Catàstrofe a l’examen de València a les PAU – Matisse Report\nPor Sofia Liern Sanchez\nEl dimarts 8 de juny va ocórrer un desastre en la prova d’accés a la universitat (PAU).\nEl dimarts 8 de juny, de matí, a València, els alumnes de 2n de batxillerat van començar la prova d’accés a la universitat (PAU). El examens eren d’Història d’Espanya, Valencià, Economia de l’empresa, Biologia, Arts Escèniques, Física i Història de l’Art.\nEls exàmens han fet que tant alumnes com professors estiguen frustrats, indignats, desanimats i molestos, perquè van considerar que hi havia preguntes no pactades amb qui coordina els exàmens.\nCarla Peñarroya, professora de valencià del nostre institut, ens ha dit que hi havia una paraula enganyosa de fonètica que apareix dues vegades, dues preguntes noves (sense informar al professorat) i dues preguntes de literatura formulades de manera diferent.\nAdrian Liern, alumne de 2n de batxillerat, ens ha contat les seues sensacions quan va finalitzar l’examen de Valencià: ell estava molt sorprès, molt desanimat i amb molta ràbia perquè a l’examen hi havia preguntes que ells en tot en curs no havien ni estudiat ni practicat.\nPer a molts dels examinants, la prova de Valencià va ser més difícil del que esperaven. La Conselleria d’Universitats, ja ha demanat l’informe a la comissió que van decidir com era la prova i han anunciat que en cas que la prova no s’haja pactat es corregirà a favor de l’alumnat.\nSofia Liern Sanchez


Utiel se suma a la campanya de reciclatge “De-volta a la botiga” – tucomarca.com\nHomeSeccióLa ComarcaInfraestructuresUtiel se suma a la campanya de reciclatge “De-volta a la botiga”\nEl Consorci València Interior (CVI), a què pertany el municipi d’Utiel, ha llançat una campanya de Conscienciació i Sensibilització de Recollida Selectiva de Residus d’Aparells Elèctrics i Electrònics (RAEE) dins del territori de l’CVI, amb el nom “De-Volta a la botiga “per promoure el correcte reciclatge d’aquest tipus de residus en ecoparcs o botigues adherides.\nUna campanya a la qual se suma l’Ajuntament d’Utiel per sensibilitzar la població sobre la importància de les bones pràctiques de reciclatge per seguir recuperant aquest tipus de residus adequadament.\nL’objectiu d’aquesta campanya és informar la ciutadania sobre com dipositar correctament els RAEE per augmentar les xifres de recollida en els municipis consorciats com Utiel i promoure accions que redundin en la importància de tirar aquests residus quan estan en desús en els llocs destinats per a això : Botigues adherides, Ecomòbils o ecoparcs.\nEcoparcs i botigues adherides\nA Utiel, el servei d’ecoparc mòbil se situa al passeig pròxim a Col·legi Enrique Rambal on es poden dipositar els diferents residus durant les dates indicades en el calendari.\nEn aquest mes de gener, el ecomóvil presta servei des d’avui i fins el proper dissabte 18 de gener, en horari de 9.00 a 15.00 hores.\nTambé els veïns del municipi poden dipositar tots els residus que no han d’anar a les escombraries (olis, cartutxos de tinta, electrodomèstics, piles, mobles i estris …) en l’ecoparc fix ubicat al Polígon El Melero, en Avinguda de la Indústria, nº11.\nEn el cas de la campanya de reciclatge d’aparells elèctrics, a més de l’ecomóvil i ecoparc, els usuaris poden traslladar aquests residus a les botigues adherides a el pla posat en marxa pel consorci.\nEl bon comportament ciutadà en matèria mediambiental es premia així que el reciclatge en ecoparcs inclou recompensa.\nEn el cas d’Utiel, els veïns que fan ús de la targeta d’identificació ambiental en ecoparc o ecomóvil, obtenen punts que posteriorment es transformen en descomptes en els comerços adherits a el pla “El meu compte ambiental”.\nAquells que hagin reciclat amb la targeta ambiental, poden recollir els xecs de l’exercici 2019 fins demà, divendres 17 de gener, a la seu de la Mancomunitat de l’Interior Terra de el Vi i poden canviar-los fins al pròxim 31 de gener en els establiments vinculats a la campanya “Reciclar té premi”.


Primera visita estètica dental a Clínica Miravé | Clínica Dental Miravé\nPRIMERA VISITA ESTÈTICA DENTAL\nESTÈTICA DENTAL - PRIMERA VISITA ESTÈTICA DENTAL\nEscoltem i et proposem les millors alternatives per aconseguir una dentadura perfecta\nQuan el pacient visita la consulta, a Clínica Dental Miravé realitzem un breu qüestionari amb el qual entenem quina ha estat la seva trajectòria i en quin moment es troba respecte al seu historial bucodental. És important que aquest llistat de preguntes respongui a quines són les expectatives del pacient, per què vol realitzar-se un tractament estètic i què l’ha portat fins aquí.\nUna vegada revisats tots els aspectes relacionats amb el seu cas, procedim a estudiar l'estat de dents i genives, així com la forma, color i tipus de somriure del pacient. Aquest pas és fonamental per poder conèixer quines són les opcions de tractaments i les limitacions en cada cas concret.\nTot seguit, i durant aquesta primera visita amb el professional odontòleg, es procedeix a la realització de proves complementàries que ajudaran a desenvolupar millor la proposta de tractament: fotografies per a la posterior realització d'una planificació digital, models d'estudi i radiografies dels casos que ho requereixin.\nAquest protocol ens permet realitzar una valoració al detall de tots els aspectes rellevants en el cas de cada pacient i donar així una atenció personalitzada que ens permetrà obtenir uns millors resultats.\nQuan és un bon moment per demanar cita amb el teu dentista?


Ribitech - Disc de Diamant Segment de 125mm de Classe A\nGamma professional. Disc de diamant segment de tall de materials de construcció : formigó cel·lular, de guix, rajoles, guix, maó, marbre, granit, etc.\nRibitech - Disc de Diamant Segment de 125mm de Classe A Gamma professional. Disc de diamant segment de tall de materials de construcció : formigó cel·lular, de guix, rajoles, guix, maó, marbre, granit, etc.\nRibitech - Disc de Diamant Segment 230mm de Classe A\nRibitech - Disc de Diamant Segment 230mm de Classe A Gamma professional. Disc de diamant segment de tall de materials de construcció : formigó cel·lular, de guix, rajoles, guix, maó, marbre, granit, etc.\nRibitech - Disc de Diamant Segment 115mm C-Classe\nDisc de diamant segment de tall de materials de construcció : formigó cel·lular, de guix, rajoles, guix, maó, marbre, granit, etc.\nRibitech - Disc de Diamant Segment 115mm C-Classe Disc de diamant segment de tall de materials de construcció : formigó cel·lular, de guix, rajoles, guix, maó, marbre, granit, etc.\nRibitech - Disc de Diamant Segment 125mm C-Classe Doble...\nRibitech - Disc de Diamant Segment 125mm C-Classe Doble Blister Disc de diamant segment de tall de materials de construcció : formigó cel·lular, de guix, rajoles, guix, maó, marbre, granit, etc.\nRibitech - Disc de Diamant Segment 230mm C-Classe\nRibitech - Disc de Diamant Segment 230mm C-Classe Disc de diamant segment de tall de materials de construcció : formigó cel·lular, de guix, rajoles, guix, maó, marbre, granit, etc.\nRibitech - Disc de Diamant Segment de 115mm de Classe A\nRibitech - Disc de Diamant Segment de 115mm de Classe A Gamma professional. Disc de diamant segment de tall de materials de construcció : formigó cel·lular, de guix, rajoles, guix, maó, marbre, granit, etc.\nRibitech - Disc de Diamant Contínua 115mm C-Classe Doble...\nDiamant fulles continuat per netejar les retallades i agut de ceràmica rajoles, lloses de marbre, granit, lloses, etc.\nRibitech - Disc de Diamant Contínua 115mm C-Classe Doble Blister Diamant fulles continuat per netejar les retallades i agut de ceràmica rajoles, lloses de marbre, granit, lloses, etc.\nRibitech - Disc de Diamant Contínua 125mm C-Classe\nRibitech - Disc de Diamant Contínua 125mm C-Classe Diamant fulles continuat per netejar les retallades i agut de ceràmica rajoles, lloses de marbre, granit, lloses, etc.\nRibitech - Disc de Diamant Contínua 230mm C-Classe Doble...\nRibitech - Disc de Diamant Contínua 230mm C-Classe Doble Blister Diamant fulles continuat per netejar les retallades i agut de ceràmica rajoles, lloses de marbre, granit, lloses, etc.\nRibitech - Disc de Diamant Contínua 180mm Humit Ale.30 +...\nDiamant fulles continuat per netejar les retallades i agut de ceràmica rajoles, lloses de marbre, granit, lloses, etc.Humit serrat només. Ve amb 1 anell adaptador Ø 25,4.\nRibitech - Disc de Diamant Contínua 180mm Humit Ale.30 + Adaptar-se.25,4/22,2 Diamant fulles continuat per netejar les retallades i agut de ceràmica rajoles, lloses de marbre, granit, lloses, etc.Humit serrat només. Ve amb 1 anell adaptador Ø 25,4.\nRibitech - Disc De Diamant Diam.125mm Materials/Acer\nDiamant fulles-estructura soldada làser, especialment dissenyat per al tall de l'acer i de qualsevol tipus de materials.\nRibitech - Disc De Diamant Diam.125mm Materials/Acer Diamant fulles-estructura soldada làser, especialment dissenyat per al tall de l'acer i de qualsevol tipus de materials.\nRibitech - Disc De Diamant Diam.230mm Materials/Acer\nRibitech - Disc De Diamant Diam.230mm Materials/Acer Diamant fulles-estructura soldada làser, especialment dissenyat per al tall de l'acer i de qualsevol tipus de materials.


Blau Digital – Documents – IMAGINARIS\nDigitalització de documents de gran format: pòsters, cartells…\nLa digitalització de documents d’una mida no superior a DIN A4 la realitzem amb escàners fotogràfics d’alta resolució. En general, si volem mantenir la mida del document, la resolució ha de ser de 300 dpi, ja que per molt que l’augmentem, la qualitat no millorarà. Però si volem ampliar el document, hem de tenir en compte la regla que diu que per duplicar la mida d’un document haurem de multiplicar per dos la resolució.\nPer documents grans podem escanejar per parts el document, o si no és possible, el fotografiem per seccions, segons la resolució que es vulgui per obtenir una imatge final amb la combinació de totes les fotografies. La fotografia ens permet treballar amb documents en vertical sense haver de treure’ls del lloc on estan penjants o exposats. La combinació de tècniques fotogràfiques, d’il·luminació, les pròpies de l’escaneig de documents i la composició digital, permet tenir tota mena de documents en format digital, amb una molt alta resolució.\nLa digitalització de documents de gran format no es pot estandarditzar. Hi ha moltes variables que incideixen en el preu. Per això és recomanable demanar un pressupost sense compromís i realitzarem un estudi d’aquestes variables, per poder presentar un pressupost equilibrat.\nLa fotografia per sectors necessita d’una tècnica precisa per evitar les desviacions. Després d’il·luminar de forma uniforme el document, dividim l’espai en tants sectors com sigui necessari per obtenir la resolució esperada. Després s’editen els arxius en una imatge creada a partir de totes les fotografies realitzades. Aquest procediment facilita la digitalització de documents en vertical (penjats a la paret), ja que és el suport de la càmera el que es desplaça. Però segons siguin les necessitats de la digitalització, també podem realitzar-la en horitzontal.


Libros de la colección Aula, de la editorial Edicions 62. Boolino. Cuentos infantiles y juveniles\nColección de la editorial Edicions 62 · 6 libros\nJoan martí i castell Joana raspall\nEl present Diccionari de frases fetes reuneix més de 4.500 expressions en llengua catalana indexades tant alfabèticament com pels mots que les componen. Entre l'ampli repertori de frases fetes, aquesta doble via de consulta permet trobar qualsevol expressió ...\nConsta de dos-cents textos per dicatr, agrupats en tres nivells. Els textos són reals (hi reconeixereu moltes de les vostres lectures!), clars i ben escrits, entenedors i atractius, de tipologies textuals diverses, sense noms propis complicats, amb indicacions sobre les ...\nAlbert Rico Busquets\nA l'usuari d'una llengua se li plantegen sovint dubtes, a l'hora d'escriure o parlar, sobre la correcció o la conveniència d'una paraula, d'una expressió. Amb el present Diccionari de dubtes i barbarismes hem aconseguit ...\nLa sorprenent popularització del disseny a casa nostra no ha anat acompanyada d'una bona comprensió del fenomen fora dels cercles professionals. Per això cal explicar bé què és el disseny, d'on ve i on va i quina és ...\nPer primera vegada es publica el diccionari anglès-català de phrasal verbs. Una eina útil i necessària dirigida a estudiants i a qualsevol persona interessada a aprendre l'anglès.Les més de 1500 entrades converteixen aquesta obra en una de les ...\nL'art de la construcció dels poemes clàssics i l'art, també, de l'escriptura de les cançons més actuals. Aquets obra aporta les claus fonamentals de la versificació catalana, amb voluntat didàctica i amb una gran quantitat d'exemples ...


La Columna - (lunes, 13 de mayo de 2019)\nVa ocórrer en març de 2005. Una pacient d'uns 80 anys va arribar a Urgències d'un hospital. Patia uns dolors terribles i el pronòstic donava una esperança de vida d'unes hores. La pacient i la seua filla van pregar al doctor Marcos Hourmann, que els va atendre, que per favor posara fi definitivament amb el seu sofriment. Marcos li va injectar 50 mg de clorur de potassi. Va morir i el metge, tot i que mai ningú ho va fer abans, va deixar escrit en l'informe el que havia succeït. Pocs mesos després, estava acusat d'homicidi.\nJordi Évole i Alberto Sanjuan han produït l'obra de teatre 'Celebraré mi muerte' que parla del relat que t'ha fet. És como un documental en viu, a l'escenari. I és, davant tot, una reflexió descarnada de la mort. El juí a l’únic metge condemnat per eutanàsia a Espanya.\nL'obra es representarà a Alcoi, dins de la Mostra de Teatre, el 6 de juny. Serà al Principal i serà una més, una representació més, dins del programa. En aquest cas, un documental teatralitzat d'una carga social brutal i que convida a la reflexió. Un exemple, en qualsevol cas, de la força que pot tindre un escenari. De la màgia que pot transmetre el teatre, la dansa. Espills de la vida, a vegades pura fantasia i a vegades realitats, però espill dels nostres dies.\nHo és “Celebraré mi muerte”. I ho serà, a la seua manera, l'obra que Sol Picó, la nostra Sol Picó, portarà al Calderon. Animal de sèquia. Un meravellós viatge cap a on venim i anem, un viatge, como ella diu, a la mística d’un poble. Tot amb el cos i la música donant forma a una història.\nTitelles i una de Lorca, reflexions sobre l'amor i què va ser de Maria de Nazaret desprès de la mort del seu fill; la transhumància, la història de una mestra o una de suspens titulada Plagi... La Teta Calva, Maduixa Teatre... La plaça de Dins, el IVAM CADA, el Pub 54... teatre per tots els costats.\nPerò del bo. O al menys professional. No com el teatre electoral que portem patint des de fa ja uns mesos. No deixeu passar l'ocasió de patir, somiar, plorar i, fins i tot, volar. La mostra, un any més, del 3 al 6 de juny. No falteu.


El Consell prepara una nova Llei de Funció Pública per a avançar en la professionalització de l'Administració i garantir la igualtat\n8 de setembre de 2016 (00:08 CET)\nEl President de la Generalitat, Ximo Puig, ha anunciat que el Consell impulsarà una nova Llei de Funció Pública Valenciana que reforce i modernitze l'Administració i permeta avançar cap a una major professionalització i eficiència en la prestació de serveis públics, així com garantir la igualtat entre dones i homes i en l'accés a una ocupació pública.\nXimo Puig, acompanyat per la consellera de Justícia, Administració Pública, Reformes Democràtiques i Llibertats Públiques, Gabriela Bravo, ha mantingut una reunió de treball amb les dues comissions d'experts a les quals es va encarregar l'estudi d'una reforma de la Llei de Funció Pública Valenciana. En aquesta trobada, ambdues comissions han presentat al cap del Consell sengles informes que arrepleguen més d'un centenar de recomanacions per a millorar l'Administració pública amb mesures per a la igualtat real.\nDurant la seua compareixença davant els mitjans de comunicació, el cap del Consell ha assenyalat que, a partir dels informes que han presentat les dues comissions d'especialistes, s'obri "un gran debat social" que culminarà previsiblement el pròxim any en Les Corts i que conduirà a la nova Llei de Funció Pública Valenciana.\n"És necessari absolutament que l'Administració valenciana es pose a punt perquè tenim problemes greus", ha asseverat Puig, qui s'ha referit a l'alt envelliment del sector públic o a la interinitat. "I existeix un problema que és substancial al mateix funcionament de l'autogovern dels valencians, perquè tenim menys funcionaris per habitant per a exercir les nostres competències que qualsevol altra comunitat autònoma", ha denunciat el President.\nCom ha explicat Puig, la reforma que planeja el Consell no afectarà únicament a l'Administració general de la Generalitat valenciana, sinó també al sector instrumental. "Es tracta de tenir una funció pública el més professionalitzada i eficient possible, i, sobretot, de garantir que tots els ciutadans que vulguen accedir a ella tinguen les mateixes oportunitats de fer-ho".\nPer la seua banda, la consellera de Justícia, Gabriela Bravo, ha ressaltat que els informes elaborats per les dues comissions d'experts "obrin el camí per a la construcció d'un nou model de funció pública i asseuran les bases per a la construcció d'una Administració moderna, transparent, eficaç i eficient".\nAmb la nova Llei de Funció Pública Valenciana, la Generalitat cerca "un instrument que permeta aportar més flexibilitat i professionalitat, per a construir una Administració que siga el gran motor per a l'execució de les polítiques públiques que aquest Consell es va comprometre a presentar i executar al llarg d'aquesta legislatura", ha manifestat la titular de Justícia, qui ha afegit que per això és necessària "una administració moderna i eficaç".\nBravo també ha anunciat que, durant el pròxim mes d'octubre, el Consell organitzarà unes jornades per a la presentació i debat dels informes que han elaborat els experts. "Volem obrir un diàleg social perquè volem que aquesta siga llei de tots", ha indicat.\nMés de cent recomanacions\nLa primera de les comissions ha formulat 125 recomanacions perquè la futura norma es convertisca en motor d'una profunda renovació de l'administració valenciana.\nAquestes recomanacions figuren en l'extens informe que el catedràtic Miguel Sánchez Morón, president de la comissió, ha lliurat al President de la Generalitat.\nA eixes 125 propostes cal sumar la bateria de modificacions que proposa la segona comissió d'especialistes de reconegut prestigi que ha analitzat la reforma de la llei de la Funció Pública des d'una perspectiva de gènere per a assegurar l'efectiva igualtat d'accés, condicions laborals i promoció professional de dones i homes en l'Administració valenciana. La seua presidenta, la constitucionalista Julia Sevilla, ha explicat també al President les línies mestres del seu informe.\nLa comissió presidida pel catedràtic Sánchez Morón aposta per fer dels principis d'igualtat, mèrit i capacitat la base de l'accés a la funció pública i el posterior progrés en la carrera administrativa del personal funcionari, però sempre amb la necessària flexibilitat en l'ordenació i gestió del sistema d'ocupació pública per a fer-ho eficient. Al mateix temps, la reforma ha de procurar un reforçament organitzatiu i dels instruments de gestió de la Generalitat en la matèria, així com reforçar les exigències ètiques de la funció pública.\nEl personal públic\nLa comissió entén que el règim normal i preferent de l'ocupació en les administracions valencianes ha de ser el funcionarial. Per això, la futura llei haurà de ressaltar que l'accés a la funció pública té lloc mitjançant processos de caràcter obert i que el sistema ordinari és el d'oposició.\nSegons explica l'informe, aquesta és la forma més senzilla d'oferir una oportunitat a la joventut, que d'una altra manera tindria moltes menys possibilitats d'incorporar-se a la funció pública en concurrència amb els qui poden al·legar mèrits ja contrets en el servei, com el personal funcionari o interí, així com el temporal.\nEn aquesta línia, els experts proposen que la Generalitat inicie un programa d'ajudes o beques per a fomentar la preparació d'oposicions amb la finalitat de permetre la dedicació a aquest objectiu d'aquelles persones que, amb millors currículums acadèmics, puguen mancar dels necessaris recursos econòmics per a destinar diversos mesos o anys de la seua vida a eixa ocupació no retribuïda.\nPel que es refereix al personal funcionari interí, la futura llei hauria d'actualitzar-se i, en el que concerneix la seua selecció mitjançant borses vinculades a les ofertes d'ocupació pública, especificar que solament estaran obertes a persones que hagen aprovat almenys alguna de les proves del procediment selectiu corresponent.\nDonat l'alta taxa d'interinitat que presenta l'administració valenciana, els experts aconsellen algun procediment de consolidació d'ocupació temporal de llarga durada que haurà d'anar precedit d'un pla estratègic de recursos humans en li que ja treballa la Conselleria de Justícia, Administracions Públiques, Reformes Democràtiques i Llibertats Públiques.\nI, com una de les apostes més destacades, l'informe proposa que la futura llei incloga la figura del directiu públic professional, que considera "un factor estratègic de modernització". Per això, la norma haurà de determinar que posats seran ocupats per aquests professionals d'adreça que defineix com aquells que consisteixen en la coordinació d'unitats administratives, l'establiment i avaluació d'objectius d'aquestes, l'adreça de persones o la gestió de recursos amb un alt nivell de responsabilitat.\nL'estructura de la Funció Pública de la Generalitat\nEls cossos i algunes escales han de mantenir-se com a estructura de selecció del personal funcionari de carrera, però de manera que permeta la més àmplia polivalència dels efectius i la mobilitat funcional. Per això, la llei hauria de simplificar l'estructura corporativa de l'administració general de la Generalitat.\nEn concret, l'informe proposa establir un Cos Superior d'Administració de la Generalitat (A1), un Cos de Gestió de l'Administració de la Generalitat (A2), un Cos Executiu de l'Administració de la Generalitat (C1) i un Cos Auxiliar (C2). I recomana una profunda racionalització del sistema actual de cossos i escales especials.\nLa comissió proposa també limitar el recurs excessiu a les fórmules de comissió de serveis i adscripció provisional. Per a evitar una utilització desviada de la comissió de serveis, la llei haurà d'exigir que les resolucions que l'atorguen exterioritzen les raons imperioses d'urgència i interés públic que justifiquen la seua ocupació i per què no pot fer-se la provisió del lloc per un altre procediment ordinari.\nI els experts qüestionen l'actual configuració dels mèrits a tenir en compte en els concursos de trasllat, especialment de l'antiguitat, perquè consideren discutible que el simple transcurs del temps haja o puga ser ponderat com un autèntic mèrit, per la qual cosa recomanen canviar el concepte d''antiguitat' pel d''experiència professional en el servei'.\nLa carrera professional\nEls experts creuen que l'actual regulació de la 'carrera horitzontal' ha desvirtuat quasi per complet eixe model de carrera i els efectes innovadors i d'estímul per a les plantilles que hauria de tenir, perquè en la pràctica omet l'avaluació de l'exercici professional. Segons resa l'informe, el sistema "és un simple mecanisme per a elevar les retribucions dels funcionaris amb un nou complement lligat a l'antiguitat".\nLa comissió proposa que es reoriente el model, tant pel que fa a la carrera vertical, generalitzant i aplicant els concursos ordinaris o específics per a la provisió de llocs de treball, com en el que concerneix la carrera horitzontal, vinculant-la efectivament a l'avaluació de l'acompliment dels funcionaris.\nUna mesura nova inclosa en l'informe dels experts per a combatre la corrupció en l'àmbit públic consisteix a establir un règim legal de protecció dels empleats públics que denuncien casos d'eixa naturalesa ('whistleblowers' en la terminologia anglesa), igual que s'ha fet ja en altres ordenaments. Sobre aquest tema, la garantia mínima és protegir la identitat de la persona que realitza una denúncia o alerta d'una irregularitat, tant per a evitar que la seua actuació es divulgue públicament com per a oferir-li confiança que no patirà cap tipus de represàlies per part de l'administració o dels seus superiors.\nDrets i formació\nLa regulació dels drets del personal públic que conté la legislació vigent mereix una valoració general positiva de la comissió, que la considera bastant completa encara que recomana la seua revisió per a incloure les novetats sobrevingudes que s'han introduït en l'Estatut Bàsic de l'Empleat Públic, com el permís retribuït per a les funcionàries en estat de gestació. En tot cas, molts dels avanços que proposen estan ja arreplegats en l'acord de legislatura subscrit per la Generalitat amb les principals centrals sindicals.\nIgualtat real en la Funció Pública Valenciana\nPer la seua banda, la comissió experta en matèria d'igualtat que presideix Julia Sevilla Merino, presidenta honoraria de la Xarxa Feminista de Dret Constitucional, ha conclòs que "el volum de preceptes que han de ser objecte de reforma i, en alguns casos, la intensitat en la seua modificació permeten recomanar l'elaboració d'un nou text legal que derogue el vigent. La seua mera reforma seria completament insuficient per a garantir la igualtat efectiva de dones i homes".\nEl seu informe conclou que més de cent preceptes han de ser reformats si volen complir amb la perspectiva de gènere, una obligació exigida tant per l'Estatut d'Autonomia com les lleis d'igualtat estatal i autonòmica.\nEn particular, el document mostra que la llei vigent incompleix els articles 44, en matèria formativa, i 45, sobre promoció interna, de la mateixa regulació valenciana en matèria d'Igualtat. L'informe també enuncia les propostes d'actuació per a alinear el futur text legal amb els mandats de la legislació estatal i autonòmica en matèria d'igualtat efectiva, entre les quals destaquen:\n- La composició equilibrada de dones i homes en els òrgans executius -com el Consell Interdepartamental de Retribucions-, assessors -el Consell Assessor de la Funció Pública Valenciana- i tècnics -com els encarregats de la selecció o promoció de la plantilla.\n- Els criteris emprats en el sistema de classificació professional han de garantir l'absència de discriminacions indirectes.\n- L'ordenació del personal ha d'avaluar el seu impacte o efecte en dones i homes.\n- La incorporació en l'articulat de la llei de Funció Pública el contingut del pla d'igualtat i la seua equiparació amb altres acords col·lectius.\n- L'exercici dels drets de conciliació de la vida personal, familiar i laboral, permetent avantatges concrets que afavorisquen la corresponsabilitat.\n- Entre les propostes s'inclou l'obligatorietat de les sis primeres setmanes de durada del permís de paternitat o la seua igualació progressiva en durada amb el de maternitat fins a aconseguir les setze setmanes en 2021.\n- La millora en la protecció de les emprades víctimes de violència de gènere, als qui s'estenen les mesures de trasllat, mobilitat i excedència amb independència de la seua condició de funcionàries, interines o laborals.


Xile: una mundialista en progressió | Futfem.cat\nCatalunya s’enfrontarà, per primera vegada a una selecció internacional. Xile, la vigent subcampiona de la Copa Amèrica, passarà a la història del combinat català en un duel que servirà les xilenes per preparar el Mundial de França en el qual participaran aquest estiu. La selecció de Xile ocupa actualment la posició 38 al rànquing FIFA, el seu millor lloc fins a la data, i ara sembla estar en el seu millor moment. La darrera temporada va aconseguir com a amfitriona acabar en segona posició a la Copa Amèrica, cosa que no passava des del 1991, obtenint així el seu segon subcampionat i altres dos bronzes en aquesta competició. A més, per primer cop, s'ha classificat per un Mundial i hi participarà aquest estiu a França, al grup F on haurà de batre's amb els Estats Units, Tailàndia i Suècia per seguir fent història al futbol femení xilè.\nNatalia Arroyo i les seves jugadores trobaran moltes cares conegudes en aquest amistós del 21 de gener, perquè gran part de la plantilla de la ‘roja' xilena, competeix a la Lliga espanyola. Una de les jugadores més conegudes és la seva portera i capitana Christiane Endler, exjugadora del Valencia que actualment milita al Paris Saint-Germain. Una de les millors porteres que s'ha vist a la Primera Divisió, amb una gran altura, bon joc aeri i de peus, i amb un gran desplaçament.\nUn altre futbolista que, després de jugar un parell de temporades als Estats Units, ha retornat al conjunt valencianista, és la davantera Yanara Aedo, jugadora molt polivalent ofensivament, amb velocitat, desequilibri, associació i gol. La primera temporada al Valencia va fer 7 gols en 23 partits de Lliga, més dos a la Copa.\nTambé els serà coneguda Karen Araya, la migcampista del Sevilla que fa més de 10 anys que és internacional amb la seva selecció. És una líder que manega el joc a la seva voluntat, convertint-se així en la millor intèrpret de l'equip. També hi serà la migcampista de l'Sporting de Huelva, Yessenia López, una jugadora molt física, amb tècnica i tir molt potent, força habitual a l'onze xilè. Bàrbara Santibañez, que es va perdre la Copa Amèrica per lesió torna a les convocatòries de José Letelier, el seleccionador xilè. Santibañez també havia pertangut a l'equip de López, però actualment juga a la Segona Divisió al grup català amb el Zaragoza, igual que la defensa Zu Helen Galaz, central titular de la selecció vermella, guanyadora de la Copa Libertadores.\nTambé posseeixen aquest guardó unes quantes de les seves companyes, amb el seu exequip, el Colo-Colo. Galaz és la parella de Camila Sáez a la línia defensiva, jugadora del Rayo Vallecano i ex del Tacón, amb el mateix historial que la seva camarada. El Logroño també té una representant internacional de Xile, Ambar Soruco lateral dreta amb força, velocitat i bona projecció defensiva.\nPerò Bàrbara Santibañez no és l'única jugadora de la Segona Divisió, al grup quatre, Fernanda Pinilla fa història al Córdoba com a primera internacional del club, la jove jugadora blanc-i-verda té com a rival de Lliga a una companya de selecció, la migcampista Ana Gutiérrez que milita al Cáceres.\nLa selecció xilena intenta un joc associatiu, dominar el joc des de la possessió de la pilota, tal com ha comentat alguna vegada Letelier als mitjans del seu país. El tècnic té la sort de disposar d'unes jugadores amb gran polivalència per poder moure fitxes tal com necessiti. Un dels punts forts del conjunt xilè és la progressió, supera línies fàcilment buscant triangulacions amb la jugadora allunyada. Normalment, fan aquesta progressió pel mig i acaben obrint pilotes a banda per a la centrada d'extrems o laterals o per intentar filtrar alguna passada gràcies a la gran mobilitat de les seves jugadores més ofensives.\nLes laterals s'incorporen molt per poder realitzar aquestes accions i, segons el rival, aposten per una pressió alta a camp contrari i no es tallen amb el tir llunyà. Sense pressió surten jugant amb centrals, però si veuen que els costa trobar el forat i han d'anar d'un cantó a l'altre, prefereixen no perdre el temps i llençar pilotes amunt perquè alguna de les seves ràpides davanteres la cacin. Un altre aspecte positiu és la gran avinença que tenen les dues centrals que han jugat juntes durant molts anys al Colo-Colo i la seva compenetració és molt gran.\nUna de les debilitats de la selecció de Letelier podria ser el joc aeri, ja que a mig camp els costa retenir la pilota i guanyar els bots, i als córners defensius, utilitzen fins a set jugadores que es col·loquen en zona per poder rebutjar. Com a referència tenen María José Rojas, una extrem que juga per tots dos cantons, amb moltíssima velocitat, bon u contra u i que genera moltes ocasions de gol. Catalunya serà un rival que els permetrà mesurar com es troben per afrontar el Mundial de França d'aquest estiu i veure fins a on arriba la història xilena que està progressant molt adequadament.


Alumnes catalans reflexionen com millorar el m�n en una trobada estatal\nAlumnes catalans reflexionen com millorar...\n31-01-2012 14.29\tAlumnes catalans reflexionen com millorar el m�n en una trobada estatal\nUn total de 35 joves de Catalunya, representants d’uns 300 centres educatius de secundària de la Xarxa d’Escoles per a la Sostenibilitat de Catalunya (XESC), han participat a la conferència estatal Els joves tenim cura del planeta. La trobada ha tingut lloc a Vitòria-Gasteiz, Capital Verda Europea 2012, els dies 26 i 27 de gener. Els alumnes catalans han tornat d’aquesta trobada conscients que de mica en mica es pot canviar el món, com ha dit una de les participants.\nDelegats i delegades de cinc comunitats autònomes (Catalunya, Canàries, Galícia, Madrid i País basc) van exposar a Vitòria-Gasteiz les seves experiències i van compartir les responsabilitats de la Carta Internacional de Responsabilitats, acordada a la Conferència Internacional de Brasil al 2010. També van reflexionar sobre les múltiples relacions que es donen entre el centre escolar i el territori i van preparar una sèrie de comunicacions per donar a conèixer les seves conclusions.\nLa trobada estava emmarcada en la conferència internacional Els Joves Tenim Cura del Planeta, que va iniciar el Brasil amb la invitació dels Ministeris de Medi Ambient i Educació d’altres països perquè també oferissin als joves un espai educatiu i d’acció ambiental diferent. Més de 60 països van realitzar conferències escolars, regionals i estatals, fins arribar a la Conferència Internacional, el juny del 2010 a Brasil. Allà es van trobar uns 300 joves d’arreu del món per redactar la Carta Internacional de Responsabilitats, que ha estat el document de referència d’aquest procés.\nVa ser tal l’èxit i la repercussió de la Conferència Internacional, que es va generar la necessitat de continuar oferint aquests espais d’investigació, reflexió, intercanvi i d’acció als joves. Durant aquest curs, s’han realitzat més de 250 conferències escolars a tot l’Estat, en les quals han participat uns 20.000 joves, dels quals 101 delegats es van trobar a Vitòria-Gasteiz. El següent pas serà la Conferència Europa, que es celebrarà a Brussel·les a mitjans de maig. Per això els joves, sota la premissa metodològica “jove escull a jove”, van seleccionar als delegats i delegades que els representaran en aquesta trobada.\nUna de les delegades catalanes, Cristina Gimenez (Tarragona) ha explicat que la conferència ha estat un lloc “per trobar amics, per viure noves experiències i, sobretot, per canviar el món a poc a poc”.\nMés informació a: http://confint-esp.blogspot.com/\nCarles Arbol�\tContacte amb els mitjans


Mor l'exalcalde de Sant Fost i fundador d'ISF, Àngel Costa - somMollet\nMor l'exalcalde de Sant Fost i fundador d'ISF, Àngel Costa\nCosta també va estar molt vinculat al Club Handbol Sant Fost\nDimecres, 28 de març de 2018 | 17:01h\nAquest dimecres ha mort als 76 anys Àngel Costa i Maiques, exalcalde de Sant Fost i fundador d'Independents per Sant Fost. Directiu empresarial, Costa també va estar vinculat al Club Handbol Sant Fost.\nCosta, nascut a Mollet el 8 d'octubre de 1941, va ser el segon alcalde després de la recuperació de la democràcia i va ostentar el càrrec en diverses etapes. L'any 1979 va presentar-se com a independent en la candidatura de CiU a l'Ajuntament de Sant Fost i va ser elegit regidor per CiU. El 1981 va ocupar el càrrec per dimissió de Jordi Baiget, que havia estat elegit alcalde dos anys abans, i va acabar el mandat.\nEl 1983, en els segons comicis locals democràtics, va fundar l'agrupació electoral Independents Sant Fost (ISF), de la qual va ser cap de llista fins al 1991, i que anys després es transformaria en Independents Units per Sant Fost, actual partit al govern. Va tornar a ocupar l'Alcaldia un parell de mesos el 1995 per ISF, en plena crisi institucional a l'Ajuntament santfostenc.\nCosta va formar part de tots els ajuntaments des del 1979 fins al 1999. Va ser vicepresident del Consell Comarcal del Vallès Oriental al període 1991-1995. A les eleccions locals de 1999 es va retirar de la política activa municipal, ja que es va presentar als últims llocs de la llista d'Independents Units per Sant Fost (IUSF).\nEn l'àmbit professional va ser empresari i va treballar en diverses empreses de Sant Fost i de Barcelona com a gerent. Pel que fa a la vida associativa, fou un destacat jugador, entrenador i directiu del Club d'Handbol Sant Fost, que fa uns anys posava el seu nom a un torneig anual de veterans. Va viure a Sant Fost Residencial i més tard a la zona centre.


Party Fiesta Barcelona: disfresses i articles de festa | L´illa Diagonal\n93 444 01 86\nPlanta: -1 Local: 19 (Veure plànols) (Veure a Google)\nEn el centre comercial L´illa Diagonal trobaràs la millor opció per a les teves festes amb tot el que necessites. Vine a la teva botiga Party Festa Barcelona i fes de la teva celebració un esdeveniment únic i divertit. Entra en el seu univers per a donar un toc d'alegria a totes les teves celebracions: Halloween, Nadal, Carnestoltes, Noces, Batejos, Comunions, Graduacions, Aniversaris infantils i d'adult…\nDescobreix tots els articles de decoració per a cuidar fins al més mínim detall. Tot per a la teva taula: plats, gots i coberts en gran varietat de colors i estampats. Podràs adquirir pinyates, maquillatge, banderoles, garlandes, serrells i molt confeti, a més dels ja clàssics globus que no poden faltar en cap celebració en moltes formes diferents. Organitzar la festa que tant esperaves ara és molt més fàcil!\nParty Festa és una cadena d'articles de festa i disfresses reconeguda a Europa, la seva missió és entendre i superar les expectatives dels seus clients fent dels seus esdeveniments una gran experiència.\nParty Festa Barcelona, la botiga més divertida del centre comercial\nOrganitzar festes i aniversaris no és tasca fàcil però a la botiga Party Festa trobaràs tot el que necessites. Troba la temàtica i disfressa ideal entre els centenars d'opcions que la botiga té per a tu. No importa com sigui la teva idea, aquí trobaràs la decoració perfecta per a tota ocasió on a més passaràs una estona divertida. No esperis més, visita la botiga Party Festa Barcelona!\nDisfresses des dels més clàssics i tradicionals, fins als més atrevits i celebracions especials com Halloween, Nadal i Cap d'any. Que tal una festa sorpresa, un aniversari o un baby shower, descobreix tot per a fer aquests moments encara més especials i no deixis de sorprendre els teus convidats.\nParty Fiesta Barcelona t'ajuda a celebrar les millors ocasions de la forma més divertida. T'esperem en el centre comercial L´illa Diagonal! Troba aquí algunes curiositats del centre comercial.\nEl millor de tot, és que no has de preocupar-te pel pressupost, l'empresa s'esforça cada dia per a mantenir preus competitius a més de tenir sòlids valors empresarials reflectits en el personal de botiga perquè rebis un excel·lent servei.


Revision as of 06:49, 15 December 2014 (view source)\n== Baloo és la següent generació de la cerca semàntica ==\nRevision as of 11:32, 26 April 2015\nA partir de les aplicacions del KDE 4.13, la cerca semàntica ja no utilitza una única gran base de dades. En el seu lloc utilitza bases de dades independents, especialitzades per a cada tipus de dades. Les bases de dades de la cerca es poden trobar a $KDEHOME/share/apps/baloo.\nEn el cas extrem que la vostra base de dades estigui molt corrupta i tots els altres intents hagin fracassat, podeu eliminar el directori $KDEHOME/share/apps/nepomuk (on $KDEHOME sol ser .kde o .kde4) mentre no s'està executant el Nepomuk. La base de dades s'esborrarà, però també es perdrà la informació existent, com les etiquetes, les puntuacions i els comentaris.\nRetrieved from "https://userbase.kde.org/index.php?title=Nepomuk/ca&oldid=346377"


L’ocupació a Espanya: prou lluny encara de l’economia del coneixement - Observatori Social de “la Caixa”\nLes dades mostren les greus dificultats de l’economia espanyola per generar prou ocupació, a banda que els llocs de treball que es generen són majoritàriament de baixa qualitat, de poc valor afegit i amb un ús baix o mitjà de la tecnologia.\nBona part del teixit econòmic d’Espanya el configuren llocs de treball de valor afegit escàs, baixa inversió en innovació, pocs requisits professionals i baixa qualitat quant a l’ocupació.\nLa taxa de risc de pobresa entre les persones ocupades a Espanya ha passat de l’11,7% el 2013 al 14,1% el 2016.\nL’ocupació en el sector de l’hoteleria està molt sobredimensionada a Espanya, on ocupa un pes que supera en més del doble el d’Alemanya, França o Itàlia.\nEvolució de l’ocupació a Espanya per sectors d’activitat (en milers)\nDesprés de quatre anys de recuperació de l’ocupació, des del final del 2013, podem dir que l’economia espanyola té greus dificultats per generar: 1) prou llocs de treball; 2) ocupació professional qualificada, i 3) ocupació de qualitat quant a les condicions laborals. Les xifres d’atur són la prova del primer hàndicap: dels 3,8 milions de desocupats del final del 2017, la meitat són de llarga durada (més d’un any) i més d’una tercera part de molt llarga durada (més de dos anys). A aquestes persones aturades caldria afegir-hi encara les que desisteixen de cercar feina perquè consideren que no en trobaran, les que han emigrat i les que es troben subocupades o amb feines ocasionals i d’horaris reduïts.\nUna comparació amb Europa\nSi comparem la distribució sectorial de l’ocupació a Espanya amb la dels països de l’entorn (Alemanya, França, Itàlia i el conjunt de l’Eurozona), destaquen algunes diferències significatives (taula 1). D’entrada, constatem que l’ocupació en el sector de l’hoteleria està molt sobredimensionada a Espanya, on ocupa un pes que supera en més del doble el d’Alemanya, França o Itàlia (aquests dos darrers països es caracteritzen també per un fort sector turístic). El fet que l’ocupació en l’hoteleria hagi augmentat a Espanya un 26% els darrers 4 anys obliga a interrogar-nos sobre un possible excés d’especialització en un sector que, d’altra banda, es defineix per una elevada estacionalitat. Al contrari, Espanya és lluny d’assolir els nivells d’Alemanya o de l’Eurozona en indústria, de França o Itàlia en administracions públiques, i d’Alemanya, França o Itàlia en activitats sanitàries i serveis socials; tot plegat reflecteix l’escàs desenvolupament de les polítiques de benestar al nostre país.\nEl text analitza les característiques principals de l’ocupació a Espanya i l’evolució fins al final del 2017. Les dades mostren les greus dificultats de l’economia espanyola per generar prou ocupació, a banda que els llocs de treball que es generen són majoritàriament de baixa qualitat, de poc valor afegit i amb un ús baix o mitjà de la tecnologia. Tot plegat no fa sinó accentuar la divergència entre l’economia espanyola i la dels països que avancen més decididament cap a la societat del coneixement. Calen, doncs, intervencions que mobilitzin nous actors i donin suport als esforços que impulsin un altre model de creixement i, d’altra banda, polítiques socials que afrontin els desajustos en matèria d’ocupació.\n1. Espanya: una economia que no genera prou llocs de treball\nAixí, amb una taxa d’ocupació del 66% per a la població de 20 a 64 anys al final del 2017, Espanya es troba lluny d’assolir l’objectiu del 74% establert per l’Estratègia Europa 2020 (EC, 2017). Els més joves tenen greus dificultats en el procés d’inserció laboral, com ho demostra una taxa d’ocupació especialment baixa (el 52% per als que tenen de 20 a 29 anys).\n2. Una economia basada en activitats de valor afegit escàs\nEls darrers deu anys, des del començament de la recessió, l’economia espanyola ha experimentat un canvi remarcable en la seva especialització productiva: s’han destruït llocs de treball manuals en la construcció i una mica menys en la indústria –llevat de l’alimentària i la fabricació de vehicles de motor– i s’han vist substituïts per ocupació en el sector de serveis. L’hoteleria destaca perquè és el sector que més llocs de treball genera, tot i que també se’n creen en els serveis públics (sanitat, educació) i en certs serveis professionals. Entre aquests darrers n’hi ha tres que destaquen, reduïts quant al volum d’ocupació, però que podrien establir pautes per al futur: programació, consultoria i altres activitats relacionades amb la informàtica; consultoria de gestió empresarial, i activitats esportives, recreatives i d’entreteniment.\nEn hoteleria, prop de la meitat de l’augment correspon a cambrers i cuiners assalariats i ajudants de cuina; en comerç, augmenten els venedors en botigues i magatzems. El fet que en tots dos sectors els llocs de treball creats es concentrin en tasques principalment poc qualificades pot ser un indicatiu d’una aposta per les activitats basades en ocupacions no gaire professionalitzades. Un cas diferent és el de l’educació, un sector en el qual, després de les fortes retallades dels anys precedents, augmenta l’ocupació de professors i professionals de l’ensenyament. Així mateix, recuperen llocs de treball la sanitat i l’assistència en establiments residencials, una recuperació que en tots dos casos es concentra en el sector privat.\nA partir del final del 2013, són pocs els sectors d’activitat que continuen perdent llocs de treball; no obstant això, cal destacar-ne tres per la seva significació: els serveis financers, l’enginyeria civil (obra pública) i la recerca i el desenvolupament. En definitiva, podem afirmar que bona part del teixit econòmic del país continua depenent de llocs de treball de valor afegit escàs, baixa inversió en innovació, pocs requisits professionals i baixa qualitat en termes d’ocupació (Banyuls et al., 2009).\n3. Una comparació amb Europa\nSi comparem la distribució sectorial de l’ocupació a Espanya amb la dels països de l’entorn (Alemanya, França, Itàlia i el conjunt de l’Eurozona), destaquen algunes diferències significatives (taula 1). D’entrada, constatem que l’ocupació en el sector de l’hoteleria està molt sobredimensionada a Espanya, on ocupa un pes que supera en més del doble el d’Alemanya, França o Itàlia (aquests dos darrers països es caracteritzen també per un fort sector turístic).\nEl fet que l’ocupació en l’hoteleria hagi augmentat a Espanya un 26% els darrers 4 anys obliga a interrogar-nos sobre un possible excés d’especialització en un sector que, d’altra banda, es defineix per una elevada estacionalitat. Al contrari, Espanya és lluny d’assolir els nivells d’Alemanya o de l’Eurozona en indústria, de França o Itàlia en administracions públiques, i d’Alemanya, França o Itàlia en activitats sanitàries i serveis socials; tot plegat reflecteix l’escàs desenvolupament de les polítiques de benestar al nostre país.\nLa caracterització precedent es confirma si atenem a la composició de l’ocupació per feines (taula 2). En aquest aspecte, Espanya destaca, en relació amb els països de l’Eurozona, per una presència més reduïda de tècnics i professionals de suport, compensada amb una presència més gran de treballadors de serveis i venedors, com també d’ocupacions elementals o no qualificades.\n4. Una ocupació de poca qualitat\nAl mercat laboral espanyol s’ha consolidat un ampli espai d’ocupació precària o de poca qualitat, en els termes que el defineix l’Organització Internacional del Treball (OIT, 2012). En són proves l’elevada temporalitat, que afecta el 26,7% dels assalariats; l’extensió de les feines a temps parcial no desitjades (afecten prop del 60% dels qui fan un horari reduït), i les elevades xifres de contractes laborals registrats als serveis públics d’ocupació.\nL’ocupació precària (llocs de treball de poca qualitat) és molt abundant i s’ha consolidat en el mercat laboral espanyol.\nL’any 2017 es va registrar un total de 21,5 milions de contractes, mentre que la població assalariada és de 15,9 milions. La taula 3 n’és una mostra: molts d’aquests contractes són de durada molt breu (el 26% de fins a 7 dies) o de durada desconeguda (el 35%). Les dades de l’Enquesta de població activa indiquen que una mica menys del 30% dels que tenen un contracte temporal fa més de dos anys que treballen a la mateixa empresa, la qual cosa indueix a pensar en l’existència d’un estès ús injustificat d’aquesta modalitat de contractació.\nAixí mateix, la Seguretat Social, també per al 2017, registra fins a 23,7 milions d’altes en el règim general i 23,1 milions de baixes, xifres molt superiors al nombre de treballadors assalariats, que, com hem vist, era de 15,9 milions al final d’aquest mateix any. Aquestes xifres només s’expliquen en la mesura que hi ha una rotació molt elevada en l’ocupació. La intensitat d’altes i de baixes és especialment habitual en determinats sectors d’activitat, entre els quals alguns dels que més llocs de treball han generat aquests darrers anys, com ara l’hoteleria i el comerç, però també les activitats sanitàries i el transport i l’emmagatzematge.\nLa importància que adquireix l’ocupació de curta durada remet a un nucli considerable de persones en el mercat laboral que encadenen episodis d’ocupació que alternen amb altres de desocupació. La vulnerabilitat és el tret que defineix aquesta població, per a la qual es desdibuixen els límits entre ocupació i desocupació. I quan aquesta situació s’arrossega des de fa temps i s’expandeix per tot el territori, no podem sinó concloure que es tracta d’un greu problema estructural, els trets més visibles del qual són la persistència de l’atur i de la precarietat. Més enllà de l’estricte mercat laboral, les repercussions en les desigualtats socials, el risc de pobresa i l’exclusió social són evidents.\nAixò explica que la taxa de risc de pobresa entre les persones ocupades a Espanya hagi passat de l’11,7% el 2013 al 14,1% el 2016 (en nombres absoluts, de 2 a 2,6 milions d’ocupats en risc de pobresa). L’Agència Tributària eleva fins als 5,7 milions les persones ocupades que el 2015 no van arribar a percebre el salari mínim. En aquest col·lectiu hi trobem sobretot els més joves, encara que també s’estén a trams d’edats més avançades.\n5. La inserció dels joves\nAquest apartat se centra en l’ocupació dels joves de 25 a 34 anys, que és indicativa de les oportunitats que el mercat de treball els ofereix en els seus processos d’inserció laboral. Descartem els joves de menys de 25 anys, ja que en bona part poden estar vivint encara les seves primeres experiències laborals.\nD’entrada, cal destacar que la formació incideix positivament en les possibilitats d’incorporació al mercat laboral en un doble aspecte: en les possibilitats de tenir feina (gràfic 2) i, com veurem, en millors ocupacions.\nSi observem els sectors d’activitat en què estan ocupats els joves de 25 a 34 anys, el primer que crida l’atenció és que fins al 30% treballen en comerç i hoteleria, el 19% en administració pública, educació i activitats sanitàries, i el 13% en intermediació financera, assegurances, activitats immobiliàries, serveis professionals, científics i administratius.\nLa formació amplia les possibilitats dels joves per trobar feina i per accedir a llocs de treball millors.\nEn general, la formació obre les portes als joves per accedir a llocs de treball més qualificats. No obstant això, amb prou feines el 60% dels joves ocupats que tenen estudis superiors treballen com a tècnics i professionals o bé com a directors o gerents. Per tant, el 40% d’aquests joves qualificats estan subocupats en feines que no requereixen estudis superiors (cambrers, venedors, administratius, etc.); una subocupació professional que no sempre, com mostren alguns estudis, és una situació transitòria per als joves. L’economia del país, doncs, sembla incapaç d’absorbir aquest potencial de coneixements.\nLa precarietat laboral afecta d’una manera especial els joves. Al final del 2017 el contracte de treball del 40% dels joves era temporal. Aquesta és una modalitat de contracte que a Espanya amb prou feines serveix per transitar cap a una feina estable (EC, 2017). La temporalitat no varia gaire segons el nivell d’estudis, de manera que els nivells d’estudis més alts tampoc garanteixen més estabilitat contractual. Les estadístiques de contractació laboral confirmen la situació descrita, ja que només al llarg del 2017 es van registrar un total de 6,6 milions de contractes de treball a joves de 24 a 35 anys, mentre que els assalariats d’aquesta franja d’edat, al final d’aquest mateix any, eren poc més de 3,4 milions. Les feines a temps parcial també són més freqüents entre els joves que no pas en el conjunt de la població ocupada, i més encara en les dones. Es tracta d’una modalitat que es concentra en determinades activitats de serveis, sobretot en activitats artístiques, recreatives i d’entreteniment, com també activitats administratives, serveis auxiliars i hoteleria.\nEl fet que prop de 900.000 joves de 25 a 34 anys estiguessin a l’atur al final del 2017, amb una taxa de desocupació del 19% (17,8% els homes i 20,2% les dones), mostra les greus dificultats que han d’afrontar en la seva voluntat d’incorporar-se al mercat laboral. I quan aconsegueixen trobar feina, com hem vist, sovint no s’ajusta a les expectatives quant a qualitat, estabilitat i possibilitats de desenvolupament professional d’acord amb els estudis fets. És clar que els estudis importen, però a Espanya no garanteixen l’accés a una bona feina o a una ocupació que s’hi ajusti.\n6. Conclusions: l’ocupació, un reflex de l’estructura productiva\nEl teixit econòmic a Espanya ha experimentat canvis després de la crisi econòmica i financera iniciada el 2008, i el més significatiu és l’enorme caiguda de l’ocupació en el sector de la construcció. Després de quatre anys de recuperació, però, una part important del teixit empresarial es continua basant en activitats i ocupacions de poc valor afegit i baixa inversió en innovació (com ara les dels sectors d’hoteleria, comerç i serveis assistencials), algunes de les quals subjectes a una elevada estacionalitat. La paradoxa del model productiu espanyol és que, malgrat aquestes característiques, els llocs de treball generats resulten insuficients, com ho mostren les elevades xifres d’atur i altres indicadors (per exemple, l’emigració, la subocupació o les persones que desisteixen de buscar feina).\nAquesta evolució, que en els aspectes esmentats distingeix Espanya d’altres països del seu entorn, només es veu parcialment compensada per una ocupació més alta els darrers anys en serveis públics (activitats sanitàries i educació) i en determinades activitats professionals (sobretot serveis d’assessorament i assistència a les empreses).\nEl nivell d’estudis de la població a Espanya ha canviat radicalment des de fa uns quants anys; en el món laboral, però, els canvis són molt més modestos. Això posa en evidència el desajust entre oferta i demanda davant les poques exigències professionals de molts dels llocs de treball, tant els existents com els de nou. L’economia espanyola es basa, doncs, en una estructura empresarial que es mostra incapaç d’absorbir el potencial de coneixements (estudis), sobretot dels joves, i que, per tant, pot tenir dificultats d’adaptació davant el repte de la revolució digital.\nPerò si amb els llocs de treball que es generen no n’hi ha prou, d’altra banda cal afegir-hi que en bona part són de poca qualitat. Les elevades taxes de temporalitat, les feines a temps parcial no desitjades, la inseguretat ocupacional i professional i els sous baixos són aspectes que ens permeten parlar de precarietat en l’ocupació. Per tot plegat podem afirmar que el model de creixement dominant a Espanya redunda en un augment de les desigualtats, i els trets més preocupants en són la persistència de la desocupació, la vulnerabilitat o inseguretat laboral i l’augment de la taxa de pobresa també entre la població ocupada.\nPodem concloure que es tracta d’una estructura productiva difícilment sostenible, que requereix un canvi cap a una economia que es basi més en el coneixement. Hi ha força consens, a més a més, a l’hora de considerar que la revolució digital representarà un repte important per al futur del país, per a les empreses, per a l’ocupació i per al benestar (Eurofound, 2017).\nDe tot plegat es desprèn que calen polítiques adreçades a revertir la situació actual de l’economia espanyola i del seu mercat laboral, amb estímuls que permetin avançar cap a una societat del coneixement i amb cohesió social, que generin llocs de treball suficients i de qualitat. Per això cal adoptar, d’entrada, polítiques laborals que millorin l’ocupació; tot seguit, polítiques socials que afrontin els problemes derivats de les desigualtats socials i de la pobresa, i, finalment, polítiques que anticipin els canvis a fi de propiciar una transformació tecnològica que sigui inclusiva, com apunta el Consell Econòmic i Social d’Espanya, també en el terreny de l’ocupació i de les relacions laborals (CES, 2017). És indispensable, en aquest sentit, una ferma aposta per la innovació i el coneixement en el conjunt del teixit econòmic i empresarial, en sintonia amb la declaració dels agents socials que apel·len a un compromís d’estat que contribueixi que Espanya assoleixi l’objectiu marcat per la Unió Europea d’incrementar almenys fins al 20% el pes de la indústria en el conjunt del PIB l’any 2020.\nEn definitiva, el país ha d’optar entre una economia basada en activitats d’escàs valor afegit, ús baix o mitjà de la tecnologia i sous baixos, o bé impulsar una transformació progressiva que potenciï activitats i ocupacions més qualificades, de més valor afegit, en principi menys exposades als impactes de la revolució digital i en sintonia amb la societat del coneixement. Només aquesta segona opció permetrà competir en el nou context internacional, no pels baixos costos de serveis i productes, sinó per la seva qualitat. Si la primera opció produeix un augment de les desigualtats socials, la segona ha de redundar en la millora del benestar i en més cohesió social.\nBanyuls, J., F. Miguélez, A. Recio i E. Cano (2009): «The transformation of the employment system in Spain: towards a Mediterranean neoliberalism?», en G. Bosch, S. Lehndorff y J. Rubery (eds.), European employment in flux. A comparison of institutional change in nine European countries, Basingstoke, Hampshire: Palgrave Macmillan.\nRamón Alós Moner , Centre d’Estudis Sociològics sobre la Vida Quotidiana i el Treball (QUIT) i Institut d’Estudis del Treball (IET), Universitat Autònoma de Barcelona\nprecarietat laboral, mercat de treball, pèrdua d'ocupació, productivitat, economia, inserció laboral dels joves, economia del coneixement


Technodac | Blog\nPrestentació App Viu més Constantí\nGran acollida de l´APP "Viu més Constantí" una setmana després de la seva presentació\nNomés una setmana després de la seva posada en marxa, l’Ajuntament de Constantí fa una valoració molt positiva de l’acceptació que ha tingut la nova aplicació per a dispositius mòbils "Viu més Constantí".\nEn aquests primers dies, unes 350 persones ja s’han descarregat l’aplicació al seu aparell, i a més hi ha hagut una participació massiva en la primera enquesta que s’ha publicat per saber l’opinió de la ciutadania sobre la posada en marxa d’aquesta aplicació.\nL’APP Viu més Constantí és una nova eina de comunicació i interacció amb la ciutadania. Entre altres prestacions, permet informar de les incidències de manera instantània amb una localització geogràfica. D’aquesta manera, el ciutadà pot informar l’Ajuntament de totes aquelles incidències relacionades amb la via pública, mobiliari urbà o equipaments municipals. Durant aquests primers dies, el Departament de Serveis Tècnics ja ha rebut els primers avisos d’incidències, i en la majoria dels casos, aquestes ja han estat resoltes.\nLa nova App disposa també d’un apartat de notícies d’interès per estar informat en tot moment del que passa al municipi; una agenda d’actes i esdeveniments i un apartat que permet accedir a un complet directori dels espais i llocs d’interès del municipi. L'App es pot descarregar de manera gratuïta i està disponible per a les plataformes Android i IOS a través de Google Play i App Store.\nTechnodac mira a Barcelona\nLa empresa de servicios informáticos de Tarragona abre oficina comercial en la capital catalana con la vista puesta en su nueva línea de negocio para diseñadores gráficos.\nL´APP "Viu més Constantí" soluciona més de 100 incidències en tres mesos\nTres mesos després de la seva posada en funcionament, l'app "Viu més Constantí" ha solucionat més de 100 comunicacions d'incidències de ciutadans del municipi. Aquesta nova eina de comunicació i interacció amb la ciutadania permet informar de les incidències de manera instantània, fàcil i còmoda amb una localització geogràfica.\nAmb l’aplicació "Viu més Constantí" la ciutadania pot informar l'Ajuntament de totes aquelles incidències relacionades amb la via pública, mobiliari urbà o equipaments municipals. A més, les incidències es poden acompanyar d'una foto i/o vídeo.\nLa nova APP disposa també d'un apartat de notícies d'interès per estar informat en tot moment del que passa al municipi; una agenda d'actes i esdeveniments i un apartat que permet accedir a un directori dels espais i llocs d'interès del municipi. Finalment, a través d'aquesta nova App també es realitzen enquestes d'opinió de participació ciutadana. L'App es pot descarregar de manera gratuïta a les plataformes Android i IOS a través de Google Play i App Store.\nSorteig del lot de productes de La Petarda Sangría\nEstel Marina Valls ja té el seu lot de productes gentilesa dels clients i amics de La Petarda Sangría...! Recorda que el vam sortejar entre tots els participants al darrer concurs de Technodac... I en farem més...! Estigues molt atent/a al nostre Facebook, Twitter i LinkedIn ja que la propera serà sonada...\nA la foto, l'Estel amb David Rodríguez i Carlos Cuenca, socisfundadors de Technodac.


“Tu ets sal, ànima d'apòstol” - Opus Dei\n“Tu ets sal, ànima d'apòstol”\nTu ets sal, ànima d'apòstol. ― Bonum est sal ― la sal és bona, llegim en el Sant Evangeli, si autem sal evanuerit ―però si la sal es desvirtua..., res no val, ni per a la terra, ni per als fems; es llença fora com a inútil. Tu ets sal, ànima d'apòstol. ― Però si et desvirtues... (Camí, 921)\nEls catòlics hem d'anar per la vida com apòstols: amb llum de Déu, amb sal de Déu. Sense por, amb naturalitat, però amb tal vida interior, amb tal unió amb el Senyor, que il·luminem, que evitem la corrupció i les ombres, que repartim el fruit de la serenitat i l'eficàcia de la doctrina cristiana. (Forja, 969)\nEn moments de desorientació general, quan clames al Senyor, ¡per les seves ànimes!, sembla com si no t'escoltés, com si es fes el sord a les teves crides. Fins arribes a pensar que el teu treball apostòlic és inútil. - No t'amoïnis! Continua treballant amb la mateixa alegria, amb la mateixa vibració, amb el mateix afany. - Deixa'm que hi insisteixi: quan es treballa per Déu, no hi ha res infecund! (Forja, 978)\nAmb la doctrina de cristià, amb la teva vida íntegra i amb el teu treball ben fet, has de donar bon exemple, en l'exercici de la teva professió, i en el compliment dels deures del teu càrrec, als qui et volten: els parents, els amics, els companys, els veïns, els alumnes... - No pots ser un malfeiner. (Forja, 980)


ERC planteja potenciar el Parc Agrari com un gran generador d'ocupació - Sant Boi Diari\nMiquel Salip fent el seu discurs // Elisenda Colell\n«Es respiren aires de canvi, també a nivell local» ha deixat anar l’alcaldable d’Esquerra Republicana a Sant Boi, Miquel Salip, en l’acte on s’ha presentat l’embrió del seu programa electoral conformat a partir de quatre trobades realitzades durant les últimes setmanes amb la ciutadania. La federació republicana es veu a l’Ajuntament i a l’alcaldia: «Estem disposats a guanyar» ha assegurat el candidat durant la presentació de les conclusions del procés participatiu el passat dijous a la biblioteca Jordi Rubió i Balaguer.\nLes promeses electorals cap a les que s’encara el partit es basen, sobretot, en recuperar la importància del Parc Agrari en molts àmbits. En primer lloc, per construir una ciutat «més sostenible». Ho explicava Jaume Sans, membre de la llista d’ERC que també recalcava «la manca d’un teixit associatiu fort» més enllà de l’oposició al projecte Eurovegas, que faci que Sant Boi deixi de ser «el pati del darrere de Barcelona».\nPer a ERC, el Parc Agrari vist com entorn «envejable i envejat» en paraules de Miquel Salip, ha de ser també una eina de transformació social i econòmica. Els republicans plantegen fer polítiques d’ocupació «tornant a la pagesia i potenciant la indústria agroalimentària». ERC calcula que per cada hectàrea agrícola es poden crear dos llocs de treball. Però també cal «fomentar la vessant gastronòmica dels comerços» afirmava un altre membre de la candidatura, Joan Ros, plantejant Sant Boi com un pol turístic al Baix Llobregat i reclamant una reactivació del comerç local i la reconversió de la zona industrial per atraure indústria de més valor afegit.\nERC no ha estalviat crítiques al govern municipal. Per una banda, perquè, segons Salip «han parat el cop però no han fet polítiques actives d’ocupació que donin oportunitats a les persones per a desenvolupar-se sense dependre de les ajudes socials». Però a més, els republicans es queixen que l’equip de govern ha negociat «a les fosques» els límits de la ciutat, fent referència a les obres de Can Julià i als nous accessos de la Parellada. Unes actuacions que, pels republicans, ataquen el territori santboià i que s’haurien de sotmetre a una consulta ciutadana sobre el que ha de ser el sector Oasis-Parellada.\nJaume Sans, Rosa Berrio, Joan Ros i Marta Brik, en l’acte, presentant les conclusions de les xerrades // Elisenda Colell\nEsquerra també aposta per una major participació ciutadana. Fent referència a la xerrada on hi va participar el síndic de greuges de Sant Boi, Carles Dalmau, els independenistes volen acabar amb la «complexitat» segons Marta Brik, que regeix el govern municipal. «Cal més qualitat democràtica», deia Brik, que criticava que «no hi ha diàleg entre l’Ajuntament i els ciutadans». Els independentistes també han conjugat la paraula transparència per activa i passiva: «No només s’ha d’explicar allò del que es vol fer goig» sentenciava Salip.\nL’acte ha comptat amb una cinquantena d’assistents, alguns d’ells també han intervingut al debat // Elisenda Colell\nEl govern d’Iniciativa i el PSC també va ser qüestionat en matèria d’habitatge. «Només han actuat per quedar bé amb els moviments socials» segons l’alcaldable republicà. En canvi, des d’ERC es comprometen a sancionar els bancs que tinguin pisos buits, mediar amb els propietaris de lloguer i apostar per la masoveria urbana. El partit de Junqueras també reclama més cicles de Formació Professional en matèria agroalimentària.\nPel que fa les entitats, a més de demanar un teixit fort, segons Salip, cal «acabar amb les xarxes clientelars» i només donar subvencions a aquells «projectes que reverteixin a la ciutadania», una tasca essencial per al líder republicà.\nTot el que calgui per la Independència\n«No estem disposats a que la ciutat es quedi d’esquenes al procés» ha dit Salip, fent evident que farà «el que sigui necessari» per acostar Sant Boi a la independència. Per ell, l’autèntica revolució independentista, la «dels somriures» cada cop té més presència a Sant Boi i per això descarta pactes amb altres formacions: «No serem la crossa política de ningú, venim a fer el canvi, no a ser espectadors».\nL’acte va comptar amb la presència de Joan Tardà, diputat d’ERC al Congrés, que ha volgut fer referència a la lectura nacional de les eleccions locals perquè «si aquestes són un èxit, les del 27 de setembre també ho seran». Tardà també s’ha aventurat a possibles pactes postelectorals, en aquest cas per indicar que cal evitar els governs municipals monocolors.\nTags:agricultura ajudes socials Can Julià Carles Dalmau Comerç local Congrés dels Diputats eleccions municipals eleccions municipals 2015 eleccions municipals 24M ERC Eurovegas independència indústria indústria agroalimentària Jaume Sans Joan Ros Joan Tardà Marta Brik masoveria urbana Miquel Salip Oasis Oasis-Parellada ocupació pagesia Parc Agrari Parc Agrari del Baix Llobregat Parellada participació ciutadana pisos buits plans d'ocupació polítiques d'ocupació Rosa Berrio Síndic de Greuges de Sant Boi teixit associatiu transparència turisme zona industrial\n← El pont entre Sant Boi i Cornellà tindrà un carril protegit per a vianants i ciclistes\nMés de 400 persones gaudeixen de la primera jornada del SoundDays →


Fenologia i Meteorologia a l'Alta Segarra: Dades 5 d'agost de 2017\nEl dia ha estat de nou tranquil fins a migdia, amb domini del sol de forma general, mentre que a la tarda s'han format algunes tempestes al Pirineu i a l'extrem sud. De cara a la nit ens creua un front fred no gaire actiu però que comportarà una revifada de la inestabilitat al Pirineu amb tempestes freqüents, localment una mica intenses, i amb alguns ruixats que no es descarten a punts de l'interior, en aquest cas febles i molt més dispersos. Demà el vent girarà a mestral que bufarà fluix amb algun cop moderat a migdia o a la tarda i amb temperatures que començaran a baixar lleugerament, per bé que encara farà calor. No es descarta algun xàfec a punts del nord del país durant la tarda. De cara a principis de la propera setmana la calor serà la pròpia de l'època, i a mitjans de setmana la baixada de temperatura serà més marcada.\nLes màximes del dia han anat entre els 33 i 38ºC, amb mínimes entre els 19 i 24ºC. La humitat ha estat baixa, la visibilitat bona, i el vent ha bufat fluix amb algun cop moderat a la tarda de component sud.\nT. Mínima: 22,6ºC


Vendrell-Lleida: empat que dona un punt d’esperança\nPunt d’esperança del Vendrell davant el Lleida\nEls vendrellencs empaten davant el Lleida un duel on s’avancen 2 a 0 en el marcador però remunten un 3-5 advers quan la derrota es començava a ensumar\nper Redacció 23/01/2021 21:05h\nEl Club d’Esports Vendrell ha esgarrapat un empat (5-5) davant el Lleida Llista, conjunt de la zona alta de la classificació de l’OK Lliga que havia guanyat 10 dels 15 partits disputats. Els roig-i-negres, avui dirigits per Xavi Ferrer com a substitut de Josep Lluís Delriu, han plantat cara contra un dels rivals més en forma de la lliga i, malgrat que s’han avançat amb un 2 a 0 en el marcador, han necessitat la recta final del matx per remuntar dos gols en contra i salvar un punt.\nBon inici vendrellenc\nEl duel començava de la millor manera per als locals. Lluís Ferrer obria el marcador en el minut 5 i Jan Escala, de penal, ampliava diferències poc després per situar el 2 a 0 en el marcador quan només havien transcorregut set minuts de partit. Era l’ínici somiat per a un equip necessitat de triomfs i que ha vist com en el minut 12 rebia el primer cop. El visitant Oriol Vives aprofitava un penal per fer el 2 a 1. Ha estat a partir d’aleshores quan els porters han robat el protagonisme als seus companys.\nÁlvaro Shehda evitava el gol visitant en una falta directa executada per Jepi Selva. L’excalafellenc Martí Serra feia el mateix amb Jan Escala i posteriorment Arnau Gimeno. El nul moviment al marcador es trencaria quan Di Benedetto i Shehda veien targeta blava i Xavi Ferrer havia de posar sobre la pista Ot Arbós. Suplent de Shehda, el jove porter del primer equip del Vendrell ha debutat a l’OK Lliga amb uns primers instants molt contrastats.\nCrespo al rescat\nEn la primera acció que cobria sota pals, Jepi Selva li trobava el forat per empatar el matx amb una acció per darrere de la porteria en el minut 23. Arbós ha tingut poc temps per lamentar-se perquè pocs segons després era Curro Fernández qui anotava a l’altra porteria i tornava a posar el Vendrell per davant en el marcador. La diferència favorable es mantindria a favor fins al minut 33 quan Vives ha aparegut per fer el 3 a 3. Curro disposava a posteriori d’una falta directa que no anotava, idèntica fortuna que patia el visitant Sergi Folguera.\nEl duel arribava a la recta final i ningú veia porteria. L’exvendrellenc Jepi Selva ho faria en el minut 44 per fer el 3-4 i situar el Lleida per primer cop per davant en el marcador. Di Benedetto faria un 3 a 5 que deixava el Vendrell sense quasi marge. Afortunadament per als interessos locals, Xavi Crespo tenia quelcom a dir. Un gol en el minut 46 i un altre fregant el darrer minut de matx posaven un 5 a 5 que ja no s’ha mogut, deixant el Vendrell en la 13a posició amb 12 punts, a un de sortir de la zona de descens directe.\nEl pròxim dimarts 2 de febrer a les 21.00 hores, nou partit visitant l’Igualada.\nShehda, Crespo, Ferrer, Escala i Fernández. A la banqueta: Arbós, Miquel, Portera, Llisà i Gimeno\nSerra, Di Benedetto, Cañellas, Vives i Tomàs. A la banqueta: G. Folguera, S. Folguera, Selva i Duch\n1-0 / Ferrer (5’)\n2-0 / Escala (7’)\n2-1 / Vives (12’)\n2-2 / Selva (23’)\n3-2 / Curro (24’)\n3-3 / Vives (33’)\n3-4 / selva (44’)\n3-5 / Di Benedetto (46’)\n4-5 / Crespo (46’)\n5-5 / Crespo (48’)\nPer als locals Shehda i Llisa i per als visitants Di Benedetto, Tomàs i S. Folguera\nRaúl Burgos i Joan Nicolàs\nMatx corresponent a la jornada 16 de l’OK Lliga 2020-2021 disputat al Pavelló del Club d’Esports Vendrell\nVendrell-Lleida: Xavi Ferrer sestrena com a primer tècnic contra un os


Quan el meu gat era petit - Llibreria Ramon Llull\nQuan el meu gat era petit.\nHi ha alguna cosa més xocant que una camada de gatets bellugui les seves petites trompes buscant la llet de\nla mare? Si aquesta imatge és desconcertant, més ho és encara tot l'univers creat per Gilles Bachelet, el qual\ninsisteix an fer-nos creure que el seu gat té aspecte d'elefant. O potser és un elefant amb ànima de gat? Amb tanta\ncrisi d'identitat, tot això és un embolic...\nMeu gat es el mes bestia,el


Arxiu de la categoria: Racons de Móra d'Ebre\nRacons de Móra (19): Bars i Restaurants que m’agraden\nMóra (d’Ebre) sempre s’ha destacat per ser un punt de trobada, una petita ciutat dins una petita comarca on hi conviuen morencs de generacions que es perden en el temps amb nouvinguts vinguts d’arreu. El què no trobes a Móra ja has d’anar a buscar-ho a Reus o més enllà. Així, el comerç, sempre ha format part del seu paisatge i del seu encant, és un dels atractius principals de la població. Hi ha botigues i botiguers per triar i remenar, nous i dels de “tota la vida”, botigues grans i petites i també bars i restaurants per per a tots els gustos i tots els preus i butxaques.\nAquí n’he fet una tria dels que m’agraden i em fan sentir còmoda quan hi vaig i que us recomano si us deixeu caure per aquest verals…\nUn clàssic: Bar-Restaurant del Poliesportiu. Té un gran avantatge: no tanca mai. Ofereix un menú assequible entre setmana als migdies i plats variats als vespres. El local ha estat remodelat i és molt agradable. També té terrassa. El tracte, familiar. Té menú infantil i un parc i terrassa per jugar. A l’estiu les piscines estan al costat i fan de bon anar-hi.\nUn “de tota la vida”: Bar-Restaurant 9Turú. El “9” és perquè ha hagut de canviar d’ubicació després de vés a saber quants anys estant al mateix lloc. Abans era Fonda Turú, ara és un petit bar amb un restaurant al fons presidit per una gran fotografia de la vista que tenien sobre el pont i el riu en l’ubicació anterior. No sé quantes generacions fa que es dediquen a la restauració, però hi ha molt ofici al darrera. El menú entre setmana és assequible i complert com l’anterior i és molt transitat per tota mena de personal divers.\nLe Loup: és un local nou, molt ben decorat amb un tracte molt amable i una cuina excel·lent. La relació qualitat-preu fa de bon anar-hi. Només obre els migdies entre setmana i també les nits del cap de setmana. Té també una carta variada i exòtica que pot fer les delícies dels més gurmets. [web]\nRestaurant Cafè L’Embarcador: els puristes diran que no està ben bé a Móra, sinó a la carretera que va de Móra cap a Garcia. És, de llarg, el més gran i més acollidor: una casa de fusta enclavada al costat de l’Ebre (ara que el riu baixa tan gros, mentre hi menges, el veus), i envoltada de bosc de ribera. Bucòlic i regenerador. Un dels meus llocs preferits. Ha canviat de direcció fa poc i ha canviat la carta i menús, val la pena redescobrir-lo. [web]\nAcabo el recorregut amb un híbrid ja clàssic: El Sota de Copes. Ja en vaig parlar aquí, però ara, a més, s’hi pot menjar, i molt bé, els caps de setmana. És el lloc ideal per acabar la nit… o començar-la, tot depèn. S’hi fan exposicions temporals de pintura o fotografia, bàsicament d’artistes locals o comarcals. Duran tot el maig hi exposa la il·lustradora Helena Frias, val la pena fer-hi un cop d’ull. També s’hi fan concerts de petit format i té terrassa, com gairebé tots els locals vora el riu, què més voleu? [web]\nRacons de Móra (17): la font i el mas del Tomo\nÉs un dels llocs al què m’agrada anar de tant en tant. Cal seguir una sendera que surt de Sant Jeroni cap al sud-est. S’arriba, després d’un quart de zigzaguejar costa amunt el camí a peu de la Picossa, a una font ben indicada que ja porta uns anys de sequera, però que també és a prop d’un pou de glaç i hi ha indicacions cap a la cova de la porca o cap a Santa Magdalena. És la font del Tomo, situada al costat del mas del mateix nom. Des de petits hi hem anat sempre si som a Sant Jeroni, normalment per la diada de l’1 de maig, però també, com ahir, per anar a menjar la mona. Del mas recordo sempre que la meua re-iaia em deia que hi havia passat una setmana de “lluna de mel”, tot i què fa 100 anys (102 per a ser més exactes) no sé si es deia així. El fet és que sempre deia que es va casar tard per a l’època, als 21 anys, amb el xic que l’havia festejat abans de marxar a la mili i del que no en va saber res durant dos anys fins que va tornar. I quan va tornar li va demanar la mà (ell la va cridar i ella va sortir al balcó), i es van casar de seguida i els van deixar el mas d’en Tomo (que era d’un dels 12 germans del nuvi) per passar-hi una setmana…\n… i nou mesos més tard arribava mon iaio Benito. Suposo que no calia perdre el temps i la re-iaia sempre deia que hi havia un bon paller. A distància de carro aquell mas enmig del no-res a peu de la Picossa devia ser un lloc idílic i llunyà del poble (ben bé unes tres hores). Eren altres temps, el mas ara deu estar molt canviat, té teulada nova almenys i potser és més gran i tot, però sempre me’n recordo de l’anècdota i sempre es comenta quan hi som al davant, i anar fins a la font (o fins al mas) és un bon moment per passejar i xerrar enmig de la muntanya amb un camí fàcil i ben indicat. Molt recomanable.\nRacons de Móra (16): Impremta Bassa\nBASSA La Papereria [web] és un dels negocis centenaris de la nostra vil·la. Ha rebut premi per ser-ho. És la impremta i papereria de tota la vida. Qualitat excel·lent i una àmplia biblioteca per triar i remenar. Encara recordo que hi vaig comprar la primera calculadora Fx-82, potser feia vuitè de bàsica, seria ara segon d’ESO, i encara la tinc i funciona. Encara hi treballa la noia que me la va vendre que, puntualment, com un rellotge de precisió, veig passar carretera amunt carretera avall per anar o tornar de la feina.\nL’aparador de la Impremta-Papereria BASSA és dels que sempre es fan mirar. Quan entres a la botiga t’invaeix una sensació de pau, dins tot és al seu lloc, no hi falta detall. Se sent l’olor a paper i a llibres i fa goig passejar-s’hi per mirar i remenar.\nBASSA, La Papereria, s’ha sabut adaptar als nous temps, s’hi fan presentacions de llibres que situen a Móra al mapa cultural de les Terres de l’Ebre, a més de tenir un canal al Youtube i un compte al Facebook. Un encert i un bon lloc de trobada.\nRacons de Móra (11): La Pizzeria\nTorno a passejar per Móra, pels carrers adoquinats del casc antic. Passo pel carrer de la Vil·la, arribo a la placeta de la font i giro per tornar als quatre cantons. Fa calor. La garbinada no penetra als carrerons tan antics, però he anat a visitar amics i retrobar-los bé mereix l’esforç i la calor. En Bernat s’ho mira tot des de la cadireta amb ulls interrogants i curiosos, i provo de fer el mateix, de mirar-ho tot com si fos el primer cop…\nNo hi ha gaire gent pels carrers, potser són de vacances o potser tancats a casa amb l’aire condicionat, fa un dels estius més càlids que recordo. Abans es treien les cadires a la fresca i fèien petar la xerrada amb els veïns, però les coses canvien.\nPasso per davant la pizzeria, hi ha un cartell que indica que està de vacances, ni ho sabia que encara era oberta, el darrer cop que hi vaig entrar era al setembre del 91 i ho recordo com un vespre molt incòmode, no em van quedar ganes de tornar-hi i això que quan va començar era un lloc molt agradable on feien unes pizzes excel·lents. Però va morir d’èxit. Va posar més taules per tenir més gent i va aconseguir reduir tant l’espai que podies sentir els pensaments de la taula del costat. Va reduir la grandària de les pizzes i podies acabar amb gana, però clar, el personal era el mateix i la gent es multiplicava així que trigaves més a tenir el teu plat a taula i, el definitiu, l’aire condicionat que et feia sentir a Sibèria en ple mes d’agost. Bé, fos el que fos ja no hi he tornat a posar els peus, i és una llàstima perquè hi vaig passar molt bones estones allà. Recordo quan va obrir, potser jo tenia uns quinze anys, hi anàvem amb la colla de l’esplai. Sovint entràvem amb les guitarres i ens deixava tocar i cantar, hi féiem ambient i, als primers temps, no hi entrava gaire gent i la que hi anava no li molestava. Quan va ser hora de començar a sortir a sopar en colla vam triar la pizzeria perquè s’hi estava molt bé, l’ambient era molt acollidor i hi havia espai suficient que et permetia estar còmode. En aquells temps, potser hi anàvem cada dissabte al matí i alguna vegada entre setmana. Fins i tot un de la colla hi havia treballat un temps els caps de setmana i hi anàvem tard per veure’l i esperar-lo per sortir després. Tants i tants records de la Pizzeria i dels bons moments que hi vaig passar, potser serà qüestió de tornar-hi, qui sap, potser amb el temps ha canviat a millor i torna a ser com als orígens, el lloc agradable d’aleshores, i a tenir pizzes excel·lents.\n(tot i què normalment tothom posa en dubte que les coses canviïn a millor i tornin a ser com abans jo sóc optimista de mena, serà qüestió de convèncer a la colla i provar de tornar-hi a posar els peus, qui sap, potser tenim una sorpresa…).\nRacons de Móra (10): El poliesportiu\nS’ha tornat a inaugurar el bar del complex poliesportiu. El dia de la inauguració estava ple i feia goig altre cop després de tant temps tancat. L’han remodelat a fons, però en queda l’essència del que va ser i ha estat un lloc de referència al poble a l’estiu, on és un plaer enorme prendre alguna cosa a la terrassa, amb la vista calmant de les piscines…\nFa més de trenta anys, encara recordo com corria entre les obres de la piscina gran, un forat que em semblava enorme on mon pare ens explicava com seria de bonic quan estigués acabat. Sovint després anàvem a veure tennis a les pistes del costat. Ara, a banda de les piscines descobertes, hi ha la coberta, tot un avenç important, que compta també amb sales de màquines i una sala d’esport col·letiva a banda del pavelló cobert.\nDe petits la piscina era el nostre refugi d’estiu, hi anavem cada dia i allà ens trobavem amb la colla de la nostra edat. Els que duien el bar llavors també tenien xiquets i ens fèiem molt. A les Festes Majors el bar també estava ple de gom a gom, alguns esperant fins que obrien les portes per entrar al ball i altres només escoltant la música des de la terrassa. En aquells temps encara no hi havia el passeig del pont i el centre era allà. Ara hi ha molta més gent que llavors al poble i també més llocs per sortir i gaudir de la fresca, per això és una bona notícia tornar a tenir el bar del complex obert i tornarà a ser un lloc de referència.\nRacons de Móra (9): L’Hostal La Creu\nPublicat el 9 de juny de 2009\nNormalment sempre parlo de llocs que porten ja uns anys de rodatge o que ja han desaparegut, però aquest nou Hostal La Creu segurament està cridat a ser un dels llocs emblemàtics del nostre poble i tot just fa una setmana que s’acaba d’inaugurar…\nÉs funcional i modern, decorat amb bon gust i dirigit per una dona amb empenta. La seua família ha regentat el Bar La Creu tota la vida i ella, la petita de nou germans, ha crescut darrera el taulell. No dubto que el lloc tindrà èxit, el primer cap de setmana ja tenia el ple a les quinze habitacions coincidint amb la 6a Fira del Llibre Ebrenc i Litteratum. Sens dubte un bon inici que esperem que continuï. Es trobava a faltar un lloc així a Móra, òrfena fa massa temps d’hostals, pensions o fondes per encabir als visitants. De moment encara no funciona al cent per cent el menjador, però això també fa falta, un bon restaurant per a degustar els bons productes de les nostres terres. Tot arribarà.\nNotícia al Diari de Tarragona: Una jove de 30 anys inverteix un milió d’euros en un hostal a Móra d’Ebre\nRacons de Móra (8): La Biblioteca\nPublicat el 13 de desembre de 2008\nAra tenim una biblioteca comarcal àmplia i còmoda, però no sempre ha estat així. Recordo aquella biblioteca rònega, darrera l’Ajuntament, petita i humida, que esperava amb calma que s’acabéssin les obres de la nova biblioteca de “La Caixa” que era sota les oficines de la Plaça de Dalt (darrerament una botiga de roba i ara no sé ben bé què). No era gran cosa, però s’hi estava prou bé. Hi féiem els deures i sempre hi havia bastant xivarri. I, de sobte, després de molta espera, les obres es van acabar i vam estrenar el nou espai, ampli, lluminós, acollidor… Recordo una lectura dramatitzada amb la Carme Sansa acompanyada d’un violoncel. Era l’únic racó cultural de la vil·la llavors…\nLa Josefina Girona, incombustible en la seua feina de bibliotecària, s’havia tret el títol de català i n’havia fet classes durant el franquisme i posteriorment. Recordo que l’havíem tingut algun cop a les escoles substituint a algun professor quan a l’època n’escassejaven. Era quan tot era més casolà, no tothom estudiava i els pocs que tenien alguna titolació eren reclamats arreu i més en un poble. La seua vida estava i està dedicada als llibres i a la cultura en general. Xerràvem de llibres tot sovint i m’en recomanava per la meua edat o aficions. Recordo Pedrolo, que em va frapar molt, ja d’adolescent quan encara tenia molts autors per descobrir. Era la petita dosi cultural del poble.\nQuan es va canviar la biblioteca de sempre per la nova es va jubilar. Ara hi ha tres bibliotecàries en una biblioteca àmplia i gran plena de llibres, res a veure amb l’anterior. Un antic local de gresca com havia estat La Llanterna, es va convertir en un gran centre cultural, amb la biblioteca comarcal, un teatre amb sala polivalent i l’escola de música. L’única crítica de la biblioteca nova és l’horari. Per a una població de més de cinc mil habitants obrir només les tardes és poca cosa (tret de dijous que obre matí i tarda, i dissabte al matí). De fet el volum de gent que la freqüenta és important, res a veure amb aquelles èpoques on només hi havia quatre llibres i els estudiants de torn. Ara la visiten gent de totes les edats i és un veritable epicentre cultural, àmplia i còmoda. Llàstima que, com sempre passa amb les coses noves, hi ha gent que s’entesta a fer malbé els mobles quan les bibliotecàries no estan vigilant (també és lleig que hagin de vigilar les bibliotecàries, no és la seua feina). No entendré mai aquesta mania d’alguns d’anar serigrafiant les taules amb frases o noms absurds. Realment les úniques taules que es mantenen en forma són les properes als llocs on seuen les bibliotecàries, quin desastre! Algú els hauria d’explicar als adolescents que les taules no són seues i les haurien de cuidar.\nPublicat el 14 de setembre de 2008


Monchu, el tercer debutant de la temporada\nEl migcampista del filial va disputar davant el Nàpols els seus primers minuts amb el primer equip i és el 15a debutant en les tres últimes temporades\n09 d’ag. 20\nEl triomf davant el Nàpols va deixar també una gran notícia en forma de debut. El segon capità del Barça B, Monchu, va debutar amb el primer equip aquest dissabte davant el conjunt italià, substiuïnt Antoine Griezmann als 84 minuts de joc.\nEl migcampista blaugrana va disputar un total d'11 minuts (comptant els cinc d'afegit) en els quals va tocar 9 vegades la pilota, amb 3/4 en passades, un regat bo i una falta comesa. Amb el 42 a l'esquena, el jove jugador va aportar la seva consistència al mig del camp blaugrana, aguantant el marcador favorable als darrers minuts del partit.\nAixí doncs, amb aquest debut, Monchu ha vist recompensada la seva gran temporada amb el filial, on, tot i ser migcampista, ha estat el màxim golejador de l'equip amb 10 gols en 29 partits. A més, ha repartit tres assistències, i ha participat en un total de 13 gols. El migcampista balear és un especialista a pilota aturada, des d'on han arribat gran part dels seus gols aquest curs.\nEl tercer d'aquest curs\nMonchu s'ha convertit en el tercer debutant de la temporada, després d'Ansu Fati (contra el Betis) i d'Araujo (contra el Sevilla), tots dos també al Camp Nou, igual que Monchu. Altres jugadors del Barça B que també han tingut minuts aquesta temporada han estat Carles Pérez (actualment a la Roma), Riqui Puig i Álex Collado, per tots ells ja havien debutat la temporada anterior.\n15 debutants en tres temporades\nSi ens fixem en les tres últimes campanyes, són un total de 14 debutants del Barça B els que han tingut minuts amb el primer equip: Oriol Busquets, Arnáiz, David Costas, Cucurella, Cuenca, Chumi, Miranda, Riqui Puig, Wague, Collado, Carles Pérez, Abel Ruiz, Ansu Fati, Araujo i ara Monchu.