seu equip tècnic també a l'hotel, i es va mossegar els punys tant o més que els seus jugadors. El de Santpedor va sortir a la sala de premsa del Vicente Calderón feliç per la victòria del seu equip però amb un mal cos interior que va intentar dissimular davant la premsa, i es va mossegar la llengua en molts moments. La seva frase "aquesta Lliga no la guanyarem" -repetida més d'un cop-, però, admet més d'una interpretació, ja que Javier Mascherano assegurava al final del partit que el tècnic no els havia transmès aquest missatge al vestidor. Per tant, ¿Guardiola va dir realment que dóna la Lliga per perduda o bé és un missatge en públic per motivar els seus jugadors o l'afició per als pròxims partits i evitar que realment la Lliga es faci molt llarga per al Barça? En realitat, gairebé tothom va entendre què volia dir el de Santpedor amb aquesta sentència. Però per si de cas, el vicepresident del Barça Carles Vilarrubí va passar pel Matí de Catalunya Ràdi o i pel Món a RAC1 per deixar-ho més clar.\nQuan Manel Fuentes i Jordi Basté van preguntar a Carles Vilarrubí si Guardiola es referia als àrbitres quan va dir "la Lliga no la guanyarem", el vicepresident blaugrana va respondre: "El convenciment racional de Guardiola que no guanyarem la Lliga té a veure amb això". I tot seguit va afegir: "Guardiola ve a dir que els nostres futbolistes han de jugar amb un nivell d'excel·lència perquè a la Lliga no es donen les condicions objectives ni normals perquè guanyi el millor". És la segona vegada que des de la directiva del Barça algú alça la veu en contra dels arbitratges que estan afavorint el Madrid. El primer cop ho va fer el president, Sandro Rosell, amb aquell "de moment no pinta bé", tot i que després se'n va mig penedir. Vilarrubí, però, va ser més contundent i va acabar dient: "Passen coses que fan que sembli que no toca que el Barça guanyi la quarta Lliga consecutiva".


Cara Delevingne es declara "pansexual"\nL'actriu i model té gairebé 45 milions de seguidors a Instagram\n3 min. Barcelona 09/06/2020 19:06\n260x366 Cara Delevingne a la Met Gala del 2019 / INSTAGRAM Cara Delevingne a la Met Gala del 2019 / INSTAGRAM\nDesprés de trencar la seva relació amb l'actriu nord-americana Ashley Benson, la model britànica Cara Delevingne, famosa per les seves celles gruixudes, els tatuatges i el posat rebel, s'ha declarat "pansexual" en una entrevista a la revista Variety, de la qual és portada aquest mes de juny. "Tant me fa que algú es defineixi a si mateix com ell, ella o això. Jo m'enamoro de la persona, això és tot. M'atrau la persona", ha explicat a la publicació en un gest de sinceritat que pot ajudar a trencar molts tabús.\nCara Delevingne, de 27 anys, ve d'una família aristocràtica anglesa i és una de les models i actrius més emblemàtiques dels últims temps, amb una notable força a les xarxes. "Vaig créixer en una família anglesa reprimida i antiquada. No volia disgustar la meva família. Em sentia profundament infeliç i deprimida. Quan no acceptes una part de tu o no t'estimes a tu mateix, és com si no hi fossis", explica la model i actriu, que té 45 milions de seguidors a Instagram.\n"Em sento diferent cada dia. De vegades més femenina, de vegades més masculina", assegura aquesta actriu, que va començar la seva carrera com a model el 2011, quan va aparèixer com a imatge de la campanya de Burberry per a la primavera-estiu d'aquell any. Els seus ulls blaus i les seves inconfusibles celles espesses la van convertir en una cara molt identificable i es va parlar d'ella com la successora de Kate Moss.\nUna publicación compartida de Variety (@variety) el 3 Jun, 2020 a las 7:01 PDT\nUna depressió la va portar fins al cinema, on avui té centrada la seva carrera. "Sí, esclar que estic fent un pas enrere en el món de la moda. No és que ho hagi de deixar, seguiré fent coses i encara tinc relacions meravelloses en aquest món, però estic determinada a dedicar-me més al cinema", assegurava a l'agència Efe en una entrevista en aquell moment. Va debutar com a actriu el 2012 a Anna Karenina, de Joe Wright, on feia el paper de princesa Sorokina. El seu gran moment en el cinema va arribar el 2015 amb Paper towns, de Jake Schreier, interpretant Margo Roth Spiegelman, una noia rebel a la qual li agrada viure a l'aventura.\nNo és el primer cop que Delevingne trenca tabús. No ha amagat mai les seves relacions sentimentals amb altres dones, com l'actriu Michelle Rodríguez, la cantant Annie Clark o Ashley Benson, amb qui va arribar a celebrar una cerimònia a Las Vegas en to amistós que no es va traduir en un matrimoni oficial segons els registres de l'estat de Nevada.


centre catòlic mataró: El confinament de la UE Mataró\nLa UE Mataró va ser dels primers equips a dinamitzar les xarxes. Ara, durant aquests dies, està duent a terme un reguitzell de preguntes sobre dades, anècdotes i històries del primer equip per seguir mantenint el vincle amb jugadors i base. És una de les accions que està movent l’entitat. Pel què fa a mesures, el president unionista ja ha anunciat que el club no en prendrà cap fins a poder avaluar la situació i el seu abast. Encara no hi ha data de retorn de les lligues i en funció de la durada de l’aturada, les conseqüències poden canviar.\nLa Unió també ha hagut de suspendre un dels seus tornejos, previst per finals d’abril. Mentrestant, tots aquells equips de l’entitat groga que havien estat convidats a diferents competicions per Setmana Santa, s’han quedat sense. Econòmicament, Pi assegura que la situació és molt complicada. S’estan estudiant totes les possibles conseqüències al fre de la temporada, però també caldrà saber quant temps més hi haurà entre el principi i final d’aquest període. De moment, el conjunt unionista seguirà actiu a les xarxes socials.


Tot a punt per a l'estrena a Sitges de la producció balear «Fi de partida»\nL'obra dirigida per Tompa s'estrenarà passat demà a l'Espai Mediterrani\nMitjançant la selecció de quatre espectacles, entre els quals es troba la producció Fi de Partida, el teatre illenc vol expandir la seva projecció a través de la participació en el Sitges Teatre Internacional, que s'inicià ahir amb l'escenificació de l'obra Quan ses bísties volaven a càrrec de la companyia Au Ments. El delegat de Cultura del Govern balear, Joan Arrom, presentà al Festival els treballs de les Illes per tal de donar a conèixer a Catalunya els projectes de l'escena balear.\nCom a producció estrella s'estrenarà passat demà en el marc del Festival la producció del Govern Fi de Partida, de Samuel Beckett, sota la direcció del francès Gabor Tompa i amb un elenc d'intèrprets illencs com són Enric García, Salvador Oliva, Manel Tubert i Aina Frau, com a fruit d'un càsting elaborat al Teatre Principal. Una obra, de 90 minuts de durada, que recrea la situació de dues parelles de personatges tancades en un espai i que esperen el final del món, que no acaba d'arribar.\nDesprés d'enllestir els darrers preparatius i de l'assaig general que va tenir lloc ahir, l'equip tècnic i artístic de les Illes es prepara per desembarcar a Sitges, on presentarà el fruit d'un intens i enriquidor treball interpretatiu. Un esdeveniment que es desenvoluparà a l'Espai Mediterrani (amb capacitat per a 350 espectadors), en què el disseny de l'escenografia ha estat a càrrec de Tompa, mentre que la realització i el vestuari provenen de la mà del Teatre Principal de Palma.\nConjuntament amb Au Ments, presentà també ahir el seu treball en la sala Retiro el grup Gom Teatre amb l'espectacle de música en directe Poeta en bicicleta, sobre els textos poètics del cantautor mallorquí Guillem d'Efak.


Preguntes més freqüents – Grotte de Fontrabiouse\nPreguntes més freqüentsadmin_fontrabiouse2021-03-01T15:12:32+01:00\n¿A partir de quina edat es pot fer la visita?admin_fontrabiouse2021-03-02T10:08:37+01:00\nL’espai està condicionat des del 1983. Gràcies a un disseny còmode i distribuït en dos nivells, podreu descobrir sense fatiga un entorn subterrani perfectament conservat. Per als nadons, fer servir un portanadons serà de gran ajuda.\n¿Es pot fer la visita amb cotxet de bebè?admin_fontrabiouse2021-03-02T10:08:33+01:00\n¿És la visita accessible per a persones amb discapacitat?admin_fontrabiouse2021-03-02T10:08:29+01:00\nL’edifici de recepció és accessible per a tothom.\nNo obstant això, l’accés a la cova per a persones amb discapacitat motriu no es pot assolir perquè els condicionaments interiors han de respectar el entorn natural de la cova de Fontrabiouse.\n¿Es pot fer la visita amb animals?equipe_fontrabiouse2021-03-02T10:08:25+01:00\nS’admeten animals petits només si es porten al braç durant tota la visita. Per descomptat, els gossos més grans poden quedar-se fora. Els donarem aigua amb molt de gust si ens ho demaneu.\n¿Cal dur roba específica per fer la visita?equipe_fontrabiouse2021-03-02T11:06:29+01:00\n¿Quant dura la visita?equipe_fontrabiouse2021-03-02T10:08:17+01:00\n¿Es poden fer fotos durant la visita?equipe_fontrabiouse2021-03-02T10:08:14+01:00\n¿Hi ha períodes d’obertura i horaris de visites establerts?equipe_fontrabiouse2022-01-04T10:13:47+01:00\nPer a grups, la cova està oberta tot l’any amb reserva.\n¿Hi ha cap període de l’any més adequat per fer la visita?equipe_fontrabiouse2021-03-02T10:08:06+01:00\nLa cova de Fontrabiouse és una cova viva (continua en formació). Us oferirà cares diverses segons les estacions de l’any.\nEn els períodes de pluja més intensa, l’ambient més humit no perjudicarà la visita. No obstant això, durant la temporada d’estiu de juliol i agost, la cova presenta les seves mil i una facetes, la caiguda de l’escorrentia dona pas a l’espurna natural dels cristalls de calcita.\n¿Es pot visitar la cova en períodes de pluja intensa?equipe_fontrabiouse2021-03-02T10:08:02+01:00\n¿Hi ha aparcament gratuït disponible a prop de la cova?equipe_fontrabiouse2021-03-02T10:07:58+01:00\nSí, un gran aparcament gratuït permet aparcar davant de l’edifici de recepció de la cova a qualsevol estació. Al nostre vestíbul climatitzat de forma natural, hi trobareu: un bar amb refrigeris, gelats i begudes calentes, una botiga de records i molts minerals per a col·leccionistes. Una terrassa preciosa a l’aire lliure us permetrà fer un descans relaxant al Capcir, davant del Roc de Madres (2469 m).\n¿On puc fer la reserva?equipe_fontrabiouse2021-03-02T10:07:54+01:00\nPodeu reservar les entrades per internet, però no és necessari (tret per als grups). Si ho preferiu, podeu comprar les entrades directament a la taquilla el dia de la visita (subjecte a disponibilitat).\n¿Quins mitjans de pagament s’admeten?equipe_fontrabiouse2021-03-02T10:07:49+01:00\n¿Què puc visitar a la regió?equipe_fontrabiouse2021-03-02T10:07:45+01:00\n¿Què puc visitar a la regió?\nAl voltant de la cova de Fontrabiouse, hi ha molts de punts d’interès turístic. N’hem preparat una llista, que trobareu a la pàgina “Al voltant de la cova”.\n¿Com s’arriba a la cova?equipe_fontrabiouse2021-03-02T10:07:41+01:00\n¿Com s’arriba a la cova?\nLa cova de Fontrabiouse es troba a prop d’Andorra, de Font-romeu, entre Montlluís i Atsat, a 12 minuts de l’estació d’esquí d’Angles.\nVenint de Perpinyà, dirigiu-vos cap a Andorra i continueu cap a Montlluís, en direcció a Quilhan, Atsat (trajecte total, aproximadament 100 km)\nVenint de Carcassona, preneu la departamental 118 (carretera de Limós) cap a Quilhan.\nDesprés, continueu per la departamental 117 durant 6 km. Torneu prendre a mà dreta la departamental 118 fins a Fontrabiouse (trajecte total uns 100 km).\nPer veure el mapa, aneu a la pàgina “Venir a la cova”.


Julien Bayle és un artista multidisciplinari i independent establert a França i que treballa en la cruïlla del so i el visual. Fusiona l’art visual, la composició musical, l’enfocament físic de l’art sonor i la visualització de dades mitjançant la creació d’instal·lacions programades avançades i actuacions audiovisuals en directe. Tracta d’abordar la qüestió de la continuïtat interrompuda, les interferències i la representació de conceptes mitjançant l’ús de la física del so i la magnificació d’errors i artefactes. El seu treball es basa tant en l’experimentació com en la programació, utilitzant els conceptes d’expansió i contracció del temps com a guia principal.\nBusca representar un món saturat d’informacions sense sentit, la complexitat de les societats a través d’un tipus de deconstrucció positiva-nihilista de processos, estructures i resultats.\nSTRUCTURE és un sistema de so i llum, abstracte i radicalment minimalista, que evoluciona de textures de baixa freqüència a so agut. El sistema explora múltiples contextos, recordant-nos algunes exploracions sistemàtiques i radicals exhaustives de Sol Lewitt. Cada context genera sons i dispara llums de flash molt ràpides produint una experiència completa i immersiva en què cada individu pot sentir-se perdut. Aquesta instal·lació forma part d’un nou meta-projecte, creat com una sèrie de peces d’art multimodal, que també consisteix en una performance audiovisual en viu, un projecte d’enregistrament de so i una publicació en paper que representa les exploracions visuals de l’artista.\nSTRUCTURE ha estat preparada conjuntament amb la tecnologia de so 3D d’ INTORNO LABS per aconseguir el màxim grau d’immersió psicoacústica i espacialització.


En què consisteix la taxació d'una casa?\nEn el sector immobiliari és necessari donar una sèrie de passos per saber el que val la nostra casa quan la volem vendre. Per a això és essencial realitzar una taxació.\nI també es fa servir quan sol·licitem una hipoteca a una entitat bancària. Segons BBVA, això és així perquè el preu de l'immoble derivat de la taxació és fonamental perquè el banc estableixi l'import de finançament que pot atorgar al seu client.\nImportància de la taxació\nSegons BBVA, la taxació és important per dos motius: el banc s'assegura el valor real que té l'habitatge en el mercat immobiliari i li serveix a l'entitat bancària per assegurar-se, en cas d'un impagament futur de l'hipotecat, poder cobrir el deute.\nQuè és un informe de taxació? És un certificat que exigeixen les entitats financeres per concedir un crèdit hipotecari. La seva finalitat és valorar el preu real de l'habitatge per garantir que les condicions de venda s'ajusten a la realitat de l'immoble. La taxació té un cost que ha d'assumir el client, una vigència de sis mesos i es pot sol·licitar en qualsevol societat de taxació supervisada i acreditada pel Banc d'Espanya.\nLa informació que ens aporta un informe de taxació reflecteix el valor de l'habitatge (a partir de què es calcularà l'import de l'préstec), així com la referència per determinar el valor de subhasta (quota mínima per la qual s'executaria l'habitatge en una subhasta si no es torna el préstec). La taxadora Tinsa explica que en el document de taxació s'indicarà també si hi ha algun tipus d'anomalia en el Registre de la Propietat, en el Cadastre o en la situació urbanística de l'habitatge.\nElements per determinar el valor d'una casa\nSegons BBVA, les taxacions immobiliàries són un procés regulat i uniforme, sense importar el taxador que el realitzi. Els elements són l'estat d'edifici de la casa, la ubicació de l'habitatge, la superfície de la casa, l'orientació, la distribució de les habitacions, perquè en una casa els metres no ho són tot: la distribució i organització de les instàncies i l'ascensor a l'edifici.\nQuè es comprova en la taxació d'un habitatge?\nLa confirmació que coincideixen les dades de l'habitatge valorada amb els aportats de la finca registral expedida pel Registre de la Propietat. Per a això es comprovaran sobre la documentació registral la titularitat dels immobles, superfícies i descripció així com tots els possibles drets reals, servituds o càrregues inscrites.\nUna comprovació sobre si l'habitatge està acollida a algun tipus de protecció oficial per a descartar les possibles limitacions que pogués tenir en una segona transmissió.\nRègim de protecció de el patrimoni arquitectònic\nSegons la taxadora Tinsa, s'haurà de conèixer si l'immoble té alguna protecció derivada del seu interès històric, arquitectònic o artístic regulat per les diferents normatives.\nEs comprova l'estat de la finca i possibles irregularitats\nDes BBVA remarquen que, en aquest punt, es comprovarà que la finca registral que es va a taxar és la correcta i inclourà la comprovació en l'informe de taxació. I que no hi ha cap irregularitat urbanística que afecti l'immoble que es va a taxar.\nAdequació de l'immoble a l'planejament urbanístic vigent\nEs basa en l'anàlisi si l'habitatge pogués patir alguna incidència negativa des del punt de vista urbanístic que podria limitar el seu ús.\n"Un cop realitzat l'informe, el tècnic l'envia a el departament de Control de Tinsa, on un equip específic confirma el compliment de tota la normativa d'aplicació, la documentació necessària i que les dades i conclusions són coherents amb la informació de mercat de la zona i amb la bases de dades de la Companyia. Un cop donat el vistiplau, l'informe s'envia a el client ", explica César Escobar, codirector de Control de Valoracions de Tinsa.\nQuant costa la taxació d'una casa?\nEl preu de taxació d'una casa gira al voltant dels 400 euros, però varia d'una empresa a una altra, pel que és millor demanar consell a un assessor immobiliari i també valorar diverses societats de taxació.\nQuè és una taxació en línia?\nTinsa ens aclareix que no és una taxació 'oficial' ni és vàlida per a justificar el valor d'un immoble per a garantia hipotecària, ja que l'Ordre ECO estableix que la taxació per a garantia hipotecària ha d'incloure una visita d'el tècnic a l'interior de l'immoble.\nUna valoració online (AVM Automated Model Value) és la realitzada per mètodes estadístics i sense cap tipus d'intervenció humana. A partir de les dades facilitades per l'usuari (adreça, característiques de l'immoble ...) i d'una base de dades obtingudes prèviament, l'AVM aplica models matemàtics i estadístics per establir el valor més probable per a aquest immoble.\n"És una eina útil com a aproximació a la valor de mercat d'un immoble, sense que sigui equivalent nisubstitueixi la taxació presencial realitzada per un tècnic. S'utilitza de manera habitual per valorar grans carteres d'actius per part d'entitats financeres i inversors. També el fan servir les agències immobiliàries i APIs com a eina d'assessorament als seus clients, i s'ha estès el seu ús entre ciutadans particulars que volen tenir la màxima informació possible abans de tancar un acord de compra d'un immoble ", aclareixen des de la taxadora.


Hotel ubicat al centre de la ciutat de Berga, capital de la comarca del Berguedà i antiga capital del comtat de Berga. Situada al peu de la serra de Queralt, en el Pre-Pirineu, perfectament comunicada, punt entremig entre França o Andorra i Barcelona, de la que la separen 99 km d’autovia. Berga és una ciutat envoltada de magnífics paisatges i amb una àmplia oferta turística, lúdica i comercial, famosa per celebrar anualment la festa de la Patum, reconeguda per la UNESCO com a Patrimoni Oral i Immaterial de la Humanitat.\nL’hotel disposa de 62 modernes habitacions equipades amb TV, connexió WIFI gratuïta, aire condicionat / calefacció, telèfon, caixa forta i un bany complet amb banyera, assecador de cabell i gran varietat de detalls d’acollida.\nL’hotel us ofereix la possibilitat de gaudir del bufet d’esmorzars més selecte . L’hotel disposa també de sales de reunions ideals per a tot tipus d’esdeveniments d’empresa o particulars i un cuidat servei de bar – cafeteria, connexió WIFI gratuïta en tot l’hotel i pàrquing en el mateix edifici.\nL’hotel és de fàcil accés per a persones amb mobilitat reduïda.\nL’hotel ofereix servei de recepció 24h i informació turística i d’activitats d’oci de tota la comarca del Berguedà.\nEmpresa donada d'alta al registre de la Generalitat de Catalunya amb el núm. HCC-004188\n93 821 44 22


Resum #LligaCatFem: El Castelldefels cau en zona de descens\nFoto: arxiu L'equip del Castelldefels ha caigut en zona de descens\nDesprés d'aquesta 25a jornada només queden 10 punts per disputar i la Coope, que va perdre a casa, continua a 4 punts d'assegurar-se les fases. Per sota amb dos equips ja baixat, continua en descens el Vilanova del Camí, i hi cau el Castelldefels.\nEl partit de la jornada per a les visitants:\nVilanova del Camí 24-33 Les Franqueses\nEra molt important per a les vilanovines i no van fer un bon partit. L'equip arribava amb la moral alta després d'haver vençut al Perelló i s'esperava un nou triomf. Però a la pràctica la història va ser ben diferent. Les locals van arrencar fredes i poc resolutives, estaven tensionades, lentes i imprecises i l'equip vallesà ho va aprofitar des del començament per obrir forat (2-9) i al descans tenien el partit pràcticament decidit amb un 7-18.\nA la represa no va canviar massa la cosa i les franquesines ho van aprofitar i van sentenciar el partit amb un 14-28, maquillat una mica al final per les locals.\nL'equip vilanoví té la situació molt complicada per evitar el descens i en canvi Les Franqueses dóna un pas molt important cap a la permanència, en la temporada del seu retorna a Lliga.\nCoope Sant Boi 23-27 Ascó\nLes asconenques, que anaven només amb 9 jugadores, van fer un partidàs i van guanyar a la pista del 2n classificat, i de moment surten del descens directe, tot i que estiguin en plaça de possible descens per compensació.\nVilamajor 23-23 Canovelles\nTot i que l'equip local ja té les fases a la mà, encara li falta algun punt per tenir el títol a la mà, i l'equip canovellí, tot i que està fent un final de campionat esplèndid, encara no té la permanència matemàtica assegurada, i per altra part pot lluitar per la tercera plaça. I tot plegat va portar a un gran derbi, a un dels millors partits de la temporada. La tàctica col·lectiva vers la tècnica individual, les ganes de demostrar contra la regularitat, entre dos equips amb estils diferents, però igual de vàlids.\nL'equip visitant va plantar al futur campió i va dominar durant molts moments de la 1a part, per arribar al descans amb empat a 12 gols. A la represa es va mantenir la tònica d'igualtat fins al final. Les vilamajorines van poder empatar a poc del final i l'equip visitant encara va tenir opció de guanyar el partit en el darrer atac, però sense sort. Això sí sent el primer equip de la categoria que aquesta temporada ha puntuat al Joan Sapé, en el penúltim partit, ja que només els queda rebre a la Coope. I, si no ens fallen les dades, ningú puntuava allà (en lliga) des del 15 de gener del 2017 (Vilamajor - Sant Quirze 28-28)... i el darrer equip que hi va guanyar va ser el JH Mataró el dia 1 d'octubre del 2016 (26-32).\nDe tota manera, si no hi ha descensos compensats el Canovelles, amb 28 punts, ja té la permanència assegurada amb 9 punts d'avantatge sobre el 4t per la cua el Castelldefels, que només pot arribar a 27 punts.\nFoto: fb Rosa Maria Pascual Pou\nLa Roca B 33-25 Castelldefels\nL’equip roquerol portava una mala ratxa, però va reaccionar davant un Castelldefels que continua en crisi de resultats (1 punt en les últimes 9 jornades) i que ja està en zona de descens directe. Per la seva part l'equip local dóna un pas més cap a la permanència.\nGavà 23-26 Perelló\nLes gavanenques van sortir amb defensa oberta i van posar-se per davant. Les perellonenques van anar corregint i al descans ja guanyaven de tres (9-12). Després van arribar a guanyar de 6 gols i tot i una remuntada local van acabar retrobant-se amb el triomf després de l'anterior derrota a casa seva davant Vilanova del Camí. I recuperen el quart lloc, asseguren la permanència (sempre que no hi hagi descensos compensats, ja que estan igual que el Canovelles amb 28 punts), mentre que el Gavà cau al 8è lloc només amb 5 punts d'avantatge sobre el perillós 5è lloc per la cua.\nSesrovires 11-38 Granollers Atlètic\nL’equip granollerí va donar un pas més cap a la permanència superant de forma clara al cuer.\nPalautordera 35-16 Sant Joan Despí B\nLes palauenques tampoc van desaprofitar la visita del penúltim per continuar sumant i avançar cap a la salvació.\nDescansa Lleida Pardinyes (3r)


Finestres de la memòria: una mirada al passat de l'Eixample | betevé\nLa Casa Elizalde actualitza el web del seu fons fotogràfic Finestres de la memòria, format per fotografies de l'Eixample prèvies al 1980\nÀrtic | | dimecres, 10 de juny del 2020, a les 11.07\nPer recuperar la memòria visual de l’Eixample, ja fa anys que el centre cultural La Casa Elizalde fa una feina de recopilació i documentació de fotografies. El projecte es diu Finestres de la memòria i és un fons fotogràfic col·lectiu format per les imatges que aporten veïns, institucions, comerciants, escoles, etc. Ara s’ha publicat un nou web de Finestres de la memòria (finestresdelamemoria.org) amb una millor visualització de les fotos i una navegació més àgil. Les fotos estan dividides per temes i èpoques i cada imatge té la seva autoria i explicació. Una bona manera de perdre’s una estona per la història de la ciutat i la seva gent.\nFinestres de la memòria va néixer l’any 2011 amb l’objectiu de tenir un fons fotogràfic digital col·lectiu de la història de l’Eixample de Barcelona, sobretot del barri de la Dreta de l’Eixample. Paral·lelament, es programen activitats culturals i exposicions vinculades al projecte, conferències i tallers especialitzats en fotografia antiga o història local.\nImatges que evoquen la mirada d’altres èpoques, finestres que s’obren al passat, fotografies que ens acompanyen al llarg de la vida i que, sovint, romanen desades en àlbums o calaixos. Imatges que ens ajuden a explicar-nos qui som. Petits tresors propis o heretats que amaguen relats potser oblidats. Ajuda’ns a recordar. Entre tots reconstruirem la memòria de l’Eixample!\nConcurs de gegants, nanos i monstros típichs. Foto de Josep Torrent. 1902.\nEl fons fotogràfic de Finestres de la memòria està format per fotografies de Barcelona prèvies al 1980 i, sobretot, del barri de la Dreta de l’Eixample. La col·lecció és oberta a tothom i es pot consultar a través del web. Les fotos es digitalitzen i s’etiqueten per èpoques i temes, com ara “arquitectura i espai públic”, “esdeveniments polítics”, “comerç i oficis”, “art i cultura” o “família i amics”, entre d’altres. Cada fotografia està datada i conté una breu explicació a càrrec de la persona que l’ha cedida. Tothom qui vulgui pot col·laborar en l’elaboració d’aquest arxiu donant fotos a aquest fons, ja sigui pujant-les a través del web o bé portant-les a La Casa Elizalde, on seran digitalitzades.\nVeïnes del carrer Aragó. Foto de Joan Méndez. 1959.\nCada any Finestres de la memòria programa una exposició al voltant d’un tema concret. Algunes mostres han estat “Dones i pràctiques fotogràfiques”, “Fotografia domèstica dels anys 30″, “‘La Barcelona de la Transició”, “Paisatges interiors”, “Les cases de la Dreta de l’Eixample” o “Botigues amb molta història”.\nAnunci de Nestlé fet a la botiga de queviures Quilez l’any 1960. Autor\ndesconegut. Cedida per Faustino Muñoz.\nLa pandèmia vista per estudiants de fotoperiodisme\nEl MNAC situa en primera plana la fotografia catalana d’avantguarda del segle XX\nMés de 10.000 títols de llibres de fotografia a l’Eixample


Boixos nois, encara\n"Ja no és només la directiva la qui ha entès que el bon joc comença a la grada"\nper Vicent Sanchis 19 de desembre de 2012 18:01\nHa estat sens dubte una de les decisions més valentes entre totes les que ha pres Joan Laporta des que va arribar al Barça. Com a president del club, va decidir no acceptar una inèrcia covada i crescuda durant els anys anteriors i va aplicar la tolerància zero als grups violents que havien convertit el Camp Nou en casa pròpia. Hi ha hipotètics suporters en molts clubs de les lligues europees que no són més que colles que perpetren la violència organitzada amb la complicitat de les directives. De vegades obtenen cobertura i recursos amb l'excusa que són els únics que animen l'equip quan van mal dades. Sovint és només inèrcia. I fins i tot en alguna ocasió es tracta de por. Els responsables d'alguns equips els fan costat i els toleren tota mena d'excessos perquè no són prou valents per fer front a les amenaces que han d'aguantar. Joan Laporta en sap massa, de tot això. Quan va prendre la decisió de fer fora del camp als Boixos Nois va acabar necessitant protecció policial. I va comprometre la seva seguretat i la de la seva pròpia família. Però gradualment el Camp Nou ha recuperat la tranquil•litat i el civisme que mai hauria hagut de perdre.\nEls Boixos només apareixen en els partits en uns altres camps. Allà on les mínimes mesures de seguretat no acaben de funcionar. Com ara al del Mònaco, on divendres passat, malgrat tots els escorcolls formals que alguns agents feien a les entrades, els membres d'aquesta estranya plataforma van penjar pancartes i van voler convertir el partit en una mena de correfoc sinistre. Tot just en el moment de començar van fer tota una demostració de força –d'estúpida i perillosa força- i van formar una estructura geomètrica humana amb foc de bengales. La darrera vegada que van lluir pirotècnia a Montjuïc la pretesa festa va acabar malament. Les bengales són extremadament perilloses en un camp de futbol. Qui les introdueix en un partit burlant la vigilància i les encén després sap a què s'arrisca. Quin mal es pot fer ell i quin mal pot fer també a tots els assistents. Els Boixos Nois han convertit el foc de bengala en una expressió de la seva continuïtat. Una miserable expressió que només serveix per comprometre la seguretat en un camp de futbol. Poc sembla importar-los. Només això justifica la decisió que un dia va prendre la directiva del nou Barça.\nPerò aquest divendres es va insinuar amb força un canvi. Una part molt important dels seguidors culés van fer seva la divisa dels Boixos contra Laporta, capgirant-la, i van clamar "Barça sí, Boixos, no". Ja no és només la directiva la qui ha entès que el bon joc comença a la grada. Cal reconèixer el gest als seguidors blaugranes. I cal preguntar-se, també, amb inquietud, perquè l'opció de Joan Laporta i la seva directiva ha trobat tan poc ressò entre els periodistes i els mitjans de comunicació. Complicitat, inèrcia o potser és por?


Normativa comercial: sortiries airós d’una inspecció? – Grameimpuls\nNormativa comercial: sortiries airós d’una inspecció?\nSessió informativa sobre quines són les normes que s'han de tenir en compte en la relació amb els clients i proveïdors i que són identitat del comerç de proximitat qualitatiu.\nGrameimpuls, en col·laboració amb els Ajuntaments de Badalona i Sant Adrià de Besòs, organitza aquesta sessió amb l’objectiu d’aportar informació sobre les normatives que ajudin al comerciant a desenvolupar la seva activitat segons el marc legal.\nL'activitat serà conduïda per Ramón Bueno, del Departament de Comerç, Fires i Disciplina de Mercat de l'Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet. Per tal d'exposar i entendre l'activitat econòmica com una activitat de col·laboració i contribució a la societat, es tractaran els següents continguts:\nBones pràctiques i disciplina de mercat:\nRelació amb el client i el proveïdor (respecte al consumidor i a la legislació)\nComerç: aposta de futur\nMillorar el comerç: funcions del comerç\nLes Administracions: competències i inspeccions\nSupervisió bones pràctiques\nAtenció a les condicions d’espai\nDesmentint tòpics: llegendes urbanes\nLa sessió tindrà lloc el 18 d’octubre (de 14.30 a 16.30), al Servei de Foment Empresarial de Grameimpuls (avinguda Generalitat, 99-101 de Santa Coloma de Gramenet). L'assistència serà gratuïta prèvia inscripció ja que les places són limitades. La inscripció es pot tramitar amb el Servei de Foment Empresarial al telèfon 93 466 52 24, presencialment a l'adreça abans esmentada, o bé enviant un correu electrònic a formacue@grameimpuls.cat. Serà imprescindible aportar nom i cognoms, DNI/NIE, telèfon i adreça electrònica, així com d'altres dades complementàries: situació laboral, data de naixement, adreça postal, darrers estudis oficials cursats i, si es té empresa creada, el nom i la forma jurídica de la mateixa.\nAquesta acció es realitza amb el suport de la Diputació de Barcelona, la Generalitat de Catalunya i el Fons Social Europeu i està subvencionada pel Servei Públic d'Ocupació de Catalunya en el marc de Programes de suport al desenvolupament local.


Mou-te en bici | Promouen carrils bici per facilitar l’accés als centres educatius de quatre pobles\nPromouen carrils bici per facilitar l’accés als centres educatius de quatre pobles\nEls equips directius i les famílies elaboren el plànol de trajectes urbans més habituals\nA Sils, Riudarenes, Vidreres i Maçanet no hi ha cap camí marcat\nEls equips directius i els representants de les famílies dels centres educatius de Sils, Riudarenes, Vidreres i Maçanet de la Selva promouen la creació (i senyalització) de carrils bici per accedir a les escoles i instituts dels quatre municipis.\nLa iniciativa té el suport dels ajuntaments. Els mestres i pares dels centres elaboren ara el plànol de les rutes urbanes més usades per desplaçar-se sobre dues rodes i a peu. A Riudarenes i a Sils ja tenen la feina feta. Més endavant, la iniciativa inclou la connexió entre els municipis.\nEl coordinador de la iniciativa és Josep Sanmartí, mestre de l’escola Jacint Verdaguer de Sils i un dels pares del col·legi Josep Boada de Riudarenes. Exposa que han volgut recollir les demandes d’alumnes, mestres i famílies per facilitar la mobilitat i el desplaçament de manera segura sense vehicles a motor.\nSegons la feina avançada, el docent de Sils considera que la iniciativa no hauria de ser gaire cara tenint en compte que caldria utilitzar pintura, senyals i elements de protecció de les vies.\nEn la segona reunió, hi van participar dos tècnics del Consell Comarcal de la Selva. L’ens supracomarcal facilitarà un mapa de les unions naturals existents entre els municipis i que formen part de la xarxa dels Grans Camins de l’Aigua i que connecten, entre d’altres, els pobles de Riudarenes i Sils.\nAquestes unions són camins per a BTT que passen fora del nucli urbà en algun cas. És difícil, per tant, que es triïn per facilitar la mobilitat dels alumnes selvatans a l’interior de les seves poblacions. Els camins existents es poden consultar al web (www.laselvaturisme.com).\nFonts del Consell Comarcal han reconegut que algunes propostes haurien de demanar dret de pas sobre pistes forestals privades i superar les carreteres existents.\n“No tenim res”\nLa directora de l’escola Jacint Verdaguer, Anna Jiménez, recorda que moltes famílies havien demanat “un accés controlat i segur en bicicleta” atès que el nucli urbà és reduït: “No tenim res, tot i que els pobles són a tocar.” Comptant els quatre pobles, hi ha deu centres (entre escoles i instituts).\nEl projecte té dos vessants: rutes dins dels municipis i les connexions amb els altres pobles\nCOORDINADOR DEL PLA I MESTRE DEL JACINT VERDAGUER DE SILS\nNogué i els camins existents\nHi ha hagut dues reunions, totes dues al col·legi Jacint Verdaguer de Sils, entre mestres, alcaldes i representants de l’associacions de mares i pares (el 3 de setembre de l’any passat i el 28 de gener). En la segona, també hi van prendre part dos tècnics del Consell Comarcal de la Selva. El coordinador del projecte, Josep Sanmartí, indica que la propera reunió serà durant la primera quinzena de maig.\nL’alcalde de Sils, Martí Nogué (Independents per Sils), explica que la iniciativa entre els quatre municipis hauria d’intentar aprofitar els camins existents i també permetria passejar-hi a peu.\nIgual que Nogué, els batlles de Riudarenes, Jordi Gironès (Agrupació Independent de Riudarenes), i de Maçanet de la Selva, Antoni Guinó (CiU), han assistit a les dues reunions. Nogué, vicepresident del Consell Comarcal de la Selva, explica que intentaran que la Diputació de Girona col·labori en el projecte.


Ca:Tag:power=line - OpenStreetMap Wiki\nLínies d'alta tensió utilitzades per a la transmissió d'energia, sostingudes per torres / pilars, o en alguns llocs o situacions, per pals.\nUna línia elèctrica es transporta en power=towers, però pot estar sostinguda per pals, especialment en les línies de la xarxa de subtransmissió, que connecten les xarxes principals amb la xarxa de distribució. Tres cables o conductors corresponen a un circuit (excepte les línies de tracció i el corrent continu d'alta tensió/HVDC). Cada circuit té un nivell de voltage=* en què funciona. Dibuixa una via per a tots els circuits conectats a una torre o pal d'energia. Totes les línies que formen el sistema de transmissió són power=line. Per a les línies del sistema de distribució (100-120/220-240 a uns 45 kV, segons el país o zona), utilitza power=minor_line}. Utilitza power=cable amb location=* per a cables elèctrics subterranis o subaquàtics. name=* ha d'usar-se per al nom de la línia (es pot trobar sota les torres de transmissió), i ref=* correspon a la referència alfanumèrica de la línia, que pot ser nombres, lletres o una combinació d'elles.\nUna il·lustració típica d'una línia elèctrica: conductors d'alta tensió suportats per torres / pilars.\nLes línies d'alta tensió es munten generalment en torres, però poden estar recolzades en pals, com aquest. Això no hauria d'estar etiquetat power=minor_line\nLes torres o pals de transmissió d'energia tenen nombres/noms. Els nombres de torre o pal augmenten de principi a fi, però existeixen d'altres sistemes de numeració. Els noms o nombres de cada sistema es troben a les torres d'energia i són els mateixos a cada torre. Aquests pertanyen a power=line i han de ser etiquetats a la mateixa via. Utilitza source=survey si els fas un seguiment! Les torres / pilars acostumen a portar línies d'alta tensió, però els pals també s'utilitzen en alguns països, tanmateix , en general són aquells que formen la xarxa de "subtransmissió", que connecta el sistema de transmissió principal a les xarxes de distribució.\nDibuixa una via i afegeix power=line. Les torres que suporten la línea elèctrica poden ser cartografiades utilitzant power=tower. No cal etiquetar les línies elèctriques amb una layer=* llevat que dues línies es creuin entre si.\nÉs possible connectar les línies elèctriques a power=portal dintre de power=substation utilitzant power=insulator al node de connexió.\npower=terminal també s'utilitza en la connexió amb edificis sense una torre d'energia o portal dedicat per suportar el final de la línia.\nTambé és possible donar informació adicional i avançada sobre les línies elèctriques:\nEl nombre de wires=* per conductor.\nPots buscar a cables=* el nombre de conductors que transporten energia (fas de cables) dels que està composta la línia.\ncircuits=* correspon al nombre de circuits elèctrics (paquets lògics de cables). L'etiqueta pot utilitzar-se quan es desconeix el nombre de cables físics (sovint el cas de les connexions de cables subterranis) o quan el nombre de circuits és diferent de cables=* divididit per 3 (o pel nombre de fases de la línia).\npower line És una línia elèctrica, normalment cartografiada com una . obligatori\nvoltage <voltatge d'operació> El voltatge al qual opera la línia recomanat\noperator <operador de cable> El nom de la companyia que opera aquesta secció de la línia elèctrica recomanat\ncables <nombre de cables> El nombre de conductors de fase diferents per a aquesta secció de la línia elèctrica recomanat\ncircuits <nombre de circuits> El nombre de circuits elèctrics diferents i separats construïts dintre d'aquesta secció de la línia elèctrica. recomanat\nwires <feix de cables per conductor> El factor de forma del feix per a cada conductor de la línia elèctrica opcional\nfrequency <freqüència d'operació> La freqüència donada en hertzios a la que està funcionant la línia elèctrica. opcional\nname <nom> El nom d'aquesta secció de línia elèctrica. opcional\nref <referència> La referència d'aquesta secció de línia elèctrica opcional\nJa que els cables de les línies elèctriques no estan aïllats, només poden col-locar-se a la part superior per evitar que es connectin a terra amb elements externs.\n"Cables" significa el nombre de cables de cada línia que estan suportats per aïlladors, típicament els que pengen d'un travesser. Els valors possibles són: single, double, triple, quad .. (tabla de User:Nahainec/PowerLine)\nTorre d'electricitat i línies elèctriques.\noperator=(nom de l'operador)\nLínies elèctriques per voltatge fent servir el mapa de línies elèctriques de ITO Map, ara extint\nA més a més de la representació de les línies elèctriques a la vista estàndard de mapnik, també estan disponibles els següents serveis:\nConjunt de regles de línies elèctriques de Maperitive per renderitzar línies elèctriques, cables i subestacions a Maperitive.\npower=antenna_line per a cables d'antena girats entre múltiples estructures de suport\npower=grounding per a conductors de posada a terra\npower=minor_line per a línies elèctriques petites utilitzades en sistemes de distribució, generalment recolzades en pals.\npower=cable per a línies elèctriques aïllades (interiors, subterrànies, submarines ...)\nClasificació de línies elèctriques.\nProposta de refinament de la transmissió de potencia\nRetrieved from "https://wiki.openstreetmap.org/w/index.php?title=Ca:Tag:power%3Dline&oldid=2070562"\nCA:Descripcions d'etiquetes per clau "power"\nThis page was last edited on 9 December 2020, at 22:25.


BANC SABADELL ESTARÀ PRESENT EN ELS CORPORATE GAMES TERRASSA 2019 AMB UN NOMBRÓS EQUIP | Corporate Games Terrassa 2019\nBANC SABADELL no ha volgut faltar a aquest esdeveniment i des del seu compromís amb Terrassa, amb les empreses i amb l’esport, presenta un equip que segur competirà i participarà amb molta il·lusió i ganes.\nAmb més de 130 anys d’història acumulada, BANC SABADELL encapçala avui dia el quart grup bancari privat que cotitza a l’IBEX 35 i és una de les entitats financeres més ben capitalitzades.\nEl grup financer que lidera l’entitat inclou societats filials i participades, bancs i xarxes amb marques comercials que incorporen propostes de valor diferenciades, que s’enfoquen a la diversificació per territoris i negocis sota el mateix denominador comú de la professionalitat i l’excel·lència en el servei. Un dels trets diferencials d’aquesta entitat és el seu compromís amb l’esport i, en aquest cas, dins la seva estratègia consolidada de RSC.\nBANC SABADELL, benvinguts!


Investiguen la mort d'un home a Figueres a qui van trobar inconscient a les portes d'un bar La República\nACN Girona.-Els Mossos d’Esquadra estan investigant les circumstàncies de la mort d’un home que aquesta matinada ha estat trobat inconscient al carrer, a les portes d’un bar. Segons han explicat […]\nACN Girona.-Els Mossos d’Esquadra estan investigant les circumstàncies de la mort d’un home que aquesta matinada ha estat trobat inconscient al carrer, a les portes d’un bar. Segons han explicat a l’ACN fonts de la investigació, els fets han passat cap a les quatre de la matinada, quan els Mossos han rebut l’avís que hi havia un home inconscient a fora d’un bar. L’home va ser traslladat en estat greu pel Servei d’Emergències Mèdiques (SEM) a l’Hospital Josep Trueta de Girona, on finalment ha mort aquest diumenge al matí. Els Mossos investiguen les causes de la mort i s’hi s’ha produït per una baralla o per haver rebut algun cop.\nPla de Sánchez per atacar la crisi econòmica pel coronavirus\nTercer positiu per covid-19 al comitè de coordinació del govern espanyol\nUn document del SEM recomana “evitar ingressos en pacients amb escàs benefici” en el marc de la crisi del coronavirus\nTres positius i vuit morts a la Conca d’Òdena per covid-19 eleven a 589 els casos i a 75 les defuncions pel brot