Jornadas Vallmitjana | Inici\nEl 2019, la Universitat de Barcelona, juntament amb institucions dipositàries de l’extraordinari llegat dels Vallmitjana, vol commemorar el centenari de la mort de Venanci Vallmitjana amb la promoció de l’Any Vallmitjana, que té tot un seguit d’activitats destinades a la posada en valor de les seves produccions. El punt central d’aquestes celebracions són unes jornades d’estudi sobre l’obra de Venanci i Agapit Vallmitjana, els dies 8 i 9 de maig al Seminari Conciliar de Barcelona i a l'Edifici Històric de la Universitat de Barcelona.\nLes jornades Els germans Vallmitjana i l’escultura moderna a Catalunya (1850-1930) tenen com objectiu aprofundir en la producció d’aquests dos mestres escultors i la seva participació en alguns dels més importants programes decoratius públics i privats a la Barcelona de tombant del segle XIX al XX. En aquestes jornades es crearà un punt de trobada i debat per totes aquelles persones interessades en la figura de Venanci i Agapit Vallmitjana.\nL’esdeveniment es durà a terme els dies 8 i 9 de maig de 2019, tant a l’Edifici Històric de la Universitat de Barcelona com al Seminari Conciliar. Les jornades estaran organitzades en taules, conferències i altres activitats complementaries paral·leles com visites guiades. Les jornades es desenvoluparan a l’entorn de 3 taules, cadascuna de les quals comptarà amb 4/5 participants, amb un temps de 20 minuts per a les exposicions. Després de les 4 comunicacions s’obrirà el temps de preguntes i debat.


Puigdemont ja s'ha dirigit aquest matí al grup parlamentari per videoconferència, apel·lant a la dignitat de la institució i al compliment del mandat electoral\nRedacció 16/01/2018 - 12.54 Actualitzat 16/01/2018 - 13.32\nCarles Puigdemont ha intervingut aquest matí al Parlament per via telemàtica, de moment, en una reunió del grup Junts per Catalunya. I ho ha fet per apel·lar a la dignitat de la institució i al compliment del mandat electoral, unes hores abans d'una sessió constitutiva encara amb moltes incògnites sobre la taula.\nEls lletrats de la cambra catalana van emetre ahir, dilluns, un informe no vinculant que rebutja que la investidura de Puigdemont es pugui fer a distància. Des de Junts per Catalunya no hi ha hagut declaracions, però algunes fonts de la formació assenyalen que el document s'extralimita.\nSegons les mateixes fonts, la mesa només els va demanar un informe sobre la sessió constitutiva, no sobre la investidura ni sobre el funcionament ordinari i entenen que no és l'informe definitiu. Asseguren que alguns lletrats defensaven, només fa uns dies, que la mesa d'edat no podia resoldre ni interpretar res, i en el document d'aquest dilluns, en canvi, deixaven en mans de la mesa d'edat resoldre el vot delegat sobre els diputats electes que són a la presó o a Brussel·les. Segons les mateixes fonts, alguns deien també que la delegació del vot només era pels supòsits estrictes del reglament i, de cap manera, pels empresonats. Ara, però, obren la porta a una interpretació de la mesa.\nEl grup parlamentari considera sorprenent que no hi hagi ni una referència en l'informe de reconeixement a la voluntat democràtica, els drets dels diputats que formen la majoria i dels ciutadans que els han votat.\nPer cert, que el president de la Generalitat destituït pel 155 ha promès "per imperatiu legal" la Constitució i l'Estatut per obtenir l'acta de diputat. Puigdemont ha afegit a la fórmula el compromís d'actuar "amb plena fidelitat a la voluntat del poble".\nArticle 155 Eleccions 21D Govern empresonat JxCat


Nivell 2 de llengua catalana per a mestres d'Educació Infantil i d'Educació Primària | Servei de Llengües UAB\nPublicat el 9 de març de 2020 per Andreu Ayats Bancells\nBenvingudes i benvinguts al curs Nivell 2 de llengua catalana per a mestres d’Educació Infantil i d’Educació Primària, que consta de 15 hores presencials (10 sessions d’1,5 h) i de 40 h d’aprenentatge autònom.\nEls continguts d’aquest curs s’aproximen al nivell C2 del Marc europeu comú de referència per a les llengües i inclouen, també, alguns dels continguts del Nivell 1 de llengua catalana per a Mestres d’Educació Infantil i d’Educació Primària. Tenint en compte, però, quin és l’ús lingüístic principal del docent a l’Educació Infantil i Primària, es treballarà especialment el domini de la llengua oral i del registre col·loquial del català.\nDescripció dels objectius del curs:\nLa persona que ha assolit el Nivell 2 per a mestres d’Educació Infantil i Primària utilitza la llengua amb un grau molt elevat de coherència i cohesió textual i amb un repertori lèxic ampli i precís. Aquesta persona demostra una bona competència per distingir i gestionar els matisos, les connotacions i els implícits de la comunicació. Mostra també un control gramatical molt alt en tota circumstància; no comet errors ortogràfics i domina el sistema fonològic de la llengua.\nSi es desglossa per destreses comunicatives:\nL’aprenent no ha de tenir cap dificultat per comprendre qualsevol tipus de producció oral en directe o emesa pels mitjans de comunicació, encara que la velocitat de parla sigui ràpida.\nL’aprenent ha de poder llegir amb facilitat qualsevol mena d’escrit, incloent-hi textos abstractes, estructuralment o lingüísticament complexos, com ara manuals, articles d’especialitat i obres literàries.\nL’aprenent ha de poder fer exposicions orals i participar en converses en les quals mostra que domina les estructures pròpies de la llengua. Ha de poder expressar-se, igualment, amb fluïdesa i transmetre matisos subtils de significat amb precisió. Ha de saber produir discursos expositius o argumentatius amb una estructura lògica eficaç i amb adequació al context. Ha d’incorporar un vocabulari variat i mostrar que domina el registre col·loquial.\nL’aprenent ha de saber articular els sons vocàlics i consonàntics del català i ha d’incorporar-ne la pronúncia correcta en la parla espontània i en la lectura d’un text.\nL’aprenent ha de poder escriure textos propis de l’àmbit acadèmic i professional de manera coherent: textos amb idees clares, que mostrin un bon domini del gènere textual, de l’organització del text, de la construcció sintàtica, de la precisió lèxica i de les convencions ortogràfiques i de puntuació.\nDurant aquest curs repassarem i reforçarem quan calgui el domini de les destreses descrites anteriorment. La nostra proposta es fonamenta en la pràctica (reflexiva, detallada i contrastada) de les diverses expressions escrites i orals que haureu de produir amb èxit en la prova de Nivell 2 per a futurs mestres (estructura de la prova; model de prova; model de correcció).\ndiccionari de sinònims frasesfetes\ngramàtica essencial de la llengua catalana (IEC, 2018)\ntest de llengua (La Llança)\ncompetència lingüística (Facultat Ciències de l'Educació UAB)\nCONNECTA, la comunitat d'UAB Idiomes (maig 2019) [youtube width="245" height="114"]https://youtu.be/v_qFUSqRjro[/youtube]


Amb totes les eines i amb tota la força, lluitem per l’alliberament lèsbic, gai, bisexual, trans i intersex!\nEstàs aquí:Inici Publicacions Documents Amb totes les eines i amb tota la força, lluitem per l’alliberament lèsbic, gai, bisexual, trans i intersex!\nDivendres, 26 Juny 2015 13:37\nArriba un altre 28 de juny, dia internacional per l’alliberament lèsbic, gai, bisexual, trans i intersex (LGBTI). Han passat 46 anys des que la nit del 28 de juny de 1969 el col·lectiu LGBTI de la ciutat de Nova York es rebel·là contra una de les batudes que la policia solia fer als locals d’ambient, en aquest cas al bar Stonewall Inn. I n’han passat 38 des que se celebrà a Barcelona la primera manifestació del 28 de juny als Països Catalans. Des d’aleshores ençà la lluita del moviment LGBTI ha aconseguit importants avenços, però encara queda molt camí per recórrer.\nUn d’aquests avenços importants es produí el passat 2 d'octubre de 2014, quan el Parlament de Catalunya aprovà la Llei per a Garantir els Drets de Lesbianes, Gais, Bisexuals, Transgèneres i Intersexuals i per a Eradicar l’Homofòbia, la Bifòbia i la Transfòbia, més coneguda com a Llei contra l’Homofòbia o Llei contra la LGBTIfòbia. Aquesta llei és pionera al món i és fruit de la feina i la pressió de les organitzacions LGBTI catalanes. Quasi 9 mesos després de la seva aprovació, però, amb prou feines s’ha implementat en un 50%, com denuncia el moviment LGBTI. Cal exigir, doncs, que la llei s’apliqui en la seva totalitat immediatament.\nAl País Valencià i a les Illes el moviment LGBTI fa temps que reivindica també l’aprovació de lleis semblants. Les noves majories sorgides de les eleccions del 24 de maig podrien facilitar aquest objectiu, que sens dubte suposaria una nova i important victòria. Perquè, malgrat aquests avenços, al nostre país continua havent-hi LGBTIfòbia. N’és un exemple recent, en aquest cas a Catalunya Nord, la sentència del passat mes d’abril del Tribunal de Justícia de la Unió Europea on s’avalava que l’estat francès exclogués els gais que han mantingut sexe amb altres homes de la donació de sang de manera permanent. Malgrat que la indignació i la pressió popular van fer que el govern francès rectifiqués i anunciés que modificaria la seva llei de 1983 el mateix dia que la UE l’avalava, la sentència demostra la feina que queda encara per fer per superar qualsevol tipus d’estigmatització i discriminació cap a les persones LGBTI.\nLa Llei contra la LGBTIfòbia és una eina importantíssima, però cal que siguem conscients que només amb la llei no aconseguirem tots els nostres objectius. La mobilització i la lluita a peu de carrer són bàsiques per aconseguir crear una societat realment lliure de LGBTIfòbia. És bàsica, per exemple, la feina de nombroses organitzacions LGBTI que treballen a les comarques, a les ciutats petites i als pobles dels Països Catalans per tal que les persones LGBTI puguin viure la seva afectivitat lliurement a qualsevol indret del nostre país i no hagin d’anar-se’n a determinats barris de Barcelona, València o Palma. I és importantíssim també que el moviment d’alliberament LGBTI mantingui el seu caràcter intrínsecament revolucionari, no deixant-se endur pels cants de sirena d’una possible integració al sistema si ens comportem com aquest considera adequat. No volem integrar-nos a un sistema que ens discrimina i que ens posa condicions per acceptar-nos; volem crear una nova societat realment lliure.\nNo podem abaixar la guàrdia. Cal que seguim combatent qualsevol mostra de LGBTIfòbia i cal que, alhora, anem construint dia a dia aquesta nova societat on volem viure: Cal eradicar el bullying LGBTIfòbic de les nostres escoles i instituts. S’ha d’assegurar el dret a tenir fills a les dones lesbianes i sense parella masculina. Cal eliminar els processos patologitzadors contra les persones trans i intersex. S’han de garantir els recursos per la lluita contra el VIH. Cal perseguir les discriminacions en l’àmbit laboral. Cal que es contemplin dins dels currículums escolars totes les opcions sexuals i identitats i expressions de gènere. Hem de recuperar la memòria històrica LGBTI. Cal que recuperem l’espai públic per a relacionar-nos lliurement. Hem de potenciar les expressions culturals no heteronormatives i vetllar per uns mitjans de comunicació lliures de LGBTIfòbia, etc.\nAvui, la possibilitat de construir la República Catalana Independent és una oportunitat històrica per a poder avançar també en aquest sentit. Ara és el moment de construir un nou país lliure de LGBTIfòbia, de masclisme i de patriarcat. Així doncs, amb totes les eines i amb tota la força, lluitem per l’alliberament lèsbic, gai, bisexual, trans i intersex!\nPaïsos Catalans, 28 de juny de 2015\nMés en aquesta categoria: « Per la sobirania i el dret a decidir dels pobles. Contra la dictadura criminal del deute. Fora la Troika! Tasques i reptes de la Unitat Popular i el moviment popular independentista ara »


Expedicions Archivos - eduscopi (ca)\nPresentació En Xavier Valbuena ha estat al Pol Sud, on va arribar després de caminar 250 kilòmetres. Molt poca gent ha viscut una experiència com aquesta. Però l’expedició que va protagonitza no és la principal raó per la que volem parlar amb ell. En Xavier no és (només) un explorador, és professor; de professió i de vocació. Fa més de 25 anys que dóna classes al Col·legi Tecla Sala de L’Hospitalet de Llobregat. Les seves classes són divertides, atractives i inspiradores. Us ho puc ben assegurar: en bona part, sóc producte de la seva influència. Durant l’entrevista es fa referència a …


Descripció de l'oferta CONDUCTOR/A C1 CAP PER CAMIÓ AMB PLOMA a Comarca Gironès\nFeina temporal amb possibilitats de continuïtat amb carnet C1 CAP per càrrega i descàrrega amb ploma.\nBusquem un conductor/a amb el carnet C1 i CAP amb experiència portant camió amb ploma.\nLa feina consisteix en fer una ruta diària des de l'empresa a diferents centres i clients i utilitzar la ploma per fer càrrega i descàrrega.\nEntre 6h fins 15h amb descansos\nETT + possibilitats d'empresa\nCAL CONTESTAR LES PREGUNTES FORMULADES A CONTINUACIÓ\nCal tenir experiència portant camions amb ploma per càrrega i descàrrega.\nCal tenir el carnet C1 i CAP vigent.\nOPERARI / MUNTADOR Per esdeveniments\nAyudante departamento de Trafico\nserveis de grues mobils autopropulsadas, camions grues i transports especials amb trailer


Gimnàstica manteniment – Fundació Caixa Rural Vila-real\nPosted on 21 de setembre, 2021 1 de febrer, 2022 by Fundació\nLa Universitat de València, juntament amb la Fundació Caixa Rural Vila-real i el Servei Municipal d’Esports de l’Ajuntament de Vila-real, llancen un programa d’exercici físic dirigit a persones majors de 64 anys que es desenvoluparà dins del marc del programa de doctorat de ‘Processos d’Envelliment: Estratègies Sociosanitàries’ de la Universitat de València.\nRobust3, que està dissenyat per Belén Quel, una fisioterapeuta especialitzada, té com a objectiu previndre i combatre el declivi físic associat a l’envelliment. Els seus beneficis són l’augment de la massa muscular i la força, l’augment de la velocitat de marxa i la disminució del cansament o fatiga. Ajuda a previndre les caigudes, la deterioració física, la deterioració cognitiva i la dependència. A més, millora la mobilitat, la coordinació, l’equilibri i la qualitat de vida.\nPer a accedir a aquesta activitat no és necessari haver realitzat exercici prèviament i, en cas de patir alguna lesió, els exercicis seran adaptats a les necessitats del participant.\nEl curs començarà a l’octubre a la terrassa de la quarta planta del Centre Social de la Fundació Caixa Rural Vila-real.\nDimarts i dijous, en dos grups, de 10 a 11h i d’11.30 a 12.30h. (Es tindrà en compte l’horari escollit en la mesura que siga possible)


El Consell Comarcal del Gironès aprova la finalització a la bonificació de l’IBI a les autopistes i la creació de protocols de participació en ens externs | Consell Comarcal del Gironès\nEl Consell Comarcal del Gironès aprova la finalització a la bonificació de l’IBI a les autopistes i la creació de protocols de participació en ens externs\nfebr. 15, 2017 | Actualitat\nLa sessió plenària ha aprovat pels vots a favor de tots els grups polític menys el PP una moció sobre els beneficis fiscals en l’IBI de les autopistes de peatge. Una de les voluntats de l’esmentada moció és donar compliment a la finalització del benefici fiscal que gaudeixen les autopistes encarregant als serveis de gestió tributària responsables del padró de l’IBI que facin les gestions i actuacions necessàries per a garantir el cobrament del 100% de la quota de l’IBI a l’empresa concessionària.\nTambé es demana al govern espanyol que no aprovi cap altra mesura destinada a prorrogar els beneficis fiscals de les concessionàries de les autopistes de peatge i se l’insta a què destini els imports pendents d’abonar pels concessionaris a compensar els municipis afectats per la bonificació del 95% en l’IBI de les autopistes.\nFinalment, s’exigeix a les empreses concessionàries i al govern de l’estat espanyol que en cap cas traslladin el major cost que suposa la supressió dels beneficis fiscals a les tarifes que paguen les persones usuàries, i que no es renovin les concessions de les autopistes de peatge més enllà dels terminis establerts per la normativa vigent.\nPer altra banda, el Ple del Consell Comarcal del Gironès també ha aprovat per unanimitat la moció per a la creació i posada en funcionament de mecanismes de transparència i participació en organismes i ens autònoms. La moció insta a tots els organismes els quals algun membre del Consell Comarcal del Gironès en forma a comunicar el grau d’implicació, les responsabilitats, deures i obligacions dels càrrecs que hi assisteixen com a representants.\nTambé es demana per part del mateix Consell l’elaboració durant el primer semestre de 2017, l’inventari de tots els ens autònoms que el Consell Comarcal en forma part i quins són els seus representants. Finalment es motiva a que els Consellers donin compte en sessions plenàries de totes les reunions o consells d’administració que han assistit per poder realitzar el corresponent seguiment.\nNota publicada, dimecres 15 de febrer de 2017


Junqueras i Duran evidencien les diferències entre CiU i ERC - VilaWeb\nDissabte 15.12.2012 11:31\nJunqueras i Duran evidencien les diferències entre CiU i ERC\nEl president d'ERC diu que cal fer el referèndum com més aviat millor · Duran nega que boicoti l'acord entre convergents i republicans\nEn les compareixences a la premsa després dels consells nacionals d'ERC i Unió d'avui al matí, Oriol Junqueras i Josep Antoni Duran i Lleida han evidenciat les deferències que separen CiU i Esquerra per a tancar un acord de governabilitat. Sobre el referèndum, Junqueras considera que s'ha de fer com més aviat millor, el 2014: 'Volem un compromís explícit sobre la consulta, el com i el quan del referèndum.' En canvi, Duran no es vol comprometre a fixar ara cap data per a la consulta, i insisteix que es farà durant la legislatura. El dirigent d'Unió també ha remarcat molt les diferències de cultura de govern de CiU i ERC, recordant que els republicans s'han manifestat contra les retallades. En aquest sentit, els ha demanat d'assumir les disposicions de la UE en matèria de dèficit i, per tant, el volum de retallades que cal per a eixugar-lo.\nEl president d'ERC, Oriol Junqueras, ha assegurat durant el consell nacional que insistiran en la recerca de l'acord amb CiU 'tant de temps com calgui', perquè està convençut que el pacte arribarà. Junqueras no ha amagat la importància de l'acord amb la federació nacionalista perquè 'sense CiU és impossible convocar el referèndum'. De fet, el principal compromís d'ERC en la legislatura que començarà la setmana vinent és, precisament, el referèndum d'independència que, segons Junqueras, és urgent i imprescindible perquè Catalunya surti de la crisi econòmica. 'Volem un compromís explícit sobre la consulta, el com i el quan del referèndum', ha dit Junqueras, perquè és el millor instrument per a disposar de totes les eines d'un estat que permetin intentar ajudar la gent que més pateix del país. Ha afegit que té l'esperança de ser capaç de convèncer CiU que cal convocar-lo ben aviat.\nA més del compromís de continuar parlant amb CiU, el dirigent d'ERC també ha insistit a eixamplar el debat de la consulta al conjunt de les forces polítiques, com ICV i la CUP, socials, econòmiques i cíviques.\nA banda la consulta, ha explicat que les negociacions giren sobre un pacte del pressupost del 2013 i ha assegurat que els republicans seran garantia que la política del pròxim govern serà més justa i eficaç. En aquesta sentit, ha culpat el govern espanyol de ser el principal responsable que Catalunya hagi d'aplicar retallades: 'El govern està en una situació molt dèbil a l'hora de decidir la política social. Si el govern espanyol pagués el que deu, les retallades noexistirien.'\nJunqueras ha avançat que el seu partit serà a totes les manifestacions contra les retallades perquè si ERC condiciona el pròxim govern, tots els ajustos que hi hagi a Catalunya no seran responsabilitat de la Generalitat, sinó del de Madrid i els seus incompliments.\nFinalment, Junqueras ha reiterat el compromís d'ERC a votar la investidura de Mas: 'Estem convençuts que CiU ha guanyat les eleccions amb una majoria molt àmplia i, per tant, li correspon formar govern. A més, no hi ha cap alternativa aritmètica al parlament. Catalunya tindrà un president investit també amb els vots d'ERC.'\n'Duran no boicota el pacte amb ERC'\nPer la seva banda, Josep Antoni Duran i Lleida, ha dit que l'ideal d'Unió hauria estat un pacte amb ERC i PSC. Arran de la impossibilitat d'incorporar-hi els socialistes, ha dit, Unió 'està a favor d'un pacte amb ERC, en el passat i en el present'. I ha insistit: 'Duran no boicota el pacte amb ERC: és mentida, és fals. Ni Unió ni jo no som responsables que avui no hi hagi acord amb ERC.'\nSobre la consulta, ha admès que no hi ha acord en la data: 'És cert que ERC vol que es faci el 2014 i també es cert que CiU, és a dir, Duran i Mas, no creu que calgui concretar una data ara mateix.' 'No acceptem ni neguem la data del 2014, però no creiem que hagi d'aparèixer al document d'acord amb ERC.'\n'Ens interessa, i molt, el debat de la consulta i la data, però ens interessa molt, tant o més, el debat sobre la manera de sortir de la crisi econòmica', ha reflexionat Duran, que ha apostat per un govern fort perquè així ho requereixen les circumstàncies econòmiques i socials. Per això ha indicat que qualsevol possible pacte ha d'incloure les mesures econòmiques i socials, a més de la consulta, i ha reconegut que l'actitud de la seva formació o la dels republicans arran de les retallades 'no és la mateixa'.\n'Partim d'una cultura de govern diferent, però, malgrat això, creiem que és possible un acord. Però necessitem que ERC es comprometi a assumir aquelles polítiques econòmiques, socials i pressupostàries que calgui' per a complir el dèficit que dicten la UE i el govern espanyol.


de baix cap dalt: de juliol 2010\nTOROS I CULTURA, ANTONI LLEVOT\nAvui, després de veure el resultat de la votació que ahir es va dur a terme al Parlament de Catalunya contra les corrides de braus (atenció! no contra els braus), m’he llegit amb atenció la biografia d’Antoni Llevot, diputat del PSC per Lleida que trobo a la web “corporativa” dels socialistes. El sr. Llevot, tal i com es diu en aquest text, ha tingut una vida estretament lligada a l’art, i, en els darrers 10 anys, a la política.\nLlicenciat en Belles Arts per la Universitat de Barcelona, ha estat professor de secundària del Departament d’Educació de la Generalitat de Catalunya amb destinació a l’IES Joan Oró de Lleida. Va coodirigir l’Escola d’Art del Cercle de Belles Arts de Lleida del 1978 al 1980 i dirigir l’Escola Municipal de Belles Arts de Lleida del 1980 al 1995.\nEn el període 1995-2003 va ser Regidor de Cultura i President de la Comissió de Cultura, Esports i Festes de l’Ajuntament de Lleida. Del 1999 al 2003 Diputat Provincial de la Diputació de Lleida i vicepresident-coordinador de la comissió de cultura de la Federació de Municipis de Catalunya i del 2003 al 2004 Conseller del Consell Comarcal del Segrià.\nDes de febrer de 2004 fins a gener de 2007 va ser Director dels Serveis Territorials del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya a Lleida.\nDes de febrer de 2007 fins a maig de 2008 director dels Serveis Territorials d’Educació de la Generalitat de Catalunya a Lleida.\nHa estat impulsor i responsable de la creació de la Revista Transversal i de la xarxa Transversal d’Ajuntaments de Catalunya. De la creació i posada en funcionament del Centre d’Art La Panera, de la Biennal Leandre Cristòfol, del Teatre de l’Escorxador i del Cafè del Teatre, del Festival “Animac” - de cinema d’Animació de Lleida- i de la col•lecció d’art Contemporani de l’ajuntament de Lleida, dels premis de Teatre i de Narrativa “ Ciutat de Lleida”, del Premi Màrius Torres de Poesia i de l’Encontre de creadors.\nEs per això que hem sorprenc (ho sento, amb el PSC peco sempre d’ingenu, sempre esperant aquella decisió pròpia i coherent) que el sr. Llevot votés ahir a favor de les corrides de toros.\nNo se si la intervenció del membre del PSC David Pèrez, que, malgrat anunciar llibertat de vot va “recordar” als diputats i diputades del seu partit el “manifest de la Mercè per la llibertat” que s’oposava a prohibir la “fiesta” el va convèncer\nPotser va ser per que aquest diputat del PSC considera art la tortura i agonia d’un brau o be, (segur que no, seria molt malpensar), que en breu es confeccionen les properes llistes del PSC al Parlament i ja es sap que, com es sol dir, “qui es mou no surt a la foto”.\nGràcies a la majoria absoluta obtinguda a les urnes l'any 1982, el Partido Socialista Obrero Español accedia a la presidència de l'Estat espanyol sota el lideratge de Felipe González. Tot seguit, van tirar endavant una política econòmica que entrava en contradicció amb un terme, socialista, que encara ara exhibeixen les seves sigles.\nLa política econòmica del nou govern va impulsar l'anomenada reconversió industrial, que portaria a l'atur gairebé 100.000 persones i que va tenir com una de les seves principals conseqüències el desmantellament de bona part de la indústria siderúrgica i de les drassanes existents a l'Estat espanyol. Es tractava d'un pla marcadament liberal, que va dur a terme successives reformes laborals. Aquestes, entre d'altres, van donar lloc al plan de empleo juvenil –origen dels anomenats contractes brossa– i també a la legalització de les empreses de treball temporal (ETT), amb la conseqüent precarització de les condicions dels treballadors.\nAquestes reformes van acabar per provocar la primera vaga general de la democràcia –el 14 de desembre de 1988– que va dur milers de persones al carrer. Tot i les protestes, res va aturar el desmantellament de l'estat del benestar. Així, el PSOE feia la feina bruta a la dreta. Una dreta que, amb el camí preparat, acabaria accedint al poder de l'Estat uns anys més tard.\nQuinze anys després, tornem a trobar-nos el mateix escenari: un govern del PSOE en el poder i un anomenat pla d'austeritat que no és altra cosa que l'inici d'una gran reforma laboral destinada a eliminar les escorrialles de l'estat del benestar.\nSi tot continua com fins ara, després d'aquesta retallada de la despesa arribarà la reforma laboral: abaratiment del l'acomiadament, eliminació de restriccions a les ETT, creació d'un nou contracte juvenil sense drets, limitació de la negociació col·lectiva (eliminant els convenis sectorials), elevació de l'edat de jubilació als 67 anys, substitució de les pensions d'orfandat i viduïtat per indemnització en molts casos, etc.\nAixí, les polítiques d'austeritat aprovades pel govern espanyol suposen, altre cop, la reducció de la despesa pública, tot augmentant la càrrega d'aquell qui menys té (amb l'augment d'impostos indirectes) i la congelació de les pensions. Tot i que aquestes mesures han de servir per reduir l'increment exponencial del deute públic, aquest deute està generat, en gran part, per una reducció d'ingressos i no pas –tal com diuen les veus oficials– per un excés de la despesa.\nCreiem, doncs, que s'haurien de prendre mesures per augmentar els ingressos. Es podrien apujar, per exemple, els impostos progressius perquè pagui més aquell qui més té (eliminant les SICAV i augmentant els trams més alts de l'IRPF), combatent seriosament el frau fiscal, recuperant la injecció de diners públics que s'està realitzant a la banca (un dels sectors culpables de la situació actual i que, malgrat la conjuntura, continua tenint beneficis ben sucosos)...\nLes mesures que es volen dur a la pràctica, a més, no servirien per reduir significativament el dèficit. Quan el govern espanyol parla de la retallada de sous dels funcionaris explica que l'Estat s'estalviarà uns quants milers de milions d'euros, però no explica altres detalls, com ara que aquests diners tributen en l'IRPF, que quan els funcionaris anessin a comprar amb aquests diners es recaptaria una part d'IVA... És a dir, el dèficit no es redueix substancialment amb mesures com la disminució dels salaris, tot i que sí que tenen una afectació important sobre els assalariats que som víctimes dels retalls a la nòmina.\nMalgrat tot, s'estan presentant aquestes mesures com les úniques que poden reduir la despesa pública. Pensem que això no és cert. Aquestes iniciatives, en definitiva, només pretenen acontentar l'FMI i la UE. Hi ha, però, alternatives; com ara la retallada de la despesa militar i del nombre d'alts càrrecs, d'assessors de nomenament polític (en la majoria de casos superflus i nomenats en funció del repartiment de quotes de poder entre partits i no per criteris professionals)... Segons el nostre parer, també serien bones mesures l'establiment de mecanismes per posar fi d'una vegada a la corrupció política i la reducció dràstica de despeses de protocol i de propaganda institucional (partidista).\nPer abordar els motius de fons de la crisi capitalista hauríem de fixar les bases per a un canvi de model. Aquests canvis s'han de basar a limitar les transferències internacionals de capitals (per evitar l'especulació i evitar les deslocalitzacions), a recuperar per al sector públic els serveis que generen riquesa i que s'han privatitzat i també a fomentar el cooperativisme en el marc d'un model econòmic productiu i de proximitat. Aquest darrer aspecte, que cobreixi les necessitats materials de la societat i que s'orienti a l'atenció social i no cap a sectors especulatius basats en el consumisme i en el creixement continu. Un model, en definitiva, que permeti mantenir i augmentar els drets socials. Hem de pensar en el nostre present però, sobretot, en el futur que volem.\nPublicat per Pau a 9:31 Cap comentari:\nEl 10 J tirem pel dret\nEl mes passat, després de gairebé 4 llargs anys de deliberacions, es feia pública la sentència emesa pel Tribunal Constitucional envers l’estatut de Catalunya que mutilava, encara més, el text al que el Parlament Espanyol, ja havia passat el ribot.\nAixí, la demanda de més autogovern aprovada per la gran majoria dels partits del parlament del principat i referendada en un referèndum posterior ha esdevingut, a dia d’avui, un text esquàlid que no aporta avenços significatius respecte el de l’any 1978, mes encara, a mode d’advertència s’hi afegeix fins a 8 vegades el concepte de la 'indisoluble unidad de España'.\nI que ens esperàvem? Es una novetat que Espanya Ha donat per tancat el procés que ells anomenen “descentralització administrativa” ja fa dies? realment ningú s’esperava aquesta sentència?\nPenso sincerament que des del moment que el text va entrar al Parlament Espanyol i després dels recursos del PP i del Defensor del Pueblo, el molt socialista Enrique Múgica, ningú dubtava que el text quedaria novament escapçat, potser l’única incògnita era la magnitud de l’estisorada.\nAquells partits que varen fer del text bandera ara s’exclamen, aproven resolucions de defensa de l’estatut als plens municipals (quin estatut caldria preguntar-se, l’aprovat per referèndum? El que va sortir mutilat del Parlament Espanyol?) i , com a únic full de ruta, ens mostren uns possibles acords entre la Generalitat i l’Estat per recuperar part del perdut.\nAquells i aquelles que ens vàrem oposar des d’un principi a aquest text veiem ara les nostres posicions reforçades. L’Estat Espanyol ens ho ha deixat ben clar, la via autonòmica (i per extensió la federal, per aquells il·lusos/es que encara se la creien), s’ha acabat, només ens queden dues sortides, o la submissió al marc estatal, cada cop mes jacobí i centralitzador, o be la independència.\nI malgrat tot Espanya encara no se n'ha adonat del mar de fons que recorre el principat i que s’ha manifestat, entre d’altres, amb les consultes sobiranistes a mes de 400 municipis catalans, una remor que tindrà un punt d’inflexió, de ben segur, el 10 de juliol amb la que serà una de les mobilitzacions mes importants dels darrers temps.\nAquest dissabte anirem a la manifestació convocada per Òmnium Cultural a defensar la nació completa, de Salses a Guardamar i de Fraga a Maó, a denunciar, un cop més, l’esgotament de la via estatutària i la fi de la il·lusió federalista (que ben pocs encara es creien), anirem a iniciar un nou camí que ens ha de conduir, ineludiblement, a la sobirania nacional plena. La gent de la CUP ho farem darrera una pancarta prou explícita: 'Tirem pel Dret, Independència'.\nPublicat per Pau a 23:15 2 comentaris:\nLa fi del federalisme\nL’any 1932, en ple debat de l’Estatut de Catalunya a les Corts de l’Estat Espanyol, Joan Peiró, destacat membre de l’anarcosindicalisme català, redactaria una sèrie d’articles al periòdic La Tierra de Madrid. En un d’aquests escrivia: “Aquí està l’Estatut de Catalunya, (...); han estat els dos segles de submissió sota el jou de magistrats i militars incapaços de comprendre l’ànima dels catalans, els que crearan aquest estat passional que culmina amb la mesquina donació d’un Estatut, que ni tan sols arriba a transsumpte d’aquell altre que fou elaborat a les muntanyes de Núria i que dóna encara molta menys satisfacció als anhels federalistes de l’esperit català (...)”.\nFa uns dies, gairebé 80 anys després, un tribunal polític tornava a passar el ribot per un text, ja esquàlid després del seu pas per dos parlaments, que únicament demanava una miqueta més d’autogovern, unes molles més per mantenir-nos quiets dins l’estructura d’un Estat que ens escanya a poc a poc. I malgrat tot, a Espanya, segueixen sense entendre res.\nAquesta mateixa setmana més d’un s’exclama i posa el crit al cel, fent-se el sorprès del que era obvi, convocant a manifestacions i aprovant mocions de suport a l’Estatut en plens municipals (quin Estatut, l’aprovat per referèndum? El que va sortir del Parlament espanyol?), però avisant, amb veu baixa que, malgrat tot, amb el que queda ja podem anar fent uns anys més.\nSi alguna virtut tindrà, de ben segur, la sentència que ha tallat de soca-rel l’Estatut convertint-lo en un mer document de descentralització administrativa a l’estil d’altres nacions com Andalusia o la Rioja, no serà altra que donar per tancada la via autonomista i, seguint amb el text de Peiró, també la més que improbable federalista, posant el debat en la seva justa mesura, unió o independència.\nPublicat per Pau a 9:43 3 comentaris:


El ressorgir de Sergi Moreno a la selecció\nSergi Moreno va ser un dels destacats en el darrer partit de la selecció de futbol a la lliga de les Nacions, dilluns passat a l'Estadi contra Letònia. El migcampista de l'Inter d'Escaldes tornava a l'onze titular després de molt de temps i va aprofitar l'oportunitat.\nSergi Moreno va haver d'ocupar el lloc del sancionat Marc Rebés contra Letònia i va complir amb escreix. Formant parella amb Vales en el doble pivot, de les seves botes va néixer bona part de les accions ofensives tricolors, va distribuir el joc amb criteri i es va sumar a l'atac amb perill. Manifesta que va "gaudir molt". "Feia temps que esperava l'oportunitat de ser titular. Va ser un partit força rodó tant individualment com col·lectivament", afegeix.\nEl migcampista de l'Inter d'Escaldes viu un moment dolç i amb el seu equip ja ha fet tres gols aquesta temporada a la lliga. Va ser el debutant més jove amb l'absoluta quan tenia només 16 anys, en un partit contra Finlàndia. Des d'aleshores la seva presència a l'onze nacional ha estat intermitent i durant uns mesos va deixar de comptar per al seleccionador. Diu que a poc a poc està tornant "a entrar en dinàmica de selecció i molt feliç". Per ell "jugar amb el combinat nacional és el màxim a que pot aspirar un futbolista".\nA punt de fer 31 anys, Moreno és el cinquè jugador en actiu que ha vestit més vegades la samarreta de la selecció, amb 63 partits. "Jo no vaig desistir quan no jugava, he treballat molt per ser titular", declara.\nDesprés d'un gran colofó a la lliga de les Nacions, Moreno espera amb ganes conèixer els rivals de la propera fase de classificació de l'Eurocopa. El sorteig tindrà lloc el 2 de desembre a Dublín.


Els audiovisuals com a suport didàctic | campus.acte.cat\nPreu dels cursos 2018\nPer la seva transversalitat temàtica, el llenguatge audiovisual comparteix més camps de comunicació que cap altra matèria en les competències digitals.\nEl cine, en sí mateix, no té una finalitat didàctica excepte quan és fet amb aquesta idea. És la voluntat del docent el que pot convertir-lo en material didàctic. Aquí tenim per exemple El ninot de neu, una metàfora preciosa de valors i emocions.\nLa funció social, lúdica i educativa que abans tenien els contes, avui la té el cine. Per què? Perquè el cine és una crònica humana en el sentit més ampli del terme, evocador de sentiments i rivalitats, tal com passa en qualsevol família. I aquí està la gràcia: aprofitar l’emoció d’una història com a introducció al debat. Així és el cine, perquè així és la vida.\nPer això aquest és un programa senzill i útl per a introduir-se en el relat cinematogràfic, conèixer les eines audiovisuals, fomentar l’anàlisi de valors (com la tolerància), les realitats socials (com la interculturalitat), o la consciència crítica.\nConèixer el cine com a eina narrativa i educadora de la intel·ligència emocional\nAprendre a identificar, gestionar i comentar el conflicte a través d’un model de ficció.\nEstar al dia d’eines audiovisuals.\nAportar estratègies per a desenvolupar les competències comunicatives bàsiques.\nHabituar-se a la cerca online i a la comunicació interactiva.\nLes películes presentades s’adapten a competències comunicatives audiovisuals com ara:\n- Competència social i ciutadana, entre altres.\nEn base a això, a cada capítol es mira una peli i s’hi practiquen diferents eines audiovisuals com ara: captura, edició, línia de temps i xarxa social on compartir i comentar. Farem, aproximadament un capítol cada dos o tres dies. Depèn.\nTambé a cada capítol s’informa de títols adaptables a temes diversos, pràcticament tots complets i descarragables. I en un arxiu de recursos s’informa d’eines audiovisuals fàcils i gratis. Tot sembla molt complicat però de fet, assumible i entretingut.\n← Dificultats específiques d’aprenentatge. Dislèxia Eines Google edu (ordinador, mòbil o tablet) →


Sopar Tertúlia #5: L'estat de l'energia - l'informe anual 2016 de l'Agència Internacional de l'Energia - Smartgrid.cat\nHomeTertúliesSopar Tertúlia #5: L’estat de l’energia – l’informe anual 2016 de l’Agència Internacional de l’Energia\nEl passat 25 de gener de 2017 va tenir lloc el cinquè sopar tertúlia. Atès és el primer de l’any, què millor que començar amb una visió a mig i llarg termini del sector mundial de l’energia a partir de l’anàlisi de l’informe del World Energy Outlook (WEO) 2016 publicat per l’Agència Internacional de l’Energia. Per fer-ho vam comptar amb el co-organitzador de les tertúlies Mariano Marzo, expert en la matèria i que ja fa analitza els WEO any rere any.\nEL WEO 2016 realitza una prospectiva del mercat al 2040 tenint en compte la seguretat energètica, el medi ambient i el desenvolupament econòmic. Aquesta visió de context és necessària per poder conformar una visió global en el temps i en l’espai de la qüestió i tenir elements d’anàlisi per després aplicar-ho a Catalunya. Tanmateix, d’ençà que es tanca el WEO fins que es publica, passen uns quants mesos mai exempts de novetats. I en aquesta ocasió, caldrà veure l’efecte de l’elecció del president Trump als Estats Units i les possibles implicacions en política energètica a nivell global.\nEn Mariano va començar la seva intervenció anomenant l’article de Barack Obama publicat a Science on afirma que el camí de l’energia neta és irreversible. Del tot recomanable llegir-ho (podeu llegir-lo aquí).\nAmb una actitud crítica, sempre necessària, cal entendre que, si bé les prospectives energètiques ens serveixen per desgranar escenaris, n’existeixen de diferents i són subjectives depenent de qui les finança. En el cas del WEO al darrera hi ha l’OECD i es basa en una modelització quantitativa a partir d’un software propi que, d’altra banda, està disponible i es pot demanar. En Mariano comenta que d’uns anys cap aquí s’ha posicionat de manera cada vegada més clara a favor de les energies renovables. I això és important perquè és un posicionament que arriba a les persones que prenen les decisions en política energètica dels respectius països. Concretament en l’informe analitzat es presenten cinc escenaris de referència: 1r. New Policies (es compleixen els acords de París); 2n. Current Policies (seguim com fins ara); 3r. 50% de probabilitat que no se superen els 450 ppm (2ºC) el 2100; 4t. 60% de probabilitat; i un 5è. Que planteja un màxim de 1,5ºC d’increment de temperatura pel 2100.\nPer desenvolupar els diferents escenaris, es tenen en compte un seguit d’Inputs. Concretament:\npolítiques energètiques en funció de l’escenari i de la regió;\nel creixement mig anual del PIB. En aquest cas es considera un 3,4% de mitjana al món;\nel creixement demogràfic. Es preveu passar dels 7.255 milions de persones el 2014 als 9.252 al 2040 amb una concentració del 63% en zones urbanes (davant el 53% actual).\nEls diferents escenaris també contemplen una taxa sobre les emissions de CO2,\nla millora de la tecnologia\nun preu del barril de 124 euros en l’escenari tendencial i de 78 euros en el verd.\nAmb aquesta informació, el model dóna un seguit de resultats en forma de tendències.\nLa primera és la coneguda com “decoupling”, és a dir pèrdua de correlació entre PIB, consum d’energia i emissions. Per tant, la OCDE planteja un creixement econòmic mundial deslligat del consum d’energia fòssil i nuclear;\nincrement en la demanda d’energia primària generalitzat, menys a la Unió Europea;\nenergies renovables com a font d’energia prioritària, seguida del gas natural, mentre que el carbó perd posicions de manera clara a escala global en els propers 25 anys degut al seu impacte en emissions i contaminació;\na nivell polític, es destaca la tendència a nivell global d’apostar per les energies renovables fins a duplicar les actualment existents a dia d’avui i a una reducció del seu cost degut a l’increment de la competència. En aquest sentit, caldria un 60% de la contribució mundial al 2040 per mantenir l’escenari de 450ppm. Tanmateix, les energies renovables presenten certes limitacions a l’hora de cobrir les necessitats tèrmiques, a on s’espera passar del 3% actual a un valor entre el 7% i el 20% segons l’escenari.\nEs preveu una reducció de consum del 1,8% anual per mesures d’eficiència energètica;\nElectrificació de l’economia, però, amb un seguit de fronteres tecnològiques en sectors com la indústria (com la petroquímica), els edificis (climatització) i el transport (l’aviació i el transport marítim, a on es preveu un fort increment del Gas Natural Liquat GNL).\nRespecte seguretat de subministrament, un dels punts claus en qualsevol política energètica, el WEO planteja l’impacte de caigudes en els nivells d’inversió dels combustibles fòssils i la relació que pot tenir amb el preu en un escenari de peak oil. Aquest dèficit en el subministrament convencional pot veure’s compensat pel fracking en mercats com els Estats Units o Austràlia i pel GNL\nRespecte les emissions, en Mariano ens va donar una dada molt important que va centrar part del debat posterior. El WEO projecta un increment de 2,7ºC amb els compromisos actuals fruit dels acords de París durant la COP21 (el primer escenari conegut com “New Policies”). Per tant, molt lluny del 2ºC teòrics de l’acord, la qual cosa esdevé una crítica important al veritable sentit de l’acord assolit. Els diferents models, per tant, no certifiquen la fi de l’era dels combustibles fòssils\nTota aquesta informació (metodologia, inputs i tendències resultants) va donar lloc a un ric debat a on va quallar la idea que hi ha indicis de certa correcció en el consum de fòssils, però no n’hi ha prou. La “recepta” del l’OCDE és, en aquest ordre, Eficiència Energètica, Energies Renovables, Energia nuclear i segrest de Carboni fòssil. I això adoba el debat sobre quina és la intensitat de la transició que s’ha de seguir i l’àmbit geogràfic al qual s’acota. Es diferent tenir un discurs global que aterrar-lo a la casuística d’un territori concret, com podria ser la Unió Europea que, malgrat va perdent centralitat a nivell geopolític, també ha de tenir el seu propi pla.\nD’altra banda, sorgeix la crítica d’un anàlisi massa determinista, quan en realitat societats complexes com la nostra evolucionen de manera no prevista i, en aquest sentit, cal preguntar-se sobre la resiliència d’una economia molt emmotllada al consum de fòssils davant d’impactes com escassetat o preus molt alts en un moment determinat. Fenòmens com Trump o Putin, que estan encapçalant el que sembla una veritable “contrareforma energètica” poden canviar l’equilibri regional a nivell polític i energètic.\nCom a dada resum, però, el fet desconegut que ni tan sols complint els acords de París s’arriba a contenir un nivell d’emissions per sota de 450ppm va generar certa frustració i, magistralment, un dels contertulians, va sentenciar que davant dels reptes que afrontem, ja no cal preguntar-nos tant “Quin planeta deixem als nostres fills?”, sinó “Quins fills deixem al nostre Planeta?”\nAnàlisiModel EnergèticTransició Energètica


MILLORA LES TEVES DIGESTIONS - Dimecres 10 Febrer - matí o tarda\n-DIMECRES 10 FEBRER-\nTaller de cuina teòric i pràctic\nü Opció matí de 11.00 a 13.00h\nü Opció tarda de 19.00 a 21.00h\nEl bon funcionament del sistema digestiu té molt a veure amb l’alimentació que seguim, está directament relacionat amb la qualitat dels aliments, amb si hi ha alguna intolerancia, amb la falta d’energia o foc digestiu, amb l’estat de la microbiota intestinal, amb si hi ha bones combinacions o no en el plat, en que l’alimentació sigui prou equilibrada i amb respectar els periodes de descans digestiu.\nD’entrada caldria ser molt curós amb què mengem, com mengem i quan mengem. Per això aquest és un taller on explicaré quins canvis pots aplicar a la teva vida i a la teva forma de menjar per millorar el funcionamet de les teves digestions, sentir confort digestiu i tenir més energía.\nAltres factors que poden afectar de vegades venen donats per l’estil de vida, o sigui si vivim en una situació d’estrés constant, si ens autoexigim massa, si vivim sota pressió o amb tensió constant, si hi ha conflictes o problemas que no saben com resoldre, com estem a nivell emocional, si hi ha ansietat o si no ens sentim prou satisfets amb la nostra vida.\nTambé parlarem de tot això que no té res a veure amb l’alimentació però que ens condiciona a tornar-nos addictes a certs aliments o a menjar en excés. Donaré algunes pautes que us prodran ajudar sentirvos millor per poder seguir l’alimentació que el vostre cos necesita.\nCom que el grup será molt reduit permetrà treballar de forma personalitzada cada cas.\nTambé us ensenyaré a preparar un menú equilibrat, nutritiu i fácil de digerir.\nSi necesites fer algun canvi per sentir-te millor, aquest és un taller per començar a treballar.\nHORARI: Dimecres 10 de febrer.\nAPORTACIÓ: 23€ amb tast inclòs.


Comprar Publicació amb arxius descarregables Danses llunyanes Intermig Partitures\nDinsic > Partitures > Intermig > Danses llunyanes\n7.00 € IVA no inclòs\nEn aquests arxiua àudiode descàrrega gratuïta, hi trobareu els acompanayments de piano de les Dances llunyanes amb una claqueta per poder començar la part del violí a temps.\nQuatre peces per a violí i piano, que poden ser transcrites per a altres instruments solistes (flauta, viola o violoncel).\nPer a violí de grau superior i piano de grau mitjà.\nObra composta l'any 1952.\nPiano, Violí, Piano, Violí\n'De muntanya' (lent), 'De tardor' (més moguda), 'De flabiol' (com una tonada popular) i 'De moreria' (més viva).\nPeter Bacchus 2012-12-10 09:05:26\nThese are very fine pieces by this internationally recognised composer and pedagogue, also one of Catalunya's leading voices for Catalan identity.\nels músics més petits musica 2 tot ho podem expressar cançoner cantata nadalenca nit de vetlla Sonatina de Nadal nadal flauta corda Literatura e interpretación de la trompeta piano soliloquis Palau insòlit abesten Quartet de corda núm. 3 Da Camera 22: Tres danses americanes per a quartet de corda orquestra i cada instrument El timbaler del Bruc abesten 4 Carnestoltes somnis Musica abesten 3 acompañamiento de canciones infantiles abesten 2 cançó passeport can Da Camera 22 partitura


Presentació de la Golden Cup Barcelona : Vela.cat\nHome \_ Notícies \_ Presentació de la Golden Cup Barcelona\nSetembre 18, 2019 3:27 pm\nL’acte el van presidir Enrique Curt, director de la regata; Xavier Torres, president de la Federació Catalana de Vela; Toni Tió, president del Clúster Nàutic; Nicolás Mayol, president de Marina Vela Barcelona; i Ernesto Escalas, director de Marina Vela Barcelona.\nDurant el transcurs de la presentació, Enrique Curt va destacar que aquesta torna a posar a Barcelona en el centre de la navegació d’altura, “Barcelona es la ciutat de la vela” comentava el prestigiós periodista i editor nàutic. Per la seva banda, el president de la Federació, Xavier Torres, va felicitar als organitzadors, destacant que “aquesta és una regata necessària i amb molta projecció per la ciutat de Barcelona, la navegació d’altura i el conjunt de la Vela Catalana.”\nEl tret de partida serà el pròxim 20 de setembre, amb el repte per als regatistas del pas per l’illa de la Dragonera (Mallorca), on les embarcacions hauran de virar-la, deixant-la per estribord i travessant el complicat pas del Freu de Sant Telm, per a tornar a Barcelona. Es tracta d’una prova amb gran rigor tècnic, per a creuers ORC.\nUn desafiament atractiu per a molts armadors aficionats al offshore, que compta amb ‘la dificultat extra’, que si les condicions meteorològiques són bones, les embarcacions més ràpides passaran pel freu de Sa Dragonera, en plena nit.\nLa trentena d’armadors que s’han inscrit a aquesta prova ja tenen preparats els seus vaixells per a cobrir-la. La Golden Cup és una regata que posa de nou a Barcelona en el centre de la nàutica de la navegació d’altura i que ha atret una elevada presència de skippers de diverses nacionalitats, que li donen un autèntic caràcter internacional.\nLa regata és puntuable per a la Copa d’Espanya Solitaris i A2 (zona Mediterrània).\nImportants skippers inscrits\nDe les trenta embarcacions inscrites, cal destacar l’alta participació de skippers europeus que han mostrat el seu interès per aquesta prova, que es convertirà en una referència de la navegació offshore en el Mediterrani occidental. A la Golden Cup Barcelona, a part dels armadors espanyols que participen, compta amb una nodrida flota europea com on veler belga Diabolic de Glen de Brouwe, del Royal Belgium Sailing Club, el rus Yrcus de Ievgen Bazeliev del BRYC, del danès Jesper Larsen habitual en moltes regates espanyoles amb el Lazy Dog, e litaliano Alberto Fucale del YC Cors Mizar amb el Don’t Ask, l’Al Capone de Christianvon Trepka o l’holandès Watergraaf de Wouter Aart de Graaf.\nLa participació espanyola destaca el navegant oceànic mallorquí Amador Magraner amb el America Girl i la de Joel Brosa amb el Sa Sal, on tots dos competiran en categoria solitari. Important és l’àmplia flota d’A2 amb armadors com Tito Moure, amb el XMerit, Pere Roquet amb el Marjuin, Diego de les Heras Ubieta amb el Grop, els valencians Alberto de Castro amb el Brujo i Raul Armero amb el Balu, la del navegant oceànic Guillermo Altadill amb el Geseme, David Rabadán amb el Gida III.\nEn la flota que competeix amb tripulació completa, també hi ha rellevants equips com els liderats per regatistas com Pep Soldevila, armador de l’És Tes Unno, Jose Martín amb el Nirvana, Marc Bellés amb el Spina, Oscar Chaves amb el Hydra, Jordi Brufau amb el Blue Rocket, Guillermo Alorda amb el Deixant o Ramón Badia amb el Embolic.\nEl recorregut té com a sortida les aigües davant de l’Hotel Vela se cobrirà una enfilada cap a la boia del Besòs (a deixar per estribord) per a posar rumb a l’Illa Dragonera (a deixar per estribord), per a una vegada virada l’illa posar proa a la boia del Besòs (a deixar per babord) i posar rumb a l’arribada. La línia d’arribada estarà formada entre dues boies davant de l’Hotel Vela. La distància aproximada és de 222 milles nàutiques i amb aquesta GoldenCup es recobra la filosofia de les grans regates d’altura que tenen com a objectiu virar una illa en mar obert, amb sortida i arribada a una mateixa zona, en aquest cas Barcelona.\nLa regata compta amb la col·laboració de Marina Vela Barcelona, el CN Andratx (illa de Mallorca), Salvament Marítim, Federació Catalana de Vela i Real Federació Espanyola de Vela.\nFont: CN Skipper / Difusión Náutica\nTags: Margazine Competició Octubre\nFerran Sostres i Virginia Guillermo, guanyadors del Trofeu CeX Vilanova – N2 de Làser\nObertes les votacions per escollir al/la Millor Navegant del 2019\nNominades i nominats a Millor Navegant 2019


Tothom insisteix en la idea de la gran coalició independentista « Reagrupament BCN-Ciutat Vella\n« Sort en tenim de l’esperit d’Arenys de Munt enmig de tanta testosterona\nCarretero parlarà amb Solidaritat »\nTothom insisteix en la idea de la gran coalició independentista\nJoan Laporta ha respost l’oferta de Joan Carretero de fer una reunió conjuntament amb Joan Puigcercós per analitzar la possibilitat de pactar una coalició independentista i li ha proposat una data: dijous que ve, 19 d’agost. Laporta va fer arribar ahir al vespre la proposta (carta, en pdf) al president de Reagrupament per correu electrònic. Avui Carretero havia declarat que veia difícil d’arribar a un pacte amb Solidaritat Catalana.\nLa negociació entre Solidaritat Catalana i Reagrupament per a una coalició independentista continuava fins ara encallada. Avui mateix, Carretero deia que no havia rebut cap oferiment formal de negociació dels responsables de Solidaritat Catalana ni tampoc cap resposta a la proposta que ell mateix va fer el 31 de juliol de reunió amb Laporta i amb Joan Puigcercós. Però des de Solidaritat Catalana asseguren que ahir es va enviar aquest correu electrònic i que, en tot cas, Carretero encara no l’hauria rebut o no l’hauria vist.\nA la carta, Joan Laporta defensa el procés de primàries de Solidaritat Catalana. I afegeix. ‘Tinc la percepció que aquest procés d’elecció impedeix, per ara, que Reagrupament s’incorpori a la coalició. I confio que arran de la nostra propera conversa comparteixis l’esmentat procés de primàries, atès que reforça i legitima els candidats elegits’.\nFinalment, proposa que la reunió es faci el 19 d’agost a les set del vespre al despatx de Laporta de Barcelona i que hi assisteixin també Alfons López Tena i Uriel Bertran.\nCarretero havia dit avui que encara estava disposat a sumar, ‘a explorar la possibilitat d’una coalició independentista’. En declaracions a RAC1, ha admès que, tenint en compte la dificultat de la negociació, ‘és possible que surtin diferents opcions, perquè l’independentisme és una força emergent no prou organitzada. ‘Pretendre que en cinc minuts s’aclareixi tot és complicat. Cal ampliar l’independentisme, perquè ara per ara no és majoritari a la política catalana’.\nSobre la negociació amb Laporta perquè s’incorporés a Reagrupament, Carretero ha dit: ‘Estàvem convençuts que faríem un acord que seria fàcil, i ara és més difícil. No hi ha hagut cap lluita d’egos, fins a l’últim moment li vam oferir el cap de cartell. Ara ha decidit de fer un partit amb una altra gent, i és legítim’. Ara, també ha lamentat la ‘manca de discreció’ per part de Solidaritat. ‘Si es vol arribar a acords es fa de tu a tu. El demés és fer soroll, però sense avançar’, en referència a la proposta de composició de les llistes que van fer Laporta, Uriel Bertran i Alfons López Tena mitjançant un comunicat fet públic enviat als mitjans de comunicació.\nAquesta entrada fou escrita el dijous, 12/ago/2010 i arxivada a General. Pot seguir les respostes a aquesta entrada a través de RSS 2.0. Els comentaris estan actualment tancats, però pot fer trackback des del seu propi website.


El grup parlamentari liberal exigeix al cap de Govern, Toni Martí, que comparegui en seu parlamentària “i ens expliqui tot el que està transcendint i que potser es va oblidar de comentar-nos”. El conseller general Ferran Costa va qualificar d’“intolerables” les noves informacions que estan apareixent aquests dies.\nDesprés que el president de Socialdemocràcia i Progrés (SDP), Jaume Bartumeu, afirmés que va avisar Martí que el banc havia filtrat les dades de l’expresident de la Generalitat Jordi Pujol, Costa assegura que l’afer està agafant “grans dimensions, amb cada dia noves informacions”, i que Martí no ha dit res al respecte. Segons\nQue digui el que digui, NO m'el creuré ! Hi han hagut masses coses amagades ! Tota aquesta historia s'allarga massa i molts n'estem tips !


IMATGIES: RUTA LITERÀRIA CONTEMPORÀNIA. 2015\nRUTA LITERÀRIA CONTEMPORÀNIA. 2015\nEls alumnes de 2n de Batxillerat, un any més, han esmorzat pel Mercat Central, han passejat València, han segut al teatret de l'Octubre i, de vegades, han romàs dempeus tot escoltant bells mots de grans poetes.\nEnguany hem tornat a València i la Ruta Literària Contemporània. Fa uns mesos també hi van anar els alumnes de 1r de Batxillerat a la Ruta Medieval.\nPodeu trobar diverses eixides de cursos anteriors a\nUn guitarra de veu esgarrada i una veu que s'agarrava, Borja Penalba i Francesc Anyó, ens cantaren i ens digueren que també ells dubtaven i estimaven, que també somiaven i vivien, com tantes persones de bé i poetes de millor.\nCriatura dolcíssima és una cançó de Lluis Llach, basada en uns versos de Joan Fuster\nI un fragment del poema 'Els amants' de Vicent Andrés Estellés.\nA banda de les entrades sobre València, també podeu recordar Estellés a\nVal a dir que, enguany, a més de la veu de Francesc Anyó, tinguérem l'agradable sorpresa de trobar-nos l'acompanyament musical de Borja Penalba, a qui vam poder escoltar en una de les seues composicions, Les rutes del teu cos, amb lletra de Tomàs de los Santos.\nEl Sol t'estima les esquenes\ndaurant la pell com les arenes\na voltes, pels teus muscles, cada nit es pon.\nLes dunes del teu ventre esperen que\nt'escriga noms amb dits d'estrelles.\nI el vent del meu alè t'esborra l'horitzó.\nLes valls suaus de les esquenes\nacaben sempre al sacre abisme.\nLes pigues constel·lades lleven les raons.\nI quan la meua nau salude\nels dolços camps de safrà negre\npujarem de l'abisme en tèrbols graons.\nLes teues rutes mai no acaben\ni per al teu nord no hi valen brúixoles.\nNomés calen desitjos de trobar saons.\nSóc un nauta\nseguint les rutes del teu cos.\nSóc un naufrag\nbuscant les rutes del teu port.\nBusque un mapa\nque em descobrisca el teu tresor.\nI també aquesta Vicenteta, feliç adapatació d'aquella 'Marieta' d'un Javier Krahe i una Mandràgora de quan el Borja tenia sis anyets... I jo com un gilipo o o o lles\nA la sala d'Exposicions de l'Octubre, art modern damunt l'antiga murada d'aquella València medieval, Pepa, que embadoca a los alumnes, i Vicent (que grande!) ens deixen la reflexió, sempre punyent, d'alguns aforismes de Joan Fuster. (foto de Vicent F. Rosselló)\n"De la discussió naix la llum", diuen. I, l'experiència demostra que, efectivament, cadascú sol quedar-se amb les mateixes conviccions que tenia abans de discutir, però més clares.\nLes multituds es revolten o obeeixen, però no raonen. Aquest és el problema. Cal esperar...\nCuriós! La primera part, si fa no fa, d'aquest aforisme ens apareix a Cinema Paradiso de llavis d'Alfredo.\nI encara ens queda el ressò de l'escepticisme fusterià i l'encant d'aquella Criatura Dolcíssima quan encetem la passejada pels carrers de València.\nI a la plaça Redona ens recorden Mercé Rodoreda i La plaça del Diamant.\nEn aquest enllaç podeu trobar diverses imatges d'aquesta plaça abans de la remodelació i un fragment de l'obra rodorediana\nI en aquest, més imatges sobre la plaça Redona\nA la plaça del Miracle del Mocadoret, Pepa i Vicent ens llegiren uns fragments poètics d'un altre gran del segle XX, Miquel Martí i Pol.\nAquestes coses queden enregistrades a la sang per sempre.\nl'Elionor, tan tendra,\ni ella cantava mentre\nfeia córrer l'escombra.\nes dilueixen en l'opaca\ngrisor de les finestres,\ni al cap de poc l'Elionor no hauria\npas sabut dir d'on li venien\nles ganes de plorar\nni aquella irreprimible s\nensació de solitud.\nI, passat el Palau del Marqués de Dos Aigües, arribàrem a la plaça del Patriarca, on Vicent i Pepa ens llegiren un conte de Quim Monzó.\nI vam arribar al claustre de la Nau, l'antiga seu de la Universitat de València.\nTots dos encetaren un diàleg, ben actual, de l'obra Abu Magrib de Manuel Molins\nEnguany, com a novetat, vam visitar el Museu Municipal de l'ajuntament del Cap i Casal. Un bon exercici per al coll.\nCaldrà incorporar, en propers cursos, el Palau Cervelló, perquè la lluentor dels taulellets i dels llums immensos van agradar als nostres alumnes.\nÉs aquest un museu poc publicitat. Potser la simboliogia dels seus tresors ho desaconsella,.. Vés a saber! Llibre dels Furs\nLa Senyera, segons que diuen, del 1238. Les finestres provenen de la realitat.\nEl pare del rei d'Espanya escolta, atentament, els comentaris del jovent\nPublicat per Jesús Bernat Agut a 13:09\nEtiquetes de comentaris: ALUMNAT-2014, Excursions, FOTOGRAFIA I LITERATURA, RUTA LITERÀRIA, VALÈNCIA\nCarmela 8 de març de 2015 a les 20:01\nJesús, fantàstic! a la pròxima, m'hi apunte!!!\nLINGÜISTES PEL CARRER (25)\nMATERIALS DIDÀCTICS (66)\nBALZAC I LA JOVE COSTURERA XINESA. Col·labora Hris...\nDE LA PENILLA A LA MAR. AIGÜES DEL RIU DE MONTLLEÓ...\nVENTS D'IMATGIES. EL CINEMA. Alberto i Jorge\nVENTS D'IMATGIES. LA CANÇÓ. Dani Tarín i Hakima Za...\nNAVEGAR PER LA PLANA. Ferran Guardiola\nVISITA AL MUSEU DE CIÈNCIES. Cristina García\nVILAFAMÉS. Daniel Tarín Palacios


Tibel Consulting - Let’s get your Company to the Next Level\n“Let’s get your Company to the Next Level”\nTibel Consulting és una societat de recerca i consultoria creada l'any 2000, amb la missió d'ajudar a empreses i organitzacions de tot tipus a millorar la seva gestió i els seus resultats empresarials, mitjançant la consultoria en sistemes de gestió i l’assessorament en financiació de capital risc.\nConstantment investiguem i seguim nova informació rellevant, contactes de primer nivell, tecnologies i idees per tal de proporcionar als nostres clients les recomanacions més actualitzades.\nEl nostre esforç permanent per aconseguir l’excel·lència com a individus i com a organització, ens facilita la ràpida adaptació a l'entorn del client, establint una plataforma apropiada per la implementació i desenvolupament dels projectes.\nConsultoria en Sistemes de Gestió\nEl servei inclou la implicació total en els processos de negoci, treballant colze a colze amb el vostre equip per identificar qüestions clau i oportunitats de millora, dissenyant sistemes i solucions, i alineant la companyia amb els seus objectius estratègics.\nLes àrees de gestió que engloben el nostre servei inclouen Gestió Empresarial, Qualitat, Medi Ambient, Seguretat Alimentària, Laboratori d'Assaig, Productes Sanitaris, Productes Sanitaris pel Diagnòstic In Vitro i Assumptes Reguladors.\nSi esteu buscant una consultora de confiança que col·labori estretament amb el vostre equip, que garanteixi el disseny i la implementació d'un sistema de gestió pràctic i d’èxit, i que sigui estricta en l'aplicació dels requisits per tal de garantir el compliment dels estàndards corresponents, ens agradaria poder mantenir una conversa amb vosaltres.\nAssessorament en Finançament de Capital Risc\nEl servei està focalitzat a empreses que es troben en la seva fase de llançament o en la seva fase inicial (Start-up / Early Stage) amb un avantatge competitiu en el mercat. Després d'una avaluació del projecte/companyia en base a criteris com ara equip directiu, concepte/pla de negoci, oportunitat de mercat i anàlisi de risc, estudiem la possibilitat d'obtenir finançament de capital risc amb inversors de Silicon Valley - Califòrnia.\nAquest enfocament de finançament permet obtenir dels inversors una experiència inestimable, a través d'un suport actiu en les àrees crítiques de negoci i del benefici de poder compartir l’amplia xarxa dels seus contactes comercials, fet que hauria de portar a l'empresa al següent nivell de creixement empresarial.\nSi en la vostra companyia esteu treballant amb un producte o servei tecnològic d'excel·lència que es troba en la fase de llançament o en la seva fase inicial, ja sigui creant amb el nou producte/servei una nova categoria industrial, o bé irrompent de forma nova en una gran categoria existent, i que abans era increïble que pogués existir, estaríem encantats de poder conversar amb vosaltres.\nTibel Consulting compta amb un equip qualificat i multidisciplinari amb diversos anys d'experiència en l'assessorament d'empreses. Es tracta d'un equip de professionals (incloent Partners) amb una formació acadèmica i sòlida experiència conforme al treball a realitzar, que sempre trobarà la millor solució per la seva empresa en funció de les seves necessitats específiques.\nEstem compromesos amb l’excel·lència i el medi ambient en la planificació i execució dels nostres projectes, i amb el compliment del codi de confidencialitat i d’ètica professional en el tracte amb els nostres clients, respectant la identitat i personalitat pròpies de cada organització.\n© 2020 Tibel Consulting - Avís Legal / Política de Privacitat


Llopart es presentarà per darrer cop a les municipals a Creixell i demana que el PDeCAT no perdi candidatures | Tots21 | Notícies de Tarragona, Reus, Tarragonés i Baix Camp\nJordi Llopart, al seu despatx d’Alcadia, en una imatge de la setmana passada. Foto: Tarragona21\nL’alcalde de Creixell, Jordi Llopart (PDeCAT), un dels homes forts del partit a la comarca, ha anunciat a través de Tarragona21 que es tornarà a presentar com a alcaldable en el que serà, d’imposar-se, «el meu darrer mandat». Llopart havia afirmat que al setembre o octubre prendria una decisió «un cop entenent per on podria anar el partit, de quina manera i com ens presentaríem sota el paraigües» del PDeCAT.\nTot i que es comptava que tornaria a repetir, Llopart ha esperat tot el que ha pogut la resolució del conflicte intern al PDeCAT per anunciar formalment la seva candidatura. El conflicte entre sector unilateral i sector moderat no tan sols no s’ha solucionat sinó que amenaça a anar a pitjor, però el calendari corre i ja tocava que es pronunciés. Llopart veu el projecte Crida Nacional, que promou Puigdemont, més en clau d’eleccions europees.\nL’equip del PDeCAT de Creixell va enregistrar el passat mes de maig la marca Junts per Cat / Creixell, en previsió de com pogués acabar el conflicte al PDeCAT. En diversos municipis s’han creat marques locals com ha succeït a Creixell: «D’aguna forma això s’ha de regularitzar perquè si els vots no van sota el paraigües del PDeCAT, es perden de cara a sumar diputats a la Diputació i en consellers als Consells Comarcals». «Jo sóc del PDeCAT i de Junts per Catalunya. Es prengui la decisió que es prengui jo seguiré mantenint la meva posició» de militant compromès. Llopart pertany al sector que més s’ha significat en favor de la independència de Catalunya.\nLa llista electoral «ja està pràcticament confegida», afirma Llopart. «Ara començarem a preparar les municipals», assegura.\nLlopart es presenta perquè li han demanat, perquè «ho tinc clar i en tinc ganes» i perquè l’Ajuntament ha fet net de bona part del deute històric, liquidant cinc milions d’euros, que fa que «puguis adquirir coses i no et facin pagar al comptat, com ens havia passat anys enrere quan anàvem a posar gasolina o compràvem un sac de ciment».\nL’Ajuntament de Creixell és hereu del daltabaix econòmic d’un govern anterior del PP, que va deixar un forat de 13 milions d’euros, que ha estat rebaixat fins als 7,8 milions i amb un refinançament de préstecs amb un interès de l’1 per cent en comptes del sis per cent, com era fins ara, que han provocat que «per fi poguem respirar». El pla futur és ampliar el termini dels 10 anys actuals del venciment del préstec.\nEnguany es preveu destinar 200.000 euros a amortització de capital i 81.000 euros en interessos bancaris. El pressupost municipal és de 5,4 milions d’euros, el que dóna idea de la magnitud del deute que es va heretar, que va suposar la intervenció dels comptes per part de l’Estat: «Teníem un deute de gairebé el triple del pressupost», afirma Llopart. La neteja feta els darrers anys permet l’Ajuntament poder acollir-se a subvencions oficials.\nEl plans per al proper mandat\n«Grans infraestructures no en podem fer, però sí un bon manteniment del municipi. Fins ara només hem pogut fer el més just», destaca Llopart. Ara, sense els lligams de deute amb Hisenda i la Seguretat Social, l’Ajuntament ja pot presentar projectes a executar, com la remodelació de la plaça Major, l’ampliació del magatzem de la Brigada Municipal o l’inici de l’arranjament de zones d’ajardinament, zones infantils i zones verdes, com també la senyalització de vials. «El que més malament tenim són les voreres», reconeix. De cara a la propera legislatura «podrem afrontar aquestes carències».\nEn el cas de repetir a l’Alcaldia, el PDeCAT té en la revisió del Pla General, que data de 1990, una de les seves prioritats. «No hi ha molta demanda, però el poc que hi ha no ho hem d’acometre amb modificacions puntuals. Es tracta de decidir cap a on volem anar, estructurar de manera que futures operacions (urbanístiques) que puguin venir al municipi no ens trobin lligats de mans, amb zones sense definir. Canvia molt tenir una eina actualitzada que no la que tenim ara». «Un exemple: si es posa en marxa una zona, ens interessa que tingui menys vials perquè no caldrà posar-hi més il·luminació pública i així rebaixarem els costos».\nFer un manteniment correcte dels carrers és prioritari. «Cada mes netegem les zones verdes, però en alguns punts falta crear àrees infantils i pipi-cans, és a dir, dotar-los de serveis. Això no ho hem pogut fer. Estem actuant sobre 300.000 euros en subvencions per fer aquestes millores». Els diners «els tenim dipositats en un compte bancari per tal de poder pagar les certificacions dels treballs fets sense haver d’esperar a rebre les subvencions». «Fa quatre anys això era impensable».\nEl consistori segueix estant fiscalitzat «i això ens impedeix contractar més personal, només podem fer suplències». «De les tres regles financeres que ens demanaven, n’acomplim dues. No acomplim la del deute, tenim un ratio d’endeutament de 140, però havíem estat en 210».\nEl que no ha pogut complir en aquest mandat ha estat la millora del servei de la brossa, canviant contenidors i freqüències, perquè depèn de la nova contracta del Consell Comarcal del Tarragonès. «És l’assignatura pendent», afirma.\n14/01/2020 L’Ajuntament posa les bases per contractar el director de Recursos Humans\nJose lopez\tel 06/11/2018 a las 10:47 am\nPor mi parte y tal como ha llevado la legislatura no creo que se merezca ser rehelegido\nMaria\tel 07/11/2018 a las 1:35 am\nPatètic tot plegat…l’estat del poble, les mentides de l’Ajuntament, la manca d’informació que sofreix tel poble i la resta de partits…msnipulacio…el conflicte amb la llar d’infant que encara tenen obert. Les treballadores encara no han cobrat i els nens van a un centre que no compleix els requisits indispensables per a que hi hagin nens, sense projecte… Si el tornen a votar perdó la confiança en la humanitat!!!!!!


Sigiriya Rest House Sigiriya Sri Lanka - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRest House, Sigiriya Front, Sigiriya, Sri Lanka, 21120 - Veure al mapa\nBarri Sigiriya Front Sigiriya Front Giritale Tank Habarana Dambulla Sigiriya Front Dambulla\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Sigiriya Rest House es troba a la zona de Sigiriya Front de la ciutat de Sigiriya. L'hotel és a 1.00 Km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com sigiri art gallery, Sigiriya World Heritage Site, Citadel of Sigiriya - Lion Rock.\nEl Sigiriya Rest House, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nSigiriya Rest House té 12 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com aire condicionat, escriptori, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Sigiriya Rest House.\nTots els tipus de viatgers (19) Parelles (12) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants grans (3) Grups (3)\nTikiri, Regne Unit\nKithsiri, Sri Lanka


Joc de llençols cuna FOREST by Don Algodón :: Roba de llit des de 1,00€ :: Roba de Bressol i Nadó :: Sanchez Hipertextil\nInici / Roba de Bressol i Nadó / Llençols bebè / Superbressol 80x130cm / Joc de llençols cuna FOREST by Don Algodón\nDivertit i elegant set de llençols per a bressol i maxi-bressol . Fabricat en 100% cotó en color blanc amb emboço estampat.\n-Bressol 3 peces:\nLlençol de sobre: 102x150cm.\nLlençol de sota ajustable: 60x120cm.\n-Maxi-bressol 3 peces:\nLlençol de sobre: 116x170cm.\nLlençol de sota ajustable: 80x140cm.


L'operatiu policial al Raval de Barcelona acaba amb tres detinguts\nEls agents identifiquen un total de 54 persones, de les quals 17 són denunciades per infraccions relacionades amb el decret d'estat d'alarma\nBarcelona - Divendres, 17/04/2020 - 23:26\nL’operatiu policial desplegat aquest divendres al barri del Raval de Barcelona ha acabat amb tres persones detingudes en aplicació de la llei d’estrangeria al no tenir permís de residència en vigor.\nFonts de la Policia Nacional han explicat que tots tres han quedat en llibertat després d’incoar el procediment d’expulsió, que preveuen que s’aprovi i serà vigent durant sis mesos.\nEn llibertat perquè el CIE està tancat\nEl procediment habitual en aquests casos és traslladar ek migrant al Centre d’Internament d’Estrangers (CIE) fins a deportar-lo, però en aquesta ocasió han quedat en llibertat perquè el CIE de Barcelona està tancat per la pandèmia de coronavirus.\nL’operatiu policial ha començat cap a les 10.30 hores d’aquest divendres i s’ha allargat fins a les 13.30 hores, i han participat efectius de Mossos d’Esquadra i Guàrdia Urbana de Barcelona a més de la Policia Nacional.\nEls agents han identificat un total de 54 persones, i 17 han sigut denunciades per infraccions relacionades amb el decret d’estat d’alarma.\nTemes: Estat d'alarma a Espanya CIE (Centre d'Internament per a Estrangers) Guàrdia Urbana de Barcelona Policia Nacional Mossos d'Esquadra El drama de la immigració


El Periódico, 11/07/2007\nVICEPRESIDENT D'ATEUS DE CATALUNYA\nUN MIRACLE DE CAMPIONAT\nLa fórmula 1 és la nova excusa per aconseguir que Joan Pau II sigui sant a tota velocitat\nEl Vaticà pretén utilitzar l'aparatós accident del pilot polonès Robert Kubica com a prova que el va salvar la intercessió de Joan Pau II. La iniciativa vaticana ignora tots els avenços tecnològics que donen seguretat a la fórmula 1. Segons l'autor d'aquest article, la racionalitat perd espai davant de l'estratègia d'utilitzar l'automòbil com a nova causa del mal.\nFa alguns dies l'agència polonesa de notícies PAP, citant fonts del Vaticà, va informar que la Santa Seu té la intenció de cridar a testificar el pilot polonès de fórmula 1 Robert Kubica en el marc del procés de beatificació de Joan Pau II. El pilot automobilístic és un fervent seguidor del difunt Papa, i en les competicions corre sempre amb el seu nom escrit al casc. El Vaticà estaria investigant l'aparatós accident que el pilot va patir el dia 10 de juny al circuit Gilles Villeneuve, durant el Gran Premi del Canadà, per establir si va acabar salvant la seva vida de miracle. Si per miracle s'entén pel que sol significar en sentit figurat: que el pilot es va salvar per molt poc o de forma sorprenent, hi hauria poca cosa a objectar, però succeeix que per la Santa Seu el terme ha de ser interpretat de forma literal: Kubica es va salvar per mitjà d'un miracle, per la intercessió de Karol Wojtyla ni més ni menys que davant de Déu en persona.\nEL PRESUMPTE miracle, en cas de confirmar-se, obriria definitivament les portes a la beatificació de Joan Pau II, ja que segons el procediment eclesiàstic obrar un miracle és la via més àgil per assolir la santedat, ja que vindria a demostrar que el difunt no només es troba al cel, sinó que fins i tot allà hi té alguna influència. Si del que es tracta és d'atribuir al difunt Papa aquesta proesa per beatificar-lo com més aviat millor, tant serveix aquest miracle com qualsevol altre i, posats a fer-ho de pressa, gairebé millor així, per un assumpte relacionat amb la velocitat. Encara que a alguns de nosaltres, un xic escèptics, ens resulta difícil comprendre per què, una vegada posats en el tema, el candidat a beat no es va avançar als esdeveniments i ja de passada va evitar també l'accident i d'aquesta manera estalviar-nos l'ensurt.\nLa sensació, per a un profà, és que per aquest camí podríem arribar a declarar com a miracle gairebé qualsevol cosa, com que la salvació del devot Kubica es deu a la mediació de la companyia financera Credit Suisse, al fabricant de processadors Intel, o a la petrolera malaia Petronas, propietària de les torres de Kuala Lumpur, patrocinadores de l'escuderia, ja que els emblemes d'aquesta empresa figuraven al costat del nom de Joan Pau II en el casc en qüestió. Encara amb més raó, perquè en definitiva aquestes companyies són les que es fan càrrec de les despeses de seguretat del pilot i del seu vehicle i, en conseqüència, alguna responsabilitat deuen tenir en la seva actual bona salut.\nNo hi haurà forma humana d'esbrinar, sense marge d'error, si Kubica deu la vida a les exigents mesures de seguretat de la competició i als avanços de la tècnica, als duríssims compostos indeformables de l'habitacle del seu bòlid, al resistent xassís de fins a catorze capes de fibra de carboni i alumini d'última generació, a l'arnès de seguretat amb sis punts d'ancoratge, al suport especial hans que protegeix integralment el coll i el cap del pilot, si la deu al pur atzar, a una combinació de tots aquests factors o per contra a la prodigiosa intervenció d'un Papa mort per aconseguir que Déu suspengués per un instant les lleis de la naturalesa. Cadascú que en tregui les seves pròpies conclusions.\nLa qüestió de fons és que potser hauríem de mirar de ser una mica més exigents amb les nostres conviccions. El document Orientacions per a la pastoral de la carretera, presentat pel cardenal Renato Martino, president del Consell Pontifici per als Emigrants i els Itinerants, ja que ve al cas, inclou un decàleg amb consells als conductors per evitar accidents de trànsit. No dubto de la seva bona intenció, però aquests consells van acompanyats de recomanacions d'eficàcia força més qüestionable, com senyar-se abans d'emprendre el viatge, per entregar-se a la protecció de la santíssima Trinitat, o de resar el rosari durant el trajecte.\nÉS NECESSARI promoure una reflexió adequada entre els conductors, millorar les infraestructures, establir mesures coercitives eficaces i fer més accessibles els últims avenços tècnics en matèria de seguretat, que a poc a poc ja van incorporant els fabricants de vehicles gràcies, en part, a l'experimentació que realitzen en competicions com la F-1. Tot això permetrà evitar en el futur alguns accidents i molts disgustos, però també és important informar correctament i no alimentar elucubracions sense fonament. No fos cas que més d'un arribi a pensar que és més rendible encomanar-se al cel que aixecar el peu de l'accelerador, o més efectiu posar-li un ciri a un sant, o a un beat, que evitar l'alcohol o les drogues a l'hora d'agafar el volant, i al final n'hàgim d'acabar lamentant les conseqüències.


Recepta de galetes nadalenques – EPIS Report\nPer LA SALLE PREMIÀ REPORT\nJa tenim el Nadal gairebé a tocar. Una de les èpoques més il·lusionants de l’any està al caure Ara que arriba el Nadal ens agradaria ensenyar-vos una recepte típica i senzilla per poder fer a casa.\n1 cullera d’essència de vainilla\nIngredients per decorar (opcional)\nAgafem un recipient amb la capacitat suficient, introduïm la farina i la mantega i barregem bé tots dos ingredients. També preescalfem el forn a 190 graus per començar a fer aquestes galetes.\nIncorporem el sucre, l’ou i l’essència de vainilla. Quan la farina i la mantega estiguin ben integrades, seguim barrejant. Veurem que arribarà un moment en el qual haurem de pastar amb les mans.\nDesprés, haurem de pastar la barreja de les galetes fins que es torni compacta i no es quedi enganxada entre els nostres dits. Aconseguit això, s’espolvoreja una mica de farina sobre una superfície, es col·loca la massa i s’estén amb ajuda d’un corró. Heu d’estirar fins que tingui un gruix aproximat de mig centimetre. Més tard, amb un motlle per galetes feu-li una forma.\nUn cop amb la forma feta envernissem les galetes amb la clara d’ou. Les posem al forn i esperem entre 8 – 10 minuts.\nFinalment decoreu les galetes com vulgueu i com més us agradin. Ara només falta gaudir!


Aterratge d'emergència d'un avió procedent de Bilbao a l'aeroport del Prat\nEnsurt a l'aeroport del Prat quan un avió de la companyia Spanair, procedent de Bilbao i amb 90 passatgers a bord, ha tingut problemes amb el tren d'aterratge. L'aparell ha hagut de fer un aterratge forçós i cinc dels passatgers han hagut de ser atesos amb ferides lleus. L'accident ha obligat a tancar la tercera pista de l'aeroport.\n09/01/2006 - 00.00 Actualitzat 09/01/2006 - 19.25\nSegons sembla, l'accident ha passat quan una de les rodes del tren d'aterratge de l'avió s'ha rebentat i s'ha incendiat en tocar terra. L'aparell, amb 90 passatgers a bord, s'ha vist obligat a realitzar un aterratge d'emergència i s'han activat tots els sistemes d'emergència de l'aeroport. Els passatgers han estat evacuats per les rampes laterals i cinc d'ells han resultat ferits lleus amb contusions en llançar-se per les rampes.\nEls bombers de l'aeroport han aconseguit sufocar l'incendi amb escuma. Ara s'investiguen les causes de l'accident, que ha obligat a tancar la tercera pista de l'aeroport. Spanair ha informat que la tripulació, tant tècnica com auxiliar, es troba en bon estat "després d'haver complert correctament els procediments de seguretat establerts en aquestes situacions".\nMáximo Delmirt, un dels passatgers, ha descrit els fets com "un aterratge brusc" "Hem sentit un cop fort, de seguida una frenada en sec i, al cap de poca estona, una forta olor de goma cremada." Una altra de les passatgeres, Amaya Garay, s'ha mostrat "indignada perquè, encara que no hi ha hagut danys, han tardat molt temps a arribar les ambulàncies". Un darrer passatger, Emilio López Mora, també ha denunciat la "descoordinació" que ha fet que immediatament després de l'aterratge no hi hagués bombers ni ambulàncies.\nEls veïns de Gavà-Mar es queixen del "perill" de la tercera pista\nL'Associació de Veïns de Gavà-Mar ha insistit després de l'accident de "l'altíssim perill" que, segons ells, suposa la tecera pista de l'aeroport del Prat. El col·lectiu creu que és perillós que els avions en aterrar "sobrevolin tot just a 200 metres d'alçada gasolineres, escoles, guarderies i tots els equipaments propis d'un nucli urbà". L'associació s'alegra que "afortunadament" l'accident hagi succeït "a l'aeroport i no sobre les vivendes".


Castillo [autoguardado] by SanGermandelaRosa 137 views\nPresentación4 by ddeorbe 50 views\nAdministracion by AlexanderCorreaSa... 126 views\nHonor,disciplina y lealtad by Martiin Alejandro 600 views\nLey no 481-08_general_de_archivos by Alfredo Alberto C... 187 views\nWeb 2 power point by Mariana Videla 141 views\nUna vista de Cadaqués\n1. HISTÒRIA DE CADAQUÈS ● El nom de Cadaqués podria provenir de l'evolució de Cap de Quers (cap de roques) degut a la gran quantitat de roques sobretot a la zona de Cap de Creus. Una altra opció és que Cadaqués deriva de “cadaquer” o “cadaquers”, que significaria bosc o boscos de càdecs, arbust que poblava tota aquesta zona costanera. Una tercera possibilitat és que Cadaqués sigui el compost de dues paraules d´origen grec, kata-kairus, que significaria port ocasional (ja que els grecs utilitzaven aquest port en les seves rutes comercials o d´expansió quan el mal temps els obligava a interrompre la navegació). ● ● Situat al costat oriental de la península del Cap de Creus i considerat per molts com la perla de la Costa Brava, la seva història es remunta milers d’anys enrere, quan els ibers eren els amos i senyors d’aquestes terres. ●\n2. CADAQUÈS ● A través del mar Mediterrani varen arribar altres civilitzacions més avançades com ara els sards, els etruscos, els egipcis i sobretot els grecs i romans, tots ells grans experts en navegació. Sens dubte, la presència d’aquestes cultures i en especial de la grega i romana, establerta durant molt de temps a la península, va suposar un gran enriquiment cultural pels ibers. De ben segur que aquest contacte devia suposar pels avantpassats dels cadaquesencs un gran avenç en la pesca i navegació. ● ● El primer document que fa referència a Cadaqués és anterior a l’any 814 i relata el naufragi de les relíquies dels Sants Abdon i Senén que varen ser salvades per la gent de Cadaqués. Destaquen però, altres documents com la donació de l’any 974 i la compravenda de l’any 1030, que varen fer els comtes d’Empúries al monestir de Sant Pere de Rodes i que comprenien les terres del Cap de Creus. Aquest darrer document posa de relleu l’existència de peixeteries, pescadors, vinyes, ports, cales i platges en aquesta península de la costa catalana. I és que els habitants de Cadaqués alternaven la pesca amb el cultiu per tal de poder sobreviure en una terra aparentment hostil i difícil. Però hi havia altres problemes que preocupaven encara més als cadaquesencs, com ara l’atac dels pirates i corsaris, que constantment assetjaven Cadaqués. ● En un document del 1444, conservat a l’arxiu municipal de Cadaqués, s’explica com 22 galeres de moros van cremar Cadaqués destruint també l’arxiu del poble. Precisament, la construcció de la muralla de Cadaqués té els seus origens en aquests atacs. Així, corsaris genovesos i pirates algerians o turcs com el temut Baba Aruj, més conegut com a Barbarrossa, varen amenaçar l’existència dels cadaquesencs. Aquest darrer se sap que no només va saquejar la vila, sinó que també va cremar l’església. I és que la vulnerabilitat dels antics habitants de Cadaqués venia donada per l’aïllament geogràfic del municipi i pel fet que aquests visquessin encarats al mar, separats de la resta dels empordanesos per la muntanya de Pení.\n4. CADAQUÈS ● Val a dir que, un gran nombre de pescadors i mariners de Cadaqués, varen ser capturats pels moros, tot i que de vegades també es produïen segrestos en terra ferma. És per aquest motiu que de tant en tant els mariners més valents surtien a fer front als invasors. D’aquí que anés creixent la fama dels cadaquesencs com a bons mariners, fet que podem constatar ja al segle XIII, quan el rei Jaume I va conquerir Mallorca als sarraïns amb l’ajuda de la gent de l’Empordà. ● ● Sobre les diverses cultures que van passar per Cadaqués destaca la comunitat jueva que amb el pas dels segles va deixar la seva pròpia empremta, en la toponímia d’algun carrer i amb l’edificació d’una sinagoga, desapareguda al llarg del segle XV. ● Amb el temps. però, el mar Mediterrani es va anar fent més segur i això va permetre que Cadaqués anés creixent, fet que va donar pas a la indústria, al comerç i a les rutes d’ultramar. En conseqüència, al llarg del segle XIX varen sorgir nombroses fàbriques dedicades a la creació de productes alimentaris com ara anxoves, tonyina, oli d’oliva, aiguardent, gasosa, vinagre, pasta per fer sopa etc. No obstant, al cantó d’aquestes fàbriques coexistien també altres indústries; algunes de les quals produïen taps de suro, sabó, carbonat de potassa, pipes per fumar etc. Paral.lelament a aquest floreixement industrial, el conreu de la vinya i l’olivera va anar desapareixent, donant pas a un greu empobriment econòmic; fet que va obligar a molts cadaquesencs, a principis del segle XX, a emigrar a les Amèriques. Algunes de les destinacions més habituals entre els habitants de Cadaqués varen ser Cuba, Haití, Argentina, Uruguai, Mèxic i Nova York. ● ● Malgrat la distància, els cadaquesencs emigrats, més popularment coneguts com a indians, seguien en contacte amb el poble gràcies a la revista local Sol Ixent. Aquesta publicació els mantenia informats de tot allò que passava a Cadaqués i viceversa, ja que la revista era també un mitjà de comunicació per els que vivien a les Amèriques. ● Els més afortunats es varen enriquir a Amèrica i de tornada a Cadaqués van edificar luxosos habitatges que encara avui dia contrasten amb la senzillesa de les cases locals. ● Ben aviat, artistes autòctons i estrangers varen arribar a Cadaqués atrets pels seus encants i la bellesa del seu paisatge geològic. Així, nombrosos pintors i escriptors varen passar per Cadaqués. Alguns, fins i tot, s’hi varen establir de forma definitiva, com el cèlebre pintor Salvador Dalí que va immortalitzar el poble en moltes de les seves obres, donant-lo a conèixer arreu del món. ● Pintors anteriors a Dalí, com Eliseu Meifrèn o contemporanis seus com Picasso, Duchamp, Max Ernst, Magritte i Antoni Pitxot, juntament amb la seva família, coneguda per el seu talent artístic i musical; a més d’escriptors com Paul Eluard i la seva esposa Gala, Federico García Lorca, Eugeni d’Ors i Josep Pla, així com també el famós cineasta Luís Buñuel, varen passar per Cadaqués entre molts altres. ● ● Finalment, en els anys 60 va arribar el fenòmen del turisme que va portar als cadaquesencs a abandonar definitivament el conreu per atendre als nous visitants que arribaven a Cadaqués, atrets per la seva autenticitat. Una autenticitat que en l’actualitat perdura gràcies al seu aïllament geogràfic i que veiem reflectit en el seu ric patrimoni: el parlar salat, les tradicions cadaquesenques, l’església de Sta. Maria, el doll, càntir de color verd que les dones feien servir antigament per transportar l’aigua de la font. Aquests són només alguns dels elements que fan tan especial Cadaqués i que provenen de la herència d’un passat que es perd en la llunyania del temps.\n5. CADAQUÈS ● Val a dir que, un gran nombre de pescadors i mariners de Cadaqués, varen ser capturats pels moros, tot i que de vegades també es produïen segrestos en terra ferma. És per aquest motiu que de tant en tant els mariners més valents surtien a fer front als invasors. D’aquí que anés creixent la fama dels cadaquesencs com a bons mariners, fet que podem constatar ja al segle XIII, quan el rei Jaume I va conquerir Mallorca als sarraïns amb l’ajuda de la gent de l’Empordà. ● ● Sobre les diverses cultures que van passar per Cadaqués destaca la comunitat jueva que amb el pas dels segles va deixar la seva pròpia empremta, en la toponímia d’algun carrer i amb l’edificació d’una sinagoga, desapareguda al llarg del segle XV. ● Amb el temps. però, el mar Mediterrani es va anar fent més segur i això va permetre que Cadaqués anés creixent, fet que va donar pas a la indústria, al comerç i a les rutes d’ultramar. En conseqüència, al llarg del segle XIX varen sorgir nombroses fàbriques dedicades a la creació de productes alimentaris com ara anxoves, tonyina, oli d’oliva, aiguardent, gasosa, vinagre, pasta per fer sopa etc. No obstant, al cantó d’aquestes fàbriques coexistien també altres indústries; algunes de les quals produïen taps de suro, sabó, carbonat de potassa, pipes per fumar etc. Paral.lelament a aquest floreixement industrial, el conreu de la vinya i l’olivera va anar desapareixent, donant pas a un greu empobriment econòmic; fet que va obligar a molts cadaquesencs, a principis del segle XX, a emigrar a les Amèriques. Algunes de les destinacions més habituals entre els habitants de Cadaqués varen ser Cuba, Haití, Argentina, Uruguai, Mèxic i Nova York. ● ● Malgrat la distància, els cadaquesencs emigrats, més popularment coneguts com a indians, seguien en contacte amb el poble gràcies a la revista local Sol Ixent. Aquesta publicació els mantenia informats de tot allò que passava a Cadaqués i viceversa, ja que la revista era també un mitjà de comunicació per els que vivien a les Amèriques. ● Els més afortunats es varen enriquir a Amèrica i de tornada a Cadaqués van edificar luxosos habitatges que encara avui dia contrasten amb la senzillesa de les cases locals. ● Ben aviat, artistes autòctons i estrangers varen arribar a Cadaqués atrets pels seus encants i la bellesa del seu paisatge geològic. Així, nombrosos pintors i escriptors varen passar per Cadaqués. Alguns, fins i tot, s’hi varen establir de forma definitiva, com el cèlebre pintor Salvador Dalí que va immortalitzar el poble en moltes de les seves obres, donant-lo a conèixer arreu del món. ● Pintors anteriors a Dalí, com Eliseu Meifrèn o contemporanis seus com Picasso, Duchamp, Max Ernst, Magritte i Antoni Pitxot, juntament amb la seva família, coneguda per el seu talent artístic i musical; a més d’escriptors com Paul Eluard i la seva esposa Gala, Federico García Lorca, Eugeni d’Ors i Josep Pla, així com també el famós cineasta Luís Buñuel, varen passar per Cadaqués entre molts altres. ● ● Finalment, en els anys 60 va arribar el fenòmen del turisme que va portar als cadaquesencs a abandonar definitivament el conreu per atendre als nous visitants que arribaven a Cadaqués, atrets per la seva autenticitat. Una autenticitat que en l’actualitat perdura gràcies al seu aïllament geogràfic i que veiem reflectit en el seu ric patrimoni: el parlar salat, les tradicions cadaquesenques, l’església de Sta. Maria, el doll, càntir de color verd que les dones feien servir antigament per transportar l’aigua de la font. Aquests són només alguns dels elements que fan tan especial Cadaqués i que provenen de la herència d’un passat que es perd en la llunyania del temps.\nWeb 2 power point