L'error número 1 que tots fem a Twitter (probablement no sigui el que espereu): - Biblioteca\nL'error número 1 que tots fem a Twitter (probablement no sigui el que espereu)\nAixí és com la majoria d’empreses aborden Twitter: inicieu un compte, seguiu un munt de persones, envieu uns quants tweets sobre el seu negoci i esperem el millor.\nI d’alguna manera no hi ha absolutament res de dolent en això. Aquests passos són necessaris per posar-se en marxa i aprendre les cordes a Twitter. Però, l’error més gran que cometem tots és no fer servir dues funcions de Twitter extremadament senzilles al màxim.\nRespostes i mencions.\nquin és el lloc de xarxes socials més popular\nLes respostes i mencions són dues de les funcions més poderoses de Twitter. Poden ajudar-vos a establir relacions sòlides, mantenir feliços els clients i fins i tot augmentar els vostres resultats.\nEn aquesta publicació em complau compartir algunes idees sobre el poder d’aquestes funcions i sobre com treure’n el màxim profit.\nEn primer lloc: què són les respostes i les mencions\nPodeu unir-vos a converses a Twitter responent als altres i esmentant-los als vostres propis tuits.\nUna resposta és una resposta al tuit d’un altre usuari que comença amb el nom d’usuari @ de la persona a qui responeu. Per exemple:\nUna resposta com aquesta apareixerà a la pestanya de notificacions de la persona esmentada. També es veurà a les cronologies de Twitter de les persones que us segueixen tant a vosaltres com a la persona a qui heu respost (perquè el primer personatge és un signe @).\nSi voleu que tothom que us segueixi vegi una resposta, podeu afegir un punt abans del signe @ i apareixerà a la vostra cronologia com un tuit normal.\nUna menció és un tuit que conté un altre nom d’usuari @ a qualsevol lloc del cos del tuit (això també significa que les mencions també són respostes tècniques). Per exemple:\nAquest tuit apareixerà a la cronologia de qualsevol persona que em segueixi, ja que no comença amb un nom @usuari.\nPer què hauríeu de ser grans a les respostes i mencions de Twitter?\nM’encantaria explicar-vos una història ràpida. Té lloc cap al 1998. Futbol (futbol) era la meva vida d’aleshores. Si no fos a fora donant una pilota al jardí, la veuria a la televisió o jugaria a videojocs relacionats amb el futbol.\nEl meu pare i jo havíem començat a mirar el nostre equip professional local, Ipswich Town, i de tant en tant anàvem als partits més d'hora per poder veure els jugadors que arribaven abans de l'inici.\nMentre esperàvem a l'entrada, alguns jugadors ens veien venir a dir 'hola' i signaven el meu llibre d'autògrafs. Trobar-me amb els meus herois del terreny de joc seria la meva setmana, i, independentment del resultat del partit, me’n tornaria cap a casa amb un somriure massiu a la cara.\nAquestes interaccions van fer que l’experiència fos notable per a mi i són una part important del motiu pel qual em vaig enamorar del club. Cada jugador trigaria deu segons a aparèixer, signar i autografiar, però per a mi els records duraran tota la vida.\nDesprés de les meves primeres experiències a Ipswich Town, em vaig convertir en un fan de tota la vida. I ara, 16 anys després, encara vaig a gairebé tots els partits.\nTothom pot proporcionar experiències remarcables\nAvui en dia, Twitter ens ofereix a tots una plataforma per proporcionar experiències sorprenents i notables als nostres clients. No importa la nostra indústria.\nPodeu qüestionar el ROI de saltar i respondre a les persones que us mencionen, la vostra empresa o temes relacionats amb la vostra marca. Però la connexió humana realment importa .\nMoltes empreses esperen que la crisi entri a Twitter i intentin contenir el foc o només responen quan apareix un problema d’atenció al client. Tot i això, treure el màxim profit de Twitter és molt més que això.\nUna menció ràpida, 'Gràcies' o bé M'agrada pot recórrer un camí tan llarg.\nCom explica Scott McLeod a una publicació mitjana : 'No és el nombre de tweets o publicacions que podeu fer amb els hashtags adequats, sinó el nombre de clients que heu ajudat i quants d'ells s'han quedat com a clients'.\nAquí teniu un exemple de la vida real:\ncom publicar un vídeo a Instagram des d'Instagram\nAquella vegada Gary Vaynerchuk em va esmentar\nFa anys que segueixo Gary Vaynerchuk: el seu llibre, Aixafeu-ho , va ser una inspiració enorme per a mi i, en molts aspectes, em va configurar en el meu viatge cap als blocs i el món de la creació de contingut.\nEl 2013, Gary estava de gira promocionant el seu nou llibre i de debò vaig rebre una notificació:\n'Gary Vaynerchuk t'ha mencionat'.\nImmediatament vaig obrir Twitter per veure què deia:\nVa resultar que Gary venia a Londres com a part de la seva gira de llibres i que, personalment, m’havia acostat per convidar-me al seu esdeveniment.\nEm van vendre.\nAquell Tweet només va trigar uns segons a enviar-lo, però em va sorprendre (i va vendre una entrada per a l’esdeveniment de Gary!).\nAixò no és únic. Gary Vaynerchuk ha construït els seus negocis a partir de la connexió humana i fins i tot avui, si comproveu la seva cronologia de Twitter, està ple de respostes.\nSobre la importància d’aquest tipus d’interaccions Vaynerchuk explica :\nLa gent respon a l’esforç. Quan una celebritat prefereix el vostre tuit, us emociona. A algú que admires li agrada una foto teva a Instagram i et fa sentir bé. Com que no es tracta del centèsim de segon que es necessita per tocar dues vegades aquesta foto. Es tracta del fet que van mirar el vostre perfil. Van triar una foto. Ho van veure. I després els va agradar. Aquesta interacció, que dura cinc o sis segons, realment toca molta gent.\nLa psicologia de Twitter: Per què ens agrada que ens mencionin\nLes nostres emocions es juguen tant en el món digital com en el món físic. I així com esperava a les portes de l’estadi de futbol amb l’esperança de conèixer els meus herois, ara molta gent veu les xarxes socials, especialment Twitter, com la seva millor esperança de comprometent-se amb els seus ídols .\nNo obstant això, no només són mencions de les nostres celebritats preferides les que ens fan sentir molt bé. Les mencions de qualsevol persona (marca o persona) poden ajudar a fer-nos sentir feliços i apreciats.\nAquests són alguns dels motius pels quals una menció a Twitter ens pot fer sentir tan bé:\nEns agrada sentir-nos valorats\nEn una publicació de Harvard Business, Explica Tony Schwartz : 'Sentir-se valorat (i valuós) és gairebé tan imprescindible com el menjar'.\nÉs increïble saber que les nostres marques i personalitats preferides valoren el nostre costum i suport. I, de vegades, tot el que es necessita per demostrar que és una resposta personal.\nEns encanta la sorpresa\nNo esperem que una marca o un individu aparegui del no-res i passi el dia. Quan la nostra marca o personalitat favorita ens respon directament aquesta sensació ens queda .\nSonja Lyubomirsky, professora de psicologia de la Universitat de Califòrnia explica el poder de la sorpresa al New York Times : “La sorpresa és una força potent. Quan es produeix alguna cosa nova, solem prestar atenció, apreciar l’experiència o la circumstància i recordar-la ”.\nL’impacte de les respostes personals\nA estudi de McKinsey & Company hem comprovat que al món actual, pel que fa a l’experiència del client, el bé ja no és prou bo:\nEl rendiment mitjà de l’experiència del client ha valgut entre un 5 i un 10 per cent menys en termes de mesures clau com ara 'Probabilitat de romandre / renovar' , 'Comprar un altre producte' i 'recomanar' per a empreses cada any en indústries que hem analitzat. Al mateix temps, però, millorar l'experiència del client de mitjana a 'Wow' val un 30-50 per cent més en aquestes mateixes indústries.\nAixò es va visualitzar de manera brillant a la de Gary Vaynerchuk Slideshare sobre gestió de comunitats :\nfes la teva pròpia etiqueta geogràfica a Snapchat\nProporcionar una experiència personal única a tants clients com us pugui ajudar a augmentar el vostre factor 'wow' i, al seu torn, a fidelitzar els vostres clients i a augmentar les oportunitats de boca a boca.\nTrobar oportunitats de conversa\nNo tots estem en una posició en què rebem centenars o milers de mencions cada dia. Això no vol dir que la gent no estigui parlant de la vostra marca ni de temes relacionats amb la vostra marca.\nAfortunadament Twitter té increïbles Funcionalitat de cerca avançada que us pot ajudar a vigilar els tuits rellevants.\nTant si voleu trobar els vostres propers clients, com controlar les paraules clau de la marca o mesurar la felicitat dels vostres clients actuals, cerca avançada és el que necessites.\nLa cerca avançada us permet mantenir-vos al dia amb tota una sèrie de coses. Algunes cerques específiques que pot ser bo fer una ullada inclouen:\nMencions de paraules clau de marca : per exemple, @buffer, buffer i #buffer\nSuperviseu el sentiment: utilitzar o després de la frase de cerca permet filtrar tuits positius o negatius\nTroba tuits de la teva àrea: El filtre 'Llocs' de la pàgina de cerca avançada de Twitter us permet filtrar Twitter per ubicació. Això és molt útil si voleu trobar gent que parli de la vostra marca en una ubicació determinada.\nQuan mireu paraules clau i frases per consultar-les aquí, penseu en com es parla la gent. Els tuits solen ser molt més conversatius que els termes de cerca de Google.\nConfiguració de cerques desades\nSi voleu controlar regularment certes paraules o frases, fer una cerca desada pot ser una manera fantàstica de fer-ho (i estalviar-vos de fer cerques manuals tot el temps).\nTwitter us permet estalviar fins a 25 cerques per compte . Per desar una cerca, feu clic a Més opcions a la part superior de la pàgina de resultats i, a continuació, feu clic a Desa aquesta cerca .\nA continuació, es mostra un exemple de cerca desada del bloc Buffer:\nP.S. Per obtenir una llista completa de trucs i trucs de cerca avançada de Twitter, consulteu la nostra Guia sobrehumana per a la cerca a Twitter .\n4 consells principals per obtenir respostes i mencions\n1. Intenteu no ser massa vendes\nSovint, les persones de Twitter no necessàriament busquen fer una compra, sinó resoldre un problema. Podria ser un mètode fantàstic ser més conversador que saltar a la venda al primer Tweet. sempre intenteu visualitzar les converses de Twitter com si estiguessin passant a una cafeteria i pregunteu ' com m’hi plantejaria en persona ”.\n2. Envieu respostes oportunes a les mencions\nLa investigació ens ho diu que el 42% dels consumidors espera un temps de resposta de 60 minuts a les xarxes socials. Sempre que sigui possible, intenteu tornar a la gent que us menciona tan aviat com pugueu. Això pot suposar una gran diferència per a la felicitat del client.\n3. Afegiu un toc personal\nA la gent li agrada connectar amb altres persones. Intenteu adaptar-vos a una certa personalitat a les vostres respostes on pugueu, una manera fantàstica de donar vida als comptes empresarials i connectar realment amb el client. De vegades pot ser tan senzill com iniciar la sessió amb el vostre nom o inicials.\nÉs fantàstic fer un esforç addicional per a un client i Twitter proporciona la plataforma perfecta per fer-ho. Un senzill 'Com és tot?' Tweet és una manera increïble de demostrar que podeu i de garantir que el problema del client està realment ordenat.\namb quina freqüència publiques a instagram\nM’encantaria escoltar les vostres opinions sobre aquest tema. Quin creieu que és l’error més gran que cometem a Twitter? Amb quina freqüència respon a les seves mencions? Algun consell sobre com gestionar les respostes?\nEstic molt emocionat de conèixer els vostres pensaments a continuació als comentaris.\ncom es fa una pàgina empresarial de Facebook\ncerca a Instagram per ubicació i hashtag\nCom puc tornar a publicar una publicació a Instagram\nQuin és el propòsit principal d’Instagram?\ncom aconseguir emojis al teclat de l'ordinador\n48 lleis del poder dissimulen les vostres intencions


Comentari 07-05-2017 – Bisbat de Tortosa\nInici/Comentaris Bíblics/Comentari 07-05-2017\nDiumenge 4rt de PASQUA “A”\nAc 2,14a.36-41 Jesús, que vosaltres vau crucificar, Déu l’ha constituït Senyor i Messies. La proclamació de fe de l’Apòstol Pere el dia de Pentecosta té una primera conseqüència: en sentir això es van penedir de tot cor. Amb penediment de conversió efectiva que els duu a plantejar-se: Germans, digueu-nos què hem de fer.\nSeguint la predicació inicial de Jesús, Pere els proposa: Convertiu-vos i que cadascú de vosaltres es faci batejar en el nom de Jesús.\nPerquè amb la conversió de vida i el baptisme s’arriba a obtenir el perdó dels pecats.\nLlavors, reconciliats amb Déu per la incorporació baptismal a Crist, rebreu el do de l’Esperit Sant: que és la Promesa que Déu té destinada per a vosaltres.. i per a tots aquells que ara són lluny: evocant la dimensió missionera de l’Església.\n1 Pe 2,20b-25 Aquest fragment de 1 Pe posa èmfasi en unes actituds bàsiques del cristià: fer el bé i sofrir. Fer el bé és la traducció dinàmica de la bondat.\nEl sofriment, seguint les petjades de Crist, i viscut confiant la pròpia causa a Aquell que judica amb justícia, és la base teològica que pot donar sentit a una veritable conducta cristiana.\nJn 10,1-10 Jo sóc la porta de les ovelles La controvèrsia amb uns fariseus (9,39s) segueix al rerefons d’aquest discurs de comparació (v. 6) que Jesús adreça especialment als fariseus i que es caracteritza per l’ús de metàfores com pastor, estrany, lladre; porta i altre indret.\n“El pastor i el seu ramat” és metàfora molt freqüent a la literatura oriental per indicar les relacions entre un sobirà i els seus súbdits; també l’A.T. l’empra sovint per indicar la relació de Déu amb el seu Poble i amb cada fidel. Perquè el seu Poble no sigui com ovelles sense pastor, Déu confia a alguns servents seus l’encàrrec de guiar / pasturar el Poble en nom de Déu (així Moisès i David p.ex són pastors d’Israell).\nPerò l’experiència històrica de l’abús de poder dels mals pastors (Ez 34,2s) suscita l’esperança de què un dia Déu en persona vindrà a pasturar el seu ramat (Jr 22,2s).\nEl qui no entra per la porta al corral de les ovelles sinó que salta per un altre indret és un lladre o un bandoler. “Entrar per la porta” ho fa qui en té dret; és el camí del pastor que accedeix al corral de les ovelles amb plena normalitat per exercir la seva feina.\n“Saltar per un altre indret” és el camí del lladre o bandoler que entra al corral on no hi té cap dret i ho fa per robar, matar o fer destrossa.\nEl text evangèlic destaca netament algunes característiques de l’autèntic Bon Pastor:\n*les ovelles reconeixen la seva veu: que és qui les estima estant sempre al seu costat;\n*crida les que són seves, cadascuna pel seu nom: són “seves” perquè el Pare les hi ha confiat;\n*les fa sortir: perquè a la Terra Promesa de la Salvació s’hi arriba sortint, en “èxode”;\n*camina al davant i les ovelles el segueixen perquè reconeixen la seva veu: evidentment només es pot seguir al qui va al davant. Qui no va al davant amb l’exemple no pot ser seguit.\n*Jo sóc la porta de les ovelles. El qui entri passant per mi “serà salvat” de tot perill. “Entrar a través de Jesús” és simbolisme de doble aplicació. a) referit als pastors de les ovelles, significa tenir Jesús per model i atansar-se a les ovelles no per aprofitar-se’n sinó per servir-les fins a donar la vida per elles; b) referit a les ovelles, significa escoltar Jesús com a l’únic que té paraules de vida eterna (Jn 6,68).\n*serà salvat..: cal notar la veu passiva de l’original grec que és rotundament clar en afirmar que “som salvats” i que no ens auto-salvem nosaltres mateixos.\n*i trobarà pasturatge: perquè entrant a través de Jesús es troba l’aliment que necessitem, tant el de la seva Paraula com el del seu Cos eucarístic\n*Tots els qui havien vingut abans que Jo eren lladres i bandolers: frase difícil. No pot tractar-se d’anterioritat cronològica (que inclouria p.ex. Abraham) sinó soteriològica: lladres i bandolers ho són els qui es posen al davant de Jesús pretenent guiar les ovelles vers la Salvació. Tots els qui es posen per davant de Jesús usurpant el paper de ser “la porta” de les ovelles són lladres i bandolers\n*Jo he vingut perquè les ovelles tinguin vida i en tinguin a desdir: amb superabundància de vida com la descrita al Sl 23 El Senyor és el meu pastor: no em manca res.\nMitjans de Comunicació\t2017-05-04T13:14:32+00:00


Jesica Dolon formava part de la llista d’AN encapçalada per Juan Manuel Soria, un dels dirigents de la banda neonazi “Frente Anti Sistema”. Els moviments socials del Bages s'oposen al discurs racista de PxC\nCandidatura d'Alianza Nacional a les eleccions estatals del 2008, on Jesica Dolon hi figura com a número 3\n“Els primers [de la llista] som gent d’aquí, que coneixem la situació, que coneixem el partit i que ens coneixem entre nosaltres”, explicava la cap de llista de PxC a Sant Joan de Vilatorrada, Inma Cervilla, en una entrevista a Ràdio Sant Joan. Una d’aquestes persones que ocupa una de les primeres posicions és Jesica Dolon, la número quatre. No és la primera vegada que Dolon es presenta a unes eleccions, ja ho havia fet a les estatals del 2008 com a número tres pel partit neonazi Alianza Nacional a la circumscripció de València. La llista estava encapçalada per Juan Manuel Soria, dirigent de la banda neonazi “Frente Anti Sistema” (FAS).\nEl FAS es dedicava a fer apologia de la ideologia nacionalsocialista i incitava l’ús de la violència contra la població migrada, homosexuals i opositors polítics. La banda va ser desarticulada el 2005 arran de l’operació Pànzer i la majoria dels seus membres van ser processats el 2014. Soria, que es troba en cerca i captura per la Interpol, no es va presentar al judici i s’especula que es troba a Tànger (Marroc). Finalment van ser absolts perquè el Tribunal, presidit pel magistrat Pedro Castellano, va anul·lar les escoltes telefòniques intervingudes per la Guàrdia Civil, que havien estat autoritzades pel Jutjat d’Instrucció número 1 de Carlet. Davant la decisió del Tribunal, l’acusació popular i la Fiscalia van traslladar el cas al Tribunal Suprem, on esperen que no es ratifiqui l’absolució.\nDurant la investigació del cas, fonts policials van confirmar la vinculació entre el FAS i Alianza para la Unidad Nacional, partit que el 2005 va ser refundat per Pedro Pablo Peña sota el nom d’Alianza Nacional. Així ho va concloure la Guàrdia Civil després d’analitzar una conversa del juliol de 2005 entre Peña i dos membres del FAS: “el primer que veus al local [del FAS] és un cartell d’AN (...) la gent sap que és el mateix”, afirmava Peña. A més, en el lloguer del local hi apareixia el nom de Juan Manuel Soria. En la mateixa direcció, la Marea va informar que molts membres del FAS van adherir-se a AN després de la seva desarticulació.\nAlianza Nacional (AN) és un partit que forma part de la plataforma ultradretana “La España en Marcha” i es declara “hereu dels feixismes europeus” i d’ideologia nacionalsocialista. El seu president, Pedro Pablo Peña, és contundent en aquest sentit i assegura que una part d’AN “no frega el nazisme”, sinó que “l’abraça”. Peña ha estat acusat i empresonat per intentar atemptar contra familiars de presos d’ETA i ha protagonitzat diferents episodis d’incitació a l’odi i la violència, en els quals ha afirmat que a Catalunya “no hi haurà secessió si no és a base de molta sang”. Altres militants d’AN són ben coneguts pel moviment antifeixista, com el cas de Pedro José Cuevas, l’assassí confés del jove antifeixista i independentista Guillem Agulló. Cuevas també va estar implicat al FAS i, segons les escoltes telefòniques, era una de les persones que subministraven les armes. Segons les mateixes escoltes també va estar involucrat en almenys una pallissa contra una persona d’estètica punk.\nL’oposició antiracista dels moviments socials\nLa presència de PxC al Bages ha comportat diferents mostres de rebuig per part dels moviments socials. Durant aquesta legislatura, a Manresa s'han viscut diversos actes d'oposició als actes racistes de la candidatura, entre els quals destaca la campanya "No alimentis al racisme", que va aconseguir bloquejar el recapte d'aliments "pels de casa" organitzat per Plataforma al mercat de la Font dels Capellans el juliol del 2014. El passat mes de març Unitat Contra el Feixisme i el Racisme del Bages (UCFR Bages) va organitzar una marxa de rebuig al partit racista amb motiu del dia internacional contra el feixisme i el racisme.\nEl moviment antifeixista ha alertat diverses vegades sobre el perill que suposa per la convivència el discurs xenòfob de PxC. En el transcurs d'aquesta campanya electoral, UCFR Bages també va demanar en un comunicat adreçat a diversos mitjans de comunicació que no es "convidin a actes, debats o tertúlies a representants de partits que com, Plataforma per Catalunya, fan propaganda electoral incitant l’odi".\nPer altra banda, a Santpedor la presentació de la candidatura de PxC ha estat rebuda amb sorpresa i indignació per part de diversos moviments socials del poble. El Grup de Suport de la CUP de Santpedor ha estat recollint adhesions a un manifest de rebuig al partit racista durant les últimes setmanes segons el qual "PxC representa una amenaça molt greu per a la nostra convivència". El grup polític també va convocar, juntament amb l'assemblea de joves el Graner, una concentració sota el lema "Donem l'esquena al feixisme i al racisme" dimarts passat amb motiu de l'entrevista que Ràdio Santpedor estava fent en aquell moment al cap de llista del partit.\nEtiquetes: antifeixisme, antiracisme, eleccions, notícia


Presentació d‘un documental i exposició fotogràfica dels 40 anys d’atletisme a Torredembarra - Notícies de Torredembarra i Baix Gaià a diari d’informació local\nHome Esports Presentació d‘un documental i exposició fotogràfica dels 40 anys d’atletisme a Torredembarra\nEl Club Atletisme Torredembarra ha organitzat, dins de la commemoració dels 40 anys de la pràctica d’aquesta modalitat esportiva a la vila, la presentació d’un documental que repassa la trajectòria de l’atletisme torrenc al llarg de tots aquests anys, així com una exposició fotogràfica retrospectiva. L’entitat compta amb el suport de la Regidoria d’Esport.\nL’acte tindrà lloc aquest 27 de setembre, a les 20 h, al Pati del Castell. Després de la projecció del documental, s’inaugurarà l’exposició a la Sala Lluís d’Icart, on es podrà visitar fins al 4 d’octubre, de dilluns a divendres, de 10 a 20.30 h (accés pel Pati del Castell).\nAnterior articleQuant han cobrat els regidors de Torredembarra els mesos de juny, juliol i agost?\nSegüent articleLa desena edició de la Fira d’Indians tanca amb prop de 8.000 visitants\nFins octubre, el SIAD ja ha atès 58 dones per violència de gènere i...\nJordi Guasch - 22 novembre, 2019\nFiladors obre portes l’1 d’abril com a aparcament de pagament i amb places per...\nJordi Guasch - 28 març, 2019


Meteorologia - 6 productes\nHigròmetre "Jacob Jensen"\nHigròmetre que forma part de l'estació meteorològica dissenyada per J...\nHigròmetre que forma part de l'estació meteorològica dissenyada per Jacob Jensen i que consta de termòmetre interior i exterior, baròmetre, rellotge radiocontrolat i higròmetre. Les peces es poden muntar a la paret o en una taula.\nCost sense IVA : 43.35 €\nCost soci 36.85 €\nAmb pantalla de cristall líquid, memoritza temperatures màximes i mín...\nAmb pantalla de cristall líquid, memoritza temperatures màximes i mínimes. Lectura en graus Celsius o Fahrenheit.\nMides: 4 x 14 cm\nCost sense IVA : 31.03 €\nEstación Meteorológica "BAR 208-HG"\nTermòmetre, baròmetre, higròmetre. Mostra la temperatura i humitat in...\nTermòmetre, baròmetre, higròmetre. Mostra la temperatura i humitat interna i externa; alertes i tendències meteorològiques, alerta per gel. Rellotge-ràdio controlat amb calendari i fase lunar. Permet guardar lectures de les temperatures i humitat màx./mín. Retro il·luminació LED. Inclou sensor remot. 9,4x18,2x5,1 cm.\nCost sense IVA : 41.05 €\nCost soci 39.0 €\nRellotge amb Cromoteràpia i Sons Relaxants\nDissenyat especialment per ajudar a alleujar l'estrès amb els seus co...\nDissenyat especialment per ajudar a alleujar l'estrès amb els seus colors i sons calmants. Fins i tot pot ajudar a dormir i despertar millor. Amb connexió per a MP3.\nCost sense IVA : 46.28 €\nCost soci 44.69 €\nAltaveus "Titanium Bluetooth"\nFunció telèfon mans lliures; compatible amb Smartphone, PC,MAC. D'al...\nFunció telèfon mans lliures; compatible amb Smartphone, PC,MAC. D'alumini i cautxú. Mides: 20,2x14x5,5 cm.\nCost sense IVA : 99.18 €\nCost soci 69.0 €\nRADIO DOLCE BLUETOOH BLANCO\nCost sense IVA : 98.35 €\nCost soci 75.0 €\n, OREGON SCIENTIFIC\nWRIGHT, Adrian & Jeremy


'El maestro del juicio final', de Leo Perutz (Ramona Pérez)\n2 min. 05/05/2017 18:35\n260x366 'El maestro del juicio final', de Leo Perutz 'El maestro del juicio final', de Leo Perutz\nEn aquesta novel·la assistim a una reunió de persones amb interessos artístics del tot elevats, intèrprets de música i oients refinadíssims. Coneixem un actor consagrat que viu l'eclipsi de la seva carrera i ha de representar en els propers dies ‘Ricard III’ de Shakespeare. Es respira una certa tensió a l’ambient, al gran actor li volen estalviar un ensurt terrible: el seu banc ha fet fallida i es troba absolutament arruïnat.\nDe sobte, dos trets: l’actor és mort. Ens acull a partir d’ara un relat policíac amb ingredients de literatura fantàstica.\nAl començament el narrador ens diu:\n“Todos nosotros no somos más que proyectos fallidos de la voluntad inmensa del Creador. Llevamos dentro un enemigo terrible y ni lo sospechamos” (pàg. 13)\nSuïcidis induïts? On és el culpable?\nLes investigacions del metge, el baró i l’enginyer, així com el neguit i la por hi són presents des del primer moment. Tots volen trobar una explicació que els tranquil·litzi, tot i que desconfien que les seves perquisicions els portin a una resposta que els aporti serenor. A poc a poc tot esdevé més complex; de cada vegada tots –ells i nosaltres, lectors– hi estem més implicats, d'aquí la seducció i l’espant que ens provoca la lectura.\nConeixem el savi Pfisterer, que resol qualsevol qüestió, recita dades concretes sense deixar de fer la feina que l’ocupa. Ho fa a canvi que la persona que li demana ajuda pagui la seva consumició.\n“¡Qué pocas cosas sabemos los unos de los otros! Todos llevamos nuestro propio juicio final a cuestas” (pàg. 222)\nTenim a les mans una narració perfecta d’un Mestre imprescindible. Hi tornarem, de fet tindrem necessitat de tornar-hi, però… necessitarem un temps, ens hem de refer d’aquesta primera lectura que ens ha trasbalsat i seduït alhora.\nÉs un clàssic imprescindible. De moment ens refugiem en les músiques que ens suggereix a les primeres pàgines –Brahms, Beethoven, Schubert–, que ens permeten establir un vincle amb les paraules que ens han atrapat.


Holiday home Villapark De Oesterbaai 4 Kapelle Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Villapark De Oesterbaai 4-, Wemeldinge, Kapelle, Països Baixos, 4424NS - Veure al mapaHoliday home Villapark De Oesterbaai 4Veure més fotosVestíbulVeure més fotosVeure totes les 30 fotosVeure al mapa\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Wemeldinge, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Villapark De Oesterbaai 4, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Wemeldinge. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, forn microones, renta vaixelles per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Holiday home Villapark De Oesterbaai 4 no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiarentadorabanyeraforn microonesrenta vaixellescalefaccióplat de dutxareproductor de DVD/CDMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Belvilla t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.Mostrar més


22 de juny de 2020 (09:37 CET)\nLa Diputació de València és un gran ajuntament perquè al final som el sector local i ja fa temps que els ajuntaments estem acostumats a viure crisis. És veritat que enganxem una crisi darrere d'una altra, la de 2008 encara no l'havíem superat i quan estàvem veient la llum, una nova però sempre estem reclamant a l'Estat que alliberen normes i romanent. En esta crisi sanitària no s'ha destruït res, continuen les portes en el mateix lloc però tot ha canviat, s'han perdut vides. Ara tot està en el mateix lloc però tot és diferent. Esta crisi ha fet que vérem coses inèdites, que els edificis es buidaren, que les pantalles foren el nostre mitjà de vida i que els alcaldes i les alcaldesses que són per les que soc portaveu, tinguérem que fer front a coses inèdites, sense manual d'instruccions, sense cap aplaudiment.\n'Els alcaldes i alcaldesses han arribat a fer coses que feien falta dia a dia, per a mi són herois també'\nHe parlat en prop de 265 alcaldes i alcaldesses que han arribat a fer coses que feien falta dia a dia i clar com són part d'eixa classe política corrupta que es fica en política per guanyar milers i milions d'euros la majoria no cobren i que es fiquen per no sé que perquè és el que ens han venut. Han netejat carrers sense protecció la major part de dies. Per a mi són els alcaldes i alcaldesses i regidores i regidores i tots els també són herois. Hi ha molts herois però com a President de Diputació he de dir-ho i quan començava a aplaudir sí que em recordava de tots.\nCom a President de Diputació, t'has reunit durant aquests mesos amb els alcaldes de totes les comarques. Quins han sigut les seues principals preocupacions?\nLes primeres cridades van ser als dos o tres dies de l'estat d'alarma, després va ser amb videoconferències i whatsapp. Ara amb la tecnologia, en cinc minuts, tot el món té la mateixa informació. Sobretot em sorprenia perquè ells el que agraíem és que eren molt ràpids amb injecció de diners, plans d'inversió, i em demanàvem que intervinguera com a president de diputació amb Sanitat, Mobilitat o delegació de govern. M'ha tocat fer de tot menys de President de Diputació. La meua preocupació era el post del que teníem que fer després.\nSobretot, ens han agraït la ràpida actuació i que ho hem fet de manera discreta. Jo saps que intente donar-li l'empremta a la Diputació de molta discreció, de molt de treball com el que toca. Estic cansat que els qui dirigim les institucions siguem el centre d'atenció. Som servidors i hem de fer la feina ben feta. Ací s'ha fet tot des de la discreció i del consens i no com en un plató a vore qui la diu més grossa. Per això, no hem sigut notícia i algú ho ha interpretat com a perfil baix del President de la Diputació però parlaves en els alcaldes i ells opinaven diferent.\n'Un periodista em va dir que si m'haguera enfrontat al cap de l'oposició en la Diputació com en el Congrés dels Diputats haguera sigut notícia'\nAcí realment no hem parat mai però la pandèmia ha fet que no paràrem. Amb el meu equip i els presidents anteriors han sigut els meus companys del confinament perquè només obríem eixes sales. Per això, no m'he sentit a soles en la casa i ha funcionat molt bé. Dies abans ja sabíem que havíem d'articular el teletreball, l'equip d'nformàtica capitanejat per Metxu Balaguer, es posaren de seguida i la veritat hi havia una columna vertebral de teletreball que ha permés que cap dia haja deixar de funcionar la Diputació i fins i tot hem avançat molts processos. En el ple d'abril ja hi havia 200.000 euros injectats als ajuntaments. No només això si no també ja hi havia material als ajuntaments. No hem sigut notícia perquè com em va dir un periodista. "Si t'hagueres enfrontat al cap de l'oposició com al Congrés series notícia, però com ho heu fet tot des del consens i jo ho agraïx a tots els grups polítics de l'oposició a PP, Ciutadans, la Valls ens uneix, Vox, i al govern Compromís i el PSPV". Ara sabeu que les coses són com són. La gent està cansada de la política i dels insults però algú decideix que això siga notícia i no han elegit que fórem notícia nosaltres des del consens i de treballar en conjunt. Renunciar a arguments i posicionaments del teu partit polític no és fàcil, és un esforç.\nAcí hi ha hagut més oasis però la globalització ve per al bo i al roí. Només falta vore tres minuts al Congrés dels Diputats per a vore els insults i l'escenificació i la teatralització. Molta gent entra en èxtasi quan insulta o incita a l'odi i com tots els mitjans estan pendent d'això i no estan pendent de discursos d'altres líders que també estan en el Congrés i no criden a l'odi sinó a la concòrdia, ven l'altre el tuit agressiu. Jo per a començar els llevaria el twitter i després acomiadaria a tots els assessors i després segurament a qui els contracten. Això no és el que vol la societat de hui en dia. No és el que veig als carrers, als meus amics, la gent no vol això i en canvi "enxufes" els mitjans i sembla que és això el que ven.\n'La gent vol viure en pau, té molts problemes i vol polítics que sàpien arribar a consensos i no vol a polítics que sembla que fan una sèrie de televisió i no resolguen els problemes'\nLa gent vol viure en pau, té molts problemes i vol polítics que sàpien arribar a consensos i no vol a polítics que sembla que fan una sèrie de televisió i no resolguen els problemes. Hi ha un món nou amb problemes a solucionar i en altres problemes que no teníem i la veritat no és estar parlant de si un pare era terrorista o no, si la quiniela l'haguera encertat un dia després. Damunt quan hem perdut tanta gent, és una falta de respecte. Els que pensen que vivim en una campanya electoral permanent que se'n vagen als EEUU que allí pensen que tenen joc per a tot però en este país crec que fa 40 anys ens deixarem pels a la gatera i demostràrem que es podia treballar pel consens tots, uns i altres.\nEm fa fàstic i em crea cansansi els espectacles que estan donant constantment. Pense que la Comunitat Valenciana en el còmput global ha donat una altra sensació i per això ens ha anat millor. Per això, jo li demane a la gent que quan vegen això, l'apaguen, quan vegen missatges d'odi el borren de la seua vida i volem una política que siga amable en la gent per a crear futur no com la que estem veient que només incita a l'odi i l'enfrontament.\nEl mes de març, vau llançar una campanya original que parlava d'eixos superherois que són els fallers i falleres. No obstant això, enguany les falles 2020 s'han cancel·lat i no s'han pogut celebrar. Des de fa setmanes, estàs reunint-te amb els diferents gremis del sector. Què ens pots avançar de les conclusions d'aquestes reunions?\nEstem treballant amb ells i estem molt il·lusionats. Encara no podem anunciar res per prudència i per respecte a ells, no puc revelar-lo encara. Després d'ajudar als ajuntaments i a les emergències, hem hagut de tirar una mà a tots els sectors que tenen relació amb la Diputació dins de les nostres possibilitats. La Diputació té la meitat del pressupost que l'Ajuntament de València. Podem arribar a on podem i en eixe món festiu té molta relació. Les falles no només són ciutat de València, són tots els pobles de la província de València. Per això, lamente que en el moment de l'ajornament de les Falles i de passar a juliol no s'ha tingut en compte cap poble de la província. València va decidir unilateralment que es feia a València i ni tan sols una xicoteta consulta amb la resta de pobles o en la diputació. Ara després sí que s'han posat en compte per a vore que fem.\nHaguera estat bé perquè molts alcaldes em traslladarem com a President de Diputació que haguera estat bé parlar entre tots. No vull que ningú m'entenga que ha sigut de mala fé sinó com moltes grans ciutats actuen que van a la seua i obliden que eixe sector alimenta no només a una ciutat sinó a molts més.\nM'he reunit amb gremis d'artistes, d'indumentaristes, de pirotècnics i estem treballant en un projecte que serà molt bonic i també en sectors que no estan tant associats o organitzats com fotògrafs i la idea és tirar-los una mà. A tots ens il·lusiona els projectes, miracles no fem però els he cridat quan he tingut alguna cosa sobre la taula.\nEn un món com la pirotècnica la suspensió de totes les festes pot crear molts problemes. Hi ha molts més com el sector ramader es va quedar fora de les ajudes de la Generalitat i van haver d'eixir al seu auxili. És una activitat econòmica legal i del nostre país i que genera molts diners. De fet, Hi ha molta gent que ha reconegut que és amb la primera institució que ha parlat.\nLa Diputació ha ajudat als municipis durant estos meses en l'àmbit social, amb ajudes europees. Quines han sigut les ajudes que els han arribat?\nN'hi ha una cosa que ha de canviar que és la burocràcia, és l'obsessió meua com a President. Tenim unes institucions que semblen del segle XIX, treballem per als papers i soc dels que pensa que hem de treballar per a les persones. Això no significa que no s'haja de controlar cada euro públic però és que fem mecanismes de controls que són kafkians. Per exemple, a final de febrer, volíem comprar per a salut laboral de la Diputació mascaretes, vaig preguntar i en eixe moment no estaven al preu que va arribar més tard. Per a comprar-les havia de fer un plec de condicions pensant que tots som uns corruptes, perquè fem les lleis en lloc de buscar al corrupte, pensant que tots som uns corruptes i més o menys anava a aplegar al procediment a juny. Quina era l'alternativa? Fraccionament de contractes, L'oposició m'haguera demanat impuntar-me perquè això està super de moda. Es poden fer però de seguida et poden imputar perquè se suposa que els has donat als amics, ja em diràs quins amics tinc a la Xina. Total no teníem res i després d'eixir un decret d'urgència que va costar més i encara vàrem tindre sort que no vàrem avançar-la i ens van arribar.\nHem reduït tota la documentació de manera que els ajuntaments només ho demanaren tot una vegada i ens ha vingut bé perquè hem activat els dos pilars bàsics: pla d'inversió per a 2 anys i el fons de cooperació que és un instrument de la Generalitat que nosaltres el copiem i que enguany l'hem triplicat amb 60 milions. En dos mecanismes super ràpids hem injectat 200 milions.\n-La Diputació s'ha encarregat de distribuir vora 400.000 mascaretes pels municipis. Com va anar este repartiment?\nHem comprat 500.000 perquè hem hagut d'omplir les reserves i estem preparats per si hi ha un rebrot. Les primeres que van arribar als municipis van ser les de la Diputació. Va ser tota una odissea, els primers EPIs van ser de la Diputació i en quines condicions. Quan veus que algú pregunta per les mascaretes, que en el mes de març només hi havia en la Xina i es compraven de la millor manera que sabien perquè no hi havia en els hospitals. Moltes vegades es feia notícia sense saber en quina situació s'estava aconseguint el material.\nHem de contar totes estes coses. Per eixa sensació que l'administració pública tot ho fa mal quan la immensa majoria del personal es deixa la pell i és de veres que hi ha dàtils que ho fan mal i s'ha d'anar pels dàtils i jutjar-los. Si férem això en la vida i posarem l'accent al cigró negre, no ens parlaríem en ningú de la família.\nFa unes setmanes, va participar en la reunió del President Ximo Puig amb les alcaldies de València, Castelló i Alacant, les Diputacions i la Federació de municipis. En ella, va posar en valor el paper del municipalisme. Quin balanç fa d'eixa reunió?\nVaig agrair al President Puig que la primera reunió presencial en el Saló de Corts fora en els representants de l'àmbit municipal, amb els alcaldes i alcaldesses que nosaltres érem 14 però representàvem a tots ells i era un gest del President de la Generalitat amb tots ells, amb la primera línia de batalla. És de veres que el President i la Consellera i molts s'han de deixat la pell però els que estàvem en la primera línia quan arribava el BOE i el tenies que interpretar, eren els alcaldes.\nÉrem persones i no torejàvem en papers sinó en persones. Vaig agrair-li al President perquè era un gest molt valent i molt bonic per a tots els alcaldes i alcaldesses. A banda en eixa taula, foren els municipis, diputacions i tot el món municipal en eixa cogovernança, era un signe que el President ha sigut alcalde i entenc eixe paper. Per a mi, crec que seria obligatori que qualsevol càrrec la prova, el període de pràctiques devia estar en un ajuntament. Jo note quan una persona treballa en un ajuntament i nosaltres som rara avis perquè tots venim d'un ajuntament. Tots tenim diferències perquè estem acostumats a obrir la porta i treballar amb persones.\nLa Diputació també s'ha reunit amb els unions de comerç. Com han anat estes reunions per a donar ajudes al xicotet comerç?\nEl que hem fet és treballar en les dues unions perquè han de fer treballs per administrar-los ells. Si nosaltres haguérem d'aplegar, ni en desembre aplegarien. També estem ara en la cambra de comerç per a un segell per ajudar a homologar-lo i que no li coste diners als comerços dins de les nostres possibilitats.\nEl xicotet comerç és inherent amb els municipis xicotets. La Diputació són municipis xicotets. Hi ha hagut una discursió amb l'Ajuntament de València sobre el fons per població però no té sentit. La Diputació es va crear per a ser inversament promocional i la ciutat de València té unes coses que no pot tindre el municipi de Titaigües i demanar-les, més val no entrar a contestar.\nS'ha vist l'esforç que han fet gran els botiguers i les botigueres, estan al peu del canó, subministrant sense tindre xarxa, fent subministrament a la gent major i pense que ha vingut per a quedar-se. Hi ha gent que no tenia costum d'anar al xicotet comerç i ha vingut per a quedar-se i és un canvi dels bons.\nVaig a ser-te sincer. Soc d'eixos que es parla molt del síndrome de la cabanya però és que els que hem acostumat a treballar i no sabíem si era dissabte o diumenge o teníem reunions els caps de setmana amb el President. L'oci com no hi havia, no tenies estres per l'oci, quedaves amb els amics per videoconferència i la família controlada. Jo en ma casa he reparat coses que estaven 14 anys per reparar i encara estic en la fase que he avançat coses i ara es de veres que s'està recuperant l'oci i s'està parant.\nQuè trobaràs a faltar de l'antiga normalitat i que agrairàs de la nova normalitat?\nPense que la nova realitat es pareixerà molt a l'antiga. Ja ho he vist de la fase 1 a la 2. Amb tranquil·litat i en paciència les coses es fan millor. El món té les seues velocitats i volem anar en unes velocitats que no es corresponen i pense que això tornarem a caure en el mateix sac. No farà falta el ritme de vida en l'àmbit social i les coses ixen millor més pausades, això pense que no es corregirà.\nEl que pense que es corregirà perquè s'ha deixat un pòsit de la fragilitat del més important. Hi ha molta gent que té por, és una por perquè les coses que ens importen són fràgils i ens hem adonat que estàvem envoltats de coses que no són importants i les importants són molt fràgils. En el cor sempre es van a quedar. Això farà una cicatriu que sanarà però quedarà sempre i ja vorem els seus efectes. Mai ens hem vist en estes circumstàncies. M'agradaria que construírem alguna cosa millor i el meu objectiu és que fem un món millor.


#termedelasetmana: embornal | TERMCAT\nEl dia 26 de març se celebra el Dia Mundial del Clima, que té l’objectiu de fer-nos conscients de la importància de les accions de l’ésser humà sobre les variacions en el clima. Ens afegim a la iniciativa, i us proposem com a #termedelasetmana el terme embornal.\nEn l’àmbit de la gestió ambiental, fa referència concretament a qualsevol element responsable de la desaparició d'un contaminant de l'ambient, ja sigui una fase, un procés o una substància. Per exemple, els oceans, l'atmosfera, el sòl, els boscos o la vegetació són embornals de diòxid de carboni, i per això és tan important tenir-ne cura.\nEl terme és una especialització del sentit que embornal té en altres àmbits, com ara en la nàutica o en les construccions públiques, en què es refereix als forats de desguàs que es fan en un vaixell, en un carrer o en alguna altra construcció. Sembla que el mot prové del grec ombrinà trḗmata 'forats per a la pluja', de ombrinós 'pluvial', derivat de ómbros 'pluja'.\nEn el cas del medi ambient, el que fan els embornals és fer desaparèixer un element contaminant, com els embornals d’un carrer en fan desaparèixer l’aigua.\nTrobareu el terme destacat en aquest relat visual sobre la terminologia relacionada amb el canvi climàtic, i també a la infografia que hi podeu consultar. I també, és clar, en podeu trobar l’entrada completa, amb els equivalents en castellà i anglès, en el Diccionari de gestió ambiental i en el Cercaterm.


Gaudir i fer pinya: l’esperit dels Veterans - CF Alella\nGaudir i fer pinya: l’esperit dels Veterans\nL’equip de Veterans s’ha tornat a consolidar després de superar un canvi generacional complicat.\nA pocs dies de celebrar el sopar de cloenda de la temporada, el capità dels Veterans, Dani Gil, fa balanç de l’any i ens relata quin ha estat el funcionament de l’equip en la present edició de la Segona Divisió del Vallès-Maresme. Gil, jugador del CF Alella des dels cinc anys, és una de les persones que més fidelitat li guarda al club. Quan arribi el moment, el capità té clar que durà els seus fills al futbol formatiu de l’entitat.\nQuin record tens dels Veterans i com ha evolucionat l’equip?\nDes que era ben petit sempre havia existit l’equip de Veterans. Quan jo vaig començar a jugar-hi, però, el funcionament era diferent. No formàvem part del CF Alella. Pagàvem un lloguer i, realment, semblàvem un equip que venia de fora del poble. Fa dos anys vam acordar amb en Joan, el president, que calia integrar-nos dins del club. Al cap i a la fi, tots nosaltres també formem part de l’Alella. Juguem amb la seva samarreta i som gent del poble.\nEl funcionament el coordino jo. Faig de president, de delegat, de capità i de jugador. M’encarrego de les convocatòries i de les relacions amb els àrbitres. Els de l’equip som amics des de fa molts anys i tot es fa senzill. Tenim 23 fitxes i crec que 18 dels jugadors dels Veterans hem jugat al CF Alella en algun moment.\nSou un equip competitiu?\nDiria que no som la clàssica plantilla de veterans. La majoria estem dins de la franja dels 30. Amb més de 40 anys només tenim a tres jugadors. Som un equip relativament jove, tot i que tampoc donaríem el nivell per jugar amb el Tercera Catalana. Només entrenem els dilluns i sempre intentem repartir una mica els minuts. Ens basem molt en el compromís i en l’assistència. La gent que ve cada setmana a jugar a les vuit del matí ha de tenir premi en el pròxim partit. L’única intenció és gaudir. Evidentment que ens agrada guanyar, però no és la prioritat.\nFa anys inclús vau guanyar la lliga de Primera… En quin punt esteu ara?\nEls Veterans van patir un canvi generacional fa uns quants anys. Hem superat algunes èpoques complicades, anant als camps amb nou o deu jugadors i patint un descens de categoria. Des de fa quatre temporades crec que tornem a estar consolidats. Actualment som sisens a la Segona Divisió. Crec que no tenim nivell per jugar a Primera. La veritat és que vam estar a punt de ficar-nos en zona d’ascens, però penso que no ens interessa gaire canviar de categoria. A Primera és tot més complicat i no volem perdre l’esperit de passar una bona estona i veure’ns amb els amics.\nUs agrada el procés de renovació que s’ha iniciat des de la junta directiva?\nJo sempre li he comentat al president. Que els Veterans formem part de la institució és el camí normal. A mi ja m’agrada que el club es renovi i agafi noves idees i plantejaments. La veritat és que sempre he vist el CF Alella com un equip familiar i no voldria que aquest esperit es perdés.


Isaac Marcos i Mireia Trias s'imposen al Gran Premi de ciclisme de Sant Feliu de Pallerols en categoria cadet - Olot Televisió\nComentaris tancats a Isaac Marcos i Mireia Trias s’imposen al Gran Premi de ciclisme de Sant Feliu de Pallerols en categoria cadet\nAquest dissabte s’ha celebrat el gran premi de ciclisme de Sant Feliu de Pallerols on, en categoria cadet, s’han imposat Isaac Marcos i Mireia Trias. En la categoria de veterans, el guanyador ha estat Manuel Jesús Suárez.\nIsaac Marcos, del Tomás Domingo, ha guanyat el Gran Premi de ciclisme en categoria cadet, després de més d’una seixantena de quilòmetres de pedalar i treballar per atrapar un company d’equip que s’havia escapat. Marcos ha deixat clar, però, que mentre guanyés algun dels seus companys d’equip o ell mateix, el resultat era satisfactori.\nEntre les noies, s’ha imposat la ciclista del Catema.cat Mireia Trias, en una cursa molt igualada. “Al primer port ha estat on s’ha decidit tot”, ha explicat Trias, “i he quedat davant amb una altra noia, i després ens hem ajuntat tres. Al final a l’esprint he pogut imposar-me”.\nAquest Gran Premi ha donat amb aquesta cursa i la de veterans una mica de volada al ciclisme garrotxí. Es tracta, principalment, d’una iniciativa per ajudar a promocionar l’esport, especialment en els joves. David Arroyo, membre de l’organització del Gran Premi, ha explicat a OLOT TELEVISIÓ que “el que volem fer és promocionar els joves. Així m’agradava que em passés a mi quan ho era. Han d’arribar a dalt i no deixar-los perdre, perquè no hi ha molta gent. Aleshores els hem d’anar ajudant perquè progressin i arribin on vulguin”. Així, independentment dels guanyadors, cal valorar la iniciativa: 112 ciclistes veterans i 50 cadets ha estat una bona xifra en una doble cursa que va ben consolidada i ha de tirar endavant moltes edicions en el futur.


Blog de maternitat\nQui som al bloc de maternitat?\nBenvinguts al nostre bloc de maternitat. Som una família de Palafrugell a la província de Girona en què expliquem les nostres vivències com a pares novells en aquest bloc de maternitat.\nMAI RECOMANEM RES QUE NO HAGUEM PROVAT O ens agradaria PROVAR.\nSi creus que tens un producte o servei que pot ser útil per als seguidors d’aquest bloc, si us plau escriu-me a [email protected]\n[Dvteam max = »99″ categoryid = »» gridstyle = »full» òfset = »20″ itemwidth = »250″ side = »center» rounded = »dvteamgrid-default»]\nEn aquest bloc hi ha enllaços que formen part d’un programa d’afiliats, és a dir, rebo una petita compensació si compres a través d’ells. Tret que així s’especifiqui un suplement en el post, no enllaço productes que no he provat i no penso que poden ser-vos útils.\nSempre que sigui rellevant per al contingut d’aquest bloc (paternitat, educació, decoració, criança, manualitats, cuina, …) accepto escriure posts patrocinats (pels que rebré algun tipus de compensació, financera o d’altre tipus), sempre donant una opinió sincera dels productes o serveis\nAquest bloc disposa d’espai per a publicitat a tercers. Si us plau, escriu-me a [email protected] per a més informació.\nEl bloc My Cool Family així com les seves altres versions en altres idiomes (versió en català) poden contenir informació general sobre salut i sense garanties de qualsevol tipus, ja sigui expressa o implicada. La informació oferta no són consells mèdics, recomanacions o assessoria mèdica de cap tipus, i no han de tractar-mai com a tal.\nPer símptomes, preguntes o assessoria mèdica visita al teu metge. No has de prendre la informació d’aquesta pàgina web com una alternativa a el consell del teu metge o un altre professional sanitari.\nLa meva Cool Family no es responsabilitza per cap consell, curs de tractament, diagnòstic, medicaments o aplicació de dispositius o altra informació, serveis o productes que s’obtinguin a través d’aquest bloc.\nAquesta obra està sota una llicència de Creative Commons Reconeixement-CompartirIgual 4.0 Internacional .


La Crida serà la fundació de Junts - El triangle\nEl 94% dels associats a la Crida Nacional per la República han votat a favor de convertir aquesta plataforma política puigdemontista en una fundació de suport a Junts, el partit de l'expresident català Carles Puigdemont. En la votació, segons les dades publicades aquest dimecres per la Crida, han dit la seva un 54,6% dels militants inscrits i només un 5% han votat en contra.\nD'aquesta manera, la plataforma que havia de ser la llavor d'un nou partit deixa l'activitat política a Junts, que al seu torn va ser presentat com a partit aquest estiu, sense que s'haguessin resolt les discrepàncies entre els seus promotors i el PDECat. De fet, el control de la marca Junts per Catalunya és objecte d'un enfrontament als tribunals.\nLa Crida, nascuda el 27 d'octubre del 2018 -just un any després de la pseudo-DUI de l'octubre del 2018 i de l'aplicació de l'article 155 de la Constitució a Catalunya-, ha tingut com a president l'exdirigent de l'ANC Jordi Sànchez, i a la seva presentació van participar de manera destacada els dos darrers presidents de la Generalitat, Carles Puigdemont i Quim Torra.\nEl passat mes de juliol, la cúpula de la Crida va apostar per la dissolució, que ara ha rebut un 95,3% dels suports en la votació dels associats.\nPrevMarlaska dona medalles als Mossos per actuar als aldarulls per la sentència del procés


Es materialitza l’acord entre Manresa i la premsa italiana per promocionar la ciutat de Sant Ignasi\nDurant la visita a Roma el mes de març passat d’una delegació de l’Ajuntament de Manresa i l’Agència Catalana de Turisme es van establir contactes amb mitjans de comunicació italians i es va acordar que aquests durien a terme una sèrie de visites a la capital del Bages, la primera de les quals ha estat la del periodista Francesco Ognibene del diari italià L’avenire.\nUnes 270 persones visiten l’exposició de "Pessebres del món" al Carrer del Balç aquest cap de setmana\nEls visitants van poder gaudir d’una mostra amb més de 200 peces de diferents dimensions i materials de països com la Xina, Japó, Vietnam, Perú, etc. La mostra es prorrogarà fins al diumenge 24 de desembre en l’horari habitual del Centre d’Interpretació.\nBages Turisme presenta el Pla Estratègic en un acte en què l’Oficina de Turisme de Manresa i altres operadors reben l’acreditació com a Punt d’Informació Turística\nUna vuitantena de persones es van aplegar ahir a la Sala Gòtica de la Seu de Manresa per conèixer els punts principals del nou Pla Estratègic de Bages Turisme. Durant l'acte, establiments, equipaments i serveis van rebre l’acreditació com a Punts d’Informació Turística (PIT), entre els quals l’Oficina de Turisme de Manresa.\nEl Carrer del Balç acollirà uns 200 pessebres d’arreu del món durant la Fira de Santa Llúcia\nL’exposició explica com s’interpreta i es representa l’escena del Naixement a diferents països. Així, s’hi podran veure peces de diferents dimensions i materials de la Xina, Japó, Vietnam, Perú, etc.\nL’Oficina de Turisme de Manresa tanca el novembre amb record històric de visites guiades\n26 grups organitzats, procedents de diferents localitats de Catalunya, del País Basc i de França. En total, 509 persones han contractat el servei de guiatges turístics de la ciutat.\nLa segona edició de les Jornades Gastronòmiques del Camí Ignasià es clou amb una demostració de cuina i els premis del Concurs de la Cuina del Pelegrí\nUna seixantena de persones van assistir a la cloenda de la segona edició de les Jornades Gastronòmiques del Camí Ignasià, que va tenir lloc a l’escola Joviat. En l’acte es va fer una demostració de cuina en directe i es van lliurar els premis del concurs de la Cuina del Pelegrí, en les categories d’entrepans i carmanyoles\nAlumnes de la Universitat de Lleida visiten Manresa per conèixer els seus atractius i la seva estratègia turística\nEl regidor de Turisme de l’Ajuntament de Manresa, Joan Calmet i el gerent de la Fundació Turisme i Fires de Manresa, Albert Tulleuda, els han explicat les estratègies turístiques de la ciutat i del projecte Manresa 2022.\nEl músic manresà Xavier Serrano ha compost la peça, en què apareixen esdeveniments nadalencs i indrets manresans. S’estrenarà aquest dissabte, coincidint amb la inauguració oficial de la pista de gel a Sant Domènec. Es tracta d’una nova acció de foment de marca de “Manresa, cor de Catalunya” per deixar clar que, també al llarg de l’hivern, la ciutat continua bategant amb força.\nCultura,Projectes de Ciutat,Turisme,Vine a Manresa\nManresa participa per primer cop amb èxit a la Mostra de Cinema Espiritual, en el marc de Manresa 2022\nManresa ha participat per primer cop en la Mostra de Cinema Espiritual de Catalunya, en el marc del projecte Manresa 2022. La projecció de la pel·lícula "Lo que de verdad importa", juntament amb un col·loqui posterior, va generar interès, ahir al vespre a l'auditori de la Plana de l'Om.


L'Ajuntament obri la convocatòria per a adjudicar les parcel·les de l'Hort de la Mar\nLes regidories d'Agricultura i Promoció Econòmica han iniciat els tràmits per a convertir en realitat el projecte de l'Hort de la Mar. L'ordenança que regula el procés d'adjudicació de les parcel·les està ja aprovada i el proper dijous 22 de setembre començarà el període de presentació d'instàncies per a participar en l'adjudicació.\nLes persones interessades hauran de presentar el formulari que trobaran a les oficines de la Cambra Agrària, a través del qual optaran a cultivar una de les 27 parcel·les d'hort ecològic o una de les 10 parcel·les destinades a plantes ornamentals i jardineria (cada parcel·la correspon a 4 bancals). En cas que el nombre de peticions siga superior a l'oferta de parcel·les, entraran en un sorteig que determinarà quins seran els usuaris que podran cultivar alguna de les parcel·les.\nLes persones que no resulten assignades en el sorteig passaran a un llistat de reserva a través del qual podran optar a cultivar alguna parcel·la en cas de renúncia d'algun adjudicatari o quan finalitze el termini de l'adjudicació, que és de tres anys.\nTant el regidor d'Agricultura, Domingo Roca, com el regidor de Promoció Econòmica, Román Sánchez, han valorat el fet de posar en marxa «un projecte il·lusionant com aquest» i han destacat la «ubicació privilegiada, a la vora de la mar» de l'Hort de la Mar.\nParal·lelament, el projecte de l'Hort de la Mar es complementarà amb dos cursos que serviran per a fer un rodatge previ a la gestió i cultiu de les parcel·les. Els cursos, un organitzat per l'Ajuntament i impartit per Mariano Bueno i l'altre organitzat per la Conselleria d'Agricultura, tenen com a objectiu facilitar la tasca als adjudicataris de les parcel·les.


Detenen a un home a València per intentar escanyar presumptament a la seua parella\nUna patrulla de la Policia Local va escoltar els crits de socors de la dona\nLa Policia Local de València ha detingut a un home de 58 anys d'edat després d'haver comès un presumpte delicte de violència de gènere. Els fets van ocórrer dissabte passat 23 de desembre, al voltant de les 02.30 hores, quan uns agents que patrullaven per l'Avinguda de Blasco Ibáñez van escoltar forts crits d'una dona demanant auxili des d'un de les balconades de la citada avinguda, segons fonts de la Policia Local de València.\nEls policies van poder comprovar que la dona estava aferrada als barrots de la balconada, i van anar ràpidament en la seua ajuda. Quan van poder arribar al replà d'on procedien els crits, l'home presentat ara com a detingut els va obrir la porta, i els agents van poder comprovar que la casa estava regirada amb objectes trencats pel sòl. A més, segons aquestes mateixes fonts, se seguien escoltant cridades d'auxili des de l'interior.\nAixí doncs, els policies van accedir a l'habitatge i allí van trobar a la dona, qui va poder explicar-los que el seu marit havia tractat d'ofegar-la amb una manta i escanyar-la. Per tals motius, els agents van procedir a detenir a l'home i a traslladar-ho a la Inspecció Central de Guàrdia.


Tornem al carrer per unes pensions dignes – Compromís per Gandia\nArticle d’opinió d’Ivà Bonet. Secretari local de Compromís per Gandia.\nHa passat uns temps des de les manifestacions multitudinàries de fa uns anys, des de les retallades en educació i serveis socials que el PP va fer i el Govern del Botànic ha revertit, amb l’eliminació del copagament en medicines, el rescat dels hospitals privatitzats, el contracte dels mestres acomiadats o amb el pagament les rendes de dependència. Però sembla que tot el que toca el PP va en el mateix sentit: reduir drets i destrossar allò públic.\nI seguint este camí el govern del PP de Madrid i els seus amics de Cs no tenen vergonya en defensar que una pujada de les pensions del 0,25% és mantenir el poder adquisitiu dels pensionistes. Sembla que els senyors del PP i Cs no els ha pujat el cost de l’aigua, ni la llum, ni els carburants, ni els aliments. Són senyorets als quals pareix que els ha anat molt bé la crisi i no han hagut de mantenir a ningun familiar a l’atur i sense prestacions, ni estirar les minses pensions que cobra la majoria de la gent (a l’estat la pensió més comuna està entre el 600 i 650 € segons les dades del ministeri, però hi ha moltíssimes per sota).\nNo veuen necessari tornar a omplir la vidriola de les pensions, 60.000.0000 € que el PP s’ha gastat en el rescat bancari, en rescatar les autopistes radials de Madrid o en la corrupció al País Valencià i ho pose amb tots els zeros perquè es veja bé. Per a aquesta gent, que persones que han cotitzat durant tota la vida tinguen unes pensions dignes, no és una prioritat. Aquesta setmana han preferit gastar-se 10.000 milions d’euros en armes abans que destinar una quinta part d’esta quantitat a pujar les pensions segons l’IPC. Ja tenim prou que PP i Cs es riguen de nosaltres en pujades del 0,25%. Les pensions són un dret. Si el sistema actual no pot sustentar-les, cal modificar-lo. Si cal incloure-les en els Pressupostos Generals de l’Estat per a pagar-les que es faça.\nPerò cal anar més enllà i exigir la derogació de les reformes de les pensions del 2011 i 2013, una del PSOE i una del PP i restablir la jubilació ordinària als 65 anys. Està clar que solament amb els arguments no hi ha prou. Esta gent no té interés a tindre un sistema públic viable, volen privatitzar les pensions igual que ho van intentar amb les escoles i hospitals, i no ho hem de consentir. Hem de lluitar per unes pensions que permeten una vida digna, per un sistema públic que les garantisca i per poder gaudir d’una jubilació en condicions. Els nostres majors estan patint-ho ara i per això es manifesten, però als que ens queda encara un poc per cobrar la jubilació, hem de ser conscients que si no lluitem al seu costat ni tan sols la cobrarem. Cal tornar al carrer, cal alçar la veu i reclamar que volem UNES PENSIONS DIGNES.\n←Compromís per Gandia demana una revaloració de les pensions segons l’IPC\nVI Mostra de mones i panous→


El Nàstic valora canviar l'horari dels partits de casa a les cinc de la tarda\nEls jugadors del Nàstic i del Lleida saludant-se al final del partit.\nEstudien si fer-ho contra l’Olot o en el següent\nActualitzada 27/02/2020 a les 10:55\nEls partits del Nàstic a les 12 del migdia al Nou Estadi podrien estar arribant a la recta final. Amb l’arribada del bon temps el club està valorant posar l’horari de les cinc de la tarda per als partits que s’hagin de disputar a casa des d’ara fins a final de temporada.\nDe moment, el partit d’aquest diumenge es continuarà jugant a les 12 del migdia com és habitual però la directiva està valorant si passar ja a l’horari d’estiu que seria el de disputar els partits de casa a les 17 h. Aquest és un canvi que, des del Nàstic, ja es va avisar que es realitzaria quan arribés el bon temps i fes massa calor per disputar els partits a les 12 del migdia.\nL’horari de les cinc de la tarda no és gaire habitual aquesta temporada, ja que a casa els tarragonins només han disputat un enfrontament aquesta hora, contra l’Hércules el passat 22 de desembre. Els primers partits de la lliga, contra l’Andorra i el Llagostera es van disputar a les 19 h. mentre que tota la resta d’enfrontaments s’han jugat a les 12 h. Des de la junta encara no tenen clar si el pròxim partit a casa, contra l’Olot, ja es jugarà a les 17 h. o si esperaran al següent contra el Badalona que es disputarà el 29 de març. Així doncs, els partits a les 12 h. al Nou Estadi s’acaben.\nComenta el contingut : El Nàstic valora canviar l'horari dels partits de casa a les cinc de la tarda


CEIP Municipal La Sínia – Cerdanyola\nLa Sínia a l’abast de tot el món\nINFORMACIONS GENERALS – 2009-2010\nLa Sínia sota la neu\nEns ha visitat el Rei Carnestoltes\nConvocatòria Beques Colònies Escolars per al curs 2009-2010\n30 de gener, Jornada de Portes Obertes\nCEIP Escola Municipal La Sínia\nCirc Crac I\nCirc Crac II\nComiat 6è 2008\nL’escarbat e l’agla\nPresentació del llibre 25è aniversari\nTeatre 3r (maig 2008)\nLa Montse Escoi (http://blocs.xtec.cat/racotic/)ens convida a posar en el nostre bloc la vella Quaresma i a observar com cada setmana li van tallant un peuet fins que arribi la Setmana Santa:\nComentaris tancats a La vella Quaresma\nAvui, com cada any, hem rebut la visita del Rei Carnestoltes.\nEns ha deixat les ordres que hem de complir demà dijous, divendres al mati i\ndivendres a la tarda. El tema d’aquest any és “Els oficis”.\nPer començar el Carnaval,\nportarem un davantal,\nigual que el Ferran Adrià,\nper posar-nos a cuinar.\nDivendres 11 matí\nPer alegrar aquest matí\nt’hauràs de guarnir amb flors\ni així l’escola estarà\nplena d’olors i colors\nPaletes, fusters, i metges,\ncuineres i jardiners,\npolicies i bombers:\ntothom es disfressarà\nde l’ofici que ha triat.\nFins al dia 26 de març teniu temps per demanar beca per a les colònies.\nTeniu la informació aquí:\nBeques colònies Ajuntament\nComentaris tancats a Convocatòria Beques Colònies Escolars per al curs 2009-2010\nAqui teniu una presentació amb la informació més destacada que es donarà en aquesta reunió.\nView more presentations from msolerdv.\nTeniu tota la informació a la pestanya “Preinscripció 2010-11”\nAvui podeu visitar les noves instal·lacions\nTot i que encara no hi ha data per a la inauguració oficial de les noves instal·lacions de l’escola, avui, de 17 a 18 hores, totes les famílies esteu convidades a fer un tomb per l’edifici gran.\nVeureu el menjador, la cuina, el gimnàs, les aules de p5…\nDIA DE SANT JORDI 2008\nAquest any el dia de Sant Jordi ha caigut al bell mig de la Setmana Cultural. Tots els cicles de Primària van fer els Jocs Florals; al Parvulari van posar la biblioteca a la terrassa, amb els llibres que havien portat les nenes i els nens de casa.\nLes classes de cinquè i sisè van anar a les classes de 2n i 3r a representar-hi la llegenda de Sant Jordi… in english! Les mestres de parvulari també van representar aquesta llegenda per als nens i les nenes del seu cicle.\nA les cinc, a la pista, hi va haver el berenar intercultural, l’actuació d’una conta-contes i la paradeta de llibres, tot gestionat per l’AMPA.\nDel 21 al 25 d’abril fem la setmana cultural. Aquí podreu veure una petita mostra de totes activitats.\n+Mates a Sant Cugat\nRàdio Sant Cugat recull la notícia de la final del Fem Matemàtiques (i del +Mates).\nEls quatre alumnes de la nostra escola que hi van anar van fer un paper brillant: de fet, el grup on, juntament amb alumnes d’altres escoles, hi havia el Dani Villodres, va guanyar en la seva categoria. Felicitats un cop més!\nVisita a la casa de colònies amb les famílies de P-3\nEl passat dissabte 5 d’abril, les famílies i les mestres de p-3 van fer una visita a Can Mata, a Saifores, la casa on aniran de colònies els dies 7, 8 i 9 de maig. Nenes, nens, mares i pares poden conèixer una miqueta la casa i el què es farà durant les colònies.


Llorenç Serra i el “misteri” del Pont Vell a la Santa Coloma de principis del segle XX – Diàlegs a la Riba del Besòs\nPont Vell de Santa Coloma de Gramenet\nAra fa cent anys que va morir l’alcalde que va pilotar l’entrada de Santa Coloma al segle XX. És, doncs, un bon moment per aprofundir en els fets més importants d’aquella època, entre els quals hi ha la construcció del Pont Vell. Un cert “misteri” l’envolta ja que ningú sap quan es va inaugurar ni existeix cap recerca publicada sobre el procés de la seva construcció. L’historiador de tota la vida de Santa Coloma, Joan Vilaseca i Segalés, ens diu que va ser el 1915, data que continuava apareixent a diversos quaderns d’història, publicats per diferents autors, a finals dels anys 80 del segle XX. Aquesta era una data no qüestionada, fins al punt que, temps enrere, figurava a la web municipal i, jo mateix, vaig cometre l’errada de donar-la per vàlida a un article sobre el centenari de l’Església Major, l’any 2015.\nEm vaig assabentar de l’error a través de Josep Maria Roca, director del Mirall.net, i vaig començar a investigar. Al ple municipal del 9 de setembre de 1918, fet per comunicar la mort de Llorenç Serra Badosa, l’alcalde accidental Joaquim Batista, en glossar la seva figura i els seus projectes diu “el quedar terminado el puente del Besós, cuyas obras estan muy adelantadas”. Definitivament, no era certa la data del 1915. Davant d´aquesta constatació decideixo esmenar l’errada i, és ara, en el marc del centenari de la mort de Llorenç Serra quan, després de fer una recerca, escric les meves conclusions com una contribució a esclarir i a enriquir la historiografia colomenca.\nEn Llorenç Serra va impulsar les transformacions que necessitava un poble immers en diverses dinàmiques de canvi des de finals del segle XIX. En aquell petit poble agrícola de poc més de 1.500 habitants a principis de segle, aïllat, tancat i amb greus dèficits de comunicació amb Barcelona i el seu entorn, podem dir que convivien tres dinàmiques de canvi: els estiuejants, els immigrants i l’arribada de la indústria.\nEl bon clima i la tranquil·litat del poble van atreure a estiuejar-hi, des del darrer quart del segle XIX, famílies benestants de Barcelona, que participaven a la vida del poble fins al punt que, el 1915, es va fixar la celebració de la Festa Major d’Estiu el primer cap de setmana de setembre, per tal d’acomiadar-les. Paral·lelament i, des de l’Exposició Universal de 1888, comencen a arribar els primers immigrants aragonesos i posteriorment murcians. També, malgrat no tenir el pes d’altres llocs, es van instal·lar al poble fàbriques com Can Baró, Can Sala o Miquel Costa.\nAquesta realitat necessitava d’infraestructures que adaptessin Santa Coloma als nous temps. Va ser Llorenç Serra, alcalde de 1906 a 1913 i de 1916 a 1918, quan va morir, qui va encapçalar la modernització del poble. En aquells temps, l’arribada del telèfon i de l’enllumenat públic, l’obertura i eixamplament de carrers i places o la creació del laboratori bacteriològic, entre moltes d’altres realitzacions, eren de gran transcendència per a la vida del veïnat colomenc. El Museu Torre Balldovina va mostrar la magnitud d’aquesta transformació a l’exposició que va produir amb motiu del centenari.\nDues característiques de la personalitat d’en Llorenç Serra ens poden ajudar a comprendre com va aconseguir posar en marxa tantes iniciatives transformadores en un poble tancat i conservador, com era la Santa Coloma d’aleshores. Per una banda, la seva influència al poble i, per l’altra, la seva capacitat de relació amb les persones clau de la política catalana, en especial amb Prat de la Riba.\nFill de família de pagesos benestants, Llorenç va substituir al seu pare com a masover de la Torre Balldovina, finca d’extenses terres de conreu propietat de Ferran de Sagarra, l’historiador que va descobrir el Poblat Ibèric Puig Castellar el 1902. Era una persona culta, preparada, responsable, religiosa i autoritària, que militava a la Lliga Regionalista i, conseqüentment, la seva base social era les gents benestants, pagesos i comerciants.\nMés enllà de tot aquest tipus de mesures, Llorenç Serra tenia visió de futur amb decisions i propostes estratègiques que han deixat petjada a Santa Coloma. Vegem-ne algunes.\nPartint del Pont Vell i de l’Església Major, que aleshores s’estaven construint, com a punts de referència clau, el 1914 es redacta un Pla Urbanístic que dissenyava com havia de créixer el poble, pla que després no es va aplicar. A la part de dalt es dibuixaven carrers radials que sortien de l’Església Major i que, amb l’obertura del Passeig Mossèn Jaume Gordi, es connectaria el temple amb la Plaça de la Vila. Cal tenir en compte que aquesta planificació va inspirar la futura alineació dels carrers al barri del Riu i a l’entorn del mercat Sagarra.\nLa Santa Coloma d’aleshores estava dintre d’una Catalunya en ple desenvolupament industrial i del moviment obrer, així com d’una important expansió cultural, on la burgesia encapçalava les reivindicacions nacionals davant la despreocupació de l’anarquisme i el marxisme. La Lliga Regionalista era, aleshores, el partit d’aquesta burgesia que preconitzava un catalanisme polític basat en aconseguir el màxim d’autonomia, de desenvolupament cultural i de modernització del país. Aquest era el marc polític i ideològic on estava situat en Llorenç Serra.\nEl principal instrument institucional del catalanisme va ser la Mancomunitat de Catalunya, que neix el 6 d’abril de 1914 amb la unió de les quatre diputacions i que va tenir a Prat de Riba com a primer president. La Mancomunitat va fer una intensa activitat de modernització econòmica i social i de desenvolupament cultural, que es concreta amb un impuls de les obres públiques, l’ensenyament i la cultura. Parlem de la Mancomunitat perquè aquesta institució va tenir relació amb Santa Coloma i amb un altre projecte estratègic d’en Llorenç Serra.\nL’ajuntament colomenc va demanar al govern central, l’any 1913, l’aprovació del projecte de creació de la Mancomunitat de Catalunya, amb el convenciment que contribuiria a la prosperitat del país. Potser va ser una premonició, però les gestions de Llorenç Serra van aconseguir que la Mancomunitat adquirís els terrenys de la finca Torribera, de 288.859 m², per construir una clínica per a malalts mentals, que va ser una realitat el 1930. Aquesta decisió ha estat beneficiosa, ja que Santa Coloma ha pogut disposar d’un complex sanitari, cultural i esportiu de primer ordre a la vegada que s’ha impedit que aquest indret acabés sota les urpes de l’especulació.\nEl “misteri” del Pont Vell\nEl gran dèficit que patia el poble era la comunicació amb el seu entorn. No hi havia cap pont sobre el Besòs que connectés amb Barcelona, només unes passeres de fusta per anar a peu i calia desplaçar-se a Sant Adrià per agafar el tramvia. La construcció d’un pont esdevé una infraestructura estratègica pel poble i les gestions de l’alcalde amb la Diputació de Barcelona, que presidia el seu amic Prat de la Riba, van donar fruit i el 31 de desembre de 1913 es posa la primera pedra del Pont Vell, que serà de formigó armat, amb una longitud de 150 metres i una amplada total 10,5 metres. El pont va ser arrasat per una ”besosada” el 1943 i l’administració franquista va tardar 10 anys en reemplaçar-lo per l’actual.\nPont Vell de Santa Coloma. Arrasat per les riuades del 1943. Fotografia facilitada per Ernest Prats.\nLa construcció del Pont Vell estava dintre del projecte d’obertura del camí veïnal de Sant Andreu (carretera de Ribas) a Santa Coloma. El 1910, quan Llorenç Serra envia una carta al president de la Diputació de Barcelona demanant les obres del camí i del pont, l’actual passeig de Santa Coloma, conegut popularment com la “carretera de los cuarteles”, eren camps de cultiu o no urbanitzats, imprescindibles per executar el projecte. El pont era la infraestructura fonamental, però sense el camí veïnal esdevenia estèril.\nLa primera constatació que hem de fer és que aquest projecte no es va finalitzar tal i com estava previst. La part del camí que va des de la carretera de Ribas al pont no es va poder fer perquè l’ajuntament de Barcelona no havia cedit els terrenys i el de Santa Coloma ho va fer a darrere hora; per aquesta raó, aquesta part del camí va ser segregada de la contracta el març de 1921. Vuit anys després de l’aprovació del projecte, els ajuntaments encara no havien cedit els terrenys necessaris.\nLa segona constatació, aquesta positiva, és que la construcció del camí veïnal a la part esquerra del riu va servir per canviar el traçat de la carretera de San Adrià a la Roca, tot deixant de passar pel centre del poble, ja que aquest ramal també constituïa la nova travessia per Santa Coloma de l’esmentada carretera. Aquest desviament va ser molt beneficiós, doncs s’havia augmentat considerablement l’ús de carruatges i automòbils i calia descongestionar el poble i evitar accidents.\nLa part del plànol del projecte que afecta al poble de Santa Coloma. 1913. AGDB OPP 1849.\nL’any 1913 és quan es posa en marxa el procés, ja que s’articulen els mecanismes de gestió pública necessaris: la Diputació i el Ministeri de Foment, en conveni, aproven el projecte per un valor de 297.409,77 pessetes, el plec de condicions particulars i econòmiques i l’execució mitjançant subhasta pública, així com el finançament de l’obra. L’Estat contribuirà a les despeses de la construcció amb un 25% del cost real i la Diputació amb un 75%. Els ajuntaments estaven obligats a expropiar i cedir els terrenys necessaris i a pagar la cinquena part de les obres d’esplanació i afermament; a l’Ajuntament de Santa Coloma li va correspondre pagar per aquest concepte 7.900,08 pessetes.\nAl desembre de 1913, hi tindran lloc dos actes significatius de distint caire. El 30 es va adjudicar de forma provisional l’execució del projecte a Ramon Baxeras Marsà, contractista de Sarrià, per la quantitat de 252.779 pessetes, amb una baixa de 44.630 pessetes respecte el preu de sortida. El dia 31 es va realitzar un acte de col·locació de la primera pedra, beneïda pel rector de la parròquia de Santa Coloma i amb l’assistència de diputats provincials i a Corts, representants dels ajuntaments de Barcelona, Badalona i Montcada i la corporació municipal colomenca. Aquest acte té tres significats que són complementaris: primer, celebrar que el tan desitjat pont ja està en marxa; segon, homenatjar Llorenç Serra, que aquell mateix dia deixava l’alcaldia per voluntat pròpia; i tercer, una representació de focs d’artifici polític quan encara ni tan sols s’havia dipositar la fiança per part del contractista.\nLes obres comencen el maig de 1914 i havien d’estar acabades el maig de 1916, però pateixen un llarg i tortuós camí que finalitzarà a l’octubre de 1925 amb la devolució de la fiança a Ramon Baxeras. Les responsabilitats són compartides entre l’administració i el contractista. Ja hem parlat de que l’incompliment dels ajuntaments de Santa Coloma i Barcelona en la cessió dels terrenys mutilen el projecte, però també hem de parlar del retard en el pagament de les certificacions d’obres, que obligarà a la Diputació a abonar interessos de demora el 1916. Com a contraposició, observem una excessiva permissibilitat de l’administració provincial envers el contractista al llarg dels anys.\nTot dóna a entendre que el contractista es va prendre amb tranquil·litat l’execució d’un encàrrec que va veure la recepció provisional el 1921, 7 anys després del seu inici i 5 després de la data prevista de lliurament. Això es veia venir des del començament, ja que tres mesos després d’iniciades les obres, a l’agost de 1914, l’enginyer de la Diputació encarregat de la inspecció escriu a un informe que el contractista “ha observado una lentitud en la ejecución de dichas obras que raya el abandono y que de continuar por mas tiempo daria lugar a una notable alteración de la marcha de los trabajos”.\nCom si no fos suficient aquestes mancances de les administracions públiques i del contractista, cal situar un seguit de problemes afegits, a vegades sobrevalorats o utilitzats com a excusa, d’índole climàtica i econòmica. Les pluges, l’augment del cabal i dels corrents subàlvies del riu i les gelades són les raons que impedien poder cimentar el pont. La situació inflacionista produïda pels efectes de la 1ª Guerra Mundial desfasarà els preus fixats a la subhasta i generarà una demanda de revisió de preus; la demora de la recepció del ferro, la manca de mà d’obra i les vagues també interferiran a les obres. Tots aquests problemes van ser argumentats per permetre suspensions d’obres i concessions de pròrrogues en el termini de lliurament del projecte.\nDavant aquest endarreriment, l’ajuntament i el veïnat colomenç pressionen perquè les obres es dinamitzin. Tot i la contradicció de l’ajuntament, que no va cedir la totalitat dels terrenys fins el 1920, el Ple municipal va tractar el tema el novembre i el desembre de 1918 i va facultar l’alcalde a presentar un ofici, davant el president de la Diputació, amb la protesta del consistori i adjuntant la instància d’uns 400 veïns que demanaven que s’activessin les obres del pont.\nEl 1921 entra en funcionament el Pont Vell\nEl desenllaç d’aquest procés ple d’incidències s’inicia el segon semestre de 1920. El contractista demana fer la recepció del pont i del camí fet i segregar de la contracta les obres de la part del camí quins terrenys l’ajuntament de Barcelona encara no havia cedit. La Mancomunitat accedeix a les dues peticions i adverteix al contractista que al pont li manca “la col·locació del passamà de la barandilla, extracció dels maons que havien estat col·locats en la part inferior de les bigues per sostenir les armadures, el pintat del ferro de l’angle de les aceres ….”, tot deixant clar que si no enllesteix les obres “s’efectuaran per l’administració a càrrec de la contracta”. Unes obres que el contractista no va fer al·legant que no eren de la seva incumbència.\nLa decisió més estratègica de la Mancomunitat va ser la d’autoritzar a la Secció Tècnica de Carreteres, Camins i Ponts a construir un petit ramal que comuniqués el pont amb l’antic camí de Sant Andreu a Santa Coloma, de forma que aquest no quedés aïllat. El ramal es farà utilitzant els terrenys situats a l’estrep dret del pont que van ser cedits a l’ajuntament de Santa Coloma pel Marquès de Castellbell, el setembre de 1920. Cal recordar que aleshores la marge dreta del riu pertanyia a Santa Coloma fins a prop de la via del tren.\nEl projecte del camí veïnal i el pont va costar 224.739,44 pessetes, tan sols 28.040 menys de la quantitat adjudicada a Ramon Baxeras, però no estem davant d’un estalvi real perquè no es va fer tot el projecte. Cal tenir en compte dues qüestions que hem anat veient i que influeixen contradictòriament en la liquidació: la revisió de preus va fer augmentar el cost d’execució de l’obra feta, mentre que la segregació de la part del camí, des de la carreta de Ribas fins al pont, va fer disminuir el preu fitxat a la contracta.\nPel que fa a la inauguració o posada en funcionament del pont, puc afirmar que va ser el 1921. La Diputació aprova, el novembre de 1928, el projecte reformat d’acabament de les obres del camí veïnal on, als antecedents de la Memòria, es diu que el pont funciona “al tránsito público desde 1921” Però estic en condicions d’ajustar més i, per això, cal retenir dues dates: El 13 de gener de 1921, que és quan es fan, de forma satisfactòria, les proves de resistència per a la recepció provisional del pont. I el 22 de febrer de 1921, data de la carta dirigida a l’alcalde de Santa Coloma, aleshores Miquel Serra Badosa, pel Reial Automòbil Club de Catalunya, que comença dient “Habiendose inaugurado, aunque provisionalmente, el pase por el Puente de nueva construcción sobre el rio Besós”, per acabar demanant que s’arregli el ramal d’accés al pont. Per tant, podem concloure que el Pont Vell va començar a utilitzar-se entre aquestes dues dates.\nDe totes formes, de l’escrit del Reial Automòbil no es pot deduir la celebració d’un acte públic i protocol·lari, en tot cas, fa referència a l’obertura del pont a la circulació. Justament, a la recerca no he detectat, en els expedients consultats, pistes de cap acte d’inauguració, la qual cosa no vol dir que s’hagi de descartar definitivament.\nI si no es va fer, com és possible que una infraestructura d’aquesta importància no tingués un acte institucional d’inauguració? La resposta és la situació d’inseguretat administrativa en què es trobava el pont i el conjunt del projecte. La Mancomunitat, hereva de la Diputació, màxima gestora del projecte en conveni amb el govern de l’estat, no podia organitzar un acte d’inauguració d’un pont inacabat ja que el contractista no va enllestir les obres ordenades per la mateixa Mancomunitat. Però, a la vegada, com es podia tancar el pas per un pont tan esperat i necessari? Tot dóna a entendre que la gent va començar a utilitzar-lo amb normalitat el gener-febrer de 1921.\nL’alcalde Llorenç Serra va treballar per trencar l’aïllament d’aquell poble rural des de 1910 fins a la seva mort el 1918, però no va veure terminat el Pont Vell perquè no es va inaugurar el 1915, sinó que es posa en funcionament el gener/febrer de 1921, tal i com ha quedat documentat al llarg d’aquest article. Sens dubte, la commemoració del centenari de la mort d’en Llorenç Serra, ha estat el millor moment per contribuir, amb aquesta recerca, a la història de la Santa Coloma de principis del segle XX.\nAGDB. Arxiu General de la Diputació de Barcelona. OPP 3664, exp. 5; OPP 1847; OPP 1849; OPP 1650.\nAMSCG. Arxiu Administratiu de l’Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet. Llibre d’actes del Ple de la Corporació de 1910 a 1923.\nAHSCG. Arxiu Històric de Santa Coloma de Gramenet. R 1728, R 2090.\n8 de febrer de 1910. Ofici de Llorenç Serra, dirigit al president de la Diputació, sol·licitant fer el projecte i les obres del camí de Sant Andreu a Santa Coloma, amb un pont sobre el riu.\n27 de maig de 1913. La Diputació aprova el Projecte de “Camí Veïnal de Santa Andreu a Santa Coloma amb pont sobre el Riu Besós”, redactat per l’enginyer Federico Turell, amb un pressupost de 297.409,77 pessetes.\n31 de desembre de 1913. La Comissió de Foment de la Diputació proposa adjudicar l’execució del projecte a Ramon Baxeras, per la quantitat de 252.779 pessetes.\n31 de desembre de 1913. Acta de la col·locació de la primera pedra del Pont Vell.\n25 de maig de 1914. El contractista presenta la primera d’una llarga sèrie d’instàncies demanant segregacions de trams, suspensions d’obres, pròrrogues del termini de lliurament, revisió de preus, argumentant raons climàtiques i econòmiques.\n9 de juny de 1914. La Diputació requereix als ajuntaments que posin els terrenys a disposició o inicien procés d’expropiació forçosa.\n16 de juny de 1917. Ofici de l’Alcalde de Santa Coloma, Llorenç Serra, demanant a la Diputació de Barcelona la recepció provisional del ramal del camí que ha de constituir la travessia per Santa Coloma del camí de Sant Adrià a la Roca.\n10 de gener de 1918. Recepció provisional de les obres del ramal demanat per l’Ajuntament de Santa Coloma.\n3 de desembre de 1918. Al Ple municipal es dóna compte de la instància d’uns 400 veïns que demanen que s’activin les obres del pont.\n15 de març de 1920. El contractista demana que es faci la recepció del pont i que es segregui els trams dels terrenys que no estaven cedits.\n24 de novembre de 1920. La Mancomunitat adverteix al contractista que el pont està inacabat i autoritza a la Secció tècnica de carreteres camins i ponts per construir un petit ramal que comuniqui el pont amb l’antic camí de Sant Andreu a Santa Coloma.\n13 de gener de 1921. Acta de les proves de resistència per la recepció provisional del pont. Proves que han resultat satisfactòries.\n22 de febrer de 1921. Carta del Reial Automòbil Club de Catalunya a l’ajuntament, on afirma que està oberta la circulació pel pont i demana que s’arregli el ramal d’accés al pont.\n30 de març de 1921. La Mancomunitat acorda definitivament la segregació de la contracta del tram del camí que resta per executar entre l’estrep de la dreta del pont i la carretera de Barcelona a Ribas.\n28 d’abril de 1924. La Mancomunitat declara definitivament rebudes les obres i diu que s’ha demorat “por no haber atendido cumplidamente el contratista la conservación de las obras durante el plazo de garantía”.\n1 d’abril de 1925. Liquidació de les obres per la Mancomunitat.\n21 de novembre de 1925, La Comissió liquidadora de la Mancomunitat aprova que es retorni a Ramon Baxeras Marsà la fiança que va fer efectiva en data 2 de març de 1914.\n11 de setembre de 1928. Memòria del Reformat del Projecte de camí veïnal, feta per la Diputació, on es diu que el pont està obert al trànsit des de l’any 1921.\nPodeu trobar l’article a al bloc d’en Chema Corral\nEtiquetas: Pont Vell, Santa Coloma


Gema Amor Pérez - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n9 d'octubre de 1972 (1972-10-09) (47 anys)\nBenidorm (País Valencià)\n10a Consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació\n1a Consellera de Cooperació i Participació\n← No exiteix\nPartit Popular (fins a 2011)\nEs llicencià en dret a la Universitat d'Alacant el 1995 i ha obtingut un màster en política territorial i urbanisme a la Universitat Carlos III el 1996. És propietària de l'empresa Elipse Arquitectura SA.\nS'inicia a la política el 1997 com assessora de la Conselleria d'Urbanisme que aleshores dirigia el conseller Luis Fernando Cartagena. En el període 2001-2003 fou Directora de Grans Projectes de la Generalitat Valenciana i és triada diputada a les Corts Valencianes a les eleccions de 2003. El president Francisco Camps la nomena consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació, càrrec que abandonà l'agost de 2004 per tal d'encarregar-se de la conselleria sense cartera de Participació i Cooperació fins a 2007.\nGema Amor s'ha destacat per la seua mala relació amb el president del PPCV i de la Generalitat Valenciana Francisco Camps i la seua filiació al sector zaplanista del partit. Va renovar l'acta de diputada a les Corts Valencianes a les eleccions de 2007, compaginant-ho amb les tasques de regidora a l'Ajuntament de Benidorm i amb la direcció del Patronat de Turisme de la Diputació d'Alacant, presidida pel també zaplanista José Joaquín Ripoll.\nAmor, després de diversos intents frustrats d'apartar a Manuel Pérez Fenoll de la candidatura a l'alcaldia de Benidorm, abandonà el PPCV per tal de presentar una llista encapçalada per ella mateixa sota la marca de Centre Democràtic Liberal a les eleccions locals de 2011. El CDL aconseguí tres regidors esdevenint clau per a la governabilitat del consistori benidormer. La formació liderada per Amor no aconseguí arribar a un acord amb el PPCV de Pérez Fenoll permetent així la continuïtat del govern socialista d'Agustín Navarro, partit més votat a les eleccions locals amb una diferència respecte al PPCV d'escassos 300 vots.\n↑ La ruptura de Gema Amor con el CDL abre la puerta a una moción de censura en Benidorm notícia a Levante-EMV del 24 de novembre de 2011 (castellà)\n↑ (castellà) Tots aplaudeixen a Camps... menys Gema Amor, a Levante-EMV del 22/10/2009\n↑ (castellà) Ripoll posa a la zaplanista Amor al capdavant de Turisme, a El País del 15/01/2009.\n↑ (castellà) Gema Amor trenca amb el PP i lidera una llista a Benidorm, a Levante-EMV del 19/03/2011. [Consulta: 14/09/2011]\n↑ (castellà) El PSPV aconsegueix per sorpresa l'alcaldia de Benidorm, a Levante-EMV del 12/06/2011. [Consulta: 14/09/2011]\nMaria Àngels Ramón-Llin i Martínez Consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació\nNo existeix Consellera de Cooperació i Participació\n(Conseller d'Immigració i Ciutadania)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Gema_Amor_Pérez&oldid=21463521»\nRegidors de l'Ajuntament de Benidorm


Arxius de entitats sant cugat - Ateneu Santcugatenc\nNoves propostes en línia (maig-juny 2020)\n“L’Ateneu, una adaptació digital”, article sobre entitats a El Cugatenc\n22/05/2020 /in Notícies /by l'Ateneu\nEl diari digital El Cugatenc publica un article sobre com diferents entitats de Sant Cugat s’estan adaptant a la nova situació. Sota el títol “Les entitats que fan de paraigua de col·lectius i activitats, a l’espera d’un retorn incert“, el periodista Jordi Pascual entrevista a Toni Ramon, director de l’Ateneu, per parlar dels diferents projectes que conformen l’Ateneu i com s’han adaptat a l’entorn digital:\nAquest primer pas va servir per atrevir-se amb una programació totalment en línia per a aquest trimestre. “No volíem perdre l’esperit de la proximitat i la interacció amb el professor dels cursos. Per això totes les formacions són en directe i en les de cuina s’informa prèviament dels ingredients per si l’alumne vol cuinar a l’hora que veu la formacióˮ.\nLlegeix l’article complet a El Cugatenc.\nhttp://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2020/05/Elcugatenc-1.jpg 966 1446 l'Ateneu http://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2016/07/logo.png l'Ateneu2020-05-22 11:22:332020-05-22 11:22:33"L'Ateneu, una adaptació digital", article sobre entitats a El Cugatenc\nAlbet i Noya Apropera art Ateneu Ateneu Parla benestar cercle d'arts compra Concert conferències cos cursos i tallers desembre eco ecoateneu espai família exercici exposició familiar hort inscripcions intercanvi ioga L'Ateneu Parla La cambra de l'ateneu marc sala Març mercat música nadal pagès pessebres pilates Presentació de Llibre programació cultural proximitat Sant Cugat Sarau sessions d'escolta Tast de Vins tertúlies literàries vespres al pati xerrada òpera òpera entre copes\n“Fandango pollencí”, o com aprofita el confinament l’alumnat de Balls Folk25/05/2020 - 11:08\n“L’Ateneu, una adaptació digital”, article sobre entitats a El Cugatenc22/05/2020 - 11:22\nNova programació de concerts i espectacles infantils en línia13/05/2020 - 18:58\nAnna Molina guanya el I Concurs de vídeo poemes de l’Ateneu11/05/2020 - 12:13\nNoves propostes en línia maig-juny 202007/05/2020 - 21:16


Imatges del carrer Castell de Solsona ple de gom a gom generen malestar - Regió7\nImatges del carrer Castell de Solsona ple de gom a gom generen malestar\nLa gran majoria de joves no portaven mascareta ni respectaven els 2 metres de distanciament\nImatge del carrer Castell de Solsona dissabte a al nit ple de gent twitter\nLes xarxes socials van bullir durant aquest cap de setmana després de veure un seguit d'imatges i vídeos on el carrer Castell de Solsona, situat al nucli antic de la ciutat, estava ple de gom a gom dissabte a la nit. En diferents imatges es pot comprovar com un nombrós grup de persones, la majoria joves, eren davant del bar restaurant El Castell sense portar les mascaretes posades i sense respectar la distància de dos metres de seguretat que estableix la normativa durant la crisi sanitària de la covid-19 i, especialment, durant la fase 2 del Pla de Desconfinament en què es troba la ciutat.\nLes formacions de l'Ajuntament lamenten els fets i fan una crida a la responsabilitat\nL'endemà dels fets i atesa la repercussió de les imatges a la ciutat, l'Ajuntament de Solsona va emetre un comunicat en què va fer «una crida a la responsabilitat individual, col·lectiva i d'establiments». En l'escrit el consistori també va assegurar que «estudiarà les accions que cal emprendre» perquè no es repeteixin situacions com la de dissabte a la nit. En aquest sentit, l'Ajuntament solsoní va comunicar a Regió7 que s'estudiaria quines mesures prendre en la reunió que va tenir lloc ahir al vespre a la Junta de Govern Local.\nCom expliquen alguns veïns de Solsona, els fets que van tenir lloc dissabte a la nit al carrer Castell no són puntuals i que des de fa unes quants setmanes es poden veure acumulacions de persones que no segueixen les normes de seguretat als carrers del poble en punts com, per exemple, la plaça del Consell Comarcal, on alguns veïns asseguren que sovint s'acumulen grups de joves sense mascaretes.\nAlguns veïns de Solsona també reclamen el fet que no es produís cap intervenció policial tenint en compte que la comissaria és a uns 200 metres del punt on va tenir lloc l'acumulació de la gent.\nConsultada per Regió7, la Policia Local de Solsona va assegurar que durant la nit de dissabte la comissaria no havia rebut cap avís ni queixa referent al carrer Castell i que, per tant, no s'hi havia portat a terme cap intervenció durant aquella nit.\nTot i això, asseguren que s'ha fet un informe policial amb diligències informatives sobre què va passar per tal que l'Ajuntament prengui les decisions que cregui convenients si finalment es volen prendre mesures.\nPer altra banda, el cos policial també assegura que no tenen constància que hi hagués cap convocatòria ni celebració prèvia que motivés l'acumulació de persones que va tenir lloc i que per tant entenen que va es va produir de manera fortuïta.


Els municipis catalans premien Mont-roig pels cafès de l’alcalde amb la ciutadania | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nEls municipis catalans premien Mont-roig pels cafès de l’alcalde amb la ciutadania\nDes de la seva posada en marxa, el gener de 2016, l’alcalde de Mont-roig del Camp, Fran Morancho ha realitzat un total de 10 trobades amb els veïns i veïnes del municipi. Aquestes, que es realitzen en bars i cafeteries de Mont-roig i de Miami Platja, permeten tractar d’una forma distesa, propera i sense formalismes qüestions d’interès municipal, queixes o suggeriments amb els ciutadans.\nLes trobades, que són una forma d’incentivar la participació ciutadana i el rendiment de comptes, permeten alhora sondejar l’opinió pública municipal.\nL’objectiu d’aquesta iniciativa pionera és fomentar la transparència quant als recursos humans i canalitzar la participació dels ciutadans i dels grups municipals de l’oposició en la presa de decisions d’aquesta matèria, com a mesures destinades a una millora global de la gestió pública municipal.\nEs tracta doncs, d’un mecanisme «de prevenció saludable, diàfan i de foment del govern obert», destaca el consistori.