Fàbrica i fabricants de monedes de la Xina | Kingtai\nLes nostres monedes de souvenirs són quincalla inusualment belles i valuoses, que poden ser un record fantàstic de viatges, una marca reconeixible de la vostra empresa, associació o club o un cobejat premi.\nEl nostre Les monedes de souvenirs són quincalla inusualment belles i valuoses, que poden ser un record fantàstic de viatges, una marca reconeixible de la vostra empresa, associació o club o un cobejat premi.\nOles vostres monedes de record són indispensable a les campanyes que promocionen el vostre local i els seus atractius i misteris més interessants. En arribar a un ampli grup de persones, poden servir com una forma efectiva de publicitat orientada a la comunitat i la cultura locals. També són desitjats pels col·leccionistes com a exposicions numismàtiques.\nLes opcions de millora addicionals també poden incloure afegir brillants suau esmalt, adhesiu de paper, impressió digital, pintura i epoxi.\nFem les monedes, fitxes de: ferro, llautó, aliatges, Xapat en or de 24 quilates bimetàl·lica.\nS'aconsegueix amb un acabat a prova, que millora l'estètica i l'atractiu del producte. La vora pot ser serrada o llisa.\nTambé fem altres feines per perfeccionar i adornar les medalles. Amb aquest propòsit, els sotmetem a oxidació o patinació per fer-los semblar més vells.\nTemps de producció: 10-15 dies laborals després de l’aprovació de l’art.\nPròxim: Insígnia de pins 2D


L'IEN i les llagostes grassonetes\nEl concert era una proposta de la Fundació Catalana Jazz Clàssic dins d'una programació molt interessant de l'Institut d'Estudis Nord-americans\nDumpy Lobsters va oferir un concert el 29 d’abril que va transportar-nos a un món on el jazz ocupa un lloc en el divertiment i l’espectacle. El concert era una proposta de la Fundació Catalana Jazz Clàssic dins d’una programació molt interessant de l’Institut d’Estudis Nord-americans, i que té el seu marc a l’ICCIC Auditorium, a la Via Augusta.\nEl títol del concert era Jazz is entertainment, en referència a una època on el jazz ha sortit dels prostíbuls i locals miserables de Nova Orleans i esdevé un suport indispensable d’espectacles, shows, balls i revistes musicals. I el grup Dumpy Lobsters, format per músics de prestigi com Òscar Font, Antoni Regada, Josep Traver i el jove valor Juli Aymí, van recuperar aquest esperit en un concert molt gaudit per la gent que vam omplir l’auditori. El proper concert també promet molt: I Got Rhythm, amb Romina Krieger i Montse Pujol-Dahme. Serà el 12 de maig a l’ICCIC Auditorium.


Els instituts de la vila integren les noves tecnologies a les aules de secundària - Viu Molins de Rei\nEl projecte eduCAT 1×1, impulsat pel Departament d’Educació de la Generalitat de Catalunya, té previst arribar a 166 instituts abans d’aquest Nadal i a un total de 616 en poc més d’un any. El projecte, que té com a objectiu la digitalització dels centres educatius d’educació secundària (ESO), ha començat a desplegar-se amb força durant aquest curs, en especial als centres públics, com són els casos -diferents- dels instituts Lluís de Requesens i Bernat el Ferrer.\ns de Requesens, que ha posat en funcionament el projecte anomenat 1×1 amb els alumnes de primer i segon d’ESO, va començar el curs al mes de setembre sense les instal•lacions acabades i a l’espera que els nens i nenes poguessin comptar amb els seus ordinadors portàtils. Per contra, el Bernat el Ferrer, compta amb l’experiència pilot del curs passat, 2009-2010, en el qual va començar el desplegament exploratori del projecte a algunes escoles de secundària. Els alumnes de segon d’ESO tenien un ordinador portàtil, llibres digitals, i plataformes d’aprenentatge que feien servir a la majoria de matèries: català, castellà, matemàtiques, tecnologia i socials.\nL’1x1 també ha arribat a les aules dels centres concertats, com és el cas del Col•legi Virolai, on els alumnes de primer d’ESO han començat amb el projecte. Hi ha, però, diferències entre els centres públics i privats. Al Col•legi Virolai, per exemple, les famílies s’han fet càrrec de les despeses que suposa unir-se al eduCAT 1×1, finançant les instal•lacions necessàries: una connexió de Wi-Fi adient, canons projectors, etc.\nD’altra banda, els ordinadors personals que es fan servir a les aules són propietat dels alumnes, però en el cas dels centres públics, com el Bernat el Ferrer, les famílies reben una beca per finançar la meitat de l’ordinador. Pel que fa als dubtes davant possibles problemes pel fet que els nens i nenes s’emportin a casa els ordinadors portàtils, sembla ser que a les escoles estan tranquils. Segons en Ramon Graells, director de l’institut Bernat el Ferrer, “des d’un principi s’ha fet entendre als nens i nenes i a les seves famílies que els ordinadors portàtils són una eina de treball personal d’ús diari a classe, per la qual cosa els alumnes han de tenir cura de l’ús que en fan fora del centre educatiu i han de vigilar de no malmetre els aparells i de tenir-los sempre disponibles”.\nL’objectiu principal del projecte 1×1 de la Generalitat no és només convertir els ordinadors en eina personal de treball dels alumnes sinó que té com a repte situar Catalunya en el grup de països capdavanters en l’ús de les anomenades TIC, tecnologies de la informació i la comunicació, en l’àmbit de l’educació. Però per aconseguir-ho, no només s’han hagut de comprar ordinadors portàtils o adequar les instal•lacions de tots els centres: que els nens i nenes deixin de tenir els llibres de text com a única eina de treball a l’aula o els centres estiguin dotats de pissarres digitals o pantalles i projectors no és suficient. I és que el més important radica en el mètode docent, en l’ús que es doni a les noves tecnologies dins les aules per part de professors i educadors. Els docents s’han hagut de posar al dia en matèria de noves tecnologies, a partir de formacions que ajuden a millorar els seus coneixements i a adaptar les assignatures al format digital. Tot i així, tal com afirma en Ramon Graells- de l’institut Bernat el Ferrer-, “canviar l’ordinador per un llibre és un canvi d’eina- un nou suport per a l’educació que fan servir els alumnes i que el professorat té en compte per fer les classes- però no un canvi de metodologia”. Al seu parer, cal impulsar un canvi d’avaluació i metodologia que comporti una millora de resultats, aprofitant el gran accés a la informació que permet treballar amb els ordinadors.\nFamílies i alumnes també hi tenen molt a dir en aquesta revolució tecnològica a les aules. Mentre que els primers es mostren preocupats pels canvis en l’educació dels seus fills, els nens i nenes mostren al seva satisfacció a les aules per poder utilitzar com a eina de treball uns aparells tan quotidians per ells. Aquest fet, és un dels aspectes positius a tenir en compte a l’hora de valorar els pros i contres de la digitalització de les aules, segons l’opinió d’en Xavier Enlucas, president de l’associació de pares i mares de l’IES Lluís de Requesens. Tot i així, es mostra reticent davant la pèrdua de la pràctica habitual d’escriure sobre paper i en el fet que el professorat estigui suficientment preparat. A més, segons en Ramon Graells – del Bernat el Ferrer- hi ha pares i mares que es mostren preocupats davant l’ús continu dels seus fills dels ordinadors, i en especial veuen una amenaça en la possibilitat que es facin usuaris de les xarxes socials – cada vegada més utilitzades entre els més joves -.\nEtiquetes:llibres digitals Noves tecnologies pissarres digitals


Campaners de Reus: Reus torna a escoltar el tradicional toc de difunts\nReus torna a escoltar el tradicional toc de difunts\nEls Campaners de Reus recuperem per 2n any consecutiu el Toc de Difunts de forma manual i tradicional des del campanar reusenc, al vespre de Tots Sants.\nL'any 1959 es jubilà el darrer campaner de Reus, que no fou substituït. L'any 2000, 41 anys després, els agrupaments escoltes Misericòrdia i MontsantCim assumeixen voluntàriament i de forma gratuïta la tasca de recuperar els tocs tradicionals de forma manual i es converteixen en els campaners de la ciutat. Des de llavors s'han recuperat els tocs vinculats a la festa major i s'han fet tocs especials en moments concrets. L'any passat es feu un pas més i es recuperà el Toc de Difunts del vespre de Tots Sants, una altra tradició molt arrelada a la nostra ciutat i que també s'havia perdut.\nEn concret, es recupera el toc de "pa i nous", nom en clara referència al so emès per les dues campanes: "la de Sant Jaume es menja el pa i la de Sant Pau trenca les nous", es deia popularment. Era el toc pels difunts de 4a categoria, els de classe social més baixa.\nEls joves escoltes reusencs han fet repicar les dues campanes del 5è pis del campanar de la Prioral de les 8 a les 9 del vespre del dia de Tots Sants, anunciant la vigília del dia dels difunts.


Jornadas gastronòmiques, turístiques i culturals a Sollana\nL’Ajuntament de Sollana, en col·laboració amb el Patronat de Turisme: València, Terra i Mar, ha organitzat per segon any consecutiu el «Menja’t Sollana», les jornades gastronòmiques, culturals i turístiques d’este poble de la Ribera Baixa, que celebraran la segona edició el 24, 25 i 26 d’abril. Unes jornades que l’any passat aconseguiren reunir al poble prop de 5.000 persones, oferint un tast de la gastronomia local acompanyat d’una programació cultural potent i per a tots els públics (Pep Gimeno el Botifarra o el musical Festa Major, amb actors d l’Alqueria Blanca, entre d’altres).\nEnguany, amb la col·laboració de CulturArts, la música i el teatre tornen a ser el punt fort, tot i que es reforça el turisme local amb un tren turístic que acostarà a tot aquell que ho desitge al Filtre Verd de Sollana per a gaudir d’una exhibició de Vela Llatina. Divendres a la nit, el grup murcià De Polis –tribut a la gran banda de rock The Police– serà l’encarregat d’animar la vetllada i dissabte ho farà Il Bello Canto, un grup format per quatre veus joves que interpretaran grans èxits de la historia de la música amb una impressionant posada en escena. Les jornades tancaran la seua programació cultural diumenge amb l’espectacle El Funeral, una divertida i original obra de teatre al carrer amb més de 800 representacions tant estatals com internacionals (entre elles, en el festival d’Edimburg) i una temporada exitosa a la Gran Vía madrilenya. Tot açò complementat amb una zona d’activitats infantils amb unflables, jocs i tallers organitzats per monitors titulats perquè també els més menuts puguen gaudir d’un cap de setmana en família.\nL’esdeveniment començarà el divendres 24 d’abril a les huit de la vesprada i finalitzaran el diumenge 26 a les 16 h. En esta segona edició, on hi ha un total de dotze locals participants, la zona de tapes torna a situar-se al carrer Doctor Santiago Vidal, on els assistents podran adquirir tiquets per només 1 € i canviar-los als diferents estands per una de les tapes oferides o per una consumició a la barra central.\nSoffllana, la programació alternativa del "Menja’t Sollana"\nTambé enguany, els pubs del poble aprofiten el tiró de les jornades per a organitzar una programació alternativa amb el suport promocional i tècnic de l’Ajuntament de Sollana. Així, el 24 d’abril a les 00 h, el pub Nou Mil·lenni comptarà amb un monòleg de Pau Blanco, mentre que el dissabte 25, Toni de l’Hostal i el Tio Fredo actuaran a la Cafeteria Gelateria Rovi i, a continuació, el pub Ritme tancarà el Soffllana amb l’actuació d’una dragqueen que, amb humor, posarà el punt i final a la programació alternativa per a gaudir a ple rendiment l’últim dia d’estes jornades gastronòmiques, culturals i turístiques de Sollana.


El Martorell lluita fins al final però no pot superar el potent Quart - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Martorell lluita fins al final però no pot superar el potent Quart\nEn el primer quart, els jugadors del Baix Llobregat Nord van aprofitar les concessions defensives que els feia el seu rival per agafar cinc punts de marge al final del mateix (18-13). En el segon període, els locals es van mantenir davant en el marcador i van aconseguir arribar a la mitja part de l'enfrontament amb un punt d'avantatge (37-36).\nEn la segona meitat els martorellencs van disposar de vuit punts de renda (52-44), però en aquest punt els visitants, recolzats en una zona, van recuperar-se i van finalitzar el tercer quart amb empat (52-52). En els deu darrers minuts, els gironins van millorar les seves prestacions i, amb la inspiració de Jordi Bataller -va acabar amb 21 punts amb 7/10 tirs de camp, quatre assistències, quatre recuperacions i cap pilota perduda en 33 minuts-, van adquirir el comandament. Per la seva banda, els jugadors locals no es van rendir en cap moment i van lluitar fins as darrers segons per una victòria que al final es va acabar escapant.


Meteorologia preveu per a dissabte una «gota freda» amb pluges fortes\nLes precipitacions coincidiran amb una reducció aguda de les temperatures\nLl.Llorenzo | 17 agost 2005\nPer al pròxim cap de setmana, el centre territorial a les Balears de l'Institut Nacional de Meteorologia -INM- preveu que al cel de les Illes s'hi generi allò que popularment es coneix com a «gota freda». La raó d'aquest fenomen és que l'energia acumulada a l'aire durant els estius càlids, com el d'enguany, es mescla amb una bossa d'aire fred, cosa que provoca precipitacions.\nEn aquest sentit, les previstes per al cap de setmana poden ser «localment fortes», d'acord amb les fonts, i «provocar danys materials». Segons els meteoròlegs, aquesta classe de precipitacions «és coneguda sobretot pel fet de provocar inundacions».\nTanmateix, tot i els efectes que pot tenir la «gota freda», els experts en destaquen el caire positiu i recorden que pot alleugerir el dèficit de pluges que les Balears acumulen. En concret, ahir Menorca estava en situació de sequera, amb un dèficit del 22% respecte de la mitjana històrica, mentre que el dèficit de Mallorca i d'Eivissa se situava en el 15%.\nAixí mateix, un altre efecte beneficiós serà que les temperatures davallaran un total de 5 graus.\nAixò sí, els responsables del centre d'observació no es volen precipitar i ahir recordaven que «aquestes prediccions seran del tot fiables dimecres o dijous», perquè els niguls es poden desviar o descarregar damunt la mar.


Dues setmanes sense ingressos per Covid-19 a l'Alt Penedès - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\n31 Mai, 2021, 13:13\nDues setmanes sense ingressos per Covid-19 a l'Alt Penedès\nL'Hospital Comarcal de l'Alt Penedès continua sense acollir pacients positius en Covid-19. Fa dues setmanes que el centre es va alliberar de pacients malalts d'aquest virus i des de llavors, ningú més ha hagut de ser ingressat a causa de la malaltia.\nTanmateix, l'Hospital Sant Camil al Garraf, ha augmentat en els darrers dies els pacients ingressats per Covid-19. Actualment el centre acull deu pacients, quatre més que dijous passat.\nLa part positiva és que les defuncions es mantenen estables. Des de l'inici de la pandèmia han mort 178 persones als Camils i 89 a l'hospital de Vilafranca.\nAixí mateix, ja s'han donat 1.016 altes al centre del Garraf i 544 a l'Alt Penedès


Das alerta que l'ampliació de Masella li pot afectar l'abastament d'aigua - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nDas alerta que l'ampliació de Masella li pot afectar l'abastament d'aigua\nL'Ajuntament avisa que està preocupat i que consultarà el poble abans de donar suport al Pla Director\nmiquel spa | das 03.06.2016 | 08:20\nLa zona de Coma Oriola de l´estació de Masella, per on s´ha d´ampliar el domini esquiable arxiu/miquel spa\nL'Ajuntament de Das ha llançat el crit d'alerta sobre el Pla Director Urbanístic de la Molina i Masella, el qual preveu, entre altres aspectes, el creixement de les estacions d'esquí amb noves pistes. Das ha avisat que la creació de nous accessos i pistes d'esquí de Masella que preveu el primer text del Pla afecta la font d'on s'abasteix d'aigua potable el municipi, per la qual cosa el seu alcalde, Enric Laguarda, ha emfatitzat que l'Ajuntament seguirà l'evolució del PDU per, si cal, presentar-hi al·legacions o refusar-lo i que consultarà constantment el poble perquè hi digui la seva.\nLa possible ampliació de les pistes de Masella afecta la zona coneguda com la Font del Rector, on els responsables de l'estació hi projecten la construcció d'una bassa per abastir els canons de neu. L'aigua d'aquesta font és la que abasteix tot el municipi de Das, el qual, com tota la Cerdanya, arriba a triplicar el número d'habitants durant l'estiu i les puntes turístiques.\nL'alcalde ha apuntat que el Pla Director no és que agafi moltes hectàrees de Das però ha remarcat que "tot el que agafa és municipal" i es tracta de terrenys importants per la vida del poble. En aquest sentit, Laguarda ha emfatitzat que "la bassa que volen fer és a sota la Font del Rector, que és d'on agafem l'aigua i, si bé ells diuen que no tocaran res i que serà superficial, és clar... això preocupa perquè és l'aigua de la que ens abastim tot el municipi".\nPastures per pistes\nLa zona d'expansió de Masella afecta també els espais coneguts com el Pla de la Barraca o els Cons de Das, una zona de gran importància per a l'activitat ramadera del poble perquè tradicionalment té les millors pastures.\nDavant d'aquesta possibilitat, Enric Laguarda ha apuntat que "veiem el pla amb preocupació, ens l'estem mirant perquè ara ni l'Ajuntament ni la gent del poble no sabem com acabarà això". L'equip de govern no veu clara una possible actuació sobre aquestes zones verges perquè tampoc no es refia que la restauració posterior dels terrenys que s'utilitzin per fer les obres quedin de nou en l'estat original: "la gent té por perquè és molt complicat tocar una muntanya i tornar-la a deixar com era".\nLa zona de creixement de Masella se situa en l'accés des de Das al sector de Coma Oriola en un vessant que baixa en direcció al poble. Si bé Enric Laguarda s'ha mostrat confiat que la Generalitat redactarà el PDU en consens amb el territori, ha remarcat que "el nostre sistema de funcionament és consultar la gent i, entre tots, decidir què volem i què no volem, és el municipi qui ho ha de decidir".\nPla Director Urbanístic de la Molina


El nostre cicle de grau mitjà en modalitat dual permet que puguis compaginar la formació acadèmica en el nostre centre, amb una formació pràctica de 900-1000 hores en una empresa del sector professional, mitjançant una beca formativa i remunerada.\nActualment un nombre significatiu d'empreses més reconegudes del sector participen en aquest nou model de formació professional dual.\nEXPECTATIVES I OBJECTIUS:\nCompaginar la formació al centre i l'activitat remunerada (beca) en una empresa del sector professional.\nAprendre en situacions reals de treball.\nAdquirir experiència professional i augmentar les possibilitats d'incorporació al mercat laboral.


El segon certamen de Cançó de Vilafranca obre les inscripcions\n09 maig 2021 00:50\nEl segon Certamen de Cançó de Vilafranca de Bonany va ser presentat ahir per Bernat Bauçà, director insular de Joventut del Consell de Mallorca; Jaume Sansó, batle de Vilafranca i Joan Trias, representant de l'Associació de Músics per la Llengua. Aquest festival, avalat per l'èxit de convocatòria de l'any passat, té la col·laboració del Consell de Mallorca i tindrà lloc el 5 i 6 de desembre a Vilafranca i les bases i inscripcions es troben a la plana web de l'ajuntament, www.vilafrancaterrabona.com. Aquesta convocatòria té com a objectius bàsics promoure la creativitat musical i de composició, l'ús de la llengua catalana dins l'àmbit musical, facilitar l'accés al món discogràfic i la promoció de la literatura d'autors de les Balears en llengua catalana. Jaume Sansó considerà que «és important la vessant de la literatura utilitzada en la música. D'aquesta manera hem creat una segona categoria en el certamen». El premi a la millor musicació d'un poema rebrà un premi en metàl·lic en concepte d'una actuació en directe l'any que ve.\nPer altra banda, el certamen que presideix el músic de Vilafranca per excel·lència, Tomeu Penya, disposa des de la seva primera edició de la col·laboració de L'Associació de Músics per la Llengua. Joan Trias comentà que «els objectius del certamen són els mateixos que els de l'associació». Mostrà també la seva disposició «per participar en qualsevol proposta d'aquest tipus, que tristament són menys de les que voldríem.


Lloguer de cotxes Ijui - Llogar un cotxe a Ijui\nLloguer de cotxes Ijui\nLloguer de cotxes a Ijui\nLloguer cotxes en Ijui\nEl lloguer de cotxes a Ijui és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Ijui i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Ijui, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLlogar un cotxe a Ijui - Lloguer de cotxes Brasil Aeroport\nA Brasil, hi ha moltes ciutats que poden llogar un cotxe a un aeroport o fins i tot triar l’aeroport per lliurar el cotxe. Per descomptat, en el cas de llogar un cotxe a Ijui, tenim la possibilitat de marcar un lloc de lliurament diferent des de la ubicació del cotxe. Així doncs, si el lloguer de cotxes a Ijui, Brasil no es troba en un aeroport, però suposem que sortir del país, anem a volar per via aèria, llavors podeu triar l’aeroport de destinació de lloguer de cotxes a Brasil de totes maneres.\nReserveu un cotxe en línia i trieu entre moltes de les localitats de lloguer cotxes en Ijui o si viatgeu amb avió, és possible llogar cotxes a Brasil en aeroports com ara lloguer d’aeroports: Aracajú, Belem, Belo Horizonte, Campinas, Campo Grande, Cuiaba, Curitiba, Florianópolis, Fortaleza, Goiana, Ilheus, Joao Pessoa, Juazeiro do Norte, Londrina, Maceio, Manaus, Natal, Navegantes, Petrolina, Porto Alegre, Porto Velho, Recife, Salvador, Sao Luis, Sao Paulo, Vitoria.


El Tribunal Constitucional suspèn per unanimitat el nou 9-N i tots els seus preparatius\nL'alt tribunal admet a tràmit el recurs d'impugnació del govern espanyol

 La suspensió és provisional i no suposa cap pronunciament sobre el fons

 El TC no accepta la demanda de la Generalitat per no frenar la consulta alternativa

 L'alt tribunal, però, no fa cap advertiment al president Mas\nL'alt tribunal admet a tràmit el recurs d'impugnació del govern espanyol\nLa suspensió és provisional i no suposa cap pronunciament sobre el fons\nEl TC no accepta la demanda de la Generalitat per no frenar la consulta alternativa\nL'alt tribunal, però, no fa cap advertiment al president Mas\nRedacció 04/11/2014 - 06.56 Actualitzat 04/11/2014 - 14.35\nEl Tribunal Constitucional ha suspès cautelarment per unanimitat la consulta sobiranista alternativa convocada per al 9-N i tots els seus preparatius després d'admetre a tràmit el recurs d'impugnació del govern espanyol. Una suspensió, dictamina, vigent des del passat 31 d'octubre, quan, precisament, ho va sol·licitar l'executiu de Mariano Rajoy.\nL'admissió a tràmit suposa la suspensió automàtica de tots els actes per celebrar el procés participatiu, però cap pronunciament sobre el fons de la qüestió. Per tant, haurà de decidir pròximament si allarga la suspensió temporal abans d'un termini de cinc mesos o aixeca la suspensió.\nL'alt tribunal, però, no ha fet cap advertiment al president Artur Mas ni ha acceptat l'escrit presentat per la Generalitat per sol·licitar que no es frenés la consulta alternativa. El govern català considerava que la segona impugnació de l'executiu de Rajoy suposa un abús de poder i de dret perquè, si la tesi del govern espanyol és que el nou 9-N és una continuïtat del primer, hauria d'haver presentat un incident d'execució, i no un nou recurs d'impugnació. Abans de la reunió, l'alt tribunal ja havia qualificat d'"estrany jurídicament" el document de la Generalitat.\nQuè al·lega el govern espanyol?\nEl govern espanyol considera que totes les actuacions de la Generalitat per organitzar el nou 9-N tenen "efectes jurídics i transcendència externa". Per exemple, el recurs recull que el web "participa2014.cat" té efectes jurídics idèntics als d'una convocatòria ordinària perquè procedeix de la Generalitat. Afegeix que hi ha un vídeo del president Mas que assumeix la convocatòria -i adjunta també al recurs vídeos de la vicepresidenta, Joana Ortega, i del conseller portaveu, Francesc Homs.\nA més, conclou que es delimita qui està cridat a participar, es fixa una data, una hora i un lloc de convocatòria, s'estableixen unes preguntes de manera tancada i s'organitza una administració electoral jerarquitzada. Això, juntament amb la petició als mitjans de comunicació d'incloure publicitat gratuïta, dóna arguments a l'estat espanyol -recull el recurs- per considerar el nou 9-N un autèntic referèndum.\nEs tracta de la segona vegada que els membres del Constitucional accepten per unanimitat suspendre els actes del 9-N. A finals de setembre, el TC va decidir la suspensió de la llei catalana de consultes i la convocatòria del 9-N, cosa que també va suposar la paralització automàtica i cautelar de la consulta.\nMillo: "Mas tindrà el dilema entre desobediència sí o no, i crec que complirà la llei"\nIceta assegura que el 10 de novembre el PSC farà una proposta de futur\nSanti Rodríguez (PPC): "Si el 9-N el munta el pacte nacional pel dret a decidir, cap problema"\nL'escrit en què el TC admet a tràmit el recurs d'impugnació pel nou 9-N


Langtang: Summits of My Life 3 | Blog | Kilian Jornet Burgada\nLangtang: Summits of My Life 3\nS'estrena “Langtang”, la tercera pel·lícula dins del seu projecte personal Summits of My Life. Dirigida per Sébastien Montaz-Rosset, és el relat d’un viatge al cor del Nepal.\nA l’abril del 2015, Kilian Jornet i el seu equip, format per l’alpinista Jordi Tosas i el càmera Sébastien Montaz-Rosset es preparaven per a una expedició a l’Everest dins del tercer any del projecte Summits of My Life. Dos dies abans de marxar Nepal va ser víctima d’un fort terratrèmol que va colpejar dramàticament al país i molt especialment la vall de Langtang, on Jordi Tosas té grans amics.\nDeixant de banda el repte esportiu, l’equip va decidir viatjar igualment al país i donar un cop de mà en diferents projectes. Durant aquells dies van poder constatar com la naturalesa pot convertir-se en botxí implacable de Nepal i dels seus habitants. Però sobretot, “Langtang” es converteix en un homenatge a la generositat d’un poble que continua donant quan ja no té res.\n“L’experiència va ser dura per a tots nosaltres. D’una banda pel Jordi Tosas, que ha estat 27 vegades a Nepal i és un país al que té molta estima, però també per mi. Al Langtang va ser on vaig descobrir per primera vegada les muntanyes del Nepal i li tinc una estima especial. De fet, el poble de Langtang va desaparèixer amb una esllavissada, i trobar-nos que tot allò que coneixíem ja no existeix va ser molt dur. Crec que el Seb Montaz ha sabut transmetre molt bé els nostres sentiments a través d’aquesta pel·lícula”, declarava Kilian Jornet\nUna pel·lícula diferent: Kilian Jornet no corre\n“Langtang” s’allunya de les dues anteriors pel·lícules de la sèrie Summits of My Life. Per primera vegada, es deixen de banda els reptes esportius i es documenta l’experiència dels dies posteriors al terratrèmol, on l’equip va ser el primer en endinsar-se a la vall del Langtang. Les seves emocions també queden reflexades en la pel·lícula: en un primer moment l’espectador captarà la confusió que va viure l’equip, però acabarà per encomanar-se de l’alegria vital del poble nepalí en una cinta que, finalment, es converteix en un cant a la vida i a l’esperança per un futur millor.\nEl director de la pel·lícula, Sébastien Montaz-Rosset, comentava: “Langtang ha sigut una experiència molt especial per a mi, mai havia filmat amb tanta intensitat emocional. Aquesta història us podrà semblar dura, però desperta una gran dosi d’optimisme. Prepareu-vos per entrar en un ring de boxa amb un sol guanyador: el poble de Nepal.”\n“Langtang”: reserva oberta i presentació a Barcelona\nA la web de Summits of My Life s’obre avui la prereserva de la pel·lícula. La presentació mundial es celebrarà aquest any als multicines Aribau. La sala de cinema més gran de Barcelona acollirà fins a 1.174 espectadors que gaudiran de l’estrena de la pel·lícula amb la presència de tots els protagonistes. Les entrades ja estan a la venta al seu web.\nAquest any, a més, el projecte Summits of My Life s’embarca en un repte solidari. Kilian Jornet i l’equip de Summits of My volen finançar la reconstrucció de 116 cases a la vall del Langtang, una de les valls més afectades després del terratrèmol de Nepal.\nSummits of My Life col·laborarà en aquest projecte amb una ONG, i tots els detalls del projecte es donaran a conèixer en una roda de premsa el proper 11 de desembre.\nKilian Jornet declarava: “Crec que és clau en aquests moments ajudar al poble de Nepal. Nosaltres sempre hem pogut gaudir de la seva hospitalitat i amabilitat, i ara són ells els que estan en dificultats. Si podem, és important posar de la nostra part per ajudar-los”.


Roger Buch - Aquesta remor que se sent... és de temporal! | NacióDigital\nAquesta remor que se sent... és de temporal!\n«El gran temporal dels tres vents ha atacat Catalunya amb molta força i ara, sembla que tot i que amb menys intensitat, comença a atacar també Espanya»\nper Roger Buch, 20 d'octubre de 2015 a les 00:01 |\nUn professor fa classes sobre el sistema de partits polítics a Catalunya. Amb petits matisos, pot anar explicant durant 25 anys més o menys el mateix. De sobte, se n’adona que els últims cursos ha hagut de canviar pràcticament totes les diapositives del seu Power Point. Que els partits renovin els seus logos per semblar més moderns és nomes l’anècdota, el que està passant és molt més fort. Tot canvia de pressa i a una velocitat inusitada: res és previsible. Allò que semblava etern: sigles, lideratges o referents morals són substituïts d’un dia per l’altre per autèntics nouvinguts.\nCatalunya tenia, des de la transició, un sistema de partits polítics molt estable. Dos partits grans que es repartien el poder de les institucions i tres de mitjans que s’alternaven en la tercera, quarta i cinquena posició. Però de sobte va arribar un colossal temporal format per la combinació de tres grans vents. Tres vents que produeixen estralls, perquè són forts i sobretot perquè han arribat a l’hora encara que tinguin procedències diferents. Ventades que al mateix temps arrenquen, enlairen, fusionen, escindeixen i arrasen. Si els veus venir t’hi pots mirar de posar bé però si no els intueixes, se t’emporten. Alguns dels vents són casolans, altres afecten tot Europa i també Espanya, però a Catalunya es manifesten amb especial intensitat.\nEl primer vent neix de casa mateix, era antic però ara s’ha enfortit. Té quatre barres i l’encapçala l’estel de la llibertat. Alguns ja havien anunciat que es faria vigorós però de cop i volta va agafar una embranzida descomunal. Si t’hi poses a favor t’enlaires, si t’hi poses en contra sobrevius, però si l’ignores o dubtes un sol instant sobre com encarar-lo, se t’emporta sense miraments. I encara que a vegades ho sembli, no hi ha manera que afluixi!\nEl segon vent és roig intens, afecta a tot Europa però quan arriba al sud pren una desmesurada força. Ha vingut desfermat per l’aguda crisi econòmica, és el vent de la ràbia dels desposseïts que veuen com la crisi econòmica deixa al descobert la desigualtat i la injustícia. Vent que s’abat contra els vidres dels bancs i de les grans corporacions i és especialment cruel amb els partits d’esquerra moderats que fan les mateixes polítiques econòmiques que la dreta...\nEl tercer vent ho deixa tot net com una patena. Escombra la corrupció, les estructures verticals, les malifetes dels polítics, les suites del Palace i tot allò que faci olor a poder, autoritat i privilegis. El vent travessa murs, entra als palaus i fins i tot deixa el rei nu. Dels tres vents és el més inesperat. Diuen que no havien vist mai res semblant, ja que és tant fort que ni els més poderosos el poden evitar.\nEl gran temporal dels tres vents ha atacat Catalunya amb molta força i ara, sembla que tot i que amb menys intensitat, comença a atacar també Espanya. En definitiva, l’onada independentista, l’eclosió de l’esquerra revolucionària i la revolta democràtica contra una classe política que es mirava massa el melic.\nI què passa després dels grans temporals? Que el paisatge queda irreconeixible; els grans arbres s’han esquinçat, alguns arbusts s’han vigoritzat i moltes noves plantes creixen adaptades a les noves condicions. Fins i tot algunes herbes que havien aparegut intentant aprofitar la situació han acabat també volatilitzades i ja no en queda ni rastre... De fet, estem intentant entendre el nou paisatge després de la ventada, però és que el temporal... tot just ha començat!\nPer AnònimFlavià Mateu Cluet el 20 d'octubre de 2015 a les 21:02\nBufeu fort vents de ma terra i endueu-se lluny enllà l'egoïsme que fa guerra i ens escanya nostra terra: emporteu-lo ben lluny ja¡ El Mestral o be el Serè, tant se val, la marinada: la morella, el segarró: bufeu fort i a la vegada. Que no quedi un català airejat i amb vida digna: vent de casa es vent sà empenyeu ben fort i vinga...¡\nPer Tornado català el 20 d'octubre de 2015 a les 15:57\nBon article, tots plegats serem la tempesta que donarà pas a dies assolellats per a tothom.\nPer Anònim el 20 d'octubre de 2015 a les 12:18\nAra falta que es respecten, per qué cap d'ells té la veritat exclusiva. Seran suficientment demòcrates tots tres?


A LA TRINI. IN MEMORIAM. 8.03.1960 – 22.01.2021. | A COP DE LLANÇADORA\nJanuary 23, 2021 January 24, 2021 / Sílvia Carrasco\nLa Trini, la meva amiga. LA meva amiga. Més de 46 anys juntes, física o telepàticament connectades en una freqüència única. Per entendre el món des de tantes coincidències vitals i intel·lectuals difícils de compartir i menys de confessar. Probablement, també d’endevinar, en conèixer-nos per separat, amb la consciència de les servituds de la vida ordinària que hem construït cadascuna davant del món i que només els més íntims poden copsar. En efecte, màscares convencionals i defenses a mida, per vides malgrat tot excepcionalment afortunades i certament insòlites per venir d’on venim i d’on ens hauria tocat quedar-nos. Urgència de trobades intenses però més escasses del que hauríem volgut, per passar-ho tot periòdicament pel sedàs implacable de cada experiència particular, fins i tot gaudint dels descords temporals que hem tingut en tants anys de xerrar però, sobre tot, de pensar juntes, de revisar sense prejudicis, ingenuïtats i errors incalculables, mai jutjats, sempre motiu de gresca en sobretaules allargades. Dues amigues juntes sense més món al voltant. Les nostres quedades, ella sempre cuidant-se de fer-les possibles enmig del meu caos d’agenda. I sempre arribant la primera.\nLa Trini i jo ens vam conèixer l’octubre de 1974, quan totes dues teníem 14 anys, estrenant alhora el batxillerat superior de Lletres a un institut públic femení -simètric, paret per paret, a la seva versió masculina on estudiava el Pitu- i estrenant també unes expectatives il·limitades com a noies més del futur que d’aquell present, que s’obria pas amb l’esperança incerta però ferma del final de la dictadura. Ella feia menys de dos anys que havia arribat a Catalunya i durant deu anys ens vam parlar en castellà, però va abocar-se al català des de la literatura i el va fer seu fins estimar-lo, com s’estimen les llengües en llibertat, fins que un dia em va dir: escolta, parlem-nos en català. Així, ja està. De fet, ja se n’havia fet mestra. La passió per explorar llengües i maneres d’imaginar el món l’ha ben transmesa als seus fills!\nAleshores ens el menjàvem, el món, i ens donàvem ales. No recordo cap conversa sobre nois, sobre arreglar-nos, sobre lligar… ni una. Parlàvem de nosaltres vistes per nosaltres, construint-nos nosaltres, mirant-nos sense artificis. Això no és freqüent, a les dones se’ns socialitza per altres menes d’amistats. I parlàvem de les trampes, de les pantalles, dels ensurts, del patiment i de les possibilitats, de la necessitat radical de saber, de saber des de nosaltres, i de la contradicció igualment radical entre el risc del coneixement i la felicitat imprescindible per sobreviure i crear. No érem de les que anàvem juntes al lavabo a retocar-nos el maquillatge, a veure si m’enteneu. Gaudíem reduint el que anàvem coneixent, des de diferents maquillatges, a la mida i el contingut del lavabo. Això sí. Aquí ella riuria bastant.\nLa Trini, una amant de les paraules precises, permetent-se només baixar la guàrdia a través de la poesia d’altres i de la seva en la intimitat, també podia sortir de la contenció educada i distant, i llavors el seu judici era inapel·lable. Hem recordat durant anys la seva vomitada a classe de llatí després d’observar el patètic comportament egòlatra i masclista d’un professor caspós que, a més, em tenia a mi molta mania per contestatària. Vomitar sense deixar de mirar-lo, a mode de sentència.\nEl seu disgust més gran mentre érem a l’institut va ser que no la deixessin anar al viatge de final de curs de sisè a Itàlia, amb la nostra professora progre, feminista, la Margarida Ballester, a la que adoràvem, després d’una preparació exhaustiva de tot allò que veuríem, amb la perspectiva entusiasta de fer la nostra primera aventura viatgera a l’estranger. Ja sabem que després se’n va ben atipar, de viatjar, quan va poder!\nTampoc volia estudiar magisteri, com volien a casa -ja era una lletraferida impossible d’atrapar quan teníem 17 anys i somiava amb la literatura i el periodisme. Però ho va fer, va complir i des d’allà va buscar i es va inventar les formes de crear i aprendre permanentment. Vam passar poc temps separades, el temps intensiu de carreres diferents, els inicis de la vida en parella, l’aprenentatge de les feines d’adultes… però ens vam tornar a trobar per no deixar-nos més quan, en una d’aquestes formes de la Trini d’anar més enllà sense deixar de complir, em va comunicar tota contenta que seria alumna meva. S’havia matriculat a antropologia quan jo feia poc que m’havia incorporat a la docència universitària. Imparable des d’allà, i veient venir els temps, es va convertir en la primera antropòloga a la xarxa de tot l’Estat, creant sinèrgies per fer circular el pensament de l’era d’Aquari, levistrossianes resolent contradiccions aparents a un nou nivell de concreció que superava velles dicotomies. Lligant camps -educació, antropologia, tecnologia, futur.\nI escriure, que la satisfeia tant, on i quan se li presentava l’oportunitat. Recordàvem la primera vetllada literària, les més joves del públic, quan el nostre estimat professor-poeta Josep Maria Sala-Valldaura va publicar Tot extrem voler i El Quadern del Cec. No tenia fans més fidels que nosaltres, que ens sabien de memòria versos de significats sovint només intuïts i, també per això, més excitants.\nVa ser la veu que podia entendre des de l’amistat incondicional i el coneixement real de l’entorn què m’estava passant en els meus temps més durs, i es frustrava perquè no aconseguia assimilar com havia caigut precisament jo a la teranyina de l’assetjament que em va robar anys de salut mental amb doloroses seqüeles.\nLa Trini i jo, tot i tenir la mateixa edat, vam ser mares a destemps l’una de l’altra. Aquesta casualitat ens va permetre, sense competir ni dissentir, gaudir i patir amb l’altra quan tocaven els relats apassionats o desesperats que tenien per protagonistes els nostres fills. Primer jo, després ella, i ja fa temps que juntes, compartint satisfaccions i esperances per les nostres meravelloses i honestes criatures que ja son adultes.\nSeguidora de la Lidia com una autèntica tieta, a qui va ajudar a muntar el compte d’Instagram a la vetlla de la meva mare, em recordava ella just ahir. És la hòstia, és com tu, és que és com tu! O bé, no pateixis, que el Pau se’n sortirà, amb el talent que té, però si és fill teu, és també una manera de ser tu, quin dubte tens? I quanta raó.\nLa Trini ha tingut fins el final un tuit fixat al seu timeline dedicat amb un orgull, tant desbordant com mesurat i contingut en aparença, a la seva jove. Tota ella es revela en la selecció del missatge i de les paraules: “Más del 96% del alumnado que entra en el programa sigue en la universidad” diu @ShazraJaved directora del programa #prometheus de @aeiraval en una entrevista que li fan a http://laindependent.cat/index.php?opti. Enamorada dels seus fills, exploradors sense fronteres, en Guillem i en Xavi, i cofoia de la seva entranyable relació, replicant la que ella tenia amb l’Adela, la seva estimada germana.\nSense la Trini corro el risc de ser més feble, d’estar més exposada. Tingueu en compte que perdo la companyia d’una veu que jo sempre recordaré càlida, irònica i juganera que em deia meravelles i que sempre estava de part meva. Tant de bo m’hagi sentit ella a mi també així. Que bé que tenim una bona fotografia del tàndem: la Trini i jo disfressades de senyores elegants el darrer 29 de febrer. Jo miro a la càmera. Ella ja mirava més enllà, prement-me el braç. La meva amiga Trini era una bruixa-fada del 8 de març, per això sé que hi serà sempre quan necessiti invocar-la.\n← Género y Gremlins: una narrativa alternativa a “nacer en el cuerpo equivocado”\n#NoLleisTrans #FeminismeOBarbàrie →


No són sols els carrers, també el futur és nostre – Ongc\nÀngels Martínez i Albano-Dante Fachin, 3 mesos ago 0 3 min read 748\nAcabava setembre i sabíem que octubre ja no seria igual. Dia a dia la gent es trobava i se sentia més forta, parlava del dret a decidir-ho tot, a mobilitzar-se i votar, i al final de cada dia ens brillaven una mica més els ulls. Les abraçades s’anaven fent més estretes, i els somriures teixien amistat i revolució.\nLa gent que s’havia conegut a la porta dels col·legis, en la defensa dels CAP, o s’havia saludat en mil i una manifestacions per mil i unes causes de justícia i solidaritat, es va despertar ben d’hora, ben d’hora el dia 1 d’octubre i va treure urnes i paperetes del no-res. Mentrestant, es desfermava una repressió inesperada, immerescuda, fora de mida i especialment cruel amb la gent més gran, més dèbil… més pacífica. Es posava a prova la precària democràcia d’un estat amb els peus de fang, enfonsat en la corrupció i la repressió. I la reacció pretesa de crear un clima de por amb dones i homes atemorits i sense sortir de casa va transmutar-se en gent convertida en poble que actuava pacíficament i es defensava i s’esgarrifava davant la barbàrie, però es fonia en democràcia viva, en història viva, en solidaritats molt de fons, des de l’arrel dels DDHH i la dignitat mentre feia seus els col·legis, les urnes, els carrers. Aquests carrers que sempre seran nostres.\nHan caigut les caretes i qualsevol ambigüitat és insuportable. Les equidistàncies han quedat recloses, més que mai, en els espais impossibles d’una servitud que mai serà acceptable ni acceptada.\nEn un estat d’excepció, al qual han posat per nom 155, volen ara que nosaltres visquem com delators, interioritzem la censura i neguem la nostra pròpia història, valors i idees, el que creiem i pel que lluitem, per defensar-nos de la repressió. I ja avisen que, si el 21-D votem “no” al 155, seguirà la repressió perquè no es tracta de convèncer, sinó de vèncer. I de triar entre ser víctima o botxí, sabent a més que hi haurà un gran aparell de mitjans que presentaran com a botxins a totes les víctimes.\nEn un estat d’excepció, al qual han posat per nom 155, volen ara que nosaltres visquem com delators, interioritzem la censura i neguem la nostra pròpia història, valors i idees\nCada dia que passa és un dia més que els Jordis són a la presó, i els consellers i conselleres democràticament escollits són presos polítics que ens diuen que no ho són, mentre tornem a tenir un president i conselleres en un exili que també diuen que no ho és. La gran cerimònia de la confusió inquisidora, amb nous copèrnics que es mouen entre autocrítiques imposades i uns nous “tanmateix es mou” xiuxiuejats en la convicció clandestinitzada.\nI s’esgarrifen els benpensants si els parles de neofranquisme. Sí, no és franquisme, però s’hi assembla tant! I no ajuda gens a disfressar-lo aquest 155 que s’utilitza i del qual se n’abusa com la trista memòria d’un estat d’excepció vergonyant de constitucions obsoletes i massa esbiaixades.\nSols cal esperar, treballar, actuar, votar perquè no passin. Perquè no triomfi el cop. Perquè l’estat d’excepció acabi en derrota i vergonya. Perquè el 21 de desembre, de nou, les urnes es tenyeixin de democràcia i dignitat. Escrivíem fa poc a La Jornada que no hi ha equidistància possible i que vàrem començar a escriure noves pàgines de la nostra història als col·legis electorals l’1 d’octubre que vàrem reblar el 3 d’octubre. I que o prenem el destí a les nostres mans o seguirem vivint a la deriva de les penombres, en un país de censures i presons, amb corruptes neofranquistes al timó d’un titànic medieval.\nNo ho permetrem, per nosaltres i pels que han de venir. Perquè volem viure en la claror i l’escalfor de la llibertat i la igualtat. I no són sols els carrers, també el futur és nostre.


La Fundació Príncep de Girona mira cap al futur - FPdGi\nLa Fundació comença a caminar mirant cap al futur amb l'aprovació dels seus primers 7 projectes.\nEl proppassat divendres, dia 11 de desembre de 2009, es va celebrar al Parc Científic i Tecnològic de Girona la primera reunió del Patronat de la Fundació Príncep de Girona amb l’assistència de S. A. R. el Príncep Felip i de la quasi totalitat dels Patrons de la Fundació; fundació que té com a principal objectiu aportar valor a la societat mitjançant l’impuls, el suport i la promoció de la joventut en quatre àmbits molt específics: l’emprenedoria social, el científic-tecnològic, el cultural-esportiu i la iniciativa en el món empresarial.\nLa Fundació comença a caminar mirant cap al futur amb l’aprovació dels seus primers 7 projectes, entre els que destaquen la celebració d’un gran Fòrum Fundació Príncep de Girona a la ciutat de Girona l’any 2010, la creació d’un llibre blanc sobre la capacitat emprenedora a Espanya, un programa de col·laboració amb l’associació GERD per proporcionar cadires de rodes i material ortopèdic a Iberoamèrica a través de la creació d’una empresa taller; o bé l’impuls d’un projecte de recerca amb la Universitat de Girona i amb l’Institut Guttmann per a investigar en una plataforma de telemedicina per a la rehabilitació cognitiva i sensorial de persones amb discapacitat intel·lectual; tots aquests, entre molts altres projectes que apuntena propiciar i facilitar les condicions per a millorar els valors i les capacitats del nostre jovent com a garantia del nostre futur.\nEn la mateixa reunió es van designar els càrrecs de Vicepresidents de la Fundació que s’incorporen als Òrgans de Govern: en Gonzalo Rodés, en Jaime Carvajal i en Josep Lagares.


Vam intentar contornar el coll i això va passar - Maquillatge I Cura De La Pell\nquant de pèl púbic per afaitar-se\ncom aconseguir un afaitat suau allà baix\nquè puc utilitzar per afaitar-me la vagina?\nVam intentar contornar el coll i això va passar\nNomés és possible fer tantes versions de l’ull fumat, de manera que els amants de la bellesa han anat a buscar altres parts del cos per maquillar-se. Ja ho hem fet maquillatge de les orelles i maquillatge de mans , tan contorn del coll suposo que és el següent pas lògic.\nLes noies d’Instagram utilitzen el bronzejador i el ressaltador per fer-se veure el coll ... què? Més flac? Més angular? Sincerament, realment no aconseguim el que se suposa que ha de fer, així que, per saber-ho, quatre editors de Seventeen.com ho van provar.\nEls resultats van ser divertits com a mínim.\nKelsey Stiegman / Artista nord-americana\n“Tot i que el contorn del coll em va semblar un bon missatge al coll, no sé si utilitzaré aquesta tècnica a la vida real. Quan vaig mirar una imatge de la part posterior del coll, no em semblava que semblés especialment prima ni llarga. En aquest cas, quin sentit té? Tampoc no tinc paciència per afrontar el repte d’aplicar-ho jo mateix. M’agradaria molt desgastar-me els cabells si un dia no em sento la part posterior del coll. lol.'\n'Com es contorcés el coll em va semblar agradable, semblant a un massatge suau. Però va suposar molt més esforç del que pensava. Avui ni tan sols he tingut temps de fer res amb els cabells; no hi ha manera de prendre mai el temps de contornar-me el coll. Realment no puc imaginar una situació en què mai ho faria, sobretot perquè no es pot fer sense l'ajut d'un amic '.\n'Em va semblar estrany aconseguir-ho. Va fer pessigolles i intentava no esclatar de riure. Realment no veig la diferència, de manera que probablement no ho faria mai a mi mateix (i sincerament, ni tan sols crec que els meus braços s’estenguin tan lluny). A més, després el coll em va sentir molt picor ”.\n'De fet, vaig intentar contornar el meu propi coll, com fa la noia als vídeos. En realitat no va sortir massa malament, però quan vaig intentar recrear l’aspecte per segona vegada, va ser un desastre total. Potser podria fer-ho per a la festa de graduació si penséssiu fer fotos excessives de la part posterior del cabell, però, a part d’això, no en veig cap motiu. El meu coll és ~ bonic, tal com és!


Propietat amb molt de potencial al centre d' Andorra - Invico Andorra\nDescriptionLocalitzada al mig de la capital andorrana, aquesta propietat ofereix el luxe de poder anar a peu a qualsevol dels serveis que es puguin desitjar com ara centres comercials, gimnàs, correus, clíniques, parades d’autobús, bancs, el Parc Central…. . Parlem d’una propietat amb molt de potencial al centre d’Andorra que encara està per donar el màxim rendiment.\nConsta d’un menjador que rep molta claredat a partir de migdia gràcies a la seva orientació cara Oest; aquest és ampli i té una llar de foc per donar caliu els dies freds d’hivern i una terrassa que dóna vistes al Parc Central i al pic de Carroi.\nLa cuina d’aquest pis és individual i bastant ample, tant com per a poder fer els àpats dins de la mateixa, ja que té una taula incorporada per a poder fer els esmorzars de cada matí, equipada amb un forn i fogons de gas.\nL’habitació principal, amb una mesura considerable i amb els armaris encastats, dóna accés a un petit balcó i a un bany privat, totalment reformat.\nLes dues habitacions secundàries, també amb armaris encastats, són les més lluminoses de la casa i les vistes són directes al parc de la capital andorrana.\nTambé ofereix una petita sala pensada per a ésser un guarda-roba, una sala de bany completa, una altra habitació amb el termòstat i presa per a instal·lar una rentadora i a més a més una altra habitació que bé es pot utilitzar com a despatx o bé com a vestidor, ja que disposa d’armaris al llarg d’aquesta.\nAmb aquest pis, hi va inclosa una plaça de pàrquing; una de les valoracions que més sol·licitades estan en tot el país, ja que un pàrquing al centre d’Andorra et dóna plena llibertat sense cap tipus de preocupació.\nParlem d’un pis al ple centre d’Andorra esperant a ser descobert.\nCaracterístiques Armaris encastatsCèntricFire PlacePàrquing cobertSafareig Compartir la propietat Share\nProperty Types\tXalet (8)


Sergi Casado dimecres, 17 de setembre de 2014\nEl primer plenari del nou exercici polític a Tarragona se celebrarà el divendres 19 de setembre i d'entre les mocions que es defensaran, el grup municipal del PSC en presentarà una en relació a l'elecció directa dels alcaldes, perquè es descarti aquest nou sistema per escollir el nou màxim responsable municipal.\nEl portaveu del Partit Popular de Tarragona, Alejandro Fernández, ha mostrat la seva sorpresa per la moció de l'equip de govern socialista perquè es proposa rebutjar la possible elecció directa d’alcalde al candidat més votat. “Ballesteros ja no confia en ser el candidat més votat i es nota que li ha entrat la por”, ha assegurat el líder popular.\nAlejandro ha recordat que “fa pocs mesos que Ballesteros defensava aquesta mesura públicament, i ara la rebutja perquè ja no deu tenir la confiança de ser el més votat”. De fet, així ho anunciava el mateix Ballesteros a la seva conferència anual el passat gener de 2013, quan demanava que els governs municipals passessin a ser de sis anys, amb una elecció directa de l’alcalde.\nEl Popular ha insistit que “nosaltres sortirem a guanyar les eleccions municipals a Tarragona. Ningú creia fa tres anys que arribaríem als set regidors i reien de nosaltres quan ho dèiem”. “Avui podem afirmar que, tot i la complexa situació política, el nostre projecte de ciutat està en disposició de ser la força més votada”, ha afegit.\nEn el ple també es debatrà la retirada de la Medalla d'Or que la ciutat va concedir a l'ex president de la Generalitat Jordi Pujol. La moció serà defensada pel PP. L'obra del Mercat, però, no apareix en cap punt de l'ordre del dia.


Sobre el paper de l’Estat des del punt de vista econòmic - La Realitat\nSobre el paper de l’Estat des del punt de vista econòmic\nEn el número corresponent a 16 d’abril de 1871 del periòdic publicat a Paris per la Associació Internacional de Treballadors La Révolution politique et sociale va apareixer aquest article, signat per les inicials A.S., que Jacques Rougerie identifica amb Auguste Serrailler, emissari enviat per la pròpia AIT. De fet aquest article sembla una interpretació bastant fidel del decret de 16 d’abril sobre els tallers abandonats. \n“En aquest moment en què la classe treballadora acaba d’entrar en l’escena política, creiem necessari recordar les obligacions de l’Estat envers els treballadors. Aquestes idees ja s’han expressat en diversos escrits; no obstant això, el regnat de l’obscurantisme imperial, que ha pesat sobre França durant tant de temps n’ha impedit la propaganda, ens sembla important tornar a aquest tema. A més, la diversitat d’opinions sobre el paper de l’Estat, del qual alguns anomenats socialistes n’han demanat la supressió, fa que sigui necessari que insistim.\nQuè ha de fer l’Estat per resoldre pacíficament la qüestió social, és a dir, per extingir l’antagonisme entre el capital i el treball?\nEn primer lloc, creiem que correspon a l’Estat ajudar i facilitar el desenvolupament de les associacions gremials  proporcionant-los els mitjans per adquirir les eines de treball. Ha d’incloure en la llei totes les mesures necessàries per a la protecció dels treballadors i garantir la seva execució.\nPerò, què entenem per ajudar i facilitar l’organització d’associacions gremials, així com la protecció dels treballadors? Bonaparte va ajudar i va protegir aquestes institucions. Sens dubte, no és aquesta la intervenció de la qual volem parlar.\nPer a nosaltres, la protecció de l’Estat significa el deure que incumbeix a cadascuna de les comunitats que formen la societat de garantir el lliure exercici i desenvolupament de les seves facultats, ja que aquesta llibertat no afecta altri.\nPerò aquesta protecció per si sola no pot ser suficient […]. El que cal és la intervenció de l’Estat per tots els mitjans al seu abast, allà on l’individu no té poder per obtenir una existència digna d’un ciutadà.\nNo oblidem que el sistema social proposa donar “A cadascú segons les seves necessitats”, i ningú pot negar que avui en dia és la classe més nombrosa, la dels assalariats, la que més ajuda necessita per arribar a la seva emancipació social i política.\nQue, d’altra banda, considerem l’origen del que s’anomena capital i veurem que la intervenció estatal és necessària per accelerar l’adveniment del regnat de la igualtat mitjançant la justícia.\nSiguin quines siguin les idees rebudes sobre el capital, tothom està d’acord que representa una certa quantitat de treball estalviat, acumulat i destinat al treball productiu posterior. Però, ens preguntem, qui ha proporcionat el treball representat pel capital? Els que en són propietaris? El fabricant, el gran comerciant, el gran propietari deuen aquest capital a les seves economies, a les seves activitats i a les dels seus avantpassats? Òbviament no! […]\nCom és que, mentre cada dia el capital augmenta en proporcions esfereidores, els salaris pagats disminueixen en les mateixes proporcions i han arribat a ser amb prou feines suficients per al manteniment més estricte de la massa?”.\nJacques Rougerie assenyala, ens sembla que correctament, que tant el decret de 16 d’abril sobre els tallers abandonats pels patrons, com aquest article estan estretament relacionats amb la conclusió que Marx va expressar en un paràgraf de la Guerra Civil a França: “La gran mesura social de la Comuna era la seua pròpia activitat. Les seus mesures especials tan sols es poden entendre com la tendència d’un govern del poble i pel poble. D’ací l’abolició del treball nocturn dels treballadors dels forns de pa; la prohibició, sota sanció, de la pràctica dels empresaris de reduir els salaris amb la imposició dels empleats de multes sota tota mena de pretexts—un procés en el qual l’empresari combina en la seua persona els papers de legislador, jutge i executor, i n’extreu el botí. Una altra mesura d’aquesta classe fou el lliurament de tots els tallers i fàbriques tancats a les associacions obreres, sota reserva de compensació, fos quin fos el motiu dels respectius capitalistes per a desaparèixer o abandonar la feina.” \n Veure Jacques Rougerie, Paris Libre, 1871, Paris, Éditions du Seuil, 2004, primera edició: 1971, pp. 188-191. Traducció al català de l’article: Paul Charboneau.\n Nota de la redacció, molts del treballadors de París estaven organitzats en associacions gremials (corporatives). Veure: William H. Sewell, Jr., Trabajo y revolución en Francia, El lenguaje del movimiento obrero desde el Antiguo Régimen hasta 1848, Madrid, Taurus Humanidades, 1996. https://www.marxists.org/catala/marx/1871/burfr/teil3.htm\nArticle anteriorLa ciència durant la II República: progressos i educació\nArticle següentUna premonició de la Comuna: cap a un socialisme com a lliure associació dels treballadors


Tot sobre el poder adquisitiu | Economia Finances\nClaudi casals | 14/10/2021 09:56 | actualitzat a 15/10/2021 18:49 | Economia en general\nLa definició més directa sobre què es tracta quan parlem de poder adquisitiu és la relació entre la capacitat i quantitat de compra que un individu pot fer amb una quantitat de diners determinat. Avui en dia, pren especial rellevància el concepte de poder adquisitiu. La raó principal es tracta en l'encariment general dels preus, el que se sol relacionar amb els índexs de preus a l'consum, l'IPC, o la inflació.\nUna cosa interessant és que entendre què és i com funciona el poder adquisitiu, podem prendre mesures per augmentar-lo. Evidentment, ja que està relacionat, un millor sou ajuda a tenir una major capacitat de compra. Però no és imprescindible. Realment, i amb esforç, com tot, qualsevol persona pot prendre mesures per augmentar i millorar la seva situació en aquest sentit. Per a això, destinarem aquest article a una millor comprensió de el poder adquisitiu perquè t'ajudi a prendre decisions que et i així poder augmentar-lo.\n1 Què és el poder adquisitiu?\n1.1 Com es mesura?\n1.2 Exemples sobre el poder adquisitiu\n2 Formes i maneres d'augmentar el poder adquisitiu\n2.1 Exemple de com conservar o augmentar el poder adquisitiu\nQuè és el poder adquisitiu?\nEl poder adquisitiu està determinat per la quantitat de béns i serveis que poden ser adquirits per una suma determinada de diners. Això és havent expressat el preu de cada un d'ells. Aquest concepte està entrellaçat directament amb el valor d'una moneda. Així doncs, a l'llarg de el temps, els preus solen anar oscil·lant, normalment a l'alça, fent encarir els productes. Aquest fenomen és possible a causa de la devaluació gradual de la moneda.\nPer poder realitzar un seguiment de com afecta el cost de vida, es té en compte l'índex de preus a l'consumidor. Aquest índex és una ponderació que engloba un conjunt de preus sobre béns i serveis que els consumidors solen adquirir de manera regular. D'aquesta manera, la ponderació que es realitza pot comparar-se amb una presa anteriorment i podent determinar l'increment o disminució dels preus. Gràcies a aquest barem, es pot determinar el poder adquisitiu dels consumidors.\nExemples sobre el poder adquisitiu\nPoden existir dos escenaris en què el poder adquisitiu pot canviar amb el temps. En un d'ells és que disminueixi, que és el més probable, o que augmenti, que en algunes ocasions succeeix.\nDisminueix. Pot ser a causa de dos factors. A un encariment dels productes, A una devaluació de la moneda, o tots dos. Per entendre millor com afecten les dues coses anem a imaginar la següent situació. Imaginem que una persona amb un salari de 1.200 euros a l'mes pretén comprar productes d'uns grans magatzems. Tot aquest suma li costen 600 euros. Finalment, passats uns mesos aquests mateixos productes costen 800 euros, però no obstant això el seu sou no ha variat i es manté en 1.200 euros. El que ha passat és que ha tingut una pèrdua del seu poder adquisitiu, ia més considerable. En el primer cas li sobrava la quantitat justa de diners per tornar a comprar tots els productes de nou. En el segon cas, li sobraria per tot just comprar el 50%.\nAugmenta. A l'contrari el cas anterior, l'augment de el poder adquisitiu pot ser a causa d'un abaratiment dels productes o una revaloració de la moneda. El fet que els productes puguin costar més o menys, més enllà de la valor de diners, sol ser causa de l'oferta i demanda. Una major demanda provocarà un augment en els preus, i una major oferta un abaratiment d'ells. Així doncs, en aquest escenari, la persona que amb un salari de 1.200 euros va gastar 600 euros, podria trobar que en uns mesos els mateixos productes costaran 400 euros.\nFormes i maneres d'augmentar el poder adquisitiu\nPer poder augmentar o conservar el poder adquisitiu, que també és important, és mitjançant l'adquisició i inversió. La inversió pot ser tant en negocis que siguin resistents als canvis de preus, accions, especulacions amb matèries primeres, bons, etc. L'adquisició pot ser tant en béns arrels o objectes els tendeixin a revalorar a l'llarg de el temps o conservar el seu valor.\nSuposem que la inflació tendeix a pujar una mitjana de l'2'5%. Si conserváramos els diners en forma d'estalvi al banc sense fer cap ús d'ell, veuríem una pèrdua de poder adquisitiu igual a l'augment de l'IPC. Per contra, si els béns arrels tendissin a pujar de preu igual a l'IPC, per exemple, no veuríem minvat el poder adquisitiu. Per aquest motiu és important conservar el poder adquisitiu, o en aquest cas, l'estalvi derivat dels salaris.\nNo obstant això, no sempre és fàcil ni accessible per a tothom accedir a béns arrels, i per això podem accedir a altres productes, no per això igual de segurs i mancats de risc, com el mercat borsari. Podem accedir a bons lligats a la inflació, coneguts com TIPS, o les accions. Moltes empreses poden disminuir els seus beneficis si els seus consumidors pateixen una pèrdua de poder adquisitiu. Se sol dir que les accions són resistents a la inflació per exemple, i no és veritat, no almenys totes ni en el curt termini. No obstant això, algunes empreses de consum bàsic com els aliments poden sortejar millor aquests escenaris. Bàsicament perquè la gent no deixarà de menjar.\nExemple de com conservar o augmentar el poder adquisitiu\nActualment estem vivint un entorn econòmic inflacionista a causa de la crisi energètica. La manca en els subministraments de gas i l'encariment generalitzat de les matèries primeres està fent pujar els preus a consumidor. No només la població nota els efectes, diverses empreses han aturat la seva producció i altres es veuen o es veuran abocades augmentar el preu dels seus productes. Un exemple, el dels aliments. Una estratègia per poder preservar el poder adquisitiu en l'actualitat seria la de analitzar les empreses dedicades a l'consum alimentari. Com hem dit abans, solen ser bastant resistents a crisi, en certa manera perquè la gent no va a deixar de consumir.\nOn invertir en borsa\nL'augment o disminució de el poder adquisitiu és una cosa normal i recurrent. Mentre no sigui desmesurat i pugui ser controlat, existeixen formes de no perdre-ho. Cercar un millor sou, un millor treball, invertir, o comprar, pot ajudar a preservar aquell poder adquisitiu que es pretén guardar en forma d'estalvi.\nEspero que hagis pogut trobar resposta als dubtes que podies tenir sobre el poder adquisitiu. I recorda, tota decisió ha de ser analitzada i d'acord a la teva situació personal. No s'han de prendre exemples ni opinions (incloses les d'aquest bloc) com recomanacions. El futur és incert, i les situacions poden ser altres o canviar.\nRuta completa cap a l'article: Economia Finances » Economia en general » poder adquisitiu\nZaqueu va dir\nA aquest assumpte ho enfoca David Carr a l'tractar els salaris. En tant integren gran part de la demanda agregada. Sense bons salaris no hi ha demanda sostenible. I sense demanda aparee la recessió.\nPerò Carr no segueix la línia consumista de Keynes perquè apunta principalment a el sector productiu. On el creixement salarial és també una demanda creixent, donada XNUMX resposta productiva elàstica.\nAixò estaria afegint el factor psicològic -raó o cor- de thalers a l'polinomi Consum + estalvi + impostos + saldo comercial. Perquè a més si l'estalvi es tesuriza no hi ha inversions productives.\nRespondre a Zaqueu


Col·laboració en el Projecte d’intervenció arqueològica per l’estudi i diagnosi de l’estabilitat estructural del conjunt monumental de l’Amfiteatre romà de Tarragona.\nEls treballs realitzats han estat els següents: • Cartografia geològica • Sondeigs mecànics i testificació • Inspecció de cales manuals • Analítica de laboratori de mostres de sòl\nMuseu Marítim de les Drassanes Reials de Barcelona\nCol·laboració en Projectes de Restauració de la sala de reserva de les col·leccions i de diverses fases de reconeixement del subsòl per la Rehabilitació dels contraforts de façana del Museu Marítim de les Drassanes Reials de Barcelona.\nEls treballs realitzats han estat els següents: • Sondeigs mecànics i testificació • Inspecció cales • Revisió de la patologia estructural existent • Analítica de laboratori de mostres de sòl\nCol·laboració en diversos Projectes de construcció de naus industrials a les instal·lacions de NOVARTIS a Barberà del Vallès.\nEls treballs realitzats han estat els següents: • Sondeigs mecànics i testificació • Inspecció de cales mecàniques • Analítica de laboratori de mostres de sòl\nCol·laboració en Projectes d’instal·lació d’una Planta de Cogeneració i un Pavelló Poliesportiu en el Club Esportiu Mediterrani de Barcelona.\nEls treballs realitzats han estat els següents: • Sondeigs mecànics i testificació • Analítica de laboratori de mostres de sòl\nCol·laboració en el Projecte d’estudi de les lesions observades en l’edifici de Toxicomania de l’Hospital de Sant Pau de Barcelona.\nEls treballs realitzats han estat els següents: • Sondeigs mecànics i testificació • Revisió de la patologia estructural existent • Analítica de laboratori de mostres de sòl\nCentral Energètica 22@\nCol·laboració en l’Estudi de caracterització química de les terres a extreure per a la construcció de la Central Energètica 22@ en el carrer Tànger de Barcelona.\nEls treballs realitzats han estat els següents: • Sondeigs mecànics i testificació • Instal·lació piezòmetres • Analítica de caracterització química • Classificació i gestió de residus\nParc Científic del Campus Sud Pedralbes\nCol·laboració en el Projecte de construcció d’una futura facultat en el Parc Científic del Campus Sud Pedralbes de Barcelona.\nCol·laboració en Projectes de Rehabilitació i Reforma de diversos departaments del Cementiri de Montjuïc de Barcelona.\nEls treballs realitzats han estat els següents: • Cartografia geològica • Sondeigs mecànics i testificació • Inspecció de cales manuals i mecàniques • Realització d’assaigs pressiomètrics • Revisió de patologies existents • Estudi d’estabilitat de talussos • Analítica de laboratori de mostres de sòl\nAmpliació d’una nau industrial Parets del Vallès\nCol·laboració en el Projecte d’ampliació d’una nau industrial a la planta de Parets del Vallès.\nNuo edifici assistencial en el districte de Ciutat Vella\nCol·laboració en el Projecte de construcció d’un nou edifici assistencial en el districte de Ciutat Vella (Barcelona).\nEls treballs realitzats han estat els següents: • Sondeigs mecànics i testificació • Inspecció de cales manuals • Instal·lació piezòmetres de control • Analítica de laboratori de mostres de sòl\nNova nau industrial Barberà del Vallès\nNou edifici assistencial en el districte de Ciutat Vella\nIGNASI VALLVE - Geólogo


Serveis Archives - RÀDIO MARINA 100.3 | RÀDIO MARINA, sempre al teu costat\nEl SIAD de Pineda canvia d’ubicació i compartirà espai amb el nou punt SAI\nAmbdós serveis compresos dins de la Regidoria de Diversitat i Polítiques de Gènere estaran situats al carrer Riera 31, a les instal·lacions de l’antiga Escola d’Adults Natura. El Servei d’Atenció Integral LGTBI(SAI)ofereix serveis de sensibilització i informació a persones i entitats per tal de mostrar la diversitat d’orientació sexual i d’identitat de gènere i prevenir […]\nLa majoria de comerços d’alimentació regentats per xinesos a les comarques gironines porten tancats des de principi de l’estat d’alarma, malgrat que podrien tenir obert. El motiu és la “consciència” que ha pres la comunitat del país asiàtic després d’haver viscut una “doble crisi”. La secretària general de l’Associació per el Desenvolupament d’Empreses Xineses a […]\nL’estat d’alarma ha obligat a readaptar les línies de negoci i també els models d’atenció que ofereix el tercer sector a les comarques gironines. Diverses entitats han hagut de tancar algunes de les línies empresarials han hagut de tancar per no ser serveis essencials i ha deixat a persones sense feina. Per altra banda, algunes […]\nCalella Film Office, l’oficina de l’ajuntament dedicada al sector audiovisual, ha rebut des de la seva creació l’abril de 2018 un total de 49 sol·licituds d’empreses productores audiovisuals interessades en realitzar filmacions de diversa tipologia a la ciutat, com ara curtmetratges, programes de televisió, documentals, espots i fotografia publicitària, entre d’altres. El servei de Calella […]\nEl servei es desplega per la comarca amb 11 punts d’atenció que donarà cobertura als 25 municipis. Calella, Malgrat de Mar i Tordera compten amb punts d’atenció, però Pineda queda exclosa, ja que supera els 20.000 habitants.\nEls comerciants de Girona es mostren “preocupats” per la gran quantitat de vendes per internet. En concret, les que fan els joves que aposten “cada vegada menys” per anar a la botiga física. “Encara hi ha gent gran i de mitjana edat que vol venir a veure el producte, tocar-lo i que l’assessorin, però els […]\nEls accidents a la feina han crescut durant el tercer trimestre de l’any, tant en comparació amb el trimestre anterior com en relació al mateix període de 2017. Entre els mesos de juliol, agost i setembre es van comunicar 955 sinistres. Per sort, el 99,37% van ser pronosticats de lleus i no es va registrar […]


Sardalleida.cat | "Nova imatge de la colla sardanista Brut Natura"\nEl nou equipament trenca amb la tradicional imatge de la colla\nLa colla sardanista Brut Natura de Les Borges Blanques va lluir nou equipament en el concurs celebrat el passat diumenge 5 de setembre en el marc dels actes de la Festa Major de la capital de les Garrigues.\nEl nou uniforme de la colla sardanista combina la tradició sardanista amb elements com la faixa pels homes, amb la modernitat en el disseny dels vestits de les dansaires i l'atrevida combinació dels colors vermell i negre. Una imatge que trenca completament amb l'anterior equipament.\nSegons informa Andreu Rodríguez, capdanser de la colla sardanista Brut Natura: el canvi de vestuari ha estat una decisió molt meditada per tot el grup. Trencar de forma dràstica amb una imatge ja consolidada no és fàcil, però des de la colla fa temps que volíem fer-ho per adaptar-nos als nous temps i donar una imatge molt actual, principalment de la colla, però també del món sardanista de competició.\nLa colla sardanista fa una crida a totes aquelles persones que vulguin endinsar-se en el món de colla, per incorporar-se a la formació.\nBrut Natura va celebrar el 2018 els vint anys de la seva fundació. En aquest llarg període de temps no han deixat de participar en el Campionat de Colles Sardanistes de la Terra Ferma organitzat per l'Acstell.


Trèvol fa 37 anys i inaugura nou local - Grupecos\nMissatgeria / Nau Bostik / Trèvol\nLa cooperativa Trèvol és una de les sòcies més longeves del Grup ECOS. El passat 20 de novembre aquesta empresa dedicada a oferir serveis de missatgeria i neteja, ha celebrat ni més ni menys que 37 anys al peu del canó. Des de la seva creació, Trèvol cerca la qualitat, entesa com la màxima satisfacció al mínim cost, pels seus clients i clientes tant de missatgeria com de neteja, al mateix temps que posa en el centre les condicions sociolaborals de les treballadores i aplica el sistema cooperatiu amb una sensibilitat ecològica i de forma autogestionada.\nAra, inicien una nova etapa inaugurant el seu nou local que es trobarà a la Nau Bostik, un espai referent de l’activitat cultural del barri de la Sagrera: “Voliem un local més accessible i més visible, per estar en contacte amb altres projectes culturals i laborals i per fer més barri”, explica l’Enric, una de les 25 persones que actualment treballen a la cooperativa.\nNou projecte i festa d’inauguració\nA més del seu aniversari, Trèvol celebra també l’inici d’una nova aventura laboral: la Plataforma Dum, una microplataforma de servei de paqueteria d’última milla, a través de la qual distribueixen la mercaderia amb bicicleta de càrrega pels barris de Sant Andreu, la Sagrera i una part del Clot, a més d’oferir la possibilitat de deixar la mercaderia o recollir-la al seu nou local: “L’hem remodelat i ens sembla un local idoni perquè sabem que, amb el temps, necessitarem més espai. Volem seguir creixent”, diuen des de la cooperativa.\nAquest dissabte podreu conèixer més detalls sobre el nou projecte a la festa d’inauguració del nou local, que se celebrarà des de les 17 fins a les 21h, amb pica-pica i bona música.\nPer molts anys més i ens trobem dissabte a la Nau Bostik!


Soc mestra de la meva àvia | Catorze.cat\nEscola Creu del Batlle | 17/02/2018 a les 11:09h\nA Catorze parlem de la cultura i la vida. I vetllem per l'educació. Amb l'objectiu de difondre projectes inspiradors d'escoles i instituts del nostre país, encetem la secció Educar com a Catalunya. Per participar-hi ens podeu enviar un mail explicant-nos breument el vostre projecte a [email protected]\nDescobrim com l'escola rural Creu del Batlle, en un projecte ideat per les noies estudiants de magisteri que hi feien pràctiques, la Núria Vilagrà (que és qui ens fa l'explicació), la Cinta Arbonès i l'Anna Masip, van proposar als alumnes que ensenyessin als avis a fer anar el mòbil i les tauletes. Una manera de donar confiança als petits i de fer entrar la família (i els veïns) a l'escola.\nUna escola petita amb relacions grans\nCreu del Batlle és una petita escola rural situada a la partida de Gensana, a pocs quilòmetres de Lleida. Està envoltada de terres destinades a usos agrícoles, amb algunes cases rurals i torres. Això permet que puguem fer activitats en l’àmbit del medi natural, social i cultural, que serien difícils de fer en una escola de ciutat.\nQuan vam fer aquest projecte a l'escola hi havia 26 alumnes. Teníem dos grups: el d'infantil i primer de primària, que acabaven el procés de la lecto-escriptura, i per altra banda, el de segon (de tercer no hi havia promoció), quart, cinquè i sisè. Moltes vegades la mestra explicava als de cinquè i després els de cinquè als de quart. Hi havia molta atenció individualitzada i, al mateix temps, teníem la sensació de fer molta pinya. També hi havia l'apadrinament lector dels grans als petits. El clima era i és molt proper, i en aquest entorn, com a mestra, tens més relació amb els nens i les nenes i amb les seves famílies.\nFer pràctiques de debò\nA la Universitat ens van plantejar fer un APS, que és un projecte que involucra l'entorn, a l'escola rural on fèiem les pràctiques, i ens van formar per poder fer-ho bé. La idea va ser que els alumnes ensenyessin als avis a fer servir mòbils moderns i tauletes. Per tant, el primer repte va ser assegurar que tots tinguessin aprenents a qui ensenyar. Per exemple, abans de fer aquest projecte vam parlar-ho amb els pares. Com que hi havia molta comunicació, era més fàcil arribar a un consens. Ens van ajudar molt. Com que hi havia alumnes que no tenien els avis a Lleida, com un nen que era de l'Índia, una de les mares va contactar amb l'associació de veïns per proposar-los si hi voldrien participar. Van ser tants els avis que van dir que sí que, tot i que ho anaven a fer els alumnes de quart, cinquè i sisè, vam afegir-hi els de primer i segon.\nEl currículum i la vida\nPer saber ben bé quins eren els interessos dels "alumnes grans" abans vam fer una carta convidant-los i preguntant-los què els interessava aprendre en concret. D'aquesta manera, al mateix temps, estàvem treballant l’àrea de llengües i la dimensió d’expressió escrita (tipologia de textos carta, invitació i qüestionari), així com el posterior anàlisi de les dades implicant l’àrea de matemàtiques en el treball de recompte i en l'estadística que mostrava allò que més volien els avis. El dia que van venir es van agrupar en parelles o trios: es feien selfies, posaven l'alarma, enviaven whatsapps. En acabar, vam avaluar la sessió fent-los entrevistes.\nLa confiança com a motor\nPer als alumnes va ser una dosi de confiança i d'autoestima. És molt maco el moment en què una nena va dir: "Per fi puc ensenyar als grans". Aquest ha estat el millor projecte que he fet per a la universitat. T'emociones molt quan veus que no només els nens i les nenes hi participen, sinó que també els veïns. A més, que l'escola on fas les pràctiques et doni confiança et fa sentir molt bé, perquè veus si realment vols seguir en aquest ofici o no. A la carrera de magisteri s'haurien de fer més pràctiques, perquè així saps més ràpid si t'hi vols dedicar o no, i no has d'esperar fins a quart per adonar-te'n.\nTothom vol aprendre\nAnònim, 20/02/2018 a les 15:45\nEstà molt i molt be la proposta d'intercanvi generacional. Ara tambe crec que podria promoure's a l'invers a, buscant competències qu'els avis puguin transmetre als alumnes que siguin atractives per a ells. Des d'oficis perduts fins a habilitats pròpies del dia a dia. Endavant amb els APS de l'escola catalana !


Festecletes - Entradium\nTecletes Associació de mares de Tarragona\nFòrum de la colònia. C/ Lleida s/n. See map\nTorna un any més el Festecletes, i ja en són 12! No us podeu perdre aquest concert pensat per a les famílies amb tallers, contes i un concert molt i molt especial. Les Tecletes defensem que la cultura és segura i per això us hi esperem a totes!\nVerified commentAttended on 09/19/2020\nLa música, el lloc, els detalls de l'organització\nConte no massa adequat... concert ESTUPENDU!\nL'organtizació de la festa va estar molt bé. La idea de les taules i el material per jugar amb els nens va ser tot un encert. El conte en canvi no el vaig trobar gaire encertat... la idea que proposa Read more en els dos contacontes va ser molt bona però la meva filla de 3 anys es perdia entre tantes paraules i comentaris. El concert ESTUPENDÍSSIM!!\nCom era d’esperar de la mà de Tecletes! Ambient familiar, agradable, creatiu, bonic, cuidant tots els detalls, vetllant pel benestar de tots i cadascun dels assistents,... i enguany, a més a més, segu Read more nt amb rigurositat màxima el protocol establert per la Covid-19, sentint-nos protegits i segurs en tot moment. Només puc que felicitar-les un any més i donar-los les gràcies per seguir regalant-nos cultura i donar suport a tots els professionals de l’àmbit cultural i dels espectacles. Desitjo que seguiu sumant 10 anys més i més!!!


CaixaBank aposta per l'impuls de l'hidrogen verd\n22 de novembre, 2021\nL'entitat, una de les més compromeses amb la sostenibilitat, s'ha adherit a l'European Clean Hydrogen Alliance\nCaixaBank, en el compromís per accelerar la transició cap a una economia baixa en carboni i assolir la neutralitat d'emissions de CO2 el 2050, s'ha unit a European Clean Hydrogen Alliance, un organisme que depèn de la Comissió Europea.\nL'hidrogen és l'element químic més abundant a la natura, fonamentalment present a l'aigua. Si es fa servir aigua del mar, es descompon la molècula de l'aigua mitjançant el procés d'electròlisi i se n'extreu l'hidrogen. Quan en aquest procés es fa servir energia d'origen renovable, s'anomena hidrogen verd, el qual no emet CO2 en el procés productiu. Es pot emmagatzemar i transportar tant en estat líquid com gasós, que són les dues alternatives més viables segons els usos.\nD'altra banda, l'agenda del Govern espanyol i el pla de recuperació passa per finançar en els propers tres anys projectes d'hidrogen verd per valor de 1.555 milions d'euros. El creixement en la producció d'hidrogen serà impulsat per la regulació en matèria de descarbonització, els fons Next Generation EU i pel lideratge de les empreses europees en el procés global de transició.\nCaixaBank és una de les entitats financeres més compromeses amb la sostenibilitat, atès que el seu Pla de Banca Socialment Responsable recull cinc principis d'actuació importants que suposen una contribució directa als objectius de desenvolupament sostenible de Nacions Unides. L'entitat secunda, mitjançant la seva activitat, iniciatives i projectes respectuosos amb el medi ambient, que contribueixin a prevenir i mitigar el canvi climàtic, impulsar la transició cap a una economia baixa en carboni i el desenvolupament social.


Una exposició analitza en La Nau els 80 anys de l’emblemàtica publicació ‘El Turista Fallero’\nInicio Valencia Ciudad Una exposició analitza en La Nau els 80 anys de l’emblemàtica publicació...\nEl Centre Cultural La Nau de la Universitat de València acull entre l’1 de març i el 12 d’abril una exposició dedicada a l’emblemàtica revista ‘El Turista Fallero’. La mostra, que es pot visitar a la Sala Oberta de l’edifici, analitza els 80 anys d’història de la publicació fallera, la qual cosa constitueix un homenatge a la seua extensa trajectòria.\nL’exposició s’ha presentat aquest matí en el Claustre de la Universitat i ha comptat amb les intervencions de Mª Vicenta Mestre, rectora de la Universitat de València; Ester Alba, vicerectora de Cultura i Esport; l’il·lustrador, Paco Roca i José Manuel Acosta, comissari de l’exposició. També han assistit el regidor de l’Ajuntament de València Carlos Galiana, i la fallera major de València, Consuelo Llobell.\nLa mostra, que compta amb el patrocini de Cerveza Turia, recupera els 80 exemplars de la revista publicats des dels seus inicis en 1942 fins a l’últim exemplar d’aquest 2021, amb portada il·lustrada pel Premi Nacional de Còmic valencià Paco Roca. A més de les revistes, l’exposició permet veure reproduccions en gran format dels exemplars i els treballs de rellevants artistes fallers: David Moreno, Gio, José Gallego, Sergio Amar i Miriam García Sandemetrio. En finalitzar l'exposició, aquests monuments seran subhastats i la seua recaptació es destinarà a un fi solidari relacionat amb aquest sector tan afectat per la crisi econòmica derivada de la pandèmia. Per últim, el públic també podrà acostar-se a dues maquetes històriques de falles de la ciutat de València, en concret la de l’any 1996, que reprodueix el monument de la Plaça del Ajuntament, i la maqueta de l’any 1970 de la Plaça del Pilar. L’exposició compta amb la col·laboració de Salvador Domenech Montoliu, Arcaf (Asociación para la recuperación y conservación del arte fallero) i el Gremi d’Artistes Fallers.\nDurant la seua intervenció, la rectora de la Universitat de València, Mª Vicenta Mestre, ha manifestat la satisfacció institucional per acollir aquesta exposició, i ha recordat que la Universitat de València, creada pels Jurats de la ciutat de València el 1499, té com a missió servir a la societat valenciana, cosa que realitza a través d’actes i iniciatives com aquesta. Per acabar, ha volgut mostrar el suport de la Universitat de València amb el sector faller tan afectat per la pandèmia de la Covid-19.\nLa mostra visibilitza desplegament de la revista durant els últims huitanta anys, amb els seus canvis d'estil gràfic, de maquetació, tipografies, etc., fidel reflex de l'evolució artística, gràfica i plàstica esdevinguda en les falles de València. Una mostra d'aquest progrés estètic de la il·lustració valenciana són les portades exposades des del 1942 fins al 2021. Es pot contemplar des de la primera portada (1942) realitzada per Peris Aragó, company de Renau i Segrelles a l'Escola d'Arts i Oficis i a la de Belles Arts de Sant Carles de València, que va formar part de la generació denominada "renovació artística valenciana dels anys trenta”, fins a l'última (2021), realitzada pel magnífic il·lustrador valencià Paco Roca, que, amb la seua proposta, fa un homenatge a tot el públic de la revista.\nArtículo anteriorDetenida en València una mujer tras negarse a ponerse la mascarilla alegando que "el COVID-19 es una mentira"\nArtículo siguienteLa Generalitat estudia ampliar la ayuda directa a Feria Valencia tras aprobarse el Marco Temporal Nacional


ERPV homenatja el 9 d’octubre Guillem Agulló i l’alcalde faurer Lluís Ocaña | Ràdio Vall de Segó\nInici Benifairó ERPV homenatja el 9 d’octubre Guillem Agulló i l’alcalde faurer Lluís Ocaña\nERPV homenatja el 9 d’octubre Guillem Agulló i l’alcalde faurer Lluís Ocaña\nAdela Alba, Presidenta d’ERPV Camp de Morvedre\nEsquerra Republicana ha celebrat la diada del 9 d’octubre denunciant “la impunitat de la violencia feixista”. L’acte va consistir en un cinefòrum de la pel·lícula La mort de Guillem al Casal Jove de Benifairó i la denúncia davant de la placa homenatge al jove antifeixista erigida a Faura.\n“Les declaracions d’homofòbia i misògines, discursos d’odi, atacs a la llibertat d’expressió en manifestacions, amenaces a persones i associacions de drets dels migrants, pel laïcisme o de Drets Humans, la violencia feixista queda blanquejada per mitjans de comunicació i lamentablement normalitzada per l’equidistància de les institucions” declarava la presidenta, Adela Alba.\nA l’acte, el regidor faurer Domènec Garcia ha reivindicat que “cal que l’equip de govern de Faura i les forces de seguretat investiguen els boicots i profanacions que pateix aquest espai des que va ser inaugurat provinents de les mateixes mans que en el seu dia van posar fi a la vida de Guillem Agulló i l’alcade Lluís Ocaña perquè simbolitzaven els valors universals de ser militants de la democràcia i lluitadors per les llibertats col·lectives. La solució més efectiva i senzilla: una ubicació ben cèntrica i digna de les seues figures”.\nArticle anteriorHigueras poble de Castelló origen de molts veïns de les Valls\nArticle següentTres ous de dinosaure apareixen en l’aeroport de València, qui els ha perdut?\nERPV crea la nova secció local de Benifairó


Davant d'una hipotètica inhabilitació de Carles Puigdemont el vicepresident Oriol Junqueras assumiria immediatament el càrrec de forma interina i el Parlament hauria d'iniciar el procediment per a la seva substitució.\nZoido adverteix Puigdemont que la inhabilitació es compleix i que no es sortirà amb la seva\nAixí ho recull la Llei de la Presidència de la Generalitat, que estableix un sistema successori en cas que el president de la Generalitat faltés per qualsevol supòsit, però a diferència de coneguts casos com el dels Estats Units --en què el vicepresident assumeix el lideratge del país de forma plena durant la resta del mandat--, en el cas català només ho fa de forma temporal fins que la càmera designi un nou líder de l'Executiu.\nDe fet, la Llei de la Presidència de la Generalitat contempla diversos supòsits pels quals pot designar-se un suplent --si la seva absència en el càrrec és temporal-- o pels que el president pot ser substituït: malaltia, impediment, cessament, defunció , dimissió, inhabilitació o incapacitat.\nEl procediment previst és el mateix tant en el cas d'una suplència com en el d'una substitució: accedeix al càrrec el vicepresident, el conseller primer o conseller en cap, segons els càrrecs del Govern de torn, o bé el conseller de major rang dins de l'Executiu, tenint en compte l'ordre de prelació protocol·lària.\nAixí, segons la composició del Govern actual, substituiria Puigdemont el vicepresident i conseller d'Economia, Oriol Junqueras, i de no poder fer-ho per qualsevol motiu --si fos també inhabilitat, per exemple--, el segueixen: el conseller de Presidència, Jordi Turull; el conseller d'Afers Exteriors, Raül Romeva, i la consellera de Governació, Meritxell Borràs.\nA continuació figuren la consellera d'Ensenyament, Clara Ponsatí; el conseller de Salut, Toni Comín; el conseller d'Interior, Joaquim Forn; el de Territori, Josep Rull; el de Cultura, Lluís Puig; el de Justícia, Carles Mundó; la de Treball, Dolors Bassa; el d'Empresa, Santi Vila, i en últim lloc la d'Agricultura, Meritxell Serret, com disposa el Decret de nomenament dels membres del Govern.\nSigui qui sigui qui substituís Puigdemont, la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, hauria de proposar un nou candidat a presidir la Generalitat que seria ratificat pel ple, de manera que podria portar la candidatura de Junqueras a votació --o de qui fos el president substitut-- o de qualsevol altre dels diputats de la cambra.\nUn cop arribat el ple d'investidura, el mètode és l'habitual: el candidat se sotmet a una primera votació que ha de guanyar per majoria absoluta --68 diputats--; de no aconseguir-ho es repeteix la votació als dos dies i només necessita majoria simple --Mas sís que nos-- i, de fracassar, s'obre un termini de dos mesos en què el candidat --el proposat en primer lloc o un de nou-- ha d'aconseguir aquesta majoria o automàticament es convoquen noves eleccions, com va passar en la fallida XI legislatura de les Corts espanyoles i va estar a punt de passar després dels últims comicis autonòmics a Catalunya.\nEl president català ha declarat recentment que no pensa acatar una eventual inhabilitació de l'Estat, per la qual cosa està per veure si es compliria aquest guió o el sobiranisme buscaria la forma per eludir-lo.\nINHABILITACIÓ DEL GOVERN EN BLOC\nEl que no recull la Llei de Presidència de la Generalitat és què passaria si no hi hagués cap càrrec al Govern que pogués assumir la Presidència interina en cas que tot l'executiu fóra inhabilitat, però experts consideren que hauria de precipitar la designació d'un candidat a president per part de Forcadell de forma immediata.\nAixí ho comparteixen diversos experts consultats per Europa Press, com el doctor en Ciència Política i professor de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) Gabriel Colomé, que assegura que en cap cas es podria donar una situació de "buit de poder".\nCoincideix amb Colomé el catedràtic de Dret Constitucional de la Universitat de Barcelona (UB) Joan Vintró, que defensa que "una suspensió d'efectes immediats ha de preveure les conseqüències posteriors, com què passa amb tot l'aparell administratiu de la Generalitat i qui el dirigeix".\nAixí, recorda que el 1934, després de la proclamació de l'Estat català per part del president de la Generalitat Lluís Companys, el Govern central va suspendre l'Estatut "i l'Estat va proveir qui assumia les seves competències".\nEn aquest supòsit, el delegat del Govern, Enric Millo, podria convertir-se en la màxima autoritat de Catalunya i assumir les competències de la Generalitat per indicació del Govern, encara que formalment no seria el seu president.\nLa legislació sí que explicita clarament que perquè la inhabilitació del president sigui efectiva ha de ser una sentència judicial ferma, per la qual cosa en cas de recurs podria seguir en el càrrec fins que una instància superior es pronunciés.\nÉs per aquest mateix motiu que l'exconsellera d'Ensenyament Irene Rigau segueix com a diputada al Parlament malgrat haver estat condemnada pel Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) pel procés participatiu del 9N de 2014, ja que està a l'espera de què el Tribunal Suprem (TS) estimi o no el seu recurs.\nAquesta situació podria donar un cert marge al Govern i al Parlament per actuar entre el moment de la primera sentència --que hauria de fallar el TSJC-- i el pronunciament final del TS, però no si és el Tribunal Constitucional (TC) qui acorda suspendre'ls dels seus càrrecs en virtut de la reforma de la seva llei orgànica, aprovada amb aquest propòsit durant l'última etapa de majoria absoluta del PP al Congrés.\nINHABILITACIÓ DE LA TAULA DEL PARLAMENT\nSi les inhabilitacions arribessin a la taula del Parlament i provoquessin la pèrdua del càrrec a Forcadell i a la resta de sobiranistes, assumiria la Presidència de la cambra, previsiblement, el president segon, José María Espejo-Saavedra (Cs), que tindria la potestat de convocar el ple que hauria elegir el nou president de la institució.\nÉs el paper que en l'ordenament nord-americà es coneix com a "president pro tempore", i que assumeix la responsabilitat de la Presidència de la càmera quan no pot fer-ho la persona designada en primer lloc.\nAra bé, el Reglament del Parlament no estableix cap termini per convocar aquest ple, de manera que la situació podria allargar-se indefinidament en el temps i, durant aquest període, no podrien celebrar sessions plenàries ni, per tant, aprovar resolucions o lleis.\n"La convocatòria depèn d'ell i si no es convoca doncs no es convoca", indica Vintró, tot i que creu que la Junta de Portaveus de la cambra podria pressionar perquè accedís a fixar data per al ple.\nEn el cas que les inhabilitacions afectessin tant a Forcadell com a Puigdemont, el ple hauria de triar primer a la seva nova Presidència perquè qui resultés escollit proposés, d'entre els seus diputats, un candidat a presidir la Generalitat.\nEls diputats suspesos serien substituïts, com ha passat ja amb alguns que han abandonat el seu escó, per les persones que els segueix en la llista electoral per la qual es van presentar, com recull la Llei Orgànica del Règim Electoral General (Loreg).


per Redacció 08/01/2019 17:00h\nImatge del cementiri de Linyola | LleidaDiari.cat\nAltres obres recents a Linyola\nRecta final a la renovació del camp de futbol de Linyola amb la instal·lació de la nova graderia. Es tracta de dues fileres d’obra, d’uns 50 metres de llarg, la qual tindrà escales laterals amb baranes i capacitat per un centenar de persones assegudes. La instal·lació l’està duent a terme l’empresa Corporación Abaco 2014 SL de Torregrossa, i té un cost total de 26.000 euros. Àlex Mases, alcalde de Linyola, explica que aquesta es una de les darreres actuacions que restaven fer al camp de futbol del municipi «finalment el municipi gaudeix d’un camp de futbol totalment reformat. Era de justícia que un poble de futbolistes tingués un camp i una graderia en condicions».


L'Escalante tanca temporada amb un cicle dedicat a la primera infància\nEUROPA PRESS23.04.2019 - 12:23h\n'Menut Teatre' es desenvoluparà al maig amb diversos espectacles per a "despertar i deixar aflorar els sentits".\nCultura.- L'Escalante tanca temporada amb el cicle dedicat a la primera infància 'Menut Teatre'\nREMITIDA TEATRE ESCALANTE\nEl Teatre Escalante, dependent de la Diputació de València, presenta aquest mes de maig el seu cicle dedicat als espectadors més xicotets de la casa, 'Menut Teatre'. Es tracta d'una iniciativa que pretén "despertar i deixar aflorar els sentits amb tres joies teatrals marcades per la proximitat del públic amb els intèrprets i la interacció permanent amb els espectadors".\n"Tanquem la temporada amb Menut Teatre, dedicat a la primera infància, un cicle que pretén ser una celebració per a les famílies, un acte festiu i emotiu alhora amb els nadons que tenen un primer contacte amb l'escena. Enguany oferim continguts variats i de gran qualitat, des de la perfecció de les titelles de Tof Théâtre, fins a la ironia dels músics portuguesos de Wetumtum o la poètica dels valencians PanicMap", explica el director de l'Escalante, Josep Policarpo.\nEls primers tres diumenges del mes de maig Menut Teatre convida els xicotets espectadors a viure experiències escèniques úniques amb tres espectacles que despleguen, a través de la dansa, la música i les arts visuals, universos emocionals, poètics i sonors que s'instal·laran tots en la Carme Teatre.\nLes marionetes del Tof Théâtre, la concepció estètica del polifacètic artista Antonio Catalano i l'indòmit violí del músic Max Vandervorst, confeccionen 'Piccoli Sentimenti', un cant en despertar de la sensibilitat artística. És "una joia del teatre de titelles europeu en el qual el públic s'assenta en el mateix escenari per a conéixer un món d'arena i de miniatures, amb un cel de bambú i unes xicotetes construccions fetes amb pals".\nAquest viatge poètic per a despertar les primeres emocions dels xiquets i xiquetes de 3 a 5 anys podrà veure's el 5 de maig a les 17.00 hores i a les 18.30.\nPrenent l'univers pictòric de Kandinsky com a punt de partida, els valencians PanicMap conviden a viatjar al públic de la primera infància, d'1 a 3 anys, amb el Xicotet Big Blue, la curiositat del qual el porta a llocs desconeguts plens de formes, moviment i colors per a gaudir i jugar junts d'una manera totalment desconeguda.\nUna proposta amb la dramatúrgia i direcció de Juan Pablo Mendiola i la direcció coreogràfica de Cristina Fernández, en la qual el gest, la dansa, les arts visuals i els mitjans digitals dialoguen per a oferir una experiència que estimule el desig de jugar a xiquets i grans. L'espectacle que podrà veure's en una única funció el dia 12 de maig a les 18.00.\nPer a finalitzar, una comèdia musical per a nadons de 0 a 3 anys tancarà el cicle Menut Teatre amb 'Crassh Babies', de la companyia portuguesa Wetumtum. Reconegut amb el Premi Públic en el Festival Internacional de Teatre de Castella i Lleó, l'espectacle és una combinació de percussió, moviment i comèdia visual, en el qual tot és un pretext per a produir so amb una energia contagiosa.\nAmb diferents sonoritats, des de la veu als tubs de plàstic passant per objectes quotidians, tot serveix per a estimular els sentits dels més xicotets i proporcionar moments únics.\nSerà un recorregut pel món Crassh amb un llenguatge vocal propi, protagonitzat per dos personatges que habitaran amb la seua musicalitat l'escenari de la Carme Teatre en una única representació el 19 de maig a les 18.00.