Xips saludables per al vermut, versió canina - Veterinos Centre Veterinari\nXips saludables per al vermut, versió canina\nÉs l’hora del vermut, i tota la família salta com falcons sobre les patates xips. Festa! Però compte, el gos no pot menjar greixos saturats ni sals. Què fem? Deixar-lo de banda?\nJa no cal que excloguem els nostres peluts de les celebracions familiars. La companyia holandesa Best Buddies (Els Millors Amics) ha tret una gamma d’aperitius o premis per a gossos molt baixos en greixos, sense conservants, hipoal·lergènics i totalment naturals. Fins i tot n’hi ha sense gluten!\nJa teniu disponibles a Veterinos les varietats de:\nAliments per a gossos, Premis per a gossos\nCalendari d’advent per a gossos — S’apropa el Nadal i tota la família, petits i grans, es prepara per passar junts aquest gran dia de celebracions, retrobaments i regals. Amb la mateixa il·lusió amb què els nens esperen l’arribada de les festes, podem transmetre als nostres peluts com en són d’especials aquests dies per a tots els membres de la llar. [...]\nPassejades de tardor amb gossos d’edat avançada


El temporal deixa fort onatge a la Costa Brava però "de moment" no causa danys destacables La República\nACN L’Estartit.-El temporal Filomena s’està deixant notar a la Costa Brava aquest diumenge. El fort vent provoca un onatge important, si bé “de moment” no s’han de lamentar danys destacables. […]\nACN L’Estartit.-El temporal Filomena s’està deixant notar a la Costa Brava aquest diumenge. El fort vent provoca un onatge important, si bé “de moment” no s’han de lamentar danys destacables. De fet, aquest matí eren molts els curiosos que s’han acostat a fer fotografies de l’impacte de l’aigua amb les roques dels espigons de diverses localitats costaneres. És el cas de l’Estartit on, com és habitual quan hi ha temporal, els veïns han vist com s’inundava el passeig i s’havien de fer desviaments per dins del poble. El Filomena també ha provocat que les platges de la localitat -pertanyent a Torroella de Montgrí (Baix Empordà)- apareguessin brutes de deixalles que s’aboquen a la llera del riu Ter, i que l’aigua acaba portant a la desembocadura.\nEl temporal de mar que s’esperava per aquest diumenge a la Costa Brava ha acabat afectant menys del previst. Malgrat que l’onatge sí que ha estat important, no s’han produït danys més enllà dels “habituals” quan hi ha una llevantada d’aquest tipus. En aquest sentit, s’han inundat alguns carrers de primera línia de mar i algunes platges han quedat malmeses pels cops de l’aigua. I com sol ser habitual, els veïns han tornat a sortir a immortalitzar la força de l’aigua, especialment en localitats com l’Estartit on les onades xocaven amb força contra l’espigó.El president de l’Entitat Municipal Descentralitzada de l’Estartit, Francesc Ferrer, reconeix que s’havien preparat per a un episodi “pitjor” del que han tingut. “Afortunadament no ha estat tan complicat com preveiem”, remarca. I és que malgrat que s’han inundat alguns carrers del passeig principal, la realitat és que algunes zones “sensibles” com la platja de Griells “ha aguantat prou bé”. Amb tot, Ferrer assenyala que, de nou, tornen a tenir les platges brutes de deixalles, un fet habitual quan afecta un temporal.El motiu és que la força del riu Ter arrossega tota la brossa que hi ha a la seva llera com a conseqüència del mal temps i tot això va a parar a la Gola del Ter, on desemboca. “Cada vegada la gent es va conscienciant més, però la realitat és que seguim patint aquest problema”, remarca Ferrer. A Blanes arbres caiguts i més neu a Sant Pere de RodesA d’altres localitats el vent ha provocat danys als carrers. En concret, a Blanes les ràfegues han tirat dos arbres a terra i la Policia Local ha hagut de prohibir alguns accessos als vianants. És el cas del Passeig Cortils i Vieta, on està previst que aquesta nit de diumenge comencin a treballar les màquines de l’empresa de neteja per tenir-lo llest i net de sorra demà dilluns. Al Port de la Selva el vent ha provocat fort onatge i incidències petites, però de nou, ha tornat a nevar al monestir de Sant Pere de Rodes. Aquest dissabte ja es va tancar l’accés a aquest espai per la quantitat de neu acumulada com a conseqüència del temporal.


En un reportatge titulat "Cal parlar-ne" sis esportistes d'elit francesos fan públic que són homosexuals\n20/06/2021 - 23.08 Actualitzat 23/06/2021 - 00.08\nLa televisió francesa ha emès aquest dissabte un reportatge titulat "Cal parlar-ne" on sis esportistes d'elit de diferents esports anuncien públicament la seva homosexualitat.\nLes declaracions de la judoka Amandine Buchard, el jugador de rugbi Jérémy Clamy-Edroux, la jugadora de bàsquet Céline Dumerc, el patinador artístic Kévin Aymoz, el nedador Jérémy Stravius i l'esgrimista Astrid Guyart han destapat el vel de l'homosexualitat al món de l'esport.\nCéline Dumerc, excapitana de la selecció francesa de bàsquet i encara jugadora de primer nivell, ha explicat que de vegades ha notat que la seva opció sexual molestava algunes companyes.\nCéline Dumerc, excapitana de la selecció francesa de bàsquet (Europa Press/ Ann-Dee Lamour)\nEl campió olímpic de natació Jérémy Stravius, que es va retirar el 2020, ha confessat que ha ocultat en moltes ocasions la seva homosexualitat per por que les relacions amb els seus companys i competidors "es degradessin".\nEl campió olímpic de natació Jérémy Stravius (Europa Press/Yoann Cambefort)\nEl jugador de rugbi Jérémy Clamy-Edroux ha demanat que s'acabi amb els clixés sexuals en el món de l'esport:\n"Tu ets gai i jugues a rugbi? Soc gai, OK, però a qui li importa el que passi en la meva intimitat?"\nCap futbolista ha participat al documental. Fa un mes, Ouissem Belgacem, exjugador del Toulouse FC, va ser el primer futbolista francès d'alt nivell que va atrevir-se a parlar obertament de la seva homosexualitat. Belgacem ha publicat un llibre titulat "Adieu ma honte" (Adeu, vergonya) on recorda els anys que va passar al centre d'entrenament del club i on afirma que el futbol és "l'últim bastió de l'homofòbia". Per Ouissem Belgacem, el món del futbol ja condemna enèrgicament el racisme, però encara no ha engegat la lluita contra l'homofòbia.\nL'any passat un jugador de futbol encara actiu a la Premier League va dir que era homosexual en una carta anònima i l'àrbitre noruec Tom Harald Hagen, un dels millors àrbitres del seu país, també va revelar en una entrevista que era homosexual.\nAl febrer, un grup de més de 800 jugadors i jugadores alemanys van oferir suport a companys homosexuals que volguessin fer públiques les seves preferències sexuals:


Professorat de l'Escola de Música Diaula de Barcelona\nProfessor de saxòfon i llenguatge musical\nSaxofonista, compositor i arranjador desde 1999.Cursa els seus estudis musicals a barcelona a l’escola Luthier amb els professors Carola Cuipers, Josep Ma Aparicio i Miquel Bofill, al Conservatori Municipal del Bruc i mes tard al Taller De Músics on desemvolupa els seus coneixements en musica moderna estudiant Combo, Harmonia Moderna, Arranjaments i saxofon amb professors com Nacho Romero, Ion Robles, Victor de Diego, Vicens Martin, Santi Galan etc.\nMusic en actiu desde 1999 en grups amateurs i professionals amb formacions com CostoRico, Discipulos de Otilia i Allways Drinking Marching Band amb les quals enregistra 7 Lps i realitza mes de 500 concerts en directe arreu del món. Destaquen festivals com el Festival Mundial de la Juventud a Panamà, el Festival Ollin-Kan a Méxic DF, el Festival Pole-Pole a Gent, el festival Glastonbury a Anglaterra i gires per tot Europa, Llatino-America i Japó.Productor i mànager de la banda CostoRico desde 2002.\nProfessor en actiu en classes particulars i en diverses escoles de música (centre d’educació musical Diaula, escola de Musica Pausa, Escola de Musica de Sant Feliu de Codines, Escola de musica de Sant Gervasi, Escola Sant Gregori) on imparteix classes de Saxofon, Flauta Travessera, Clarinet i iniciació musical.\nIngrid UstrellCantant i pianista\nProfessora de cant, piano, sensibilització i formació musical\nParticipava ja de ben petita, en papers infantils de diverses òperes del Gran Teatre del Liceu. Inicia els estudis al Conservatori de Badalona, on obté les màximes qualifcacions. Al 1997 debutà en recital amb Jorge Idelsohn al piano. L’any 2001 obté el títol Superior de cant al Conservatori del Liceu, sota el guiatge d’Enriqueta Tarrés.\nTambé ha participat en diversos cursos de cant amb prestigiosos professionals com Virginia Zeani, Nancy Argenta, Ian Partridge, Mya Besselink, Wolfram Rieger i Cynthia Sanner.\nEn les seves participacions en cors i com a solista, ha estat dirigida per Mark Ermler, Gian Paolo Sanzogno, Paolo Carignani, Lucien Jean Baptiste, Joan Pàmies, Albert Romaní, Josep Vila, Jordi Noguera, Andrés Máspero i Alfons Reverté i Casas, cantant en diverses ciutats i països. També ha participat en diversos festivals de música contemporània, com ara el de Barcelona i Alacant.\nHa estat finalista en diversos concursos i guanyadora de la beca Masterclass del curs de Lied, donat per Wolfran Rieger a Sant Cugat del Vallés. En diferents òperes i sarsueles cal destacar la interpretació dels rols de Rosa “Maruxa” i Cossette “Bohemios” d.Amadeu Vives, Adina “Elisir d’Amore” Gaetano Donizzetti, Violetta “La Traviata” Giuseppe Verdi entre d’altres.\nActualment forma dúo amb els pianistes Mercè Roca-Ritook i Francisco Javier Hernando Rodríguez on ha fet diversos concerts per Catalunya amb els programes “Amèrica, Amèrica”, ” Paraula de Shakespeare” i ” Viatge per l’ Atlàntida”. Va gravar amb el guitarrista Antoni Pallarés el CD “Cantares” fent un homenatge a Robert Gerhard i editat per Mà de Guido. Desde el Gener del 2014 forma part de la Compañia Levare. Recentment ha reestrenat ” La Suite Bufa” de Josep Maria Mestres Quadrenys al MACBA.\nAlejandro FránkelContrabaxista, compositor, arreglista i productor musical\nProfessor de contrabaix i de producció musical\nNace en Buenos Aires y comienza sus estudios de piano a la edad de 6 años con Diego Wenner, estudios que luego continuará con Marcelo Katz y Daniel Godfrid. Estudia la licenciatura de Composición y Contrabajo en la Universidad Nacional de Lanús y en el Conservatorio Carlos Lopez Buchardo, respectivamente ( Argentina), estudios que perfecciona en Barcelona con Alejandro Civilotti y Josep Soler (composición) y, al mismo tiempo, con Horacio Fumero y Andrew Ackerman en el Esmuc, donde también cursa Grabación y Producción musical con Enric Ginés y Ferrán Conangla.\nTiene tres cd editados con su música (Cajas, en 2002; Tierra negra, en 2006, y La Mafia del oro, en 2009), así como muchos otros en los que ha participado como contrabajista o arreglador (Nadie tine la culpa, junto a Juan Absatz, en 2007, Blanck Canvas, en 2012, y Evocación junto a Raynald Colom, en 2012).\nActualmente está presentando sus tres últimos cds, grabados íntegramente con su estudio ” Pareto sensations” : construcciones, del Fränkel quinteto , Armando yunta, del dúo armando Yunta junto al guitarrista Mariano Olivera y No placé del grupo de tango El repique. Es integrante de la Eclectic Colour Orchestra, la Orequesta Juliá Carbonell de Lleida , del grupo Tikun junto al trompetista Matthew Simon y del anteriormente nombrado grupo el repique.\nFormació i trajectoria\nMarcial GarcíaBateria i percussionista\nL’Estrella va començar a tocar el violí als 6 anys a l’escola de música Can Roig i Torres amb el professor Jesús Lladó. Més endavant, als 14 anys, el seu professor va passar a ser en Bernat Bofarull (membre del Quixote quartet). Amb 16 anys va entrar a l’Oriol Martorell, un centre amb ensenyaments musicals integrats únic a Catalunya amb la professora Heike Grafe. També ha rebut classes de violí de professors com l’Elena Rey (membre del Dalia Quartet), la Maria Sanz i el Daniel Cubero (membres del Quixote Quartet), la Raquel Castro (professora a l’Esmuc) i en Kostadin Bogdanoski (assistent de concertino de l’orquestra del Gran Teatre del Liceu).\nL’Estrella ha estat membre de la JOSV (Jove Orquestra Simfònica del Vallès), la JOCG (Jove orquestra de les Comarques Gironines) i la JONC (Jove Orquestra Nacional de Catalunya). Actualment està cursant estudis superiors de música al Conservatori Superior del Liceu rebent clases de violí amb la professora Sara Bitlloch (membre de l’Elias String Quartet) i classes de música de cambra amb en Daniel Cubero.\nNascut a Sitges. Prové de família de músics, doncs la seva mare, Montserrat Almirall, va ser professora de música a Sitges durant més de 65 anys i va formar a tres generacions de músics.\nÉs titulat Superior de piano i ha estudiat al Conservatori Professional de Música de Badalona sota la direcció d’Assumpta Coma i Martorell.\nHa realitzat cursos de formació tant nacionals com internacionals amb pianistes destacats com Alan Weiss, Elsa Púppulo, Mª Rosa Oubiña, Roberto Bravo, Luiz de Moura, David Moroney, Monique Deschaussées ,Maria Joao Pires, Josep M. Colom, Miguel Zanetti, Eulàlia Solé i Emmanuellle Ferrer, entre d’altres.\nBecat per la fundació Sofia Puche, la Fundació Mirabent Magrans i l’Ajuntament de Girona, i guardonat tres cops al concurs de Piano de JJMM de Vilafranca del Penedès.\nMàster en Pedagogia per a Escoles de Música per la Universitat Autònoma de Barcelona en col.laboració amb el Conservatori Municipal de Música de Barcelona.\nLa seva experiència com a Director d’Escoles de Música comença l’any 1998 amb la seva mare i continua l’any 2006 fins al 2012 amb l’Escola Municipal de Música de Sitges juntament amb la seva parella Aída Roger de la Peña.\nDes de 1988 és Organista Titular de L’Ermita del Vinyet de Sitges i actualment desenvolupa la seva tasca pedagógica al CEM DIAULA de Barcelona com a professor de Piano alhora que la simultaneja amb la seva faceta cocertística.\nCristina GarcíaFlauta travessera\nNascuda a Sant Cugat del Vallès, als 7 anys inicia els seus estudis en flauta travessera amb la Núria Tauler al Conservatori Professional de Sant Cugat, i posteriorment obté el Grau Professional al Conservatori Professional de Granollers amb Joan Bosch. Cursa el Títol Superior de Música al Conservatori del Liceu de Barcelona amb Júlia Gállego, i també ha rebut classes de mà de grans flautistes com Vicens Prats, Christian Farroni, Wilbert Hazelzet, Paco Varoch, Beatriz Cambrils i Daniela Koch.\nHa estat membre de l’Orquestra de Cambra de Granollers, la JONC alevins i la OSJC i toca amb altres formacions orquestrals i de cambra com el seu projecte més personal, el Trio Istmo (flauta, clarinet i piano) o el Cor Vivaldi, que l’han dut a actuar en reconegudes sales del territori espanyol com el Teatre Cervantes de Màlaga o l’Auditori de Barcelona.\nLa seva inquietud per conèixer l’abast que té la música com a eina per poder ajudar les altres persones la duu a cursar el Màster en Musioteràpia a IL3-UB, especialitzant-se en l’àmbit de la 3ª Edat amb la musicoterapeuta Marta Casellas.\nActualment compagina la interpretació amb la docència al centre d’educació musical Diaula i l’escola Artcàdia (Castellar del Vallès).\nProfessor de trompa, trompeta, trombó i bombardí\nFa 40 anys que em dedico a l’ensenyament de la música, concretament dels instruments de metall. He après dels millors mestres de trompa i com a membre de L’OBC dels millors directors. Amb tot aquest temps he arribat a la conclusió que la senzillesa de la música és la que fa que sigui tan complexa. Ensenyar música i interpretar-la, és per mi ensenyar a gaudir-la amb diversitat de metodologies i recursos. Un dels meus objectius és transmetre’ls els valors que solament la música és capaç de fer arribar.\nNeix a Alcoi (Alacant) en 1980. Inicia els seus estudis en la Societat Musical Nova d’Alcoi i posteriorment estudia en els conservatoris d’Alcoi i València, aconseguint el Premi Extraordinari de final de Grau Professional. Obté el Títol de Grau Superior en el Conservatori Joaquín Rodrigo de València amb el professor José Cerveró, aconseguint les més altes qualificacions.\nCol·labora en diverses formacions tant amateur com a professionals, tals com a l’OBC (Orquestra de Barcelona i Nacional de Catalunya) Orquestra Filharmònica de Màlaga, Orquestra de Vents Filharmonia, Ciutat Big Band, entre unes altres. A més coopera amb el departament de control de qualitat de “Canyes Xilema”.\nAl març de 2005 és guardonat en el VI Premi Internacional d’Interpretació “Amics de la Música” d’Alcoi.\nÉs membre del quartet de clarinets Barcelona Clarinet Players.\nNeix a Barcelona en el si d’una família musical i inicia els estudis violinístics de la mà de Pablo Cortés. Comença també els estudis de piano amb el seu pare i de clarinet amb Francesc Puig.\nAccedeix al Conservatori Municipal de Música de Barcelona on rep classes d’Iwona Burzyñska i es forma, paral·lelament, amb Maria Victoria Fernández i Gonçal Comellas. Inicia també una àmplia trajectòria de composició amb Xavier Boliart. Acaba els estudis de Grau Mitjà amb una Doble Menció d’Honor en Violí i Música de Cambra atorgat pel Conservatori de Barcelona.\nL’any 2010 acaba els estudis superiors a l’Escola Superior de Música de Catalunya sota el tutelatge de Youri Volguin, amb altes qualificacions, que inclouen excel·lents en violí, música de cambra i en el Projecte de Final de Carrera. Paral·lelament, durant aquests anys ha rebut classes de viola dels professors Enrique Santiago, Yuval Gotlibovich i Ashan Pillai. En música de cambra, amb Charles Tunnell, K.Moretti i els membres del Quartet Casals.\nContinua els estudis de violí accedint, el juny del 2011, al Conservatori d’Amsterdam i al de L’Haia (Den Haag). En aquest últim, rep clases de la professora d’origen suís, Theodora Geraets.\nHa rebut classes de prestigiosos violinistes i pedagogs en diversos cursos i masterclasses, com ara Prof. Zakhar Bron, Magread McCrann, Hagai Shaham, Angel Stankov, Prof. Nahum Erlich, Eszter Haffner, Agustín León Ara, Kai Gleusteen, Lothar Strauss, Frederieke Saeijs, Lex Korff de Gidts, etc.\nForma part, durant dos anys del Trio Impromptu, del qual l’any 2005 rep la Menció d’Honor en Música de Cambra al concurs Sant Anastasi de Lleida. Actua en diversos auditoris de Barcelona i de Catalunya.\nTambé ha format part Quartet Impromptu, on ha tocat en sales de Catalunya i Aragó. Ha rebut classes de F. Breuninger i dels membres del Trio Guarneri, del Mandelring Streich Quartett.\nDurant 14 anys consecutius assisteix al Curs Internacional de Música de Cervera, dirigit per G. Comellas i rep classes de música de cambra amb els membres de l’Orpheus Quartett.\nEn terreny orquestral, ha format part de la Jove Orquestra Nacional de Catalunya, i ha estat dirigit per Karl Anton Rickenbacher, Manel Valdivieso i Edmon Colomer. Amb l’orquestra de l’ESMuC ha estat dirigit per Salvador Mas, Enrique Mazzolla i Christopher Hogwood.\nNeix a Badalona l’any 1974 i comença ha estudiar música als 10 anys en la que actualment és la Banda Municipal de Badalona. Als 12 anys ingressa al Conservatori de Música Professional de la mateixa ciutat en l’especialitat de clarinet i més tard en la de saxo. És també instrumentista de Tenora. Ha actuat com a interpret d’aquests instruments per Catalunya, gran part de l’estat espanyol, França, Alemanya i Dinamarca. Actualment és professor de l’Escola de Música Moderna de Badalona.\nOrganista / pianista i teclista de Vilanova i la Geltrú, resident a Barcelona des de 2006.\nLa seva formació va començar de manera autodidacta fins a l’adolescència on va començar a prendre classes de música i piano modern a l’escola Freqüències de Vilanova amb Xavier Balfegó, més tard prendria classes particulars amb Carlos Arista i amb el pianista Josep Maria Domènech Harmonia Moderna i Arranjaments. Diplomat en grau tècnic per a la EMIPAC ha treballat com a professor de piano i harmonia a diferents escoles de Tarragona.\nActualment és professor de piano jazz a l’escola Diaula de Barcelona i també de l’institut Frederic Mistral de Sarrià. Ha participat i col·laborat amb molts i variats projectes i artistes de l’escena en els últims anys.\nFreqüentment sol·licitat com a organista per acompanyar guitarristes com Dave Wilkinson, Dave Mitchell, Albert Vila, Johnny Branchizio, entre d’altres … Ha format part de grups amb artistes de renom nacional i internacional com Raynald Colom, Ramón Cardo, Ray Gelato, Seamus Blake, Dave Mitchell, Damon Brown, Prince Phillip Mitchell o Ellen faria olor. Entre els seus propis projectes destaquen The Boat (trio de piano amb composicions originals) amb Jordi Mestres i el bateria Carlos Falanga), Bender vs Flexo (jazz contemporani experimental) amb el trombonista Josep Tutusaus i Carlos Falanga.\nMolt actiu també en l’escena de soul / jazz / funk de Barcelona on ha estat membre de Mothergroove, Shu Shu, ab3, Groovaloo entre d’altres i creador de la festa setmanal Superfly Party del barri de Gràcia. Ha actuat en Festivals tan importants com Benicàssim, Sónar, SXSW, Festival de Jazz de Barcelona, Festival de Jazz Mas i Mas, Ezcaray, Vijazz o Festival de Jazz de Terrassa entre molts altres i ha tocat en països com Dinamarca, els EUA, Brasil, Alemanya, França, Irlanda o Suïssa.\nActualment es pot trobar com a teclista al projecte de R & B Sara Pi, és co-autor i actor del musical Mrs. Brownie juntament amb l’actriu Laura Guiteras de la companyia Teatre Nu, el grup de soul / funk Sinead & The Flytones amb la cantant irlandesa Sinead Savage, Trakas del trompetista Juan de Diego, l’òrgan trio Shu Shu amb Dave Wilkinson i Caspar St. Charles, ha format part de Underpool 4 de la discogràfica Underpool amb Pep Mula, Jordi Matas, Alvar Monfort, Lucas Martinez. També forma part del FDB TRIO amb el saxofonista basc Víctor de Diego i el bateria argentí Carlos Falanga.\nJúlia MolinaFlautista i violonchelista\nProfessora de flauta i violoncel\nComença els seus estudis musicals al Centre d’Educació Musical Diaula amb sis anys. Després d’un any d’iniciació, decideix escollir la ﬂauta travessera com a instrument principal. Cursa grau elemental i grau professional de ﬂauta travessera amb la professora Yolanda Borlado. Als 16 anys, inicia els seus estudis de violoncel amb la Maria Bou. Amb 18 anys comença els seus estudis de Grau Superior de música en la modalitat d’interpretació clàssica i contemporània al Conservatori Superior del Liceu, on actualment segueix estudiant amb el professor Christian Farroni.\nHa estat membre de l’Orquestra de Diaula i actualment és membre de la JOSB (Jove Orquestra Simfònica de Barcelona) La Júlia ha rebut classes magistrals de diferents mestres destacats en el món de la ﬂauta travessera, com Júlia Gállego, Vicens Prats, Albert Mora, Claude Lefevbre, Robert Manasse, Kate Hill, Paul Edmund Davies i Jacques Zoon.\nEn l’àmbit de la direcció, ha assistit al Curs de Direcció del Projecte Clavé XXI de l’Orfeó Català i al Curso de Dirección Coral de la Coral Ágora de Segovia, on ha rebut els consells de Josep Vila i Casañas i d’Alina Orraca. També ha cursat el Curs de Direcció Coral de la FCEC amb Pere Lluís Biosca, Xavier Sans i Jordi Lluch. Com a directora ha estat al davant del Cor de Noies Sitruuna, el Cor Infantil Xemeneia Amunt, la Coral Rossinyol de Terrassa i el Maig Quartet Masculí. Actualment dirigeix la Coral Heura de l’Hospitalet, el cor Lonxe da Terra del Centro Galego de Barcelona i el Cor Diaula.\nTambé té experiència en la docència com a professora de cant, llenguatge i piano als Amics de la Unió de Granollers (substituïnt Jordi Casanova), a l’Escola de Música Tri-tò i l’Escola Primària Damià Mateu.\nActualment és professora de cant a l’Espai Sona.\nGuitarra elèctrica a l´Aula de Música Moderna i Jazz del conservatori del Liceu.\nSaxofon a l´Aula de Música Moderna i Jazz del conservatori del Liceu.\nLlenguatge musical a l´Aula de Música Moderna i Jazz del conservatori del Liceu.\nEducació de l´oïda a l´Aula de Música Moderna i Jazz del conservatori del Liceu.\nArranjaments a l´Aula de Música Moderna i Jazz del conservatori del Liceu.\nNoves tecnologies a l´Aula de Música Moderna i Jazz del conservatori del Liceu.\nHistòria de la música a l´Aula de Música Moderna i Jazz del conservatori del Liceu.\nFilm Scoring amb José Nieto a l´Aula de Música Moderna i Jazz del conservatori del Liceu.\nMaster Class Producció amb Sergio Fecé a l´Aula de Música Moderna i Jazz del conservatori del Liceu.\nGuitarra elèctrica, guitarra acústica, guitarra clàssica, Baix elèctric, Batería, mandolina, Ukelele, piano, batería, saxos alto, tenor, soprano i baríton, whistle, flauta dolça, flauta travessera, armònica.\n2 anys (2000 al 2002) a l´escola de música “El Carreró” de Mataró. El primer any donant classes de guitarra elèctrica i batería i el següent, saxo, guitarra elèctrica, batería i cap d´estudis de l´apartat de música moderna. 3 anys a l´escola de música Musa a St. Adrià del Besós com a coordinador i professor de guitarra i baix. Tinc experiència desenvolupant temaris i objectius d´aprenentatge des dels 8 anys en endavant.\nMaster Class de Guitarra elèctrica al col.legi Santa Teresa del Carmel.\nClasses particulars de guitarra, saxo i armonía moderna des de fa més de 15 anys.\nTreballs com a músic:\nGuitarrista, cantant i compositor de la banda KnocKout\nGuitarrista del programa de televisió “Tu cara me suena” d´Antena 3.\nGuitarrista del programa de televisió “Numero 1” d´Antena 3.\nGuitarrista del programa de televisió “Al Pie De La Letra” d´Antena 3.\nGuitarrista del grup Costo Rico des de 2007 fins ara.\nGuitarrista i Bandleader pel grup Discipulos De Otilia des de 2004 fins ara.\nGuitarrista i Bandleader pel músic Internacional Donovan al FIB 2002.\nGuitarrista i Bandleader pel músic Internacional Eddie Floyd al Crossroads Festival de Gijón.\nGuitarrista i Bandleader pel músic Internacional Neville Staple (ex-Specials) a les gires per Espanya des de l´any 2002.\nProductor Musical dels discs “Wateke” i “En Blanco & Negro” de Discipulos De Otilia, “Cosas Ricas” i “Colorin Colorao” de Costo Rico, “Marujita” de Marujita, “La Rue Vacilon” de Ayvalà; i de singles per Las Migas de Sílvia Pérez Cruz, Ramón de Operación Triunfo, Nino Galissa o Caníbala.\nCompositor y productor de spots de Damm, Citroën.\nCompositor y productor banda sonora de la pel.lícula “Road Spain”.\nGenís SuárezDirecció pedagògica\nMúsic en actiu en grups “amateurs” des de 1992. Des de 1998, ja de forma professional, en tota mena de formacions ja sigui en directe o en estudi. Entre d’ altres, Los Amigos Invisibles, Original Jazz Orquestra, Jaume Sisa, Chacho, Skatalà, Peret, O´Funkillo, Las Niñas, o Joe Bataan. Entre 2006 i 2009 participa en el quartet de jazz Clics, guanyadors del concurs Fringe del Festival de Jazz de Girona 2009 i finalistes de Concurs de Jazz de Barcelona de 2009.\nTreballa de forma habitual amb la Fundación Tony Manero, grup amb el que ha guanyat un disc d’or, ha realitzat més de 500 actuacions (incloent el Popkom de Munich o el festival de Cannes) i ha enregistrat 6 treballs publicats a Espanya i Japó, contant més de 100.000 unitats venudes.\nVa estudiar a l´Escola Sadako i a les EEPP Jaume Bofill i va passar uns anys a la UB aprenent Història i Antropologia. Paral.lelament, va realitzar el nivell elemental de música al CEM Diaula i va continuar els estudis de saxofonista i arranjista-compositor al Taller de Músics amb Nacho Romero, Jon Robles, Joan Munné, Carlos Huget, Enric Palomar o Vicens Martín entre d’altres. També va passar per l´ESMUC, d’on en va treure el títol superior de Música Moderna i Jazz. Tant estudiar li ha permès guanyar-se la vida tocant el saxo alt i tenor arreu de l’Estat Espanyol. Ja a un altre nivell, fa el que pot amb el piano, la flauta, el baix, la guitarra i la percussió. S’inventa música i l’escriu si fa falta.\nTambé a treballat com a professor de saxo a diverses escoles: GymMusic, El Faristol de Roda de Ter, Frederic Mistral/Tècnic Eulàlia i, com no, a Diaula.\nNomés parla de si mateix en tercera persona quan redacta currículums.\nNascut a Salvador de Bahía. Instrumentista, compositor i director musical. Ha dedicat els seus 25 anys de carrera musical a la interpretació, investigació i difusió de la música brasilera. Una llarga carrera que l’ha permès un profund coneixement de la complexitat musical brasilera i en la qual no ha faltat la creació, la recerca i el descobriment de nous sons i ritmes.\nLa seva identificació amb la música va començar als deu anys d’edat i des de llavors acumula un important coneixement musical que ha pogut transmetre en l’actualitat, añadindo a les seves gires per tot el món, la seva activitat com a professor de workshops, per als ha desenvolupat un pla d’estudis molt respectat i valorat.\nCom a professor ha estat convidat per ensenyar i transmetre la seva experiència musical a algunes de les escoles musicals més famoses del món: la Berklee College of Music de Boston (EUA), la Western Illinois University (EUA) i en esdeveniments com l’Oficina de música Curitiba o el African Marketplace, el més important festival de la música africana de Los Angeles (EUA).\nEl 2006, Jurandir Santana llança el primer disc Só Brasil, projecte guanyador del Prêmio Braskem de Cultura i Art, una feina que és el resultat de dues dècades d’investigació musical, en el qual aporta una nova sonoritat i descobreix inesperats matisos de la música brasilera . Amb aquest treball va viatjar portant la seva musica per tres anys al Brasil, Espanya, Itàlia, Portugal i els EUA.\nEn paral·lel, va realitzar treballs com a director musical o guitarrista d’artistes que igualment s’expressen en el seu treball els ritmes regionals, com Mariene de Castro, Armandinho Macedo i Roberto Mendes.\nEl 2012, va decidir traslladar-se a Barcelona- Espanya, amb objectiu d’absorbir noves informacions musicals, intercanviar i barrejar ritmes, coneixent músics de diverses parts del món.\nAcaba de llançar el seu nou disc Um Segon, en aquesta ocasió afegeix a la seva proposta instrumental seva nova faceta com a cantant i lletrista. Amb il·lusió ha iniciat la gira per presentar aquest nou espectacle.\nMúsic molt reconegut en el mercat brasiler i amb una sòlida carrera musical, Jurandir Santana ha arribat a un merescut lloc en el mercat internacional. El seu treball l’ha convertit en un músic de prestigi, tant en els països europeus, com als Estats Units.\nCursa estudis musicals a Diaula (Flauta travessera) i al Taller de Músics (Baix). Com a músic, amb diferents grups, ha realitzat concerts per tot Europa i per Sudamèrica, més de 800 concerts. Estudia Imatge i So a ITES i Microfusa, treballant de tècnic de so de directe en diferents empreses i grups. Més endavant crea la seva productora on realitza més de 50 gravacions de discs. Porta 22 anys en el món editorial treballant a Laertes i realitzant diferents treballs per altres editorials com El Viejo Topo, Labreu, Norma i Planeta. Cursa Direcció i administració d’empreses a la UB. Es forma en programació de HTML, XML, C++ i Java en diferents centres i de forma autodidàctica en Ingenieria Inversa. Estudia tot l’apartat de Hardware a CISCO. Des del 2013 està al cap davant de Diaula. I des de 2015 realitzant el treball més gratificador de tots, ser pare de la Jana.


En l'equador de la legislatura, la Diputació de València ha invertit un total de 8.168.957,81 euros en la comarca de Los Serranos a través dels diferents plans i línies d'ajuda de la Corporació provincial, que han permès "retornar l'autonomia als alcaldes perquè invertisquen els diners dels ciutadans en les obres que milloren les seues vides", en paraules del president de la institució, Jorge Rodríguez.\nEn la mateixa línia s'expressa la vicepresidenta, Mª Josep Amigó, qui destaca "la fi dels favoritismes en la concessió d'ajudes als ajuntaments", així com "una xicoteta gran revolució en cadascuna de les àrees de gestió d'aquesta institució". Amigó posa en valor al seu torn la col·laboració entre administracions que ha acabat amb la confrontació d'antany, i Rodríguez reforça aquests principis del nou model de gestió rebutjant el 'curtterminisme' i "posant en pràctica la política de llums llargues que ens permeta engegar projectes necessaris per a les comarques valencianes".\nEn concret, en els dos últims anys Los Serranos ha rebut un total de 8.168.957,81 euros, dels quals 2.091.459,3 euros han sigut destinats al Pla d'Inversions Financerament Sostenibles (PIFS), concretament 1.051.240,60 euros en 2015 i 1.040.218,70 euros en 2016; 2.170.250,71 euros del Pla de Provincial d'Obres i Serveis (PPOS); 2.100.854,31 euros del SOM; 945.452,84 euros a través del Pla de Camins i Vials (PCV); 54.028 euros del Pla d'Ocupació; i 806.912,65 del Fons de Cooperació Municipal.\nAquesta inversió ha permès el desenvolupament de projectes que han servit per a combatre la despoblació rural, com ha sigut el de completar els accessos al polígon industrial d'Higueruelas, amb una injecció de 300.000 euros, la qual cosa a més de facilitar l'entrada i eixida de camions, ha permès a l'empresa Power Electronics ampliar les seues instal·lacions i donar treball a més de 500 persones.\nUn altre exemple de l'aposta de la institució provincial per la reindustrialització dels polígons de les comarques valencianes es troba a Titaguas, municipi en el qual la Diputació ha destinat una subvenció de 95.000 euros per a millorar la interconnexió de les línies elèctriques de la zona industrial, la qual cosa ha possibilitat a l'empresa Monteturia, que dóna treball a 40 persones de la comarca, ampliar la potència necessària per a mantenir la seua producció en Los Serranos.\nA més, es projecta en la comarca el manteniment i reforç de la seguretat en la CV-345, en el tram comprès entre Higueruelas i el Cerro de la Nevera en una primera fase, i entre el Cerro de la Nevera i La Yesa en una segona fase que està previst executar abans del final de la legislatura, una iniciativa dins de l'àrea de Carreteres de la Corporació provincial.\nPropostes que para Jorge Rodríguez reforcen l'autonomia d'alcaldes i alcaldesses, donant continuïtat a les polítiques municipalistes que la institució ve aplicant des de juliol de 2015, amb més de 200 milions d'euros invertits en les comarques valencianes, la qual cosa suposa un "increment de la responsabilitat a l'hora de decidir a què es destinen aqueixos recursos, enfront dels plans teledirigits que hem bandejat d'aquesta institució".\nPer la seua banda, la vicepresidenta de la institució provincial, Mª Josep Amigó, assenyala que s'han posat més recursos que mai al servei dels municipis, eliminant l'arbitrarietat i l'opacitat, afegint que "vam governar amb visió de país, col·laborant amb el Consell per a impulsar polítiques conjuntes i millorar la gestió dels recursos públics".


Distribuïdor Miniescavadores Hitachi Riudoms - Boadella Hitachi\nBodella, Distribuïdor Miniescavadores Hitachi Riudoms\nBoadella és, Distribuïdor Miniescavadores Hitachi Riudoms. Hitachi és un dels líders mundials en excavadores hidràuliques grans. En combinar l'excel·lència en enginyeria amb una dedicació a la qualitat, Hitachi fabrica màquines sòlides de llarga durada que satisfan els desafiaments de la mineria. En Boadella HITACHI vostè podrà trobar les Excavadores grans Hitachi que necessita per al seu negoci.\nBoadella HITACHI té les instal·lacions principals a Riudellots de la Selva, Girona (Catalunya) a més de subseus a Barcelona, Lleida i Tarragona. Des d'aquests punts destaquem com a Distribuïdor Miniescavadores Hitachi Riudoms.


BaixPenedèsDiari.cat | El segon repte 'Enoturisme Actiu' tindrà com a protagonista el celler Mas Perdut de Santa Oliva\nEl segon repte 'Enoturisme Actiu' tindrà com a protagonista el celler Mas Perdut de Santa Oliva\nEl primer repte ha comptat amb la participació de 86 persones\nEl celler Fina Mas Perdut de Santa Oliva serà el protagonista del segon repte 'Enorutisme Actiu'. | Finca Mas Perdut\nFinalitzat el primer repte inclòs en el projecte 'Enoturisme Actiu Baix Penedès', han estat 86 els participants que s'han animat a provar aquesta nova activitat, que combina esport, salut i enoturisme. La consellera comarcal de Turisme, Maria Jesús Sequera, ha valorat «positivament» la iniciativa, i ha volgut agrair especialment als cellers Avgvstvs la voluntat de ser els primers a aportar la seva col·laboració. Entre els prop de 90 participants, 60 han assolit el repte i, entre aquests, s'ha realitzat un sorteig per escollir la persona guanyadora, que obté un lot de productes Avgvstvs. Altres 10 guanyadors disposaran de visites guiades gratuïtes en aquest celler vendrellenc, i la resta de persones tindran descomptes especials en productes del celler. D'aquesta manera, tothom qui assoleix el repte proposat, té premi. Tots aquells que vulguin conèixer el nom dels guanyadors, poden consultar-ho al web www.turismebaixpenedes.cat.\nA partir d'aquest divendres dia 15, i fins al 20 d'octubre, el segon repte d'Enoturisme Actiu Baix Penedès tindrà com a protagonista el celler Mas Perdut, de Santa Oliva. Josep Maria Rosell, propietari del celler, ha explicat a l'acte de presentació que obriran casa seva «a la gent que li agrada l'esport i l'enoturisme». Entre els premis hi haurà el sorteig d'un lot de productes Mas Perdut, 10 visites guiades, i un 15% de descompte per a tothom qui sumi els 650 punts. A part, tota aquella persona que participa en tots els reptes que es proposin, optarà a un premi especial.\nEl mecanisme per poder participar en el projecte és a través de la web www.enoturismeactiubaixpenedes.cat i l'aplicació WeFitter (aplicació compatible amb dispositius de monitoratge esportiu com Runtastic, Garmin, Polar). La regidora de Turisme de l'Ajuntament de Santa Oliva, Mònica Mayor, ha detallat que el municipi posarà a disposició dels participants les cinc rutes que s'hi poden fer, i l'últim diumenge, el 15 d'octubre, s'oferirà una visita guiada gratuïta pel patrimoni de Santa Oliva. És a dir, aquells que decideixin fer la ruta aquell dia, podrà gaudir de la visita.\nEl Baix Penedès comptarà amb una planificació de 12 reptes, que permetran tenir una durabilitat fins al setembre del 2018. El primer dels reptes es va iniciar el 27 de juliol, i ha consistit a aconseguir 300 punts a través de l'esport, és a dir, amb el consum de calories. Aquest primer objectiu ha tingut unes dimensions assequibles, per tal de guanyar adeptes al projecte. Per exemple, caminant uns 20 minuts diaris, es podia aconseguir el repte.\n#ENOTURISME ACTIU #MAS PERDUT


La Selva TV - El Govern paralitza la tramitació del ramal de la MAT a Riudarenes\nEl conseller d’Empresa i Coneixement, Jordi Baiget, es va reunir divendres passat al Consell Comarcal de la Selva amb el seu president, Salvador Balliu, l'alcalde de Santa Coloma de Farners, Joan Martí i l'alcalde de Riudarenes, Jordi Gironès.\nLa reunió va servir per informar de l'estudi encarregat al Col·legi Oficial d'Enginyers Industrials de Catalunya sobre el ramal de molt alta tensió entre Santa Coloma de Farners i Riudarenes. L’informe estima que la ubicació de la subestació de Riudarenes és adequada per als seus objectius, que són el subministrament del TGV i el reforç de la xarxa elèctrica de distribució de les comarques del sud de Girona. El document identifica, però, fins a sis alternatives a la proposta actual de Red Eléctrica de España per alimentar la subestació.\nDes de la conselleria s'aposta com a opció preferent per la reconversió de la línia de 132 kv que actualment uneix Juià-Salt-La Roca en una línia de 220 kv. Els alcaldes de Santa Coloma de Farners, Joan Martí, i de Riudarenes, Jordi Gironès, han mostrat la seva satisfacció per la decisió presa per la Generalitat.\nL'informe adverteix que la construcció del projecte actual implicaria que el circuit obert perdés la qualificació de Connexió Internacional, de manera que la inversió efectuada per millorar la seguretat en el subministrament elèctric de la península quedaria reduïda al 50%.


Josep Carbonell Tous (1865-1929) | La Teiera\nLes bitlles, un patrimoni de jocs →\nPosted on 18 Mai 2012\tby spalomar\nEl 14 de novembre de 1936, a proposta de Josep Banqué, l’Ajuntament de Reus va canviar el nom del carrer de Misericòrdia pel de Josep Carbonell Tous, «obrer veí de Reus, que lluità fins a la mort en defensa dels seus ideals revolucionaris i d’emancipació del proletariat». Qui ho proposà era aleshores un dirigent comunista i conseller municipal en representació del PSUC que, anys enrere, havia compartit amb Carbonell, lluites i presó, quan era a la CNT.\nJosep Carbonell Tous va néixer a Barberà de la Conca el 1865 i va morir a Reus, on havia residit des de jove, el 1929. Es va formar en les idees de l’anarquisme al Centre d’Amics de Reus, una societat obrera que va desenvolupar una intensa activitat a la ciutat en les últimes dècades del segle XIX, organitzant el primer Certamen Socialista el 1885. El 1915 constava com a responsable –en la relació de la Federació Catalana de Grups Anarquistes– del grup reusenc «Via lliure». El 1919 va col·laborar amb el setmanari Fructidor, que, en la seva primera etapa, es publicà a Reus.\nEls seus companys el descriuen com un anarquista honest i incansable que va mantenir la presència llibertària a la ciutat en les primeres dècades del segle XX, sobretot en els moments en què l’anarcosindicalisme tenia poca incidència a la ciutat.\nJunt amb Joan Garcia Oliver i altres militants reusencs, Carbonell va participar en la reorganització de la CNT a Reus. Com a representant del sindicat va tenir una destacada participació en moltes lluites socials dels primers anys vint, un moment que es caracteritzà per la duresa dels enfrontaments entre patrons i treballadors, que culminaren amb l’arribada dels pistolers del Sindicat Lliure a la nostra ciutat. El control sobre els elements actius de l’obrerisme i la repressió eren constants.\nLa violència s’accentuà quan el novembre de 1920 fou nomenat governador de Barcelona el general Severiano Martínez Anido, nom lligat a la duríssima repressió que va patir el moviment obrer aquells anys, amb l’aplicació sistemàtica de la llei de fugues. Els enfrontaments entre els pistolers del Sindicat Lliure, amb el suport de la policia i la patronal, i els grups de defensa del Sindicat Únic –anarcosindicalistes– foren constants a Barcelona i a altres ciutats catalanes. Reus no en fou cap excepció. El novembre de 1920 un obrer era assassinat a trets i el gener de 1921 ho foren dos més. Foren morts, d’altra banda, Manuel Sardà, alcalde de Reus, el president del Sindicat Lliure i Feliu Gasull, comerciant d’olis. El març de 1921, un atemptat, preparat en part a Reus, va acabar amb la vida d’Eduardo Dato, president del govern espanyol.\nEn aquest context, Carbonell fou detingut nombroses vegades. Joan Montseny explica que era l’home que la policia agafava sistemàticament cada cop que un personatge havia de visitar la ciutat, amenaçava vaga o es descobria una conspiració inexistent. Tant Garcia Oliver com Banqué, a les seves memòries, testimonien els empresonaments de Carbonell.\nL’edat de Carbonell, que aleshores fregava els seixanta anys, i la seva salut, potser el feien menys sospitós de fer costat a les pràctiques d’acció directa dels joves Banqué o Garcia Oliver, però el seu caire de referent de l’anarquisme local el condemnava a patir les conseqüències de la repressió.\nJosep Carbonell va treballar tota la vida a jornal, en diferents oficis, com a adober, fins que una malaltia li ho va impedir. De gran, venia llibres i repartia publicacions –era l’encarregat de rebre tota la premsa d’idees avançades que es publicava a l’Estat, explica Joan Montseny– i va morir el 8 de setembre de 1929, als 64 anys.\nCarbonell tingué un enterrament civil. A l’acte, verificat l’endemà, hi van assistir molts obrers. Joan Montseny, que hi va assistir acompanyat de la seva filla Frederica, diu que n’haurien estat més de no ser dia feiner i es queixava, en la nota sobre el sepeli que publicà a La Revista Blanca, que en aquells anys es feien pocs enterraments civils i que els companys li deien que fins alguns anarquistes s’enterraven seguint el ritual catòlic. La Maria Anguera, amiga inseparable de Frederica, i Rafaela Mateu –germana del vallenc Pere Mateu, conegut perquè fou un dels que atemptà contra el president Dato– van llançar flors sobre el seu taüt.\nEls testimonis el descriuen com una persona afable, fidel a l’ideal, que llegia molt. Del seu caràcter explica l’anècdota que una vegada que un grup d’obrers es va adreçar a una personalitat d’idees republicanes per a una obra cultural –sospito que es tractava d’Evarist Fàbregas– aquest els hi va respondre:\n«—Que vingui a buscar els diners Carbonell, així puc estar segur que haurà estat ben emprat.»\nA les seves memòries, Banqué reflecteix les diferències ideològiques que els separaren per les crítiques dels anarquistes a la Unió Soviètica. Malgrat això, el considerà com un exemple d’honestedat i de lluita per la classe treballadora i per això proposà canviar, al seu nom, la titularitat del carrer on sembla que havia viscut, si més no, els últims anys de la seva vida.\nEl carrer de Josep Carbonell i Tous va tenir una vida curta. I la seva memòria, oblidada. Altres personatges, de trajectòria poc o gens favorable als interessos de les classes populars, continuen donant nom als carrers de la ciutat.\nAquesta entrada s'ha publicat en memòria i etiquetada amb anarquisme. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nUna resposta a Josep Carbonell Tous (1865-1929)\n18 Mai 2012 a les 10:30\nAquesta entrada és un resum d’un capítol de la recerca que vaig fent sobre l’altre Reus de finals del segle XIX i primer terç del segle XX. Un bloc no és massa adient per posar notes a peu de pàgina. Les fonts són l’acta del consell municipal de 1936, les memòries de Joan Garcia Oliver, Josep Banqué, Joan Montseny i Alfons Martorell, articles i notícies a Las Circunstancias i La Revista Blanca…


La seguretat genera el 40% de les trucades al 112 fetes des de Mataró al 2021 | Mataró Audiovisual\nA banda de la seguretat, els motius que més trucades han generat aquest any passat són la petició d'assistència sanitària, per qüestions relacionades amb civisme, trànsit o incendis\nLaia Sanmiquel dj., 10/02/2022 - 16:37\n12.702 trucades són les que es van fer des de Mataró al 112 durant el 2021 per alertar de temes relacionats amb la seguretat. Això són 4 de cada 10 de les que es van fer l’any passat a la ciutat de les 31.692 trucades totals. Per darrere, hi ha 10.206 comunicacions motivades per la necessitat de demanar assistència sanitària (suposen el 32.2%). A continuació, tot i que de lluny, es troben les trucades per raons de civisme (8.32%), trànsit (8,01%) o incendis (5%).\nL’informe publicat aquest dijous pel 112, també dona a conèixer que els mesos d’estiu són els que més trucades van generar. El rànquing l’encapçala el juliol (3.260) i el segueixen el juny (3.070) i l’agost (2.933).\nSi bé és cert que en xifres absolutes aquest 2021 s’han reduït poc més d’un 10% les trucades fetes al 112 des de la capital del Maresme, han incrementat les comunicacions per motius de civisme, trànsit i medi ambient.\nLa tendència és similar al conjunt de la comarca, registrant-se també un descens, en aquest cas, d’un 3,7% en el nombre de trucades efectuades. El que sí que varia és el motiu d’aquestes comunicacions. Al Maresme la majoria s’han produït per demanar assistència sanitària.\nMés seguretat i convivència: reptes de futur de la Policia Local\nInseguretat i ocupacions, principals preocupacions de Rocafonda


Instal·len plaques fotovoltaiques a la seu del Districte\nUna xarxa social agrupa les entitats i empreses sostenibles d'Horta-Guinardó\nPremis escolars sobre el medi ambient\nUna part del consum elèctric de l’edifici de la seu del districte d’Horta-Guinardó es generarà a partir d’ara amb energia solar. L’Ajuntament ha instal•lat plaques fotovoltaiques al terrat de la Casa de les Altures en el marc del Pla de millora energètica dels edificis municipals.\ndijous, 21 d'abril de 2011\n7verd és una nova xarxa social online especialitzada en el medi ambient i que està adreçada a les empreses i entitats d’Horta-Guinardó. Neix amb l’objectiu de ser una plataforma de participació i de comunicació entre les organitzacions de l’àmbit de la sostenibilitat.\ndimecres, 30 d'abril de 2003\nMés de 800 nens d’entre 3 i 16 anys han participat avui a la festa de fi de curs sobre residus i medi ambient. Sota el lema Com funciona Barcelona? l’ajuntament ha organitzat un curs dirigit a alumnes de més de 50 centres educatius, amb activitats per fomentar el reciclatge i la cura del medi ambient\nCampanya reciclatge materia orgànica.a la Teixonera\ndimarts, 18 de novembre de 2003\nEl reciclatge de matèria orgànica ha arribat a la Taxonera, la Font d’en Fargas i Guinardó. Amb aquests ja són 9 els barris d’Horta-Guinardó que s’han apuntat a la recollida de restes orgàniques.\nAquesta setmana s’estan posant punts informatius a la zona per donar a conèixer als veïns la importància del reciclatge. I és que a partir de finals de novembre començarà el servei de recollida.\nEls veïns de la Taxonera s’han apropat aquesta setmana fins al punt informatiu per saber en què consisteix la nova recollida de matèria orgànica. El nou sistema també es farà a la Font d’en Fargas i a part del Guinardó.\nPer facilitar la separació de la brossa domèstica, els informadors ambientals reparteixen cubells i paquets de bosses de color taronja.\nEls nous contenidors estaran al carrer a finals de novembre. Allà s’hi podran tirar les restes de menjar així com tots els residus orgànics, que després s’utilitzaran per fer adob pels parcs i jardins de la ciutat\nDECLA Marta Vila, coordinadora de Barcelona Ecologia\nEls veïns han rebut amb d’interès aquest nou tipus de reciclatge\nEls punts informatius continuaran funcionant la setmana que ve als mateixos espais. La campanya finalitzarà amb un porta a porta per repartir els cubells a les famílies que encara no en tinguin.\nPrealerta incendis al Parc de Collserola\nInici de campanya per al compostatge\nProjecte deixalleria a Horta\nBARRIS El Guinardó Sostenibilitat


Temporada Teatre Auditori de Granollers - La música secreta d'en Bernat\nLa música secreta d'en Bernat\nCom escriu música en Bernat? D’on treu les idees? És veritat que ha escrit una obra dedicada a la nit? La nit fosca o la nit de lluna? Sabíeu que en Bernat dirigeig el cor infantil més antic d’Europa? Si voleu saber què és un\nCom escriu música en Bernat? D’on treu les idees? És veritat que ha escrit una obra dedicada a la nit? La nit fosca o la nit de lluna? Sabíeu que en Bernat dirigeig el cor infantil més antic d’Europa? Si voleu saber què és un compositor, com pensa i com s’ho manega per fer parlar els instruments, aquí teniu en Bernat Vivancos acompanyat de l’Orquestra de Cambra de Granollers, la direcció d’Edmon Colomer i la presentació de David Puertas.\nDiumenge, 27/11/2016 17:30 Teatre Auditori Granollers


trobada | CatalunyaReligió.cat\nInici Rio de Janeiro preparat per rebre els joves.\nDll, 22/07/2013 Incrustat: Sorry, you need to install flash to see this content.\nEtiquetes: 2013, janeiro, joves, rio, trobada Inicieu sessió o registreu-vos per enviar comentaris\tPresència catalana a la trobada de Taizé\nTrobada de Superiores Majors, Delegades Abadesses i Priores de Catalunya Ds, 27/10/2012 Tweet\n(Horeb) El dia 8 d’octubre vam tenir la primera trobada de Superiores Majors, Delegades Abadesses i Priores de Catalunya al Monestir de Santa Maria de Valldonzella. Llegir més\nEtiquetes: religioses, trobada Inicieu sessió o registreu-vos per enviar comentaris\n(La Salle) 1.150 professores i professors, germans i seglars, van participar aquest divendres a La Salle Bonanova de Barcelona a la 20a Trobada Institucional de La Salle Catalunya.\nEtiquetes: Josep Guiteras, La Salle, professors, trobada Inicieu sessió o registreu-vos per enviar comentaris\nTrobada de pares de germans al Monestir de les Avellanes\n(Maristes) Ha estat un goig per a la família marista poder compartir aquests dies de trobada de pares i familiars dels germans a les Avellanes. Han estat quatre dies plens de vida, amb molt de temps per a compartir, per a recordar, per a pregar.\nEtiquetes: Avellanes, pares, trobada Inicieu sessió o registreu-vos per enviar comentaris\n(Merche Mañeru/ Teresianes) La Trobada de la Família Teresiana ja és un fet. Ha arrelat amb força i la continuïtat està garantida. Més de 550 persones reunides a l'Auditori de Tortosa és la plasmació d'un èxit d'organització. Galeria d'imatgesAfegiu les vostres fotosLlegir més\nEtiquetes: Família Teresiana, Tortosa, trobada, Xavier Salinas Inicieu sessió o registreu-vos per enviar comentaris\nAquesta és la sisena trobada que s'organitza. Aquestes jornades, que es faran els propers 1, 4 i 5 de juliol, tenen un èxit significatiu. A dia d'avui ja hi ha 200 mestres apuntats. Llegir més\nEtiquetes: Escola cristiana, Jornada educadors, trobada, Notícies Inicieu sessió o registreu-vos per enviar comentaris\namb la Federació Islàmica de Catalunya, organitza la cinquena Trobada de Dones\nEtiquetes: Consell Islàmic i Cultural de Catalunya, dones musulmanes, trobada, Notícies Inicieu sessió o registreu-vos per enviar comentaris


Els plats són les estrelles | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nEls plats són les estrelles\nQuan l’argument són els menjars, uns determinats productes i manera de fer-los, això és la cuina dels fets i no la de cuiner\n26 GEN 2019 - 19:44\tCET\nPlat de frit mallorquí. I. V.\nUn bon plat, un menjar substantiu, total, potser basta per consolidar un restaurant; un o dos menjars concrets suporten un portal gairebé sense necessitat d’una carta quilomètrica. Són les dites especialitats, acreditades pel temps i la lògica, que justifiquen l’anomenada de l’indret, el crèdit social sense termini d’un lloc obert al públic. Generalment alguns plats, llocs i xefs queden consagrats, afamats, per la inevitable complicitat del públic recurrent, l’examen inevitable de la concurrència i la seva continuïtat.\nSense massa suggeriments patrocinats, comercials o recomanadors de moda o per interès, la gent va o anava tota dreta, a tret fix, amb l’impuls del desig d’un menjar i la seguretat de complir el ritual del tast segur, de sentir-se a plaer. La cuina de la retrobada, la peregrinació que no la de la recerca experimental o dels infinits menús degustació, un rosari de llepolies de la dita alta gastronomia.\nQuan les estrelles són els menjars, uns determinats productes i manera de fer-los, això és la cuina dels fets i no la de cuiner. Abans, el personal no anava a trobar-se amb les darreres ocurrències del xef que, en general, oficiava al costat del foc i no voltava tant entre les taules i els diaris. El lideratge dels cuiners és una tendència actual, ells són qui organitzen l’esdeveniment culinari i miren de dominar/orientar els gustos dels clients.\nDe vegades, temps enrere, l’amo/cuiner guaitava per un finestró per controlar el paisatge dels seus fets i la calma o inquietud a la sala. Ara, el protagonisme del ‘jo xef’, representa la cuina de marca personal, de confiança directa, absoluta, amb el cuiner, i així es desborden els sistemes clàssics de relació.\nAvui en dia es va a tastar, provar, a cercar experiències, a deixar-se endur per les trobades, invents i capricis de les modes globals, els mercats i dels creadors. I entre tanta novetat, recreació i invent segurament el menjador no recorda al cap de poques hores, els detalls finals del menú, el què ha menjat. És un joc entre el viatge aventurer i la peregrinació concreta.\nUn negoci es consolida en l’estabilitat i nivell d’un determinat estil reconeixible, la trajectòria concreta d’un tracte amb els aliments. Això és la tradició sense invents, la construcció d’una línia feta punt a punt, passa a passa, en la reiteració del gest, la recerca d’un gust, els sabors, la imatge, la qualitat per fixar en la memòria consolidada en la repetició dels resultats.\nNo es pot fallar al paladar, el filtre sensible i implacable on es fixa la captació de les sensacions i la memòria de les coses. El mapa dels goigs és un ordre purament particular, estrany al control. Possiblement existien veritats senceres, abans del maremàgnum dels xefs estel·lars, dels restaurants personals, de la cuina d’autor.\nAnar a un indret i retrobar el mateix plat i sabor fixat des de fa dècades és una fita no massa repetida. Per exemple, des de les patates de pobre de Can Calent/Cuit a l’arròs sec de Sa Roqueta, l’omelette soufflè de sant Salvador o la tarta Tatin del Flanigan, el frit de can Nofre, l’arròs negre d’Es Pes de Sa Palla o el peix del bar Cala, les carxofes farcides d’El Guia, el frit de pop de s’Estanc Vell, la cuina local del celler Pagès, la carn feta de Sant Taura, les coques de ca na Toneta, el peixos de Miceli, el segell d’ensaïmada de Maca de Castro, un peix al forn de Genestra...\nLa crònica gastronòmica clàssica (Josep Pla, c, Álvaro Cunqueiro, Néstor Luján, per exemple) es va escriure des de la mirada cultural i personal directa, la postal de l’experiència de plats, menjars, indrets i temporades; com toca ser, sobre els gustos i fílies, també algunes fòbies. Els cuiners eren laterals al relat. El pol d’atracció d’un restaurant és la taula i els productes, sense personalismes.


El periodista Adrià Muñoz Punzano és nomenat director de Ràdio Cambrils\nLa reobertura de l’emissora municipal era una de les accions del pla de mandat de l’actual govern municipal\nEl periodista Adrià Muñoz Punzano és el nou director de l’emissora municipal CEDIDA\nDissabte, 02 Març 2019 09:03\nRàdio Cambrils ha fet un pas més cap a les seva imminent reobertura. El Ple de l’Ajuntament de Cambrils ha aprovat aques divendres el nomenament del periodista Adrià Muñoz Punzano com a director de l’emissora municipal, amb els vots a favor dels regidors d’ERC, PDCat, PSC, NMC i els regidors no adscrits Cinta Ballesté i Encarni Bello, l’abstenció de l’Assemblea de Cambrils i els vots en contra de PP, Ciutadans i els regidors no adscrits Santi Gámez i Imma Sierra.\nAdrià Muñoz és llicenciat en Periodisme, diplomat en Comunicació i Relacions Públiques, Màster en Direcció de Comunicació Empresarial i Institucional i tècnic en Comunicació Empresarial i Protocol, entre altres, i ha treballat en diferents mitjans de comunicació i gabinets de comunicació del territori.\nEl director ja va ser escollit per unanimitat pel Consell consultiu, assessor i de control de Ràdio Cambrils el passat 5 de febrer. Aquest òrgan de participació, que es va constituir el setembre, està format per l’alcaldessa, regidors i regidores de tots els partits polítics de govern i oposició, representants d’entitats del municipi i professionals de la comunicació. El Consell consultiu s’encarregarà d’elaborar i emetre informes, conèixer la proposta de programació anual, fer el seguiment de la programació i dels continguts en general i vetllar pel compliment de les missions del servei públic, entre d’altres.\nEl ple del mes de maig ja va aprovar definitivament el Reglament d’organització i funcionament del servei públic de ràdio, a proposta de la comissió d’estudi de la ràdio, i l’establiment del servei públic de la ràdio. Paral·lelament, s’ha treballat en altres tasques necessàries per la reobertura de la ràdio, com la posada a punt de les instal·lacions situades a la Rambla Jaume I, l’equipament tècnic i el procés de selecció d’un locutor o locutora.\nRàdio Cambrils va començar les seves emissions l’abril del 1985 i es va tancar el gener del 2013. La seva reobertura era una de les accions del pla de mandat de l’actual govern municipal.


Rap farcit de gambes amb patates\nPublicat per blogger el dia d’agost 23, 2021\n4 supremes de rap d'uns 180/200gr cada una (sense pell ni espina)\n250cc de caldo (fet amb els caps i pells de les gambes)\nPeleu les gambes, reserveu-les.\nAmb una mica d'oli, en una olleta, sofregiu les pells i els caps de les gambes, afegiu la ceba trossejada i l'espina del rap, als 2 o 3 minuts, afegiu aigua i bulliu, durant 30 minuts, saleu, retireu del foc i coleu. Reserveu el brou per fer la salsa.\nEscalfeu el forn a 210ºC, calor dalt i baix.\nPelem les patates i les tallem a rodanxes, més o menys d'un centímetre.\nUntem una safata, amb una mica d'oli i damunt, hi posem les patates, amb un polsim de sal i un raig més d'oli...\nenfornem i coem fins que les patates comencin a enrossir i estiguin cuites.\nMentre, preparem el peix: feu dos filets de cada suprema de rap, repartiu les gambes, (tot cru), per damunt de 4 dels filets...\ntapeu amb la resta de filets, salpebreu i lligueu, amb fil de cuina, com si fos paquets, perquè no surtin les gambes, mentre ho cuinem.\nPoseu-los a la safata, damunt de les patates...\nApart, sofregiu l'altra ceba, quan estigui transparent, poseu una cullerada de farina, enrossiu-la una mica i mulleu amb el vi, sense parar de remenar amb una espàtula, tot seguit, afegiu uns dos cullerots de brou.\nContinueu coent, com una bexamel, fins que espesseixi, proveu de sal i passeu-la pel colador xinès.\nPoseu la meitat de la salsa, damunt del peix i de les patates...\nEnforneu de nou, a la mateixa temperatura i coeu 10 minuts més.\nI ja està a punt per portar a la taula, amb la resta de salsa, perquè cada un, se'n posi a gust...\nmarisc patates peix rap


Arriben les Falles de Xàtiva 2017 - www.xativaturismo.com\nArriben les Falles de Xàtiva 2017\nArriba el mes de març i amb ell les Falles de Xàtiva 2017. Les primeres en què, juntament amb les d’altres ciutats com València, són oficialment Patrimoni Immaterial de la Humanitat. La Unesco en va aprovar la declaració el novembre de 2016. La Crida de les falleres majors de Xàtiva des del balcó de l’Ajuntament anticipa la vinguda de la Setmana Fallera, que centra els actes de les festes. Una oportunitat magnífica de visitar la ciutat, dies d’alegria per viure al carrer en els que mai no falta la música i la pirotècnia.\nLa nit del 15 de març es fa la plantà oficial de les Falles de Xàtiva. Se’n planten 19 falles, un per cada comissió fallera, acompanyats dels corresponents monuments infantils. El programa de les Falles de Xàtiva, organitzat per la Junta Local Fallera, inclou una mascletà a les 14.00 des del Jardí de la Pau, tots els dies entre el 16 i el 19. El divendres 18 tindrà lloc l’ofrena de flors a la Mare de Déu de la Seu. I l’endemà diumenge, dia de Sant Josep, la característica Baixada de Sant Josep, romeria que protagonitza la comunitat fallera. En finalitzar la processó matinal es farà la mascletà, a les 14.45. Per la nit la cremà, la vistosa i simbòlica crema del monument, tanca el cicle festiu. A les 22.00 es cremarà la falla guanyadora del primer premi infantil i a la 1.30 la millor falla de Xàtiva de 2017. Durant tot el mes de març, el Museu Faller de Xàtiva roman obert.\nArriben les Falles de Xàtiva 20172017-03-062017-03-06http://www.xativaturismo.com/wp-content/uploads/2015/12/Logo-lila512.pngwww.xativaturismo.comhttp://www.xativaturismo.com/wp-content/uploads/2017/03/falles-2017.jpg200px200px


Locazione Turistica Carraia Florència Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLocazione Turistica Carraia\n-, Gavinana - Galluzzo, Florència, Itàlia, 50125 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartment Carraia Firenze està situat idealment a Gavinana - Galluzzo; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Villa del Poggio Imperiale, Poggio Imperiale, Porta Romana.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Carraia Firenze és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix habitació familiar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, telèfon, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartment Carraia Firenze.\nCal que informeu el Locazione Turistica Carraia de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 250 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


AppInventor. Arbes de decisió – Un racó d’aprenentatge obert al món\nEn aquesta pràctica aprendràs un poquet sobre la intel·ligència artificial i una de les seues eines: arbres de decisió.\nCom comencem? Mira aquest vídeo on s’explica el concepte d’intel·ligència artificial. Reflexiona:\nQuè vol dir que els algorismes aprenen “sesgos”?\nEls sistemes entrentats, segons el que s’explica, són totalment neutros o també poden mostrar interessos en les seues decisions?\nQuines dues coses son les que la ponent considera necessàries per a muntar el sistemes sofisticats?\nTú estàs propociant informació teua perquè algú puga muntar aquests tipus de sistemes?\nCom seguim? Accedeix a aquest joc i juga un poquet. Aquest sistema expert utilitza arbres de decisió per a arribar a una conclusió a partir de les respostes de l’usuari a les preguntes que fa el sistema.\nAnem a implememenar un joc d’acertar la figura que pensa l’usuari.\nDonades aquestes tres figures, quin és l’arbre de decisió per saber en quina pensa l’usuari?\nHas de fixar-te en carecaterístiques diferenciadores:\nNombre de costats\nGrandària de costats\nAquest és l’arbre de decisió.\nCREACIÓ DE L’APP\nCrea un projecte d’AppInventor anomenat ArbreDecisio_elteuNom\nDissenya tres differents pantalles en AppInventor seguint el model que es presenta baix. Per tal d’afegir una pantalla nova has de fer servir el botó “Add Screen”. Per a seleccionar una pantalla, se selecciona a través de primer desplegable d’aquesta barra.\nEls recursos gràfics tens la imatge de les tres figures, la de triangle, la de quadrat i la de rectangle.\nT’has de fixar en la definció d’alguns aspectes gràfics:\nLa propietat de aliniació vertical de la pantalla és centrada\nLa propietat d’aliniació horitzontal dels textos dels elements és centrada.\nS’utilitza l’element “HoritzontalArrangement” per a permetre dos botons en la mateixa línia.\nLa propietat d’amplària dels elements és “ompli el contenidor”, mentres que el dels botons és 50%\nA l’hora d’implementar el joc només ens fa falta implementar els esdeveniments dels botons, seguint la lògica descrita en l’arbre de decisió.\nEn la Screen1, en l’esdeveniment del botó de jugar, volem que l’aplicació canvie a la pantalla2: Screen2.\nAixò ho farem amb l’ordre de canviar pantalla, tal com es mostra en la figura, indicant el nom de la pantalla.\nEn la Screen2, s’han d’implementar dos esdeveniments.\nEn la figura es mostra com s’invoca la pantalla del resultat (Screen4), passant-li el valor “TRIANGLE”.\nFalta implementar el comportament de btn_tresNO que ha d’obrir la pantalla de 2a pregunta de decisió (Screen3). En aquest cas, fa falta passar algun valor?\nEn la Screen3 cal implementar el canvi a pantalla Screen4 amb valor inici “QUADRAT” o “RECTANGLE” en funció de si la grandària de costats és igual o no.\nEn la Screen4 cal implementar l’esdeveniment d’inicialització de la pantalla.\nA aquesta pantalla sempre s’arribarà amb un valor d’inici (TRIANGLE, RECTANGLE o QUADRAT) com a resultat de la decisió de l’arbre de decisió. Per tant hem de mostrar una figura o altra en funció d’eixe valor.\nA més cal implementar la funcionalitat de botó “Tornar a inici” que portarà a la pantalla Screen1\nI ara què? Realitza els següents exercicis:\nJoc d’endevinalla. Acaba la implementació de l’app. Fes captures de pantalla de la part gràfica i un vídeo del funcionament de l’app. Puja el material a la tasca corresponent de l’aula virtual.\nApp què fer després de 4t d’ESO. Implementa l’app que ajuda a prendre la decisió sobre què fer a l’acabar 4t d’ESO. Realitza un disseny similar a l’app guiada. Busca els recursos\nApp guia de la compra. Implementa l’app que ajuda a prendre la decisió si es necessita scomprar o no comprar un producte. Realitza un disseny similar a l’app guiada.\nCategories 3ESO, Pràctiques Etiquetes appInventor, arbres de decisió, ia, joc Navegació per les entrades


Moments, de tots colors!: 2014\nUn conte...en préstec\nSomos la Estrella.Isabela Méndez.\nEll tenia els llavis de pinzell, ella tenia els llavis d'aquarel.la i en un creuament de dos carrers van coincidir. Allà en aquell punt del temps i l'espai, s'esguardaren durant força estona. De cop, impulsats per un imput pictòric, van apropar els seus rostres i es besaren. Al separar-se tenien un somriure pintat als llavis.\n(Traducció lliure d'un conte breu d'Isabela Méndez )\nFascinada per la narració oral, per la capacitat d'evocar imatges, emocions, d'abstraure't... de certes persones 'sols' amb el do de la paraula. En un món ofegat d'imatges, espectacles propers, senzills i càlids, són un bàlsam per cos i ànima.\nple de llum i descobertes que ens obrin el cor de bat a bat,\nde boques que dibuixin somriures,\nque regalin petons de tot cor\ni estimin amb fets i paraules.\nPublicat per Audrey a 8:56 p. m. 22 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Alegria, Il.lusió, Somnis\nI vet aquí el Nadal...\nI vet aquí el Nadal, aquélla...\nNostàlgia de temps passats.\nAquella capacitat (innata sí!, a voltes afeblida) d'entusiasmar-se.\nEls llumets dels carrers, sí són blaus encara més bonics!\nL'agraïment de poder compartir amb cors estimats.\nAlegries nouvingudes, somnis pendents.\nConfiar, donar les mans i el cor, sense recances.\nAquelles pors i dolors antics que ens ensenyen que som vius.\nEstimar i ser estimada és el gran goig de viure,\nara per Nadal...i sempre!.\nPer què la nostra mirada, el pas del temps i les noves personetes...\ncanvien les coses com per art de màgia.\ni Feliç 2015!!\nEl meu clàssic Nadalenc\nPublicat per Audrey a 7:56 p. m. 23 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Estimar, Nostàlgia. Il.lusió, Somnis\nDones energia amb una sincera abraçada, un somriure\no amb el cor obert que m'acull.\nSom energia, éssers lluminosos som!.\nNo és una fantasia, no pas bruixeria.\nEl palmell de la mare en el front del fill amb mal de cap,\nels massatges que alleujan.\nÉs allò que jo puc sentir, que hom desprén.\nEnergia que atrau,\nenergia que ens envolta.\nNo tot passa pel sedaç de la vista,\ncom una melodia ens toca l'ànima.\nOblidem que l'essencial és invisible als ulls.\nAmb capacitat de rebre i donar i deixar anar....\nPublicat per Audrey a 11:29 p. m. 17 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nOda al blau\nLi agrada el blau. De petita es sentia fascinada pel mar i es pregunta quina dèria fou primer el mar o el blau?, ves a saber!, ja fa temps van de la mà. I la seva mirada, quan troba l'ocasió, és perd en el seu horitzó plàcid. Recórre les tonalitats de cada onada, del blau marí fins al més celestial, de blau en blau com una partida de l'oca amb tocs marins. L'atzur com a límit que esguarda la mirada. Imatges de Punta Nati, de Ses Illetes, de Macarella...\nsolquen els seus records.\nI tot d'una, estesa a terra, observant el blanc sobre blau, dibuixant formes amb els núvols, s'enxampa recordant-te i li sap greu, s'ho mereix?. Creia que el trobava a faltar, aquelles converses que fan ballar el cap, els somriures còmplices, la tendresa compartida, l'esglai que recórre el cos, el frec a frec de la pell. Però les absències són pròpies: rient, gemegant, tocant, estimant una altra pell. I, mentre els records recórren el cel com núvols inesperats, jeu sota un sostre esponjós, amb l'ànima a recer de tempestes inesperades.\nSí estima el blau!, ho confessa. Segur que penses que no es pot pas estimar un color, per què no?. És el color per sobre tots els colors, discret però majúscul. Té aquella bellesa subtil i màgica, t'atrapa com el cel esponjós, com el mar immens, com aquella mirada menuda que estima, com els moments que sumen, com els somnis creadors.\nEstima la vida vestida de blau.\nBlau també és gelor, la del buit inesperat, la incertesa i la fumuda decepció. Però tot passa, ja ho sap i el temps inexorable ho reafirma. A voltes restant s'adona com n'és de preuat sumar moments!, tots compten i conformen el tapiç de la nostra existència. I oblida, no vol pas ser presonera de la tristor, de la por, de la rancúnia, de la nostalgia.\nOblit salvador i llibertador de cors.\nEt venen la película que la felicitat rau en viure el present, en el no aferrament, cert, a mitges, perquè l'empaitada felicitat sols és real si es compartida. Ja es sap sola, per assolir els reptes, quan ha de transigir, mossegar-se la llengua. Que som grans i independents, sí!, però agraeix incansable, compartir amb aquells que sempre hi són, amb amics que es tornen familia. Caminar de la mà de cors que il.lusionen i bressolen l'esperit. Un present per gaudir, aquest sí!.\nViu al ritme d'un engranatge blau. Cada dia obre la finestra al mar i somia... amb nits que es tornin matins i amb somnis que vegin la llum.Temps sobre temps i més temps. Prega a hom omnipotent, que construeixi un pont de mar blava., com diu el Mestre. Per solcar camins inabastables, sense pors, malgrat l'ànima clivellada, amb el gest valent, el goig al cor i la tendresa a la pell. Caminar pell amb pell, perquè si no sents no vius.\nPublicat per Audrey a 11:38 p. m. 16 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Agraïment, Emocions, Somnis\nVa por ti!, lo sabes.\nSigues brillando en los corazones\nL'absència no porta a l'oblit, quan el cor estima.\nEl pas del temps regala la millor perspectiva al viure compartit,\nde tots colors!.\nPublicat per Audrey a 12:00 a. m. 14 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Estimar, Records, Vida\nJo trio VIURE\nLa sensibilitat amplificada és una arma de doble tallant,llegia. És meravellosa quan tot (difícil) va bé i demolidora, quan van mal dades. I em ve a la memòria el síndrome d'Stendhal d'una amiga, extasiada davant la bellesa de certes obres d'art; la filofobia (resulta que se'n diu així) de qui no pot enamorar-se o qui et diu que aquells que senten menys, potser són més feliços.\nLa solució, sentir en justa mesura?, menys?, apretar a córrer quan perdem el control?, qui sóc jo per dir el què i el com..., una humil patidora més. Com aquells llibres que llegia quan era petita, jo trio la meva aventura, a vegades l'encerto i el trajecte és interessant, el final bonic i d'altres entomes la patacada com millor pots, amb el bagatge del camí recorregut.\nEt donc la raó en allò de viure el present, però una estima els trajectes llargs amb bitllet\nsense tornada, si més no amb la intenció posada. Les platges fondes per capbussar-m'hi\ni el blau a l'horitzó. Viure cada instant en les coses i que em recordin moments,\ncolors, olors... compartits, sentir!.\nSí triem o hauríem, si més no, fins hi tot, aquella tria de qui dia passa, any empeny.\nSer conscients dels pals a les rodes i esforçar-nos per salvar els obstacles.\nTrio viure amb tots els sentits, ser un cul inquiet i no un enciam per reverdir.\nHe mudat la pell, però segueix fina. Sensible a les carícies, als petons i abraçades, al gest tendre, a la mirada cómplice, a les paraules sinceres.\nInflexible amb les incoherències.\nPerquè com diu el Mestre...\n's'esmena el viure amb més viure'*\nPublicat per Audrey a 1:08 a. m. 16 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nNo és cursi dir-te t'estimo, és una confessió heroica\nNo és cursi dir-te, em fas falta,\nes humilitat emocional.\nNo és cursi dir-te t'estimo molt,\nés saber agraïr el miracle de la seva existència*\n*Traducció lliure d'Alejandro Jodorowsky\nNo recordo qui deia que la felicitat no és una fita, sino un camí a recórrer.\nQue en tota pèrdua hi ha un guany, donc fe!.\nEl meu full de ruta conté aquests ingredients en cursiva. Potser si fossin prescrits des del cor, tindrien més adeptes. Seríem menys porucs als seus efectes secundaris i col.laterals.\nPerquè una té basarda a aquella mor lenta del qui no arrisca,\ns'allunya de qui no creu en la màgia,\nen l'eternitat de la bellesa quan s'esguarda el blau del mar.\nPer tot plegat, cerquem entre les dones que bateguen,\ndisperses, encuriosides, imperfectes...\nEm trobaràs en tots els colors incerts de la matinada, amatent a tot allò que encara és possible i està per fer!.\nI si la por...\nPublicat per Audrey a 7:42 p. m. 28 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nAmb les piles carregades,\nsense presses ni ang☼ixes.\nAmb el daurat a la pell\ni el blau a la retina.\nAmb noves perspectives internes,\nsense plans que s'esfondren,\namb somnis per dibuixar.\nAmb els somriures i la il.lusió menuda a l'ànima,\nem captiven els nenets de la casa!.\nSense silencis destructius,\namb presències que volen ésser per estimar.\nAmb dates en el record,\nperò amb preguntes sense reposta.\nAmatent!, a tot allò que està per f♥r.\nAmb aquella percepció d'inici d'any escolar,\ncoses de l'edat i del temps estiuenc!.\nPublicat per Audrey a 11:36 p. m. 21 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Audrey a 8:11 p. m. 18 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nAvui 'sols' vull compartir uns bocins d'una entrevista que fa un temps li van fer a\nAna Maria Matute, genial!, una reflexió sobre la vida mateixa.\nEn aquest raconet que em serveix per endreçar, expressar i compartir mil pensaments,\nus deixo les seves paraules com engrunes de pa...per seguir un caminet màgic.\nLa vida és màgica.\nConec la pena més fonda, però també la felicitat més gran, més brillant i esclatant. He sentit l'amor i m'he sentit estimada. Ho pot dir poca gent, això. Tot el que et passa a la vida s'ha d'acceptar, el que és bo i el que és dolent.\nL'amor apareix, pum, quan menys te l'esperes.\nSentir en cos i ànima, val la pena córre aquest risc...\nVida per VIURE!\nPublicat per Audrey a 2:40 a. m. 15 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Conversa, Reflexió, Vida\nNo penssis de més, quan restis sola.\nNo deixis passar les hores. Anar i venir, experimentant tota mena de colors,\ncobejant compartir horitzons blaus.\nLa vida és així, canvia el vent, canvien les estacions,\ncanvia la lluna que ens esguarda nit rera nit.\nQuan som al ball, s'ha de ballar, com diu el pare.\nNo sempre trobem una raó.\nTot és veu igual, si mirem amb les mateixes ulleres.\nJa observes l'entorn des de formes liles i vidres lluents,\namb el cor sempre inquiet i la ment per aquietar.\nDe naturalesa cristalina, la nostra ment,\nencadena pensaments fugissers, embolicats...\nAgombolar-se al vaivé de les ones.\nNo som més que una gota de llum, un estel fugaç,\nun breu bategar en la immesitat del univers.\nDeixa que cos i ànima s'enlairin amb el Sol.\nFeliç Solstici d'Estiu!! ♥☼\nPublicat per Audrey a 11:13 a. m. 17 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nT'entregues, estimes. Vius en plenitud.\nResisteixes angoixes, dones escalf a les pors. Abraçes esperances. Somrius, comparteixes dies assoleiats i nits de lluna plena. Plores pèrdues.\nVius..., a voltes en minúscula, fins que un tot és torna res.\nJa no esperes ni desesperes. Entomes i vius...\nPor qué me llevo lo que aprendí.\nA veces ganas perdiendo.\nHi ha qui gosa doblegar l'instint més contundent, el de la supervivència. Colpeixen les paraules en la llunyania, incomprensió inabastable. L'imagines com una ombra que rosega l'ànima fins escanyar-la. Fet trencador d'aquella norma no escrita, que nega la llibertat de posar fi a la pròpia vida. Qui es veu en cor de jutjar?!.\nSom narradors de la pròpia existència, captius del nostre horitzó.\nUn forte abbraccio, E.\nPublicat per Audrey a 9:26 p. m. 15 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Audrey a 11:57 p. m. 21 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Audrey a 11:31 p. m. 13 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nOda a la serenitat, per acceptar les coses que no puc canviar.\nLloança al valor, per canviar allò que sí puc canviar\ni elogi màxim a la saviesa, per reconèixer la diferència.\nLa sensibilitat, el nostre vestit diari, a mida i de gruixos diversos.\nA voltes voldries tenir la pell menys fina, ser home (dona) de llauna.\nObservar l'entorn a través del cor d'altres persones, una eina de doble tallant, un valor socialment necessari.\nPublicat per Audrey a 12:30 a. m. 17 comentaris: Enllaços a aquest missatge


Ningú és Perfecte: Repetits\nEls carrers es queden tranquils després d’uns dies de gentada a tots els racons. Restaurants plens, botigues a vessar i dificultats per aparcar a gairebé tot arreu.\nAquests són alguns dels trets distintius de la prosperitat andorrana tradicional.\nEls hotelers però es queixen i els comerciants també. Molta gent però pocs diners- diuen-. I així, els números no quadren.\nEm demano si en aquesta paradoxa econòmica hi té realment un pes específic la tant anomenada crisi econòmica. De ben segur, alguna cosa hi diu, sigui en què s’escurcen els dies de sortida, sigui en què persones que haguessin anat més lluny han triat Andorra com a destinació turística per passar aquests dies festius.\nTotes les lectures són possibles, com passa amb qualsevol estadística de bona família.\nJo em demano però, si la manca de compres dels turistes no té, però alguna cosa a veure amb la manca de varietat dels comerços nacionals.\nEn pocs anys hem passat de ser un aparador multicolor de les darreres tendències en gairebé tot, en convertir-nos en una gran avinguda on conviuen franquícies de roba, amb farmàcies i perfumeries. I poca cosa més, més enllà de joieries i bars.\nPoca tria, poca varietat i preus cada cop menys competitius sumat a un servei no sempre prou bo.\nA mi així, tampoc em quadren els números de la caixa.\nCrec que els turistes s'han adonat que a casa seva poden escollir i comprar igual de bé o millor que a Andorra.\nPer 20€ de diferencia ja no compren aqui. A més penso que en l'aspecte post venda encara som poc professionals : un cop venuda la mercaderia ens oblidem facilement del client ! I aixo ho noten.\nBenvinguda Miss Totem,\nCrec que el camí passa més per desconcentrar el comerç - si els grans ho permeten- i millorar el servei que per perseguir uns preus "atractius" que cada cop són menys competitius.\nrobespierre ha dit...\nSi aquí oferim els mateixos productes que arreu, al mateix preu (o més) i amb un servei de qualitat invisible, el comerç, la banca, la construcció, l'hoteleria i les pistes d'esquí moriran sense necessitat d'una crisi internacional a qui fotre la culpa.\nMireu Venecia, Edimburg, Lyon, i un grapat de destinacions que no gasten ni malgasten diners en publicitat i ofereixen coses DIFERENTS I PRÒPIES, sense tenir avingudes de franquícies.\nQuin tipus de comerç volem, barri de Gracia, passeig de Gràcia, Portal de l'Àngel o La Maquinista?\nUn dependent que no et mira a la cara, una dependenta que t'ignora, una pregunta sense resposta,un cambrer que sempre aixeca els ulls cap a un horitzó on tu no hi ets, un país on una de quatre botigues és una perfumeria de color verdós i un altre de quatre botigues una altra perfumeria de color fúxia. Frànquicies de roba,com a tot arreu, farmàcies que venen entretepans i botelles d'aigua mineral, carrers amb establiments tancats, forats negres anti comercials,un ministre de comerç inexistent, uns lloguers que maten els botiguers, uns petits hotels familiars que han deixat d'existir, unes rebaixes que no corresponen a res, un país que ha volgut ser com els altres i ha perdut la seva essència, el seu atractiu. Tot això ben amanit en la crisi internacional que ens afecta, i ens afectarà encara més, malgrat les paraules falsmament optimistes dels nostres governants, campanyes promocionals sense efecte malgart el seu cost.\nAixò és Andorra, un país amb poc futur i un present sense il·lusió.\nCom diuen els/les companys/es anteriors, hem volgut ser una cosa que tampoc serem i hem deixat de ser allò que realment eram.\nAndorra, el país que produeix slogans, missatges buits de continugut, i ... res més.\nRobespierre i Hugo,\nD'acord també amb vosaltres.\nComença a ser hora de buscar solucions, tinc la sensació que la majoria tenim clar quin és el problema.


La trampa del Ple dedicat a la Consulta\nUn Ple Extraordinari on es coneixia d’antuvi el desenllaç i, com quan t’han explicat el final de la novel·la, ja no hi havia cap motiu argumental per assistir-hi. Tanmateix estava ple de gom a gom perquè era una sessió per la història, una espècie d’exemplar únic. Poques vegades una resolució del nostre consistori ha estat tan lligada als afers del país i alhora tan políticament decisòria en el perfil de la ciutat.\nLa moció presentada des de l’oposició, sense el PP, és similar a les defensades a tots els consistoris de Catalunya per a definir l’actitud de cada govern local davant l’eminent convocatòria de la consulta el proper dia 9 i el seu suport al president, al govern de la Generalitat i al Parlament de Catalunya.\nComença la presentació i defensa de la moció el portaveu de CiU, Carles Rossinyol, explica tots els antecedents actuals i històrics que justifiquen la proposta d’acord. L’exposició de tant exhaustiva es fa tediosa, carregada de raons però amb olor a revellit.\nQui contextualitza el moment és la Virgínia Domínguez, portaveu de l’Entesa per Sabadell i única veu femenina. Amb una exposició referenciada en els fets actuals, recorda com fa sis mesos es va aprovar una moció similar proposada per cinc dels sis grups municipals. “Avui, però, som només quatre els grups volem donar suport, reforçar, el decret de la convocatòria que previsiblement signarà demà el president Mas”. I afegeix: “Tanmateix, no ens enganyem, la convocatòria, amb tota la seva escenografia, és tan sols una escena més d’un drama ja anunciat: el PP, amb la benedicció del PSOE, voldrà impedir que votem, voldran evitar la lliure expressió de la ciutadania; ho han dit per activa i per passiva, i han llençat tot tipus d’advertències, i d’amenaces”.\nEl portaveu d’ICV, Carles Marlés, de forma clara i àgil, també es refereix als fets actuals per a justificar l’adhesió del seu grup a la moció. “...amb independència del grau de convicció amb que es visquin aquests moments, és evident que el nostre Parlament s’ha pronunciat amb claredat, per l’exercici del dret a decidir; és evident que també una part molt important del poble de Catalunya s’ha pronunciat també en aquest sentit, i en repetides ocasions, i per aquest motiu, entenem que l’Ajuntament de Sabadell ha d’estar al costat dels seus conciutadans, del seu Parlament, i del seu President ”.\nSorprenentment, davant d’una moció d’aquesta transcendència, no és la portaveu d’EUiA qui intervé sinó en Juan M. Mena. De forma concisa defensa el dret a decidir des d’una òptica federal i esmenta les forces polítiques, presents a l’estat que en són defensores. I continua: “l’autèntic problema, és el govern del PP, un govern que té al·lèrgia a la democràcia, i ho expressa no només vetant el dret a decidir, sinó també impedint l’exercici d’altres drets socials i laborals ”.\nÉs el torn del portaveu del PP. La sala passa d’un silenci respectuós a un silenci expectant. Fugint d’estudi, Esteban Gesa intenta refredar el caràcter extraordinari del Ple, es solidaritza amb les víctimes del recent brot de legionel·la i demana explicacions pel comportament del govern municipal. Seguidament agraeix al PSC no ser un proponent de la moció però li retreu que ho faci en altres ajuntaments. Després carrega contra el president Mas i recorda com les competències pel referèndum van ser rebutjades pel 85% del Congrés dels Diputats. I segueix, ara en castellà, en la defensa de la unitat d’Espanya, crítica el comportament del PSOE i ridiculitza els canvis de plantejament del PSC.\nA l’acabar, els remors i algun crit obliguen l’alcalde a demanar respecte per les opinions del regidors en defensa del dret a expressar-se lliurament. Seguidament intervé el portaveu del PSC, Ramon Burgués, el qual fa un retrat de la situació econòmica i afegeix que a tot això s’hi suma la insatisfacció d’una part de la població catalana vers la relació entre Catalunya i Espanya. Defensa la reforma constitucional i alhora explicita els dubtes del seu partit sobre el procés i la moció presentada, per això, diu, ens abstindrem. Es confirma, la moció serà aprovada!\nAl darrere hi intervé l’alcalde que amb altres paraules, de forma eloqüent, afegeix els greuges a la cultura i a la llengua, completa l’exposició del seu portaveu i referma la intencionalitat socialista de què la moció s’aprovi en defensa del dret a decidir.\nA la rèplica tots els grups proposants es dirigeixen al PP. El Carles Rossinyol contesta els arguments dels populars amb una dispersió d’idees, opinions i fets inconnexes que no permeten seguir fluidament la seva exposició. Després agraeix l’abstenció socialista perquè això permet a Sabadell sumar-se als quasi 800 municipis que donen suport a la consulta.\nLa portaveu de l’Entesa per Sabadell, recorda al PP que la demanda de votar és un clam al carrer per damunt dels partits. Denúncia l’atreviment del PP en equiparar aquesta demanda majoritària i popular amb el nazisme i el feixisme per tal de confondre a la gent i banalitzar la memòria popular. Més endavant sintetitza que les postures del PP i PSC són prou conegudes i tot plegat no resta importància a la ratificació del consistori a favor del dret a decidir.\nEl portaveu d’ICV es mostra preocupat per la intencionalitat del PP de fer una defensa a capa i espasa de la unitat d’Espanya. No s’adonen, diu, que amb aquesta estratègia son els màxims generadors d’opinions independentistes. Al acabar destaca que la Constitució té punts obsolets, perquè té 36 anys, prové d’una època en la qual no existien telèfons mòbils i avui hi ha molta més gent viva que no va votar-la que tot el contrari.\nJuan M. Mena, després de contestar al PP, és l’únic que es dirigeix al portaveu del PSC. L’únic canvi efectiu avui a la Constitució, diu, seria incorporar el dret a l’autodeterminació. Es pot fer en 48 hores, afirma, hi ha precedents però no hi ha voluntat política del Sr. Rajoy i ni del Sr. Sánchez, que són el mateixos interessos amb diferent cara.\nEsteban Gesa, sense arguments polítics, per sustentar les seves tesis d’una actuació antidemocràtica per part dels partits convocants pregunta: què faran si el Tribunal Constitucional declara il·legal la Llei de Consultes. Així doncs, no baixa l’escut legal per a res i com qui ha descobert la sopa d’all diu que en democràcia per canviar les lleis s’han d’obtenir majories. Però omet un petit detall... cal poder votar.\nEl portaveu socialista, no afegeix res de nou, torna a esmentar els seus dubtes en la legalitat de la consulta i repeteix que avui, gràcies a ells, molts municipis a Catalunya podran aprovar aquesta moció.\nEn el moment de procedir a la votació CiU, a l’empara del Reglament Orgànic Municipal, demana que sigui nominal. Tal com es preveia, la moció queda aprovada pels 11 vots a favor i les 10 abstencions dels regidors/res del PSC presents. I a l’uníson els clams d’independència ressonen com mai a la sala de plens.\nPOST DATA: Quan després del Ple són convocats els Ajuntaments de Catalunya al Palau de la Generalitat per a lliurar totes les adhesions aprovades, podem constatar la quantitat de fum amb què estaven carregades les paraules de l’alcalde en la seva intervenció en defensa de la idiosincràsia de Catalunya i la lleugeresa amb que cedeix la vara de la ciutat.\nEls criteris de partit s’anteposen a la rellevància d’una moció aprovada pel Consistori i la ciutat no és representada pel seu ALCALDE, president del Ple i portaveu de Sabadell, ni per cap dels tres tinents d’alcalde del govern municipal, els únics que el poden representar en absència d’aquest.\nControvertint la tan esmentada legalitat l’alcalde permet que en un fet històric, com hem convingut a l’inici d’aquesta crònica, representi a la ciutat el Carles Rossinyol, que només és això, simplement el portaveu de CiU, el representant d’una part de la ciutadania sabadellenca.\nSenyor Juan Carlos Sánchez, fins ara l’he considerat el meu alcalde tot i les profundes divergències polítiques que ens separen. Avui ha deixat de ser-ho, perquè ha demostrat ser un encastat més a les institucions, una persona que fa prevaldre les consignes de partit per damunt dels atributs democràtics del càrrec institucional que ostenta.


ACN/ Xavi Toscano Sant Sadurní d'Anoia 29-11-2019 02:53\nPla tancat de la consellera d'Agricultura, Teresa Jorda, durant la presentació del simposi sobre el futur del sector vitivinícola català a Vilafranca\nLa consellera d'Agricultura diu que la trobada va ser agradable i se'ls va explicar que la pagesia s'ha de guanyar la vida\nLa consellera d'Agricultura, Teresa Jordà, ha explicat aquest divendres a Vilafranca del Penedès durant la presentació d'un simposi per definir el futur del sector vitivinícola, que va reunir-se fa poques setmanes amb representants de l'empresa Henkell Freixenet per abordar el futur del cava i, concretament, el preu del raïm. Segons ha exposat Jordà, que va assistir a la reunió acompanyada de membres de l'INCAVI, la trobada va ser "agradable" i se'ls va deixar clar "que la pagesia s'havia de guanyar la vida". La titular d'Agricultura ha detallat que des de Henkell van trasllada-li la "preocupació" de l'empresa pels preus i assegura que van mostrar-se "predisposats a treballar" per desencallar aquesta qüestió. Jordà ha assegurat que la reunió es repetirà.\nLa consellera, preguntada per com va percebre el valor que dona Henkell Freixenet al cava, ha dit que "segur que no és el mateix" que el del territori però ha reiterat que el que cal és explicar-los "què representa el Penedès, la pagesia i el cava" per a Catalunya i "intentar acompanyar-los en el que puguem" perquè només així es podrà sortir de la crisi, ha dit Jordà.\nAl mateix temps, sobre la cimera del cava amb tots els agents del sector que s'havia de celebrar aquest mes de novembre, Jordà ha explicat que no s'ha fet perquè primer s'havia de celebrar el plenari del consell regulador i aquest encara no s'ha convocat. Tot i així, la consellera ha insistit que la reunió es farà i que "tothom haurà de parlar clar".