Tractaments – Clínica Dental Riba\nESPECIALITATS ODONTOLÒGIQUES AMB LA MÉS AVANÇADA TECNOLOGIA\nLa tecnologia d’avantguarda que caracteritza l'equip tècnic de la nostra clínica ens permet oferir-te un tractament personalitzat amb el qual cobrir totes les teves necessitats bucodentals.\nDescobreix tot el que podem fer pel teu somriure. A Clínica Dental Riba treballem per a aconseguir el teu benestar.\nMedicina estètica antienvelliment PRGF\nLa cirurgia oral és l’especialitat quirúrgica que s’ocupa de la prevenció, el diagnòstic i el posterior tractament adequat per a rehabilitar qualsevol patologia bucal. El treball del cirurgià dental engloba tant el diagnòstic com el tractament quirúrgic d’anomalies, malalties i lesions en les diferents estructures de la boca, des de les dents fins als seus teixits.\nA Clínica Dental Riba comptem amb experts en aquesta especialitat que estudiaran cada cas i duran a terme els procediments amb les millors tècniques aplicades de forma personalitzada. Ens preocupem pel seguiment de cada pacient, des del moment que detectem el problema fins que es completa el tractament.\nEl nostre objectiu és que mantinguis unes dents sanes i funcionals durant totes les seves fases el major temps possible. Per a això, apostem per tractaments mínimament invasius i noves tecnologies per a prolongar la vida útil de les peces dentals.\nA través de l’odontologia conservadora restaurem els teixits durs de les dents afectades per càries i desgastos al llarg dels anys. També englobem mètodes estètics com les facetes, corones o incrustacions.\nLa gran demanda de tractaments restauradors, les exigències estètiques i la millora de qualitat de vida dels nostres pacients ens ha portat a especialitzar-nos en la regeneració dental per a oferir-los la possibilitat de recuperar la funció i estètica de la seva boca.\nGràcies a aquesta mena de tècniques els nostres pacients poden recuperar la regeneració dels seus teixits i la possibilitat de realitzar-se un implant dental. Per a fer-ho possible, l’equip mèdic de la nostra clínica treballa amb sistemes avançats de cirurgia com la tecnologia biomèdica Endoret® (PRGF®), a través de la qual aconseguim estimular la regeneració dels teixits a partir de la sang del propi pacient.\nA Clínica Dental Riba som especialistes en implants dentals. Per a assegurar uns excel·lents resultats, el nostre tractament es basa en una exploració prèvia i un estudi radiològic complet a través de les més noves tècniques en radiodiagnòstic. La nostra radiologia dental 3D destaca per la tecnologia CBCT, de dosi de radiació baixa per a afavorir la salut del pacient.\nGràcies a totes aquestes tècniques podem estudiar l’estat del teu os i proporcionar-te la màxima seguretat en el mètode triat segons les teves necessitats. Amb la condició de millorar la qualitat de vida dels nostres pacients realitzem intervencions mínimament invasives per a optimitzar el resultat i eliminar les molèsties del postoperatori.\nGràcies a l’estètica dental la teva boca pot millorar la seva harmonia dental i arribar a aconseguir el somriure desitjat, millorant, així, la teva aparença física.\nSi bé és cert que la millor manera de mantenir una bona estètica dental és dur a terme una bona higiene bucal, el nostre equip mèdic pot ajudar-te a millorar la teva estètica dental amb tractaments com per exemple l’emblanquiment dental, la gengivectomia, les reconstruccions o les facetes dentals, tant de porcellana com de composite.\nEn aquest tractament abastem els procediments quirúrgics realitzats per a prevenir o corregir defectes de les genives, mucosa o os alveolar.\nLes recessions gingivals són una troballa freqüent en la consulta diària, tant en pacients amb malaltia periodontal com en pacients sense malaltia periodontal i una bona higiene oral. En la nostra clínica tractem les recessions gingivals per múltiples causes com poden ser l’estètica, la sensibilitat, les càries o l’abrasió cervical.\nA través d’aquest mètode podem restaurar l’anatomia d’un o diverses dents i aconseguir que recuperis la funcionalitat i estètica de tota la teva dentició. En Clínica Dental Riba treballem amb un laboratori especialitzat que ens permet disposar de materials d’alta qualitat per a brindar-te el millor acabat. Actualment també hem incorporat en els nostres equips el flux digital dental que ens proporciona una impressió 3D del cas del nostre pacient per a obtenir un diagnòstic més precís i, per conseqüent, un tractament 100% personalitzat.\nEn les nostres consultes tractem certes patologies com el bruxisme, l’Articulació Temporomandibular (ATM) i l’oclusió, que poden arribar a causar molèsties severes i disminuir la nostra qualitat de vida. Estrènyer de manera inconscient la mandíbula o fins i tot grinyolar les dents (bruxisme) pot desgastar les dents i provocar dolor muscular o cefalea. Per a solucionar aquests problemes posem a la teva disposició tractaments multidisciplinaris i fèrules de descàrrega per a protegir el desgast de les teves dents i la teva articulació.\nSabem que els nens són el futur, així que els nostres professionals s’encarreguen que les seves primeres visites al dentista siguin una bona experiència. Disposem de tractaments específics tant en l’etapa de la infantesa com de l’adolescència, sempre inculcant bons hàbits en la salut bucodental dels petits de la casa.\nEl nostre objectiu és prevenir tot tipus de problemes dentals, així com buscar el millor mètode per a solucionar la necessitat concreta de nens i adolescents.\nTens dubtes sobre aquest tractament dental estètic? A més de la teva salut, també ens preocupen les teves inquietuds. En Clínica Dental Riba oferim als nostres pacients l’emblanquiment dental amb l’objectiu de recuperar l’aspecte natural de les dents eliminant les taques i retornant la seva tonalitat. Utilitzem tant tractaments a casa com en clínica, amb un seguiment del procés per part del nostre equip mèdic que s’adapta a la necessitat de cada cas i fan que el procediment sigui efectiu.\nEspecialitat que se centra en la correcció de les dents i maxil·lars en mala posició, els mateixos que solen ocasionar problemes de mossegada.\nA la Clínica Dental Riba estem especialitzats en una de les tècniques més demandes en l’actualitat: l’ortodòncia invisible Invisalign®. La nostra estreta relació amb les últimes novetats del sector dental ens permet comptar amb la més avançada tecnologia en tots els nostres tractaments. Gràcies a l’escàner intraoral iTero realitzem impressions dentals digitals que escanegen la boca del pacient i ens acosta a un diagnòstic més precís i un bon resultat de l’especialitat d’ortodòncia.\nLa periodòncia estudia la prevenció, diagnòstic i tractament d’aquelles malalties que afecten directament els teixits que recobreixen les dents, les genives. Entre les més freqüents destaca la inflamació de les genives (gengivitis), que si no es tracta a temps i la infecció evoluciona pot arribar a provocar una pèrdua òssia en la cavitat bucal i derivar en una periodontitis. Aquest tipus de lesió pot danyar l’os maxil·lar que connecta amb la dent i acabar perdent-lo.\nLa medicina regenerativa és un dels grans avenços en el sector. A la Clínica Dental Riba ho sabem i per això oferim un tractament de medicina antienvelliment com a complement als nostres tractaments dentals. El nostre equip treballa amb sistemes avançats que permeten la utilització terapèutica del plasma ric en factors de creixement per a atenuar les arrugues que puguem trobar en el nostre rostre, aumentar la consistència i gruix de la pell, la lluminositat, i aportar una major hidratació sense canvis en l’expressió de la cara i sense efectes secundaris que millora el temps de recuperació del pacient. A més, és compatible amb altres tractaments estètics.\nSovint acudim només al dentista quan sofrim un dolor dental o una molèstia evident. No obstant això, seguir un programa adequat de prevenció dental resulta imprescindible per a ajudar-nos a evitar patologies i malalties dentals que puguin posar en risc la nostra salut en el futur. Des de la Clínica Dental Riba volem transmetre als nostres pacients i lectors la importància de la higiene oral i animar-los al fet que mantinguin una bona prevenció dental per a evitar dolors innecessaris i gaudir d’una bona salut bucodental. Ens veiem?\nAquesta especialitat de l’odontologia s’encarrega de reparar una dent danyada amb l’objectiu de mantenir la seva funcionalitat. D’aquesta manera, podrem netejar el teixit afectat i emplenar-lo de nou amb un material biocompatible per a reconstruir i salvar la teva peça dental. En cas de ser necessari aplicarem tractaments restauradors com a corones, facetes o incrustacions.


La col·laboració entre PEUSA i l’Associació Esportiva Pallars\nLa col·laboració entre PEUSA i l’Associació Esportiva Pallars consolida una aposta per l’esport de muntanya al Pallars i al Pirineu\n4 gener, 2021 La borrufa\nL’acord ajuda a consolidar llocs de treball i subvenciona les famílies en la pràctica d’esport.\nPer a PEUSA l’esponsorització suposa vincular-se amb un projecte que contribueix a crear riquesa humana al Pirineu\nL’Associació Esportiva Pallars impulsa 800 activitats anuals entre esquí, sortides de muntanya i piragüisme, que practiquen 1.400 persones sòcies de l’entitat.\nL’empresa energètica del Pirineu PEUSA ha establert un acord amb l’Associació Esportiva Pallars en virtut del qual s’implica a desenvolupar l’entitat. “PEUSA ens ajuda a consolidar els llocs de treball que tenim a l’Associació”, explica Lionel Pla, el seu president, “i alhora la seva contribució és una manera de subvencionar les famílies, perquè amb el seu suport se’ls evita haver de pagar una quota més elevada”. Les 800 activitats anuals que organitza l’Associació entre l’esquí, les sortides de muntanya i el piragüisme arriben a les 1.400 persones que en són sòcies. Aquest és un impacte considerable, tenint en compte que al poble de Sort on l’entitat té la seva seu central hi viuen 1.300 persones, que arriben a les 1.700 si s’hi afegeixen els nuclis del voltant i la comarca del Pallars Sobirà en registra 7.000. Marcel Dorna, director general de PEUSA, per la seva banda assegura que l’aliança amb l’Associació Esportiva Pallars marca un abans i un després en la vinculació de l’empresa energètica a la comarca: “el nostre compromís és ferm i per això ens vinculem amb projectes que contribueixen a crear riquesa humana al territori”.\nGràcies a la col·laboració amb empreses de la zona, l’Associació Esportiva Pallars ha pogut impulsar la secció d’esquí. “Tenim un compromís molt ferm amb els espónsor”, afirma Lionel la, “ens hi vinculem, busquem relacions recíproques i apostem per la gent que aposta pel territori”.\nPEUSA és una companyia amb base a la Seu d’Urgell que subministra energia 100% renovable des de fa gairebé un segle.Impulsa l’autoconsum d’energia elèctrica, amb projectes claus en mà que inclouen tots els tràmits i passos necessaris, des del plantejament tècnic, fins a facilitats de finançament i la instal·lació i manteniment finals. Així mateix, promou la mobilitat elèctrica al Pirineu amb la instal·lació d’una xarxa de punts de recàrrega de vehicle elèctric, connectats amb el mapa de l’empresa d’abast nacional Electromaps. Les seves centrals s’impulsen gràcies a la força de l’aigua provinent del riu Valira, sempre des d’un respecte absolut al medi ambient i superant el manteniment dels cabals ecològics. PEUSA és una ferma defensora de la transició energètica cap a energies renovables com una de les vies per combatre i mitigar el canvi climàtic.


Ábalos defensa la gestió del Gobierno amb l'Open Arms i diu que, si es multa el buc, no serà una decisió política La República\nÁbalos defensa la gestió del Gobierno amb l’Open Arms i diu que, si es multa el buc, no serà una decisió política\nGuirao també diu que Espanya va actuar “correctament”\nEl ministre de Foment en funcions, José Luis Ábalos, ha defensat la gestió “responsable” del Gobierno en la crisi del buc de rescat de l’ONG Open Arms, que ha estat a la deriva 19 dies amb més d’un centenar de migrants a bord, a l’espera d’un port segur. A més, ha indicat que, si finalment es multa el buc espanyol, serà una decisió “administrativa” i “en cap cas” política. “Les sancions en el cas de la nostra legislació constitueixen un procés administratiu i estan basades en fets i no en voluntats”, ha subratllat el ministre en una entrevista a la Cadena Ser.\nNo obstant això, Ábalos ha recordat que el buc, després d’estar tres mesos bloquejat al Port de Barcelona, va obtenir el permís per sortir-ne per transportar ajuda humanitària i no persones. “El vaixell no reunia les condicions per al transport de persones sense que es posés en risc la seguretat d’aquestes”, ha precisat, i ha afegit que aquests són els arguments que ha utilitzat l’ONG per no venir a Espanya amb els migrants.\nEl titular de Foment ha assenyalat que el Govern espanyol “va oferir una alternativa” a l’ONG que “no li corresponia”, però que, davant l'”absència de ports” per la negativa d’Itàlia, va oferir a Open Arms desembarcar els migrants en un port espanyol. “He de dir que l’Open Arms mai no ens va demanar un port d’Espanya perquè hi havia ports propers i segurs molt més a prop. Quan li vam plantejar venir a Espanya ens va dir que el vaixell no estava en condicions de fer un viatge d’aquelles característiques”, ha argumentat Ábalos.\nGuirao defensa que Espanya va actuar “correctament” amb l’Open Arms\nAl seu torn, el ministre de Cultura i Esport en funcions, José Guirao, també ha defensat que el Govern espanyol va actuar “correctament”. “Era clarament un assumpte que no corresponia a Espanya però, a la vista de l’estancament i patiment que es vivia dins del vaixell i a una situació molt deteriorada, Espanya s’hi va oferir, no per obligació, sinó per donar exemple, a veure si la responsabilitat es movia dins de la UE”, ha assenyalat el ministre abans d’una reunió juntament amb el president del Govern central en funcions, Pedro Sánchez, amb representants del món de l’esport.\nGuirao ha reiterat que “la llei del mar” diu que, a l’hora de rescatar nàufrags, aquests han d’anar al “port més segur, que és el més proper”. “I, en aquest cas, no era un port espanyol”, ha afegit Guirao, qui a més ha apuntat a l’actuació del Govern espanyol en aquests casos durant l’any passat. “L’any passat Espanya va salvar la vida de prop de 60.000 persones a la zona d’influència marítima espanyola, que venien del nord d’Àfrica principalment. En aquells casos, corresponia a Espanya, però en el cas de l’Open Arms era donar un toc d’alerta de consciència perquè s’havia arribat a un extrem insostenible”, ha conclòs.\nCarmen Calvo: “Mai ha demanat venir a port espanyol”\nLa vicepresidenta del govern espanyol en funcions, Carmen Calvo, ha explicat que l’Open Arms “mai ha demanat venir a port espanyol” i les tres vegades que ho va demanar el 2018 va poder fer-ho “per raons humanitàries”. La també ministra de la Presidència ha dit reivindicat que “ha estat el govern que ha ofert els ports” perquè el país no es pogués “sentir avergonyit” pel que considera que hauria estat una “irresponsabilitat”. Ha informat que aquest divendres a les vuit del matí arribaran a Espanya amb el vaixell Audaz els quinze migrants de l’Open Arms. Durant una compareixença en un plenari extraordinari al Congrés Calvo ha defensat la política migratòria espanyola dels últims mesos, indicant que aquest agost ha mort una persona a l’estret mentre que l’any passat van morir 68 persones. Ha afegit que el govern ha creat 2.537 places més als centres on es reben els immigrants.\nAMPLIACIÓ.- Un jutge italià ordena alliberar l’Open Arms, segrestat per les autoritats des del 21 d’agost\nEl jutge d’instrucció d’Agrigent, Stefano Zammuto, ha ordenat aquest dijous l’alliberament de l’Open Arms, que romania segrestat per les autoritats italianes des del passat 21 d’agost quan es va produir el desembarcament dels migrants rescatats a Lampedusa, segons informa l’agència AdnKronos.\nEl vaixell de rescat de l’ONG catalana havia estat segrestat per ordre del fiscal d’Agrigent després que aquest pugés a bord i comprovés la situació en la qual es trobaven els migrants després de gairebé dues setmanes des del seu rescat.


Locazione Turistica Barchessa Palladio Piombino Dese Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Piombino Dese, Piombino Dese, Itàlia, 35017 - Veure al mapa\nMés informació sobre Locazione Turistica Barchessa Palladio\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday home Levada Padua és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Trebaseleghe. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Trebaseleghe. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Holiday home Levada Padua es reflexa en cada habitació. piscina privada, aire condicionat, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Piscina exterior, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Holiday home Levada Padua és una elecció inteligents per a viatgers a Trebaseleghe, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Locazione Turistica Barchessa Palladio de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Europa Press i el Diario de Mallorca es querellen contra el jutge que va ordenar de requisar material pel cas Cursach\nBauzá dóna consells a Sánchez per a lluitar contra una vaga de fam\tBauzá dóna consells a Sánchez per a lluitar contra una vaga de fam\nEl govern balear demana a l'estat espanyol 57 milions per a inversions turístiques\tEl govern balear demana a l'estat espanyol 57 milions per a inversions turístiques\nEl govern balear rep 8.175 places de lloguer turístic en quatre mesos de les 20.000 previstes\tEl govern balear rep 8.175 places de lloguer turístic en quatre mesos de les 20.000 previstes\nArmengol referma la intenció del govern de continuar obrint fosses franquistes\tArmengol referma la intenció del govern de continuar obrint fosses franquistes\nLa consellera Fanny Tur reivindica l'oficialitat del català al Parlament Europeu davant el president de la cambra\tLa consellera Fanny Tur reivindica l'oficialitat del català al Parlament Europeu davant el president de la cambra\nEls coordinadors de Més per Mallorca visiten Junqueras i Romeva als Lledoners\tEls coordinadors de Més per Mallorca visiten Junqueras i Romeva als Lledoners\nArmengol i Puig fan pinya perquè el govern espanyol aprovi un nou model de finançament\tArmengol i Puig fan pinya perquè el govern espanyol aprovi un nou model de finançament\nEl govern balear demanarà a l'espanyol de fixar un preu màxim per a tots els vols entre les illes i la península\tEl govern balear demanarà a l'espanyol de fixar un preu màxim per a tots els vols entre les illes i la península\nVeïns de Palma netegen i refan l’exposició sobre els presos polítics atacada pels ultres\tVeïns de Palma netegen i refan l’exposició sobre els presos polítics atacada pels ultres\nLes aerolínies han apujat un 27% els bitllets des del descompte del 75% als residents de les Illes\tLes aerolínies han apujat un 27% els bitllets des del descompte del 75% als residents de les Illes\nL'agència acusa el magistrat d'uns delictes de prevaricació judicial, contra la inviolabilitat de domicili i contra l'exercici del dret de secret professional d'un periodista\nL’agència de notícies Europa Press i el Diario de Mallorca presentaran una querella al Tribunal Superior de Justícia de les Illes Balears contra el jutge que va ordenar l’entrada d’agents de la policia espanyola a sengles redaccions de Palma. A Europa Press, els agents van requisar el mòbil d’una periodista, uns quants ordinadors i documentació, en una investigació del cas Cursach, per tal de determinar l’origen d’una filtració informativa. Al Diario de Mallorca, van requisar el telèfon d’un periodista, però no se’n van endur res més perquè els altres treballadors ho varen impedir.\nEuropa Press ha explicat que acusa el magistrat d’uns delictes de prevaricació judicial, contra la inviolabilitat de domicili i contra l’exercici del dret de secret professional del periodista. La periodista de l’agència afectada es va acollir al dret professional de no revelar les seves fonts i va demanar de parlar amb els serveis jurídics de l’agència. Però els agents li van denegar la petició i li varen requisar el mòbil, dos ordinadors i documentació.\nEn el cas Cursach s’investigava l’empresari en oci nocturn Bartomeu Cursach; la seva mà dreta, Bartomeu Sbert; i l’ex-directora general de Turisme, Pilar Carbonell, per un presumpte cas de suborn, coaccions, tràfic d’influències i pertinença a organització criminal. A parer del jutge instructor, hi ha indicis seriosos que nombrosos policies locals i també persones amb altes responsabilitats a l’Ajuntament de Palma i a la Conselleria de Turisme de l’actual govern actuaven en connivència a favor dels seus interessos. En compensació, van rebre suposadament regals: de passis gratuïts per al gimnàs Megasport a festes amb cocaïna i prostitutes a la discoteca Tito’s.


Will Todd, Mass in Blue – et suggerim una audició…\nPosted on 5 abr. 2016 10 maig 2016 by fonogramacoral\nWill Todd realitza una fusió única de música coral sacra i jazz a la seva mass in blue. Aquest treball es complementa amb bells arranjaments musicals dels textos religiosos, infosos amb un estil molt personal i melòdic. Todd ens monstra una barreja música tradicional per a cor amb una gran sensibilitat espiritual amb un toc contemporani.\nEntrada anteriorLes Noces, Stravinsky\nSegüent entradaSimfonia dels Salms, Stravinsky\nUn pensament sobre “Will Todd, Mass in Blue”\nWill Todd, Mass in Blue — et suggerim una audició… – butlletí d'informació i difusió coral\t 19 abr. 201610:51 am\n[…] via Will Todd, Mass in Blue — et suggerim una audició… […]


L’agenda cultural del proper cap de setmana – Ràdio Pego\nL’agenda cultural del proper cap de setmana\nEl nostre repàs de l’agenda cultural ens acosta al cap de setmana , que està farcit d’actes de tota classe i per a tots els gustos. Però abans esta vesprada hi ha una reunió de l’associació de mestresses de casa al teatre municipal a partir de les 5 de la vesprada i on estarà convidat la secretària del poble.\nJa demà pel matí es reunirà el jurat del certamen internacional de Pintura Vila de Pego. El divendres per la nit actuaran 21 col•lectius i persones de Pego i la Marina en una gala que s’iniciarà a les 22.00 hores al Teatre Municipal i de la qual ja estan esgotades totes les entrades. La gala pretén recaptar diners per a restaurar l’ermita de Sant Miquel.\nEl dissabte al llarg del cap de setmana és celebrarà la trobada de joves de la Marina Alta a l’institut Enric Valor. Entre les distintes activitats destaquen la taula rodona a les 12 del migdia i la xerrada que farà a les 18.00 hores la prestigiosa l’escriptora de Gata i membre del Col•lectiu Compromís pel Territori, Carme Miquel. En la seva intervenció presentarà la Carta per la Terra. Per la nit, nit de rock al poliesportiu amb Lilit i Dionis, Epidemia, Desgavell i Sva-ters.\nTambé a la nit del dissabte, però en aquest cas al poliesportiu La trilladora, les dos filaes capitanes per a 2006 presentaran al seus màxims representants. A més a més aquest cap de setmana també es celebren a Pego els tradijocs. Tota aquesta informació l’ampliarem el proper divendres a l’informatiu de Ràdio Pego.\nTambé per a aquest cap de setmana hi ha previstos tres autobusos que aniran divendres i dissabte a la Fira Alicante Calidad. Un d’ells està organitzat per les mestresses de casa, els altres dos pel Ceam. Per a més informació adreçar-se a aquestes associacions. L’autobús serà gratuït a l’igual que l’entrada i els tiquets per dinar.\n← La lacra de la violència de gènere colpeja la Marina\nSols el 30% de la cirera estava assegurada →


‘101 arbres de Catalunya que cal conèixer’\nLa guia dels arbres del país, amb l’ARA el 10 i l’11 de febrer\n2 min. Barcelona 04/02/2018 00:00\n651x366 ‘101 arbres de Catalunya que cal conèixer’ ‘101 arbres de Catalunya que cal conèixer’\nCada cop són més les persones que, malauradament, quan veuen un arbre poca cosa poden dir més enllà que, justament, és un arbre. Amb les poques excepcions que es puguin adduir (oliveres, garrofers, palmeres, pins i roures, per posar exemples bàsics), el fet és que l’allunyament de la vida rural està fent perdre la capacitat de reconèixer la natura que ens envolta. Això, i la tendència durant dècades de fer que l’aprenentatge i els coneixements estiguin relacionats amb el rendiment que se’n pugui treure.\nI això que els arbres són paisatge i vida. Formen boscos, però també ocupen, guarneixen i protegeixen marges, rocams, riberes i deveses. Ens expliquen la seva història natural i tot sovint també la humana: quin tipus de terreny, humitat i clima hi ha, quin ús té i va tenir aquell territori, quina fauna hi viu...Els hem de conèixer!\nPer als que es vulguin rebel·lar contra el “bé, és un arbre”, l’ARA oferirà el cap de setmana vinent la promoció 101 arbres de Catalunya que cal conèixer, una miniguia acurada, rigorosa i, també, portable i consultable en qualsevol moment que ens acosta als 101 arbres que podem identificar quan sortim al medi rural i les muntanyes, tant els autòctons com els exòtics que ja formen part del paisatge. Es tracta d’una sèrie de làmines en què hi ha agrupades espècies pròximes, similars o amb elements comuns, dibuixades a escala aproximada i amb especial atenció a les fulles, sovint l’element diferenciador.\nLa guia (a càrrec de l’editorial Cossetània i la botiga especialitzada Oryx) ha sigut elaborada per l’artista i naturalista Toni Llobet François (Barcelona, 1975) -creador de les guies de fauna i flora dels espais naturals de Catalunya i il·lustrador del Handbook of the mammals of the world - i l’ambientòleg especialitzat en conservació de biodiversitat i espais naturals protegits David Carrera Bonet (Barcelona, 1974).\nPer adquirir la promoció caldrà presentar al quiosc el cupó situat a la part inferior de la contraportada del diari, disponible només els dos dies que es vendrà la guia. En el cas dels subscriptors digitals, es podran descarregar el cupó a l’Espai del Subscriptor.


El Departament d'Educació posa en marxa un p... - Govern.cat\nquery_builder 2 setembre 2021 19:00\nEl Departament d'Educació posa en marxa un pla per preservar el benestar emocional de l'alumnat\nS’elaborarà un qüestionari adreçat a l’alumnat a partir de cinquè de primària per conèixer els efectes produïts per la pandèmia; i s’impulsarà un espai físic de trobada als centres per tal que el jovent pugui expressar les seves emocions\nEl Departament d’Educació posarà en marxa aquest curs un pla per tal de preservar el benestar emocional i la salut mental de l’alumnat. Els infants i joves, a causa de la pandèmia, han viscut situacions que fins ara mai no havien viscut, i que han tingut repercussió en la seva salut emocional.\nÉs per això que durant aquest curs, i a través de diferents iniciatives, Educació endega el Pla de benestar emocional i salut mental. Un programa que ha de permetre ajudar els centres en l’acompanyament a l’alumnat per pal·liar els efectes de la pandèmia.\nUna de les accions previstes és l’elaboració d’un qüestionari, adreçat a l’alumnat del darrer cicle de primària, ESO i etapa postobligatòria, per conèixer l’impacte de la pandèmia i l’estat de la seva salut emocional. Un treball conjunt amb el departament de Salut, i que es desenvoluparà durant el primer trimestre del curs.\nAl mateix temps, també s’impulsarà un espai als centres, un punt de trobada, per tal que els joves puguin compartir les seves emocions. Es tractarà d’una instal·lació itinerant on l’alumnat, ja sigui en directe o veient de vídeos d’altres joves, comparteixi les seves vivències i expressi les seves inquietuds. A partir d’aquí, entrarà en funcionament un programa pilot d’intel·ligència artificial que identificarà les paraules clau i es podran derivar els casos als corresponents canals sanitaris.\nDurant la resta del curs es posaran en marxa d’altres accions formatives i recursos per tal de proporcionar a professorat i alumnat les eines per acompanyar-los en superar les situacions d’angoixa, les conseqüències de la pandèmia i, en definitiva, afavorir un millor benestar emocional. Així, es reforçaran els Equips d’Assessorament Psicopedagògic (EAP) amb la incorporació de 101 professionals per acompanyar els centres i atendre els casos més vulnerables. També es reforçarà l’educació emocional al currículum, de forma transversal a totes les etapes, i que tindrà en la tutoria un paper destacat.\nTanmateix, cal recordar que el passat curs 2020-2021 es va posar en marxa la Unitat de Suport a l’Alumnat en Situació de Violència (USAV), amb l’objectiu de guiar i assessorar sobre l’abordatge a fer en situacions de violències. La funció d’aquesta unitat és gestionar tots els casos que arribin i coordinar-ne l’abordatge, garantir una actuació sense demora i l’escolta activa a les víctimes i treballar conjuntament amb els serveis territorials


Novetats cloud, cloud computing, estió d'actius, evolució tecnològica, gestió d'actius, informática, IPSOS, Office 365, PYME, pymes\nEstar al dia amb la tecnologia és fonamental, sí, però no a qualsevol preu. Aquest és, en poques paraules, el raonament que es fa dins de les petites empreses, segons un estudi realitzat per la consultora IPSOS sobre més de 500 propietaris de petites empreses a Estats Units, on nou de cada deu dirigents d’aquestes companyies considera que la tecnologia és determinant en els seus negocis. Tot i això, el cost que implica estar sempre al dia és un obstacle que no molts poden sortejar.\nAfortunadament, el perfil de ‘petita empresa’ al que es refereix l’estudi podria equiparar-se a les pymes del nostre entorn més proper. El 52% dels enquestats són autònoms, un 23% tenen entre dos i quatre treballadors, només el 14% compta amb entre cinc i 20 treballadors, mentre que el 9% restant arriba als 500 treballadors.\nTambé fent referència al sector empresarial, l’estudi suposa un fidel reflexe de la realitat nacional. De la mostra utilitzada, el 23% d’empreses eren del sector serveis, el 13% béns al detall, un 7% relacionades amb el sector immobiliari, el 4% tant per les dedicades al sector tecnològic com les assessories, mentre que fabricació, alimentació i transport ocupen un 3% cadascuna. Com no, el 38% dels enquestats marquen “altres”.\nSobre l’importància que donen a la següent llista de tecnologies, els resultats que valoren com a important o molt important són entre un 60%-70% es troben ordinadors portàtils, PCs i Smartphones. Per la seva part, les aplicacions productives ocupen un 47% i aspectes com tabletes, mitjans de pagamanet i xarxes socials que no arriben al 35%.\nLes dades que més criden l’atenció de l’estudi són les següents:\nAuto gestió del suport tècnic informàtic\nEl 66% dels enquestats gestionen el suport tècnic de la seva companyia per ells mateixos. Només un 13% compta amb un treballador dins de l’empresa que gestiona els aspectes tecnològics i un 12% busquen un proveïdor extern. I encara un 8% restant que no sap qui s’ocupa d’això o, directament, no contempla la gestió de la tecnologia de la seva empresa.\nApps per una minoria\nFent referència a les diferents aplicacions utilitzades pels propietaris de petites empreses, el correu electrònic (84%) és el més popular, seguit pel processador de textos (53%). Aproximadament un terç fa ús del calendari (29%), emmagatzematge en línia (27%), intercanvi d’arxius (24%) o eines de desenvolupament de llocs web (21%) pel seu negoci. Mentre que un de cada sis fa un ús mínim de la missatgeria instantània (16%) i les apps de videoconferència (15%). Només el 11% dels enquestats indiquen que fan ús de telefonia IP.\nLa informació, en el disc dur\nEn el que fa referència a l’emmagatzematge i a l’ús del cloud, el 36% dels enquestats indica que emmagatzema la informació en algun recurs de xarxa compartit dins de l’oficina, aproximadament, el 14% fa ús de serveis online per emmagatzemar informació convinat amb l’ús del correu electrònic i un 12% ho convina amb l’ús d’eines de col·laboració. Un de cada 10 afirma no tenir una bona solució per la recollida, emmagatzematge i ús compartit de la informació.\nEl cloud, un desconegut\nEntre les empreses que tenen més de cinc treballadors, més del 50% fan ús dels serveis en cloud. En les empreses que no compten amb serveis de suport tècnic extern, la xifra d’ús d’aquesta tecnologia baixen fins al 33%.\nEn general, tres de cada 10 propietaris de petites empreses fa ús de tecnologia en cloud, però un 60% reconeix que no fa ús del cloud i fins un 10% desconeix que són en realitat els serveis al núvol.\nUnanimitat a la seva importància\nHo dèiem al principi del post. Set de cada deu propietaris de petites empreses (70%) senyalen que són capaços de respondre de forma més ràpida i intel·ligent als seus clients gràcies a l’ús de la tecnologia. A més, sis de cada deu propietaris estan d’acord que la tecnologia els ajuda a ser més competitius i els permet plantar cara no només a empreses d’una mida similar, sinó també a algunes del seu mateix sector amb més reursos (61%). Tot i això, menys de la meitat (46%) coincideix en que té accés a les mateixes eines tecnològiques que les grans empreses.\nPer altra banda, sis de cada de deu companyies (60%) creu que la tecnologia ajuda a la seva empresa a augmentar els ingresos, mentre que prop de la meitat opina que ajuda a reduir els costos operatius (54%). Una proporció similar (52%) està d’acord en que el seu negoci aprofita les tecnologies actuals per millorar la productivitat.\nObjetiu: actualizar la tecnologia\nEl desafiament més important que afronten els propietaris de petits negocis en el que és relatiu a la tecnologia és el cost necessari per manternir-la actualitzada (35%), sobretot entre els propietaris de petits negocis que depenen d’un proveïdor extern per gestionar el seu suport tècnic (48%).\nAspectes com la seguretat (22%) o la mobilitat (16%) són necessitats i desafiaments tecnològics als que s’enfrenten més o menys un de cada cinc dels propietaris enquestats.\nSobre la prioritat que donarien a l’actualització dels recursos tecnològics si dispossesin d’una partida econòmica, la més destacada entre el 35% de les enquestes és actualitzar el seu parc d’ordinadors de sobretaula, seguit d’un 22% la seva pàgina web, un 14% tot el que és relatiu a aspectes de seguretat, un 11% sobre dispositius mòbils, i 9% sobre els serveis de correu electrònic.\nNo estar al dia amb la tecnologia és un preu massa alt\nL’estudi de IPSOS demostra que la bretxa entre les prioritats tecnològiques de les empreses i les dels consumidors finals no ha desaparegut i segueix lluny de fer-ho. Els PC’s, portàtils, pàgines web i el correu corporatiu segueixen acaparant l’atenció de les companyies, mentre que elements més actuals com les xarxes socials i els smartphones passen desaparcebuts.\nA la petita empresa persisteix la creença que la tecnologia és cosa de les grans. Erròneament, segueixen mostrant-se reticents a les noves tecnologies aparegudes en els últims anys, malgrat que a moltes els hi permetria treballar com les grans corporacions a baix cost.\nLa carència de proveïdors informàtics a aquestes companyies explica en gran mesura els resultats obtinguts. El paper dels tècnics és apropar a les empreses les evolucions tecnològiques del mercat que repercuteixen en un benefici tangible per elles i adaptar-les a les seves necessitats.\nPerò, no m’agradaria limitar-me a llençar pilotes fora. Potser la culpa és compartida. Aquesta tendència que existeix al nostre sector de prioritzar les novetats tecnològiques que els fabricants treuen al mercat sense valorar com encaixen realment aquestes novetats en els clients finals ens perjudica a tots. Si no som capaços de fer entendre a qualsevol companyia que el cost econòmic de mantenir-se al marge de la innovació tecnològica és infinitament superior al que implica la inversió en la tecnologia adequada el problema i la culpa són compartits.\nSi creus que la tecnologia és molt important pel teu negoci i necessites una empresa que s’adapti a les teves necessitats contacta amb nosaltres i parlem.


The Bull's Head Inn Bridgnorth Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 30 allotjaments a Bridgnorth.\n"It was comfortable and convenient. Staff were very friendly...."\nChelmarsh, Chelmarsh, Bridgnorth, Regne Unit - Veure al mapa\nBasada en 237 comentaris\nCottage (Room 16)\n5 llits individuals i 1 lli...\nGround Floor Apartment (Room 14)\nCottage (Room 15)\nGround Floor Apartment (Room 13)\nApartment (Room 11) - First Floor\nGround Floor Apartment (Room 10)\nApartment (Room 12) - First Floor\nMés informació sobre The Bull's Head Inn\nConvenientment situat a Bridgnorth, The Bull's Head Inn és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nThe Bull's Head Inn ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, aparcament de cotxes, habitació familiar, restaurant.\nL'ambient de The Bull's Head Inn es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, plat de dutxa, banyera, rentadora són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. The Bull's Head Inn és una elecció inteligents per a viatgers a Bridgnorth, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nAllotjaments a Bridgnorth


Participem al II Fòrum Dev Reporter a Torí. Com millorar la comunicació per al desenvolupament?\ncampanyes, comunicar, cooperació, desenvolupament, Drets humans, educació per al desenvolupament, ONG\nEls dies 11 i 12 de juny medicusmundi Catalunya va formar part de la delegació catalana que va viatjar a Torí per participar en el II Fòrum Internacional del projecte europeu DevReporter, sobre com informar de desenvolupament i cooperació internacional. Aquest projecte el lidera la Federació Catalana d’Organitzacions per a la Justícia Global, la Fede.cat, i aglutina ONGs i professionals de la comunicació de Catalunya, el Piemont a Itàlia i la regió de Rhones-Alps a França.\nA la trobada de Torí hi van participar periodistes, acadèmics i professionals de la comunicació de diversos països europeus i també de Qatar, des d’on va venir el periodista Ahmad Ashour, d’Al Jazeera Talk i Public Libertires and Human Rights. La delegació catalana va estar formada per les ONG federades Centre d’Estudis Africans (CEA), Enginyeria sense Fronteres, la Lliga dels Drets dels Pobles, Minyons Escoltes i Guies de Catalunya i medicusmundi Catalunya (amb Margarida Garcia, la responsable de comunicació i EpD), el Col·legi de Periodistes, dos periodistes catalans i l’equip tècnic de Lafede.cat, responsable del projecte.\nEl primer dia es va celebrar l’Open Space, un espai dedicat a l’intercanvi de bones pràctiques, en el que vam presentar la Mostra de Cinema “Salut, drets, acció” com a exemple de comunicació transformadora, i després es van fer tallers de debat per a la redacció d’un Vademécum de recomanacions per una bona informació sobre cooperació internacional i desenvolupament.\nEl segon dia es va seguir treballant en el Vademécum, que es presentarà properament, i es van fer diverses taules rodones amb els periodistes convidats: Cristina Mas de l’Ara, Ahmad Ashour d’Al Jazeera Talk i Public Libertires and Human Rights, Chris Arsenault de Thomson Reuters Foundation, Stefano Arduini de Vita i Ziad Maalouf de Radio France International.\nGràcies a totes les participants i a laFede.cat per convidar-nos-hi, va ser una trobada molt interessant per treballar plegades pel #comunicambio.\nUs deixem unes fotos del fòrum.


'Marca' rectifica i dona el gol a Messi\nEl diari, referent per a la Bota d'Or, el va donar inicialment a Víctor Sánchez en pròpia porteria\n3 min. Barcelona 02/04/2019 19:40\n651x366 Leo Messi celebrant el gol al derbi contra l'Espanyol / ALBERT GEA / REUTERS Leo Messi celebrant el gol al derbi contra l'Espanyol / ALBERT GEA / REUTERS\nEl diari 'Marca' ha rectificat i, finalment, reconeix que el primer gol que va aconseguir el Barça contra l'Espanyol aquest cap de setmana passat és obra de Leo Messi. El xut de falta de l'argentí, abans d'entrar, va passar pel cap de l'espanyolista Víctor Sánchez, per la qual cosa el diari madrileny va donar l'autoria del gol, en pròpia porteria, al defensa de l'Espanyol. Aquesta decisió va aixecar molta polseguera entre els aficionats blaugrana, principalment perquè 'Marca' és el responsable d'atorgar el premi Pitxitxi i és, també, el representant de la Lliga a l'associació que concedeix la Bota d'Or, l'European Sports Media (ESM).\nPer aquest motiu, un comitè intern de 'Marca', creat per a l'ocasió, s'ha encarregat de revisar detingudament la jugada. "La decisió de tornar a analitzar l'autoria del gol és una cosa excepcional, però no inèdita en la història del trofeu Pitxitxi que concedeix aquest diari des de l'any 1953. Ja es van revisar, entre d'altres, gols d'Hugo Sánchez, Diego Forlán i Antoine Griezmann", justifiquen des del rotatiu. L'enorme debat generat, diuen, els va obligar a validar les seves decisions amb el màxim rigor possible, d'aquí que hagin rectificat el veredicte inicial. "Entenem que revisar la jugada, aprofitant totes les eines tecnològiques al nostre abast, era un exercici de responsabilitat periodística a què estàvem obligats", diuen.\nLa pilota anava a porteria\nL'argument que ha decantat la balança per adjudicar l'autoria del gol Messi ha sigut que la pilota anava a porteria i que si Víctor Sánchez no hagués tocat la pilota el gol s'hauria produït igualment: "Sembla clar, tot i que ja és indemostrable, que Diego López no hauria arribat a la pilota", expliquen. "La majoria dels membres del comitè consideren que només en el cas que la pilota no anés a porteria i un defensa desviés la pilota per acabar en gol es podria considerar que és en pròpia porta", apunten finalment. Això també es dona en els casos en què el porter s'estira i toca la pilota, però no pot impedir que acabi entrant a la seva porteria. En aquestes ocasions mai és gol en pròpia porta del porter, malgrat que no hi hagi cap norma que eximeixi el porter d'aquesta circumstància.\n31 gols de Leo Messi\nAmb aquest gol, doncs, el crac argentí del Barça ja suma un total de 31 gols i es consolida al capdavant del trofeu Pitxitxi de la Lliga i de la classificació de la Bota d'Or, per davant del francès Kylian Mbappé, que porta anotats 27 gols a la Ligue1.\nSanti Vidal i Víctor Terradellas: el preu de la fatxenderia\nLes causes que no poden ser prospectives contra el Procés\nUn de cada cinc funcionaris ja cobra més de 3.400 euros\nL’excursió russa del tinent coronel Baena


El dia en què Punset i Cruyff es van trobar a l’ARA - CATzona\nUn dia d’octubre del 2013 en Carles Capdevila em va comentar que entrevistaria Eduard Punset a la redacció del diari i jo li vaig dir que precisament a l’hora que ell havia de començar, jo estaria acabant una entrevista amb Johan Cruyff. Quan vam saber la coincidència, tots dos vam tenir el mateix pensament simultàniament: una trobada entre dos tipus tan originals s’havia de gravar perquè els resultats eren imprevisibles, de manera que vam avisar la Marta Masdeu que tingués la càmera a punt.\nNo ens vam equivocar: després d’encaixar mans i d’escoltar-se una estoneta, Punset li va explicar a Cruyff el seu astorament pel fet que els humans fóssim bípedes i no quadrípedes, i Cruyff va compartir amb Punset la seva idea sobre la bona obra que es multiplicava exponencialment, i tots dos van concloure que, en aquesta vida, s’ha de ser optimista.\nAvui, quan s’ha sabut la notícia de la mort de Punset, m’ha vingut al cap immediatament aquell moment tan exuberant que, d’altra banda, tinc immortalitzat en fotografia a la meva taula del diari.\nPersonalment, i com es poden imaginar, avui el record d’aquella seqüència va molt més enllà de la nostàlgia, passa pel dolor personal i em recorda que fràgil que és la vida. Però em convida a concloure a mi mateix, quasi sis anys després, que en aquesta vida s’ha de ser optimista.\nL’Afganistan intercanvia tres líders talibans per dos professors occidentals segrestats el 2016\nSánchez i Iglesias es reuneixen al Congrés per negociar un govern després del 10-N\nEl Barça viatja a Cartagena sense Rakitic\nLa comèdia ‘Frasier’ prepara el seu retorn pel 2020\nUn Bardem aprèn euskera i vol marxar d’Espanya: “Gora Euskadi”\nQuim Masferrer torna arrasant (28%) i ensorra ‘La paisana’, la còpia de TVE\nSorbet de cervells de mona\nAmnistia Internacional va enviar una carta a Rubiales criticant l’elecció de l’Aràbia Saudita


Sortint al pas d’errors històrics: el cas d’Ada Martí [Manel Aisa Pàmpols] – Ser Histórico\nAnarquismo Biografías Historiografía\npor Redacción y Colaboraciones 13/10/2021 13/10/2021\n1 comentario en Sortint al pas d’errors històrics: el cas d’Ada Martí [Manel Aisa Pàmpols]\nAda Martí Vall, una dona anarquista i molt activa durant el temps de la republica i sobretot durant la revolució espanyola.\nEscric aquest article perquè per Internet observo que les pàgines llibertàries que recullen biografies d’anarquistes cada vegada la diuen més grossa amb la figura i persona d’Ada Martí Vall, amb errors que, de mica en mica, es van multiplicant.\nPer Internet corre una tal Maria Concepción Martí Fuster com Ada Martí i no és pas la nostra Ada Martí, aquesta Martí Fuster no té res a veure amb la nostra Ada Martí, aquesta Martí Fuster va néixer al carrer Petritxol de Barcelona l’1 de juliol de 1915 i era filla del que fou alcalde de la Floresta/ Sant Cugat durant l’etapa franquista, o sigui, la noia aquesta va tenir una llarga vida amb visites regulars al Liceu durant la seva joventut i va morir al vol de 2010 al 2014. Vaig tenir la seva necrològica però ara no sé pas a on la tinc. Per tant és hora de descartar aquest nom i deixar de relacionar-lo amb Ada Martí.\nDetalls d’Ada Martí de la font en la que es fonamenta aquest article: Web de Manel Aisa Pàmpols\nConcepció Martí Vall (Ada Martí) va néixer d’una família humil al Passatge Pont de la Parra, 3 baixos, fins que obrint la Via Laietana la família va marxar a viure al carrer Unió, 9, 4 planta 1er, i almenys el 1930 encara vivia allí.\nI recordant que el 1909 a Barcelona es va incendiar el convent de les Carmelites del Carrer Hospital, el convent fou reconstruit a la part alta de la ciutat i allà, entre el carrer Hospital i Plaça del Padró, entre els anys vint i inici dels 30 es va construir l’Església del Carme i el carrer Bisbe Laguarda, a on els pares d’Ada Martí s’instal·laran com a porters de la finca de Bisbe Laguarda, 12.\nEra un edifici nou de l’any 32, a on es va edificar tot el carrer de nou, també part de la plaça del Padró i a la Riera Alta. En aquell moment el que sabem és que els amics de joventut i adolescència d’Ada Martí estudiaven a l’Escola del Treball. Hem cercat allà i no hem trobat cap indici que ella estudiés en aquest indret del carrer Urgell, també hem de dir que en aquell indret la majoria de classes eren de professions manuals i, potser l’única opció, foren les classes de francès, idioma que sabem que ella va estudiar però no podem afirmar a quin indret, encara que com veure’m n’hi han d’altres possibilitats.\nSabem que no va anar-hi a la universitat perquè era d’una família humil, tenint una germana i un germà, però bastant més grans que ella, amb els que pràcticament no es relacionava, tan sols amb el seu germà mitjà (una mica, però no massa). Arribem a la conclusió de què va estudiar igual que Eduard Pons Prades a l’Escola Labor del carrer la Cera, 51, a la cantonada amb Reina Amàlia, a on tenia com a professor a Albert Carsí i a Oliver Branchelfd. També hi havia alguna altra escola al carrer de Ponent, de la qual ara no tinc el nom a l’abast. També de joveneta estava a l’ateneu femení del Liceu Francès que portava Aurora Bertrana, a on sí que és molt probable que aprengués francès. També participava a l’Ateneu Enciclopèdic a tots els actes diversos del moment.\nEn l’etapa revolucionària ella, amb la seva ploma carregada de vitalitat, feia sovint de periodista per a bona part de les revistes en aquell moment de l’àmbit llibertari, com “Mujeres Libres”, “Mi revista” o la “Solidaridad Obrera”, fent articles d’entrevistes de campanya al front d’Aragó o a la rereguarda de Barcelona. Publicà abans un parell de “novelas ideales ” de la família Urales.\nHem de dir que ella mateixa, tot i que va col·laborar i escriure sovint a la Revista “Mujeres Libres”, mai va estar afiliada a l’organització, perquè no ho va considerar necessari. Ella, implicada amb les Joventuts llibertàries i l’Ateneisme ja en tenia prou i no veia necessari participar a una organització de dones específica, tot i els enfrontaments que va tenir amb altres companys.\nA l’exili va tenir dos fills, el primer Frédéric, que portava el nom de son pare. Ella volia educar els seus fills sola, però econòmicament no podia, el company va marxar de París acabada la guerra mentre que ella es va quedar, buscant treball, volent treballar de periodista o en una llar d’infants, però no va aconseguir cap dels seus objectius. Va sobreviure passant moltes penalitats, inclús sense la solidaritat dels companys, ja que molts d’ells li van girar l’esquena per casar-se amb un Baró Danès, de qui els companys anarquistes sospitaven que fos alemany. Inclús va haver de deixar els seus fills en un orfenat amb les monges per el qual tenien una vida catòlica. El seu fill va morir a París en una operació d’amigdalitis, fet que li provocà una depressió.\nLa seva filla Claude que havia nascut el 24 de setembre de 1952. Era filla d’Ada i de Roland, però una vegada morta Ada es va fer càrrec de Claude en Frédéric Sylveire Schoeder, que aleshores vivia en el camp, era el Baró d’Osten. El pare natural de Claude fou com hem comentat abans Roland, però mai es va fer càrrec de la seva filla, així que Claude sempre va considerar com el seu pare en Fréderic, igual que el seu germà Frédéric . Roland (Boris) fou un bohemi que desapareix de la vida d’Ada, però li deixà una “Boite” del Sena per poder defensar-se per viure dels llibres i postals que arribà a vendre. Ada Martí va tenir altre company, en Georges Villas, que vivia aleshores amb ella en el moment del seu suïcidi.\nClaude Schoeder Martí, va morir el 23 de maig de 2006 a la ciutat d’Essen, Alemanya, a l’edat de 55 anys per càncer. En el testament de Diego Camacho em va deixar, entre altres coses, l’encàrrec per tirar endavant el projecte d’edició de la biografia d’Ada Martí.\nMés informació: Ada Martí Vall, El sueño de la conciencia Libre per Manel Aisa Pàmpols, nº 9 de la Col·lecció Històries del Raval, edita El Lokal, Barcelona 2019,106 pág.\nEnllaç per a la compra física: aquí / Enllaç per a la consulta del llibre en format PDF: aquí\nEtiquetas: Ada Martí Anarquisme Biografías Historiografía\nPingback: 🔴⚫El luchador anarcosindicalista irreductible: Cipriano Damiano🏴 | eulaliobe\n911.981 páginas vistas\nEntrada anterior Alfonso Gorosabel García (10/06/1920-17/07/2003)￼ [Irene Gabriela Cladera Jaime]\nSiguiente entrada Septiembre de 1922, el asalto al tren pagador de Poble Nou


→ Traductors jurats a Pallejà PRESSUPOST GRATIS! Traductor oficial Pallejà\nTRADUCTORS OFICIALS A PALLEJÀ I TRADUCTOR JURAT EN PALLEJÀ\nTraductors jurats en Pallejà\nTraductors oficials a Pallejà a molts idiomes\n7 avantatges de la nostra agència de traductors oficials jurats a Pallejà\nEspecialitats en què oferim servei de traductor certificat a Pallejà\nIntèrprets jurats en Pallejà\nAspectes a tenir en compte en el servei de traductor jurat oficial a Pallejà\nPossibles requisits addicionals per a les traduccions jurades a Pallejà\nCombinacions lingüístiques que més tradueix el nostre despatx de traductors autoritzats a Pallejà\nContactar: departaments de la nostra empresa de traductors jurats a Pallejà\nLa nostra empresa, amb 19 anys de trajectòria, li ofereix el servei de traductors oficials a Pallejà, és a dir, traduccions amb validesa legal, signades i segellades per traductors autoritzats pel Ministeri d’Afers exteriors espanyol. Aquestes traduccions tenen validesa oficial i són requerides per molts organismes públics i oficials (Universitats, Ajuntaments, Registres Civils…) per a molts dels tràmits que realitzen. Quan una traducció porta el segell del traductor oficial jurat autoritzat, aquest actua com a notari de la traducció, donant fe pública de la fidelitat de la traducció respecte al text original i atorgant-li validesa davant institucions oficials i administracions públiques. Tots els nostres traductors jurats autoritzats estan reconeguts pel Ministeri d’Afers exteriors espanyol. Per norma general només haurà de presentar una traducció jurada a Pallejà si el tràmit i organisme concret així li ho exigeix.\nCerca un traductor oficial barat a Pallejà? En 1Global Translators oferim preus competitius i sobre els mateixos practiquem importants descomptes per repetició i per volum.\nLes nostres traduccions oficials en Pallejà li seran lliurades per missatger en el domicili que ens indiqui.\nTambé comptem amb servei de traductor jurat urgent a Pallejà, i en aquest cas normalment s’intentarà que el mateix estigui el més a prop possible del seu domicili. Si no és urgent, el traductor pot trobar-se en una altra localitat a l’efecte d’aconseguir preus més competitius per a Vostè gràcies a crear economies d’escala.\nSi necessita un traductor certificat a Pallejà:\nComptem amb traductors jurats en Pallejà en els següents idiomes!\nA Espanya els traductors jurats reconeguts pel Ministeri d’Afers exteriors i de Cooperació ho són del/al castellà al/de l’idioma corresponent. En cas de sol·licitar una traducció oficial a Pallejà d’altres combinacions lingüístiques dels idiomes de la llista anterior, podrem realitzar-la sense problema, però caldrà transitar pel castellà. Per això, si vostè necessita una traducció jurada amb combinacions lingüístiques en les quals no aparegui l’espanyol, el cost es duplica. A més, pot donar-se la circumstància que en la institució on deguin presentés les traduccions aquestes no siguin admeses, per la qual cosa convindria que vostè confirmi que l’entitat en qüestió acceptarà la doble traducció necessària en aquest cas.\nSi necessita un traductor oficial jurat en Pallejà:\n7 avantatges de la nostra agència de traductors jurats oficials a Pallejà\n1Global està orientada cap a qualitats altes i per a això comptem amb un rigorós Sistema de Qualitat que té una forma triangular. El vèrtex és la nostra orientació cap a les necessitats del client, ja que el nostre objectiu és excedir les seves expectatives. Els dos punts de suport en els quals confiem per a aconseguir l’anterior són: en primer lloc, excel·lents traductors autoritzats en Pallejà i, en segon lloc, rigorosos procediments i controls de qualitat conforme a les normes de qualitat ISO-9001 i EN-15038. Gràcies a això, hem aconseguit un ràtio de traduccions conformes superior al 99%. Veure el nostre Sistema de Gestió de la Qualitat.\nEls preus dels nostres traductors jurats de confiança són molt competitius i sobre els mateixos practiquem importants descomptes per repetició i per volum. Si necessita traductors jurats barats a Pallejà, demani’ns informació sobre la nostra modalitat de traductor jurat low cost.\nMoltes vegades els nostres clients necessiten traduccions jurades ràpides i per a satisfer aquesta necessitat oferim una modalitat de traductor jurat urgent a Pallejà en què ens adaptem al termini que el client necessiti, sempre que sigui viable. Això ho aconseguim gràcies a comptar més de 1.000 traductors oficials i al nostre Sistema de Gestió de Projectes.\nEn la nostra empresa de traductors jurats Pallejà som conscients de la importància de la puntualitat i per això apliquem un gran rigor en el compliment dels terminis, sent el nostre índex de traduccions puntuals superior al 99%. Ho aconseguim treballant amb traductors certificats a Pallejà seriosos i amb uns procediments rigorosos.\nGràcies a comptar amb un gran nombre de traductors oficials a Pallejà i al nostre Sistema de Gestió de Projectes podem abordar grans projectes formant equips de traducció ben coordinats i unificant la terminologia.\nEl fet d’haver desenvolupat diferents àrees d’especialització i de comptar amb traductors jurats en Pallejà nadius altament especialitzats en diferents camps ens permet realitzar una àmplia varietat de projectes, incloent projectes en els quals dins d’un mateix text hi hagi terminologia corresponent a diverses àrees del coneixement.\nTots els traductors autoritzats a Pallejà que treballen per a 1Global signen un Compromís de Confidencialitat. Si el client ho desitja, podem signar nosaltres al seu torn un Acord de Confidencialitat amb aquest.\nSi necessita un traductor jurat a Pallejà:\nEn la nostra agència de traductors oficials en Pallejà comptem amb traductors jurats jurídics, traductors jurats econòmics, traductors financers jurats, traductors mèdics jurats, traductors jurats tècnics, traductors científics jurats, per a administracions públiques, traductors farmacèutics, químics, de publicitat, de pàgines web, informàtics, per a empreses, d’informes, contractes i d’altres especialitats.\nAlguns dels documents típics per als quals més ens demanen el servei de traductor jurat a Pallejà són els següents:\nIntèrprets jurats a Pallejà\nTambé comptem amb intèrprets oficials a Pallejà, que ofereixen el servei de traduccions parlades en jutjats, tribunals i altres administracions que requereixin traduccions orals. Si necessita intèrprets certificats en Pallejà:\nAlguns documents per als quals certes administracions poden exigir traductors oficials jurats en Pallejà són de partides de naixement, actes de matrimoni, certificats de defunció, certificats d’antecedents penals, demandes, contestacions a demanda, informes pericials i proves.\nAlguns organismes que solen exigir traductors jurats oficials a Pallejà són els següents:\nTingui en compte que certes institucions (com algun consolat) quan demanen traduccions jurades oficials poden exigir també requisits addicionals (com que els traductors jurats estiguin a més homologats per aquesta administració). En aquest sentit, és responsabilitat del nostre client informar-se prèviament de tots aquests requisits addicionals abans d’encarregar una traducció oficial jurada en Pallejà a la nostra agència de traduccions, la qual no assumirà cap responsabilitat per cap requisit de cap organisme que no se li hagi comunicat prèviament.\nCombinacions lingüístiques que més tradueix el nostre despatx de traductors autoritzats en Pallejà\nLes combinacions lingüístiques més sol·licitades del servei de traductor jurat a Pallejà són les següents: traduccions de l’espanyol a l’anglès, de l’anglès al castellà, de l’espanyol a l’alemany i alemany al castellà, així com de l’espanyol a l’italià, de l’italià a castellà, espanyol a xinès i xinès a castellà. També tenim una considerable demanda de serveis de traductor oficial Pallejà del castellà al francès, del francès a espanyol, espanyol a català i català a castellà, espanyol a gallec i gallec a castellà, espanyol a basc i basc a castellà, espanyol a valencià i valencià a castellà, castellà a portuguès i portuguès a espanyol, espanyol a basc i basc a castellà, així com de traductors jurats del castellà a àrab, de l’àrab a espanyol, castellà a rus, rus a espanyol, castellà a romanès i romanès a espanyol.\nixí mateix oferim servei de traductor certificat en Pallejà per a altres combinacions lingüístiques del castellà i a aquest idioma, de l’anglès i a aquesta llengua i de l’i a altres idiomes europeus, com l’holandès, neerlandès, suec, danès, finès, polonès, búlgar, txec, noruec, grec, eslovac, estonià, lituà i hongarès. Per al servei de traductors jurats Pallejà a l’i de l’ucraïnès, bielorús, turc, eslovè, serbi, croat, bosnià, finlandès, llatí, macedoni, convé tenir en compte que a vegades necessitarem una mica més de termini per a tramitar la traducció, pel fet que hi ha menys traductors oficials a Pallejà que en altres combinacions lingüístiques.\nTambé posem a les seves disposició el nostre servei de traductor en Pallejà a l’i del xinès mandarí, àrab, bengalí, persa, hebreu, coreà i japonès, així com servei de signatura i segellat no oficial per a traduccions al letó, albanès, maltès, bosnià, aranès, hindi, irlandès, moldau, georgià, armeni, indonesi, malai, tailandès, panyabi, urdú, gujarati, occità, azerbayano i del amazig i altres llengües berbers, haussa, fulani, vaig manar, tuareg, amhárico i més de 150 llengües de tot el món. Per a algunes llengües molt poc comunes, com el yoruba, songhay, igbo, lingala, swahili o gujarati, sovint haurem de passar per l’anglès com a idioma pont, a causa de la falta de traductors natius que sàpiguen castellà.\nSOL·LICITI’NS SERVEI DE TRADUCTORS JURATS A PALLEJÀ.\nPer a sol·licitar un traductor oficial jurat en Pallejà en format Word, Excel, Access, Powepoint, pdf, etc., interpretació jurada, ja sigui de cabina o consecutiva per a conferències o d’enllaç per a judicis o reunions de negoci, transcripció de cintes i àudios, maquetació de textos traduïts, revisió de traduccions o un altre servei lingüístic.\nSi desitja treballar per a nosaltres, ja sigui com a traductor oficial en Pallejà o com a professional contractat en algun dels nostres departaments. Necessitem especialment traductors jurats certificats a l’i de l’anglès britànic, xinès, polonès, txec, eslovac, rus, ucraïnès, àrab, alemany, italià, holandès, francès i romanès. També són benvinguts traductors oficials certificats a Pallejà natius de l’i a l’anglès americà, neerlandès, japonès, basc, gallec, hindi, suec, danès, noruec, finès, búlgar, bielorús i moldau. En menor mesura precisem de traductors jurats bons per a l’anglès australià, català, valencià, hongarès, estonià, letó, lituà, grec, urdú, bengalí, pastún, persa, panyabí i coreà.\nQuant a les especialitats, sobretot tenim necessitat de traductors jurats urgents a Pallejà jurídics, tècnics, de programari, literaris, científics, aeronàutics, de telecomunicacions, automoció, electrònica i enginyeria. També de traductors oficials barats nadius de manuals d’ús per a electrodomèstics, màquines i equips (especialment maquinària tèxtil, maquinària per al plàstic, màquines-eina, maquinària química i farmacèutica), i de traductors jurats low cost de textos sobre temàtica tèxtil, ferroviària, naviliera, sobre energies renovables, electricitat, aviació, distribució comercial minorista i majorista, revistes i periòdics. En menor mesura ens fan falta traductors oficials jurats ràpids en Pallejà per a textos sobre tecnologia (especialment tecnologia de la informació), metal·lúrgia, química (sobretot hidrocarburs, petroquímica i combustibles), moda, energia nuclear, energia tèrmica, gas, educació, viatges, salut, toxicologia, construcció, agricultura, ramaderia, receptes, cartes de restaurant, patents i plecs de condicions per a licitacions de projectes d’obres públiques, ports, aeroports i infraestructura.\nSi està interessat a ser el nostre agent comercial a Pallejà o en altres temes relacionats amb la publicitat, la labor comercial, la comunicació i el màrqueting de les traduccions i altres serveis lingüístics (incloent xarxes socials i màrqueting digital).\nTraductors jurats oficials en municipis pròxims a Pallejà\nAixí mateix tenim traductors oficials jurats en municipis pròxims a Pallejà:\nTraductors natius certificats a Molins de Rei\nServeis de traductors jurats bons i ràpids Papiol\nEmpresa de traductors jurats ràpids i de qualitat a Cervelló\nDespatx de traductors oficials barats a Corbera de Llobregat


Els caniches són alguns dels gossos familiars més populars, sobretot per a aquells amb al·lèrgies. Tanmateix, a l’hora de tenir cura d’una mascota, pot semblar més fàcil mantenir-lo fora. Els caniches són una mica diferents d’altres races, per tant, com s’adapten a aquesta equació?\nEls caniches no són una raça que convingui bé en viure fora. Els caniche estàndard poden viure fora en llocs amb un clima temperat, en un jardí que té un refugi segur. Que algun caniche visqui fora és arriscat; pot desenvolupar malalties o ansietat.\nTot i que hi ha excepcions a totes les regles, en general es parla que els caniche no s’han de mantenir fora de tot el temps. Els caniches prosperen al voltant de les persones i l’aïllament no els convé.\nPer què els caniches haurien de viure dins i no fora\nHi ha moltes races de gossos que fan bé viure fora. Malauradament, els caniche no en són un.\nAixò és cert per un parell de raons.\nNo és perquè els caniche siguin mimats o massa mimats. Una raó enorme té a veure amb el seu pelatge.\nDoncs no pell en si mateixa. Els caniches no tenen la pell típica que tenen la majoria de les races. Un abric de caniche està realment fet de cabell. Aquest pèl és dens, clar i normalment arrissat. Aquest cabell és prou bo per mantenir un caniche calent durant la caça, la natació i l’exercici general.\nAquest pelatge no és molt bo per mantenir un caniche calent quan no hi ha molt moviment. Dit d’una altra manera, quan el caniche no corre, aquest pelatge és ineficient per escalfar-se.\nProbablement heu vist molts caniche amb abrics o jerseis posats, i és per això que sobretot.\nLes nits poden refredar-se i si el caniche està fora, pot ser que tremoli tota la nit en lloc de dormir.\nSi voleu un gos a l’aire lliure, no hi ha un caniche.\nUna altra de les grans raons per les quals els caniche no fan res bé amb viure fora és que són animals socials que necessiten molta interacció humana. Mantenir-se fora pot ser aïllant.\nSi un caniche es queda sol durant la major part del dia fora, no serà feliç i probablement se sentirà ansiós. Viouslybviament, això no és bo.\nSi alguna vegada heu estat al voltant d’un caniche, probablement us haureu adonat que són una mica emotius. Realment es preocupen per la seva família i quedar-se sols els farà sentir no desitjats.\nEstar ansiós, trist o angoixat pot fer que un caniche esgarrapi, plori o bordi. Als vostres veïns no els agradarà el so constant d’un caniche queixant-se i bordant i probablement us preocuparà la felicitat del vostre gos.\nSe sap que els caniches són hipoal·lergògens de totes maneres, de manera que solen ser excel·lents companys per viure a l’interior. La majoria de les persones realment adopten caniche a causa de la baixa velocitat de reacció al·lèrgica i la baixa taxa de vessament.\nNo tots els caniches ho faran horrorosament fora, però a la majoria no els agradarà ni una mica.\nEls caniches estàndard funcionen millor que els minis o les joguines\nSi voleu mantenir un caniche fora, assegureu-vos que sigui un estàndard, ja que són capaços de suportar una mica més de tensió que altres de la raça.\nHi ha 3 tipus principals de caniche: l’estàndard, la miniatura i el caniche de joguina.\nUn caniche estàndard fa 16 a 24 polzades d’alçada i pesa aproximadament entre 40 i 75 lliures. Les miniatures mesuren entre 11 i 15 polzades d’alçada i entre 15 i 20 lliures, i els caniches de joguina són els més petits de només 10 polzades i només de 5 a 10 lliures.\nCom podeu veure, hi ha una gran diferència de mida entre tots ells.\nEls dos tipus de gossos més petits no tenen molta grassa per mantenir-los calents i són una mica més delicats que els caniches estàndard. Els gossos més petits solen tenir moments més difícils en entorns durs que els més grans.\nEls caniche estàndard tindran una mica més de força i durabilitat, a més de greix corporal que pot ajudar a aïllar la calor i regular la temperatura corporal.\nEls caniches estàndard encara poden patir riscos quan viuen fora, però tenen més possibilitats de prosperar en aquest entorn que les joguines o els minis.\nRiscos de viure fora\nSi no us he convençut de mantenir dins el vostre estimat caniche, aquí teniu més informació que us pot influir.\nPer descomptat, sempre heu de fer el millor per a la vostra situació individual, però conèixer els fets pot ajudar-vos a prendre una decisió informada.\nAquí hi ha algunes de les coses que poden passar quan un caniche viu fora:\nAlgunes d’aquestes coses són més greus que d’altres.\nDeixar el caniche a l’exterior fomentarà molt el joc, cosa que el cansarà en un instant quan hi ha el sol calent.\nQuan es deixa un gos fora, és més difícil controlar els nivells d’entrada d’aigua. Totes les criatures hauran d’augmentar la quantitat d’aigua que consumeixen quan fa calor. Si no sou conscient de quant beu el caniche o oblideu de posar més aigua al bol, la deshidratació, l’esgotament de la calor i el cop de calor poden passar fàcilment.\nÉs possible que el vostre cadell rebi aigua d’altres fonts exteriors si té molta set i és possible que aquestes fonts d’aigua no siguin segures. Podria ser una piscina clorada o aigua bruta plena de bacteris.\nLes superfícies calentes poden cremar les potes dels caniche.\nÉs possible que els cabells de l’esquena dels caniche no siguin suficients per protegir-lo del sol. Això és especialment cert quan es canalla el caniche.\nFins i tot si el caniche no es crema, la pell seca és definitivament possible amb tots els elements en joc.\nQuan fa fred\nSi manteniu el caniche a l’aire lliure durant els períodes de fred, també hi ha alguns riscos inherents.\nLes potes danyades\nAlguns dels mateixos problemes que solen passar a l’estiu també es troben en aquesta llista. Es pot produir deshidratació si el bol d’aigua es congela. La pell seca és freqüent en els mesos més freds, ja que la majoria de la gent experimenta per si mateixa.\nEl fet de tenir constantment fred a les potes i al nas també fa malbé. Si mantingueu els peus a la neu o en un sòl dur i fred, també experimentareu danys a les extremitats.\nEn lloc de deixar el caniche fora de casa tot el temps, tingueu en compte algunes altres alternatives que poden ser millors per a vosaltres i per al vostre pelut millor amic.\nProveu el garatge – Aquesta part de la casa és un lloc que normalment es regula millor quan es tracta de temperatura. A més, el caniche no pot arrencar cap coixí del sofà en aquesta zona de la casa.\nSecciona una secció a prova de gossos a casa teva – Si us preocupa que el vostre caniche vagi per parts de la casa, no hauria de configurar una habitació o una zona com si hi hagués un nadó a la casa.\nLa gossera entrena el teu caniche – Si voleu que el vostre gos dormi en una zona i no vagi, formeu-lo a dormir en una gossera. Això ajudarà a alleujar molts problemes i preocupacions.\nSi teniu previst mantenir el caniche a l’aire lliure\nCom he dit abans, hi ha excepcions per a totes les regles i situacions que no s’ajusten al motlle. Per tant, si teniu la necessitat de mantenir el caniche a l’exterior i sentiu que podeu fer-ho amb seguretat, aquí teniu algunes idees i pautes per situar-vos.\nEn primer lloc, assegureu-vos que el jardí estigui tancat. No es sap que els caniches són artistes d’escapament, però desapareixeran perquè tenen curiositat natural.\nSi voleu mantenir el caniche a l’aire lliure, assegureu-vos que la tanca no tingui forats a prop de la part inferior i que hi hagi una porta que es tanqui completament. Això garantirà que la vostra mascota estigui allà al matí.\nEn segon lloc, el pati ha de tenir ombra i refugi. A l’estiu, l’ombra us ajudarà a mantenir el caniche fresc i el refugi us mantindrà calent.\nPlanteu un arbre per tenir ombra si encara no en teniu. Els porxos que tenen espai a sota també poden funcionar.\nQuan es tracta d’un bon refugi, en realitat hi ha alguns requisits que el govern estableix.\nRefugi adequat per a gossos, tal com es defineix a la llei estatal, significa una casa per a gossos ben aïllada i amb teulada inclosa. L’interior hauria de ser prou gran perquè el gos s’aturés i estirés còmodament.\nTrieu una casa per a gossos que s’ajusti a aquest criteri.\nTambé voldreu assegurar-vos que pugueu donar al vostre caniche tot el menjar que necessitarà, així com aigua.\nEls gossos beuran més a l’estiu o mesos més càlids i mengen més quan comença a fer més fred a l’exterior. És una bona idea tenir en compte aquestes coses si el caniche viu a l’aire lliure.\nEl vostre caniche també necessitarà atenció. Si teniu el caniche viu fora, assegureu-vos que no estigui sol tot el dia. Dediqueu molt de temps a unir i tranquil·litzar el vostre cadell que encara sou familiar. L’afecte marcarà una gran diferència en el comportament.\nEl més important és parar atenció a les necessitats del vostre caniche. Vigileu els canvis en la gana, el comportament o la salut. Això us ajudarà a garantir que el vostre cadell estigui content i s’adapti bé.


Parla Durruti (novembre de 1936) – Revista Catalunya\nParla Durruti (novembre de 1936)\n19 Novembre, 2020 19 Novembre, 2020 Equip Comunicació CGT Catalunya Agustí Guillamón, Durruti, Memòria\nEl 4 novembre de 1936 hi havia molta expectació per escoltar l’imprevist discurs de Durruti per Ràdio CNT-FAI, que seria transmès a tota Espanya per les emissores barcelonines. Aquell mateix dia la premsa donava fe de la presa de possessió del càrrec de Ministre per quatre anarquistes en el govern de Madrid: Federica Montseny, Joan Garcia Oliver, Joan López i Joan Peiró. La Columna Durruti no havia aconseguit prendre Saragossa.\nLes dificultats d’aprovisionament d’armament eren la principal dificultat del front. Durruti havia recorregut a tots els mètodes al seu abast per aconseguir armes. Fins i tot havia enviat un destacament de milicians, a principis de setembre, en una expedició punitiva sobre Sabadell, per obligar que li lliuressin les armes que havien estat emmagatzemades amb vista a la formació d’una Columna Sabadell que no havia arribat a constituir-se.\nA més, el 24 d’octubre la Generalitat havia aprovat el Decret de militarització de les Milícies, que posava en vigor l’antic Codi de Justícia Militar a partir del dia 1 de novembre. Tant amics com enemics esperaven amb atenció què diria Durruti.\nJa abans de l’al·locució la gent s’aglomerava en les proximitats dels altaveus instal·lats als arbres de la Rambla, que solien transmetre cançons revolucionàries, música i notícies. En qualsevol lloc de la ciutat de Barcelona on hi hagués una ràdio s’esperava amb impaciència que el locutor anunciés: “Parla Durruti”.\nEl Decret de militarització havia estat apassionadament discutit en la Columna Durruti, que havia decidit no admetre-ho, perquè no podia millorar les condicions de lluita dels milicians voluntaris del 19 de juliol, ni resoldre la crònica falta d’armament. Durruti va signar, en nom del Comitè de Guerra, un escrit de rebuig a la militarització que va dirigir al “Consell” de la Generalitat, datat significativament en el Front d’Osera aquest mateix 1 de novembre en què es reposava l’odiat Codi Militar. La Columna negava la necessitat d’una disciplina de caserna a la qual s’oposaven la superioritat de la disciplina revolucionària: “Milicians sí; soldats mai”.\nDurruti, com a delegat de la Columna, va voler fer-se ressò de la indignació i protesta dels milicians del front d’Aragó davant el curs clarament contrarevolucionari que s’estava obrint pas a la rereguarda. A les 21:30 va començar a radiar-se el discurs de Durruti:\n“Treballadors de Catalunya: Em dirigeixo al poble català, a aquest poble generós que fa quatre mesos va saber desfer la barrera dels militarots que ens volien sotmetre sota les seves botes. Us porto una salutació dels germans i companys que lluiten al front d’Aragó a uns quilòmetres de Saragossa, i que estan veient les torres de la Pilarica.\nTot i l’amenaça que plana sobre Madrid, cal tenir present que hi ha un poble a peu, i per res del món se li farà retrocedir. Resistirem al front d’Aragó, davant les hordes feixistes aragoneses, i ens dirigim als germans de Madrid per dir-los que resisteixin, ja que els milicians de Catalunya sabran complir el seu deure, com quan es van llançar als carrers de Barcelona per a aixafar el feixisme . No han d’oblidar les organitzacions obreres quin ha de ser el deure imperiós dels moments presents. Al front, com a les trinxeres, hi ha un pensament, només un objectiu. Es mira fix, es mira endavant, només amb el propòsit d’aixafar el feixisme.\nDemanem al poble de Catalunya que s’acabin les intrigues, les lluites intestines; que us poseu a l’altura de les circumstàncies; deixeu les picabaralles i la política i penseu en la guerra. El poble de Catalunya té el deure de correspondre als esforços dels que lluiten al front. No tindrà més remei que mobilitzar-se tothom, i que no creguin que s’han de mobilitzar sempre els mateixos. Si els treballadors de Catalunya han d’assumir la responsabilitat d’estar al capdavant, ha arribat el moment d’exigir del poble català el sacrifici també dels que viuen a les ciutats. Cal una mobilització efectiva de tots els treballadors de la rereguarda, perquè els que ja estem al front volem saber amb quins homes comptem darrere de nosaltres.\nEm dirigeixo a les organitzacions i els demano que es deixin de picabaralles i de travetes. Els del front demanem sinceritat, sobretot a la Confederació Nacional del Treball i a la FAI. Demanem als dirigents que siguin sincers. No n’hi ha prou amb que ens enviïn cartes al capdavant encoratjant-nos, i amb que ens enviïn roba, menjar i cartutxos i fusells. Cal també adonar-se de les circumstàncies, preveure el avenir. Aquesta guerra té tots els agreujants de la guerra moderna i està costant molt a Catalunya. S’han de donar compte els dirigents que si aquesta guerra es perllonga molt, cal començar per organitzar l’economia de Catalunya, cal establir un Codi en l’ordre econòmic. No estic disposat a escriure més cartes perquè els companys o el fill d’un milicià mengi un tros de pa o un got de llet més, mentre hi ha consellers que no tenen taxa per menjar i gastar. Ens dirigim a la CNT-FAI per dir-les que si com a organització controlen l’economia de Catalunya, l´han d’organitzar com cal. I que no pensi ningú ara en augments de salaris i en reduccions d’hores de treball. El deure de tots els treballadors, especialment els de la CNT és el de sacrificar-se, el de treballar el que calgui.\nSi és veritat que es lluita per alguna cosa superior, us ho demostraran els milicians que es posen vermells quan veuen a la Premsa aquestes subscripcions a favor seu, quan veuen aquests pasquins demanant auxili per a ells. Els avions feixistes ens tiren en les seves visites, diaris en què poden llegir-se llistes de subscripcions per als que lluiten, ni més ni menys que feu vosaltres. Per això hem de dir-vos que no som captaires i, per tant, no acceptem la caritat sota cap concepte. El feixisme representa i és, en efecte, la desigualtat social, si no voleu que els que lluitem us confonguem als de rereguarda amb els nostres enemics, compliu amb el vostre deure. La guerra que fem actualment serveix per esclafar l’enemic al front, però és aquest l’únic?: No. L’enemic és també aquell que s’oposa a les conquestes revolucionàries i que es troba entre nosaltres, i al qual aixafarem igualment.\nSi voleu aturar la perill, s’ha de formar un bloc de granit. La política és l’art de la traveta, l’art de viure [com abellots], i aquest ha suplantar-se per l’art del treball. Ha arribat el moment de convidar a les organitzacions sindicals i als partits polítics perquè això acabi d’una vegada. A la rereguarda s’ha de saber administrar. Els que estem al front volem darrere una responsabilitat i una garantia, i exigim que siguin les organitzacions les que vetllin per les nostres dones i els nostres fills.\nSi aquesta militarització decretada per la Generalitat és per ficar-nos por i per imposar una disciplina de ferro, s’han equivocat. Aneu equivocats, consellers, amb el decret de militarització de les milícies. Ja que parleu de disciplina de ferro, us dic que vingueu amb mi al front. Allà estem nosaltres que no acceptem cap disciplina, perquè som conscients per complir amb el nostre deure. I veureu el nostre ordre i la nostra organització. Després vindrem a Barcelona i us preguntarem per la vostra disciplina, pel vostre ordre i pel vostre control, que no teniu.\nEstigueu tranquils. Al front no hi ha cap caos, cap indisciplina. Tots som responsables i coneixem el tresor que ens heu confiat. Dormiu tranquils. Però nosaltres hem sortit de Catalunya confiant-vos l’Economia. Responsabilitzeu-vos-en, disciplineu-vos-en. No provoquem, amb la nostra incompetència, després d’aquesta guerra, una altra guerra civil entre nosaltres.\nSi cadascú pensa que el seu partit sigui el més potent per imposar la seva política, està equivocat, perquè enfront de la tirania feixista només hem d’oposar una força, només ha d’existir una organització, amb una disciplina única.\nPer res del món aquells tirans feixistes passaran per on estem. Aquesta és la consigna del front. A ells els diem: “No passareu!”. I a vosaltres us correspon cridar: “No passaran!”. “\nAl cap d’unes hores d’haver escoltat Durruti se seguia comentant el que havia dit amb la seva acostumada energia i enteresa. Les seves paraules van ressonar amb força i emoció en la nit barcelonina, encarnant el genuí pensament de la classe treballadora. Havia estat una veu d’alarma que recordava als treballadors la seva condició de militants revolucionaris. Durruti no reconeixia déus en els altres, ni la classe obrera en ell. Donava per fet que els milicians que s’enfrontaven al feixisme en els camps de batalla no estaven disposats a que ningú els robés el seu contingut revolucionari i emancipador: no es lluitava per la República o la democràcia burgesa, sinó pel triomf de la revolució social i la emancipació del proletariat.\nNo hi va haver en tota l’arenga una frase demagògica o retòrica. Eren fuetejades per als de dalt i els de baix. Per als obrers i per als jerarques cenetistes apoltronats en centenars de càrrecs de responsabilitat, per als ciutadans de a peu i per als consellers de la Generalitat o els flamants ministres anarquistes. Una diatriba contra les derivacions burocràtiques de la situació revolucionària creada el 19 de Juliol, i una condemna contra la política del govern, amb o sense confederats al capdavant del embolic.\nA la rereguarda es confonia lamentablement el deure amb la caritat, l’administració amb el comandament, la funció amb la burocràcia, la responsabilitat amb la disciplina, l’acord amb el decret i l’exemple amb l’autoritarisme. Les amenaces de “baixar a Barcelona” a revifar el terror dels representants polítics de la burgesia, encara que ja era massa tard per esmenar l’inexcusable i ingenu error de juliol, quan es va ajornar la revolució “fins després de la presa de Saragossa”, per mancances teòriques i falta de perspectives del moviment llibertari. Però al poder no se li amenaça en va: les seves paraules, adreçades als seus germans de classe, tenien tot el valor d’un testament revolucionari. Testament, i no proclama, perquè la seva era una mort anunciada, que la deïficació pòstuma va convertir en enigma.\n“Durruti personificava l’oposició i resistència revolucionàries a la dissolució dels comitès, la direcció de la guerra per la burgesia i el control estatal de les empreses expropiades al juliol”\nLa conseqüència immediata del discurs radiofònic va ser la convocatòria per Companys al dia següent, el 5 de novembre a les onze de la nit, d’una reunió extraordinària al Palau de la Generalitat de tots els seus consellers i els representants de totes les organitzacions polítiques i sindicals, per tractar la creixent resistència al compliment del decret de militarització de les milícies, així com al de dissolució dels comitès revolucionaris i la seva substitució per ajuntaments frontpopulistes.\nDurruti era causa i diana del debat, encara que tots evitaven pronunciar el seu nom. Companys va plantejar la necessitat d’acabar amb “els incontrolats”, que al marge de qualsevol organització política i sindical “ho desfan tot i a tots ens comprometen”. Comorera (PSUC) va afirmar que la UGT expulsaria de les seves files als que no acatessin els decrets, i va convidar la resta d’organitzacions a fer el mateix.\nMarianet, secretari de la CNT, després d’ufanar-se del sacrifici demostrat pels anarquistes amb la seva renúncia als propis principis ideològics, es va queixar de la manca de tacte en aplicar de manera immediata el Codi de Justícia Militar, i va assegurar que després del decret de dissolució dels comitès, i gràcies a l’esforç de la CNT cada vegada hi havia menys incontrolats, i que es tractava no tant de grups als quals expulsar com resistències a vèncer, sense provocar rebel·lions, i d’individus que convèncer.\nNin (POUM), Herrera (FAI) i Fàbregas (CNT) van lloar els esforços realitzats per totes les organitzacions per normalitzar la situació posterior al 19 de juliol, i enfortir el poder de l’actual Consell de la Generalitat. Nin va intervenir en la disputa entre Sandino, conseller de Defensa, i Marianet sobre les causes de la resistència al Decret de militarització, dient que “en el fons tots estaven d’acord” i que existia cert temor entre les masses “per perdre el que han guanyat “, però que” la classe obrera està d’acord en formar un veritable exèrcit “. Nin veia la solució a l’actual conflicte en la creació d’un comissariat de guerra en el qual estiguessin representades totes les organitzacions polítiques i sindicals.\nComorera, molt més intransigent que Companys i Tarradellas, va afirmar que el problema fonamental radicava en la manca d’autoritat de la Generalitat: “grups d’incontrolats continuen fent el que volen”, no només en la qüestió de la militarització i la direcció de la guerra o el comandament únic, sinó també pel que fa a la dissolució de comitès i formació d’ajuntaments, o en el que afectava la recollida d’armament a la rereguarda, o a la mobilització, per a la qual augurava un fracàs. Falta d’autoritat que Comorera estenia fins i tot a les col·lectivitzacions “que continuen fent-se a caprici, sense sotmetre´s al Decret que les regula”.\nCompanys va acceptar la possibilitat de modificar el Codi Militar i crear un comissariat de Guerra. Comorera i Andreu (ERC) van insistir que calia complir i fer complir els decrets. La reunió va concloure´s amb una crida unitària al poble català, al disciplinat acatament de tots els decrets de la Generalitat, i al compromís de totes les organitzacions a declarar el seu suport a la premsa a totes les decisions governamentals. Ningú es va oposar a la militarització: el problema per polítics i buròcrates era només com fer-se obeir.\n“La sagrada unitat antifeixista entre buròcrates obrers, estalinistes i polítics burgesos no podia tolerar incontrolats de la talla de Durruti: heus aquí per què la seva mort era urgent i necessària”\nEl 6 de novembre el Consell de Ministres de la República decidia, per mitjà d’una unanimitat que incloïa el vot dels quatre ministres anarquistes, la fugida del Govern d’un Madrid assetjat per les tropes feixistes. El menyspreu de la Federació Local de la CNT de Madrid es va reflectir en un bellíssim manifest públic que declarava: “Madrid, lliure de ministres, serà la tomba del feixisme. Endavant milicians! Visca Madrid sense govern! Visca la Revolució Social! “.\nEl dia 15 una part de la columna Durruti combatia ja a Madrid, al comandament d’un Durruti que s’havia resistit a sortir d’Aragó, convençut finalment per Marianet i Federica. El 19 de novembre una bala perduda, o no, el va ferir al front de Madrid, on va morir l’endemà.\nEl diumenge 22 de novembre, a Barcelona, una multitudinària, interminable, caòtica i desorganitzada desfilada fúnebre avançava lentament, mentre dos bandes musicals que no aconseguien tocar a l’uníson contribuïen a augmentar la confusió. La cavalleria i les tropes motoritzades que havien precedit la desfilada estaven bloquejades per la gentada. Els cotxes que portaven les corones ho feien fent marxa enrere. L’escorta de cavalleria intentava avançar cada un pel seu compte. Els músics, que s’havien dispersat, intentaven reagrupar-se entre una massa confusa que portava pancartes antifeixistes i onejava banderes vermelles, roig-i-negres i atigressades.\nEl seguici estava presidit per nombrosos polítics i buròcrates, encara que el protagonisme de l’acte públic va ser acaparat per Companys, president de la Generalitat, Antonov-Ovseenko, cònsol soviètic i Joan García Oliver, ministre anarquista de Justícia de la República, que van prendre la paraula davant el monument a Colom per lluir els seus dots d’oradors davant la multitud.\nGarcia Oliver va anticipar els mateixos arguments de sincera amistat i confraternitat entre antifeixistes que utilitzaria al maig de 1937 per ajudar a aixafar les barricades de la insurrecció obrera contra l’estalinisme. El cònsol soviètic va iniciar la manipulació ideològica de Durruti al fer-lo campió de la disciplina militar i del comandament únic. Companys va jugar a l’insult més roí quan va dir que Durruti “havia mort per l’esquena com moren els covards … o com moren els que són assassinats per covards”. Els tres van coincidir a enaltir per sobre de tot la unitat antifeixista.\nEl cadafal de Durruti era ja tribuna de la contrarevolució. Tres oradors, excelsos representants del govern burgès, de l’estalinisme i de la burocràcia cenetista, es disputaven la popularitat de l’ahir perillós incontrolat i avui embalsamat heroi. Quan el fèretre, vuit hores després de l’inici de l’espectacle, ja sense el seguici oficial, però acompanyat encara per una curiosa multitud, va arribar al cementiri de Montjuïc, no va poder ser sepultat fins al dia següent perquè centenars de corones obstaculitzaven el pas, el forat era massa petit i una pluja torrencial impedia ampliar-lo.\nPotser no sapiguem mai com va morir Durruti, ja que hi ha set o vuit versions diferents i contradictòries, però és més interessant preguntar-se per què va morir quinze dies després de parlar per la ràdio. L’al·locució radiofònica de Durruti va ser percebuda com una perillosa amenaça, que va trobar una resposta immediata en la reunió extraordinària del Consell de la Generalitat, i sobretot en la brutalitat de la intervenció de Comorera, que tot just va ser suavitzada per cenetistes i poumistes, que al capdavall es van juramentar en la tasca comuna de complir i fer complir tots els decrets.\nLa sagrada unitat antifeixista entre buròcrates obrers, estalinistes i polítics burgesos no podia tolerar incontrolats de la talla de Durruti: heus aquí per què la seva mort era urgent i necessària. En oposar-se a la militarització de les milícies, Durruti personificava l’oposició i resistència revolucionàries a la dissolució dels comitès, la direcció de la guerra per la burgesia i el control estatal de les empreses expropiades al juliol. Durruti va morir perquè s’havia convertit en un perillós obstacle per a la contrarevolució en marxa.\nI per aquesta mateixa raó a Durruti calia matar-lo dues vegades. Un any després, en la commemoració de l’aniversari de la seva mort, la totpoderosa màquina de propaganda de l’estalinista govern Negrín va treballar a ple rendiment per atribuir-li l’autoria d’un eslògan, inventat originalment per Ilya Ehrenburg, i recolzat després per la burocràcia dels comitès superiors de la CNT-FAI, en què li feien dir el contrari del que sempre va dir i va pensar: “Renunciem a tot, menys a la victòria“. Això és, que Durruti renunciava a la revolució. Ni tan sols ens queda una versió completa i fidedigna del seu discurs, radiat el 4 de novembre de 1936, perquè la premsa anarquista de l’època va endolcir i censurar a Durruti en vida.\nUn cop mort, Durruti ja podia ser Déu i pujar als altars com L’Heroi del Poble. I fins i tot ascendir a tinent coronel de l’Exèrcit Popular.


Davant la crisi la UE fa de bomber i d'arquitecte · Tribuna.cat\nDivendres, 15 de febrer del 2013 | 18:35\nUnió Europea (UE), Crisi, Bomber, Arquitecte, Toni Reig, Comissió Europea\nUna reflexió de Margaritis Schinas, assessor de la presidència europea, sobre el paper que està jugant la Unió Europea (UE) davant la crisi porta a la conclusió de què aquesta fa, de manera simultània, el paper de bomber i el d'arquitecte.\n"El 2008 comença el nostre futur amb la caiguda de Lehman Brothers. És una explosió termonuclear i l'ona expansiva arriba a Europa" va afirmar ahir al vespre un dels principals assessors de la presidència europea, el grec Margaritis Schinas, al del debat "Un moment clau per a la Unió Europea: fragmentació o federació?" celebrat a la representació de la Comissió Europea a Barcelona.\nQuan parlem de la crisi ha de quedar clar que arriba a Europa procedent de l'altra banda de l'Atlàntic, dels Estats Units. Els culpables principals són les autoritats nord-americanes que no van saber regular el seu sistema financer, segons explica Schinas. Quan el problema desembarca a Europa ens trobem una unió monetària que havia funcionat bé durant el període de vaques grasses. Però la unió econòmica no era tal. I quan arriba la crisi ho fa trontollar tot. De fet, a la UE "tots els estats membres, excepte Finlàndia, havien violat les regles existents" recorda aquest alt funcionari europeu.\nLa UE té tres reptes pendents: la unió bancària, la unió fiscal i la unió política"\n"Ara les institucions europees fan de bombers per tal d'apagar els focs que cremen en la perifèria i, de manera simultània, fan d'arquitectes, posant noves peces en el llarg procés de construcció de la UE. De moment, s'ha salvat l'euro: ha quedat clar que la UE és un projecte irreversible i s'han tapat alguns forats en la marxa cap a la unió europea" ha explicat Schinas. Ara bé, hi ha tres reptes pendents: la unió bancària, la unió fiscal i la unió política.\nUnió bancària, fiscal i política\nLa unió bancària ja està acordada i entrarà en funcionament l'any vinent, amb un únic supervisor, el Banc Central Europeu (BCE), amb un sistema europeu de verificació i amb l'assegurança col·lectiva dels dipòsits bancaris. La unió fiscal serà la peça que falta a la unió econòmica, que acabarà per mutualitzar el deute dels estats membres. I pel que fa a la unió política, diu l'assessor de las presidència comunitària que "sense ella no funcionaran les altres dues".\nLa crisi i les mancances de l'actual sistema europeu, reconeix Schinas, han fet possible el fort desenvolupament de partits populistes en el nord d'Europa i de partits d'extrema dreta en el sud del nostre continent. Cal reconèixer l'existència dins de la UE d'un seguit de carències democràtiques. Un nou pas, en aquest sentit, el veurem a les eleccions al Parlament Europeu del 2014 quan hi haurà candidats a la presidència de la Comissió Europea (actualment el president de l'executiu europeu és escollit pels dirigents dels estats membres).\nS'ha esgotat la narrativa justificativa de la UE sobre el manteniment de la pau. Molts pensen que Europa no ens surt a compte si no sap gestionar bé les crisis"\nEl contrapunt a l'anàlisi oficial el va aportar l'exdirector del CIDOB, Jordi Vaquer, en plantejar que la gent, en moments de crisi com els actuals, es pregunta: més Europa per a fer què? S'ha esgotat la narrativa justificativa de la UE sobre el manteniment de la pau, aquesta és vista com un fet natural. Molts pensen que Europa no ens surt a compte si quan ens atrapa la crisi aquesta no es gestiona prou bé. Una altra narrativa esgotada és la de la convergència, tots els pobles europeus (es deia) aniríem apropant-nos. Amb la crisi cadascú defensa els seus interessos.\nLa crisi enfonsa el somni europeu\nTambé desapareix la narrativa de la Divina Comèdia, segons la qual l'ingrés al UE (pels estats del sud i de l'est europeu) seria la fi dels seus problemes, seria com arribar al paradís, a la felicitat. Aquesta visió s'ha ensorrat. Així mateix, s'ha acabat la narrativa que justifica que la UE és la força del bé, que som els "bons" en un món de "dolents". Ara resulta que, des de fora, es canvien primers ministres (dos casos), veiem com Irlanda i Portugal han perdut el control de les seves polítiques econòmiques i tot un seguit de fets que semblen mostrar que és millor estar fora de la UE que ser-hi dins.\nEn el capítol de les constatacions, cal assenyalar que no existeix (no s'ha construït), un "demos", un poble, un "nosaltres", una identitat europea. No hi ha una democràcia europea. Allò que existeix és una enorme mobilitat, amb milions de persones movent-se per l'espai europeu, com mai abans. També ha augmentat la interdependència, les relacions mútues a tots els nivells. Però tot plegat, en aquests moments, assegura Vaquè, els índexs de confiança en la UE estan sota mínims.\nPer a Schinas som "un model per a molta gent de tot el món, és a dir, tenim 'soft power'"\nMalgrat els avenços assolits, la UE es troba impotent davant de situacions de regressió democràtica, com és el cas d'Hongria. A l'Europa del sud i a la de l'est els pobles poden decidir qui governa però no les polítiques que hauran de seguir. La conclusió de l'exdirector del CIDOB és que "cal una Europa més unida per gestionar la interdependència d'una manera més integrada" malgrat la fallida del somni europeu, segons el qual ningú es quedava sol, sense ajut ni suport.\nSchinas ha puntualitzat que hi ha dos dies a l'any en què existeix el poble europeu, el dia que se celebra el festival d'Eurovisió i quan es juga la Champions League. Es miri com es miri, per aquest alt funcionari, "som un model per a molta gent de tot el món, és a dir, tenim soft power".