Llegir contes el princep granota\nHi havia una vegada una princesa que jugava amb la seva pilota daurada al jardí del palau i va tenir la mala sort que la preciosa pilota botant i botant va anar a caure al pou.\nElla es va abocar al pou per intentar recuperar la pilota i amb gran sorpresa va veure que de l'aigua en sortia una granota molt lletja que li deia:\n- No ploris, princesa. Si promets asseure'm a la teva taula, deixar-me menjar al teu plat d'or i deixar-me dormir al teu llit, et tornaré la teva bonica joguina.\nLa princesa ho va prometre i en aquell mateix moment la granota va sortir del pou amb la pilota d'or a la boca.\nLa princesa va agafar la pilota i va marxar corrents cap a palau, oblidant completament la promesa que acabava de fer a la granota del pou.\nAquella mateixa nit el rei, el pare de la princesa, celebrava una gran festa a palau en honor d'uns invitats. Quan la festa i el banquet havien arribat al moment més important, es van sentir uns cops a la porta i una estranya veu va raucar:\n- Princesa, has donat la teva paraula i ara has de complaure els desitjos de la teva granota.\nLa princesa espantada per aquella horrible granota, va demanar ajuda al seu pare, però el rei va dir amb molta solemnitat:\n- La paraula reial ha de ser mantinguda. Si has fet una promesa, respecta-la!\nAixí doncs que la pobre princesa no va tenir més remei que posar-se la granota a la seva falda i deixar-li menjar allò que li plagués del seu plat. Li feia tant de fàstic que va perdre la gana i ja no va menjar res més durant la resta de banquet.\nLa festa va continuar normalment, el rei i els seus convidats van anar fent la seva, això si una mica sorpresos per la granota que menjava amb fruició del plat de la princesa.\nQuan la granota ja estaba ben tipa i després de fer un bon rot, va raucar:\n- Tinc son, Princesa, porta'm al teu llit!\nLa princesa va sortir corrents cap a la seva habitació fugint de la granota que la seguia fent grans salts. La princesa va tancar la porta rapidament però la granota va poder-hi entrar a l'últim moment i va posar-se dins del llit sense que ella se n'adonés.\nLa princesa estava intentant dormir quan va descobrir que dins del llit hi havia la granota, va estar a punt de desmaiar-se però va agafar-la amb la punta dels dits i la va llançar amb força a terra.\nI de sobte es va produir un fet meravellós, la lletja granota es va convertir en un bell príncep que li va dir amb una veu preciosa:\n- Estimada princesa, perdona que t'hagi fet passar aquesta mala estona però és que una bruixa malvada m'havia fet aquest terrible encanteri. Només podia alliberar-me'n si una noia jove complia els meus desitjos. T'agraeixo de tot cor que hagis trencat l'encantament de la bruixa. Ara t'explicaré la meva història ...\nLa princesa va passar tota la nit escoltant al príncep i tot conversant, ja començava a clarejar, quan van arribar al final de la història del Príncep Granota.\nLlavors es va sentir que arribava una carrossa pel camí del palau.\nEl Príncep va saltar d'alegria i va cridar:\n- Ja ha arribat l'Enric, el meu Fidel servent. Ell ens portarà fins al meu palau i allà ens casarem.\nDe bon matí el príncep va demanar la mà de la princesa al rei. La princesa i son pare van consentir feliços.\nLa carrossa va començar el camí cap al palau del Príncep Granota però uns pocs metres enllà es va sentir un fort cruixit. El príncep va cridar:\n- Enric, s'ha trencat una roda!\nI el fidel servent va respondre:\n- Ha estat un cruixit d'alegria, senyor meu. Quan per la màgia negra vau ser embruixat, llaços d'or van lligar el meu cor. Ara que ja sou aquí, els llaços s'han trencat.\nAixí doncs abans d'arribar la carrossa a palau tots els llaços d'or que lligaven el cor del fidel Enric s'havien desfet i van quedar escampats al bell mig del camí per la felicitat de la tornada del seu senyor.\nLa princesa i el príncep granota es van casar i van viure feliços tota la vida.\nLlegir contes de el princep granota


Bloc de notes: A temps real\nPotser m’estic tornant un maniàtic, però cada dia em costa més suportar determinades tonteries del nostre món. Ja sabeu que els suposats avantatges de les noves tecnologies són un dels objectius preferits de les meves invectives. I un altre blanc de les meves ires és un determinat llenguatge, ple de neologismes estúpids i d’anglicismes cutres, que s’imposa en cercles cada vegada més amplis.\nQuan s’ajunten les dues coses, ja no puc més i exploto a l’estil Eto’o.\nAvui he sentit a la ràdio que l’Hospital Clínic de Barcelona ha implantat una nova tecnologia mèdica que permet detectar amb gran precisió els tumors mamaris i possibilita que els cirurgians puguin observar-los a temps real. Aquesta expressió a temps real, cada vegada més estesa, és realment fascinant. M’agradaria que algú m’expliqués si existeix algun temps irreal. Potser algun científic m’ho podria explicar. Potser la teoria de la relativitat tracta aquesta qüestió. No ho sé, jo amb Heisenberg i Schrödinger em vaig començar a perdre. Ara bé, tal vegada algun autor de novel·les de ciència ficció ha arribat a imaginar un temps irreal. Ho desconec, ja que no m’interessa gens aquest gènere.\nPersonalment només conec tres estadis del temps: passat, present i futur. I d’ells, l’únic que pot tenir una existència més ambigua, més hipotètica, és el futur. Però en qualsevol cas, penso que també és un temps real.\nPerò no crec que els creadors i difusors del terme a temps real aprofundeixin en aquestes qüestions; es tracta una vegada més de vendre fum, superficialitat. A temps real, que guai. Penso que el nostre llenguatge té prou termes per expressar la mateixa idea amb propietat. En funció del context, se m’acudeixen “en el mateix moment”, “en directe”, “al mateix temps”. Però ja se sap, a temps real és més modern, més actual, més cool.\nPublicat per Àlex Figueras a 2/16/2007\nM'ha fet gràcia el teu comentari i m'he posat a buscar (poca feina?)l'origen de l'expressió, que prové (com no!) de l'anglès. Aquí hi pots trobar una explicació: http://en.wikipedia.org/wiki/Real-time\nSi no ho he entès malament, inicialment el terme no es referia a la simultaneïtat amb la realitat, sinó a una simulació el ritme de la qual coincidia amb el de la realitat que se simulava, a diferència de les simulacions més ràpides o més lentes que la realitat.\nTot i la meva explicació repel·lent, a mi l'expressió "a temps real" també em segueix fent ràbia. Però hi ha coses pitjors: l'altre dia vaig sentir a la ràdio que en el cas Eto'o hi havia "un conflicte metge".\n20 de febrer, 2007 23:53


Cultura inaugura l'exposició itinerant 'Picasso. El viatge del Guernica'\nLa mostra amb entrada gratuïta es podrà visitar des de hui fins al 28 d'agost en la plaça del Séte del Port de Castelló\nLa regidora de Cultura de l’Ajuntament de Castelló, Verònica Ruiz, ha inaugurat hui l'exposició itinerant 'Picasso. El viatge del Guernica' que aterra al Grau de Castelló coincidint amb el 80é aniversari de l'obra. Ruiz convida a totes les castellonenques i els castellonencs a "aprofitar aquesta oportunitat única i a conéixer de primera mà la història que envolta aquest reconegut quadre de Picasso".\nLa mostra organitzada per l'Obra Social La Caixa juntament amb el Museu Reina Sofia i l'Ajuntament de Castelló fa un recorregut per tots els viatges arreu del món que va fer l'obra realitzant denúncies antibèl·liques durant més de quaranta anys. L'exposició està dividida en cinc parts: la Guerra Civil espanyola, el reclam propagandístic internacional, l'estada en els Estats Units, la tornada a Madrid i el Guernica com a icona de protesta internacional.


MINERALS - FLORS I DETALLS CASA NATALIA\nAquesta és la nostra selecció de minerals, disponibles en mida petita, per penjar o portar sempre amb un mateix, i beneficiar-se de la seva energia. Disponibles també per a la venda online a La Virtual de Casa Natalia. Compra ara!\nJASPI LLEOPARD MEMÒRIA\nEficaç ajuda per obtenir l'equilibio mental sent indicat per al tractament d'afeccions del cervell ja que revitalitza la matèria gris i el teixit cerebral i retarda la mort de les neurones. Molt recomanable per a les persones que pateixen d'amnèsia, absències o simplement pèrdues de memòria.\nNeteja l'organisme a tots els nivells, reforça la fe en un mateix i facilita la visió més enllà de les coses. És l'anomenada pedra de la llibertat. Proporciona una gran força interior de la qual emanen fermes decisions. És recomanable per a les persones introvertides i faltes d'estímul.\nAbsorbeix les energies negatives i és indicada per a persones que pateixen d'estrès, nervis i decaïment per excés de treball o malaltia. Propicia l'equilibri entre ment i cos. Beneficiosa en cas de trastorns urinaris i de pròstata.\nÀGATA ROSA SORT I AMOR\nFomenta la força i l'amor en els nous començaments i en els traumes emocionals, ajuda a superar la negativitat, la tensió i la ira interna.\nAdequada per al tractament de la depressió i l'ensopiment, indicada per a les persones que d'alguna manera necessiten que els infongui activitat, de gran ajuda per superar la timidesa. Eficaç en el tractament de la diabetis i dels trastorns cardíacs.\nJASPI ZEBRA RELAXANT I MEMÒRIA\nActiva la circulació de la sang i estimula l'absorció d'oxigen. Indicat per al tractament de malalties de la sang i del sistema digestiu. Potencia la confiança en un mateix i clarifica els pensaments millorant la capacitat intel · lectual.\nCITRÍ TRANQUIL · LITAT\nPromou la tranquil · litat i l'estabilitat, estimula la regeneració de teixits. Eficaç en el tractament dels trastorns del sistema immunològic i intestinal. Estimula la creativitat, indicat en cas de depressió, manies i fòbies.\nJASPI VERMELL AFRODISÍAC\nL'ònix ajuda a pensar objectivament, sent indicat per al tractament de l'epilèpsia i la depressió, indicat per a les persones que pateixen malenconia. Estabilitza i protegeix emocionalment, mitigant el terror al desconegut. Afavoreix i potencia la meditació.\nNOTA: Articles disponibles per a la venda online a La Virtual de Casa Natalia. Compra ara!


La defensa denuncia diferències de tracte processal contra Rosell i Besolí\nL'Audiència Nacional espanyola ha deixat aquest dimarts vist per a sentència el judici contra l'expresident del Barça i el seu exsoci\n3 min. Madrid 26/03/2019 18:23\nL'advocat Andrés Maluenda ha denunciat aquest dimarts en el judici diferència de tracte processal amb l'expresident de l'FC Barcelona, Sandro Rosell, que va estar gairebé dos anys en presó preventiva per suposat blanqueig de capitals, respecte a imputats com Jordi Pujol Ferrusola, Ignacio González o Ángel María Villar. L'Audiència Nacional ha deixat aquest dimarts vist per a sentència el judici de Sandro Rosell; el seu soci, el gestor andorrà Joan Besolí; la seva dona, Marta Pineda, i tres presumptes testaferros per als quals el fiscal ha demanat penes d'entre un any i mig i sis anys de presó per suposats delictes de blanqueig de capitals i grup criminal.\nLa Fiscalia estima que els acusats, encapçalats per Rosell, formaven un grup que va blanquejar gairebé 20 milions d'euros, dels quals l'expresident de l'FC Barcelona s'hauria quedat presumptament 6,5 milions de comissions suposadament rebudes per l'expresident de la Confederació Brasilera de Futbol, Ricardo Teixeira. El fiscal vincula aquestes comissions a dos contractes en els quals Rosell va intermediar, un signat el 2006, pel qual la CBF cedia els drets audiovisuals de 24 partits amistosos de la selecció del Brasil a una televisió de l'Aràbia Saudita, i un altre dos anys més tard d'esponsorització amb Nike.\nPer la seva banda, els advocats defensors han demanat l'absolució de tots els acusats en estimar que no s'han provat les acusacions del fiscal. A més, el lletrat Andrés Maluenda ha denunciat la diferència de tracte processal sofert per Rosell i Besolí, que s'enfronten a les més grans peticions de pena del fiscal, de sis i cinc anys de presó respectivament.\nEn aquest sentit, Maluenda ha recordat que "Rosell i Besolí, que primer van estar en presó preventiva a Soto del Real, després al centre penitenciari de Brians i després una altra vegada a Soto del Real, han anat veient desfilar gent imputada per l'Audiència Nacional espanyola per fets molt més greus i per delictes públics". "Així han vist com Jordi Pujol Ferrusola, fill de l'expresident de la Generalitat de Catalunya, entrava i sortia amb una fiança de 500.000 euros; Ignacio González –expresident de la Comunitat de Madrid– investigat per corrupció pública, de 400.000 euros, i Rosalía Iglesias, dona de l'extresorer del PP Luis Bárcenas, de 200.000 euros", ha assenyalat.\nI ha afegit que l'expresident de la Federació Espanyola de Futbol, Ángel María Villar, "que és el cas més semblant, va sortir a cap de quinze dies amb una fiança de 300.000 euros, mentre que Rosell i Besolí hi han estat 21 mesos". "La tesi del fiscal no té cap suport provatori i la prova més evident és la diferència de tracte que hem percebut abans del judici i després per terceres persones", ha comentat Maluenda.\nSobre això ha dit que "abans del judici Rosell era una persona capaç de cometre qualsevol delicte, i a les xarxes socials, als diaris, als mitjans de comunicació i fins i tot aquí a la Fiscalia els comentaris que rebíem eren que era una persona corrupta, capaç del pitjor". No obstant això, "després del judici la gent no arriba a entendre com el fiscal, amb tota la prova practicada, segueix acusant i sol·licitant penes tan elevades". "Fins i tot els que segueixen íntimament convençuts que Rosell va pagar comissions a Texeira han entès que si aquella conducta no era delictiva el que correspon és una sentència absolutòria", ha postil·lat.\nEl fiscal apunta contra Besolí com a principal còmplice de Rosell\nEl programa d'emancipació: un impuls per a una "vida independent"


Comença la construcció de la nova campana Carme, de Mataró\nComença la construcció de la nova campana Carme, de Santa Maria de Mataró\nEl projecte es va presentar a les primeres Jornades de Campanologia organitzades per la Facultat Antoni Gaudí d'Història, Arqueologia i Arts Cristianes\nFotografia: Josep Maria Clariana – Campanar de Santa Maria de Mataró\nLa campana Carme, un dels cinc bronzes del cloquer del campanar de Santa Maria de Mataró, serà substituïda properament. Porta anys sense ser tocada, més enllà de ser batallada, per una important esquerda.\nPer conèixer la història de les campanes de Santa Maria de Mataró ens hem de remuntar als anys 40, en ple inici de la postguerra que havia deixat sense campanes la parròquia mataronina. El tècnic d’arxiu i patrimoni immaterial de la Catedral de Barcelona, Nil Rider, que segueix de prop aquest cas, ens ha explicat com la primera campana es va aconseguir després de la guerra civil espanyola en un cementiri de campanes del bàndol republicà. «La campana principal, des de llavors, es va començar a anomenar la “Miquela” i, tot i que no tenia cap referència que digués que pertanyia a una església de Sant Miquel, es va quedar aquest nom per aclamació popular».\nQuinze anys més tard, cap al 1953 es van voler ampliar les campanes del campanar de Santa Maria de Mataró, i van adquirir quatre campanes més a les quals van anomenar Juliana i Semproniana -com les santes patrones- Montserrat, Maria i Carme. Aquesta última, Tal com explica Rider, va començar a presentar un so estrany entre els anys 2013 i 2014. «Finalment, un campaner que venia a parlar en una xerrada acadèmica, descobreix una esquerda que farà que la campana Carme deixi de tocar», afegeix. Per aquest motiu, i gràcies a una benefactora de la parròquia, s’acaba de posar en marxa el procés de substitució d’aquesta campana. «La decisió que s’ha pres és construir-ne una de nova amb les mateixes característiques de sonoritat que la campana Carme original, un fet que ara s’està estudiant intensament per reproduir les mateixes característiques de composició de la Carme inicial. L’antiga campana esquerdada es guardarà al Museu Arxiu de Santa Maria de Mataró» ha explicat Nil Rider.\nPresentació en les primeres Jornades de Campanologia\nEl projecte es va presentar en les primeres Jornades de Campanologia de la Facultat Antoni Gaudí d’Història, Arqueologia i Arts Cristianes. Aquestes Jornades van ser una trobada amb els millors experts de Catalunya i del País Valencià sobre campanes, amb l’objectiu d’intercanviar experiències i plantejar vies de futur per a aquest bé patrimonial que són les campanes i el seu so. Aquest projecte va ser presentat dins d’aquesta jornada per Josep Maria Clariana, Josep Comas i Teresa Soler, del grup de Campaners de Santa Maria, i Nicolau Guanyabens, director del Museu Arxiu de Santa Maria. Nil Rider ha donat el seu punt de vista sobre la Jornada de Campanologia Vivos Voco “Jo crido als vius”: «Una de les coses que més m’ha cridat l’atenció d’aquesta jornada és que instal·ladors, campaners i propietaris han anat en la mateixa direcció per posar-se d’acord en decisions importants per impulsar el patrimoni», l’historiador ha assegurat que la construcció de la nova campana de Santa Maria neix perquè: «la intenció de les campanes és la de comunicar i és el que volem que segueixi complint la campana Carme, que torni a comunicar les hores, les festes o els difunts de la ciutat de Mataró».


Recomanacions de l'Agència de Salut Pública ... - Govern.cat\nquery_builder 10 octubre 2013 17:15\nRecomanacions de l'Agència de Salut Pública de Catalunya per als pelegrins a La Meca contra la infecció pel nou coronavirus MERS-CoV\nL’Organització Mundial de la Salut considera que el risc de contraure la infecció és baix\nCoincidint amb la celebració del pelegrinatge anual a La Meca, un dels esdeveniments més nombrosos a nivell mundial que tindrà lloc els propers dies 13 a 18 d’octubre, l’Agència de Salut Pública de Catalunya (ASPCAT) ha elaborat un seguit de recomanacions, adreçades a les persones que hagin de viatjar fins a l’Orient Mitjà, en relació al contagi en humans pel nou Coronavirus (MERS-Cov).\nEl nou coronavirus denominat MERS-Cov és una família de virus que produeixen quadres clínics variables. Fins ara s’han confirmat 136 casos (58 dels quals han mort) en nou països de l’Orient Mitjà, el més afectat dels quals l’Aràbia Saudí, principalment en persones amb malalties cròniques (diabètics, malalts renals, cardíacs o pulmonars i persones afectades per immunodeficiències o en tractament immunosupressor). Els símptomes són de síndrome respiratòria aguda greu (SARS), amb febre alta, tos, dispnea i dificultat respiratòria. Molts casos han presentat també símptomes gastrointestinals, inclosa diarrea. I, en pacients immunodeprimits, els símptomes poden ser atípics.\nA Catalunya i a la resta de l’Estat espanyol no s’ha detectat cap cas d’infecció per MERS-CoV, però sí en altres països de la Unió, com el Regne Unit, Alemanya, Itàlia i França. En tots els casos, els afectats havien viatjat a l’Orient Mitjà o havien estat en contacte amb persones provinents d’aquella àrea geogràfica. Per aquest motiu, tot i que el risc de contraure la infecció és baix, l’OMS aconsella els països membres que continuïn extremant la vigilància davant infeccions respiratòries agudes greus.\nEls grups més vulnerables a contraure la infecció són les persones amb malalties cròniques (diabetis, malaltia pulmonar obstructiva crònica, immunodeficiència, etc.), per la qual cosa s’aconsella que abans de marxar consultin el metge per avaluar el seu estat de salut i la idoneïtat del viatge.\nD’altra banda, sobretot les persones que s’hagin de desplaçar a l’Aràbia Saudí, han de seguir les recomanacions higièniques generals per disminuir el risc de contagi. És a dir, rentar-se sovint les mans amb aigua i sabó; no consumir menjar cru, poc cuinat o preparat de forma poc higiènica; beure aigua esterilitzada i rentar fruites i hortalisses; mantenir una bona higiene personal i evitar el contacte amb animals de granja, domèstics o salvatges.\nLes persones que presentin símptomes d’infecció respiratòria aguda (tos i febre) que els impedeixi desenvolupar la seva activitat diària han d’evitar com més millor el contacte amb altres persones. Es recomana també adoptar el costum de cobrir-se la boca i el nas amb un mocador en esternudar o tossir, llençar el mocador a la brossa i rentar-se les mans. Però, sobretot, mai esternudar a les mans. I, en cas necessari, consultar amb els serveis sanitaris locals.\nLes persones que hagin fet el pelegrinatge i que, en les dues setmanes posteriors al seu retorn, presentin símptomes d’infecció respiratòria aguda (febre i tos) que impedeixin la realització de les seves tasques habituals han de consultar els serveis sanitaris. A més, les persones que hagin tingut contacte amb un pelegrí o viatger amb els mateixos símptomes han de notificar-ho als serveis sanitaris per al seu seguiment.


L'Ajuntament de Sant Feliu vol obrir als veïns la festa de la Policia Local - Diari de Girona\nL'Ajuntament de Sant Feliu vol obrir als veïns la festa de la Policia Local\nL'Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols vol obrir a la ciutadania la festa de la Policia Local en forma d'activitat a l'aire lliure, participada per tothom. Pretén ser una festivitat de reconeixement a la tasca de vigilància i servei a la ciutadania que fa el cos de seguretat municipal.\nL'acte es realitzarà el proper dissabte al migdia al Passeig del Mar i es pretén aconseguir una celebració on s'exposin públicament les principals actuacions de la policia ganxona, un repàs a la memòria del que han realitzat en un any, les propostes de futur i un apartat de condecoracions. La celebració comptarà també amb una part més lúdica. Per això, a banda dels actes protocol·laris, s'ha preparat un photocall per a grans i petits on tothom es podrà fer fotos relacionades a la tasca de la Policia Local, i es podran també veure de prop els vehicles policials.\nPolicia Local de Sant Feliu Guíxols


Venda E Instal·lació De Tendals Manuals I Motorizats | Viu Cortines I Més\nConfecció i instal·lació de cortines a mida\nVenda i instal·lació de tendals manuals i motorizats\nVenda i muntatge de Pèrgolas de Fusta\nVenda i instal·lació de mosquiteres\nInici » Venda i instal·lació de tendals manuals i motorizats\nL’eficàcia energètica es molt important als nostres dies, tant per la qüestió ecològica com per l’econòmica. Els tendals i persianes ens protegeixen de la climatologia i estalvien en consum energètic. Amb una persiana o tendal motoritzat i automatitzat estalviarà temps i diners.\nTots els tendals estan fabricats amb alumini i cargols d’acer inoxidable. Respecte els teixits es poden fer amb lones acríliques, PVC, teixits tècnics com el soltis o screem que no deixa passar els raigs i si la llum i la visió. A més tots els tendals es poden motoritzar i automatitzar.\nA Viu Cortines i més li oferim una àmplia varietat de tendals i persianes, tant manuals com motoritzades, i li fem l’instal·lació en molt poc temps, de forma ràpida i eficaç. Si vol més informació només ha de contactar amb nosaltres i li ajudarem a escollir el sistema que millor s’adapti a les seves necessitats.\nAquests son alguns dels tipus de tendals que li podem oferir:\nSi ho desitja ens pot enviar un fitxer adjunt amb informació adicional. (Formats acceptats pdf, jpg, png, gif. Tamany màxim 2 mb)\nPer evitar l'spam, si us plau, marqui la següent casella\nTendal Braços Invisibles\nEls braços asseguren una tensió perfecta en cada posició de la lona, oferint una estètica més minimalista. Es poden fer fins a 600 cm d’ample per 350 cm de sortida. Són estructures fortes i fiables, amb la possibilitat de motoritzar-los i automatitzar-los perquè els accioni el sol o el vent.\nTé les mateixes característiques que el braç invisible però quan està tancat queda protegit de l’exterior i amb un disseny més compacte, ja que tant la lona com els braços queden amagats dintre d’aquest.\nPensats per al Sol i el vent lateral. També per a donar intimitat a l’espai. Poden anar guiats amb varetes o amb guies i també agafats a la barana. Es poden fer amb finestres de PVC transparent.\nEspecialment dissenyat per als sostres de vidre i claraboies. Evitant el sobreescalfament de l’interior. Es poden instal·lar per sobre de pèrgoles de fusta o alumini.\nTendal Plà Corredis\nÉs un tendal ideal per a grans dimensions, per la seva resistència al vent i a la pluja, ideal per a instal·lar sota una pèrgola.\nTendal Pergo Rain\nIndicat per a fer tancaments de terrasses. Totalment impermeable i tancat permeten la instal·lació d’aparells de climatització de l’interior\nSón molt decoratives i li donen molta elegància a la façana. Especialment indicades per finestres protegeixen del sol frontal i lateral i es poden replegar tirant d’una corda\nBotiga Molins de Rei\nBotiga Torrelles de Llobregat\nVenda e instal·lació de cortines, tendals, mosquiteres i pèrgoles.\nWeb realitzada per Egara Serveis d'Assessorament Informàtic


Torna el Festival de Pallasses, però en petit format - El Periòdic d'Andorra\nTorna el Festival de Pallasses, però en petit format\nLa cita internacional es va suspendre el 2009 per les retallades\nPublicat el Dijous, 8 de febrer de 2018 | 18:15 h\nPepa Plana durant una actuació a Andorra | El Periòdic\nTorna el Festival Internacional de Pallasses d’Andorra (FIPA), que va desaparèixer fa nou anys per les retallades en el pressupost durant la crisi. Però «atenció», va incidir el cònsol menor de la capital, Marc Pons, «es tracta d’un muntatge molt més reduït del que estàvem acostumats i que s’inclou dins del programa de la 52a Temporada conjunta de teatre d’Andorra la Vella i Sant Julià de Lòria».\nPer deixar clar que el retorn serà modest, Pons es remet al pressupost d’inversió: «El 2009, l’últim any que es va celebrar el FIPA, la inversió va ser de 120.000 euros, aquest any hi destinem 20.000 euros a un cap de setmana de diverses actuacions del 3 al 5 de maig».\nPons va assegurar: «no puc facilitar-vos més detalls sobre la programació del FIPA d’aquest any perquè li hem donat carta blanca a la Pepa Plana, que ho està organitzant tot i encara no sabem ni nosaltresmateixos ben bé com serà però us informarem d’aquí a poc». Pepa Plana és l’aclamada pallassa catalana que va estar darrere del FIPA durant els seus anys de glòria i que és tan coneguda internacionalment, com les excel·lents artistes que van desfilar pel FIPA abans de la seva trista desaparició i que venien, sense exagerar dels cinc continents.\nEls organitzadors esperen superar els 1.500 espectadors de l’última edició amb un programa molt còmic\nSis propostes més\nA banda de la bona sorpresa del retorn del FIPA, la 52a Temporada de teatre porta unes altres sis propostes de màxima actualitat i que fa poques setmanes que s’han estrenat als escenaris catalans. Tot amb un marcat to còmic en tots els seus vessants però amb preeminència de l’aciditat i la negror.\nLa cap d’àrea de Cultura del comú de Sant Julià va presentar l’obra que inaugurarà la temporada el 22 de febrer, a les 21.30, a l’Auditori Claror Ossos: «Treballa la comèdia a partir de la trobada dels ossos de Miguel de Cervantes i la situació absurda que es dona amb els científics». Dirigida per Sergi Pompermayer, a dalt de l’escenari veurem els mediàtics Fermí Fernàndez i Toni Albà. «A Ossos hi ha dos gossos que es comporten com humans i dos científics que no paren de fer el gos», va dir Palomares.\nMcGuffin serà la següent entrega de la Temporada, el 15 de març, en l’horari habitual i, en aquest cas al Teatre Comunal de la capital. El cap d’àrea de Cultura d’Andorra la Vella, Jan Cartes, la va presentar com una obra de teatre que parla de cinema, «en concret de Hitchcock», qui dirigirà els protagonistes.\nEls actors televisius Anna Sahun, Ernest Villegas i Òscar Muñoz sota les ordres de Marc Angelet amb un text de Jordi Casanovas, aquest és l’elenc de Mala Broma que ens farà «reflexionar sobre els límits de l’humor», segons Palomares.\nL’actor Ramon Madaula comparteix en aquesta obra autoria i actuació, per representar la comicitat i també la tragèdia d’una família de classe mitjana «molt normal» que descobreix que no es coneix en absolut, va explicar Jan Cartes.\n«Encara que fa uns anys vam programar Cyrano, aquest emfocament és molt diferent», va alertar Palomares. Es va estrenar el desembre al Teatre Borràs, l’adaptació del clàssic encarnat per Lluís Homar és molt singular, de la mà del’equip darrere de l’exitosa i longeva Terra Baixa. Tocs actuals i d’humor per un text d’ahir, d’avui i de sempre.\nLa temporada finalitzarà a Sant Julià de Lòria amb una obra «fresca» però que també dona una bona clatellada de realitat, va explicar Palomares. Les noies de Mossbank Road es va estrenar el 2011 al Regne Unit i ràpidament ha travessat fronteres europees i l’Atlàntic, ja que es tracta d’una «història universal». Pis d’estudiants, el primer tast de la independència i un llaç d’amistat fort i per a tota la vida que acompanyarà les protagonistes durant els cops baixos de la vida. Per plorar d’alegria i de pena alhora.\nPressupost i expectatives\n«Andorra la Vella destina a aquesta edició 40.000 euros, 20.000 dels quals al FIPA», va detallar Pons. Per la banda del comú lauredià, Palomares va informar que s’han invertit 30.000 euros en la iniciativa, 10.000 més que l’edició anterior. Els organitzadors esperen superar els 1.500 espectadors de l’última edició.


Clúster Salut Mental Catalunya • “Els pacients adoptats presenten majoritàriament un diagnòstic psicopatològic de més gravetat que els no adoptats”\n“Els pacients adoptats presenten majoritàriament un diagnòstic psicopatològic de més gravetat que els no adoptats”\n23 octubre, 2017 by\tMaria Jose Martin\tin Empreses ⋅ Notícies\nL’any 1997 es van iniciar majoritàriament les adopcions internacionals a Catalunya, però va ser l’any 1999 quan més se’n varen tramitar. Ara, aquells joves que van començar una nova vida amb una nova família, són majors d’edat.\nMaria Jose Martin | 23 octubre, 2017\nDes d’Amalgama-7, Atenció terapèutica i educativa per a adolescents, joves i les seves famílies; i la Fundació Portal, de suport a nois i noies amb patologia dual i les seves famílies, han volgut dedicar la “IV Jornada de prevenció i d’atenció a adolescents en risc”, amb el títol “L’adopció: factor de protecció o factor de risc?… 18 anys després!”, en els perfils, les característiques i les inquietuds que manifesten els infants que varen ser adoptats i que majoritàriament ara són majors d’edat.\nEn aquest context, Jordi Royo va presentar l’estudi “Adolescents i joves adoptats i no adoptats amb comportaments de risc, trastorns de conducta o patologia dual: un estudi diagnòstic comparatiu “, el resultat d’una línia d’investigació iniciada per Amalgama-7 l’any 2005 i amb el suport tècnic del Servei d’Estadística de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB). Es tracta d’un estudi retrospectiu en què han participat 1.281 pacients, joves i adolescents, dels quals 169 (13,2%) són adoptats.\nRESUM DE DADES I CONCLUSIONS DE L’ESTUDI\nRespecte dels familiars dels adolescents atesos\nL’adopció es més freqüent en pares amb estudis universitaris (p-valor <0,0001).\nHi ha més pacients adoptats de procedència privada que entre els no adoptats (p-valor =0,0026).\nEls pacients adoptats tenen un indicador de risc familiar més elevat (violència filioparental) (p-valor <0,0001).\nRespecte dels adolescents atesos\nHi ha més pacients residencials entre els adoptats que entre els no adoptats (p-valor <0,0001).\nEls pacients adoptats tenen un indicador de risc sexual més elevat (comportaments sexuals de risc) (p-valor <0,0001).\nEls pacients adoptats presenten més anys d’evolució del conflicte motiu de demanda assistencial que els no adoptats (p-valor <0,0001).\nEls pacients adoptats han realitzat més tractaments anteriors que els no adoptats (p-valor <0,0001).\nPràcticament la meitat dels adolescents atesos han estat derivats a Amalgama-7 sense un diagnòstic previ.\nDels que arriben amb un diagòstic previ, pràcticament el 60% d’ells ho fan amb un diagnòstic de Trastorn Conductual, essent el TDAH el trastorn més prevalent (36%), diagnòstic que no hem confirmat en un 60,62% dels casos.\nSi és possible que el TDAH pot estar infradiagnosticat en la població escolar en el seu conjunt, també ho és que pot estar sobrediagnosticat vist des de la perspectiva d’un centre especialitzat en trastorns de conducta.\nProporcionalment, hi ha més pacients adoptats atesos en règim residencial que en règim ambulatori.\nL’indicador de risc “violència filioparental” és més elevat en adolescents adoptats que en no adoptats.\n3 de cada 4 adolescents atesos presenten un policonsum de substàncies psicoactives.\n3 de cada 4 presenten un trastorn per Patologia dual (76%). Per tant, en la major part dels casos (3 de cada 4), el trastorn conductual és concomitant al policonsum de substàncies psicoactives.\nEls blocs diagnòstics d’Alteració del control dels impulsos (Clúster B DSM-5) i Alteració del pensament (Clúster A) és més prevalent en els adolescents adoptats atesos. En conseqüència. Els pacients adoptats presenten majoritàriament un diagnòstic psicopatològic de més gravetat que els no adoptats.


Israel es juga el seu futur democràtic - Nationalia\n08.04.2019 14.45 h Ariel Kanievsky\nUn home jueu mira la Cúpula de la Roca, temple islàmic, a Jerusalem. Author: neufal54 @Pixabay\nLes eleccions d’aquest 9 d’abril són crucials per al futur de l’Estat d’Israel. A diferència d’anys anteriors, on el debat se centrava principalment al voltant de la retirada o permanència de l’Exèrcit israelià als territoris ocupats, en aquesta ocasió Israel es juga, a més, la seva essència com a Estat jueu i democràtic.\nDesprés d’una dècada al govern, el primer ministre dretà Benjamin Netanyahu ha aconseguit convertir les paraules “esquerrà” i “àrab” en adjectius despectius. No importa que l’esquerra sionista tingui en la seva reputació històrica la creació del país i la seva defensa en tres guerres de supervivència (1948, 1967 i 1973) o que els àrabs representin més del 20% de la població d’Israel. Segons gran part de la societat israeliana, l’esquerra és l’origen de les tragèdies del passat i els àrabs, per la seva banda, són vistos com una cinquena columna pel simple fet que se solidaritzen amb els seus germans palestins de Gaza i Cisjordània.\nAmb l’esdevenir dels anys, Israel ha passat de ser un país amb bases socialistes i laiques, creat i mantingut per joves revolucionaris que escapaven de l’antisemitisme europeu, a ser una startup nation capitalista amb tints cada vegada més religiosos. L’esquerra israeliana ha anat minvant com a conseqüència dels fracassos reiterats en el procés de pau, que va tenir com a punt àlgid l’esclat de la Segona Intifada l’any 2000. Aquest desprestigi de l’esquerra ha quedat palès en la campanya electoral present. Benny Gantz i Yair Lapid, líders d’una coalició centrista, l’única capaç de guanyar-li a Benjamin Netanyahu, s’intenten de totes les maneres treure l’etiqueta d’esquerrans. Saben que declarar-se públicament d’esquerres és la manera més ràpida de baixar a les enquestes. Netanyahu, per la seva part, els titlla d’esquerrans cada vegada que té l’oportunitat perquè li surt electoralment rendible.\nLes enquestes no són en absolut encoratjadores per als partits d’esquerres. Els laboristes, líders inqüestionables de tots els governs d’Israel fins a l’any 1977, obtindrien menys del 10% dels vots. La majoria dels seus votants tradicionals els estan abandonant en benefici dels partits de centre. Juntament amb el pacifista Meretz, el marxista Hadash i els partits àrabs, segons dades de l’última enquesta feta pel Canal 12 israelià, obtindrien únicament 24 escons (de 120).\nAquest panorama desolador s’ha vist agreujat en les últimes setmanes amb l’aliança de tres partits polítics d’extrema dreta, promoguda per Benjamin Netanyahu, per presentar-se a les eleccions en coalició i així poder superar la barrera electoral, que actualment es troba en el 3,25%. Un d’aquests partits, Poder Jueu (Otzma Yehudit), és hereu del partit Kach fundat pel rabí Meir Kahane i il·legalitzat el 1988 a causa de les seves propostes racistes i antidemocràtiques. Es tracta exactament dels mateixos sectors ideològics que van inspirar la massacre a la mesquita d’Hebron el 1994 i l’assassinat de Yitzhak Rabin el 1995. Després de les eleccions del 9 d’abril, els kahanistes (seguidors del rabí Kahane) no solament podrien tornar a la Knesset, sinó també ocupar algun càrrec ministerial en el futur govern, que ja es visualitza com el més dretà, nacionalista i religiós de la història d’Israel.\nEn un context en què l’única amenaça existencial que travessa l’Estat d’Israel és interna, i mancant iniciatives polítiques per solucionar el conflicte amb Palestina, els sectors més progressistes de la societat civil israeliana s’han començat a organitzar pel seu compte per reclamar la represa de les converses de pau entre israelians i palestins. L’organització no governamental Woman Wage Peace, fundada l’any 2014, pretén assolir aquest objectiu. Sense definir-se políticament i sense proposar cap pla de pau específic, aquest grup de dones vingudes de tot l’espectre polític i social es proposa pressionar el govern d’Israel que sorgirà de les urnes del 9 d’abril per evitar una propera guerra.\nEn el mateix sentit, una organització sense ànim de lucre anomenada New Israel Fund (NIF) fa anys que proporciona ajuda financera a desenes d’organitzacions israelianes i palestines que promouen la pau, els drets humans, la convivència entre jueus i àrabs, els drets de les minories a Israel i la comunitat LGBT, l’empoderament de les dones i la protecció del medi ambient. Mickey Gitzin, actual director del NIF, ha estat durament criticat pel primer ministre Benjamin Netanyahu per haver donat suport a les manifestacions de les comunitats àrab i drusa en contra de l’aprovació d’una llei parlamentària que defineix Israel com Estat nació del poble jueu exclusivament. La missió declarada del NIF, que té la seu a Nova York, és la promoció de la democràcia liberal i la llibertat d’expressió i la lluita contra les desigualtats, les injustícies i els extremismes que debiliten a Israel.\nPerò Netanyahu, influenciat per l’ala més radical del seu govern, no ataca solament ciutadans privats que promouen des de la societat civil idees d’avantguarda, com Mickey Gitzin. També incita a l’odi contra comunitats senceres. Durant la jornada electoral del 2015, el primer ministre israelià va ser durament criticat per l’esquerra després d’afirmar que “els votants àrabs, transportats per organitzacions d’esquerra, estan acudint en massa a les urnes”. En la seva línia, fa unes setmanes Netanyahu va assegurar que “Israel és només l’Estat dels jueus”. Aquesta propaganda populista de la dreta no posa en perill únicament els àrabs. Netanyahu posa en perill tots els jueus de la diàspora quan afirma, en plena campanya electoral, que “Israel no és l’estat de tots els seus ciutadans”. Perquè la democràcia israeliana també sustenta, com postula el nord-americà Peter Beinart en el seu llibre The Crisis of Zionism, l’existència del judaisme en la diàspora. I la seva abolició potencial a Israel, declarant ciutadans de segona els que no són jueus, podria validar polítiques semblants envers els jueus residents en altres països.\nEn la mateixa retòrica en contra dels àrabs es troba el partit Zehut (Identitat), liderat per Moshe Feiglin. La seva plataforma política inclou la cancel·lació definitiva dels Acords d’Oslo i l’annexió total israeliana dels territoris ocupats per, posteriorment, convidar els palestins que hi resideixen a abandonar les seves cases voluntàriament. En les seves aspiracions messiàniques, Moshe Feiglin dóna suport també a la reconstrucció del Temple jueu de Jerusalem a l’Esplanada de les Mesquites. Segons les últimes enquestes, Zehut aconseguiria sobrepassar el 3,25% del vot necessari i convertir-se així en una de les sorpreses d’aquestes eleccions. Un dels motius de l’ascens sobtat d’aquest partit és que el seu programa electoral inclou la defensa de la legalització de la marihuana, així com altres idees llibertàries. Feiglin representa una extravagant i atípica combinació entre, d’una banda, mesures liberals en l’àmbit polític o social i, de l’altra, un fort i apassionat nacionalisme jueu.\nSi les enquestes finalment es compleixen —quelcom totalment imprevisible en un país amb tanta agitació política com Israel— el pròxim Parlament tindrà tres partits d’extrema dreta. Junts sumarien 15 escons i tindrien un paper protagonista en la formació de la coalició governamental. El bloc de la dreta encapçalat pel Likud de Benjamin Netanyahu arribaria als 64 escons gràcies al suport dels partits d’extrema dreta i els ultraortodoxos, davant els 56 que obtindria el bloc compost per la coalició centrista (Gantz i Lapid), l’esquerra (Meretz, els laboristes i Hadash) i els partits àrabs.\nLa preocupant deriva dretana d’Israel dels últims anys està allunyant el país de l’esperit de la Declaració d’Independència (1948) que garantia drets democràtics per a tots els seus habitants sense distinció de credo, raça o sexe i promovia principis de llibertat, justícia i pau. Un poble que ha sofert tant i durant tant de temps per assolir la seva llibertat nacional no hauria mai de ser hostil al dret d’autodeterminació d’altres nacions ni discriminar les minories que viuen al seu país.\nA llarg termini, si Israel continua avançant cap a la dreta més extrema, l’Estat deixaria de ser jueu, sionista i democràtic. Com deia l’escriptor israelià Amos Oz, una de les últimes i més compromeses veus contra el fanatisme, la solució de dos Estats “no només és possible sinó inevitable”, perquè els dos pobles són aquí per quedar-se. En aquestes eleccions els israelians han d’escollir entre, d’una banda, la via de la democràcia, el pluralisme cultural i el sionisme moderat que proposa la solució de dos Estats o, de l’altra, la via del nacionalisme exacerbat, el colonialisme i la marginació de part de la seva societat. Israel es juga el seu futur democràtic.\nNo està perduda encara l’esperança.\nGuia especialitzat en el llegat jueu d'Israel i Polònia, educador i professor d'història jueva.


Un exclòs de la sanitat pública: «La consigna era: 'Em pagues, t'atenc'»\nQuatre immigrants, entre ells dues embarassades, expliquen la seva experiència en diferents hospitals\nVan ser les entitats socials i no l'administració els qui els van informar dels seus drets\nBarcelona - Dimarts, 23/10/2018 - 23:16\nEliana, de 24 anys, va arribar l’abril passat a Barcelona procedent de l’Argentina. Fa unes setmanes, embarassada de tres mesos, va acudir per urgències a l’Hospital de Palamós, a Girona, per un fort dolor a la panxa. No tenia targeta sanitària. Li van cobrar 255 euros. “120 per l’ecografia i 135 per la resta de la consulta. Vaig pagar els diners i ara, amb la meva parella, estem mirant com podem recuperar-los”r;.\nUnes 375 persones van ser excloses de la sanitat catalana des del 2013\nEl cas d’Eliana demostra que, malgrat la llei catalana 9/2017, que buscava la universalització de l’assistència sanitària, a Catalunya hi continua havent exclusió sanitària. També demostra que el reial decret llei 16/2012 del PP no ha donat cobertura a totes les embarassades (i a menors) fos quina fos la seva condició legal. És més, no van ser ni l’Administració ni els seus funcionaris els qui van avisar Eliana que, atesa la seva situació, podia sol·licitar un formulari per a persones amb baixos recursos i així tenir dret a assistència. “Mai me'l van oferir”r;, assegura la jove. Al seu lloc ho va fer la Plataforma per una Asistència Sanitària Universal a Catalunya (Pasucat).\nDesprés de l’incident a Palamós, Eliana va tramitar una targeta sanitària provisional, que no obstant també li ha donat problemes. “Al CAP de Sant Feliu de Guíxols van voler cobrar-me després d’atendre’m. Tampoc em van donar cap informació de què havia de fer, només em van enviar una factura de 80 euros”r;, relata. Ella i la seva parella amb prou feines tenen estalvis: el que van guanyar a l’Argentina ho han invertit en pagar el lloguer de tot un any del on viuen. Al no tenir nòmina (són ‘freelance’), no els volen llogar mes a mes.\n“Al CAP de Sant Feliu de Guíxols no em van donar cap informació de què havia de fer, només em van enviar una factura de 80 euros”r;\nLi va passar una cosa semblant a Ilsa, nascuda a Hondures. Al juny va arribar a Barcelona sense saber que estava embarassada. També pateix insuficiència cardíaca, malaltia que es va fer més intensa aquest estiu. “Sabia que, estant embarassada, m’havien d’atendre sí o sí. I em van atendre en el CAP de Montcada, però només per l’embaràs. No em van mirar els problemes cardíacs”r;. Va poder anar a l’especialista amb la targeta sanitària provisional que la va ajudar a tramitar, també, la Pasucat.\n90 euros per atendre una menor\nLa filla del colombià José té quatre anys i una malaltia rara: la malaltia dels ossos de vidre. El maig passat, la menor va caure i es va fracturar l’húmer. “La vam portar a l’Hospital de Mollet i ens vam trobar que havíem de pagar 90 euros perquè l’atenguessin. No teníem targeta sanitària, acabàvem d’arribar de Colòmbia. Ho vaig pagar al moment perquè la consigna era: ‘Em pagues, t’atenc. No em pagues, mira a veure què hi ha’”r;, explica el pare.\nLa nena va ser remesa a l’Hospital Vall d’Hebron, on va ser ben atesa i on no li van cobrar mai res. “Ja hem tramitat la targeta sanitària provisional a través de la Creu Roja. I estem empadronats”r;, diu José. A ell i la seva dona només els falta trobar feina.\n“Vam portar la meva filla de quatre anys a l’Hospital de Mollet perquè s’havia trencat l’húmer i ens van cobrar 90 euros abans d’atendre-la”r;\nSama té 39 anys i viu a Mataró des del 2010, quan va arribar de Mali. Assegura que des del 2014 al 2018 no va poder ser atès en la sanitat pública catalana perquè no tenia ni targeta sanitària ni padró. “Tot i que a la Creu Roja em van donar una targeta sanitària provisional, ningú em va atendre”r;, diu.\nCoses tan senzilles com tractar un refredat no li va ser possible en els últims anys. Sama és un dels que aquest dimarts han acudit a la presentació de l’informe ‘6 anys d’exclusió sanitària’ de la Pasucat i Jo Sí Sanitat Universal. El seu rostre és un dels que es troben darrere de les xifres.


#3Oct | Amb els peus a terra\nTag Archives: #3Oct\nNo sé vós però un servidor està absolutament consternat, i indignat, pels fets d’aquest diumenge.\nLa llista de sentiments podria ser llarguíssima: trist, decebut, astorat, emprenyat, decidit, orgullós…\nM’interessa particularment el darrer: ORGULLÓS. Sí orgullós de pertànyer a un poble que ha donat, i està donant, una lliçó de civilitat a tot el món:\nPineda pacta amb la cadena hotelera on s’allotgen policies que marxin\nEls Mossos es quadren i aplaudeixen els manifestants que protestaven per la repressió a Mataró\nDeu mil persones inunden Aiguaviva per denunciar la repressió policial viscuda al poble l’1O\nLa “brutalitat” de la policia provoca la dimissió d’una regidora del PP de Palamós.\nMés de mil treballadors de La Caixa protesten al carrer contra la violència policial\nEl grup Bon Preu se suma a la vaga general del 3 d’octubre\nAvui, vaga general per la dignitat\nBarcelona. Dilluns, 2 d’octubre de 2017\n“Quan vaig veure imatges de centenars de persones de totes les edats que en qualsevol poble i ciutat del país eren agredides i humiliades per defensar unes urnes de plàstic, vaig sentir que jo estava al seu bàndol. Incondicionalment.\nQuan milers de catalans que no volien votar perquè consideraven que el referèndum era una farsa, però veient les imatges de la brutalitat policial van decidir que no podien quedar-se a casa, com l’autor d’aquesta piulada que li adjunto aquí a sota, vaig refermar-me en la idea que serem capaços de crear una societat necessàriament plural, però humanament sòlida”.\nEm consta que força centres han fet, com a mínim, un minut de silenci als patis. Penso, però, que caldria anar més enllà si és que no ho heu fet ja. Us poso un bon exemple: aquest matí, a més, he rebut un correu electrònic en què el Director d’un centre, en nom del seu claustre, feia saber a la comunitat educativa el seu posicionament en torn dels moments que està vivint el país. M’he afanyat a donar-li l’enhorabona, és clar.\nVoldria pensar que tots els centres educatius del país treballaran a fons aquests\nEl claustre de l’escola Teresa Godes i Domènech, reunit en claustre extraordinari el 2 d’octubre manifesta que:\nDemà 3 d’octubre hi ha convocada una vaga general convocada per sindicats i entitats de Catalunya. Tots els mestres d’aquest claustre secundaran la vaga, excepte els tres mestres (1 membre de l’equip directiu i dos mestres) que cobriran els serveis mínims obligats per la Generalitat.\nCom a Claustre condemnem els incidents d’ahir i exigim als nostres dirigents polítics que busquin solucions dialogades. L’escola fa temps que participa a la campanya Desmilitaritzem l’educació que es fa a tota Catalunya, el seu lema «les armes no eduquen, les armes maten» el podeu trobar a l’entrada de l’edifici central de la nostra escola. És objectiu de l’escola el treball, el debat i la transmissió dels valors on la violència mai no és la solució dels problemes, sinó que n’és una de les fonts.\nLes actuacions d’ahir són més greus perquè moltes d’elles es van produir en escoles i instituts, llocs on s’ensenya democràcia, a ser ciutadà, drets i pau.\nSempre hem treballat a les nostres escoles partint del principi que amb violència no se solucionen els conflictes. Per tant, coherents amb aquest principi i vista la barbàrie dels cossos policials estatals, ens acollim al nostre dret de fer vaga. L’alumnat, la societat, la resta de l’Estat, Europa i el món sencer ha de ser testimoni que no ens quedarem callats i acceptarem com guanya la força davant la raó.\nEl claustre de l’escola Teresa Godes i Domènech\n2 d’octubre de 2017, El Montmell\nVoldria pensar que el vostre centre està, com a mínim, compromès amb els drets i les llibertats de les persones: llibertat de reunió, d’expressió, d’informació. Voldria pensar que el vostre centre està compromès amb la NO VIOLÈNCIA (Ahir, curiosament, era el dia Mundial dedicat a la NO VIOLÈNCIA, quina coincidència més dramàtica!) Voldria pensar que el vostre centre avui s’ha adherit a l’aturada de país i que, a més, deu tenir previst un seguit d’activitats de reflexió i de formació amb els alumnes.\nSi no és el cas, us convido a fer-ho.\nEls vostres alumnes esperen això d’un centre que es diu “Educatiu”\nThis entry was posted in General and tagged #1Oct, #3Oct, Referèndum on 3 octubre 2017 by eqc.


2013 - Projectes investigació aplicada en agricultura, ramaderia i pesca - Programes autonòmics - Ajuts a la recerca i innovació - R+D+I - Universitat de les Illes Balears\nUIB R+D+I Ajuts Programes autonòmics » Projectes investigació aplicada en agricultura, ramaderia i pesca » 2013\nAQUESTA CONVOCATÒRIA ESTÀ TANCADA: El termini de la convocatòria va acabar el dia 12 de novembre de 2013.\nConvocatòria d'ajuts per al finançament de projectes d'investigació aplicada en matèria d'agricultura, ramaderia i pesca en l'àmbit de les Illes Balears. Els projectes s'han de realitzar dins del període comprès entre la sol·licitud de l'ajut i un any després de la data de resolució de concessió.\n- Consum de vi a les Illes Balears: quota de mercat dels vins de la comunitat autònoma.\n- Seguiment (captures, rendiments, descarts, zones, temporades, etc.) de la pesca del gerret amb arts menors, particularment amb arts de tirada, a les Illes Balears.\n- Seguiment de la pesca amb arts de parada: soltes, almadraves, tonaires i morunes de les Illes Balears.\n- Contingut en micronutrients dels cultius hortícoles de les Illes Balears. Relació del seu contingut amb les tipologies de terres i la fertilització. Repercussions sobre la qualitat alimentària.\n- Estudi per a la distinció de l'olivera mallorquina. determinació del perfil qualitatiu característic del seu oli.\n- Estudi de la problemàtica de l’apicultura a les Illes Balears: anàlisi poblacional en els diferents sistemes de producció agrícola,\nincidència de la varroasi en els apiaris, avaluació del problema de col·lapse de colònies (Colony Collapse Disorder, CCD). Viabilitat\nd’utilització d’altres insectes pol·linitzadors (Bombus terrestris, Osmia cornuta, etc...) en els principals cultius de les Illes Balears.\n- Diagnòstic, caracterització i control de les plagues que amenacen els cultius de les Illes Balears. Biologia, ecologia i bases que\nregulen la seva interacció amb els vegetals. Disseny d’estratègies de control integrat més respectuoses amb el medi ambient.\n- Parasitosis externes i internes a porcí a l’illa de Mallorca. Estudi d’infestacions en funció del tipus de maneig, explotació, cens,\nentrades i sortides del ramat, alimentació, si desparasiten o no i amb quins productes i dosis.\n- Parasitosis externes i internes a oví a l’illa de Mallorca. Estudi d’infestacions en funció del tipus de maneig, explotació, cens,\nIMPORTANT: L'import màxim de subvenció per projecte no pot superar en cap cas els 8.332,50 euros (mòdul:33,33 euros per cada hora de desenvolupament del projecte).\nPersones físiques o jurídiques, o agrupacions sense personalitat jurídica, que realitzin un projecte d’investigació relacionat amb algun dels temes prevists a l'apartat anterior i que obtinguin una puntuació mínima de 9 punts, sempre que acompleixin abans de la data final de presentació de sol·licituds el requisit següent:\n- En el cas de persones físiques, han de ser doctors, llicenciats o diplomats.\n- En el cas de persones jurídiques o agrupacions, l’investigador principal ha de complir el requisit abans esmentat.\nFins al 12 de novembre de 2013.\nIMPORTANT: Us demanam que, en quan tingueu elaborat l’equip investigador i el pressupost, ens ho faceu arribar per correu electrònic (osr@uib.es), abans de tancar la sol·licitud definitiva.\nPer tal d’obtenir la firma del representant legal i presentar la sol·licitud, les sol·licituds hauran de presentar-se, amb tota la documentació corresponent, a Son Lledó (Cati Miralles, ext: 3431) fins al 8 de novembre de 2013.\nResolució de concessió a la UIB


Santi Ricart: “Tenir un fill és una heroïcitat” - Butaques i somnis\nSanti Ricart: “Tenir un fill és una heroïcitat”\nElisa Díez 17:57 Cristina Clemente, espacios, Noticias, Santi Ricart, Teatre de Bescanó\n“Quan parlem d'herois, sempre pensem en personatges com ara Indiana Jones. I moltes vegades no ens adonem del sacrifici que representa per a una parella tenir un fill: és tota una heroïcitat, i més encara en aquest moment de crisi. Per això, Cristina Clemente afirma que aquesta és una història d'herois quotidians”, diu l'actor Santi Ricart, que interpreta juntament amb Alícia Puertas la parella formada per en Bernat i l'Aina que protagonitza La nostra Champions particular. Amb una versió esbossada d'aquesta obra, la dramaturga i directora Cristina Clemente va quedar finalista ara fa un any de la primera edició del Torneig de Dramatúrgia Catalana de Temporada Alta, del qual justament ahir va començar la segona edició, a la sala La Planeta de Girona. I dissabte vinent, La nostra Champions particular torna a Temporada Alta per estrenar-se al Teatre de Bescanó, en una versió més llarga i completa, d'una hora i escaig, que segons Ricart no serà tampoc la definitiva: “Des del torneig, la Cristina ha anat treballant en l'obra, afegint i canviant coses, perquè aquesta també és una obra que ho permet molt i, de fet, crec que serà un canvi constant.” Per començar, des del torneig han canviat dues coses fonamentals: els actors.\nLa nostra Champions particular narra la història d'una parella que, un dia qualsevol, decideix tenir un fill. Així de senzill, i així de convuls. “El moment en què es plantegen ser pares és el punt de partida de tota una sèrie de canvis en la seva relació, com si fos la gota que fa vessar el got. És una comèdia, però amb un final més aviat de comèdia negra”, afirma Santi Ricart, actor de llarga trajectòria que, des de finals dels vuitanta, ha participat en nombroses produccions del Lliure, el Teatre Nacional, etc. L'estiu passat va estrenar al Grec El principi d'Arquímedes i, en televisió, ha treballat en diverses sèries, com araInfidels. Al desembre actuarà a Ball de titelles, al Nacional.\nAbans d'arribar a Bescanó, s'han fet prèvies de La nostra Champions particular, el 21 de setembre a Badalona i, la setmana següent, a la sala Trono de Tarragona. “Havíem de provar-lo abans de l'estrena perquè aquest és un espectacle que necessita molt del públic perquè funcioni. De fet, estem parlant d'un parella que està explicant directament la seva vida a la gent que té al davant. I hem pogut comprovar que la gent s'ho passa molt bé, segurament perquè se sent molt identificada amb la història: segur que un setanta o un vuitanta per cent de la platea s'ha platejat en algun moment tenir un fill.”\nAquesta producció de La Troca es podrà veure al Teatre Gaudí, de Barcelona, de l'1 de novembre al 2 de desembre, abans de començar a fer sortides, amb un muntatge escenogràfic senzill que ho facilita.\nTags # Cristina Clemente # espacios\nEtiquetas: Cristina Clemente, espacios, Noticias, Santi Ricart, Teatre de Bescanó