Sobre els conflictes de base estatal, l’UCDP en distingeix tres tipus:\nConflicte interestatal: Conflicte entre dos o més governs.\nConflicte intraestatal: Conflicte entre un govern i un partit no governamental, sense interferències d’altres països.\nConflicte intraestatal amb implicació estrangera/internacionalitzat: Conflicte armat entre un govern i un partit no governamental on el bàndol governamental, el bàndol contrari o ambdues parts reben el suport de tropes d’altres governs que participen activament en el conflicte.\nIgualment, l’UCDP parla de dos tipus de conflictes no basats en l’estat:\nConflicte no estatal: Ús de la força armada entre dos grups armats organitzats, cap dels quals és el govern d’un estat, que provoca almenys 25 morts relacionades amb la batalla en un any.\nViolència unilateral: Ús deliberat de la força armada per part del govern d’un estat o d’un grup organitzat formalment contra civils que provoca almenys 25 morts en un any.\nRespecte a la “guerra“, la definició que en fa l’UCDP és:\nUn conflicte o diada (que defineix com “dos actors armats i enfrontats”), basat en l’estat, que arriba com a mínim a 1.000 morts relacionades amb la batalla en un any natural concret.\nPel que fa a la “violència organitzada“, per a l’UCDP inclou:\nConflictes armats estatals, conflictes no estatals i violència unilateral, tres categories que s’exclouen mútuament, però que comparteixen el mateix tall d’intensitat per a la inclusió: 25 víctimes mortals en un any natural.\n16.1 Reduir significativament totes les formes de violència i les corresponents taxes de mortalitat a tot el món.\n16.4 D’aquí al 2030, reduir significativament els corrents financers i d’armes il·lícites, enfortir la recuperació i la devolució dels actius robats i lluitar contra totes les formes de delinqüència organitzada.\n16a Enfortir les institucions nacionals pertinents, fins i tot mitjançant la cooperació internacional, per crear a tots els nivells, particularment als països en desenvolupament, la capacitat de prevenir la violència i combatre el terrorisme i la delinqüència.\nEtiquetes:Conflicte, Conflicte armat, Resolució de conflictes


Tornar a la Programació Suïssa i els Alps, paisatges espectaculars 2021 | 16 - 22.08.2021\nDl 16 - Dg 22 ag. 2021\nDilluns, 16 d'agost de 2021 - Diumenge, 22 d'agost de 2021\nViatge Cultural, d’art, història i paisatges – Del 16 al 22 agost 2021 (7 dies)\nDescripció: Presentem un interessant viatge cultural del Centre Europeu de Barcelona. L’objectiu és visitar un dels territoris més atractius i seductors d’Europa, Suïssa i la regió del Mont-Blanc al Ducat de Savoia, amb els seus grans llacs, i els esplèndids panorames de boscos i muntanyes dels Alps.\nNavegarem en vaixell pel Llac Leman, anirem a Chamonix i pujarem al tren de cremallera del Mar de Glaç per veure els grans paisatges del Montblanc. Visitarem les ciutats de Berna i Lausanne, les viles medievals de Murten i Gruyères amb encisadors panorames i gaudirem d’alguns dels paisatges alpins més espectaculars d’Europa.\nEl País de Gruyère - Lausanne\nAvui anirem cap a les Cornises de Lavaux i els Alps del Vaud. Ens dirigirem a Gruyères, població mundialment coneguda pels seus formatges i la seva indústria làctia. Es troba en un meravellós paisatge de verds turons, al peu del Pic Moleson (2.002 m). La vila de Gruyères es manté com a l'Edat Mitjana, amb seu el castell feudal, en un context de seductors paisatges, prats, boscos i cims alpins. Desprès anirem cap a Lausanne. A Ouchy, el port de la ciutat, es troba el COI i el Museu Olímpic, amb diversos records de les Olimpíades de Barcelona-1992. Davant de l'esplèndida façana de marbre blanc de l'illa grega de Thassos, la flama olímpica crema de forma permanent. Al capvespre retornarem a Ginebra per l'autopista.\nDia lliure per completar la visita a Ginebra\nAvui tindrem el dia lliure per completar la visita de Ginebra i la seva rodalia, fer visites particulars, veure museus, visitar el jardi botànic, passejar per la riba del llac, fer compres, anar al barri típic de Carouge amb el tramvia, navegar en barca pel llac, etc ... Els Professors i Guies ja informaran al respecte.\nPreu total: 1.240 € – (Preu per persona compartint habitació doble).\nSuplement hab. individual: + 280 € (Places limitades).\nForma de pagament: 300 € de bestreta o paga i senyal de reserva al formalitzar la inscripció. La resta com a màxim fins a 20 dies abans de la sortida.\nAllotjament a la ciutat de Ginebra en confortable Hotel (3 ***)\nMenjars: A fi de donar la major llibertat possible d’horaris i tipus de menús als participants, el preu no inclou els dinars ni els sopars, que seran lliures. Totes les ciutats i paratges que visitem son llocs molt turístics, amb una àmplia i variada oferta de restaurants i cafeteries, i no hi ha cap problema al respecte. Moltes poblacions i zones visitades tenen també espais i parcs per fer pícnic. Així cada persona pot escollir els seus menús i restaurants favorits, o be menjar de pícnic.\nHabitacions: Totes les habitacions de l’hotel són igualment confortables i disposen d’un llit doble ó 2 llits. Poden ser ocupades per 1 ó 2 persones, però les habitacions no son gaire grans. Les persones que venen soles i no coneixen a altres participants, cal que reservin habitacions individuals per estar amb més comoditat. Si teniu algun dubte al respecte, consulteu-nos.\nAvís sobre el preu: Calculat amb data 01-10-2020. En cas de variacions excepcionals de preus i taxes, per causes alienes a l’organització, es tindria que modificar el preu indicat.


Té converses amb Sànchez, Borràs i Puigdemont · Tanmateix, segons fonts pròximes, el president a l'exili no hi participa\nERC ha presentat a JxCat una proposta global per a mirar d’arribar a un acord per a formar govern. Pere Aragonès també ha tingut converses amb Carles Puigdemont, Jordi Sànchez i Laura Borràs per a desencallar les negociacions, en un moment en què ERC apressa Junts per a tancar un acord com més aviat millor. Així ho ha explicat Aragonès en una entrevista a Catalunya Ràdio. No obstant això, fonts acostades a Puigdemont assenyalen que el president no ha negociat amb Aragonès perquè no participa en les converses, i diuen que la trucada és simplement una conversa privada entre tots dos.\nEsquerra ha proposat a JxCat concrecions del programa de govern i d’estructura del nou executiu, després de divergències estratègiques que han dificultat l’avenç de les converses. També hi ha inclòs la formació de tres comissions que permetrien de coordinar-se i fiscalitzar el pacte i que, tal com ha avançat l’Ara, serien una comissió parlamentària per a garantir l’entesa a la cambra, una altra comissió de coordinació formada per representants dels partits, dels grups i del govern, i una de seguiment del compliment del pacte. L’objectiu d’Esquerra és evitar que s’enquistin les velles discrepàncies i que hi hagi mecanismes per a abordar formalment els entrebancs que puguin sorgir. “Són mecanismes habituals en governs de coalició”, ha dit Aragonès. És una proposta d’ERC a la qual, segons fonts de la negociació, JxCat encara no ha respost. Segons Aragonès, “hauria de permetre de saber si podem desencallar la situació en què ens trobem”.\nEsquerra insisteix que no hi ha esculls insalvables i Aragonès ha demanat reciprocitat: “El que havia estat més fàcil els darrers anys és que el segon partit independentista donés suport al primer. Nosaltres ho hem fet sempre. Crec que ara també s’hauria de poder desbloquejar.” ERC espera que Junts acabi de fer el pas, en un moment en què el partit de Puigdemont ha exposat la possibilitat d’investir Aragonès i quedar-se a l’oposició, malgrat que la seva prioritat política és arribar a un pacte per a la conformació d’un nou executiu independentista. Més enllà de les reunions i els intercanvis de documents que tenen els equips negociadors de tots dos partits, l’aspirant d’ERC ha obert converses directes amb Puigdemont, Sànchez i Borràs per mirar d’estovar al més alt nivell les desavinences que van impedir que fos investit en els dos primers debats parlamentaris.\nQuant a l’estructura de govern, que es dividiria en dues meitats, ERC ha concretat les propostes que ja havia anat desgranant durant la campanya electoral, la conferència post-electoral que va fer Aragonès i el debat d’investidura. Proposen de crear tres nous departaments que forçarien una reestructuració de l’esquema actual per a evitar que es multipliquin les carteres. Són Acció pel Clima, Feminismes i Universitats i Recerca. Tanmateix, no detallen com hauria de ser el repartiment de carteres entre els partits. La taula de diàleg entre el govern català i l’espanyol es manté a les converses. Esquerra va pactar amb la CUP de donar-hi dos anys de crèdit i, després, preparar un “embat democràtic” amb l’estat espanyol definit per la direcció col·legiada, que Junts voldria que fos el Consell per la República.


TEA3 | L'aposta de l'Institut Valencià de Cultura per la igualtat de gènere\nLes tres obres amb les quals l'IVC obri la temporada teatral al Rialto estan escrites i dirigides per dones\nLa creació no coneix de gèneres. Ells creen, elles creen. En canvi, a l’hora de mostrar eixa creativitat una dona continua tenint més obstacles que un home. Menys que abans, però encara molts. D’ahí que seguisquen sent necessàries polítiques públiques de promoció de la igualtat de gènere en el món de les arts escèniques, com en el món en general.\nTot i no ser una qüestió exclusivament numèrica, promoure una major representació femenina en la programació escènica es, sense dubte, una de les accions per a seguir corregint una situació anòmala: l’aclaparadora majoria masculina en els cercles d’autors i directors teatrals. Anar trencant eixa dinàmica es un dels propòsits l’Institut Valencià de Cultura. Tot i ser només un exemple, cal destacar que els tres primers muntatges de la temporada programats per l’IVC al Rialto estan escrits i dirigits per dones.\nPot ser només un exemple, però tampoc és casualitat. “La igualtat de gènere està en l’ADN de l’IVC, des dels seus orígens i en totes les disciplines artístiques de les quals ens ocupem i preocupem”, explica el director de l’Institut Valencià de Cultura, Abel Guarinos.\n“Queda camí per a arribar a la igualtat de gènere, però note que ens estan buscant, que està fent-se un poc de discriminació positiva”, assenyala Isabel Martí, autora i directora del primer dels espectacles programats, ‘Fes-me un lloc’. Al seu parer, també és en bona mesura una qüestió generacional: “en les generacions més majors, quasi tot són autors i directors”. En canvi, afig, en les més joves això ja va canviant.\n‘Fes-me un lloc’ parla dels joves i de les seues dificultats, sobretot en l’àmbit laboral, amb una taxa d’atur juvenil desbordada, al voltant del 40%. I té la peculiaritat de que tot l’elenc és també gent jove, d’entre 20 i 26 anys. I no només el repartiment: també l’equip creatiu està integrat per menors de 30 anys, cadascú d’ells, això si, amb un mentor de més experiència que li dóna suport.\n“El discurs feminista en la societat és més evident i sura més, també en les arts escèniques, i eixe discurs també travessa les polítiques culturals, i més amb governs progressistes”. És l’opinió de Patrícia Pardo, autora i directora del muntatge ‘Perenne’, qui no obstant remarca que igualar la presència d’homes i dones en les programacions no és suficient, doncs el masclisme està present en actituds, clixés, dinàmiques... que costen de trencar. “No ha passat tant de temps des de quan no hi havia cap producció ideada per cap dona”, assenyala.\n‘Perenne’ és un espectacle de circ contemporani que té com a tema motor l’amor i el pas del temps. De la por a morir sense amor, de les cures o de l’expectativa d’ésser dignes de ser amats. De la responsabilitat d’amar. Tot a través del clown, les acrobàcies terrestres i aèries, equilibris, malabars, dansa, una bateria rock star i cinc monòlegs.\nLa tercera de les obres concebudes per dones i que ha programat l’IVC entre octubre i el primers dies de desembre per a començar la temporada al Rialto és Les Saurines, que conta la història d’un poble que s’ha quedat sense aigua. Les Saurines és la història d’un camp d’ametlers. La història del llegat de les dones d’una família i un pèndol que travessa el temps. D’allò que està ocult baix la terra, dels secrets i les coses que amaguem i que, inevitablement, afloren un dia qualsevol, vulguem o no, com l’aigua d’un brollador.\nLa seua autora i directora és Mafalda Bellido i, en matèria d’igualtat de gènere, creu que “s’ha avançat prou, però no s’arribarà a la igualtat real fins que deixe de sorprendre que es programe a tres dones en el teatre públic”. “Encara ens sorprenen coses que deurien ser totalment normals”, ressalta.\nPolítiques culturals d’igualtat\nLa promoció de la igualtat de gènere va, en el cas de l’IVC, molt més enllà. Pot dir-se que eixa voluntat impregna tota l’acció de l’Institut.\nEn matèria de música, per exemple, en tots els festivals musicals que organitza l’IVC es programen grups i cantants en igualat de gènere (mínim un 40% de dones), arribant a sobrepassar, en festivals com ara Polirítmia, el 50% fàcilment.\nAíxí mateix, tots els encàrrecs de composicions musicals es fan de manera paritària, igualitària, per al mateix nombre de compositores que de compositors. I tots els jurats dels Premis i dels Certàmens, així com els actes concrets de Presentació de diferents esdeveniments, també tenen en compte la igualtat de gènere.\nEl mateix passa en el camp audiovisual. En les ajudes a la producció l’IVC fomenta la igualtat de gènere en els curtmetratges, que són la base per a un futur, on la igualtat està present en totes les produccions audiovisuals. En el nombre total de curtmetratges i multiplataforma de ficció subvencionats ha d’haver-hi paritat de gènere en la direcció. A aquest efecte, de les produccions subvencionades, almenys el 40 % han d’estar dirigides per homes i almenys el 40% per dones.\nTambé, amb una puntuació extra, es fomenta la participació de les dones en llocs de responsabilitat dins dels equips de producció de les pel·lícules. I quant als continguts, es dóna una puntuació extraordinària a aquells projectes on les dones són protagonistes de les històries que conten els guions que se presenten a les convocatòries.\nAdministracions públiques Teatre Institut Valencià de Cultura Feminisme\nAVETID rep una subvenció de l'Institut Valencià de Cultura per al seu program...\nL'Associació d'Empreses d'Arts Escèniques del País Valencià (AVETID) ha rebut...


El PSOE i el congrés mal tancat\nAl PSOE no li funciona cap dels models que li haurien de servir per aixecar la moral després de la derrota que va patir a les eleccions generals de només fa deu mesos. Ni el model federalista, que té...\nTrenta-un anys construint un nou estat a Europa\nPoc després de la constitució de l'Associació Catalana de Municipis, ara fa 31 anys, el primer president, en Ramon Muntanyà, escrivia un article que fou publicat al diari Avui i que acabava així:“...No...\nNo hi ha hagut un abans i un després del pacte fiscal aprovat al Parlament. No s'han vist aplaudiments, ni hi ha hagut cap manifestació espontània per mostrar alguna cosa positiva. De fet, tampoc hi...\nL'organització territorial de Catalunya i el model d'ens locals és una de les accions més compromeses i de més transcendència per al país, des de l'inici del procés democràtic, perquè afecta directament...\nPer a un turista que visita Barcelona, no anar a la Rambla seria com ser a París i no passar per la Torre Eiffel o viatjar a Venècia i saltar-se la plaça Sant Marc. És un d'aquells llocs que s'hi ha...\nCarta oberta a l'alcalde Xavier Trias\nExcel·lentíssim Senyor,El 12 d'abril de 1936 va ser inaugurat a la cruïlla entre la Diagonal i el passeig de Gràcia el monument dedicat al republicà federal Francesc Pi i Margall. El projecte original...


Multa de 40.000 euros per distribuir bosses amb la imatge de Carla Bruni nua\nLa justícia ha donat la raó a Carla Bruni. Un tribunal de l'illa de la Reunió ha condemnat l'empresa Pardon!, la marca que va comercialitzar les bosses amb la imatge de la primera dama francesa despullada, a pagar-li una indemnització de 40.000 euros. La justícia ha entès que la difusió de les bosses sense el seu permís atemptava contra la seva imatge. La fotografia es va fer per a una exposició per recollir fons per a la lluita contra la sida.\n18/12/2008 - 17.31 Actualitzat 18/12/2008 - 18.49\nAl costat de la foto hi ha el missatge "El meu nòvio m'hauria d'haver comprat un Pardon!".\nEl tribunal ha prohibit també la distribució "directa o indirecta" de la bossa sota l'amenaça d'una multa de 100 euros per cada infracció que es cometi, però ha tingut en compte el compromís de Pardon! de desfer-se de les bosses. Segons el gerent de l'empresa, queden 5.500 de les 10.000 bosses que es van imprimir. En un primer moment van voler cremar-les, però finalment ho van descartar perquè seria poc ecològic.\nLa imatge original reproduïda a les bosses de tela és una fotografia en blanc i negre de la model, realitzada l'any 1993 pel fotògraf Michel Comte, i que el passat mes d'abril va assolir el preu de 58.000 euros en una subhasta a la galeria Christie's.


Badanotis :: 'Jo, almogàver', de l'adrianenc Xavier Royo\n'Jo, almogàver', de l'adrianenc Xavier Royo\n"De sempre he estat un enamorat de la història. Un enamorat de les particularitats de la història de Catalunya. Tenim una història molt rica i tinc la idea de plasmar-ho a través de la literatura per divulgar-la, fer-la arribar"\nClara Bayo - 22/04/2015 11:41\nL'escriptor adrianenc Xavier Royo publica la seva segona novel·la 'Jo, almogàver'. Una molt bona aposta per aquest Sant Jordi 2015. Tot i què la seva primera novel·la va ser una auto edició més dirigida a la família sota el títol 'Nosotros, vosotros, ellos', va significar els seus primers passos pel món literari, un món que ara trepitja amb els peus a terra, valentia i molta il·lusió de veure un somni fet realitat.\n"Sant Adrià de Besòs, segle XIII, petita aldea de naixement del protagonista d'aquesta interessant novel·la. Uns nens innocents i la seva evolució en guerrers ferotges. Un supervivent almogàver que presencia l'assassinat del seu senyor, Roger de Flor, i que encapçala 'La gran venjança catalana'. Un ambiciós bisbe i les seves manipulacions per aconseguir la cadira del papa de Roma. Dos reis que aspiren a la corona de Sicília. Una joia excepcional que lliga totes aquestes històries. Interessant i desconeguda història novel·lada sobre els almogàvers, els primers mercenaris catalanoaragonesos que no podràs deixar de llegir fins al final".\nAixí es descriu 'Jo, Almogàver'.\nPrimer de tot Xavier. Com va arribar l'escriptura a la teva vida?\nJo treballava amb una multinacional on es treballa d'una manera molt avançada. El meu càrrec era de comercial però a banda de la teva tasca concreta dins de l'empresa et feien implicar-te en alguna cosa més, per potenciar molt més les teves capacitats i jo em vaig dedicar en aquest sentit a la comunicació i difusió. M'encarregava de fer tots els informes, contacte amb mitjans... Vaig agafar molta facilitat a l'hora d'escriure i de fet de sempre m'havia agradat. A partir d'aquí quan em vaig jubilar em vaig posar de debò a escriure, també a pintar. El primer que vaig escriure va ser un llibre autoeditat que va sorgir ara fa tres anys i que era per a la família. Un llibre 'Nosotros, vosotros, ellos' on el protagonista passeja entre la nova Barcelona i els seus avantpassats, els costums de llavors i la història i on parlo a través de la visita d'aquest protagonista a tots els personatges de la seva la família, de la història de Barcelona, de com es va dur a terme el procés de creació-construcció per exemple del Passeig de Gràcia...\nDesprés d'aquest primer contacte, et vas llançar amb 'Jo, Almogàver' com va sorgir la idea de tractar aquesta temàtica?\nDe sempre he estat un enamorat de la història. Un enamorat de les particularitats de la història de Catalunya. Tenim una història molt rica i tinc la idea de plasmar-ho a través de la literatura per divulgar-la, fer-la arribar. Cada Comte-Rei té una història al darrere meravellosa per escriure llibres d'aquests de mil pàgines! I jo vaig adonar-me que molta gent jove no en tenia ni idea. En concret, per exemple, i fins i tot a l'escola, quan estudiaves i sortia el tema dels Almogàvers sempre et deien que eren uns tipus molt bèsties que van anar al que ara és Grècia i van causar "la mil i una" i es recorden com persones que van fer molt de mal. Tot allò a mi em va causar sensació perquè jo volia saber moltes més coses.\nVa ser aquí quan vas començar a documentar-te sobre els Almogàvers. Què vas trobar?\nSí. A partir d'aleshores vaig començar a documentar-me sobre el tema. I t'adones que des dels orígens d'aquesta gent als finals hi ha unes diferències molt grans del mateix individu, com evoluciona, i que calia explicar per entendre molt més qui eren i el perquè.\nCom ho expliques?\nIntento tractar el tema des del vessant històric però d'una manera amena i novel·lada. És una història en quasi un 80% autèntica. Començo amb uns nois que són, el protagonista de Sant Adrià, un altre de Badalona, un de Montgat i altre de Pineda. Els quatre tenen un tema en comú que era molt popular llavors: Quan venien els musulmans a segrestar gent a el que era el Maresme. Segrestaven, marxaven i cobraven la recompensa. Tot això ho tracto en una novel·la en la qual aquests nois es van fent grans, coneixen a un almogàver i és aquí quan explico qui eren realment els almogàvers. Parlo de la història d'uns nens innocents i la seva evolució en guerrers ferotges. Després perquè la història sigui més atractiva he tractat també el tema de l'Església. De la pugna de dos reis que aspiren a la corona de Sicília. I el llibre a més té com a fil conductor, capaç de lligar tota la història, amb una joia excepcional que va corrent de mà en mà que és on està la part més novel·lada.\nQui eren i com eren els almogàvers?\nQuan comences a llegir la història t'adones que aquesta gent eren uns mercenaris; que eren el més sanguinari que hi havia, els mercenaris catalans. Però si analitzes els orígens, veus que realment eren uns pagesos. Uns pagesos que els van maltractar, que els van enganyar els senyors feudals i que van haver-hi d'amagar-se a les muntanyes de Catalunya per sobreviure. Els hi van donar l'opció de fer de soldats amb en Jaume I Conqueridor per tal de conquerir Mallorca amb la condició del "dret de botí". Llavors t'adones que aquesta gent eren pagesos que els hi havien enganyat i tractat d'aquesta manera i els hi van dir de fer de soldats, que aquest context va instaurar la idea que per sobreviure, com més bèstia ets, més riquesa podràs tenir. Van participar activament en la conquesta de Mallorca, de Sicília més tard, després l'Imperi Bizantí amb Roger de Flor, quan ja anaven com a mercenaris amb un sou. De les primeres conquestes a les darreres es veu aquesta evolució de com uns pagesos passen a mercenaris.\nHe estat tres anys de treball. Ha estat molta feina d'investigació per les biblioteques. Vaig anar a Saragossa també, perquè els almogàvers venien, una part també, del Regne d’Aragó. Una de les coses bàsiques, de les fonts bàsiques per a tots el que han escrit sobre almogàvers és el Ramon Muntaner, que era el cronista dels almogàvers, el primer periodista que anava escrivint tot allò que anaven fent. A més, hi ha una informació que pot ser interessant que va ser que ell i en Rocafort havien viscut molts anys a Badalona. És una dada que em va cridar molt l'atenció.\nPenso que a partir dels 17 anys és una novel·la interessant per a tot tipus de públic. Tant pel contingut històric com per la trama, el llenguatge, la manera d'explicar-ho amena. A més és un català una mica romàntic. No és d'aquest que no hi ha manera d'entendre com el de Ramón Muntaner (riu) però faig servir un català que és molt maco de llegir.\nEl fet de tractar Sant Adrià com a aldea de naixement del protagonista era important per tu?\nSí. És ciutat mil·lenària. És la seva importància. Jo vaig néixer a Sant Adrià i conec la ciutat com era abans. Quan et banyaves al riu, les seves postes de sol. Per això tenia molt clar que el personatge havia de ser adrianenc. A més gent que l'ha llegit, de Sant Adrià, m'ha fet saber que és un orgull que reflecteixi això. Tot i que ara no visc a Sant Adrià la porto sempre al meu pensament. És on tinc les meves arrels. Per exemple, juntament amb altres persones vaig ser un dels fundadors de l’equip d’handbol de Sant Adrià.\nEl personatge de llibre va recordant de fet el seu poble. Hi han moltes batalles molt detallades i ell cada vegada que comença o acaba es va adonant que hi ha molta sang per un tros de terra i ell vol tornar a Sant Adrià i una de les coses que recorda són les postes de sol.\nEts dels escriptors que porta una llibreta a sobre sempre?\nI tant! M'agrada anar apuntant tot això que se'm ve al cap.\nI ja penses en futurs projectes?\nAra mateix estic amb el Pere I que ha sigut un rei molt important a Catalunya. A Catalunya tenim històries reals que han passat i són increïbles per tractar de forma novel·lada.\nPer cert, aquest Sant Jordi, on et podem trobar?\nAquest dimecres serè a la plaça de la Vila de Badalona a partir de les 18.00 hores signant llibres amb altres escriptors i escriptores. A Sant Adrià el dia de Sant Jordi estaré signant llibres a la parada d'ICV a l'Avinguda Catalunya, cantonada Joan Fiveller, de 17.30 a 19.00 hores. Abans però, pel matí de 13 a 14.00 hores signo llibres a Barcelona a Rambla de Catalunya 115.


Detinguda una parella per vendre entrades d'un concert inexistent per internet\nEls detinguts demanaven 25 euros per la venda anticipada d'un hipotètic concert previst pel dia 16 a la plaça de toros d'Alacant. El cartell anunciava les actuacions de Mago de Oz, Barón Rojo, Tierra Santa, Fangoria, Dover, El Gitano, La Cabra i La Trompeta\nEFE Alacant 14/09/2011 13:07\nLa policia ha detingut a Alacant una parella acusada de vendre entrades per a un concert de música inexistent a través de diversos fòrums especialitzats d'internet. Els detinguts, de 25 i 35 anys, demanaven 25 euros per la venda anticipada de l'hipotètic concert previst pel dia 16 a la plaça de toros d'Alacant.\nSegons la policia, van arribar a vendre 15 entrades, encara que asseguraven que en tenien fins a 4.000, amb les quals haurien pogut estafar 200.000 euros.\nEn el cartell anunciat hi figuraven grups coneguts com Mago de Oz, Barón Rojo, Tierra Santa, Fangoria, Dover, El Gitano, La Cabra i La Trompeta.\nLa investigació apunta que tenien intenció d'organitzar un altre esdeveniment de característiques similars al recinte firal de Rabasa, a la ciutat d'Alacant, que hauria comptat amb la hipotètica actuació de Mama Ladilla, Sociedad Alkoholika, La Excepción, El Cojín, Def con Dos, Iratxo, Hora Zulú, Rosendo, The Locos, Konsumo Respeto, Txarrera, Fe de Rates i Strawberry.\nLes detencions s'han produït aquest dimarts. La parella compta amb diversos antecedents policials per fets anteriors.


Primerenques, tardanes i tardorenques - Levante-EMV\nPrimerenques, tardanes i tardorenques\nleo giménez 06.09.2020 | 19:54\nNo fa molts dies, en la televisió valenciana vam poder sentir dir a una locutora «Verema tempranera», en comptes de «Verema primerenca». Es tracta d'una interferència de la forma femenina de l'adjectiu castellà 'tempranero', perfectament evitable, i que pràcticament ningun/a valencianoparlant diu. Tenim el nostre 'primerenc' i el femení 'primerenca'. La locutora va repetir quatre vegades la paraula 'tempranera' llegint el text que li havien passat, en què hi havia l'errada mencionada. Errades de tota classe tots en fem, però la comentada, repetida quatre vegades, resulta estranya en un mitjà i en un programa, el de les notícies, en què, prèviament intervé el servici de correcció.\nCom sabem, 'primerenc', 'primerenca' significa «que madura, té lloc o apareix abans del temps ordinari»: «La navelina és una taronja primerenca», «Enguany l'estiu vingué primerenc, a finals de maig ja feia una calor estiuenca», «Eixe relleu és una manifestació primerenca del Barroc». 'Primerenc' també té el sentit de 'principiant', 'novell': «És la primera obra que dirigix, és ben primerenc com a arquitecte». El contrari o antònim de 'primerenc' és 'tardà'/'tardana', «que ve o madura tard»: «A mi la fruita m'agrada tota, la primerenca, la tardana i la del temps», «La valència late és una varietat tardana de taronja», «Els melons, enguany, els tindrem tardans, els he sembrat un poc tard». També té el significat de «que tarda a fer les coses»: «Passades les set arribà el més tardà»; «que passa després del temps oportú»: «L'ajuda va resultar tardana, quan ja no feia falta»; «que no és antic»: «Eixa és una tradició tardana, d'antiga, res»; «que pertany a les darreries d'un període»: «Eixa paraula és pròpia del romànic tardà».\nEixes són les definicions de 'tardà', però en un programa de ràdio, en l'espai en valencià, vaig sentir fa temps que un col·laborador-tertulià deia: «Perdoneu la trigança, però a vegades soc un poc tardorenc». La frase sencera, supose que volent ser 'culta' i 'formal', resultava poc o gens comunicativa, a més de pedant i parcialment errònia, perquè qui arriba tard a un lloc a on l'esperen és un 'tardà' o una 'tardana', però no 'tardorenc' ni 'tardorenca', que tenen el significat de «de la tardor o que hi té relació»: «Un oratge típicament tardorenc», «Fa una frescoreta tardorenca». L'adjectiu castellà 'otoñal', equivalent a 'tardorenc', té també, en el diccionari de la Real Academia Española, el significat de «persona d'edat madura». No crec que l'esmentat tertulià es referira a la seua edat, perquè deu estar en la trentena.\nRespecte al verb 'trigar', que també va emprar, és un geosinònim de 'tardar' (normatiu i ben usual), però esta forma li degué paréixer un castellanisme inadmissible o massa popular i optà per la forma més pròpia del model català oriental, més 'culta' i 'formal'.\nPer tant, direm i escriurem 'verema primerenca', en valencià-català-balear, i deixarem la 'vendimia tempranera' per al castellà, en exclusiva. I quan arribem després de l'hora convinguda a un lloc serem tardans o tardanes. I de setembre a desembre tindrem temps tardorenc i pluges tardorenques. Ah, i a la tardor també l'hem denominada tradicionalment 'primavera d'hivern'.\nEl ayuntamiento rechaza el recurso de Per L'horta contra las obras de adecuación de la ZAL.\nEl PP suspende de militancia al alcalde de Benavites y diputado acusado de malos tratos.\nAgonia dels arcs d'Estivella.


Clínica dental La Bordeta | Ortodòncia\nper als pacients\nDisfunció temporomandibular i bruxisme\nEstudiem, prevenim i tractem les alteracions del desenvolupament, les formes de les arcades dentals la posició dels maxil.lars entre ells i en relació a la resta del cos, amb el fi de reestablir l’equilibri morfològic i funcional la boca i de la cara, millorant també l’estètica facial.\nA la nostra clínica realitzem tractaments d’ortodòncia a nens, adolescents i adults.\nQuina és la millor edat per començar els tractament d’ortodòncia?\nL’edat adequada per a tractar les maloclusions varia segons el tipus de problema i la seva gravetat, i és determinant per saber les possibilitats de moviment de les estructures dentals.\nÉs recomanable que es portis als nens per a revisió al menys als 7 anys per a detectar si hi ha algun problema i si fós necessari iniciar un tractament menys invasiu, costós i de curta durada.\nSom experts en ajustar les diferents tècniques a cada perfil d’edat per aconseguir els millor resultats.\nQuins sistemes d’Ortodòncia fem servir?\nExisteixen diversos sitemes d’ortodòncia per aconseguir un somriure fantàstic. T’explicarem els avantatges i inconvenients de cadascun d’ells i t’ajudarem a prendre la millor decisió.\n-INVISALIGN: És el primer sistema d’ortodòncia invisible. Consisteix en una sèrie d’alineadors o fèrules transparents i extraïbles, per a poder menjar o rentarse les dents sense ells.\nAquest sistema és més estètic i et permet seguirun tractament d’ortodòncia sense alterar el teu estil de vida. És el sistema d’ortodòncia més net ja que les fèrules es retiren per raspatllar les dents, per tant és el més sa per la boca. A més és el mètode més comfortable i el que menys es nota.\nEl cost d’un tractament amb invisalign no difereix gaire del d’un tractament amb brackets.\nORTODÒNCIA CONVENCIONAL (brackets metàl.lics)\nSón els aparells d’ortodòncia més comuns i coneguts. Compten amb una àmplia evidència científica que prova la seva eficàcia. Durant el tractament amb brackets la higiene bucal ha de ser molt acurada per evitar lesions i complicacions.\nORTODÒNCIA LINGUAL (brackets interns)\nEls brackets linguals es fabriquen a mida per a cada pacient i per a cadascuna de les dents. Amb aquest sistema la gent no notarà res.\nREMOVIBLES (de treure i posar)\nSón aparells de plàstic que per mitjà d’uns ganxos s’aguanten en els molars. Permeten corregir defectes ossis aprofitant el creixement.\nCom més hores es porti l’aparell, més ràpida i eficient serà la correcció, i es que necessiten un mínim d’hores d’utilització.\nCarrer Gavà 27 local\n93 681 61 51\nCopyright 2017 · La Bordeta dental · Diseñada por SaMSiSTeM\nLa Bordeta dental


L'Aula de pràctiques de Criminologia de la Universitat d'Alacant lliura tot el material sanitari disponible a l'Hospital General d'Alacant. Actualitat Universitària\nL'Aula de pràctiques de Criminologi..ible a l'Hospital General d'Alacant\nAlacant. 18 de març de 2020\nTot el material que la Facultat de Dret de la Universitat d'Alacant havia adquirit per a l'Aula de pràctiques de Criminologia, compost per bussos d'un sol ús, màscares, hisops, guants i calces d'un sol ús, han sigut remesos a l'Hospital General d'Alacant.\nArran de l'anunci del Ministeri de Sanitat en què sol·licita que totes aquelles persones que disposen de productes sanitaris l'aporten, Fernando Rodes Lloret, professor de la UA, metge i cap del Servei de Clínica Medicoforense de l'Institut de Medicina Legal i Ciències Forenses d'Alacant, va inventariar el material disponible a l'aula de pràctiques del grau en Criminologia i del Màster Universitari en Investigació Criminal i Ciències Forenses.\nLa donació s'ha fet en coordinació amb el degà de la Facultat de Dret, Pedro Femenía, i la directora del Departament de Psicologia de la Salut, Rosario Ferrer, i es remès al director de l'Hospital General d'Alacant, Luis Mena, el qual ha manifestat públicament el seu agraïment a la UA per aquest gest. Per a Rodes "és una obligació i un deure moral, i legal, en aquests moments tan difícils per a tots, però especialment per als meus companys sanitaris que estan al peu del canó assumint riscos i vetlant per la nostra salut". En total s'han aportat al voltant de 300 bussos d'un sol ús, 5000 hisops, 600 màscares, 600 parells de guants d'un sol ús i altres 600 parells de calces d'un sol ús.\nImatges: Fotografies de la recollida i lliurament i de l'alumando de practiques cedides per Fernando Rodes.


Núria Riba Bosch: “Una mirada, un sentiment” és la nova exposició de l’artista Núria Riba\n“Una mirada, un sentiment” és la nova exposició de l’artista Núria Riba\nA partir d’aquest proper diumenge dia 1 de desembre podrem tornar a gaudir d’obra inèdita de la jove artista anoienca Núria Riba amb l’exposició “Una mirada, un sentiment”.\nLlicenciada en Belles Arts i ja amb un currículum molt extens, ha fet diverses exposicions tant col·lectives com individuals arreu de Catalunya, ha estat seleccionada en diferents vessants artístiques com la pintura, el dibuix i la escultura, ha guanyat premis de pintura ràpida i, inclús, podem trobar obra pública seva, com la “Oda a la cérvola blanca” a la localitat de Sant Martí de Tous. Ja fa temps que l’artista s’ha encaminat a un estil més pictòric, i fa cosa d’un any es centra primordialment a la temàtica dels retrats. Després de l’exposició col·lectiva a la 1a Shot Night de Vilanova del Camí i de “Retrats Moixiganguers” a Igualada, exposicions on la Núria ens va mostrar el seu estil retratista, “Una mirada, un sentiment” segueix dins d’aquesta temàtica obrint-se a noves cares i expressions d’arreu del món i més.\nL’exposició la podrem trobar a la petita població de la Figuerosa, situada a la carretera que va de Guissona a Tàrrega. L’acull “Lo cafè de la Figuerosa”, l’antiga escola, a la Plaça de la Font.\nPodrem gaudir de les obres fins el dia 12 de Gener. Els horaris habituals són els divendres a partir de les 19h, dissabtes a partir de les 18h i els diumenges durant tot el dia (menys als migdies).\nTambé es poden veure més obres de l’artista a nuriaribabosch@blogspot.com o buscant la seva pàgina com a artista al Facebook.


La Fundació atansa la mà al món universitari\nLa Fundació i l’Escola Universitària de Fisoteràpia Garbí han signat un conveni de col•laboració que oferirà beques d’estudi als esportistes del club.\nAquest dimarts el directiu Joan Boix va segellar a la localitat gironina de Salt una entesa que permetrà als esportistes del FC Barcelona cursar una diplomatura en fisioteràpia i que, per tant, facilitarà la seva posterior integració en el mercat laboral. Els estudis seran de caràcter semipresencial, es posaran en marxa a partir del proper curs 2008-09 i es realitzaran a l’Escola Universitària de Fisioteràpia Garbí, adscrita a la Universitat de Girona.\nLander Unzueta, director general de la Fundació FC Barcelona, va acompanyar al directiu del FC Barcelona en aquesta signatura. També hi van assistir el president de la Fundació Promedic, Rafael Aran; el director de l’Escola Universitària de Fisioteràpia Garbí, Antoni Narbona; l’alcaldessa de Salt, Iolanda Pineda; i el vicerector de la Universitat de Girona, Joaquim Major.\nUn acord amb perspectives de futur\nJoan Boix va assegurar “la voluntat del FC Barcelona i la seva Fundació de continuar amb aquest tipus d’iniciatives socials”. Pel que fa a Antoni Narbona, va incidir en “la culminació d’un projecte en el qual es portava anys treballant i que esperem que sigui molt important per al món universitari i esportiu”.\nEl pacte, que en un futur es podria ampliar a estudis de postgrau, garanteix una pràctica clínica adaptada als períodes en què els esportistes no tinguin exigències competitives i s’emmarca en les noves normatives europees en matèria d’educació universitària, desenvolupades en el pacte de Bolonya, que es posaran en marxa a partir del 2010.\nActe de presentació a Salt (Girona)


La ceretana Maria Sellés es penja dos bronzes als Jocs Infantils d'Innsbruck - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa ceretana Maria Sellés es penja dos bronzes als Jocs Infantils d'Innsbruck\nredacciópuigcerdà 22.01.2016 | 00:00\nMaria Sellés, del CE Bellver ARXIU PARTICULAR\nMaria Sellés, esportista del Club Esquí Bellver, va aconseguir unes bones actuacions als Jocs Infantils d'Hivern que s'han fet recentment a Innsbruck, al Tirol austríac. En la competició internacional, Sellés va aconseguir dos bronzes. Primer, va ser en la modalitat individual, en la prova d'estil clàssic, i el darrer dia, en la cursa de relleus i al costat de representants d'altres estats, es va penjar la seva segona medalla, quan va assolir també el 3r lloc.\nLa participació catalana va ser nombrosa. Miquel Auladell (PEC) va ser quart en el fons masculí, i el patinador Rafael Heredia va assolir el bronze en 500 metres, i la plata en els 2.000, on Nil Llop va ser tercer. El segon dia, bronze en esquí alpí per a Adriana Bisbe, del CEAC. Ainoa Carreño, també pel que fa al patinatge de velocitat, va guanyar l'or per la representació catalana en la competició del Long Track en la qual, pel que fa a nois, Rafael Heredia va ser plata durant el darrer dia de la competició. Els Jocs Infantils d'Hivern, considerats els Jocs de la Joventut, però en una edat infantil, promouen valors en l'esport. Van tenir la participació de més de mil esportistes, entre els 12 i els 15 anys, que van arribar de 55 estats diferents.\nD'altra banda, La Molina va ser l'escenari, el diumenge passat, de la Nocilla Cabirol Minifreestyler, que serveix d'inici a aquest circuit per a esquiadors i snowboarders fins als 14 anys d'edat. Hi van ser una seixantena d'esquiadors que van gaudir de la trobada.


Un fill, una filla, desperta en nosaltres moltes emocions: amor, tendresa, alegria, però també angoixa, temor. Perdem els nervis per coses sense importància. Imposem normes, límits, disciplina... De sobte ens hem convertit en les mares i els pares que no volíem ser. Ignorem les necessitats emocionals dels nostres fills i els exigim que es comportin com si fossin adults.\nPerò aquesta exigència és perjudicial per a ells i per a nosaltres. Les mares i els pares hem de ser una guia, hem d’ensenyar amb l’exemple, hem de fer costat als nostres fills sense voler-los controlar.\nEn aquest llibre aprendrem a educar infants i adolescents sense pretendre modelar-los al nostre gust. En cada capítol aprofundirem en un tema: acompanyament, autoestima, pors, agressivitat, estrès, confinament... que concretarem en pautes per al dia a dia. El fil conductor serà l’Alexandra, protagonista dels relats que donen context a cada tema i que veurem créixer al llarg d’aquestes pàgines.\nTania García és mare de l’Uriel i la Gadea, assessora familiar i experta en educació. Molt crítica amb l’enfocament adultocentrista dominant, l’any 2014 va fundar Edurespeta, la primera escola per a famílies i professionals que volen educar des del respecte. Des de llavors no ha parat de créixer el nombre de persones ─mares, pares, professionals de l’àmbit pedagògic, sociosanitari─ que segueixen els seus cursos amb la voluntat de canviar l’actitud i la pràctica en l’educació dels infants i adolescents. És autora de Guia per a mares i pares que no són perfectes i criatures que no han de ser-ho.


El procés és una samarreta a un euro - Diari de Girona\nEl procés és una samarreta a un euro\nVendre per un euro les samarretes de l’11-S de 2020 a qui compri la d’enguany, com fa l’ANC, constitueix la més perfecta al·legoria del procés que algú pogués imaginar: això s’esfondra. Estem de rebaixes, i ja que això ha sigut un complet fracàs, mirem almenys de mitigar les pèrdues. Vinga, senyora, emporti’s cinc samarretes per dos euros i a més li regalo aquesta estampeta del Vivales, oli en un llum contra el reuma i les morenes. L’extraordinària oferta de dues samarretes de l’11-S gairebé pel preu d’una ha estat llançada al món per la secció gironina de l’Associació Nacional del Rifle de Catalunya (ANC), un està per convertir-se en llacista tan sols per aprofitar tal oportunitat. M’ha faltat només que m’emboliquessin tot el paquet amb la portada del Punt-Avui d’octubre de 2017, que proclamava Catalunya un nou estat, amb seient en l’ONU encara que fos de galliner.\nSi tot plegat no és una liquidació per enderroc, ho deu ser per defunció del propietari, defunció política, s’entén, perquè el Vivales continua vivint, i quina vidorra es tira, a Waterloo. Va sent hora de treure’s del damunt totes les andròmines que facin olor de llacisme, que ocupen molt espai i ja hem vist la seva utilitat. L’ANC acabarà trucant als de Reto a la Esperanza perquè els buidin gratis els locals, i allà ells amb les samarretes, com si en fan draps de cuina. A Girona som així, no ens sap greu reconèixer fracassos, igual que regalem samarretes patriotes. Fa uns mesos uns sonats van desistir de tallar cada nit un carrer -copiant els de la barcelonina Meridiana- reconeixent en nota de premsa que ho deixaven per falta de personal, ni tan sols es van buscar una excusa, per què. No és estrany que un paradigma del fracàs com Presidentorra hagi muntat aquí el seu jaç.\nNo és per donar idees, però ja que es tracta de fer diners amb les derrotes, l’ANC podria afegir a l’oferta samarretera de l’euro, la clàssica frase «i la voluntat». Sospito que la voluntat en la tropa llacista és ja més aviat poca, i menys que n’hi haurà en un futur, però encara pot picar algun incaut. L’estafa de les samarretes funciona perquè a les manis ja no n’hi ha prou d’anar amb una trenca i una pancarta feta a casa. En les manis llacistes et diuen com has de vestir (i et venen el vestuari), què has de cridar i com has de moure’t, cosa que demostra com d’espontani és tot el procés, sorgit «de baix a dalt», com els agrada repetir. En realitat, l’única cosa que va de baix cap amunt són els diners, sigui en samarretes, en carnets de la republiqueta o en caixes de resistència.


Sobre nosaltres - Shandong Jingri Bearing Manufacturing Co., Ltd.\nFabricant professional de rodaments\nShandong Bearing Manufacturing Co., Ltd és un fabricant professional de rodaments i proveïdor de solucions durant dècades. Produïm principalment una gamma completa de coixinets estàndard i no estàndard, inclosos rodaments de boles d’alta velocitat, coixinets de rodets cònics mètrics i polzades, coixinets de cub de roda per a totes les marques de cotxes, coixinets de desembragatge per a camions d’automoció i pesats, els coixinets utilitzen alta qualitat matèria primera, processament de precisió superior i programes de proves per garantir que la seva qualitat satisfaci al 100% les peticions dels clients.\nEquip fort i força\nShandong Bearing Co., Ltd. es va fundar el 1998. El 2018, la zona de construcció de la nova planta va arribar a superar els 12.000 metres quadrats. Actualment, el nombre d’empleats és superior a 80, dels quals el personal tècnic i d’enginyeria representa el 18% del total d’empleats; l'empresa compta amb més de 60 conjunts d'equips de processament diversos i més de 3000 tipus de coixinets.\nS’utilitzen àmpliament en diferents indústries, com ara l’automòbil, el camió pesat, la maquinària pesada, la mineria, el carbó, la fabricació de paper, l’energia eòlica, etc. proporcionant serveis d’OEM i ODM a tots els clients, ajudant els clients que realitzen màrqueting per satisfer les necessitats econòmiques i socials que canvien contínuament. L’empresa adopta màquines de producció automàtiques de primera classe i processos d’inspecció complets per garantir un lliurament més ràpid i una major qualitat de rodament al mercat.\nEls seus principals productes són el coixinet d’alliberament d’embragatge, el rodament de rodets, el coixinet de rodaments de boles i el coixinet, el coixinet mecànic, etc. Els productes s’utilitzen principalment en transmissions d’automòbils, embragatges, eixos i eixos de camions pesats i altres conjunts importants, que són importants parts del motor principal.El coixinet Linqing jingri s’adhereix a la política de qualitat de “rodament excel·lent, millora”, nivell de servei de primera classe, mode de subministrament ràpid i el preu més competitiu, i proporciona de tot cor rodaments de marca d’alta qualitat per a vells i nous clients nacionals i estrangers.\nHJR sempre se centra en els seus procediments estrictes i en la prioritat del client. Benvingut en contacte amb nosaltres per obtenir més avantatges comercials i mútues.\nLa fàbrica de coixinets HJR produeix i subministra professionalment una àmplia gamma de coixinets industrials i d’automoció a nivell mundial\nEl nostre equip està format per professionals de rodaments enèrgics totes les solucions possibles necessàries per a les empreses de rodaments actuals\nTenim 3000 tipus d’articles i 1000000 peces en estoc, de manera que podem lliurar el rodament en poc temps\n© Copyright - 2010-2021: Tots els drets reservats. Kits d'embragatge, Rodament d'embragatge d'automòbils, Rodament d'embragatge de camió,


Un Museu del Turisme internacionalitzat - Diari de Girona\npau morata 05.07.2019 | 01:27\nUn Museu del Turisme internacionalitzat Diari de Girona\nSense pressa i sense pausa, quatre professionals del sector de diverses zones d'Espanya que comparteixen passió per la història del turisme – Alberto Bosque Coello, que és el coordinador; Rafael Guzmán Villarreal, Javier Mateos de Porras Gómez i Raúl García Cuesta– han aconseguit contagiar més de setanta persones afins al sector –entre les quals ens trobem uns pocs catalans– la seva il·lusió i dedicació altruista a disposar d'un Museu del Turisme que combina internet i els espais físics. I que ja s'ha tornat internacional amb presència ara per ara a dues ciutats d'Itàlia gràcies a una empresa hotelera, i properament a l'Argentina. En aquest projecte, que creix de manera continuada, a més de persones augmenten també les institucions i les empreses que donen suport al Museu amb diferents tipus d'ajudes, col·laboracions i donacions.\nD'entrada sorprèn, fins a cert punt, que no és un museu a l'ús, sinó el resultat d'una iniciativa imaginativa i innovadora que, com ja he dit, combina la realitat física i descentralitzada amb l'ús del ciberespai a través de les Tecnologies de la Informació i de la Comunicació. L'origen d'aquest singular Museu del Turisme va sorgir fa un parell d'anys, el 2017, amb la posada en marxa d'una Plataforma d'Homenatge a Benigno de la Vega-Inclán ( https://www.facebook.com/pg/homenajealpionerodelturismo/events), plataforma evocadora de la figura d'aquell precursor, considerat el primer governant que a Espanya es va ocupar d'atreure els llavors denominats «forasters».\nEscriptor, periodista, promotor, arquitecte, restaurador, mecenes, historiador i diplomàtic, el polifacètic De la Vega-Inclán va dirigir la Comissaria Règia del Turisme i de la Cultura Artística entre 1911 i 1928. Va perseverar en la promoció internacional d'Espanya com a destinació, i va intervenir també en la concepció de l'empresa pública estatal Paradores de Turismo i en la posada en marxa de la Casa de Cervantes de Valladolid, la Casa del Greco a Toledo i el Museu Romàntic a Madrid.\nEl Museu es pot trobar virtualment en Internet ( https://themuseumoftourism.-org) i també en diferents llocs, car compta amb vitrines físiques –sales, en la seva terminologia– de les quals ja n'hi ha quinze. Les més recents són les inaugurades a l'hotel Palace, de Madrid, i a l'hotel Selu, de Còrdova, els dies 19 i 20 de juny. Cada vitrina o sala, numerada, està ubicada en llocs de pas de turistes –hotels, sobretot, una oficina de turisme, una agència de viatges, un museu convencional i un gastrobar– i d'estudiants de turisme en una biblioteca universitària.\nÉs un projecte descentralitzat: a dia d'avui hi ha ja sales a Valladolid, Gijón, Florència, Sevilla, Granada, Salamanca, Madrid, Roma, Lleó, Ponferrada, Saragossa i Còrdova. Algunes es troben en hotels icònics com el Palace madrileny ja citat, l'Alhambra Palace de Granada i els italians Grand Hotel Palatino a Roma i Grand Hotel Mediterraneo a Florència.\nEn les vitrines s'exposen objectes de tota mena relacionats amb el turisme en la seva evolució històrica: guies de viatge, fotos, postals, fullets, pòsters, souvenirs, llibres i revistes. Cedits o donats, la majoria es poden considerar rescatats del passat, i faciliten la seva contemplació pels qui passen davant elles. Cadascuna de les vitrines té continguts relacionats amb la història del turisme a la ciutat on es troben acollides, però no només això. La primera, com sembla obvi dedicada a Benigno de la Vega-Inclán, inclou també material de promoció turística d'Espanya en general, d'història del turisme a Valladolid i guies de viatge variades; en una de les sales de Madrid hi ha objectes relacionats amb temes ferroviaris; a Lleó es pot veure la seva vinculació amb Antoni Gaudí; en una altra de les de Valladolid pengen de les parets un bon grapat de cartells de promoció turística d'Espanya del segle XX; i a Ponferrada, per no allargar la llista, es fa èmfasi en el camí de Sant Jaume i en el turisme a la comarca del Bierzo.\nA casa nostra és d'esperar que aviat tindrem algunes vitrines. Ja hem començat a fer gestions, per tal que empreses del sector, principalment hotels i alguna escola de Turisme, considerin adient oferir un espai i una vitrina, de cadascuna de les quals hi haurà un responsable voluntari de continguts, no necessàriament del seu personal perquè entre els col·laboradors actuals del museu n'hi ha de disposats a fer-se'n càrrec. I alguns professionals que ja hem proporcionat continguts digitals cedirem els nostres objectes per tal que puguin ser contemplats per moltes persones.


Manual de flors: elaboració de flors a partir del paper - Roba de nadó de ganxetLlegir Més\nPrincipal Roba de nadó de ganxetManual de flors: elaboració de flors a partir del paper\nManual de flors: elaboració de flors a partir del paper\nInstruccions sobre floristeria\nPlec de lliri d’aigua amb estil\nBonica origen dahlia\nUnes flors casolanes, que sempre queden fresques, tothom ho desitja. Fleurogami pertany a l’art Origami de plegament de paper i es refereix a la picadura i el plegament de les flors de paper. Amb la nostra guia, incloses imatges i vídeos, podeu fer flors de paper fàcilment. És tan fàcil.\nFleurogami és la variant floral de l'origami. Principalment les flors de paper es pleguen d’un paper d’origami quadrat. Això està disponible amb patrons de colors, de dos tons, però també en qualsevol botiga d'artesania ben proveïda per comprar, així com en el Falzbein. El Falzbein és una eina útil per a Origami i Fleurogami: amb aquesta petita espàtula feta de plàstic o bambú, cada plec es pot ajustar amb força. Això fa que sigui més precís plegar i fer encara més boniques les flors d’origami. A continuació, us mostrem tres instruccions de plegament per a flors de paper plegades fantàsticament. Uns o altres requereixen una mica de paciència en plegar, cosa que sempre val la pena al final.\nAquesta flor és un clàssic entre les flors de paper: l’avantatge d’aquesta flor, podeu fer que els elements individuals siguin de diferents colors. Per a una flor, necessiteu cinc elements que es pleguen de la mateixa manera abans de colar-los. Així funciona.\n5 fulls de paper quadrat d’origami\nPas 1: col·loca un full de paper d’origami a la taula del teu davant. Si el paper s’imprimeix de diferents colors, el lateral que hauria d’estar fora hauria d’apuntar cap avall. Doblegueu una diagonal, una punta a la vegada, per així dir-ho.\nPas 2: ara hi ha un triangle al vostre davant. Doblegueu els punts esquerre i dret al llarg de la línia del centre imaginari, fins al tercer punt.\nPas 3: A continuació, plegueu les cantonades dreta i esquerra del quadrat cap a dins, cap a la línia del centre: surt una forma de diamant.\nPas 4: obriu ara el plec dels dos passos anteriors. El triangle és ara recognoscible, juntament amb els plecs. Poseu els dits a la meitat dreta i desbloquegeu aquest racó. Torna a prémer una forma de diamant plana sobre la taula. Repeteix-la també amb la meitat esquerra.\nPas 5: després plegueu les puntes cap amunt, cap a l’esquerra i la dreta, cap avall.\nPas 6: Ara les dues meitats es tornen a ensorrar El resultat torna a ser un quadrat petit.\nPas 7: ajunteu les pestanyes esquerra i dreta. Rastregeu detingudament la corba resultant (a la dreta de la imatge) amb els dits.\nPas 8: obriu el paper de nou i enganxeu una de les dues pestanyes. Ara torni a reunir el pètal: amb un clip podeu agafar el paper sempre que s'assequi.\nPas 9: repeteix ara els passos del 1 al 8 amb les altres quatre fulles d’origami. A continuació, enganxeu els cinc pètals junts per fora en cercle. La flor de l’origami ja està a punt.\nSi voleu fer d’aquesta flor de Fleurogami una gran obra d’art, també anomenada Kusudama, necessiteu 12 d’aquestes flors. Estan units entre si a una bola.\nLes instruccions detallades sobre el plegament d'una flor d'aquesta espècie Kusudama es poden trobar aquí: //www.zhonyingli.com/kusudama-origami-blumenball/\nun full de paper quadrat d’origami\nPas 1: per començar, poseu el paper d’origami a la taula amb el costat que hi ha a la part inferior. Doblegueu la línia central horitzontal i la vertical. Obriu el paper de nou.\nPas 2: plegueu ara les quatre cantonades cap al centre.\nPas 3: plegueu les cantonades de nou cap al centre.\nPas 4: ara s’ha de girar la plaça. Les quatre cantonades es doblen cap al centre.\n5è pas: El nenúfar de l’origami es desplega ara. Obriu els plecs del pas 4. Apliqueu-lo un cop a la part posterior.\nPas 6: Doblegueu una de les cantonades plegades cap al centre cap a fora: feu que el pal sigui a un centímetre de la vora. Ara plegueu les cantonades cap amunt: veieu que es forma com un pètal a la cantonada.\nPas 7: repeteixi el pas 6 amb els tres costats restants.\nPas 8: El calze ja està acabat; ara només falten els sèpals. Per això, mireu el fons del nenúfar. Doblegueu les quatre cantonades cap a fora pel centre.\nFet és el nenúfar de l’origami! Si voleu plegar un nenúfar encara més autèntic, feu dues d’aquestes flors: una de grans verdes i una de blanca petita. Si després poseu el lliri blanc en verd, el somni del nenúfar és perfecte.\nUna dalia és bonica per si mateixa, i és la mateixa versió en paper. Perfectes per a la decoració de primavera, aquestes flors de paper poden proporcionar l’humor adequat.\nPas 1 i 2\nPas 7 i 8\n9 i 10 pas\n11 i 12 pas\nPas 1: Doblegueu el full de paper un cop centrat al llarg de la vertical i horitzontal.\nPas 2: Apliqueu el full a la part posterior i plegueu les dues diagonals.\nPas 3: Ara plegueu el paper de la següent manera per convertir-lo en un quadrat més petit. Apliqueu-ho amb les puntes tancades.\nPas 4: després plegueu la cantonada esquerra cap a la línia central. Aprofiteu la llengüeta i poseu-la plana.\nPas 5: Voleu aquesta forma de diamant una vegada de dreta a esquerra.\nPas 6: plegueu el cantó dret a la línia central. A continuació, torneu a tensar la pestanya resultant i premeu-la plana. Una vegada més es reconeix un rombe.\nPas 7: repeteix els passos 5 i 6 amb les dues pàgines següents.\nPas 8: ara hi ha un drac perfecte. Ordena els quatre consells de manera que n'hi hagi a cada costat i la part superior del paper sigui així:\nPas 9: Doblegueu cap avall la part superior oberta (només la primera capa) apuntant cap amunt.\nPas 10: desplaceu-vos per tots els tres costats restants i repetiu a cada pas 9. El resultat és un triangle.\nPas 11: ordeneu de nou totes les pàgines. Doblegueu el rombe al mig; no plegueu. La punta tancada ara es plega cap al plegat indicat i s’apunta amb els dits. Aquest encaix es converteix en l'estil de la flor.\nPas 12: desplegueu ara totes les pestanyes mantenint la part inferior de la flor.\nPas 13: ara plegueu les peces del mig entre les pestanyes amb un plec cap avall. Premeu les pestanyes contínues: això crearà un plec al centre. Repetiu això amb la resta de pestanyes: feu-ho un total de vuit vegades.\nPas 14: formeu ara els vuit pètals cap a fora. Per fer-ho, sortiu del centre de la flor i tireu les puntes cap avall.\nFet és la Dahlia Origami! En vermells o de color rosa o morat, aquestes flors ofereixen una cosa neta. Divertiu-vos refolding!\nCopyright Roba de nadó de ganxet: Manual de flors: elaboració de flors a partir del paper - Roba de nadó de ganxetLlegir Més


Núria Mora, autor a Ràdio Tortosa - Pàgina 2 de 26\nEl ple del Consell Comarcal del Baix Ebre ha aprovat avui, per unanimitat, incorporar-se a la Fundació Privada per a Estudis Internacional Dertosa, entitat sense ànim de lucre que té per objecte la implantació i el finançament del Batxillerat Internacional a l’Institut Dertosa. Aquest batxillerat es començarà a impartir el pròxim mes de setembre al [...]\nEl Centre de Formació Ocupacional (CFO) de Tortosa està duent a terme una nova edició del programa "Treball als Barris". Enguany, 10 joves menors de 25 anys residents al Centre Històric estan aprenent l'ofici de pintor. El programa, que consta de 6 mesos de formació i 6 mesos de pràctiques remunerades, encara ara la recta [...]\nEl Ple de l’Ajuntament de Tortosa ha aprovat aquest divendres, la distribució plurianual de la despesa per a l’obra d’urbanització de la plaça d’Espanya i els carrers adjacents.També s’ha aprovat la modificació de les bases de les subvencions a les entitats esportives que dupliquen la partida econòmica. La sessió plenària de caràcter extraordinària celebrada aquest [...]\nEsquerra Republicana-Tortosa Sí ha reclamat la convocatòria urgent del consell d’administració de l’Hospital de Jesús perquè als seus membres del brot de Covid-19 que pateix el centre sociosanitari. El govern municipal de Tortosa ha assegurat que ha informat en tot moment als grups de l’oposició d’aquest episodi. La representant d’Esquerra REpublicana al Consell d’administració de [...]\nL'Alcaldessa de Tortosa ha assegurat que a partir d'aquest diumenge tornarà a estar operatiu el servei d'autobús entre Tortosa Jesús i Roquetes. La formació política Movem ha denunciat aquesta setmana que el servei no es prestava i no s’havia informat a la ciutadania. Segons ha explicat l’Alcaldessa de Tortosa Meritxell Roigé, el departament de Territori [...]\nLa primera hora d'estacionament a la zona blava de Tortosa serà gratuïta a partir de dilluns que ve. La mesura aprovada per l'Ajuntament de la capital del Baix Ebre s'aplicarà durant sis mesos amb l’objectiu de dinamitzar el sector comercial. La gratuïtat de la primera hora d'estacionament a la zona blava de Tortosa va [...]\nMovem reclama que es restableixi en diumenges el servei de l’autobús interurbà que cobreix la línea Tortosa-Jesús Roquetes. Davant les queixes ciutadanes rebudes, els regidors de les tres poblacions han registrat la petició al departament de Territori i als Ajuntaments. La petició es fa després que ara fa tres setmanes Movem va rebre les primeres [...]\nEl CB Cantaires de Tortosa ha arribat a un acord amb el tècnic Berni Rubio per entrenar l'equip Sénior masculí, la temporada 2020-2021. El reusenc, de 44 anys, a més de dirigir el primer equip del club, que ha ascendit a Tercera Catalana, també es farà càrrec del Júnior Masculí i de l'Infantil B Masculí. Berni [...]\nDues persones més han mort arran del brot de coronavirus originat a l’Hospital de la Santa Creu de Jesús la setmana passada i en total ja són 19 les persones contagiades per la Covid-19, segons que ha confirmat el Departament de Salut de la Generalitat Ja són quatre per tant, les víctimes mortals en tan sols [...]


L’ex cap de llista al Senat per JxCat encapçalarà la llista a Barcelona. L’eix és la lluita contra la repressió i altres punts socials progressius, però el “full de ruta” és una sort de processisme en clau implementista. Corrent Roig se suma a aquesta candidatura després de rebutjar la proposta del CRT de conformar un front anticapitalista i per la independència de classe.\nAquest dimarts es feia pública la presentació a les pròximes eleccions catalanes d’una llista impulsada per l’Assemblea de Represaliades i Activistes (ARA) al costat de Corrent Roig. Sota la denominació “Coalició de Represaliades” i les sigles “CDR” -coincidents amb la dels Comitès en Defensa de la República, la qual van haver de modificar ràpidament per “CR” arran de les múltiples crítiques d’apropiació que els van fer a les xarxes socials- aquesta candidatura pretén “posar en el centre la lluita contra la repressió”, tant l’exercida per l’Estat com per la Conselleria d’Interior de la Generalitat.\nEl gir autonomista del processisme i la seva complicitat amb la repressió estatal ha fet que molts activistes perseguits –entre ells diversos dels encausats en l’Operació Judas del 23S, Tamara Carrasco o Jordi Pesarrodona, el exregidor d’ERC que es va fer conegut per presentar-se amb un nas de clown davant diferents operatius policials al setembre de 2017– proposessin des de novembre la necessitat que la seva veu estigués present en les següents eleccions i el Parlament.\nEl cap de llista per Barcelona i candidat de president de la Generalitat serà Roger Espanyol. Un activista que va ser víctima de la brutal repressió de l’1-O, perdent un ull a causa de l’impacte d’una bala de goma de la Policia Nacional. No és la primera vegada que Espanyol es presenta a unes eleccions. Ho va fer ja a l’abril de 2019 encapçalant la llista del Front Republicà, impulsada pel grup d’Albano Dante Fachin -ex secretari general de Podem Catalunya- i Poble Lliure. Va repetir al novembre d’aquest mateix any, però en aquesta ocasió com a cap de llista per al Senat, ni més ni menys que per Junts pel Cat, compartint campanya amb Laura Borrás per al Congrés.\nLa gènesi d’aquesta candidatura parla també del seu contingut i els seus importants límits. La defensa dels represaliats és una qüestió de principis per a qualsevol organització i militant, ja no d’esquerres, sinó merament democràtica. No obstant, per a poder fer efectiva aquesta important demanda, és necessari articular-la amb la resta de demandes socials i, sobretot, en un nou “full de ruta” que trenqui veritablement amb els marcs del “processisme”, quelcom que està molt lluny de fer.\nL’implementisme institucional no és una alternativa al processisme\nEl manifest de presentació de la seva candidatura fa una contundent crítica als partits processistes. Reivindiquen l’1 i el 3 d’octubre i denuncien la crida a la desmobilització de la Generalitat. Acusen correctament els dirigents independentistes de no ser capaços de portar la lluita pel dret a decidir fins al final i ser còmplices i agents repressius de les mobilitzacions.\nA l’hora de passar factura de les seves polítiques econòmiques i de gestió sanitària, no obstant, la crítica es queda en un tímid “ser incapaços de combatre la pandèmia i posar fi a la desindustrialització, l’atur i la misèria creixent” o fer “una gestió improvisada i buida d’inversió”. Però la responsabilitat d’ERC i JxCat és molt major que això. Són els partits que han mantingut polítiques neoliberals només comparables a les del PP madrileny, al capdavant de les retallades socials i han sigut suport fonamental de totes les contrareformes laborals, de pensions o en favor dels desnonaments expressos, en particular JxCat.\nNo és que no siguin aliats en la lluita pel dret a decidir, és que són enemics, el principal obstacle dins del moviment democràtic per aconseguir-ho. Entre altres coses perquè la seva política en defensa de les grans fortunes i empreses catalanes ha servit per a allunyar al gruix de la classe treballadora de la lluita pel dret a l’autodeterminació.\nEn aquest marc, el programa social que es presenta per la positiva, encara que molt poc desenvolupat, té punts progressius que compartim, com la nacionalització de la sanitat privada, la banca o els sectors estratègics, o la reducció de la jornada laboral garantint els salaris. Com a propostes programàtiques estan a l’esquerra de la CUP, que ha optat per una ostensible moderació del programa com a part del seu gir gobernista i de cerca de l’acord amb el processisme i els Comuns. El mateix amb els aspectes democràtics defensius com l’amnistia, el retorn dels exiliats o l’expulsió de Policia Nacional, Guàrdia Civil i dissolució de la BRIMO.\nLa consigna de reduir el programa per a la policia catalana a la depuració de responsabilitats i un suposat “control popular”, amb la qual tenim profundes diferències des del CRT, és una proposta que està per darrere, no només del programa dels marxistes revolucionaris enfront de la policia -que és la dissolució de totes les forces repressives-, sinó també dels sectors més d’esquerra de moviments com el Black Lives Mater dels EUA que lluiten avui per la fi de la policia, enfront dels sectors més influenciats pel Partit Demòcrata que defensa justament aquest tipus de reformes i controls com les que proposen ARA i Corrent Roig per a Catalunya.\nPerò un programa no és només una llista de consignes, és també assenyalar com es pretén aconseguir-lo. I és aquí on el passat processista, des de l’activisme o en càrrecs de representació, de bona part dels activistes del ARA s’imposa. Que el seu cap de llista per Barcelona sigui un ex-candidat de JxCat ho fa comprensible. Per a implementar-ho, per mitjà de la instauració d’una República Catalana, es proposen “preparar la mobilització, les estructures socials i institucions necessàries” per a tot seguit delegar la iniciativa i direcció a les institucions autonòmiques assenyalant que “el poble català necessitem que el Parlament exerceixi com a òrgan sobirà, per a fer-ho possible fa falta posar endavant a les persones que tinguin la valentia i la lleialtat al poble”. Una sort de processisme en clau implementista que, com tot el processisme, no pot portar més que a un nou atzucac.\nCorrent Roig i la seva negativa a impulsar un front per la independència de classe a Catalunya\nCorrent Roig ha pres la decisió de sumar-se a aquest projecte després d’haver rebutjat la proposta llançada pel CRT a aquesta organització, i d’altres com Lluita Internacionalista, d’impulsar un front de l’esquerra anticapitalista que presentés una alternativa per a reprendre la lluita democràtica pel dret a decidir, acabar amb la repressió i per un programa transicional, des de la independència de classe i un programa anticapitalista i revolucionari.\nUna decisió que en el seu moment considerem sectària, per rebutjar d’entrada tota possibilitat d’acordar un programa sota aquestes coordenades, i que ara mostra, com és usual amb els grups sectaris, la seva contracara oportunista. Corrent Roig opta per integrar-se en una candidatura que, encara que aixeca punts mínims progressius que podem compartir, reprodueix l’estratègia hegemònica en el moviment democràtic de conquistar aquests drets des i amb les institucions autonòmiques al capdavant, en aquest cas el Parlament, i la mobilització social com a mera eina de pressió.\nNo és la primera vegada que veiem aquest tipus de zig zags centristes per part de Corrent Roig. En vespres del sorgiment de Podemos, ja van rebutjar una crida de la llavors organització antecessora del CRT -Clase contra Clase- de conformar un front d’independència de classe, per a poc després intentar organitzar un front electoral oportunista amb Izquierda Unida a Madrid, o sumar-se acríticament a l’experiment neo-reformista que va ser Ara Madrid.\nAquesta crítica pot semblar massa dura cap a una organització a la que hem fet múltiples emplaçaments per a intervenir en comú en diversos terrenys, i fins i tot avançar en debats polítics sobre la necessitat de fer passos cap a un partit unificat de l’esquerra revolucionària, la classe treballadora, les dones i la joventut. No obstant, en la nostra crítica no hi ha més que una vocació principista de dir les coses com són. Un mètode que en general és aliè als grups centristes que, com deia Trotsky, prefereixen “substituir la política principista per les maniobres personals i la diplomàcia menuda entre les organitzacions".\nLa fallida del processisme i la necessitat de construir una alternativa anticapitalista i de classe\nLa fallida del processisme està reordenant tot el mapa polític català. Els partits tradicionals estan en un marcat rumb neo-autonomista. La CUP treu la conclusió que davant la reculada el que toca és una moderació programàtica i reprendre un processisme amb accent social que permeti acumular forces per a repetir 2017, amb un altre referèndum i les mateixes il·lusions en la comunitat internacional i asseure a l’Estat a negociar.\nLa llista recentment presentada és expressió d’un altre “nou cicle” que condueix a la mateixa estació. La qüestió pendent per al moviment democràtic català, i per a bona part de l’esquerra anticapitalista catalana, és plantejar obertament que no hi haurà república si no és perquè emergeix un pol d’independència política dels partits i institucions burgeses. Això implica no només la crítica i separació dels aparells processistes quan aquests retrocedeixen a posicions autonomistes, sinó preparar-se perquè en els següents embats el moviment democràtic català tingui una altra composició i hegemonia de classe, i altres mètodes per a aconseguir les seves finalitats.\nPer això des del CRT plantegem als companys i companyes de Corrent Roig impulsar un front que desplegui un programa on allò democràtic i les demandes transicionals anticapitalistes quedaran integrades com a part d’un tot, i sobretot on es plantegi que no hi haurà autodeterminació ni resolució dels grans problemes socials ni de la llei a la llei, ni per mitjà de les institucions autonòmiques o la desobediència institucional.\nUna cosa és fer ús de les eleccions o les posicions institucionals, o lluitar per demandes democràtiques radicals com imposar una veritable assemblea constituent mitjançant la mobilització social, i l’altra és convertir això en la pedra angular del full de ruta o presentar unes eleccions autonòmiques en un veritable exercici de sobirania. Només des de la mobilització social i els organismes d’autoorganització obrera i popular que es puguin desenvolupar, es podrien establir les bases per a superar la repressió estatal i tota la bastimentada institucional autonòmic i els partits processistes, per a aconseguir l’exercici efectiu de l’autodeterminació i obrir el camí a una república de la classe treballadora, en la perspectiva de construir una lliure federació de repúbliques obreres i socialistes ibèriques.\nCorrent Roig va rebutjar amb arguments sectaris no voler sumar-se a enfortir un pol en aquest sentit, per a acabar en una línia oportunista que el que enforteix són les il·lusions en què encara és possible implementar el mandat de l’1-O si el Parlament té “a les persones que tinguin la valentia i la lleialtat al poble”. Una actitud lamentable que, novament, contribueix a posar pals a la roda perquè emergeixi una alternativa revolucionària per a la classe treballadora, les dones i la joventut oprimida.\nDes del CRT, continuarem insistint i treballant per construir aquesta alternativa política que es prepari perquè els següents embats de la lluita de classes i el moviment democràtic català trobin una esquerra anticapitalista i revolucionària millor preparada que en 2017.


Connectivitat — Serveis UPC Terrassa — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nSou a: Inici / Connectivitat\nXarxa de dades - fixa i inalàmbrica. Xarxa de veu - telefonia\nInstal·lem i gestionem de manera íntegra xarxes locals de dades, amb base cablejada i accés a la xarxa troncal de la UPC. Els serveis de telefonia i la xarxa sense fils són gestionats per UPCnet.\nServeis de connectivitat a les xarxes locals, troncals i internet.\nXarxes locals fixes (cable)\nLes xarxes locals del Campus són gestionades pels SICT. Tots els equips són commutadors gestionables i utilitzen la mateixa tecnologia.\nProtecció del port per adreça mac\nRosetes al rang lliure (sense protecció per mac).\nDNS secundari al Campus\nAssignació dinàmica d'adreces IP (privades i fixes) per DHCP\nLes estacions es connecten a 100Mbps i els principals servidors a 1Gbps\n[+info] [consultes i incidències]\nDemana nous punts de xarxa\nXarxa wifi UPC (Eduroam)\nLa UPC ofereix connexió sense fils mitjançant eduroam.\nTres tipus de connexió:\neduroam: la preferent, accés amb les credencial UPC, utilitzant la xarxa eduroam amb cobertura a les universitats, centres de recerca i biblioteques adherides d'arreu del mon.\nUPCguest: accés a la xarxa wifi pels convidats, persones que estan de visita a la UPC.\nWifi per congressos: accés a la xarxa wifi UPC per als assistents a congressos realitzats a la UPC.\nDemana ampliació cobertura wifi\nLa xarxa troncal del Campus Terrassa és gestionada pels SICT i compta amb un equip enrutador com a element principal que enllaça les diferents fibres òptiques que connecten els diferents edificis (a 1Gbps). [+info] [consultes i incidències]\nLa Xarxa troncal de la UPC està composada per diversos routers i els quals ens proporcionen la connectivitat entre els diversos campus (a 10 Gbps) i la sortida a Internet. A més, disposem d'una línia de backup de 1 Gbps. Gestiona el servei UPCnet. [+info] [consultes i incidències]\nServeis adreçats al PDI i PAS\nEl servei de telefonia fixa (Veu sobre IP - servei UPCconnect) funciona sobre la xarxa local de cable del Campus Terrassa, però el servei és proveït de forma global a la UPC per UPCnet. Adreça les consultes i incidències a l'ATIC.\nEl servei de telefonia mòbil és gestionat per UPCnet. Adreça les consultes i incidències a l'ATIC.\nUsa el servei VPN (xarxa privada virtual) UPClink per accedir als recursos interns de la Xarxa UPC quan estàs fora de la UPC, des de qualsevol ubicació. Quan et connectes a UPClink tots els accessos que facis a recursos de la UPC es faran de forma segura ja que la connexió és encriptada.\nConsulta mesures generals de seguretat TIC


La victòria del vot electrònic es queda a 58 suports d’aconseguir la reforma estatutària - Sí al futur - Víctor Font\nLa victòria del vot electrònic es queda a 58 suports d’aconseguir la reforma estatutària\nUn 60% dels compromissaris vota a favor de la proposta de Sí al futur, però 173 vots negatius impedeixen arribar als dos terços necessaris.\nLa proposta de Sí al futur a favor de la introducció del vot electrònic al Futbol Club Barcelona va guanyar diumenge la votació a l’Assemblea de Compromissaris de l’Entitat, però es va quedar a 58 suports d’aconseguir la reforma estatutària necessària perquè fos una realitat. Entre els compromissaris presents en aquell moment al Palau Blaugrana, 359 van dir sí a la iniciativa (60%), 173 s’hi van oposar (29%) i 67 es van decantar pel vot en blanc (11%). 599 vots, en total. Malgrat la clara victòria, la modificació estatutària no va prosperar perquè calia obtenir almenys dos terços dels vots dels compromissaris.\nVíctor Font va ser el responsable de presentar davant dels compromissaris la proposta en nom de Sí al futur i dels 5.000 socis i sòcies que havien signat prèviament a favor de la iniciativa. En declaracions posteriors a l'Assemblea, Font va posar en valor que el vot electrònic hagués tingut el suport d’una àmplia majoria de l’Assemblea malgrat “la descripció apocalíptica” que la secretària de la Junta, Maria Teixidor, va fer d’aquesta modalitat de votació en el seu torn de paraula. “Estem contents de comprovar que una de les idees que impulsem per democratitzar i generar més participació al Club té suport entre els socis i sòcies”, va subratllar Font.\nFont també va lamentar el posicionament de la Junta Directiva, que va criticar i va posar en dubte el vot electrònic en una intervenció de Teixidor de mitja hora davant dels compromissaris per acabar demanant-hi el vot favorable. “La posició cínica en moltes qüestions és una característica d’aquesta Junta Directiva, que diu una cosa i després en fa una altra. La seva intervenció ha generat dubtes i confusió”, va lamentar Font. “Tinc claríssim que no hi ha voluntat política d’implementar el vot electrònic. En el model actual, qui governa vol gestionar el Club com a propietari i, més enllà del vot cada sis anys, els socis i les sòcies només podem participar en aquestes Assembles de Compromissaris que cal reformar del dalt a baix”. En aquest sentit, Font va recordar que “a més dels compromissaris elegits per sorteig, a l’Assemblea es conviden, per Estatuts, els presidents de les federacions de penyes i els senadors del Club, uns col·lectius que qui governa té manera d’influir-hi. Per això qui governa no vol canviar les regles del joc”.\nPerquè la proposta sobre el vot electrònic fos debatuda a l’Assemblea de Compromissaris, Sí al futur va presentar al Club 5.030 signatures de socis i sòcies favorables a la mesura, de les quals 4.699 es van donar per vàlides. La xifra superava amb escreix les 3.253 firmes necessàries per debatre la iniciativa (el 3% dels socis amb dret de sufragi passiu). Ha sigut la primera vegada a la història recent del Club que, a proposta d’un soci, s’introdueix un punt a l’ordre del dia de l’Assemblea de Compromissaris.\nLa proposta de Sí al futur recollia que, en convivència amb el presencial, el vot electrònic s’aplicaria en les eleccions a la presidència, en la recollida de signatures dels precandidats, en una reforma de l’Assemblea de Compromissaris per obrir-la a tota la massa social, i en consultes sobre qüestions de les quals la Junta Directiva vol saber l’opinió dels socis abans de prendre una decisió, en especial aquelles de caràcter simbòlic. La votació a la presidència mitjançant el vot electrònic estaria pendent que el Parlament de Catalunya aprovés la Llei de l’Esport, que inclou aquesta possibilitat.\nSí al futur continuarà treballant per donar a conèixer el projecte entre la massa social barcelonista. La propera cita pública serà el dijous 19 de desembre, quan es presentarà a Vic en un acte amb Víctor Font com els que ja s’han fet a Barcelona, Granollers i Sant Cugat.


territoris.cat 16:51 20/01/17\nLa placa que acredita el segell s'instal·larà al parc municipal i substituirà la que es va col·locar el 2012\namb els signa conveni unicef amiga\nMarc Solsona i Anna Folch, amb la placa que acredita Mollerussa com a Ciutat Amiga de la Infància\nL’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona, i la presidenta d’UNICEF Comitè Catalunya, Anna Folch, han signat aquest divendres el conveni amb els compromisos que recull la renovació del segell que acredita Mollerussa com a Ciutat Amiga de la Infància per 4 anys més, una renovació que s’ha aconseguit a més amb menció d’Excel·lència. Solsona ha agraït l’aval d’aquest organisme internacional a les polítiques que s’estan duent al municipi per tal de treballar pels infants i adolescents de la ciutat, ja que “no podem articular polítiques de futur si no els tenim en compte i els escoltem”.\nPer la seva part, Anna Folch ha felicitat Mollerussa per la feina feta i, sobretot, pel caràcter transversal de la mateixa que afavoreix el fet de garantir els drets dels infants des de diferents àmbits. La presidenta d’UNICEF Catalunya també ha destacat la fluïdesa de relació entre l’Ajuntament i els protagonistes d’aquestes polítiques, una tasca que ha merescut la menció d'Excel·lència.\nDurant l’acte, la presidenta d’UNICEF ha fet el lliurament simbòlic de la placa que acredita Mollerussa com a Ciutat Amiga de la Infància per als pròxims 4 anys i que s’instal·larà al parc municipal en substitució de la que es va col·locar el 2012. Així mateix, també s’han instal·lat diferents plaques a les entrades al municipi.\nLa capital del Pla d’Urgell se situa com l'única de Catalunya que renova el segell amb menció d’Excel·lència, ja que les altres dues ciutats que ho fan són Castrillón a Astúries i Santa Eulària des Riu a les Illes Balears. És, a més, l’única ciutat de la demarcació de Lleida que compta amb aquest reconeixement. En aquesta edició, UNICEF ha atorgat per primera vegada aquest segell a un total de 55 municipis i l’ha renovat a uns altres 25. En total són ja 170 les localitats de l’Estat espanyol que compten amb aquesta distinció.


ALP2500: Farsa i Farsants\nFarsa i Farsants\nMireu el dia que no tinc clar sobre que escriure ho tinc fàcil entro a la pagina de Ciutadanos , aquests grans defensors de la seva democràcia una carca i hereva del franquisme més radical i ja tinc de que parlar, [noticia]\nSegons el paladí de la creuada hispànica els participants que van anar a brusel.les van fer el ridícul i aquest tres mil integrants no representen a Catalunya. Els meus herois van congregar a Brusel·les mes de tres mil persones segons Ciutadans i això es fer el ridícul, o clar i jo em demano la darrera concentració feta a Can Fanga per la defensa de les tonteries de sempre dels senyors de Ciutadans no van ni arribar a 200 persones. Això si que es poder de concentració. Aquests senyor si que en saben de moure les masses. Sempre igual aquests han de posar en practica la Màxima de Grouxe Max, Millor Callar i passar per idiota que obrir la boca i dissipar el dubte.\nEn quan a fer el ridícul un senyor que s'ha de despullar al parlament de Catalunya per fer-se veure te moltes qualitats per saber que vol dir fer el ridícul, per tant abans de parlar aquest personatges potser s'hauria de mirar el melic.\nEn quan a mostrar-se antieuropistes els manifestants de Brusel·les, que voleu que us digui jo vaig veure un cartell que posava 27 estats més Catalunya però clar un quan esta acostumat a manipular tota la informació ara no podia ser objectiu. això es aplicar velles conductes a situacions noves.\nPublicat per ALP2500 a 21:02\nLa Filial Socialista, ara volia ser convidada a Br...\nprincep de Girona, per imposició no pas per gust\nI qui som nosaltres per criticar\nValoracions de la filial, sort que aquests no punt...\nEnfortim catalunya i buidem les seves arques\nJo estúpid català abans que un seguidor d'aquests ...\nMitjans de informació on es molt mes important les...


El Prof. David Pérez García guanya el III Premi Fundació Banc Sabadell a les Ciències i l’Enginyeria, i el Dr. Arkaitz Carracedo Pérez, el XIV Premi a la Investigació Biomèdica – Fundació Banc Sabadell\nEl Dr. Arkaitz Carracedo Pérez, Doctor en Bioquímica i Biologia Molecular per la Universitat Complutense de Madrid, ha estat premiat per la seva innovadora contribució en el camp de l’oncologia, en el qual ha realitzat aportacions pioneres per entendre la progressió del càncer de pròstata. // El Prof. David Pérez García, Doctor en Matemàtiques per la Universitat Complutense de Madrid, ha estat premiat per les seves contribucions en el camp de les Matemàtiques i la Informació Quàntica, entre les que s’ha de destacar el desenvolupament matemàtic de la teoria de tensors aplicats a la matèria condensada. // Ambdós premis, dotats amb 50.000 euros cadascun, tenen com a objectiu reconèixer la trajectòria de joves investigadors. L’acte d’entrega dels premis tindrà lloc el pròxim 2 de juliol.\nBarcelona, 18 de juny de 2019-. El jurat del III Premi Fundació Banc Sabadell a les Ciències i l’Enginyeria ha reconegut el Prof. David Pérez García per les seves contribucions en el camp de les Matemàtiques i la Informació Quàntica. El professor ja ha estat reconegut, anteriorment, per les seves aportacions que connecten la Informació Quàntica, els espais Banach i la Teoria d’Operadors. Per la seva part, el jurat del XIV Premi Fundació Banc Sabadell a la Investigació Biomèdica ha reconegut al Dr. Arkaitz Carracedo Pérez com a guanyador del premi 2019 per la seva innovadora contribució en el camp de l’oncologia i per les seves pioneres aportacions per entendre la progressió del càncer de pròstata.\nD’esquerra a dreta: el Prof. David Pérez García premiat amb el III premi Fundació Banc Sabadell a les Ciències i l’Enginyeria, i el Dr. Arkaitz Carracedo Pérez, amb el XIV Premi a la Investigació Biomèdica\nMés sobre el Dr. Arkaitz Carracedo Pérez, XIV Premi Fundació Banc Sabadell a la Investigació Biomèdica\nMés sobre el Prof. David Pérez García, III Premi Fundació Banc Sabadell a les Ciències i l’Enginyeria\nLa Fundació Banc Sabadell es va constituir com a fundació privada el 1994 amb la missió d’estimular l’excel·lència i promoure el coneixement de la cultura. El seu objectiu és fomentar activitats de divulgació, formació i investigació en els àmbits educatiu, científic i cultural, com també donar suport al talent jove.\nSobre BIST (Barcelona Institute of Science and Technology)\nBarcelona Institute of Science and Technology (BIST) és una iniciativa científica de set centres d’investigació d’excel·lència de Catalunya amb l’objectiu d’incrementar la seva col·laboració per construir junts un projecte comú. La seva força es basa en la capacitat investigadora dels seus membres i en el seu potencial per promoure projectes capdavanters en investigació multidisciplinària. Els centres que componen el BIST són el Centre de Regulació Genòmica (CRG), l’Institut Català de Nanociència i Nanotecnologia (ICN2), l’Institut de Física d’Altes Energies (IFAE), l’Institut d’Investigació Biomèdica de Barcelona (IRB Barcelona) i l’Institut de Bioenginyeria de Catalunya (IBEC).


Baldoví clou la campanya de Més Compromís fent una crida a 'valencianitzar' la política a Madrid\nERPV denuncia tres diputats de Vox per haver retirat una pancarta del partit\tERPV denuncia tres diputats de Vox per haver retirat una pancarta del partit\nBaldoví clou la campanya de Més Compromís fent una crida a ‘valencianitzar’ la política a Madrid\nOltra reivindica la trajectòria de Compromís i Errejón apel·la al vot de la gent d'esquerres decebuda\nEl candidat de Més Compromís a les eleccions del 10-N, Joan Baldoví, ha tancat la campanya aquest migdia amb una crida a ‘valencianitzar’ la política a Madrid. Ha dit que es pot exportar la manera de fer política del Botànic i ha demanat el vot als ‘emprenyats i desencantats’ a votar la coalició de Compromís amb el partit d’Íñigo Errejón.\n‘Hem vingut a il·lusionar i sumar perquè una altra manera de negociar i acordar és possible’, ha dit, fent una crida a la gent que es planteja no anar a votar diumenge. Baldoví també s’ha mostrat indignat per la resolució aprovada a l’Assemblea de Madrid pel PP, Cs i Vox que insta el govern espanyol a il·legalitzar els partits independentistes. ‘Volen prohibir les idees, com pensen els altres’, ha dit.\nLa co-portaveu de Compromís i vice-presidenta de la Generalitat, Mónica Oltra, ha elogiat la manera de fer política de la coalició i ha reivindicat la trajectòria de Compromís, fent front a la corrupció del PP i a l”emergènia social i democràtica’. En aquest sentit, s’ha mostrat orgullosa de les polítiques socials del Botànic.\nPer la seva banda, Errejón ha advertit que la democràcia ‘està en joc’ i ha alertat del perill de l’auge de l’extrema dreta, ‘amb la complicitat vergonyosa de PP i Ciutadans’. Ha apel·lat també a la gent decebuda amb els partits polítics a fer un vot progressita el 10-N per a tancar la porta a Vox i evitar el blocatge al congrés espanyol. Per últim, ha elogiat els acords d’esquerres a València i a la Generalitat: ‘L’exemple valencià és un exemple de política miraculosa’. Ha afegit que el govern espanyol ha de fer costat a la Generalitat i a les seves reivindicacions.\n12:51[EN DIRECTE] Salut obre la vaccinació amb tercera dosi als més grans de 18 anys


Curs ACEM "Introducció al Mètode Estill Voice Training per a docents" el 2 d'abril a Vic -ACEM\nHome › Notícies › Curs ACEM “Introducció al Mètode Estill Voice Training per a docent...\nEl dissabte 2 d’abril de 2016 organitzem el curs de formació “Introducció al Mètode Estill Voice Training per a docents” amb Olga López a l’Escola de Música i Conservatori de Vic. El període d’inscripció ja està obert. Us podeu apuntar al curs a través d’aquest formulari fins el 29 de març.\nEl curs servirà, per una banda, per prendre consciència de què fem quan cantem i/o parlem, per què ho fem i quines conseqüències pot tenir. I per l’altra, per modificar conscientment, si es vol, els nostres comportaments vocals habituals. A més, s’aportaran nous recursos per posar en pràctica, tant a nivell personal com amb els alumnes a l’aula.\nUs podeu descarregar el programa del curs (PDF).\nCategories: Notícies, Notícies ACEMEtiquetes: acem, associació catalana d'escoles de música, cant, cantar, conservatori, curs, docents, emm, escoles de música, formació, lopez, Mètode Estill Voice Training, olga, parlar, professorat, vic


Jornada de treball social: “Nous escenaris, Noves realitats” | Treball social sanitari ICS\n← Experiències comunitàries en Treball social sanitari\nI Jornada de Salut Comunitària de Girona XI Jornada Xarxa Aupa →\nUna treballadora social sanitària de l’ICS, del CAP Chafarinas de Barcelona i referent de Treball Social del SAP Muntanya, Nati Castells, va participar en la “Jornada_de_treball_social: Nous_escenaris,Noves_realitats” que va tenir lloc el passat 19 de març a l’Hospital de la Santa Creu i Sant Pau de Barcelona. L’objectiu era posar l’èmfasi en el moment especialment complex pel que passen els ciutadans i que dóna peu a l’aparició de nous perfils d’usuaris i famílies que demanen la intervenció del treball social en les institucions sanitàries.\nEn la primera de les taules, que va tractar sobre L’abordatge de les necessitats emergents des la comunitat, Nati Castells va parlar des de la mirada de l’atenció primària de salut en una taula on també es feien aportacions des de la mirada dels centres de serveis socials, dels de salut mental i des d’una Unitat de conductes additives.\nPodeu veure aquí la presentació: Nous Escenaris Noves realitats.Barcelona,març 2015\nAquesta entrada s'ha publicat en Jornades i Congressos i etiquetada amb GT Barcelona, necessitats socials, Serveis Socials, Vulnerabilitat social. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


1 comentaris i opinions sobre l'hotel, de clients i visitants : Hotel catalonia mikado\nMés fotos de catalonia mikado>>\ndes de 39,5 €/Persona\nTotal d'habitacions: 68\nHotel catalonia mikado: Habitacions disponibles- Preus i ofertes - Millors descomptes - Reserva online. No trobes l'habitació o tarifa que busques? Truca'ns: +34934451530\nEl Catalonia Mikado*** conta amb 68 habitacions. Totes les habitacions disposen de: Calefacció / aire condicionat, telèfon directe, bany complet de marbre amb secador, TV via satèl·lit amb Canal+ / pay-per-view movies, minibar, caixa de seguretat, accés a Internet Sense fil (WI-FI), bressols, llits extra, servei d'habitacions\nEl Catalonia Mikado*** es troba a la zona alta de la ciutat, en el barri de Sarrià-Sant Gervasi, des d'on es pot accedir fàcilment a qualsevol punt de la ciutat. L'hotel també es troba prop del parc Güell i pròxim a un àrea de prestigiosos centres mèdics de la ciutat condal. Altres punts d'interès propers a l'hotel són el Tibidabo, el Cosmo Caixa o el Museu Monestir de Pedralbes.


Apartaments Manzano allotjament a peu de pistes de Grandvalira\nApartaments Manzano, les millors opcions d'allotjament a peu de pistes d'Andorra\nArribar a destí i oblidar-se del cotxe. A qui no li agrada realitzar aquest gest quan va a esquiar? Malauradament, per poder deixar el cotxe aparcat fins al moment de regrés, és indispensable allotjar-se en un hotel o apartament a peu de pistes. Quan ens referim a allotjaments a Andorra, els apartaments Manzano t'ofereixen l'estada ideal per a les teves vacances o escapada de cap de setmana al Principat.\nAixí, gràcies a la fantàstica ubicació dels apartaments Manzano, podràs gaudir, com a bon amant de l'esquí, d'un allotjament i restaurant enclavat al bell mig del Pas de la Casa, just a peu de pistes de Grandvalira, el domini esquiable més gran dels Pirineus i del sud d'Europa.\nApartaments Manzano, el millor allotjament al Pas de la Casa\nDe la mateixa forma que amb l'aparthotel les Olimpiades, els apartaments Manzano, ubicats també a peu de pistes de Grandvalira, ofereixen un allotjament ideal per a tots els amants de la neu.\nAixí, situats a tan sols 3 minuts del remuntador, els apartaments Manzano esdevenen en una de les millors opcions per gaudir d'una estada a Andorra, al costat mateix del principal domini esquiable del país i del sud d'Europa.\nCom a client, podràs optar entre diferents apartaments, amb estudis per a 2,4 i 5 persones i apartaments amb una habitació de 2 a 6 persones.\nTotes les comoditats a peu de pistes\nEls lloguers dels apartaments Manzano posen a disposició de tots els usuaris una àmplia gamma de serveis extra inclosos en el preu com ara guarda-esquís, restaurants, aparcaments o guarda maletes. A més, aprofitant la seva ubicació a peu de pistes de Grandvalira, des de la recepció dels Apartaments Manzano es poden adquirir directament forfets per a l’estació, així com consultar altres serveis del domini esquiable o informar-se de les diferents activitats culturals o esportives que es poden dur a terme al Pas de la Casa.


Miki Núñez: “Si la fama em trastoca, els meus amics tenen l’encàrrec de dir-m’ho“\n3 min. 18/07/2020 23:16\n651x366 Miki Núñez -al centre de la imatge- amb els seus millors amics, l’Albert i el Sergi, en una imatge d’arxiu. / ARXIU PERSONAL MIKI NÚÑEZ Miki Núñez -al centre de la imatge- amb els seus millors amics, l’Albert i el Sergi, en una imatge d’arxiu. / ARXIU PERSONAL MIKI NÚÑEZ\nTot i que la carrera professional de Miki Núñez ha fet un salt a través d’èxits com Celébrate, Me vale i Escriurem, això no l’ha allunyat dels seus amics i companys d’escenari des de la infància. La seva banda actual és la mateixa amb què fa uns estius recorria més d’una cinquantena de pobles i ciutats de Catalunya versionant cançons amb el grup Dalton Bang. “Som una família. L’Albert, el guitarrista del grup, és el meu millor amic des que vaig néixer; el seu germà és el pianista; el saxofonista està amb nosaltres des dels 14 anys; el bateria és el millor amic del pianista... Som una pinya”, explica Núñez. “Segons el meu psicòleg, les persones tenim un màxim de cinc millors amics a la vida i un d’ells és l’Albert. Fa poc s’hi ha afegit el Joan Garrido, el meu company d’ Operación Triunfo, i també hi ha el Sergi, que no toca a la banda però és com si ho fes, perquè ve amb nosaltres a tot arreu”.\nEl que més valora dels seus amics el Miki és el fet que no l’hagin deixat caure. “Soc una persona molt optimista i molt feliç, però tinc els meus dies fotuts i entenen perfectament que algun dia pugui estar malament. I encara que soni molt tòpic, hi són passi el que passi. Entenen perfectament que jo ara tinc una vida una mica boja i que, per més que passem dies sense xerrar o que no ens veiem, quan ens tornem a veure és com si no hagués passat el temps. I això és molt maco”. El Miki explica que quan va sortir de l’acadèmia d’ OT els va encomanar una missió. “Els meus amics tenen l’encàrrec que si a la mínima això de la fama em trastoca una mica, m’ho han de dir i fotre’m una bona hòstia”. ¿I ho han hagut de fer? “No, de moment no”, assegura rient.\nUn any i mig després de sortir de l’acadèmia d’ Operación Triunfo i de participar en el Festival d’Eurovisió, al cantant i a la seva banda els esperava el tram final de la gira de presentació del seu disc, Amuza, amb una cinquantena de concerts arreu de l’Estat. “No deixaven de sortir bolosper tot arreu i ens feia molta il·lusió. Després dels prejudicis que molta gent té amb OT i amb Eurovisió, creia que potser pensarien que no mereixia participar en un festival”, afirma. “Però al final va ser el coronavirus el que ens va dir: «Aquest no és el vostre estiu. Espereu-vos una miqueta»”. Però igual que passa amb les seves cançons -amb un característic to optimista-, el cantant troba un costat positiu a aquesta situació: “Tot s’està movent a l’any que ve i d’aquesta manera seguirem estant al panorama musical. Així el nostre estiu seran dos: aquest i el del 2021. Aquests mesos farem una cosa més petita, en un format més reduït per mantenir les distàncies, i tindrem temps d’entrar a l’estudi a gravar per tenir nou disc a l’hivern”.