Cuina Cinc: Flam de caramel – Flam clàssic i, el Pijama\nFlam de caramel – Flam clàssic i, el Pijama\nHivern 2021: 1.663 visites\nDes de que vaig començà el blog quan arriba la primavera escric una recepta amb llet, ous i sucre: Així, la crema catalana, el gelat de crema catalana, les pomes farcides de crema han anat passant pel blog coincidint amb la primavera quan els cicles naturals fan que hi hagi més abundància. Les cremes es presenten fredes i formen part de la cuina familiar.\nAquesta primavera: Flam de caramel o flam clàssic, una preparació feta amb crema quallada al Bany Maria en la que s'ha caramel·litzat el motllo, pot estar aromatitzat amb vainilla, canyella o llimona. Unes postres senzills per preparar en molt poc temps i que fan una mica de festa.\nDe flams n'hi ha dolços i salats. A l'Edat Mitja es feien com si fossin pastissos guarnits amb fruites o altres productes.\nEn pastisseria se'n diu flam, també, a un fons de pasta brisa farcida de crema i cuita de nou al forn. De la recepta de sempre també s'han fan varietats: de cafè, taronja, coco, torró, o mató per dir alguns, en essència la base és la mateixa. També hi ha preparacions comercials que permeten fer flams més lleugers i que s'han comercialitzat prou bé, però res és més bo que un bon flam d'ous i llet.\nEn Josep Pla es lamentava de la poca complicitat que existia entre les pastisseries i les fondes: “Viatjant pel país – cosa que faig alguna vegada- es pot constatar en els pobles d'una certa importància les confiteries estan molt ben proveïdes, i que en canvi en les fondes, l'única cosa oferta habitualment és el didal de flam, que a tota arreu és igual i intercanviable i que té una continuació de monotonia que només la paciència dels viatgers de comerç poden aguantar. De vegades, i pot ser a causa d'un moviment caritatiu o humanitari, el fondista presenta un plat de crema més o menys cremada -menys que més- i fins, de vegades, i ara ja per pura casualitat, hom té accés a un tros de braça de gitano, rarament passable, generalment mústic, i d'una malenconia irreparable.”\nAvui, segurament podria veure i tastar una oferta amplia i diversa, en general, amb bones preparacions on s'aprecia molt més un bon flam casolà elaborat amb bons productes.\nRengleres de flams a les fondes i els hostals dels pobles damunt del marbre de les cuines al costat de les cassoles, les fustes, els estris i els draps. El flam era, també, un dels ingredient d'aquells “megapostres” dels anys 60, del segle passat, que junt amb altres postres (el préssec en almívar, la pinya en almívar, el gelat de vainilla, la nata, i les cireres confitades) es presentaven junts per formar unes altres postres: El pijama.\nEl pijama va ser una creació del restaurant 7 Portes de Barcelona i segons descriu Francesc Solé Parellada va ser la conseqüència d'un temps quan ...\nfoto cedida pel restaurant 7 Portes\n"La sexta flota americana va desembarcar a Barcelona a l'any 1951 i va seguir fins la dècada dels 80. El oficials de la flota venien a les 7 Portes, de tant en tan demanaven Pêche Melba, i nosaltres, lògicament no el teníem a la carta. El meu avi, Paco Parellada, va crear el pijama com a resposta aquesta demanda com una versió local del Pêche Melba. Primer perquè era un plat que culminava les aspiracions gastronòmiques d'aquell època, combinant els ingredients a disposició, segon perquè el nom en anglès tenia una certa similitud i també perquè al incloure nata, flam, fruites en almívar i dos boles de gelat, tenia com el Pêche Melba components freds i del temps. Aquesta combinació de fred i calent és la que el gran xef Escoffier va triar per la cantant d'òpera Nellie Melba l'agradaven els gelats però com cantant tenia por de l'afonia”\nAquestes postres s'han recuperat i actualitzat al gustos d'ara i en la propera carta de les 7 Portes, La Fonda Europa i el Senyor Parellada les recuperaran amb una versió més lleugera i actual.\nI entestats en obtenir el millor flam l'Oriol Rovira del restaurant Els Casals de Sagàs ha aconseguit després d'uns quants anys de proves la consistència i la proporció adequada entre la llet, els ous i el sucre arribant gairebé a la perfecció. Els ous i la llet son de casa seva i ha controlat la qualitat de la producció des de l'alimentació fins finalitzar el procés. Cristina Jolonch diu d'aquest flam que és imprescindible.\nAconseguir el flam preferit no és difícil només cal una mica de temps, bons productes, els ous de gallines felices i la llet fresca.\nPersonalment el flam va ser un gran regal dels deus després d'una operació quan al metge va dir tan sols podia prendre flams i gelats ... una meravella. Sorpresa que em deixessin menjar aquestes delicioses llaminadures.\nLa recepta d'un senzill flam clàssic-flam de caramel per 4 persones podem posar un bon final amb un bon cafè.\n1/2 litre de llet de bona qualitat\n4 o 5 ous segons la mida de gallines felices\nLa meitat de la pell d'una llimona\nPreparació i Cocció al Bany Maria\nCaramel·litzem el motllo posant-lo directament a la flama amb dues cullerades de sucre i unes gotes de llimona. Quan el sucre es comenci a fondre's l'anem movent perquè s'escampi pel fons de la flamera de manera regular. Si volem fer flams petits posem els ingredients en una cassó fins aconseguir el caramel i ràpidament ho aboquem en els motllos petits. Reservem\nPosem la llet en un cassó amb la branca de canyella i la pela de la llimona.\nQuan arrenca el bull es retira del foc i es deixa refredar.\nEn un bol batre els ous i el sucre quan estan ben batuts i afegeix la llet freda i colada poc a poc tot remenant amb una espàtula de fusta perquè quedi ben barrejat.\nAboquem la preparació en el motllo caramel·litzat.\nHo posem al forn a 180 ºC i ho coem al Bany Maria, això vol dir col·locar la flamera amb la preparació, dins d'un altre més gran que contingui aigua, dos dits, i posar-lo dins del forn perquè es cogui de manera uniforme i equilibrada uns 25 o 30 minuts. El forn va millor per les preparacions delicades.\nPer saber si està cuit ho comprovem amb una agulla de mitja o un ganxet (o l'estri adequat) si surt net es que està. Es deixa refredar, es recomanable passar un ganivet per la vora per ajudar a desemmotllar-lo.\nEstris: Aquesta recepta està feta amb la flamera que durant molts anys va fer servir la iaia Nati i, encara utilitzem. Les nanses tenen forma de cor com la seva gran bondat. Espàtula, minipimer, bols, cassó.\nEtiquetes de comentaris: cuiners, dolços, escriptors, espècies, família, ous i truites, postres, primavera, restaurants\nRicard Sampere 8 d’abril de 2015, a les 8:24\nAixò si que és flamera vintage... :)\nSi que de tant en tant demano algun flam en algun lloc d'aquests que prometen que el fan ells i tenen credibilitat, però en canvi mai he fet un flam jo...\nCuina Cinc 9 d’abril de 2015, a les 7:43\n:)) Bon dia, Mr.\nSi que ho és de vintage:))\nAlgú, un dia, em va dir que la volia per posar una planta...!!! M'agraden les plantes però això si que no.\nUn dia, un dissabte, et pots animar i és ben fàcil. Per això en el teu darrer post quan vaig veure que havies pres un flam, vaig fer aquell comentari.\nQue tinguis una bona jornada!\nGemma 8 d’abril de 2015, a les 8:38\nDesprés de llegir-te mai més tornaré a pensar que un flam són unes postres senzilles i humils. L'has dignificat i pujat a la categoria que es mereix!\nHaurem d'anar a tastar la nova versió de pijama, l'Ada Parellada sempre en parla amb molt orgull. I també el de l'Oriol Rovira...\nPrecisament ara al restaurant tenim un flam de mató que servim amb nous caramel·litzades i un rajolí de mel :)\nPer cert, la flamera amb les nanses de cor és una preciositat de museu!!!!\nCuina Cinc 9 d’abril de 2015, a les 7:51\n:)) Gràcies, Gemma.\nSi que ens hem d'animar a veure i "tastar" com serà aquesta nova versió. Estarem atents. Poder l'Ada Parellada ho diu al seu blog de la Revista CUINA. Pot estar ben orgullosa. Són unes postres mítics.\nEl flam de mató és bonissin i amb la mel una gormanderia. No sabia que estaves en una restaurant. Com es diu? on és? A la carta els has de dir que posin "Flam Gemma" :))\nLa flamera és molt maca i amb aquest detall la fa més. (m'agrada. gràcies), Un bon dia Gemma!\nAnònim 8 d’abril de 2015, a les 21:51\nJo tampoc he fet mai un flam, la meva mare si que els feia, jo l'ajudava, cremava el seucre en las flaneras però res mes, la veritat es que es un postre que no se li acostuma a donar massa importància. serà per la seva senzillesa.\nCuina Cinc 9 d’abril de 2015, a les 7:54\nBé ens hem d'animar, és ben fàcil. A mi em semblava sempre una preparació curiosa de com es transformen els ingredients.\nSegurament és el que dius senzill i també humil.\nUn bon dia Neus, gràcies per venir i el teu comentari,\nEn Roc a la Cuina 14 d’abril de 2015, a les 9:10\nQuins flams més bons,..petonets Susanna\nCuina Cinc 15 d’abril de 2015, a les 0:18\nHola, bona nit, Susanna\nSi que ho són:)),\nRestaurant Can Travé a Solivella. Les vinyes, la b...


La despesa en prestacions de paternitat creix un 16% al País Valencià amb l'ampliació del permís - Diari La Veu\nEscriba el número 112981\nLa despesa en prestacions de paternitat creix un 16% al País Valencià amb l'ampliació del permís\nEntre gener i març, es van gestionar 70.705 permisos de paternitat, un 9,6% més que el 2018\n29 abril 2019 12:50h\nLa Seguretat Social va dedicar prop 489 milions d'euros en el primer trimestre al pagament de prestacions. EUROPA PRESS / ISTOCK\nVALÈNCIA. La Seguretat Social va destinar més de 40 milions d'euros en el primer trimestre al pagament de prestacions econòmiques per maternitat (29 milions d'euros) i paternitat (11,2 milions) al País Valencià, segons dades difoses aquest dilluns pel Ministeri de Treball, Migracions i Seguretat Social.\nEn concret, la despesa derivada dels permisos de paternitat creix en aquesta autonomia un 16,10% després d'aprovar-se la seua ampliació, amb un total de 7.158 processos (+11,72%). Enfront d'això, la despesa en prestacions de maternitat cau un 14% amb un total de 6.445 processos.\nEn l'àmbit estatal, la Seguretat Social va dedicar prop de 489 milions d'euros en el primer trimestre al pagament de prestacions econòmiques per maternitat (357,7 milions d'euros) i paternitat (130,7 milions).\nD'aquesta manera, en tot l'Estat la despesa en prestacions per paternitat va experimentar un increment anual del 28,3% després de l'entrada en vigor el mes de juliol passat de l'ampliació del permís de quatre a cinc setmanes. Des del passat 1 d'abril, el permís s'ha ampliat a huit setmanes, dues d'elles obligatòries després del part. En 2020 aquesta prestació s'abonarà per 12 setmanes i el 2021 serà de 16 setmanes, igualant així el permís de maternitat.\nEnfront del repunt de la despesa en paternitat, l'import dedicat a l'abonament de les prestacions per maternitat s'ha reduït un 1,6% en el primer trimestre respecte al mateix període del 2018.\nUn 9,6% més de permís de paternitat\nL'Institut Nacional de la Seguretat Social (INSS) va gestionar 65.386 prestacions per maternitat entre gener i març, un 4% més que en el mateix període del 2018, i 70.705 permisos de paternitat, un 9,6% més.\nDel conjunt de prestacions per maternitat gestionades fins a març, la major part, 64.196, van correspondre a permisos gaudits per la mare (+4%), enfront de 1.190 (+8,3%) que van ser sol·licitats pel pare després de cedir-li la mare el dret.\nEl permís de maternitat s'abona durant 16 setmanes, ampliables en cas de part múltiple en dues setmanes més per cada fill a partir del segon. El pare pot gaudir del temps cedit per la mare al mateix temps que ella o a continuació, excepte en les sis primeres setmanes de descans obligatori per a la mare en cas de part natural (en cas de defunció de la mare, el dret a aquestes sis setmanes el pot sol·licitar el pare). La llei contempla també la possibilitat de gaudir a temps parcial del permís.\nTant en maternitat com en paternitat, la prestació consisteix en un subsidi equivalent al salari íntegre de la treballadora o treballador i s'abona directament per l'Institut Nacional de la Seguretat Social.\nLes comunitats autònomes que van registrar un major nombre de permisos per maternitat en el primer trimestre van ser Catalunya (11.962), Andalusia (11.926), Madrid (11.004), el País Valencià (6.445) i Galícia (3.153). En termes relatius, cinc autonomies van retallar el nombre de prestacions per maternitat respecte a gener-març del 2018, especialment Astúries (-11,2%) i Navarra (-5,3%). Els majors augments van correspondre a Extremadura (+11,1%), La Rioja (+8,7%) i Andalusia (+8,6%).\nPer la seua part, el nombre de prestacions per paternitat gestionades en el primer trimestre per la Seguretat Social va ascendir a 70.705, un 9,6% més que el mateix període del 2018, amb un cost superior als 130 milions d'euros (+28,3%).\nEl País Valencià, quarta autonomia en permisos de pares\nLes autonomies en les quals major nombre de pares es van acollir al permís de paternitat van ser Catalunya (14.149), Andalusia (11.608), Madrid (11.571), el País Valencià (7.158) i el País Basc (3.264). Les dades facilitades per Treball inclouen informació sobre els treballadors que sol·liciten excedències per a cuidar d'un fill, de menors acollits o d'altres familiars.\nDurant el primer trimestre es van registrar 12.748 excedències d'aquesta naturalesa, un 8,4% més que en el mateix període del 2018. D'aquesta quantitat, 11.326 excedències van ser sol·licitades per dones i 1.422 per homes. Per autonomies, el major nombre d'excedències es va produir a Madrid (2.895), Catalunya (1.943), el País Valencià (1.313) i el País Basc (999).\nLes famílies monoparentals tindran dues setmanes més de permís en cas de fill amb discapacitat o part múltiple\nL'Institut Nacional de la Seguretat Social iguala el dret de les famílies d'un sol progenitor a les de dos progenitors per a disfrutar d'un període adicional en els casos assenyalats\nEscriba el número 888201


JAPÓ: UN PAÍS DE COLORS I DETALLS!!! – Bona Vida\nSegüentFINAL DEL VIATGE: KYOTO.\nBonaVida\ton 24 Octubre 2009\nL’últim vol de tornada a casa sempre és molt trist…\njuan\t 25 Octubre 2009 a les 9:31\nM\_’alrgro que ja esteu aquí, avui us trucare\_’m. Em sap greu no haver-me conectat els ultims dies he estat a Madrid en una fira del sector i he tingut molts problemes amb la conectivitat. La veritat es que per a mi ha estat una experiència molt maca poder fer el seguiment del vostre viatge a diari. Feliciats i gràcies per deixar-nos participar.Fins ara.\nAra\t 27 Octubre 2009 a les 17:52\nAixò, això… que gràcies per compartir amb nosaltres algunes fotos i experiències del viatge que ha estat genial poder "desconectar" una mica del dia dia i viatjar per un moment a l\_’altre punta de món. Petonets!!!


Fòssils entre la platja de l’Arrabassada i la Savinosa a Tarragona - YouMeKids\nHomeExcursions amb nensFòssils entre la platja de l’Arrabassada i la Savinosa a Tarragona\n27/07/2017 Barbara Vastenavond Excursions amb nens 0\nCamí entre platja de l'Arrabassada i la Savinosa a Tarragona - foto: YouMeKids\nUs imagineu trobar-vos amb les restes de petxines, eriçons i alguns peixos de fa més de 15 milions d’anys?\nSi us fixeu bé, a les roques vermelloses entre la platja de l’Arrabassada i la platja de la Savinosa a Tarragona trobareu uns quants fòssils d’aquests antics animals. I és que aquests sediments es van formar durant la Prehistòria, quan aquesta zona estava coberta pel mar.\nUs proposem un itinerari que us servirà d’excusa per retrocedir en el temps, acompanyats de la olor salada del mar i amb una platja com a inici i destí on banyar-se i fer castells de sorra amb els nens.\nLa ruta s’inicia a la platja de l’Arrabassada de Tarragona. Podeu accedir-hi per la A7 (sortida Via Augusta). En arribar a la rotonda ubicada a la Via Augusta, seguiu els indicadors cap a la platja de l’Arrabassada. Aparqueu el cotxe el més a prop de l’antic sanatori (ubicat a un extrem de la platja en direcció Barcelona).\nA partir d’aquest punt heu de dirigir-vos a peu cap a les roques on està ubicat el sanatori. Per arribar a la platja de la Savinosa (destí de l’itinerari) heu de seguir sempre la tanca del sanatori, que fou un complex per la cura de la tuberculosi fins el 1929. Durant la Guerra Civil es va convertir en un hospital de campanya. Al 1945 torna a ser un centre d’antituberculosi fins que tanca al 1969 perquè la malaltia deixa de ser una plaga. Just en passar el primer revolt i en una zona més ampla del sender, trobareu un petit búnquer de la Guerra Civil. Una mica més enllà normalment podreu trobar a pescadors de canya a la captura dels llobarros, uns peixos que principalment viuen a les costes rocalloses.\nEn arribar a una bassa just passada la zona de les roques vermelloses on més oportunitats tindreu de trobar alguns fòssils, heu d’anar amb molt de compte, ja que el sender s’estreny molt.\nAproximadament 20 minuts després d’haver deixat la platja de l’Arrabassada, arribareu a la platja de la Savinosa. Heu de desfer el camí, per tornar al punt d’inici.\nA la recerca dels fòssils – Foto: YouMeKids\nDurada: aprox. 40 minuts (anada i tornada)\nDistància: aprox. 1,2 km (en total)\nAccessibilitat: Tot i que aneu a la platja, heu de portar molt bon calçat per caminar. Vigileu els nens en tot moment, ja que hi ha algun tram on el sender és molt estret. A més l’itinerari passa just al costat dels penya-segats.\nRecomanacions: No hi ha ombra durant la ruta, per això es recomana fer l’itinerari durant les hores de menys sol. Aneu amb molt de compte amb apropar-vos massa a la tanca del sanatori, ja que està rovellada i us podríeu fer mal.\nComentari: Tot i que la ruta ofereix unes vistes magnífiques sobre el mar Mediterrani i disposa d’una àrea de fòssils interessant, la zona ofereix en certs punts una sensació de deixadesa pel fet de trobar deixalles pel camí i el mal estat de la tanca del sanatori.


promocat | Tomeu Mestre “Balutxo”: Això és Alabama! (VI)\nTomeu Mestre “Balutxo”: Això és Alabama! (VI)\ncebramcat | 26 Setembre, 2007 08:31 | Compartir:\nAmb aquesta, arriba la sisena tramesa que Bartomeu Mestre i Sureda "Balutxo" publica al Diari de Balears, en defensa de l'ús normal i corrent de la llengua catalana als Països Catalans. Hi aporta dues reflexions més.\nHem d’eradicar l’ambigüitat en el llenguatge! És necessari parlar sense eufemismes ni complexos. Dissimular nomenclatures ens fa caure a la trampa.\nA la darrera restauració borbònica, li diuen transició; al creixement urbanístic, ordenació del territori; a la guerra, missions de pau; a les invasions, ajuda humanitària; a les morts civils, efectes col·laterals; als grans ideals, utopies; als efectes de la destrucció ambiental, canvi climàtic; al recobrament de la memòria històrica, esperit de venjança; a l’explotació laboral, recursos humans; als frenopàtics, clíniques de salut; a la pressió fiscal, solidaritat; a la rebaixa de les aspiracions, pragmatisme; a la covardia dels líders, estratègia.\nNo ens hem de justificar per dir les coses pel seu nom ni voler convèncer qui no vol escoltar (quan no ens entendran ens voldran entendre). Fa 30 anys intentaren esbocinar-nos l’idioma.\nElls tenen clar que el castellà és espanyol i no haurien tolerat que Andalusia designàs andalús al seu idioma, però a València, ens endossaren un nom restrictiu.\nAquí vàrem tenir l’assignatura “lengua de las Baleares”, mentre els polítics, fent jocs malabars, parlaven de mallorquí, de llengua materna o de vernacle. Els qui empraren el darrer terme feren honor al significat, perquè vernacle vol dir esclau domèstic.\nA banda dels secessionistes lingüístics (blaveros, gonelles o principutins), els seus ideòlegs cridaven “no hablamos catalán porque no somos catalanes”, i no queien en l’evidència que, sense ser castellans, empraven el castellà per proclamar-se mallorquins.\nTambé ridiculitzaven el terme Països Catalans mentre defensaven els “paises hispanos”.\nPitjor era la recomanació molla (allunyada d’Alcover) dels normalitzadors: “tant és si li voleu dir mallorquí com català!”. És cert que el nom no fa la cosa, però ajuda molt!\nLes mitges veritats són mitges mentides. Si no es fa allò que no es diu, no es diu allò que no es pensa i no es pensa allò que no se sap, és obvi que hem de combatre, amb la veritat, la ignorància que ens han empeltat, a sang i a foc, d’ençà d’Almansa, Barcelona i Cala Llonga. D’aquesta ignorància, no n’hem de demanar perdó, sinó exigir responsabilitats a qui ens l’ha inculcada!\nLa nostra llengua és la catalana, la nostra nació (en termes federals, d’acord a la nostra tradició històrica) és Catalunya. Atribuir condició nacional a Mallorca o a les Balears és validar l’esquarterament polític; és traslladar el gonellisme lingüístic al territori, a la cultura i a la nació. És jugar amb l’ambigüitat dels vernacles!\nS’han de combatre els complexos d’inferioritat. L’autoodi és el discurs de l’enemic en boca de la víctima. Si un negre diu que el pitjor enemic dels negres són els negres, fa el discurs del Ku-Klux-Klan!\nÉs cert que hi ha conciutadans errats de comptes que són més papistes que el Papa i diuen dois a rompre. La ignorància és atrevida i hi ha analfabets amb carrera que diuen que el mallorquí no és català i que no tenim res a veure amb els catalans.\nAltres individus, sense autoestima ni orgull, es fan perdonar la pertinença i, arrossegats, proclamen que el seu “defecte” és ser catalans. Aquest acte mesell s’estudia en psicologia. És un recurs de persones acomplexades per la seva marginació social (homosexuals, negres, jueus...). Les han atupat tant que no veuen que els complexos són una creació imposada des del poder. Per defensar la seva condició, han de reaccionar amb dignitat i combatre sense manies el discurs dominant.\nLa nostra llengua i cultura són tan respectables com la que més. Ramon Llull, considerat un dels pensadors més importants de la història de la humanitat, escrivia en llatí, àrab i català (no en les actuals llengües caníbals). Els idiomes no es mesuren per la seva demografia, perquè no són propietat exclusiva dels seus parlants, sinó que són patrimoni de tota la humanitat.\nAixò no obstant, entre les moltes causes justes i nobles que hi ha, defensar el català és, fonamentalment, responsabilitat dels catalanoparlants!\n(continuarà si el Director d’aquest diari m’ho permet).\nBartomeu Mestre i Sureda,\nautor de LA IDENTITAT REEIXIDA\nBALUTXO | Següent | Anterior | Comentaris (0) | Retroenllaços (0)


La Cotorra de la Vall: PLENARI DE JULIOL (II): El Bloc demana la millora de l'estació del tren\nPLENARI DE JULIOL (II): El Bloc demana la millora de l'estació del tren\n12 morts i catorze ferits va haver a l'accident de la nit del 23 de juny (Nit de Sant Joan) a Castelldefels. La gent va passar per les vies de manera imprudent encara que eixa estació té pas subterrani per a passatgers. La situació no és la mateixa a Tavernes, on els passatgers han de creuar les vies per obligació, perquè no hi ha altre remei ni altra possibilitat de passar d'una andana a l'altra. I de vegades circulen gents d'alta velocitat que no tenen parada a la nostra ciutat.\nTot això ho recordava el Bloc en el plenari de dilluns, quan sol·licitava que la corporació un posicionament comú i que és dirigira a ADIF, l'entitat responsable d'infraestructures per exigir l'execució del projecte que acabe amb eixa situació tan perillosa acabara ja d'una.\nEl regidor i portaveu del Bloc, Jordi Juan, va recordar a l'alcalde Manolo Vidal, que uns mesos després de ser nominat candidat a l'alcaldia i com a responsable d'obres que era de Tavernes, va mantindre diverses reunions amb responsables de RENFE d'on va eixir el compromís, segons es va dir en la premsa, d'un projecte de millora per a l'estació que anava a executar-se quasi de manera immediata.\nEl regidor del Bloc va demanar igualment que s'acometeren de manera urgent obres de millora de l'accessibilitat a Tavernes. No cal ni dir que una persona discapacitada ho té ben negre i ben malament per creuar les vies.\nL'alcalde, Manolo Vidal, va reconéixer que eixe projecte s'havia promés però va recordar que estem en època de talls i que tot apuntava a que l'estació de Tavernes s'havia quedat fora dels projectes immediats.\nLa petició del Bloc es va plasmar en la decisió de fer un escrit conjunt i demanar l'agilitació del projecte.\nNosaltres, des de La Cotorra, només volem recordar que quan es va anunciar el projecte era desembre del 2006 i els retalls que diu l'alcalde s'estan fent ara, en el 2010. Han passat gairebé quatre anys. ¿Quines gestions ha fet el nostre govern municipal en eixes tres anys de bonança econòmica?\nA més, la seguretat dels veïns i veïnes no solament de Tavernes sinó de tota la Valldigna d'on són els usuraris no es pot deixar de costat arguint que un projecte d'aquestes característiques és paralitzat per retalls econòmics ¿Caldrà esperar a alguna mort per agilitar-lo?\nPublicat per La Cotorra de la Vall a 10:16\nAçò es algo que ve demanant-se des de ja no recorde quan, però des de 2006 ha aparegut varies vegades en premsa. Esperem que no ocórrega cap desgràcia i que des de l'oposició almenys es pose la pressió necessària per tal que els tramits necessaris per fer les obres s'acceleren.\n9 de jul. 2010, 8:54:00


La Xamfaina: d’octubre 2007\nRostits,farcits, guisats i estofats\nVena de coll amb xamfaina\nPeus de porc amb xamfaina\nMenuts de pollastre amb xamfaina\nPota i tripa amb xamfaina\nPollastre amb xamfaina\nConill amb xamfaina\n1 1/2 kg de vena de coll de xai\nAgafarem la vena de coll de xai tallada a trossos, la salarem i la fregirem. Una vegada fregida, la retirarem.\nFarem una xamfaina amb tres cebes una mica grosses, un pebrot verd, una albergínia i tres o quatre tomàquets pelats. Fregirem la ceba, el pebrot i l'albergínia i quan siguin ben rossos hi tirarem el tomàquet pelat i un pols de sal. Deixarem que vagui fent el bull lentament i llavors hi tirarem la vena de coll fregida i la deixarem coure fins que vegem que ja està al punt.\nPublicat per aces a 14:10 Cap comentari:\n6 peus de porc tallats per la meitat\n500 gr de tomàquet\nvi negre suau\nPoseu a bullir els peus durant una hora i mitja en una olla amb 3/4 parts d'aigua i 1/4 de vi negre no gaire fort.\nEscorreu-los i passeu-los per la paella una mica enfarinats. Amb el mateix oli fregiu la ceba tallada a la juliana, els pebrots i l'albergínia.\nQuan tot aixó està una mica passat poseu els porcs ala casssola. Afegiu-hi el tomàquet per sobre i deixeu-ho bullir a foc lent una mitja hora, vigilant que no s'agafi a la cassola. Tireu-hi sal i pebre segons el vostre gust.\nPublicat per aces a 13:54 Cap comentari:\n2 kg de menuts\n1/2 kg de tomàquet\nAnomenem ''menuts'' els colls, els pedres, els fetges i les potes tant de pollastre com d'ànec, oca o altres aus.\nEn una cassola de terra, poseu-hi oli i quan sigui calent enrossiu-hi els menuts de pollastre prèviment salats; retireu-los seguidament en una plata. Després en el mateix oli poseu la ceba tallada, el pebrot i l'albergínia i els fregiu fins que s'enrosseixin. Després torneu a posar-hi els menuts, remeneu-ho i a continuació afegiu-hi el tomàquet i remeneu-ho fins que no quedi suc. Llavors tireu-hi una mica d'aigua i deixeu que vagui fent xup-xup fins que es vegi que ja és fet, que serà quan punxant el pedrer amb un escuradents es noti tou.\nPublicat per aces a 13:36 Cap comentari:\n2 kg de pota i tripa\nPoseu la tripa i pota en una olla al foc que bulli.\nAl cap de dues hores, retireu-la, escorreu-la i deixeu-la refredar.\nEn una paella, hi posareu oli i greix i quan sigui calent hi enrossireu la tripa i pota. Traieu-la de la paella quan estigui i en el mateix oli enrossiu la ceba tallada a llesques fines. Quan estigui daurada afegiu-hi el pebrot tallat a trossets i deixeu-ho sofregir a poc apoc 20 minuts. Tot seguit hi podeu posar la tripa i pota i afegir els tomàquets que haureu tallat i pelat. Tot seguit afegiu-hi la farina, la sal, un pols de pebre i el sucre per treure l'acidesa del tomàquet.\nLlavors poseu-hi les albergínies tallades a daus, que abans haureu fregit a part. Ho deixeu coure tot junt uns 20 minuts a foc lent. Serviu-ho calent.\nPublicat per aces a 20:36 Cap comentari:\n1 1/2 pollastre 500g de tomàquet\n1 ceba gossa\nTalleu el pollastre a trossos i poseu-lo en una cassola amb oli, sal i pebre. Quan quedi fregit, retireu-lo del foc i a la mateixa cassola poseu el tomàquet pelat i sensa llavors, que haureu tret prèviament, la ceba, el carbassó, l'albergínia i el pabrot escalivat, tot plegat tallat petit. Tireu-hi el sucre i l'aigua i feu-ho bullir una estona. Llavors afegiu-hi el pollastre i deixeuque vagui fent xup-xup fins que sigui cuit.\nPublicat per aces a 20:27 Cap comentari:\n2 conills petits\n1/2 copa de conyac\n1 quilo de tomàquet de pot\nTalleu els conills en sis trossos cada un i poseu-los al foc en una cassola de porcellana o alumini amb oli, salts i un xic empebrats. Quan comencin a estar rostits, afegiu-hi una copeta de licor, meitat conyac i meitat aigua. Deixeu-ho coure entre 3/4 d'hora i 1 hora, i seguidament retireu-ho del foc. A la mateixa cassola, poseu la ceba tallasa a la juliana, i quan veieu que ja està prou confitada, poseu-hi el pebrot escalivat a tires llarges. Si fossin massa llargues, talleu-les per la meitat. Deixeu-ho junt poca estona i seguidament afegiu-hi el tomàquet i el conill reservat deixant que vagui fent el xup-xup durant 1/2 hora.\nQuan veieu que ja està a punt afegiu-hi la picada de les ametlles, avellanes, all i julivert.\nNo deixeu que la xamfaina quedi sensa suc , perquè si s'ha de tornar a escalfar convé que no sigui massa aixut.\nPublicat per aces a 14:47 Cap comentari:\n800 g de bacallà\nPrimer prepareu les verdures. Peleu i talleu la ceba a tires. Renteu els pebrots i trossegeu-los de la mateixa manera. Llavors renteu l'abergínia i el carbassó, talleu-los a rodes i saleu-los per tal que no perdin el líquid. Finalment peleu i tritureu els tomàquets.\nAleshores, escorreu el bacallà en remull, traieu-ne les espines, arreboseu-lo amb farina i fregiu-lo lleugerament. Seguidament l'heu de posar a una cassola de fang. Sofregiu la ceba a la paella on heu fregit el bacallà i, una vegada sigui tova, afegiu-hi els pabrots, el carbassó, l'albergínia, aquests dos darrers prèviament escorreguts, i sofregiu-ho a foc lent. Després, afegiu-hi el tomàquet.\nDeixeu-ho coure tot plegat 15 minuts i en acabat poseu-ho per sobre el bacallà i deixeu-lo coure una estona més. Proveu-ho i, si cal, rectifiqueu de sal.\nPublicat per aces a 14:18 Cap comentari:


Tàrrega cedeix uns terrenys al Club Tennis per construir-hi quatre pistes de pàdel – Comarques de Ponent\nTàrrega cedeix uns terrenys al Club Tennis per construir-hi quatre pistes de pàdel\nL’Ajuntament de Tàrrega i el Club Tennis de la capital de l’Urgell han signat un acord de cessió gratuïta de l’ús d’uns terrenys municipals en els quals l’entitat esportiva preveu ampliar les seves instal·lacions amb la construcció de quatre pistes de pàdel. La signatura del conveni ha anat a càrrec de l’alcaldessa, Alba Pijuan, i el president del Club Tennis Tàrrega, Josep Maria Solé, que han coincidit en el fet que «avui és un dia molt important per a la ciutat». El conveni, amb una vigència per als propers 20 anys, renova l’acord que les dues parts van signar el 1974 amb la cessió dels actuals terrenys del club per un termini de 50 anys i afegeix la cessió d’uns nous terrenys amb una superfície de 5.013 metres quadrats, situats entre els carrers Verge de Montserrat i Sant Pere Claver.\nL’alcaldessa de Tàrrega ha destacat que «el conveni amb l’històric del Club Tennis Tàrrega acabava el 2024 però ja l’hem renovat amb l’ampliació d’uns terrenys per poder ampliar les seves instal·lacions i incorporar-hi el pàdel, un esport que actualment té molta importància a tots els nivells». Pijuan també ha fet referència al fet que les noves pistes de pàdel es construiran dins de la ciutat, a 5 minuts de el centre, fet que facilitarà l’accés, especialment dels més petits.\nPer la seva banda, el president del Club Tennis Tàrrega ha explicat que «aquest acord garantirà la pràctica del tennis a Tàrrega durant els propers 20 anys amb una voluntat per part de la junta gestora del club de dur a terme noves activitats per rellançar la pràctica del tennis i de la raqueta, en declivi des de fa molts anys a Espanya». Precisament, la forma de fer-ho és incorporant el pàdel, que en molts clubs de tennis ja representa un 70% de la seva activitat.\nSolé ha detallat que està previst construir 2 pistes aquest any i 2 més l’any que ve quan es podria posar en funcionament una escola de pàdel que se sumarà a la de tennis.\nActualment el club té mig centenar de socis i 40 alumnes a l’escola i l’objectiu és doblar els socis en un any.


Sant Tirs desvela els campions de Supermotard i Minimotard\nEl circuit Kàrting de Sant Tirs ha estat l’escenari de la cinquena cursa de la Copa Catalana de Supermotard i del Trofeu Català de Minimotard.\nSota l’organització del Moto Club Motoformació, la prova s’ha disputat aquest passat diumenge, 19 de setembre, i ha comptat amb la participació d’una trentena de corredors.\nTractant-se de la penúltima cursa de la temporada, algunes categories de la Copa de Supermotard han quedat del tot sentenciades, com és el cas de la SM65, on Víctor Cubeles s’ha proclamat campió de Catalunya. El pilot aragonès, que ha guanyat totes les curses d’aquest certamen, ha celebrat la consecució del campionat des del primer esglaó del podi. Ivan Martínez, segon a Sant Tirs, ha segellat el subcampionat, mentre que Aleix Ginés s’ha assegurat el top 3 del campionat després de fer tercer al traçat de l’Alt Urgell.\nPel que fa a la categoria SM85, Sergi Cobo s’ha endut el triomf després de vèncer les dues mànegues de la jornada. Martí Roc s’ha classificat en segona posició. La combinació de resultats ha beneficiat Ramon Godino, que s’ha proclamat campió de la categoria tot i no participar a la prova de Sant Tirs.\nPer la seva banda, Jordi Antonio s’ha proclamat campió de la categoria Trofeu SM Road. El pilot d’Alcanar ha segellat el títol després de sumar la tercera victòria de la temporada. Al podi l’han acompanyat Alex Grau, segon, i Gerard Andreu, tercer.\nElias Durendez també s’ha proclamat campió, en aquest cas de la categoria SM3, després de vèncer amb solvència la prova disputada aquest passat diumenge. Albert Barilaro s’ha enfilat al segon calaix del podi.\nMalgrat la victòria de Pol Úcar en SM1, Oriol Rodríguez s’ha proclamat campió d’aquesta categoria. D’altra banda, Aaron Fernández ha celebrat la consecució del títol de SM2 des de la primera posició del podi. Finalment, Eduard Betrian s’ha proclamat campió en Trofeu SM Road+35 malgrat no participar en la darrera prova, que s’ha endut el vigatà Josep Maria Sánchez.\nPel que fa al Trofeu Català de Minimotard, Sergi Maza ha segellat el títol de la categoria 160-Sèrie. Malgrat finalitzar segon la cursa de Sant Tirs, per darrere de Alex Loza, el corredor del Minimotos Manfer Castelló ha vist recompensada la seva regularitat al llarg de la temporada, on ha sumat un total de tres victòries. El podi de 160-Sèrie de Sant Tirs l’ha completat Joel Plasencia.\nLa categoria Protos no es decidirà fins a l’última cursa de la temporada, que tindrà lloc el proper 3 d’octubre al circuit d’Empuriabrava. De moment, Edgar Bermúdez segueix liderant la classificació general amb 17 punts d’avantatge sobre Miguel Ángel Pérez. Aquest cap de setmana a Sant Tirs el triomf ha anat a parar a mans de Miguel Ángel Pérez. Edgar Bermúdez ha fet segon i Ivan Prieto, tercer.\nFinalment, en Mini-Pit 2, Rubén Peñafiel s’ha proclamat campió de la categoria adjudicant-se 4 de les 5 curses disputades. Ian Borrell tancarà la temporada com a subcampió.\nLa propera cursa de la Copa Catalana de Supermotard i Trofeu Català de Minimotard tindrà lloc el 3 d’octubre a Empuriabrava.\nImatges de la cursa, al Flickr de la FCM.


Visita un Hort urbà a Barcelona\nPodem aprofitar un matí solejat de tardor per fer coses una mica diferents sense sortir de Barcelona. Formant part de la xarxa de parcs i jardins de Barcelona hi ha tota una sèrie d’horts urbans que són prou interessants com per mostrar als nostres nens en què consisteix un hort .\nAvui li dedicarem unes línees al Hort-Masia de CAN CADENA on hi trobem un d’aquests horts urbans. Aquest és especialment interessant, ja que també s’hi poden trobar animals de granja com gallines, cabres, etc.\nAquest hort forma part del conjunt del parc de Sant Martí, en forma de curiós triangle entre la Masia de Can Cadena, l’església de Sant Martí de Provençals i el Parc del mateix nom. Està ubicat al districte de Sant Martí on encara queden algunes masies que han quedat integrades dins del paisatge urbà, envoltades d’edificis i on el triangle de sant Martí de provençals dóna a aquest barri un immillorable espai lúdic on divertir-se en família.\nEl Parc de Sant Martí, què és ideal per jugar en família, està format per una gran esplanada de gespa i una gran quantitat d’arbres de diferents espècies, a més hi ha un estany on de vegades s’hi poden veure ànecs. També hi ha espais per jocs infantils, zona per a gossos, i equipaments com taules de ping-pong, cistelles de basket, pistes de petanca, etc.\nMostra Parc de Sant Martí en un mapa més gran\nEn un dels costats d'aquest parc, que fins a mitjans del segle passat era una zona de cultius, podeu trobar la masia de Can Cadena, que data del segle XVIII. Encara es conserven els corrals i on s’hi poden trobar animals de granja (cabres, oques,gallines, etc.) i està a l’abast dels visitants.\nLa masia de Can Cadenes està dins del projecte de xarxes d’horts urbans de Barcelona i té 800 m2 d’horts, dividits en 15 parcel•les que estan conreades per gent gran del mateix districte formant part del nucli antic de la Verneda de Sant Martí.\nTot i que el Parc es pot visitar sempre que es vulgui, la masia de Can Cadenes i els horts urbans estan oberts al públic només els dissabtes i els diumenges pel matí.\nAdreça de l'hort: c/ Menorca, 5\nAccessos: Ronda de Sant Martí y carrer de Menorca, de la Agricultura y de Huelva.\nTransport públic: Bus: 26, 33, 34, 35, 40, 43, 44, 71. Metro: L3 - Sant Martí.\nEtiquetes de comentaris: hort urbà, jardins


La Barcelona que camina: Ha tancat la granja\nLa vida d’un barri depen en bona part de la quantitat i la diversitat del seu comerç. Aquells barris en els que les persianes de la major part de les botigues estan permanentment baixades, semblen barris morts. Un altre síntoma de defalliment és quan les botigues són ocupades per entitats bancàries que tanquen al migdia i per la tarda deixen els carrers com si fosin un desert. I això és el que, poc a poc, li està passant als voltants del mercat del Ninot. Tanquen les botigues i, quan tornen a obrir, ho fan en forma d’oficina d’un banc o d’una caixa. A la cantonada de Mallorca amb Villarroel hi havia un sabater de tota la vida. Es va jubilar a finals de maig i ara la persiana està tancada. Al costat mateix hi havia una granja de tota la vida. Era l’unic lloc del barri on hi trobava nata acabada de fer. Avui he vist la persiana baixada i me n’he enterat que també ha tancat. El local ha estat traspassat a un banc. Espero que els preus dels lloguers dels locals comencin a baixar ràpidament i que no siguin els bancs els únics que els puguin pagar. Només així podrem veure com els nostres barris resuciten. De moment m’he quedat sense nata de la bona.\nPublicat per Josep Maria Serra a 17:38


Wellington | Dani Isern\nProject Title: Wellington\nLocation : Carrer Wellington 58, Barcelona\nAl carrer de Wellington de Barcelona, just a tocar del parc de la Ciutadella i el zoo, s’alça un edifici del 1973 i 14 plantes. 126 habitatges en total, endreçats en format dúplex, amb només dos nuclis de comunicació, un llarg passadís que connecta totes les portes, i les millors vistes que Barcelona pot oferir.\nAl Sud-oest, La ciutadella, ciutat vella, l’eixample, Montjuïc… i al Nord-est, el Poblenou i totes les noves àrees de creixement de la ciutat, fan de taló de fons de la vida que es produeix a l’interior d’aquest habitatge.\nEl present projecte intenta, en una superfície molt petita, donar sortida a un programa molt senzill que es recolza en tres elements clau: una escala, dos parets i una capsa que serveixen per generar tots els espais de l’habitatge en diàleg amb l’estructura original de l’edifici, de pòrtics de formigó, que es deixa exposada.\nPensada com un paper plegat, l’escala de xapa d’acer connecta el pis superior, obert, sense jerarquies, i l’inferior.\nA baix, una franja longitudinal tancada acull les zones de servei i emmagatzematge i contrasta amb dos parets exemptes que generen 3 zones de convivència on dormir i treballar sense necessitar portes, i obertes a totes les vistes.\nTot pensat en blanc i el gris del formigó, on la força del paviment omple l’espai de color i contrast.\nPer al paviment s’ha buscat una peça petita ceràmica, de 20x6cm que trasllada els colors dels terrats de la ciutat en un pixelat compost per 4 vermells, un blanc i un gris en diverses proporcions col·locades sense cap ordre establert i fan que l’exterior ompli amb força els espais interiors, desdibuixant els límits del dins i el fora.


L’autoproducció i el dissenyador, claus per fer real la teva idea de producte | Elisava\nL’autoproducció i el dissenyador, claus per fer real la teva idea de producte\nLloc: Aula 411 ELISAVA (La Rambla, 30-32)\nJordi Llopis ens endinsa en el món de l’autoproducció i la creació de nous objectes en una xerrada el proper 12 de maig. Organitzada per Elisava Alumni, aquesta activitat es duu a terme coincidint amb la convocatòria d'ELISAVA - LA CAPELL per identificar productes d’alumnes i Alumni Bold i exposar-los i comercialitzar-los a la botiga del Col·legi d’Arquitectes de Barcelona.\nDes d’Elisava Alumni hem organitzat dues sessions vinculades a la citada convocatòria per tal de donar-vos eines sobre dos àmbits que són especialment rellevants a l’hora de pensar en crear i comercialitzar un producte: l’autoproducció i la propietat intel·lectual.\nL’edició pròpia o autoproducció neix de la necessitat, moltes vegades personal, de crear nous objectes. Tant el procés de disseny, com la manera d'afrontar el nou producte canvien completament. S’ha de tenir en compte la idea i les noves solucions que es volen oferir, però també com es produirà, quins costos tindrà o com es distribuirà. En aquesta sessió de dues hores parlarem dels següents temes:\nEdició pròpia com a excusa d’una necessitat o encàrrec personal.\nEntendre l’autoencàrrec vs briefing de l’empresa.\nEl cercle des del procés de disseny fins el punt de venda (passant per tot el recorregut).\nL’edició industrial limitada, la fabricació i el proveïdor.\nLa gestió de l’edició, la seva producció, els costos propis i externs, la comercialització i visibilitat.\nActivitat oberta a tota la comunitat ELISAVA. És necessari confirmar assistència a través del formulari adjunt.


Big Sean podria tornar amb jhené aiko un mes després de dividir-se! esbrinar -->\nBig Sean podria tornar amb Jhené Aiko un mes després de dividir-se! Esbrina\n¡Què fan els fans a saber ara! Torna Big Sean i Jhené Aiko de nou? El divendres, Aiko va compartir una estranya foto de Sean a la seva història d’Instagram, i els aficionats es van emportar. Per descomptat, Aiko pot compartir la imatge del seu ex-xicot, però, què passa quan els fans el veuen portant una dessuadora amb caputxa blanca amb la seva imatge? Els aficionats es van adonar ràpidament d’això i internet es va convertint en salvatge, buscant respostes al que sembla el final d’una divisió d’un mes entre els amants.\nAiko va augmentar la sospita dels seus fans quan va respondre un comentari d'un fan preguntant-li si torna a Seas, amb un emoji esverant. Setmanes després de la tràgica divisió, Aiko i Sean van llançar una cançó de divulgació titulada 'None Of Your Concern', i això va tristar a tothom. Tot i així, sembla que aquests dies s’acaben, ja que la parella pot tornar, i aquesta vegada, esperem que sigui bo.\nAiko i Sean van decidir anar per camins separats a principis de març del 2019, després que els rumors de la seva relació de colpeig de les roques es tornessin virals.\nTot i que els fans van sentir parlar dels rumors, tothom encara va quedar sorprès en sentir que la parella finalment va decidir dividir-se. Els aficionats estaven segurs que la parella es va fer quan Aiko es va treure un tatuatge de la cara de Sean a la seva esquena un mes després de la seva escissió. També va llançar diverses pistes que van demostrar que la parella no només es va dividir, sinó que també tenien problemes de relació. Tot i això, Aiko va publicar una declaració dient que ella i Sean estaven en un bon lloc. Així doncs, els aficionats es van veure aclaparats després de tancar els rumors, van avançar per acabar amb la seva relació.\nAbans que s’anunciés el desglossament, Big Sean va sorprendre a tothom quan va ser vist passar una bona estona a l’estudi amb la seva exparella, Ariana Grande. Els aficionats estaven segurs que hi havia foc a la muntanya i les lletres de la cançó d’Aiko a ‘None Of Your Concerner’ sonaven com un advertiment en tots els aspectes de Sean i Grande.\n'He estat escoltant coses i veient coses, i per tant sembla que continuis passant de mi. Per descomptat, vostè està en escena amb poca cosa, i confia en mi, ella realment no vol tenir vedella.\nMentre que Aiko semblava que estava cremant a Sean al final de la pista, tenia alguna cosa més que dir-li. El raper de Santa Mònica va revelar que encara tenia sentiments per la seva exparella, Aiko, i va afegir que tots dos van creuar la línia. També va dir alguna cosa sexual a Aiko a la pista.\nDurant setmanes, els aficionats estaven segurs que Sean no estava per sobre del seu amor per Aiko, ja que no va deixar de desitjar a la seva filla, Namiko, un feliç aniversari el 25 de novembre de 2019.\nTot i que la parella no ha confirmat els rumors, tothom vol que sigui veritat.\nExpliqueu-nos què en penseu de la pista de separació de Big Sean i Jhene Aiko a la secció de comentaris que hi ha a continuació.\nExclusiu Ryan Phillippe resol el plet d'assalt amb l'exparella, dies abans de reeixir Witherspoon\nNotícies Kristin Cavallari mostra el cos del bikini d'hivern a la calor del desert\nEstrelles Chris Pratt respon després que Jason Momoa demani disculpes per atac plastic\nEstrelles La filla de T.I., Deyjah Harris, esborra el seu Instagram després de la reacció sobre el seu comportament controlador.\nL'estrella de 'RHOBH' El marit de Dorit Kemsley arriba al jutjat intentant bloquejar els seus actius de ser capturats\nL’ex-muller de John Schneider vol vendre el seu estudi de Louisiana per cobrar en 185.000 dòlars en suport posterior\nAshley Tisdale, de la co-estrella de 'High School Musical', de Zac Efron, diu que besant-lo era 'El pitjor'


El Parlament rebutja de forma 'unànime' i 'rotunda' les agressions a membres de la cambra i defensa la democràcia ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dissabte, 2 de juliol de 2022 04:14 h\nPolítica Última actualització Dimecres, 15 de juny de 2011 16:01 h\nEl Parlament de Catalunya ha aprovat aquest dimecres per unanimitat una declaració institucional en la qual rebutja 'rotundament' les 'agressions i les coaccions' que han sofert alguns diputats, treballadors de la cambra i representants dels mitjans de comunicació quan els 'indignats' han intentat impedir el seu accés al Parc de la Ciutadella. La declaració s'ha acordat en una junta de portaveus extraordinària i també assegura que no es pot acceptar que 'res ni ningú pugui aturar el treball d'un parlament democràtic'. El text també fa una defensa de la democràcia com a sistema que 'garanteix' que es puguin expressar acords i 'discrepàncies' però 'mai des de la coerció i la violència'.\nacampadabcn, agressions, aldarulls, indignats, parlament\nLa declaració institucional ha estat acordada per unanimitat en una reunió de la Junta de Portaveus en què hi han estat presents tant els membres de la Mesa del Parlament com també de la Junta, i de forma extraordinària hi han participat el president de la Generalitat, Artur Mas, i els presidents dels grups parlamentaris.\nEn el text es remarca que el Parlament és 'la institució que representa el poble català' i 'l'expressió de la voluntat popular manifestada a les urnes' que 'està al servei de les llibertats i dels valors democràtics i de convivència en un estat de dret'. Per això, han 'rebutjat rotundament' les 'agressions i les coaccions que han sofert els representants del poble català,k els treballadors de la institució i les representants dels mitjans de comunicació' quan han intentat entrar a la cambra.\nTambé han rebutjat 'l'intent d'aturar el Parlament' per part dels 'indignats', ja que consideren que 'no pot acceptar-se de cap de les maneres que res ni ningú pugui aturar el treball d'un parlament democràtic com el nostre i les sessions que hi estiguin convocades'.\nLa declaració afegeix que la democràcia 'garanteix que es puguin defensar plantejaments ciutadans d'acord i de discrepància política dins i fora del Parlament', però 'mai des de la coerció i la violència'.\nAgraïment a la policia\nEls grups parlamentaris també han volgut agrair la feina la feina de tots aquells que 'amb el seu esforç i professionalitat han fet possible el desenvolupament del ple', citant tant els treballadors com els mitjans de comunicació, com també 'especialment' a 'l'esforç de les forces i cossos de seguretat per tal de garantir la integritat de les persones que havien d'accedir al Parlament'.\nEls aldarulls al Parlament acaben amb una trentena de ferits lleus 15.06.2011.\n15 de juny de 2011, 16.42 h\n"El text també fa una defensa de la democràcia com a sistema que 'garanteix' que es puguin expressar acords i 'discrepàncies' però 'mai des de la coerció i la violència'. " Això és mentida. El sistema té una policia justament per a garantir amb coerció i violència (i quan cal, amb tortura) els acords que prenen els "representants", que a nivell del Principat vol dir, majoritàriament, la sociovergència que ens té collats nacionalment i empobrits econòmicament.


Construcción vivienda barrio gracia - OAK 2000\nConstrucción vivienda barrio gracia\nHabitatge unifamiliar projectada per UMA PROJECTES i construïda per l’equip de OAK 2000. Es va realitzar tota la construcció des dels fonaments, passant per la construcció de l’estructura combinada de formigó vist i fusta. Es va treballar l’aïllament de façana per la cara exterior, amb sistema sate. L’habitatge té un pati interior en què es va treballar de manera enginyosa la relació entre l’exterior i l’interior, mitjançant una fusteria corredissa de llibret de fusta.\nA destacar com a elements peculiars, l’escala de formigó vist, el mur també de formigó vist encanyat i igualment tractades les jàsseres. També es va potenciar la llum natural amb una gran claraboia, perquè arribés a cada racó de l’habitatge.


#TMBrecomana ajudar l'Idibell a continuar avançant en la investigació del càncer | TMB Notícies\nInici » Societat » #TMBrecomana ajudar l'Idibell a continuar avançant en la investigació del càncer\nUn de cada dos homes i una de cada tres dones desenvoluparan càncer al llarg de la seva vida. Col·labora amb la recerca biomèdica i la lluita contra el càncer amb la teva donació a la campanya #josalvovides.\nAquest any, pots ser un heroi! Més informació: https://t.co/JQNm5uHIgc pic.twitter.com/PoLAFX1viY\n— Oncobell Symposium (@oncobellsympo) 7 de marzo de 2019\nLa investigació al voltant del càncer continua sent imprescindible. Només cal tenir en ment dues xifres: un de cada dos homes i una de cada tres dones desenvoluparan un càncer al llarg de la seva vida. Aquesta dada és la que ens recorda l'Institut d'Investigació Biomèdica de Bellvitge (Idibell), que compta amb més de mil investigadors que, entre d'altres camps científics, treballen per aconseguir avenços en oncologia.\nL'Institut dedica cada any una campanya de captació de fons a una de les seves àrees de recerca, aquest 2019, al càncer. La iniciativa #josalvovides compta amb un web on s'explica la feina del programa Oncobell (centrat en la recerca de teràpies experimentals i mecanismes moleculars en càncer) i es dona tota la informació sobre quin ús es farà dels donatius que es recullin.\nSi voleu conèixer els professionals que treballen a l'Idibell o aportar el vostre donatiu, l'Institut us ho posa ben fàcil. Només heu d'entrar al web de la campanya #josalvovides!\nTMB col·labora en la difusió d'aquesta iniciativa.\nConceptes: RSC|Salut|Institucions: Altres|Anys: 2019\n#TMBrecomana la campanya ‘Posem-li pebrots al càncer’ els dies 3 i 4 de febrer


L'Informatiu - El grup Nyoca Teatre, de l'Ametlla del Vallès, presenta 'El rei borni' en el marc de la Mostra de Teatre\nEl grup Nyoca Teatre, de l'Ametlla del Vallès, presenta 'El rei borni' en el marc de la Mostra de Teatre\nEl rei borni serà l'obra que es podrà gaudir aquest diumenge a Santa Perpètua en el marc de la 28a Mostra de Teatre Amateur de Tàndem.\nLa companyia Nyoca Teatre, de l'Ametlla del Vallès ha escollit un text de Marc Crehuet que situa la història en un barri extrem. Els protagonistes són un porter de discoteca reconvertir en policia antiavalots, la seva companya, una hipster i un documentalista social amb depressió. Les dues parelles es retroben i la relació queda marcada perquè descobreixen que el policia antiavalots ha deixat borni el documentalista amb una bola de goma llançada en una manifestació.\nAquesta és la tercera obra de la Mostra de Teatre amateur que opta al Premi Espectador. La funció començarà a les sis de la tarda al Teatre del Centre Parroquial. El preu de les representacions és de set euros per al públic en general i de sis per als menors de 14 anys i majors de 65 anys.\nL'actor principal de l'obra El rei borni, Joan Teixidó, explica que l'obra es va escriure just després de l'11M i el protagonista era un Mosso d'Esquadra, ara s'ha desvinculat i es parla d'un policia.\nAquesta obra està adaptada a l'actualitat segons explica Teixidó que subratlla que hi ha diàlegs extrets de declaracions de policies professionals.\nFoto: Imatge de l'obra / Tàndem


Disseny solar passiu: Tecnologia i estratègies. Patis.\nEn primera aproximació són perforacions verticals efectuades a un edifici, a efectes de poder ventilar, il·luminar, etc. zones interiors sense contacte amb les façanes.\nTot i això, en funció de la seva grandària, proporció i paper dins de l'organització funcional de l'edifici poden ser des d'elements modestos i amb funcions limitades fins als vertaders protagonistes de l'Arquitectura, com els claustres, atris, etc..\nSon elements extraordinàriament complexos doncs en el seu comportament hi intervenen molts fenòmens simultàniament i més si es doten de complements especialitzats (tendals, brolladors, etc.).\nA l'hivern l'aire, més calent que a l'exterior i escalfat per la radiació solar a la part superior del pati, tendeix a pujar i per tant a xuclar aire de l'edifici, provocant un tiratge tèrmic que el ventila. Nogensmenys, si es tanca superiorment mitjançant un element vidrat, es pot convertir en una mena d'hivernacle.\nDurant el dia d'estiu, el sol incideix bastant verticalment i escalfa les parets del pati, per la qual cosa és convenient que es protegeixi la boca del pati mitjançant tendals o brise-soleils (generant un cert "pou" d'aire fresc), i també les parets i finestres mitjançant elements d'ombra (balcons, ràfecs, porxades, persianes, etc.). En ambdós casos convé tancar la casa cap a l'exterior i obrir-la cap al pati, per evitar un tiratge tèrmic massa actiu.\nEn canvi a la nit, es produeix un tiratge tèrmic similar al d'hivern, la qual cosa activa la ventilació (i refrigeració) de l'edifici, i també un efecte de radiació freda del fons cap al firmament; és doncs molt important obrir l'edifici cap al pati i retirar les possibles proteccions solars.\nTots aquests efectes s'augmenten si es fan servir elements d'humidificació com ara brolladors i làmines d'aigua al fons del pati.\nLa grandària de la boca limita la quantitat de llum que hi entra, mentre que les successives reflexions a les parets la fan disminuir. Per això, els patis massa profunds no permeten la il·luminació correcta de les estances que hi donen, tot i que el fons estigui ben il·luminat.\nPer tal de que la llum arribi a les plantes inferiors cal donar al pati les proporcions més generoses possibles i permetre les reflexions més lliures, utilitzant superfícies de colors clars molt llises i limitant la grandària de les finestres de les plantes superiors.\nEs poden també fer servir sistemes especials com miralls o ampits reflectors posats al propi pati, que captin la llum del cel i la reflecteixin cap a les finestres dels pisos inferiors.\nUn exemple de sistema alternatiu és la casa romana tradicional, amb dos patis: el impluvium, amb elements d'humidificació i el atri; el tiratge tèrmic d'aquest últim extreu l'aire calent de la casa, que es renova agafant-lo refrescat de l'impluvium.\nTornar a estratègies de refrigeració i ventilació


Catalunya: Horitzó Europa | Albert Royo Mariné\n← I si imposem l’estalvi públic en èpoques de bonança econòmica?\nPer què em posiciono en contra del projecte d’Eurovegas? →\nPel seu interès i per l’actualitat del que tracta, m’he decidit a publicar de nou l’article que Horitzó Europa va publicar al diari Ara, en ocasió del Dia d’Europa, el passat 9 de maig. Espero que el trobeu suggestiu… Bon estiu!\nEl país està patint com fa dècades que no ho feia, hi ha centenars de milers d’aturats i cada dia hi ha empreses que pleguen. Les administracions públiques del país pateixen per arribar a final de mes, sectors sencers de l’economia catalana estan desapareixent, els joves comencen a emigrar (més de 20.000 en els darrers dos anys) i el percentatge de població en risc d’exclusió social està assolint nivells alarmants.\nCatalunya necessita tenir accés a instruments polítics adequats per superar aquesta situació i aquests instruments no són ni a Barcelona ni a Madrid, sinó a Brussel·les, a Estrasburg o a Frankfurt, on només tenen accés els estats. Catalunya, doncs, necessita un estat propi per participar en la recerca d’una resposta europea a la crisi, tot compartint la seva sobirania amb els altres estats membres.\nSegons els experts, vora el 70% de la legislació que afecta al ciutadà europeu prové directament o indirecta de les institucions europees. Si Catalunya, com a actor polític, vol participar en la presa d’aquestes decisions a nivell comunitari i no limitar-se a ser-ne un simple espectador, necessita un estat propi.\nAmb un estat propi, el Govern de Catalunya podria participar en les conferències intergovernamentals on es reformen els tractats comunitaris (les regles de joc bàsiques dins la UE), el seu primer ministre participaria a les reunions del Consell Europeu i els seus ministres a les del Consell de la UE. Un estat català podria proposar un dels membres de la Comissió Europea i, amb 7,5 milions de ciutadans, li pertocarien una quinzena d’escons al Parlament Europeu (ara només compta amb mitja dotzena d’europarlamentaris). Així mateix, el Govern de Catalunya tindria accés directe al Tribunal de Justícia de la UE quan es produís un conflicte de competències i podria escollir-ne un dels seus membres. I, evidentment, amb un estat propi, l’oficialitat de la català a la UE seria automàtica. En resum, sense proposar-s’ho, el procés de construcció europea s’ha convertit en un dels principals arguments a favor de l’estat propi. Si Catalunya vol disposar d’un cert grau de sobirania (compartida amb la resta d’estats europeus), necessita el seu propi estat.\nParal·lelament, la història recent del continent europeu ens mostra una gran quantitat d’exemples de nous estats que avui dia, en la seva majoria, estan totalment homologats i integrats en la governança europea. En els darrers vint anys, Europa ha vist com naixien 19 nous estats dins els seus confins. De nord a sud: Estònia, Letònia, Lituània, la Federació Russa, Bielorússia, Ucraïna, Moldàvia, la República Txeca, Eslovàquia, Eslovènia, Croàcia, Bòsnia i Hercegovina, Sèrbia, Montenegro, Kosovo, Macedònia, Geòrgia, Armènia i l’Azerbaidjan. D’aquests, ja n’hi ha sis que són membres de ple dret de la UE (als quals s’hi sumarà Croàcia l’any que ve) i tres són ja dins la zona euro. Si la majoria d’aquests estats, que inicialment partien d’una gran distància econòmica i política respecte la mitja de la UE, ja són dins la UE o en camí de ser-hi, és evident que Catalunya podria seguir els mateixos passos. Malgrat que no és previsible que la UE doni suport a la secessió d’un dels seus estats membres (els tractats no ho preveuen), un cop s’hagi produït el fet polític (la secessió), no hi ha cap dubte que, de manera més o menys automàtica, arribarà el fet jurídic que el legitimi (una decisió ad hoc de la UE per acomodar la nova realitat).\nLa carta que cal jugar, doncs, és la de l’estatalitat en el marc de la UE. Independència és un terme decimonònic, massa lligat als processos de descolonització i que no respon adequadament als plantejaments que cal fer dins la Unió Europea del segle XXI. Catalunya no vol un estat propi per aixecar fronteres, emetre moneda catalana i crear un exèrcit propi. Catalunya forma part de la UE i vol seguir-ne formant part, com a actor polític que comparteix la seva sobirania amb la de la resta d’estats europeus. El nostre país vol participar en els mecanismes de presa de decisions a Brussel·les, codecidint amb la resta de socis sobre les polítiques públiques més adequades per sortir de la crisi, defensant els seus legítims interessos i participant d’una de les experiències de construcció política més agosarades de la història: la unificació europea.\nAvui, 9 de maig, homenatgem els polítics visionaris que, enmig de les runes de la II Guerra Mundial, van imaginar un horitzó de pau i prosperitat en una Europa unida en la diversitat. Avui, que el nostre país viu moments greus, necessita avançar cap a un nou horitzó que garanteixi un futur de progrés i cohesió social. I aquest horitzó no pot ser altre que l’estatalitat dins d’Europa.\nAquesta entrada s'ha publicat en Bona governança, Catalunya, Europa, Política i etiquetada amb Catalunya, estat, estatalitat, Europa, europeisme, independència, Schuman, UE. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


7 d'Octubre. Pel treball digne, productiu i emancipador | Polítiques d'Ocupació | Partit dels Socialistes de Catalunya\n7 d'Octubre. Pel treball digne, productiu i emancipador\nActualizado: 4/10/2019 a las 8:2\nCreado: Viernes, 4 de Octubre\nManifest del PSC amb motiu de la Jornada Mundial pel Treball Decent\nEl treball és el principal instrument de progrés social i econòmic i el principal mecanisme de creixement personal i d’integració social de la gent. Representa una doble oportunitat per a les persones: la de contribuir a la generació de riquesa i, per tant, al creixement econòmic; i la d’aconseguir un salari o una contraprestació com a font d’ingressos per generar la renda personal.\nEls i les socialistes entenem el treball digne com la convergència de la promoció i la garantia dels drets fonamentals, la protecció i el diàleg social, uns salaris justos, la seguretat i la salut en el treball, la formació, l’acreditació i la qualificació professional, les prestacions socials, i el reconeixement i el respecte a la lliure sindicació i a la negociació col·lectiva. Dins dels Objectius de Desenvolupament Sostenible de les Nacions Unides, el Treball Decent és una prioritat irrenunciable dels pròxims anys, per bé que també contribueix significativament a la consecució d’altres objectius com l’erradicació la pobresa, la reducció de les desigualtats i la igualtat de gènere.\nEn els darrers anys de crisi econòmica, hem après que només amb el creixement econòmic, en sí mateix, no n’hi ha prou, sinó que és imprescindible garantir alhora el treball decent i productiu i la protecció social. Estem en el camí de la recuperació econòmica, però amb una societat cap vegada més desigual, injusta i empobrida.\nEl nostre futur com a societat vindrà determinat per com afrontem els reptes d’avui. La revolució tecnològica i digital, la modificació de les necessitats socials i el repte de l’economia verda marquen una nova i profunda transformació que es tradueix en un nou canvi en el treball i en les formes de dur-lo a terme, i representa un important impacte en la vida de les persones treballadores que són les que sostenen, junt amb les seves famílies, els ajustos derivats d’aquests canvis, traduïts en atur i penúries econòmiques.\nDes del PSC apostem pel treball digne, productiu i emancipador, perquè totes les persones treballadores se sentin plenament reconegudes i comprovin que el seu esforç repercuteix positivament tant en elles com en la societat; per un nou paradigma del treball basat en la formació dels treballadors i les treballadores, en la protecció i l’equilibri de les relacions laborals i en un marc normatiu que garanteixi la protecció del dret al treball i el treball amb drets; i per unes institucions fortes que duguin a terme un les transformacions necessàries per protegir i garantir el desenvolupament íntegre del Pilar Europeu dels Drets Socials (PEDS), d’acord amb la igualtat d’oportunitats i d’accés al mercat de treball, unes condicions de treball justes i la protecció i la inclusió social.\nEl camí emprès en el darrer any de l’anterior legislatura pel Govern de Pedro Sánchez ha començat a posar les bases per redreçar la situació en què ens trobem. L’aprovació del Pla Director per un Treball Digne, el juliol de 2018, suposa la materialització del compromís dels i les socialistes amb els treballadors i les treballadores, les seves condicions laborals i el futur de la Seguretat Social. D’ençà de la seva aprovació, per exemple, més de 61.500 contractes temporals han estat convertits en indefinits i s’ha incrementat la jornada de més de 8.800 persones treballadores amb contractes a temps parcial.\nA aquest Pla, cal afegir altres mesures com la revalorització de les pensions amb l’IPC; l’increment del Salari Mínim Interprofessional a 900 €, una de les pujades salarials més altes de la història que suposa una millora sense precedents en l’àmbit del treball digne i de qualitat; l’aprovació del subsidi per a persones aturades de més de 52 anys; l’ampliació dels permisos per naixement i cura; la cotització obligatòria de les pràctiques no laborals; i l’obligatorietat de registrar les jornades de treball.\nTotes elles, mesures i actuacions adreçades a combatre situacions de desigualtat i precarietat laboral, especialment entre els col·lectius més desafavorits, però que també marquen una direcció clara en la recuperació dels drets laborals, la reversió dels mals efectes de la reforma laboral de 2012 i la millora en la qualitat de l'ocupació i de les condicions de treball, la lluita contra el frau i la precarietat laboral, i per l’erradicació de les situacions d’abús laboral.\nEn definitiva, els socialistes volem créixer en ocupació com a resultat d’un desenvolupament econòmic sa, just i sostenible, redistribuint el temps de treball per conciliar millor la vida laboral, personal i familiar; volem llocs de treball estables i ben remunerats, de forma justa i equilibrada; i volem garantir que els treballs siguin de qualitat amb unes condicions laborals adequades i saludables.\nInvertir en el benestar és contribuir a aconseguir una societat més justa i crear oportunitats perquè ningú es quedi enrere. És per això que, un any més, el Partit dels Socialistes de Catalunya ens adherim a la Jornada Mundial pel Treball Decent per reclamar avenços, al nostre país i al món, en la garantia d’un treball digne i amb drets per a tots i totes.\n191007_Manifest Dia Mundial del Treball Decent.pdf (183 KB)


Comercials i Vendes en Barcelona en Oferta - Anuncis Gratis - Pàgina 8\nImportant empresa del sector de la calefacció i aire condicionat precisa promotor comercial junior per realitzar: prospecció de mercat, captació de clients, gestió de les peticions, resolució d'incidències, presentació del producte a clients, gavinetes d'enginyeria etc entre altres tasques pròpies del lloc. requisits: - papers en regla - preferiblement, jove - cotxe propi i carnet de conduir b1 - habilitat...\nJovenes ambiciosos i emprenedors - En Barcelona\nEmpresa de màrqueting selecciona 8 assessors comercials per ampliació de plantilla. no necessària experiència ja que formem interna i diàriament al nostre personal. s'ofereix: salari mensual 1200- 1500? nets, contracte laboral d'un any mínim amb un mes de prova, dietes pagues, bon ambient de treball, possibilitat d'ascendir rapidamente dins de la companyia. es requereix: dni o permís de treball, ed...


Punt 6 Ràdio: de setembre 2008\n'Un món per educar' tractarà sobre el sistema d'educació de Finlàndia\nEl programa recentment estrenat 'Un món per educar' tractarà aquest dissabte, dins la secció 'Parlem-ne', sobre el sistema educatiu de Finlàndia. En el transcurs del programa també tindrem l'oportunitat d'escoltar diverses opinions de pares i mares que hem anat a trobar al carrer. A l’'Altaveu' us llegirem una opinió recollida en els diaris.\nA la secció 'L'educació en el temps' us proposarà un viatge per la història de la pedagogia, concretament ens traslladarem a la Grècia i a la Roma clàssiques. Aquesta setmana a 'La lliçó curiosa' li hem demanat a Miquel López Forner, professor de Secundària llicenciat en Físiques, que ens expliqui l’efecte càntir.\nL’última secció serà la d'actualitat, editorial pel que fa a les revistes educatives, els llibres que es publiquen sobre l’educació i l’actualitat en d’altres qüestions d’interès per a l’ensenyament.\nPer acabar-lo bé hi posarem unes gotetes d'humor, relacionat amb el món de l’ensenyament.\n'Un món per educar', dissabtes d'11 a 12 del matí.\nEtiquetes de comentaris: Programació, Un món per educar\nAvanç de continguts: 'Avui en dia' (26 de setembre de 2008)\nEl programa 'Avui en dia' conversarà aquest divendres, 26 de setembre, amb el president de la Federació ECOM Tarragona, Jaume Marí, branca provincial que agrupa entitats que donen suport a persones amb discapacitat física i amb paràlisi cerebral del territori. El magazine també comptarà amb l'espai 'El món casteller', amb l'Enric Puyuelo, per seguir tota l'actualitat setmanal.\nA més, també sabrem quines respostes ha donat la gent a la pregunta de la setmana 'Ha pres alguna mesura per conviure millor amb la crisi ?', que ha recollit l'Edel Martínez. També parlarem de com es prepara el Mundial de clubs d'hoquei per l'Alnimar Reus Deportiu i farem una altra prèvia del partit que el C.F. Reus Deportiu ha de disputar diumenge al camp de la UE Miapuesta Vil·lajuïga, corresponent a la Tercera Divisió.\nFoto: Alumnes del grup de teatre 'Al trot' del centre de paràlisi cerebral La muntanyeta, que actuaran durant la presentació de l'ECOM-Tarragona a Reus prevista pel 29 de setembre.\nPublicat per Punt 6 Ràdio a 20:47 Cap comentari:\n'Sempre és diumenge' inicia la seva etapa a Punt 6 Ràdio amb convidats com els històrics esportistes Joan Sabater i Miquel Poblet\nEl programa dominical 'Sempre és diumenge', dirigit pel radiofonista tarragoní Antoni Panadès, inicia aquest diumenge, 21 de setembre, a les 10 del matí, una nova etapa a l'emissora local de Reus, que vol ser una versió renovada d'aquell 'Siempre es domingo' de l'antiga Ràdio Tarragona. En aquest primer programa Panadès es retrobarà amb les veus de personatges històrics en el món dels esports com l'ex jugador del Reus Deportiu i actual president del club, Joan Sabater, o el ciclista Miquel Poblet. També conversarà amb el cantant Josep Guardiola, entre altres convidats.\n'Sempre és diumenge' és un magazine que conversarà cada setmana amb personatges veterans destacats en el món de la música, l'esport, la cultura i la societat, especialment del Camp de Tarragona, que també comentaran temes d'actualitat. L'espai es completarà amb concursos i música de dècades passades.\nFoto: (Reus24.com). El president del Reus Deportiu, Joan Sabater, el dia de la presentació del fitxatge del jugador José Luís 'Negro' Páez.\nPublicat per Punt 6 Ràdio a 20:42 Cap comentari:\n'Prenent un vermut' entrevista els Atila per primer cop després del seu retorn\nAquesta setmana al programa 'Prenent un vermut' entrevistarem el grup més important del rock simfònic que es va fer en aquest país a mitjans dels 70, els Atila. Aquest dissabte conversarem amb tres dels quatre membres actuals d'aquesta formació gironina, que en el període 1975-1978 va editar tres discos molts influents, sobre els projectes de futur de la banda, entre els quals hi ha la possibilitat d'enregistrar nou disc, i sobre rock progressiu i simfònic.\nDurant l'hora que durarà el programa recuperarem un parell de les seves peces 'clàssiques' i tindrem el privilegi d'escoltar com sonen els Atila del 2008 gràcies a un fragment d'una gravació, totalment inèdita, de la seva peça 'Reviure'. Com és habitual en aquest programa, coneixerem els músics que han estat una referència per als nostres convidats. En aquest cas, els Atila ens parlaran de la Mahavishnu Orchestra.\nAmb aquesta entrevista, el programa 'Prenent un vermut' arriba a la seva fi després d'haver estat durant 12 setmanes conversant amb músics, periodistes i activistes musicals.\nFoto: Els Atila Joan Punyet i Jaume Rivera prenent un vermut amb en David Sánchez.\nEspai conduït per Manel Gausachs i David Sànchez.\nDissabtes, a les 12 del migdia, i diumenges, a la 1 del migdia, en reposició.\nPunt 6 Ràdio estrena nova programació amb una aposta per l'hoquei, el món educatiu i noves propostes culturals\nPunt 6 Ràdio donarà el tret de sortida a la temporada 2008-2009 amb la nova programació que començarà aquest dilluns, 15 de setembre, i ho fa amb novetats importants. L'emissora reusenca manté els tres magazines diarisde la última temporada: 'De bon matí', amb Jordi Escoda, (programa despertador), de 8 a 10 del matí; 'Avui en dia', amb Josep Cartanyà, (magazine d'actualitat local i d'entreteniment), de 12 a 2 del migdia; i 'Club cultura', amb Sílvia Sagalà, (magazine de cultura, oci i món universitari), d'1/4 de 5 a 7 de la tarda. Com a novetat d'enguany, es crea una nova fórmula diària, de dilluns a divendres, de 10 a 12 del matí, que combina microespais de cultura, salut, consum, apunts lingüístics, curiositats i música, entre altres temes.\nCom a nous programes de la graella, destaquen dos nous magazines que s'emetran els dissabtes. En primer lloc, 'Un món per educar', a les 11 delmatí, un espai conduït per Tate Pallarès, adreçat a mestres, professors, estudiants i persones interessades en el dia a dia de la comunitat educativa del Baix Camp. I a les 12 del migdia, una nova versió del programa sobre temes de joventut '@rrob@', a càrrec de les estudiants de la UniversitatRovira i Virgili (URV) Ainhoa Irasuegui , Míriam Calderé i Edel Martínez, que ha estat present les tardes d'aquest estiu a Punt 6 Ràdio.\nEn programació musical, s'afegeixen a la graella diària d'espais musicals temàtics, de 8 a 11 de la nit, els espais 'La caixa màgica', d'AntonFigueras, i 'Retalls d'una vida', amb Víctor Llambrich. I en cinema, arriba el nou magazine 'A primera fila', de Xavier Solé, dissabtes, de 3 a 4 de la tarda, amb les estrenes de la setmana, l'actualitat del setè art i el seguiment dels certàmens i festivals de cinema d'arreu del país.\nEntre les noves incorporacions, també cal esmentar el programa dominical 'Sempre és diumenge', dirigit pel radiofonista tarragoní Antoni Panadès, un magazine que conversarà amb personatges veterans destacats en el món de lamúsica, l'esport, la cultura i la societat del Camp de Tarragona i que tambécomentaran temes d'actualitat. L'espai, que s'emetrà diumenges, de 10 a 11 del matí, es completarà amb concursos i música de dècades passades.\nLes retransmissions del 'Punts Fora' s'amplien amb l'hoquei\nL'emissora local torna a apostar per l'esport local i inicia una nova temporada del 'Punts Fora', nom que reben les retransmissions dels partitsde fora de casa que disputa el C.F. Reus Deportiu, a la Tercera Divisió. La novetat serà la versió del 'Punts Fora' d'hoquei, que s'iniciarà el pròxim 20 de setembre amb la retransmissió del partit corresponent a la segona jornada de l'OK Lliga Tenerife – Alnimar Reus Deportiu, amb Ferran Calabuig.\nPunt 6 Ràdio completarà la seva oferta esportiva amb el nou espai setmanal'Toc d'hoquei', dimarts a 2/4 de 8 del vespre, i els ja coneguts 'Fora deJoc', divendres a 1/4 de 3 de la tarda, que enguany incorpora una secciósobre el centenari del Reus Deportiu i una altra sobre l'esport minoritari,escolar i de salut de Reus; i la tertúlia sobre esport local i comarcal 'La barra del Miami', tots els dilluns a 2/4 d'1 del migdia.\nPublicat per Punt 6 Ràdio a 21:32 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Arroba, Avui en dia, Club Cultura, de bon matí, Programació, Punts fora\nL'Ovella Negra finalitza avui la seva primera etapa amb un programa especial\nEl programa musical sobre el món del metall 'L'Ovella Negra' donarà el punt i final aquest diumenge amb un programa especial que recollirà els millors moments de la temporada. L'espai que condueix Benjamín Amorín ha convidat als estudis els grups RSK, Inmoonere, Bloody Circus i Ankor, que, a més de parlar de la seva trajectòria, tocaran cançons en acústic pels oients del programa.\nL'Ovella Negra també aprofitarà aquest final d'etapa per fer un recull de salutacions dels oients del programa, de cròniques destacades, i del millor de les seccions que han acompanyat el programa aquest any. L'Ovella Negra s'acomiada però no per sempre. Els responsables del programa anunciaran properament quan començaran la segona etapa de l'espai dedicat al món del metall.\nFOTO: El grup RSK, en una imatge promocional.\nL'Ovella Negra: Diumenge de 9 a 11 de la nit i dimarts, a les 9 de la nit, en reposició.\nDirector: Benjamín Amorín\nPublicat per Punt 6 Ràdio a 13:48 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Ovella Negra, Programació\nEl programa 'Prenent un Vermut' conversa amb en Joan Masdéu dels Whiskyn's\nAquesta setmana a 'Prenent un vermut' conversarem amb un dels bons compositors de pop que tenim al país, en Joan Masdéu. Amb el líder dels Whiskyn's parlarem de les cançons del seu darrer disc, 'Reus-París-Londres', i repassarem els 16 anys de carrera d'aquesta banda reusenca. També parlarem dels seus projectes en solitari i, com és habitual, acabarem el programa parlant dels seus músics preferits.\nPublicat per Punt 6 Ràdio a 19:45 Cap comentari:\nDues esportistes olímpiques compartiran les seves experiències als Jocs Olímpics de Pekín a l' @rrob@\nEn els jocs Olímpics de Pekín nombrosos són els esportistes tarragonins que hi van participar. A l' @rrob@ tindren la oportunitat de parlar, i felicitar, a Laia Forcadell ( l' atleta tortosina de 400metres tanques) i a Andrea Fuentes (l'esportista de natació sincronitzada que va obtenir la plata amb el seu duet amb Gemma Mengual).\nLes dues esportistes tarragonines ens explicaran com va anar els Jocs Olímpics de Pekín 2008.\nArReus és el festival musical de músiques del món, que preten apropar tot allò que resulta diferent o llunyà, per tal de conèixer i descobrir altres músiques i cultures no nomès en un context musical sinò també humà. Enguany celebren la setena edició i Pitus Borràs, membre de l' AMCA ( Associació Musical de creació d'art) del festival ens informarà sobre les actuacions que coincidiran amb les festes de Misericòrdia.\nTambé tractarem el tema dels piercings on un professional del tema ens aconsellarà i ens advertirà sobre els riscos d'un element que ha arribat a consolidar-se com un accessori més. I, finalment, com cada dimarts parlarem de temes de medi ambient.\nL' @rrob@ de dilluns a divendres de 17 a 19 amb Ainhoa Irasuegui, Edel Martínez i Miriam Calderé.\nPublicat per Punt 6 Ràdio a 19:14 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Arroba\n'Un món per educar' tractarà sobre el sistema d'ed...\nAvanç de continguts: 'Avui en dia' (26 de setembre...\n'Sempre és diumenge' inicia la seva etapa a Punt 6...\n'Prenent un vermut' entrevista els Atila per prime...\nPunt 6 Ràdio estrena nova programació amb una apos...\nL'Ovella Negra finalitza avui la seva primera etap...\nEl programa 'Prenent un Vermut' conversa amb en Jo...\nDues esportistes olímpiques compartiran les seves ...


Local comercial amb despatxos. Local totalment acabat i a punt per entrar-hi a treballar. Disposa d´un ampli aparador amb zona d´entrada d´oficina molt gran. A la part posterior disposa de despatx individual i sala de reunions/juntes i 1 bany. També hi ha una petita zona de traster. El local disposa de tots els subministres i s´hi pot posar internet. Al davant disposa de vistes cap a la muntanya i sempre hi ha aparcament, pel que permet parar-se just davant del local sense problemes a qualsevol hora del dia.\n1243 visualitzacions 2 preferits 5 contactes amb nosaltres


Més de cinc milions de viatges al Mataró Bus | Mataró Audiovisual\nMés de cinc milions de viatges al Mataró Bus\nRedacció dj., 28/12/2017 - 17:00\nMataró Bus tancarà l’any amb més de cinc milions de viatgers. Així es plasma a la comparativa interanual – de novembre de 2016 a novembre 2017- que també detalla, que per primera vegada el servei de transport públic urbà de la ciutat guanya usuaris. La recuperació de viatgers ha representat un increment del 9.2% dels viatges de pagament habituals. Durant els anys de la crisi econòmica Mataró Bus va experimentar una important caiguda d’usuaris que ara s’estan recuperant.\nLes dades es van anunciar el passat 19 de desembre a la Comissió d’Espai Públic, on també es va anunciar que les previsions de creixement del bus urbà pels propers mesos passen per superar una xifra històrica: els 5.3milions de viatges per any.\nEn els darrers anys, Mataró Bus ha implementat millores al servei per facilitar el transport als viatgers. S’ha instal·lat wi-fi als vehicles, s’han creat aplicacions de mòbil que permeten conèixer la circulació del bus a temps real: temps d’espera, informació de les línies o parades més properes.\nD’altra banda, a la mateixa comissió també es va informar de la proposta de pròrroga, per un any, de l’actual contracte de la concessió del servei de Mataró Bus al Grup Avanza. Una pròrroga que arriba després del debat generat al voltant del futur sistema de gestió del bus urbà. El govern municipal es reunirà el proper gener amb els partits de l’Ajuntament per debatre com ha de ser la gestió que ha de fer-ne la ciutat del seu bus urbà.\nEl pressupost de Mataró Bus per al 2018 puja a 6.729.073,95 €, que inclou una aportació municipal de 3.423.388,65 €.


1-O, primer any de la ira ~ EbreDigital.cat\n1-O, primer any de la ira\nCarme Ferré2018-09-27T20:09:35+02:0030 de Setembre de 2018|Firmes ebredigital.cat| Terres de l'Ebre|1 d'octubre|0 Comentaris\nAra fa un any cridàvem “1-0, no tinc por”: els uns tranquils; els altres, estomacats. Com la repressió contra la votació del referèndum de l’1 d’octubre va ser selectiva i no hi havia porra per a tanta urna, a la Ràpita (poble de Lluís Salvadó) li va tocar i a Alcanar no, per posar dos casos de les nostres terres ben propers l’un de l’altre. Van mirar que els barris, pobles i ciutats de candidats i representants tinguessen un càstig públic.\nSi el darrer any a Catalunya hem estat testimonis de les situacions més infames des del franquisme, amb un president legítim a l’exili, consellers també fora del país, presos polítics amb càrrecs electes i sense, gent de la cultura que no tenia responsabilitats de govern també entre reixes (els Jordis), la situació més greu que envolta tot el cas de la persecució contra el procés és el manteniment de la mentida que permet donar sentit a tanta injustícia.\nFa unes setmanes corria un tuit amb la foto d’uns periodistes de Madrid a dalt de cotxes per fer fotos el dia de la concentració davant la Conselleria d’Economia del setembre de 2017, el mateix “crim” que van cometre els Jordis per demanar a la gent que marxés cap a casa. És ben clar que la rebel·lió no existeix, que no hi ha violència i podríem dir que no hi havia ni càlcul polític, però aquesta evidència sostinguda per tot el material fotogràfic i filmat i per milers de testimonis que van participar en totes les concentracions no és prou.\nQue un Estat, a aquestes alçades, pugui mantenir un entramat de falsedat de categoria jurídica abona un estat d’indefensió tal que fa passar a la ira més profunda. Què podem esperar d’un país on l’Estat inventa casos amb mentides i les sosté govern rere govern? Res. Tampoc els que no són independentistes.\nA 2014 Josep-Lluís González escrivia: “La ira té moltes manifestacions i pot esdevenir virtut. De fet, la dissidència, que és una forma d’ira, és totalment necessària per al progrés de la humanitat perquè, sense qüestionar l’statu quo, no avançaríem mai en temes polítics ni socials.” L’empipament general que va començar a 2012, l’esperança potser naïf de canvi, el “ja n’hi ha prou” que ens duu un cop i un altre al carrer, és lluny de la ira profunda, del mal a l’estómac davant la injustícia, davant el triomf de la mentida als jutjats i a la cort.\nEn l’ensulsiada de la separació de poders, s’ha de fer encara un salt més endavant cap a la difusió internacional de la greu situació dels presos polítics i exiliats catalans. No és que històricament l’ajut d’anglesos, austríacs o holandesos arribés mai, ni ho fes a temps, però no hi ha un altre escenari que no estigue contaminat per la construcció d’un relat fraudulent per frenar el procés.\nPer a desgràcia dels nostres representants que són a presons espanyoles o pendents de judicis de tribunals estatals, la corrupció de les institucions està tan amarada de mentida, que la ira que ens corprèn no ens ha d’immobilitzar. I justament a l’1-O, una altra volta, els carrers són dels irats.


«Fem bé la feina i el bé amb la feina»\nCristian Rovira, vicepresident de Grup SIFU:\nla inserció laboral de persones amb discapacitat és la seva missió\n30 de de juliol del 2021. Actualitzada 01 de d’agost del 2021 a les 06:00\nEl Grupo Sifu es dedica al ‘facility service’. ¿En què consisteix la seva activitat?\nEns dediquem a la inserció laboral de persones amb discapacitat i prestem serveis integrals a les empreses perquè les seves instal·lacions estiguin en perfecte estat, siguin segures i perquè les persones que hi treballen disfrutin del millor entorn.\n¿Quins sectors inclouen?\nOperem en tots els sectors d’activitat: sociosanitari, logística, hotels, industrial, energètic, telecomunicacions, ‘corporate’, ‘retail’, entitats educatives, centres esportius i d’oci.\nEl grup aposta per la integració laboral de persones amb diversitat funcional.\n¿Què els aporta aquest compromís?\nEs tracta de promoure iniciatives empresarials generadores d’ocupació, en les quals la discapacitat és un element valuós que contribueix al desenvolupament d’una societat inclusiva. Som un grup social de més de 8.500 persones, de les quals, 4.000 tenen discapacitat.\nHan fet, a més, una altra aposta: per la sostenibilitat.\nEls nostres eixos de treball són «social sostenible i saludable». El nostre compromís és transversal, no només amb la discapacitat, també amb la societat i amb el planeta, per això implantem accions i polítiques alienades amb l’Agenda 2030 de les Nacions Unides.\n¿Quina és la relació de Grupo SIFU amb el BBVA?\nAmb el BBVA mantenim una fluida relació basada en el respecte i la confiança. El considerem un soci que sap escoltar i entendre les nostres necessitats. Ens proporciona un sòlid suport financer, perquè la nostra activitat social es mantingui activa i puguem emprendre nous reptes\nPersones amb discapacitat BBVA Bancs


Pis de lloguer a Ciutat Vella, a El Gòtic de Barcelona. Pis moblat de 101m2, 90m habitables equipat amb molt bons acabats. L'immoble consta d'un ampli rebedor i d'un gran menjador exterior a balcó annex a una agradable sala d'estar exterior a un altre balcó amb agradables vistes, a la Plaça del Pi, un llocs amb més encant del barri gòtic. Disposa de dues habitacions dobles amb escriptoris de treball i armaris (una d'elles exterior a un tercer balcó), cuina independent i un bany complet exterior a galeria adaptada com safareig. El pis s'entrega reformat, acabat de pintar i completament moblat i equipat: fusteria d'alumini, calefacció de gas, nevera-congelador, rentadora-assecadora, placa d'inducció, microones, bullidor, torradora, assecador, planxa, així com tot el necessari per menjar i cuinar (estris de cuina, vaixella, cristalleria, parament, olles i paelles). Primer real en finca rehabilitada amb previsió d'instal·lar ascensor.\nMolt ben comunicat amb metro Liceu. El pis es troba molt a prop de la Rambla i la plaça del Pi. Ben comunicat per transport públic i prop dels millors restaurants, teatres i locals de moda de la ciutat. Metro L1, L3 Catalunya, Renfe Catalunya, Ferrocarrils de la Generalitat L6, L7 Catalunya.


Les Franqueses estrena targeta de la deixalleria | Sostenible\nEls usuaris poden consultar en línia, a través d'un nou web, el seu historial i el descompte que se li hi aplica.\nTenir cura del medi ambient és una tasca compartida i per aquest motiu el consistori segueix incentivant la recollida de residus.\nLa targeta s'ha de presentar sempre que es vagi a la deixalleria. Si la targeta s’utilitza 6 cops l’any s’obté una reducció automàtica del 10% en la taxa de recollida de residus i si s’utilitza 12 vegades, la rebaixa és del 20%. Per consultar el descompte que acumulat per cadascú i les visites realitzades a la deixalleria, s’acaba d’estrenar un web per a tots els usuaris de la deixalleria. Un cop identificat amb les dades personals, l’usuari pot accedir a l’espai restringit del web i consultar el seu historial. Les dades dels usuaris s’actualitzen mensualment, concretament el dia 15 de cada mes.


S'obren les comportes a Sau 7 anys després - Canal Taronja Osona i Moianès\nIniciNotíciesGeneralS’obren les comportes a Sau 7 anys després\nL’obertura de les comportes a Sau és una de les conseqüències de les fortes pluges de la matinada de dilluns a tot Catalunya, les restes de l’huracà Leslie. Les comportes no s’obrien des de l’any 2011 i avui, tal com ens ha explicat Sergi Morilla, responsable de la presa, s’han obert per a poder regular l’avinguda.\nDe les 4 comportes que té la presa se n’han obert 3, un 46% en total que deixaven sortir 700m3 d’aigua per segon. El pantà es troba, a dia d’avui, gairebé al 95% de la seva capacitat, segons dades de l’Agència Catalana de l’Aigua. En total, 156,27hm3 d’aigua. Segons Morilla, entraven 1600m3 que venien de Roda de Ter i s’ha passat a una entrada de 1000m3\nVa de Flors (Programa 67) 31-08-2021


“La fruita, millor abans dels àpats” o ” la llet produeix mucositats” són dos exemples del que es coneix com llegenda urbana en l’àmbit de l’alimentació. Un qualificatiu que reben per la seva adequació a la nostra societat industrial i al món modern i per diferenciar-les de llegendes del passat. Perquè només són això, llegendes, històries sense cap base científica, tal com recullen diversos estudis. Així, el 2000 es va publicar un llibre que va marcar un abans i un després en el terreny del folklore contemporani: “Leyendas urbanas”, d’Antonio Ortí i Josep Sampere. Es tracta d’una obra que, a més d’exposar de forma magistral les principals llegendes localitzades pels autors, aprofundeix en les causes per les quals donem per vàlids fets inversemblants, exagerats o distorsionats, per la simple raó de sentir-los de boca d’un amic, mitjançant un correu electrònic o per haver-los llegit a Internet.\nEl “Tercer estudi sobre mentides i fraus a Internet” revela que els “ciberrumors” “s’empatxen” amb l’alimentació i la salut. De fet, la majoria (el 32,5%) estaven centrats en aquests dos temes. És difícil respondre quins són els principals en el camp de la nutrició, perquè no deixen d’aparèixer nous mites, mentre que, alhora, es versionen i modifiquen llegendes dietètiques anteriors, en funció de la imaginació del narrador. Per sort, Antonio Ortí va coordinar el 2013 un nou treball denominat “Comer o no comer”, en el qual es revisen 98 “mites i falsedats de l’alimentació”. Alguns d’aquests es podrien classificar com a autèntiques llegendes urbanes, vist l’enorme impacte que tenen i com perduren malgrat el pas dels anys. Tot seguit passem revista a sis de les més importants en l’àmbit de l’alimentació i nutrició .\nMolt estesa i molesta per als experts en alimentació. El pa és tractat injustament: ningú no hauria de deixar de menjar pa, perquè aporta una quantitat raonable de calories i molts hidrats de carboni, que són els nutrients que han de predominar en la nostra dieta. No hi ha dubte que és molt més recomanable substituir el pa blanc per pa integral, però suggerir que prendre pa en el marc d’una dieta saludable ens farà engreixar no respon a un criteri científic. De fet, el consens espanyol de prevenció i tractament de l’obesitat més recent, que va revisar 15 anys de literatura científica, va concloure que les dietes per a adults sans que pretenguin prevenir el guany de pes han de comptar amb una presència important d’hidrats de carboni complexos, com els del pa.\nDiu la llegenda que prendre fruita per postres produeix fermentacions digestives (fet impossible des del punt de vista fisiològic) o que genera diferents mals, raó per la qual s’hauria de prendre amb l’estómac buit. Res d’això no és cert: prendre fruita és saludable, a qualsevol hora, ja sigui amb l’estómac buit o ple. El consum de fruita a Espanya està per sota de les recomanacions (tan sols un 40% dels espanyols reconeix prendre fruita diàriament), així que aquesta mena de mites pot ser molt perjudicial per a la salut pública si es tradueix en una ingesta inferior d’aquest saludable grup d’aliments. Segons l’Organització Mundial de la Salut, la baixa ingesta de fruites i hortalisses s’associa a 1,7 milions de morts a l’any.\nAls experts en fisiologia els sona a heretgia, el plantejament que centra aquesta llegenda, basada en diferents hipòtesis, cadascuna més desgavellada. Des del 1950 corre el rumor que beure mentre es menja fa que retinguem líquids. Un mite que s’uneix a noves teories, com la que apunta a suposades dificultats digestives per una incomprensible dilució dels sucs gàstrics, entre altres raons. La veritat és que si es diluïssin aquests sucs, les persones amb úlceres gàstriques notarien clares millores dels seus símptomes en beure aigua, cosa que no ocorre.\nMilers de persones deixen de prendre llet per a tota la vida per aquesta creença errònia, que va ser avaluada en profunditat al desembre de 2005 en la revista Journal of the American College of Nutrition. La conclusió dels autors va ser l’esperada: la llegenda no té raó de ser. O, en paraules dels signants de l’estudi: “les recomanacions d’abstenir-se de prendre productes làctics d’acord amb la creença que indueixen els símptomes de l’asma no tenen fonament en la literatura científica”. Encara més, com que els mocs són un mecanisme de defensa contra les infeccions, aquest hipotètic increment en la producció de mucositats a causa de la llet suposaria un avantatge. Però l’increment no existeix.\nAquest mite, que ja és llegenda, sorgeix d’estudis fets en ratolins als quals es va fer prendre quantitats ingents d’extractes de la soia. Al món real i en humans, prendre soia o aliments derivats d’aquesta és segur, tal com confirmen nombroses anàlisis científiques, fet aplicable tant a adults com a nens. Així, l’Acadèmia Americana de Pediatria considera que no hi ha proves que assenyalin que la soia pugui afectar de forma adversa el desenvolupament, la reproducció o la funció endocrina de nadons, infants o adolescents. En adults ocorre el mateix: el National Institutes of Health d’Estats Units considera que no hi ha cap motiu de preocupació.\nMoltes persones dejunen perquè creuen que serveix per a aprimar-se o per a augmentar l’esperança de vida.\nEn relació amb la longevitat, els estudis revelen que el dejuni no només no augmenta l’esperança de vida en humans, sinó que produeix una gran llista d’efectes indesitjats: hipotensió, retard en la curació de ferides, depressió, pèrdua de massa muscular o massa òssia, sensibilitat al fred, disminució de la libido, irregularitats menstruals… I quant a la suposada pèrdua de pes, ocorre just el contrari: els dejunis activen els mecanismes que emmagatzemen greix, així que el risc d’obesitat augmenta.