S. XI, XV, XVI, XVIII, XIX, XX, XXI\nEl castell de Sant Joan és una fortificació del municipi de Lloret de Mar (Selva) declarada bé cultural d'interès nacional. El bastió està ubicat sobre una petita elevació coneguda popularment com el Turó des Castell, la qual acumula un desnivell de 60 metres sobre el nivell del mar. Des de la seva posició albirem perfectament, a més de l'àrea propera al nucli de Lloret, el castell de Sant Joan de Blanes, que forma part d'una mateixa línia de fortificacions. El castell de Sant Joan està ubicat en el turó que separa Lloret de Fenals, en un penya-segat. Hi ha un camí que surt del Passeig Manuel i Bernat i que transcorre arran de mar fins a arribar al castell. No té cap mena de pèrdua. Aquest és el recorregut a peu. Paral·lelament també es pot sortir amb cotxe des de la plaça de la Riera; agafar el carrer Francesc Campedrà tot recte, i posteriorment el carrer Marià Fortuny, el qual ens acaba portant al castell. El castell està penjat literalment arran dels espadats.\nEl castell està ubicat sobre un petit promontori, al centre del qual trobem la gran torre mestra, de planta circular, d'una alçada aproximada d'uns 18 metres d'altura. La torre està envoltada per un gran mur perimetral, d'uns cinc metres d'alçada aproximadament, el qual defineix la planta o silueta triangular primigènia que havia tingut el castell en origen. I és que el castell ocupava un espai triangular d'uns 500 metres quadrats de superfície, protegit per la part de l'interior mitjançant una fossa d'uns tres metres de profunditat. Cal imaginar-se'l com una construcció defensiva molt simple, amb una part bàsica que era la torre, destinada a servir de talaia, rodejada d'un recinte emmurallat. A l'interior d'aquest recinte hi havia unes dependències molt senzilles, de planta quadrangular o trapezoïdal fetes amb murs de pedra i morter, on vivien els senyors del castell i el seu encarregat (Vegeu plànol adjuntat del castell). Tant la torre com el mur perimetral tenen com a matèria primera les pedres fragmentades i els còdols sense desbastar ni treballar i lligats amb morter de calç.\nContemplant fotografies antigues, com ara la de la fitxa del servei de Patrimoni núm. 1.1101, ens adonem ràpidament que l'any 1989 el castell encara no havia estat restaurat. Tanmateix aquesta fotografia és molt valuosa, ja que ens permet adonar-nos ràpidament de l'estat deplorable en què es trobaven "conservades i protegides" les restes vivents del castell de St. Joan. Unes restes vivents que es limitaven tan sols, com es pot veure a simple vista en la fotografia, a part del basament de la torre circular i un fragment esquinçat del mur perimetral.\nLa seva construcció es remunta al segle xi dC i les dades documentals més antigues que coneixem de la fortalesa són de l'any 1041. El document és una donació dels vescomtes Guerau i Ermessenda a Sicardis, neta del vescomte de Girona, Seniofred, i senyora de Lloret.\nEl dia 23 de gener de l'any 1079 el bisbe Berenguer Guifré de Girona va consagrar la capella de Sant Joan, que es trobava dins el recinte fortificat. Després de la mort de Sicardis (l'any 1104), els terrenys feudals van passar a ser compartits pel seus fills Bernat Umbert (bisbe de Girona) i el seu gendre Bernat Gaufred (els descendents del qual van esdevenir senyors del castell de Palafolls). A la seva mort, el bisbe Bernat Umbert va llegar la seva part a la seu de Girona. Després d'alguns conflictes, Guillem de Palafolls també va fer donació de la jurisdicció a la seu de Girona. A partir d'aquest moment el feu va passar a pertànyer exclusivament a la Seu del Capítol de la catedral de Girona. La seva jurisdicció va ser exercida per un paborde. Uns anys més tard, vers el 1170 o el 1171, Bernat de Palafolls, dictà el seu testament, segons el qual la seu de Girona rebia l'altra meitat del castell de Lloret i gaudia, per tant, de tota la propietat.\nL'any 1214, un descendent dels Palafolls anomenat Ramon fou elegit bisbe de Girona. Aquest fet va fer que,l'any 1217, el seu germà Guillem concedís a la seu de Girona totes les propietats de Lloret. D'aquesta manera el castell de Lloret esdevingué de ple senyoriu eclesiàstic. La suma d'aquest cúmul de factors va provocar el trencament de la unitat de jurisdicció baronial del sud-oest de la Selva.\nDurant el regnat de Pere el Gran el castell va patir els atacs de l'armada francesa que el van deixar parcialment danyat. Cap al 1356 va patir un atac de la flota genovesa que el va deixar molt malmès. El 1372, Pere el Cerimoniós, va vendre el dret de bovatge del castell de Lloret, junt amb el de molts altres indrets. Durant el regnat de Pere el Cerimoniós, immers en molts conflictes, es va fer evident la necessitat de portar a terme la restauració de la fortalesa (una sentència del 1378 establia que els habitants del terme del castell de Lloret estaven obligats a treballar en la reparació del castell i a fer-hi serveis en cas de guerra). Al llarg del segle XV es van fer importants reformes en la fortificació (no s'ha aclarit si per reparar encara les destruccions provocades per l'atac genovès o per resoldre problemes estructurals derivats dels moviments sísmics que van afectar aquesta zona entre els anys 1427 i 1431).\nÉs possible que un dels terratrèmols que va tenir lloc en el segle xv i que va afectar a les comarques gironines també repercutís en el castell, ja que en el segle XV es van dur a terme obres de reconstrucció, segons han demostrat els treballs arqueològics. En el segle xvi es va iniciar un període de decadència per a la fortalesa. La defensa de Lloret obeïa ja a altres estratègies i a finals de segle es construïa, per 150 lliures, una gran torre de defensa en el nucli marítim.\nDurant el segle xvi la fortificació va prendre, a grans trets, l'aspecte que coneixem actualment, amb un recinte sobirà a ponent (amb la torre de l'homenatge) i un pati a llevant rodejat d'habitacions al nord i a l'est i obert per la banda del migdia. Però durant aquest segle es va iniciar un període de decadència i abandó de la fortalesa. Durant la primera meitat del segle xvii el castell encara va estar en funcionament, però després va quedar deshabitat i, al llarg del segle xviii només s'utilitzava la torre de l'homenatge com a punt de guaita. El castell de St. Joan contenia dues capelles: per una banda tenim la capella de St. Joan, la qual es va mudar de lloc pel perill de ruïna que amenaçava el castell i, a principis del segle xviii, hi constava una altra capella, aquesta dedicada a Santa Llúcia, en la qual hom hi venerava la Mare de Déu del Castell.\nA l'inici del segle xix el castell estava en runes, quedant en peu només la torre. El castell fou confiscat per l'Estat el 1855, arran de les lleis desamortitzadores, passant a mans del Ministerio de Finanzas. Durant la guerra contra Anglaterra que va fer cèlebre la batalla de Trafalgar, un vaixell anglès que volia repostar aigua en la platja de Fenals va voler dispersar a la gent que s'havia agrupat entorn el castell per tal d'observar la maniobra i va disparar diversos trets, un dels quals va partir longitudinalment la torre en dos. La segona meitat va caure el 1923 degut a un llamp .\nA partir d'aquell moment, la fortalesa de Lloret només va ser una petita referència. L'estiu de 1964 una excavadora, pertanyent a una urbanització veïna del castell, sense previ avís ni permís de cap mena, obrí un vial que partí el castell en dos, destruint la base de la torre de l'homenatge i una sitja; això impossibilità la total recuperació i dificultà en gran manera la restauració. El fet fou denunciat per l'Associació Espanyola d'Amics dels Castells, la qual inicià les gestions per tal de salvar les restes del castell. S'elaborà un projecte de restauració, aprovat per la Direcció General de Belles Arts, que restà pendent de la decisió i l'interès de l'Ajuntament de Lloret.\nQuan es va celebrar el mil·lenni de la primera aparició del nom de Lloret en un document, amb l'eufòria general per recuperar la història hi va haver un primer intent de salvar i dignificar les restes del castell. Parlem dels anys 1965-68, i després de 1983-84, un cop que l'Ajuntament va aconseguir que l'administració central cedís al municipi els terrenys on estava situada la fortalesa, va començar a consolidar muralles i pedres. Les excavacions dutes a terme per Armand de Fluvià entre 1965-1968, van posar al descobert les restes del castell, la qual cosa va permetre que l'any 1968, l'aparellador Ricar Canals, en realitzés un plànol, permetent esbrinar que la torre mestre era en un dels angles del recinte fortificat, el de migjorn. La torre tenia un diàmetre interior de 5,40 metres, i el gruix de les parets era de 135 cm. A part d'esbrinar les dades originàries de la torre de l'homenatge, aquestes excavacions també van permetre saber que el recinte o clos de muralles tenia una planta rectangular, i el mur de tramuntana feia uns 27 metres de llarg, semblantment als altres dos, que confluïen al costat de la torre.\nEls anys 1989-1990 es va restaurar part de la imatge primigènia que havia tingut el castell com la torre de l'homenatge, rodona, i el realçament del mur perimetral. Més tard es va dur a terme una campanya d'excavacions arqueològiques durant els anys 2000-2001, amb la museització corresponent. L'any 2000 es van iniciar excavacions arqueològiques, centrades al pati d'armes, als voltants de la torre i a tres cambres de l'ala oest. Es van descobrir els fonaments de la torre mestra original i diverses sitges medievals, i s'ha evidenciat que tota la fortificació fou objecte de reformes generals entre els segles XV i XVI.\n↑ 4,0 4,1 «Guia del Museu Obert de Lloret (MOLL)». Ajuntament de Lloret de Mar. Arxivat de l'original el 2014-03-09. [Consulta: 14 abril 2013].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Castell_de_Sant_Joan_de_Lloret_de_Mar&oldid=29866403»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 abr 2022 a les 14:59.


Porsche aposta pel turbo amb el nou 911 GTS\nPorsche presenta el model més esportiu de la gamma després de l'inaccessible 911 R\nPorsche ha presentat el flamant 911 Carrera GTS, el model de producció que es situa entre els 911 R i el model S i el model 911 estàndard de producció.\nPorsche 911 GTS / Porsche\nMecànicament el nou 911 Carrera GTS disposarà d’un motor de sis cilindres de tipus bòxer turboalimentat que erogarà 450 cavalls de potència associat a una caixa de canvia manual o automàtica en tots dos casos de set velocitats. A més, el 911 GTS disposarà de plataforma de propulsió (tracció posterior) o opcionalment, els compradors poden optar per una plataforma de tracció integral.\nVista poserior Porsche 911 GTS / Porsche\nTot i que estèticament el 911 GTS és continuista amb la gamma del 911 (ha de ser-ho) sçí que es poden apreciar algunes modificacions al para-xocs davanter, un aleró específic, grups òptics enfosaquits i unes llandes de vint polsades més grans que el model estàndard.\nAmb tot, bé és cert que el 911 GTS disposarà de variants amb sostre dur (cupè) i descapotable (Cabrio), tot i que opcionalment Porsche també oferirà la possibilitat d’adquirir un descapotable amb sostre tipus Targa, que sempre anirà associat a la plataforma de tracció integral.\nEl 911 GTS disposarà de moltes variables: descapotable total, Targa o cupè, canvi automàtic o manual i plataforma de tracció integral o propulsió\nCom a resultat de les combinacions possibles, aquest model tindrà fins a cinc variants diferents: 911 Carrera GTS, 911 Carrera 4 GTS (tracció integral), 911 Carrera GTS Cabrio (descapotable), 911 Carrera 4 GTS Cabrio (descapotable i tracció integral) i 911 Targa 4 GTS (descapotable tipus Targa i tracció integral).\nInterior 911 GTS / Porsche\nEl 911 GTS és capaç d’accelerar de 0 a 100 en 3’6 segons i disposarà d’una velocitat màxima de 312 km/h. Amb aquestes prestacions queda clar que el 911 GTS està enfocat a un ús als circuits, ja que equipa de sèrie un sistema de suspensió amb duresa adaptativa variable, el paquet Sport Chrono (rellotge amb cronòmetre) i un tub d’escapament esportiu específic.\nAixò sí, el nou 911 GTS serà car. El seu preu oscil·la entre els 142.799 € i els 166.884 €, i ja es pot encarregar al concessionari de Porsche més proper.


Es projecta un documental d'Eusebio Sempere a l'IVAM-CADA ALCOI | ARA Multimèdia\nEs projecta un documental d'Eusebio Sempere a l'IVAM-CADA ALCOI\nL'IVAM-CADA ALCOI ha acollit des de la seua obertura l'exposició "Eusebio Sempere", una retrospectiva de l'artista d'Onil que es pot visitar a la planta gestionada per l'Institut Valencià d'Art Modern.\nEscrit per Redacció 23 gener 2019\nSerà projectat dimecres 23 de gener a les 20 h en el saló d'actes de la 3a Planta de l'IVAM-CADA ALCOI, amb entrada lliure.\nLa projecció -de 40 minuts i dirigida per Domingo Rodes- és un repàs per la trajectòria vital i artística d'un creador "inconformista i innovador", premi Príncep d'Astúries de les Arts i representant de l'avantguarda plàstica del segle XX. Es tracta d'una producció del Departament d'Imatge de la Diputació d'Alacant enregistrat en suport cinematogràfic de format 16 mm.\nL'exposició "Eusebio Sempere" del Museu Reina Sofia inaugurarà el CADA a octubre


El Sant Andreu a semifinals del Torneig d’Històrics - UE Sant Andreu\nEl Sant Andreu a semifinals del Torneig d’Històrics\nL’equip es va imposar ahir als dos partits del triangular de la primera jornada de l’Històrics, 1-0 davant el Vilafranca i el mateix resultat davant el Mollet, amb gols de Prats i Edgar, classificant-se com guanyador del seu grup per la següent ronda.\nL’entrenador va seguir amb les rotacions i els dos onzes diferents per cada partit van donar molt bona impressió.\nAl primer partit l’equip es va enfrontar al Vilafranca, de Tercera Divisió, i després d’uns primers minuts de tempteig on els penedesencs van sortir molt intensos amb diverses faltes i molta tensió, de seguida els quadribarrats van agar el domini de la pilota i del joc.\nEn uns minuts de pressió andreuenca, centrades i jugades a l’àrea, el Vilafranca va passar força angúnies, fins que David Prats va rematar una bona centrada per l’esquerra d’Arnau Tobella.\nAmb el gol, el domini del Sant Andreu ja va ser total, destacant un xut molt perillós de Quim Araújo que el porter penedesenc va aconseguir aturar.\nEl Vilafranca mirava de contraatacar amb pilotes llargues, però Morales, molt atent, i la defensa desfeien qualsevol ocasió.\nAl segon partit l’equip es va enfrontar al Mollet, de Primera Catalana, i el domini i les ocasions van tornar a ser per la U.E. Sant Andreu, malgrat els vallesans van ser els que van gaudir de la primera oportunitat, en rematar un córner al primer pal que va marxar desviat per molt poc.\nA partir d’aquí, una rematada al pal de Josu amb un xut de fora l’àrea, dues centrades molt perilloses amb remats poc precisos, feien preveure el gol del Sant Andreu, que va arribar amb una molt bona acció d’Edgar.\nControl amb el pit davant la pressió del central, li guanya la posició i davant la sortida del porter fa un barret amb l’interior del peu que entra a la porteria amb qualitat.\nDesprès del gol, el Sant Andreu, al que li valia l’empat, es va dedicar a controlar el partit, va seguir dominant la pilota sense permetre ocasions del Mollet, i encara va tenir una gran ocasió als peus de Josu, que desprès d’un contracop amb superioritat andreuenca, optava per rematar amb potència però el porter aconseguia desviar una ocasió claríssima.\nFins el final, absolut domini quadribarrat, amb els juvenils Jílmar, Victor i Jarque integrats totalment en el joc de l’equip i mostrant molt bones sensacions.\nGran prestació de l’equip en aquesta jornada de l’Històrics, i divendres la semifinal a les 20h, contra el rival que surti avui de la quarta jornada del Torneig.\nAlineació vs Vilafranca: Morales, Xapi Arnau, Dídac, Cárdenas, Canelada, Josu, Jorge Muñoz, Sergi Gómez, Arnau Tobella, Prats, Quim Araújo\nAlineació vs Mollet: Eric, Cárdenas, Jarque, Azparren, Jílmar, Josu, Melo, Víctor, Arnau Tobella, Xavi Jiménez, Edgar


L'Ajuntament es planteja obrir una nova cotxera al costat dels terrenys del cementiri general\n25 de gener de 2021 (16:25 CET)\nL'informe de la Policia Científica que investiga l'incendi en les cotxeres de l'Empresa Municipal de Transports (EMT) de València del passat 5 de desembre de 2020 assenyala que "no s'han localitzat indicis que feren sospesar una possible intencionalitat del sinistre" i que "tot sembla indicar que l'origen de l'incendi pogués estar relacionat amb alguna incidència en el quadre elèctric del bus 5174, situat darrere de la cabina del conductor, no podent precisar-se majorment a causa de l'alt grau de destrucció que presenta la zona".\nEl document, les conclusions del qual ha llegit aquest dilluns l'alcalde de València, Joan Ribó, davant els mitjans de comunicació i després durant el ple extraordinari que fet sobre el sinistre a petició de PP, Ciutadans i Vox, assenyala que el foc es va iniciar a les 16.45 hores, en un autobús, marca Renault, model CITIE-2, matrícula 4911 BRD, bus 5174, propulsat per dièsel, quan estava estacionat en la plaça B-48.\nEs tracta d'un vehicle, de 19 anys, la història d'operacions de la qual registra, des del dia 30 de l'11, incidències relacionades amb el circuit de calefacció i amb la placa posterior al conductor, ha explicat Ribó. De fet, per aquest motiu havia estat retirat dos dies abans i s'entrava en la seua plaça d'aparcament, ha puntualitzat.\nFACTORS QUE VAN PROPICIAR "FORTES FLAMERADES"\nDurant la seua exposició de l'informe, Ribó ha desgranat la cronologia dels fets des que s'iniciés l'incendi. Durant la retirada d'autobusos de la zona per a evitar la propagació del foc, es va produir una deflagració del vehicle contigu al bus incendiat en obrir-se de manera automàtica les vàlvules de seguretat de les bombones, ha relatat l'alcalde.\n"El fet que els autobusos confrontants anaren de combustible de gas natural, la ubicació dels seus dipòsits de combustible en el sostre exterior i que els autobusos es trobaren totalment repostats va contribuir a la ràpida propagació de l'incendi", ha admés Ribó.\nAixí, quan el foc arribava a aquests dipòsits, els mecanismes i vàlvules de seguretat de les bombones de gas van actuar com a bufadors amb fortes flamerades de diversos metres". A això cal sumar les ratxes de vent d'aquell dia, pròximes als 25 km/h amb màximes de 50 km/h.\nEls bombers surten a les 16.50 hores amb dues bombes urbanes pesades, dues bombes nodrissa lleugera i ambulància, ampliant-la a una bomba nodrissa pesada i una altra lleugera, donades les característiques del sinistre, treballen de manera conjunta amb l'equip de guàrdia de l'EMT.\nEls equips es coordinen perquè es puguen connectar les bombes i les vàlvules dels hidrants. Els bombers inicien les tasques d'extinció de l'incendi amb els seus motobombes fins que fan la transició a la xarxa d'hidrants pròpia de l'EMT i després d'haver assegurat l'aigua, es retira una de les bombes lleugeres, ha detallat Ribó.\nQuant al valor dels danys en els autobusos, que Ribó ha xifrat el seu valor comptable en 35.000 euros, encara que el valor analitzat és d'1,5 milions en els vehicles de sinistre total i de 547.000 euros en els de sinistre parcial, això és poc més de 2 milions d'euros, un valor econòmic total que s'ha sol·licitat a l'assegurança de l'EMT.\nFinalment, l'alcalde ha avançat que estan "pensant obrir una nova cotxera" al costat dels terrenys del cementiri general de València.\nEL PP REVELA QUE NO HI HAVIA SIMULACRES D'INCENDIS AMB BOMBERS\nLa portaveu del Grup Popular, María José Catalá, ha revelat que en una resposta oficial a una pregunta del Grup Popular el regidor de Protecció Ciutadana, Aarón Cano (del 14 de gener de 2021) ha reconegut que "l'EMT no ha realitzat simulacres d'incendis amb Bombers en les cotxeres sinistrades del barri de Sant Isidre".\nSegons Catalá, "no consta que els bombers hagen participat en simulacres i no consten visites d'inspecció i coneixement de les instal·lacions del Cos de Bombers de València des de l'any 2015".


Cerca totes les ofertes d'hotels a Rubenach Entrada:\nFerienwohnung Bella...Habitacions per nit per només Més zones a Koblenz\nMés de 1.175.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 31.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Rubenach Restaurants i cafeteries\nEssent una localització molt desitjada, Rubenach és el lloc on anar quan es va a Koblenz. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Rubenach és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Pels millors allotjaments a la ciutat i els preus més baixos a comparar, no miri més enllà d'Agoda.com. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Rubenach i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Rubenach, Koblenz\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Ferienwohnung Bella es troba a la zona de Koblenz...\nHotels a Rubenach: Ferienwohnung Bella\nLlocs d'interès a Rubenach: Metzgerei Johann Bistro und Partyservice


Las fuerzas soberanistas vuelven a evidenciar su división\nLes forces sobiranistes evidencien la seva divisió\nRetrets i acusacions mútues entre els dirigents de CDC, ERC, ICV i la CUP durant una entrevista a Catalunya Ràdio. Només coincideixen en afirmar que C's aflebeix el pla secessionista.\nDebate de las fuerzas soberanistas en Catalunya Ràdio / ccma.cat\nMartes, 7.04.2015 13:15\nAquest matí s’ha tornat a evidenciar la divisió que pateixen les forces sobiranistes des de la celebració del denominat "procés participatiu" del passat 9 de novembre.\nEn una entrevista a Catalunya Ràdio on han participat el portaveu de CiU en el Parlament autonòmic, Jordi Turull; el diputat d'ERC Joan Tardà; el secretari general d’ICV, Joan Herrera, i el diputat per la CUP Quim Arrufat, han reconegut que el pla secessionista s’ha afeblit i que la unitat s’ha esquerdat. Una esquerda que tindria a veure amb la decisió d’haver abandonat el denominat 'dret a decidir' per abraçar directament la secessió de Catalunya de cara a les eleccions autonòmiques del 27 de septembre.\nHerrera nega que el 27S sigui un plebiscit\nLa primera discrepància ha arribat quan Herrra ha rebutjat que el 27S pugui ser considerat un plebiscit sobre la secessió quan ha dit que "si fos per decidir la relació amb l'Estat, caldria que una persona fos un vot", i no simplement una majoria en diputats.\nEl dirigent ecosocialista s'ha mostrat escèptic en que la comunitat internacional accepti els resultats de les eleccions i que el pla sobiranista "tiri endavant en el context europeu" ja que "cal una correlació de forces potent".\nTurull retreu a ICV i UDC la manca d’unitat\nTurull, per la seva banda, ha fet una al·lusió indirecta a UDC i ICV quan ha afirmat que "ara que només depenem de nosaltres" és "inaudit" que no hi hagi acord. El dirigent nacionalista ha retret la manca d’acord i ho ha comparat amb la compareixença conjunta a Madrid per reclamar un referéndum de secessió per Catalunya, on sí es va assolir un pacte.\nPer al·lusions, Herrera li ha contestat que en aquell moment es va defensar davant el Congrés de Diputats una "majoritaria absoluta", consistent en el ‘dret a decidir’, i no pas per la secessió unilateral de Catalunya. Aixi mateix ha criticat el "bloqueig" del Congrés a les aspiracions de Catalunya de tirar endavant una consulta.\nCoincideixen en que l'auge de C’s afebleix el pla sobiranista\nEn l’única cosa on han coincidit les quatre forces és que l’auge de C's perjudica el denominat "procés secessionista". El diputat al Congrés per ERC Joan Tardà ha alertat que darrere del partit liderat per Albert Rivera hi ha els poders econòmics i mediàtics: "L'oligarquia espanyola alimenta a Ciudadanos, alimenta tot allò que pot suposar un aflebiment del procés".\nHerrera ha continuat amb la reflexió de Tardà afegint que el "procés constituent" que ells defensen ajudarà a canviar el panorama polític català i ha instat a "derrotar a CiU". Una declaració que Turull ha qualificat "d’absurda" i s’ha tornat a visualitzar la divisió entre les forces sobiranistes, amb acusacions i retrets mutus, en relació a la renda garantida de ciutadania o la segregació de l'Institut Català de la Salut. Mentre el líder d'ICV s'ha mostrat partidari que el 27S també es vota sobre temes socials i econòmics; Turull ha intentat subratllar que només amb "engrunes" no es pot governar i que s'ha de disposar de "recursos suficients" que només la secessió pot garantir.\nEl diputat de la CUP Quim Arrufat ha intervingut per telèfon a la conversa i ha subscrit les afirmacions de Tardà pel que fa al procés constituent, però ha lamentat que "no tothom ha superat la lògica autonomista, del règim del 78", en referència a ICV. Arrufat s'ha mostrat "perplex" pel "gir en el discurs" des de llavors.\nEl debat ha finalitzat sense arribar a cap entesa sobre quina lectura ha de tenir les eleccions autonòmiques del 27S i tot apunta que no hi haurà cap acte conjunt de les forces sobiranistes.


Ja fa més d’un mes, el 26 de setembre, a la capital alemanya, Berlín, es va fer un referèndum que posava en qüestió l’expropiació de més de 240.000 apartaments. És a dir, un 11% dels habitatges de la ciutat.\nLes berlineses i els berlinesos sortien al carrer reclamant “cap especulació amb l’habitatge”. Al final, amb més d’un 56,4% de vots a favor, i només un 39% de vots en contra, van aprovar aquesta consulta popular. Ara el Senat de Berlín s’ha d’encarregar de redactar i aprovar una llei que permeti expropiar els pisos d’aquells propietaris que en tinguin més de tres mil.\nLa qüestió de l’habitatge és una la qual sempre ha estat present, però ha anat guanyant importància a tota Europa i als Països Catalans. Sobretot a mesura que la gentrificació i l’especulació en l’habitatge s’ha vist disparat en aquests últims anys post bombolla immobiliària.\nA Badalona tampoc ens hem quedat endarrere en el debat. Aquesta crisi de l’habitatge també ens ha colpejat igual de fort que en altres parts de Catalunya. Per empitjorar encara més la situació, hem patit la crisi donada per la Covid-19 que ha incrementat les desigualtats i les precarietats arreu del país. Els joves veiem com el somni d’independitzar-nos es va allunyant ràpidament. Els badalonins cada vegada hem de dedicar més part del nostre salari al lloguer. Cada vegada més famílies no arriben a\nfinal de mes, i moltes d’aquestes famílies es veuen encarant la terrible realitat dels desnonaments. Entitats com Plataforma Som Sant Roc, el Sindicat de Llogateres de Badalona, entre moltes altres, juntament amb el ric teixit activista que disposem a la ciutat, fa anys que lluiten per assegurar que el dret de l’habitatge sigui respectat a Badalona. La feina que fan aquestes associacions és una molt important i fonamental dintre de la nostra societat.\nSegons el recompte que es va fer aquest any per Taula Sense Llar Badalona, a la ciutat hi ha 48 persones dormint cada dia al carrer i altres 299 que viuen a centres d’acollida o infrahabitatges. Mentrestant, les últimes dades proporcionades per Idescat, revelen que a Badalona hi ha més de 8.881 pisos buits. Doncs queda clar que el model seguit és mancat.\nQuina alternativa tenim a aquest model deficitari?\nBerlín no serà la primera ciutat Europea que crearà una xarxa de mesures d’habitatge públic. De fet, un dels models més rellevants en la creació de xarxes i infraestructures d’habitatge públic és el cas de la ciutat Viena. Una de les capitals amb més qualitat de vida a Europa.\nDesprés de la Primera Guerra Mundial i anys de negligència van deixar a la classe treballadora en situacions desesperants. Inflació, atur, manca de seguretat social, i milions de persones es trobaven en habitatges massificats que permetien l’expansió de malalties, l’increment de la violència i la pobresa.\nL’any 1919, el partit socialista austríac va guanyar les eleccions. Així que el nou govern de Viena va complir. Es va crear una enorme infraestructura d’habitatge públic a la ciutat. També es va viure una gran inversió en sanitat i educació pública. En un any, 60.000 habitatges van ser creats pel govern.\nApartaments funcionals els quals disposaven d’espais comuns, serveis, com escoles d’infants, i, fins i tot, gimnasos i piscines. L’any 1926, a Viena, el preu de l’habitatge era sols un 4% de la mitjana del salari mensual. Des de la independència d’Àustria, la ciutat esdevindrà un far de la governança metropolitana pels socialistes de tota Europa, en un període que es coneixerà com a Rotes Wien, la Viena roja.\nTot i que la ciutat va caure en mans de feixistes amb la invasió alemanya, aquell compromís per a assolir un habitatge econòmic i de qualitat es va sostenir. Avui en dia, un 62% de la població de Viena viu en habitatges socials. Tot això pagant un lloguer més econòmic en relació amb el salari que no pas cap altra ciutat a Europa. A aquesta ciutat, s’ha assolit un objectiu quasi utòpic en ciutats com Barcelona o la nostra Badalona: trobar un sistema que proporcioni habitatge públic econòmic i desitjable.\nA la nostra ciutat germana, Barcelona, s’han anat aplicant polítiques per guanyar terreny en l’habitatge públic. La protecció de renda s’ha aplicat exitosament en nombrosos casos arreu de la ciutat, diferents projectes de construcció d’habitatge públic s’han desenvolupat al llarg dels anys de govern de Colau, entre altres actuacions. A tot i això, hem vist com l’intent de la Generalitat de Catalunya i l’Ajuntament de Barcelona per a intervenir en el mercat de l’habitatge ha estat frustrat.\nReconec que el conflicte de l’habitatge és complicat i profund. En un article no podem aprofundir tot el que ens agradaria. Tot i això, sobretot en la situació de canvi de govern en el municipi, reflexionem sobre, per què a Badalona no seguim els passos de Berlín i diem prou a l’especulació i a la mercantilització de l’habitatge?, per què a Badalona no imitem als vienesos i proporcionem un habitatge digne per a tothom?, per què no s’expropien o es compren pisos buits arreu de la ciutat?, i per què no desmercatilitzem l’habitatge pel bé comú?


El compromís polític a Andorra\nLa primera dona que ocupà la cartera ministerial de Finances\nActualitzada 02/11/2021 a les 20:53\nCada vida és diferent i es determina segons les aspiracions personals de cadascú. El camí de vida es veu com una forma positiva de resiliència guiat pel fil d’Ariane propi a cada persona. Quan portem una mirada clara en un recorregut de vida, entenem no només el compromís d’una persona, sinó el compromís d’un poble per al país.\nEntrar en política no és ni casualitat ni resultat de l’atzar. Prové d’una convicció íntima de l’individu que vol canviar el món en què viu mitjançant el seu compromís. A Andorra, més que en altres llocs, el compromís polític és gairebé una crida, una vocació i un deure que s’imposen en una trajectòria de vida. Totes les generacions d’andorrans es troben a mullegar en el bany polític.\nLa persona dedicada a la política és com el pagès o l’artesà. Sap reconèixer la terra idònia, utilitzar les eines adequades i aprofitar les millors condicions, per sembrar les idees que li són properes per fer-les prosperar. En última instància, com el pagès satisfet amb la seva collita, l’artesà orgullós de l’objecte creat per les seves mans, el polític també sent una immensa alegria interior en portar la seva pedra a l’edifici comú.\nI la dona en la política, què? Tot procedeix d’una lògica operativa, segons la qual la dona política exerceix per transferència en l’esfera pública, el paper que va exercir en l’esfera privada. Tenint en compte aquest aspecte, la dona és per definició la que educa, protegeix i vigila amb bondat el destí dels que l’envolten. Hi ha una transferència espontània d’habilitats, del privat al públic, missions tradicionalment assignades a les dones. Els assumptes socials d’educació i salut, per exemple, són llocs on tendeixen a anar les dones, per exercir el seu mandat polític.\nEs podria pensar que l’atribució de certes àrees sembla estar predestinada i reservada per a les dones però el compromís de Susagna Arasanz Serra va demostrar tot el contrari. El decret del 22 de desembre del 1994 va nomenar els membres del Govern i, al mateix temps, va oficialitzar la primera dona al capdavant del ministeri de Finances. Una cartera ministerial que portarà amb tota la confiança del cap de Govern, Marc Forné Molné. La seva experiència posa llum al fet que una dona pot trobar el seu lloc mitjançant càrrecs de responsabilitats que fins llavors eren el monopoli dels homes. El seu rigor de treball subratllat pels expolítics i companys és a la imatge del seu compromís. Una vegada la trajectòria política tancada, tenia clar que no volia tornar-hi.\nEn breu, la política és una eina, un mitjà i un canal que l’individu ha de saber domar i configurar perquè sigui apte per complir la missió de transformar la societat en un moment donat de la vida. S’inscriu en la línia de pensament de Jean-Jacques Rousseau amb el concepte de contrat social (1762). Es tracta d’un pacte que consisteix, per una banda, a renunciar a cada part de la seva llibertat individual i, per altra banda, a obtenir el poder popular i la llibertat civil. L’interès públic és l’objectiu central del contracte.\nPer extensió, es pot referir a la teoria desenvolupada per Montesquieu (De l’esprit des Lois, 1748) que precisa els principis principals que regeixen la història de les societats polítiques. Segons el filòsof, aquestes lleis han existit en tot moment fins i tot les lleis humanes ja que potencialment existeixen abans de ser promulgades. Fet i fet, és el cas de la tradició que s’envolta amb un pas tàcit de valors de generació en generació amb lleis escrites i no escrites. Recordem que el Manual Digest coincideix amb la data de publicació de l’obra de Montesquieu que va marcar el Segle de les Llums a Europa. En les seves màximes, Antoni Fiter i Rossell va subratllar les qualitats necessàries que ha de tenir qualsevol persona disposada a dedicar-se a la vida pública. Ja sabem que la discreció sempre ha estat una de les qualitats requerides a les valls d’Andorra.\nTot i haver ocupat altes responsabilitats governamentals i financeres durant la seva trajectòria professional, Susagna Arasanz Serra portava molt alt la seva ferma voluntat de discreció. Mentrestant, no oblidem que va obrir el camí a les dones en la cartera ministerial de Finances. Una rica experiència humana que, sens dubte, quedarà en la memòria col·lectiva del país amb una petjada més a la història política de les dones a Andorra.\n#1 ampliar horitzons\nL'escola de Salamanca des de principis del S XVI, amb Lluís Suarez o Sepulveda o Francesc de Vitòria, o tants d'altres, van obrir camins font del pensament europeu i universal.\nAnimo tothom a aprofundir en el seu coneixement i descobrir que hi ha humanisme abans i més enllà de França i la revolució dels burgesos.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Tayac Entrada:\nHôtel Les Glycines - Restaurant & Spa...Habitacions per nit per només873 EUR 1 ComentarisHôtel Le Cro-Magnon...Habitacions per nit per només106 EUR Chambres d'Hôtes Le Menestrel...Habitacions per nit per només71 EUR Maison du Passeur...Habitacions per nit per només Més zones a Les Eyzies-de-Tayac\nEssent una localització molt desitjada, Tayac és el lloc on anar quan es va a Les Eyzies-de-Tayac. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Tayac té molt a oferir: llocs famosos, bons restaurants i una gama d'entreteniment emocionant. Gaudeixi de les millors ofertes d'Agoda.com quan decideixi estar a Les Eyzies-de-Tayac. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Per trobar les millors ofertes d'hotels a Tayac, simplement entri les seves dates de viatge a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Tayac, Les Eyzies-de-Tayac\nAquest hotel està situat a la regió de Périgord Noir, en una antiga casa de correus del segle XIX....\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Les Eyzies-de-Tayac, no busqui més enllà de...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Les Eyzies-de-Tayac, Chambres d'Hôtes...\nHotels a Tayac: Chambres d'Hôtes Le Menestrel


Descarregar pdf dilluns, 27 de novembre de 2006\nLa Universitat de Lleida, a través de la seua Comissió de Medi Ambient, ha donat el seu suport institucional a la campanya “El Congost de Montrebei, patrimoni de tothom. No a construcció d’una presa al congost de Montrebei per part d’Endesa”, que promou la Plataforma per la defensa del Montsec. Aquesta campanya té com a objectius, segons els seus promotors, informar la ciutadania sobre l’impacte ambiental i social de la nova central hidràulica que vol construir Endesa a l’entrada del congost per la vessant nord i pressionar les administracions per aturar el projecte.\nSegons es recull en el manifest elaborat per la Plataforma de defensa del Montsec amb motiu d’aquesta campanya, el congost de Montrebei “és un dels indrets més importants del patrimoni natural, paisatgístic i històric del Prepirineu”, fet que es demostra pels reconeixements que té: és reserva natural, està inclòs al Pla d’espais d’interès general (PEIN), forma part de la Xarxa natura 2000 i de la xarxa d’espais protegits de la Unió Europea com a Zona d’especial protecció per als ocells (ZEPA). A més, actualment s’estan fent els estudis de base per a la seua declaració com a Parc Natural i està proposat com a patrimoni de la humanitat a la Unesco.\nEl projecte de presa i central hidroelèctirca que vol construir Endesa comportarà, segons l’esmentada Plataforma, grans moviments de terres i greus impactes sobre la dinàmica hidrològica, també sobre la fauna i, especialment, sobre els atributs i la fisonomia del congost.


Viure al carrer quan és estiu - Arrels Fundació\n25 anys de vida del CAP Drassanes, 3 anys de col·laboració amb ArrelsLa lletra de l’Ana Maria i l’Stere se sumen al projecte Homelessfonts\nArrels | 24/08/2016\nArrel de la campanya ‘Jo també sóc Barcelona‘, que vol mostrar la realitat de les persones sense llar enfront dels grans atractius turístics de la ciutat, us volem explicar com és viure al carrer durant els mesos d’estiu i amb quins problemes es troben les persones que viuen al ras.\nDurant els mesos d’estiu sembla que la invisibilització de les persones sense llar és més gran però, igual que l’hivern, és una època dura. Per saber com és viure al carrer quan és estiu i quins són els problemes més habituals durant aquests mesos de l’any hem parlat amb l’Anna Titos, responsable del servei d’acollida d’Arrels i amb algunes persones que viuen o han viscut al carrer.\nReducció de serveis i recursos\n“Durant els mesos d’estiu el sistema s’alenteix per vacances però la gent que viu al carrer continua igual, amb les mateixes necessitats”, apunta l’Anna Rodríguez Titos, responsable del servei d’acollida d’Arrels. En els mesos de juliol i principalment agost alguns recursos com menjadors socials o serveis de dutxes redueixen horaris i els professionals fan vacances, això fa que tot vagi més lent i les persones sense llar hagin d’esperar més a ser ateses.\nCremades i insolacions\nLes cremades i les insolacions són alguns dels principals problemes de viure al carrer a l’estiu. “Tot i que la majoria intenten desplaçar-se per l’ombra a vegades es queden adormits al sol i es lleven amb la pell plena de cremades“, assenyala l’Anna Rodríguez. Per exemple, en Pedro, que ha viscut quasi tota la vida al carrer, explica que té la pell molt sensible i que algun cop s’havia llevat amb la pell plena de butllofes i ferides per culpa del sol. “Havia de posar-me una crema especial però era molt cara i com que no la cobria la seguretat social no podia comprar-la”, apunta.\nEls únics espais on refrescar-se i apaivagar la calor i les cremades de la pell són les fonts però, en algunes, com explica en Quim, que ha viscut 9 anys al carrer, només hi surt aigua calenta.\nPer fugir de la calor a la nit i poder descansar algunes persones expliquen que van a la muntanya a dormir. Una altra tècnica que utilitza en Davide, una persona que viu al carrer, és mullar i refrescar el terra una hora abans d’anar a dormir per fer marxar la calor i després posar-hi el cartró. A més, en Pedro, una altra persona que també sap què és viure al carrer, afegeix que a l’estiu la sensació d’inseguretat és més gran “perquè hi ha molta més gent al carrer, dorms més destapat, les coses estan més a la vista i hi ha més robatoris”.\nPer altra banda, la calor i la manca d’higiene també provoca un augment de xinxes en els matalassos d’algunes pensions i habitacions de lloguer, tal com assenyala l’Anna Rodríguez i algunes de les persones a qui hem preguntat.\nDurant els mesos de juliol i agost Barcelona s’omple de persones atretes pels reclams turístics de la capital convertint en invisible l’altra cara de la ciutat, la de les 941 persones que dormen al carrer. És aquesta la realitat que vol mostrar la campanya ‘Jo també sóc Barcelona‘ impulsada fa unes setmanes per Arrels, i és que l’augment del turisme també repercuteix en les persones que viuen al carrer. Aquelles que dormen en zones de Barcelona on hi ha més afluència de turistes veuen afectada la seva vida. En Davide explica que “alguns turistes sembla que tinguin una visera davant dels ulls, som invisbles per a ells i, en canvi, d’altres es riuen de nosaltres i ens insulten”.


ᴥ HEROÏNA | El mètode Klosé\nPosted by elmetodeklose Març 10, 2014\nArticle originalment publicat a Nativa\nPEUS DE PÀGINA#3: HEROÏNA*\nLa mort de Philip Seymour Hoffman ha tornat a posar en boca de tothom les xeringues i les paperines, com si fossin els objectes que un vell conegut del passat ens ha deixat en el present. La nostra memòria col·lectiva, tan avesada a fer generalitzacions i a connectar punts, ens fa relacionar aquesta droga amb la dècada dels 80, l’esplendor dels quinquis, la pel·lícula “El Pico”, experiments públics com els de Perry Farrell (Jane’s Addiction) i o el primer film destacable d’Al Pacino com a actor protagonista, “The Panic in Needle Park” (1971). La cinta descriu una crua combinació d’heroïna i la ciutat de Nova York. La mateixa combinació que va ser letal per Hoffman i va ser molt recorreguda en les necrològiques de Lou Reed fa uns mesos.\nLa primera vegada que l’exmembre de The Velvet Underground va actuar a Barcelona era l’any 1975 i li van prohibir tocar el tema “Heroin”, del disc “Rock’n’roll Animal”. Els grisos tenien l’ordre d’entrar en acció i detenir-lo si cantava la cançó censurada pel règim franquista. L’escriptor Jordi Sierra i Fabra, un dels grans cronistes del rock i el pop del nostre país, va ser un dels que va aconseguir que el malaguanyat novaiorquès actués a Barcelona. En la seu de la seva fundació personal, al barri de Les Corts, s’hi poden veure entrades originals d’aquell concert així com un munt de memorabilia interessants, records, l’original d’aquell arbre genealògic del rock català del 69 al 75 i tots els seus llibres publicats. Si us hi deixeu caure i teniu la sort que hi sigui, pregunteu-li sobre Lou Reed. Us explicarà detalls d’aquell concert del 1975 i de molts altres capítols de la nostra història del rock en primera persona.\nEntrada del primer concert de Lou Reed a Barcelona exposada a la Fundació Jordi Sierra i Fabra (foto: O.Àbalos)\nPosted in: 2014, Revista NativaTagged: Al Pacino, heroïna, Jordi Sierra i Fabra, Lou Reed, New York, Philip Seymour HoffmanPermalinkDeixa un comentari\n← ᴥ UNGLES\nᴥ VAGA →\nRT @ccvolata: ¿Cómo conseguir que los recién llegados al ciclismo urbano no abandonen la bici por el estrés que supone circular por la ciud… 44 minutes ago\nRT @VitalMinimo: 7. Aquí el formulario para solicitar #IngresoMinimoVital Se agradece retweet sede.seg-social.gob.es/wps/wcm/connec… 44 minutes ago


Els Videojocs i la importància de posar-hi límits. – Consulta de Psicologia Mercè Clos Muntsant\n9 Desembre, 2018 11 Setembre, 2020 Mercè Clos MuntsantLeave a Comment on Els Videojocs i la importància de posar-hi límits.\nEls Videojocs i la importància de posar-hi límits.\nAprofitant que tenim ja molt a prop les Festes de Nadal i de Reis rescato l’enllaç d’un article de la revista INFOCOPONLINE publicat el 31-10-2018.\nEn aquest article es parla de la importància de posar límits a les estones de Videojoc.\nEs fa especial referència a un dels jocs que s’ha posat de moda actualment: el Fortnite, s’analitzen els elements que el fan atractiu i s’inclouen algunes recomanacions per a pares que val la pena tenir presents per tal d’intentar evitar l’adicció als videjocs i a les problemàtiques que se’n deriven, com ara les alteracions del son, trastorns de l’alimentació i/o del rendiment escolar.\nÉs important poder establir unes pautes clares que tinguin en compte les prioritats per a un desenvolupament sa dels nois i noies, sobretot les hores de son, el compliment amb les tasques escolars i les estones d’interacció presencial amb amb amics i familiars.\nAquí teniu l’article:\nCategories ACTUALITAT CONSULTA, ESPAI CONFERÈNCIES I TALLERS, INTERESSANTS, PETITS ARTICLES, Sin categoríaEtiquetes PSICOLOGIA\nPrevious L’Art de Comunicar-se. Algunes recomanacions\nNext Que el 2019 vingui ple d’oportunitats per plantar les llavors i recollirs els fruits de l’ESTIMACIÓ cap a nosaltres mateixos i cap als altres


Rosa Maria Martí: "Cal conscienciar la gent que no es pot prendre el sol només per bronzejar-se" | Lleida.com\nREDACCIÓ/ LLEIDACOM/Griselda Mas\n“Protegir-se contra el melanoma és tan senzill com tenir en compte el que ens diu el sentit comú.” Així ho afirma Rosa Maria Martí, catedràtica en Dermatologia de la Universitat de Lleida i dermatòloga a l’Arnau de Vilanova, que explica que davant de l’arribada del bon temps cal activar encara més els sentits i “estar alerta davant dels canvis que puguem detectar a la nostra pell”.\nA Lleida es diagnostiquen de mitjana anual uns 45 nous casos de melanoma, un tipus de càncer de pell que, es calcula, causa la mort d’unes 700 persones a l’any a Espanya (prop de l’1% de morts de totes les morts per càncer) i que afecta 10 de cada 100.000 persones a Catalunya. Segons l’experta, a les comarques de Ponent “cada vegada es detecten més melanomes en fases precoces”, la qual cosa suposa una bona notícia, ja que “el que més preocupa és que hi ha un 20% de diagnòstics de la malaltia en estadis molt avançats”. Per això, encara que els experts afirmen que “els metges de família cada vegada són més conscienciats sobre el melanoma”, hi continua havent una falta de conscienciació i sensibilització sobre cultura sanitària “per aconseguir disminuir aquests diagnòstics en fases avançades i potenciar el diagnòstic precoç”.\nCom es pot prevenir el melanoma?\nLa única causa que es coneix que desencadena el melanoma és l'abús excessiu de l'exposició a la llum del sol. Segurament hi ha altres causes, com les genètiques, però no es coneixen totes. Així doncs, cal que ens protegim de la llum del sol sobretot durant els mesos d'estiu i als migdies, que és quan el sol és més fort i ens pot fer mal a la pell.\nCom podem resoldre la deficiència de vitamina D, doncs?\nHi ha bastant controvèrsia entre professionals sobre aquest tema, ja que no tothom està d'acord amb el temps d'exposició. Tot i això, s'ha calculat que entre 10 i 20 minuts d'exposició al sol simplement amb màniga curta és suficient per a sintetitzar la Vitamina D que necessitem. Això no passa a ple hivern, i més aquí amb la boira. Per això es recomanen complements vitamínics que compensin aquesta manca de sol.\nI els rajos UVA?\nAquests no ajuden a sintetitzar la vitamina D, sinó els UV. Els rajos UVA simplement ajuden a bronzejar la pell, envellir-la o desenvolupar taques precoçment i, fins i tot, induir el càncer de pell.\nQuin és el perfil de persona que pateix melanoma?\nEn general són persones de pell clara que es cremen amb facilitat. També ho poden patir persones que tenen el cabell fosc o ros però sobretot, sobretot, les persones pel-rojes. Les persones que tenen moltes pigues, en concret més de 100, especialment si aquestes pigues són irregulars amb una condició especial que no té massa gent i que es diu Síndrome del Nevus Atípic. O les persones que pertanyen a famílies que ja tenen melanoma. Molt curiós són les persones albines. Aquests tenen més tendència a tenir altres tipus de càncer de pell que melanoma.\nEl tractament quirúrgic és el més important quan parlem de melanoma. Es tracta d'extirpar-lo de la pell. Si en el moment que es detecta ja estan afectats els ganglis limfàtics de drenatge (situats al coll, les aixelles...) s'haurien d'extirpar aquests ganglis i deixar a la persona "neta" de tumors.\nUn cop s'ha fet això, en els pacients que encara que els haguem deixat aparentment nets de tumor i sabem que tenen molt risc de fer metàstasi a distància, existeixen diferents tractaments, com els d'immunoteràpia o contra dianes terapèutiques. Amb aquests tractaments s'eviten molts casos de gent amb més risc de desenvolupar metàstasi. A Espanya i Catalunya s'estan fent en assajos clínics i ja s'estan donant casos positius amb aquests tipus de tractaments.\nEn aquests darrers 10 anys s'han desenvolupat tractaments que estan millorant la supervivència de pacients que tenen metàstasi a distància. Això està sent una revolució, ja que molts pacients es consideren "llargs supervivents".\nEls tractaments són generalitzats o individualitzats?\nDoncs són individualitzats per grups. Hi ha pacients que tenen una mutació d'un gen que codifica una proteïna normal que es diu Braf, i aquests poden rebre un tractament personalitzat dirigit contra aquesta proteïna mutada combinat amb altres fàrmacs. Això seria un tractament personalitzat per aquest grup, que de fet és el més important, ja que entre el 40% i 60% desenvolupen melanoma. Els que no tenen aquesta mutació també es poden tractar amb les teràpies immunològiques que són més generalitzades.\nQuins reptes té la comunitat mèdica?\nHi ha reptes en molts nivells. El primer de tot seria treballar en la prevenció primària: que la gent es consciencii que no es pot prendre el sol amb l'única finalitat de prendre el sol. Es pot fer vida a l'aire lliure, però tenint en compte que durant l'estiu i les hores més fortes ens hem de protegir amb cremes, roba, o evitant aquestes hores. Després s'hauria de treballar més amb la prevenció secundària, o amb el diagnòstic precoç. Treballar per tal que no arribin pacients que ja siguin d'alt risc de desenvolupar melanoma encara que en el moment del diagnòstic siguem capaços d'eliminar quirúrgicament tot el melanoma que es veu. Probablement aquest melanoma ja serà tan gran que s'hauran escampat cèl·lules no visibles i provocaran metàstasis al cap d'un any o dos. S'ha de treballar encara més en campanyes de conscienciació, que ja ho fem cada primavera i estiu. Que si una piga canvia, tumors foscos, que sangrin... s'han de consultar amb el metge i així es pot diagnosticar molts melanomes i altres càncers de pell. Hi ha molta gent conscienciada però els més joves encara no.\nDesprés, un cop el pacient té melanoma i no s'ha diagnosticat en el moment idoni, doncs treballar en tractaments més efectius, menys tòxics i més específics per als subgrups de melanoma.\nQuin tipus de persones creu que estàn més conscienciades?\nLes persones que són més conscients ara mateix són les que tenen nens i nenes petits, encara que a vegades son mes conscients de les cures que han de fer als petits i no en ells mateixos. Els nens petits cada cop estan mes ben protegits. Despres ja ve l'adolescència, que en aquesta franja d'edat és on més falla aquesta cura ja que són més rebels. S'ha de treballar molt amb ells. I els adults que ho estan molt i d'altres que gens.\nRecentment uns científics d'Austràlia han presentat un test digital que determina amb gran precisió el risc de desenvolupar melanomes en persones de més de 40 anys en els següents tres anys i mig. Què en pot explicar? Creu que podria ajudar d'alguna forma als espanyols?\nAustràlia és un país amb una insolació molt forta i estan habitats per gent amb la pell més clara que la nostra. En tenir la pell tan clara hi ha moltíssim càncer de pell i moltíssim melanoma. Quan dic moltíssim, és cinc cops més melanoma que aquí. Allí les campanyes existeixen des de fa molts anys, ja que és un problema de salut pública i la gent comença a estar més conscienciada. Ja ha començat a frenar la corba d'incidència de melanoma mentre que a Espanya estem pujant, cada cop en tenim més.\nEl test que han desenvolupat alguns investigadors australians es basa en el sexe, l'edat, la facilitat per bronzejar-se, el número de Nevus que es té als 21 anys, el nombre de lesions que han tingut tractades, que m'imagino que són Nevus atípics o altres tipus de càncer de pell, el color de la pell i la utilització de foto protectors. L'estudi es basa en aquestes set preguntesm, que en el fons el que revisa són els factors de risc per desenvolupar melanoma. En el cas d'Espanya s'hauria d'adaptar al nostre color de pell, quantitat de pigues que tenim, etc. Un cop ajustat a les nostres característiques, potser es podria fer, però segurament com el melanoma no és tant freqüent aquí, es necessitarien més persones com a mostra i fer-ho vàlid.


Entrevistem Sisón Pujol amb motiu del Dia Mundial del Disseny Gràfic - Barcelona centro de Diseño\nAmb motiu del Dia Mundial del Disseny Gràfic (27 d’abril) entrevistem Sisón Pujol, fundadora i CEO de l'agència de branding NOMON DESIGN, membre del Clúster Disseny de Barcelona centre de Disseny, i recentment nomenada presidenta de l’Associació de Dissenyadors Gràfics i Directors d’Art (ADG-FAD).\nHem parlat amb ella sobre els reptes que afronta com a presidenta de l'ADG-FAD, com ha afectat la pandèmia a la relació client-marca, la sostenibilitat com a element clau de NOMON DESIGN, i molt més.\nQuins reptes afrontes aquest primer any com a presidenta de l'ADG-FAD? Quines línies estratègiques tens plantejades?\nSovint em fan aquesta pregunta relacionant-la amb l'excepcional situació que vivim. I sempre dic que si hagués assumit la presidència de l'associació en qualsevol altre moment, els reptes a afrontar haurien sigut els mateixos. Perquè estic convençuda que el que estem vivint actualment és el resultat d'una gran crisi global –social, mediambiental i de valors– en la qual fa anys que estem immersos.\nEl que estem fent aquests primers mesos a l'ADG-FAD és autodiagnosticar-nos i validar si realment estem alineats amb el que els nostres socis, la nostra professió i la societat en general espera de nosaltres. Volem que els nostres socis tinguin sentiment de pertinença a un col·lectiu amb el qual s'identifiquen, que els representa i escolta. I per aconseguir-ho només hi ha una fórmula: una estratègia basada en el treball, l'escolta i l'empatia.\nEn relació amb el punt anterior, un dels nostres principals objectius és donar més visibilitat al disseny gràfic i la comunicació reivindicant la professionalitat de tot el col·lectiu –estudiants i professionals–, donant-los la notorietat que es mereixen i la importància que té la seva feina en tots els aspectes de la nostra vida personal i social.\nAixí mateix, com que tota crisi comporta oportunitats, hem de saber detectar quines són. Ara estem en aquesta fase. Estem treballant per entendre com evolucionarà la nostra societat, les organitzacions i les empreses després de la pandèmia i, sobretot, com el disseny serà part d'aquesta evolució.\nEntre d'altres, la sostenibilitat és una de les nostres principals línies estratègiques perquè està totalment present a l'agenda de grans marques, petites empreses i tota mena d'organitzacions que s'estan reenfocant i per les quals aquest és ja un valor irrenunciable. Nosaltres estem en aquesta línia. Volem ser un veritable exemple inspirador i motor del canvi.\nLa pandèmia ha generat processos de transformació personals i professionals. Quines reflexions heu fet des de NOMON DESIGN?\nLa pandèmia del coronavirus ens ha portat nous desafiaments, però al mateix temps ens ha demostrat el valor i la fortalesa del nostre equip, els nostres clients, els nostres col·laboradors i tots els professionals i amics que formen part de la nostra comunitat.\nNOMON DESIGN som una petita empresa i aquest factor ens permet adaptar-nos més ràpidament a noves circumstàncies. Per exemple, transformar els nostres processos al teletreball no ens va agafar desprevinguts, perquè des de feia temps treballàvem en aquesta línia per millorar la conciliació familiar de l'equip.\nTot i que, sens dubte, el moment actual afegeix un plus molt important de dificultat davant qualsevol repte, les dificultats ens estan impulsant a sortir de les nostres zones de confort i, per tant, aquests impediments s'estan convertint en oportunitats. Ara, el nostre principal repte és no desaprofitar-les.\nPer exemple, si parlem de digitalització, que al nostre sector no és un tema nou, el que hem de fer és treballar per utilitzar les eines que ens aporta la tecnologia per tal de millorar les polítiques de recursos humans, i reflexionar per exemple sobre la flexibilitat d'horaris i la presencialitat.\nA NOMON DESIGN les persones han estat sempre al centre i la situació actual reforça els nostres valors, com la creativitat, que ha estat sempre al servei de les persones.\nEn quina mesura diries que aquesta pandèmia ha canviat la forma en què els consumidors es relacionen amb les marques?\nLa pandèmia ha influït directament en l'estat d'ànim i en la manera de viure dels consumidors. Ara estem davant d'uns consumidors –d'una societat– cada cop més conscients, sensibles i exigents que demanen que les marques i les empreses siguem més activistes i ens relacionem amb ells des dels valors.\nPerquè consideren que valors com la transparència i el compromís amb la societat i l'entorn ara són ja totalment irrenunciables.\nPer altra banda, la digitalització ha fet un gran salt endavant i els consumidors s’han adaptat i acostumat a comprar de manera diferent. Aquest fet comporta canvis tant en el disseny dels mateixos productes com en la seva comunicació.\nCom pot el disseny ajudar a sortir d’aquesta crisi global, social, econòmica i mediambiental que estem vivint?\nEstem en un moment clau i decisiu en què tenim el repte de posicionar el disseny com el motor del canvi, tot i que sóc conscient que és complicat mantenir la positivitat en un entorn on hi ha tant patiment sanitari i econòmic. Haurem de ser capaços de transmetre que ara, més que mai, necessitem la creativitat.\nPerquè la història ens ha ensenyat i demostrat que la creativitat creix i explota en els moments més difícils, i ara estem vivint un d'ells. Hem de seguir esforçant-nos a demostrar i comunicar que el disseny és una inversió, no una despesa.\nI que el dissenyador no és només un proveïdor, sinó que és un partner estratègic, un professional proactiu amb la capacitat d'aportar solucions disruptives convertint les limitacions en oportunitats.\nHaurem d'accelerar la consolidació del disseny als nous canals i als nous llenguatges de comunicació, i els professionals haurem d'adaptar-nos a canals sempre canviants.\nCom esteu afrontant aquest repte des de NOMON DESIGN? Quins són els principals eixos que ha de canviar una empresa per poder ser més responsable?\nDurant l'any 2019 vam iniciar el nostre viatge cap a un NOMON DESIGN més sostenible; una fita, sobretot, impulsada des del mateix equip. Internament hi havia un gran interès tant en l'àmbit professional com personal. La sostenibilitat era un tema molt recurrent a la majoria de les nostres converses internes, així com amb proveïdors i clients.\nHem afrontat aquest repte fent petites passes. Hem canviat els nostres hàbits de consum diari dins i fora de l'agència, hem buscat i implementat alternatives més sostenibles. A l'àmbit professional, documentant-nos, aprenent, buscant informació sobre nous materials i tecnologies, assistint a fires i xerrades, i fent trobades amb proveïdors especialitzats.\nI motivats en arribar a ser una agència de branding el més social i sostenible possible, tots vam assumir el compromís de transformar-nos i posar-nos com a meta adquirir la certificació de B Corp.\nDes d'aleshores, hem incorporat a totes les àrees de l'empresa mesures noves, i d'altres, que ja estaven implementades i que formen part de la nostra pròpia essència, les hem documentat i formalitzat.\nLa sostenibilitat és un dels elements clau de NOMON DESIGN. Fins a quin punt creus que ser sostenibles és imprescindible per ser competitius? Us demanen els vostres clients solucions sostenibles o més aviat sóu vosaltres qui proposeu solucions sostenibles als vostres clients?\nCrec que la sostenibilitat ha de ser un dels principals pilars de les estratègies corporatives de les empreses perquè és l'única manera de créixer amb èxit de manera rendible en un futur. Per això a NOMON DESIGN hem assumit el compromís d'ajudar als nostres clients a transformar els seus negocis cap a la sostenibilitat amb projectes honestos que s'ajustin a les seves necessitats reals i, sobretot, que siguin socialment i mediambientalment beneficiosos per a tots.\nCom a empresa de servei de disseny, la nostra manera d'aportar un impacte positiu a la societat i al medi ambient és a partir de les decisions que prenguin els nostres clients. Per això, quan desenvolupem un projecte la primera opció que presentem és sempre una solució sostenible.\nPer exemple, com a dissenyadors els podem ajudar a millorar la seva aportació social mitjançant la creació de nous productes o serveis més sostenibles i a comunicar-los. Els ajudem a redefinir els seus valors i transmetre'ls.\nTambé s'ha de dir que cada cop més les empreses són més conscients, i moltes estan integrant el disseny i la sostenibilitat a totes les seves àrees perquè saben que són un element estratègic i determinant al seu posicionament i creixement futur.\nHas sigut professora a EINA i ESDi. Com veus les noves generacions? Quines idees força pugen? Què n’has après?\nSempre he intentat mantenir-me en contacte amb les noves generacions. Al llarg dels anys la meva perspectiva ha anat variant, segurament degut en gran part a què jo mateixa he canviat.\nEl meu darrer contacte amb universitaris ha estat a ESDi. És molt enriquidor. Et força a escoltar i empatitzar.\nJo veig les noves generacions molt potents i molt formades, però, malauradament, una mica desanimades amb el futur que els estem deixant. Crec que hauríem de fer l'esforç de posar-nos més al seu lloc per entendre les seves inquietuds i motivacions.\nPersonalment els veig molt tecnificats, hiperconnectats, però alhora molt sols. Afortunadament molts estan convençuts d'impulsar un autèntic canvi cap a un món més sostenible. Sóc optimista amb ells.\nCom reprendrem la interacció social i l’intercanvi cultural? El disseny hi jugarà un paper clau?\nDes de fa uns anys el disseny ja juga un paper clau, ja que se li reconeix la seva importància en el desenvolupament cultural, social i econòmic. El disseny actua com amplificador i podem expressar valors, identitats i cultures.\nTot i que, sens dubte, la pandèmia ho ha capgirat tot. Quan passa un fet tan significatiu com el que estem vivint, no tenim una altra opció que no sigui aprofitar-ho per experimentar i crear. Ens hem de repensar, revisar-nos i reinventar-nos. És un moment en el qual no tenim cap excusa per afrontar nous reptes i innovar.\nAra més que mai el disseny és clau per impulsar i dinamitzar aquests canvis. Les empreses i les institucions només podran mantenir i enfortir els llaços amb els seus públics a partir del disseny i de la comunicació, sempre des del compromís amb la sostenibilitat.\nI tots els que formem part del sector del disseny estem totalment enfocats a ajudar a totes les empreses preocupades pel món que ens deixarà la pandèmia a assolir nous reptes amb positivitat.


Detectiu Conan Wiki:Llibre d'estil | Detectiu Conan Wiki | FANDOM powered by Wikia\nDetectiu Conan Wiki:Llibre d'estil\nAquest llibre d'estil marca les pautes perquè els articles es publiquin de manera semblant i correcta. És obligatori complir-ho al peu de la lletra segons les Normes del Wiki: si tothom ho fa de la mateixa manera, Detectiu Conan Wiki serà més fàcil de llegir i d'utilitzar i, per descomptat, més fàcil d'escriure i editar. En aquest sentit la següent cita del Manual d'estil de Chicago pot ser aclaridora:\nLes normes i regulacions com aquesta, per la naturalesa del cas, no poden ser assignades amb la rigidesa d'una llei estricta. Estan pensades per al cas estàndard i han de ser aplicades amb un cert grau d'elasticitat.\nUna escriptura clara, informativa i imparcial és sempre més important que la presentació o l'estructura. Els editors poden referir-se a aquest manual quan poleixin articles i les pàgines s'aniran fent d'acord amb aquesta guia.\nEn començar un article nou, escollir-ne el nom adequat és essencial per assegurar que es podrà enllaçar més endavant. Quan convingui, cal fer redireccions per evitar que es facin duplicats. També és important comprovar, abans de començar l'article, que no existeix ja amb un nom semblant o equivalent.\nUtilitzeu el singular; Poma i no Pomes\nPer a persones, primer el nom i després els cognoms: Shinichi Kudo i no Kudo, Shinichi\nEstil general de l'article\nL'estil i contingut dels articles han de ser enciclopèdics. Cal que tractin amb detall i objectivitat el concepte que correspon al títol de l'article. Els articles de Detectiu Conan Wiki no han de ser definicions de diccionari, ni manuals d'instruccions, etc.\nUtilitzeu un llenguatge "impersonal", mai en primera persona, o adreçant-se directament al lector.\nSi existeixen articles relacionats procureu que tinguin un estil i format consistents (sobretot per taules i imatges).\nUtilitzeu un llenguatge correcte i formal, i vigileu l'ortografia, la gramàtica i el vocabulari. Si feu traduccions d'altres llengües, vigileu sobretot a no introduir barbarismes, calcs sintàctics o traduccions forçades. Les traduccions automàtiques sense revisió manual no són acceptables.\nNo feu articles que continguin només text sense format. Els enllaços i el format són essencials.\nA continuació, s'expliquen amb detall aquests i altres aspectes de l'estil recomanat pels articles.\nPels encapçalaments feu servir la indicació == , i no pas ''' (negreta). Exemple:\n== Això és l'encapçalament ==\nAixò és l'encapçalament\nFixeu-vos que quan es fa servir == Això és l'encapçalament == no cal cap línia a sota. Les línies en blanc extra haurien d'esborrar-se ja que l'estructura és una qüestió del full d'estil de Detectiu Conan Wiki, no la manera com s'escriu l'article.\nSi indiqueu els encapçalaments d'aquesta manera, llavors una taula de continguts es genera automàticament a partir dels encapçalaments de l'article (a partir de tres), les seccions poden ser automàticament numerades pels usuaris amb aquesta preferència seleccionada i a les paraules incloses en encapçalaments degudament assenyalades se'ls dóna més importància a les cerques. Els encapçalaments també ajuden als lectors separant el text i perfilant l'article.\nPoseu majúscula a la primera paraula i als noms propis als encapçalaments però deixeu la resta en minúscules.\nEviteu enllaços als encapçalaments. Depenent de les opcions, alguns usuaris poden no veure'ls clarament. És molt millor posar el corresponent enllaç a la primera frase sota l'encapçalament.\nNo feu servir massa els subencapçalaments ja que pot fer que l'article es vegi confús. Paràgrafs curts i frases simples normalment no justifiquen el seu propi encapçalament.\nEn aquestes circumstàncies en què no hi ha prou text per justificar un subencapçalament, pot ser preferible utilitzar text en negreta o separar per punts dins una secció.\nEntre els = i el títol de la secció, hi ha d'haver un espai.\nÉs correcte: == Títol de la secció ==\nNo és correcte: ==Títol de la secció==\nSecció inicial (introducció)\nLa secció inicial és la secció abans de la primera capçalera. És mostrada a sobre de la taula de continguts (per a pàgines amb més de tres capçaleres). Tots els articles haurien de tenir el títol o l'assumpte en negreta a la primera línia i de vegades en cursiva si aquesta frase o paraula normalment està també en cursiva. El títol o assumpte gairebé sempre pot posar-se a la primera frase, però alguns articles tenen simplement noms.\nSi l'assumpte de l'article té més d'un nom, cada nova forma del nom hauria d'estar en negreta a la primera aparició (i només a la primera):\nLa Vermouth, també coneguda com Chris Veineyard...\nNo poseu inicis que comencin descrivint la paraula en comptes del concepte. No són correctes inicis del tipus:\nEl teorema de Pitàgores és el nom amb què es coneix...\nS'anomena teorema de Pitàgores el teorema que...\nUn inici correcte seria: El teorema de Pitàgores estableix que en un triangle...\nNo poseu una capçalera al començament de tot de l'article. Els articles rarament comencen amb una capçalera per no dir pràcticament mai.\nEspecialment no poseu mai la capçalera == Introducció == o qualsevol altra semblant. Les introduccions no es marquen mai. Corresponen simplement a la secció inicial.\nLes seccions següents es poden dividir en subseccions jerarquitzades d'aquesta manera: === ===, ==== ====, etc. Les seccions finals, però, tornen a ser "seccions principals", és a dir que s'indiquen == ==.\nDesprés del cos de l'article hi poden haver unes seccions finals complementàries. Habitualment aquestes seccions són les següents, i amb aquest ordre:\n== Referències == (recomanat), per posar les notes i referències. En ocasions es poden dividir en diferents apartats.\nTambé heu de posar si heu adaptat la pàgina d'algun altre lloc web, si no és un wiki afiliat, que el wiki tingui un enllaç interwiki, ni de Detective Conan World, ja que ja s'informa a la Portada. Quan és posi la font d'informació, s'ha de posar al final de l'article així: <!-- Font d'informació -->, pel que no es veurà al visionar l'article, sinó és que s'està editant.\nDesprés d'aquesta secció final (si existeix) s'ha d'inserir, amb aquest ordre:\nPlantilles de navegació, si n'hi ha\nEnllaços interwiki (enllaços amb el mateix article d'altres wikis)\nEs recomana l'ús dels enllaços interns cap a altres articles, com per exemple [[Ran Mouri]], que dóna Ran Mouri. Feu servir els enllaços per totes les paraules i expressions que surten al vostre article pels quals podria ser interessant de llegir l'article enllaçat.\nNo obstant, no exagereu. No enllaceu totes les aparicions d'una paraula; tan sols enllaçant-la el primer cop que apareix hauria de ser suficient. Per les dates, com ara 20 de juny, enllaceu cada cop de manera que es farà servir la preferència que el lector tingui assignada al seu perfil.\nIntenteu enllaçar amb cura. Si un article que voleu enllaçar encara no existeix, feu una cerca ràpida per esbrinar si realment és així; l'article pot tenir un nom una mica diferent del que espereu. Els enllaços que segueixen les convencions respecte als noms tenen moltes més possibilitats d'enllaçar amb articles que existeixin i si encara no hi ha un article sobre el tema, els bons enllaços faran que la seva creació sigui molt més fàcil per a futurs escriptors.\nTambé és possible d'enllaçar paraules que no corresponen exactament al títol de l'article enllaçat; en aquest cas, es posa primer el nom exacte de l'article a enllaçar seguit per la/les paraules diferents. Per exemple, escrivint [[Portada/Benvinguts|missatge de benvinguda]] només es veurà missatge de benvinguda, i fent [[Kogoro Mouri|Kogoro]] es veurà Kogoro. Tot i això assegureu-vos que està clar a què fa referència l'enllaç sense haver d'anar-hi.\nNo feu servir mai "feu clic aquí" com a text per l'enllaç – no aporta cap tipus d'informació. El text de l'enllaç hauria de ser l'assumpte sobre el qual porta l'enllaç.\nDetectiu Conan Wiki no és una col·lecció d'enllaços i desaconsellem articles amb tan sols enllaços, però és adequat posar referències a informació complementària que hi hagi a Internet. Això és especialment cert quan heu utilitzat una pàgina web com a important font d'informació.\nLa sintaxi per fer referència a URLs és simple. Poseu-ho entre claudàtors:\n[URL text opcional deixant un espai]\nLa URL ha de començar per http:// o altres protocols WWW com ara ftp:// o news://.\nPodeu afegir un títol a un enllaç extern posant-hi un text darrera la URL deixant-hi un espai. Per exemple, si a la URL següent:\nli volem afegir un títol, escriuríem:\ni apareixeria així:\nAlgunes URLs són lletges i no gens informatives; llavors, és millor que no aparegui la URL sinó un títol informatiu. Per exemple:\nes llegeix molt més fàcilment que no pas\ni si la URL es mostra, feu-ho de la manera més simple que proporcioni la pàgina desitjada, per exemple, no hi poseu index.html\nURL com a notes\nSense el text opcional, una referència externa es mostra com una nota: per exemple,\nPosició a l'article\nTambé és possible incloure una referència URL al cos d'un article. Per exemple:\nUn bon exemple de comunitat cooperativa en línia és [http://www.wikia.cat/ Wikia].\nes mostra així:\nUn bon exemple de comunitat cooperativa en línia és Wikia.\nSi l'enllaç no és un fitxer html sinó per exemple un fitxer pdf o jpg, una indicació al respecte seria útil per ajudar a l'usuari decidir si prefereix obrir-lo o descarregar-lo.\nSi l'enllaç va a un fitxer gros (en cas d'html: incloent-hi les imatges) una nota al respecte seria útil. Algú amb una connexió lenta pot decidir no fer-ho servir.\nRecomanacions per a les imatges:\nInicieu l'article amb la seva corresponent plantilla i a dins d'aquesta, una imatge.\nCal incloure sempre una breu descripció de la imatge, que a més pot contenir informació destacable d'aquesta. Si es tracta d'un breu títol identificatiu llavors s'omet el punt final. Si es tracta d'una oració composta, o hi ha puntuació interna, llavors cal un punt final. Quan està a dintre d'una Infobox com Personatge, no cal posar-hi descripció.\n[[Fitxer:Nom de la imatge|Posició de la imatge|Mida de la imatge en px|thumb|Breu descripció de la imatge]]\nPoseu-hi sempre llicències a les imatges.\nSi un article conté moltes imatges, considereu utilitzar una galeria d'imatges: Plantilla:Galeria\nQuan s'utilitzin diverses imatges en el mateix article, de la segona en endavant podran anar repartides a l'esquerra i a la dreta de l'article.\nEviteu quan no sigui necessari, atrapar el text entre dues imatges o una imatge i una taula a la mateixa alçada de la pantalla.\nProcureu que no quedin grans espais buits dins el cos de l'article degut a la posició de les imatges.\nL'aspecte de l'article varia segons el navegador utilitzat, l'amplada i la resolució de la pantalla. Si treballeu amb una pantalla ampla, comproveu que reduint una mica la finestra del navegador l'article segueix tenint bon aspecte.\nLes imatges incloses en taules de dades, podran tenir una mida fixa, i anar sense l'atribut thumb depenent de la taula de dades on estiguin incloses.\nPer a les plantilles, les imatges han d'anar a 250px.\n[[Fitxer:Nom de la imatge|thumb|250px|Nom de la pàgina]]\nPer a gràfiques de dades i esquemes, si requereixen un extra de resolució per a fer-ne més clar el contingut, es recomana una mida de 300px.\n[[Fitxer:Nom de la imatge|thumb|300px|Breu descripció de la gràfica o de l'esquema]]\nPer a vistes panoràmiques, es recomana centrar la imatge i una mida màxima de 500px.\n[[Fitxer:Nom de la imatge|thumb|center|500px|Vista panoràmica de...]]\nCal col·locar el codi de les imatges alineades a l'esquerra que vagin al principi d'una secció de segon nivell, just abans del títol, i no després, per evitar que el títol quedi desplaçat.\nCal fer una menció especial pel que fa als càrrecs. Si algú està fent servir el nom formal correcte d'una organització, es tracta com un nom propi. Així direm “La Shiho Miyano va ser membre de l'Organització Negra” però “La Shiho Miyano va ser membre d'una organització”.\nCursives i cometes\nPel que fa a la cursiva i les cometes, s'apliquen (excepte decisions contràries) a les recomanacions generals en llengua catalana: les cometes s'utilitzen per mostrar que la paraula o fragment de text s'utilitza amb un significat especial o una connotació inhabitual; la cursiva no indica cap canvi de significat, sinó que emfatitza o diferencia la paraula o fragment de text. També s'utilitza per a posar el nom del personatge, objecte, organització, etc. en kanji.\nEn la majoria de casos, se seguiran les normes normals de puntuació en català. No hi ha indicacions sobre si deixar un o dos espais en blanc després d'un punt però no és important ja que la diferència només es mostra en la finestra d'edició. La pròpia pàgina només mostrarà un espai.\nAquí utilitzem el català estandard, pel que les variacions variants lingüístiques s'han d'adaptar.\nPer mirar d'estandarditzar l'estil i facilitar la lectura dels articles, cal tenir en compte diversos punts:\nAdreceu-vos a l'usuari de vós. Per exemple: Vegeu també\nEn general, intenteu d'utilitzar un registre formal. No utilitzeu expressions o vocabulari que potser no són habituals o coneguts per la majoria de catalanoparlants. En especial en aquelles pàgines comunes, com les plantilles.\nUn cop començat l'article, intenteu mantenir el mateix estil en tot l'article.\nSi existeixen diverses opcions per al nom d'un article , intenteu utilitzar la més estesa. Esmenteu totes les altres al començament de l'article, i feu les redireccions necessàries.\nHi han certes paraules que encara que estiguin acceptades en català, son més correctes altres, o no son del català estàndard.\nAquestes son les més freqüents:\nSol/Solament -> Només/Únicament\nVegada -> Cop\nSeua/Seues -> Seva/Seves\nRe -> Res\nAcí/Açò -> Aquí/Això\nTeua/Seua -> Teva/Seva\nFou/Fora -> Va ser/Fos\nUsar -> Utilitzar (preferència)/Fer servir\nFer falta -> Caldre\nSol -> Acostuma\nDistint -> Diferent\nEstrela -> Estrella/Estel\nFerramenta -> Eina/Instrument/Utensili\nDisfrutar -> Gaudir\nBarco -> Vaixell\nAfilar -> Esmolar\nVivenda -> Habitatge\nSobre l'accentuació de la e\nEn català existeix la possibilitat d'accentuar obert o tancat moltes e. Aquesta dualitat existeix en terminacions de paraules com -ès/-és, -è/-é, -èn/-én, -èixer/-éixer i en moltes altres paraules que tenien Ē ("e" llargues) i Ǐ ("i" breus) tòniques al llatí. Exactament aquesta dualitat es presenta a causa de la pronunciació oberta d'aquestes e /ɛ/ al bloc oriental i la pronunciació tancada de les mateixes e /e/ al bloc occidental.\nMalgrat que al bloc occidental no es pronuncien obertes, sempre s'accentua amb accent greu: què, perquè, València, èter, sèsam, plèiade, bèstia, sèrie i època.\nPer a unitats de mesura, feu servir unitats del Sistema Internacional d'Unitats.\nSeparadors de milers i decimals\nEn els nombres cardinals (quan ens referim a euros, metres, etc...), cal separar els milers amb espais o punts i els decimals amb comes.\n2 000 500,80\n2000500,80 No estan separats els milers\n2'000'500,80 Milers separats amb altres símbols\n2,000,500.80 Notació anglosaxona\n2 000 500.80 Notació anglosaxona\nEn escriure coordenades o vectors utilitzarem l'apòstrof per a separar els decimals;\n(1 234'5, 2 345'6, 3 456)\n(1.234'5, 2.245'6, 3.456)\n(1234'5, 2345'6, 3456) No estan separats els milers\n(1234,5 , 2345,6 , 3456) No estan separats els milers i notació confusa\n(1'234.5, 2'345.6, 3'456) Notació anglosaxona\n(1,234.5, 2,345.6, 3,456) Notació anglosaxona\n(1 234.5, 2 345.6, 3 456) Notació anglosaxona\nUs recomanem aquest termes per donar més coherència a tota la interfície:\n(el) Wiki: per referir-se a un Wiki, com aquest.\nenllaç i enllaçar: vincle és similar, però a tot el Wiki apareix enllaç.\nMediawiki és el sistema que s'utilitza per generar els missatges de Detectiu Conan Wiki. Això també inclou una sèrie de missatges personalitzats que es poden utilitzar per generar algun tipus de text automàticament en els articles. Això és útil, per exemple, per generar els missatges adequats en les planes que es considerin esbós. Utilitzeu aquests missatges quan sigui necessari.\nLes categories han de seguir un ordre, com indica l'esquema següent:\n1r: Que són (Objecte, Organització...)/Gènere (Personatge masculí o femení).\n2n: Paper (Protagonista, Secundari, Antagonista...).\n3r: Ocupació (Detectiu, Assassí, Estudiant...).\n4t: Lloc o institució al qual pertanyen (Organització, Comissaria de policia...).\nNota: Després del 4t, es posen totes les altres.\nQuan la resta falla\nSi us enfronteu amb una qüestió concreta que no sabeu com abordar, podeu simplement mirar un article que us agradi i obrir-lo com si anéssiu a editar-lo per saber com els escriptors i editors ho han fet. Llavors podeu tancar la finestra sense guardar els canvis si voleu, però podeu observar mentre hi sou. Gairebé cada article pot millorar-se. Potser podríeu afegir algun element per millorar l'estil.\nNo feu malabarismes\nÉs més fàcil de mostrar, d'editar i afegir als articles a Detectiu Conan Wiki si no fem l'hipertext més complex del que cal per mostrar la informació d'una manera útil i comprensible. Una enciclopèdia útil és el primer objectiu, però la facilitat d'edició i manteniment de l'enciclopèdia és just darrere.\nEntre altres coses, això vol dir que es faci servir l'hipertext HTML molt de tant en tant i per un bon motiu.\nObtingut de «http://ca.detectiuconan.wikia.com/wiki/Detectiu_Conan_Wiki:Llibre_d%27estil?oldid=4154»


7 setembre, 2020 - Noticias CAMP DE TURIA\nDaily Archives: 7 setembre, 2020\nIvace Energia impulsarà la renovació de l’enllumenat en 31 municipis de la Comunitat Valenciana per un altre d’alta eficiència energètica, que redunde en una reducció de la factura energètica. Entre aquests municipis es troba la localitat de la comarca del Camp de Túria de Casinos. Aquest programa està dirigit als ajuntaments de fins a 20.000…\n7 setembre, 2020 Deja un comentarioCasinos, inicioBy c.sorli\nObert el termini per a la presentació de sol·licituds de material escolar a Loriguilla\nLa Regidoria municipal d’Educació de Loriguilla ha OBERT EL TERMINI PER a la PRESENTACIÓ DE SOL·LICITUDS DE MATERIAL ESCOLAR, curs 2020-2021 per a les veïnes i veïns de la localitat. El termini de presentació de sol·licituds és DES DEL 4 DE SETEMBRE FINS Al 18 DE SETEMBRE. QUANTIA DE L’AJUDA i DESPESA SUBVENCIONABLE: Ajuda lineal per a…\n7 setembre, 2020 Deja un comentarioinicio, LoriguillaBy c.sorli\nEls professors de l’Escoleta Municipal de Vilamarxant passen les proves de la COVID-19 abans de l’inici del curs\nEls professors de l’Escoleta Municipal de Vilamarxant han passat les proves de la COVID-19 abans de l’inici del curs que comença aquest dilluns, 7 de setembre. Els protocols que s’han creat a través de l’Ajuntament fan que estes proves siguen necessàries per a garantir la seguretat tant de professorat com alumnat. Des de l’Ajuntament de Vilamarxant…\n7 setembre, 2020 Deja un comentarioVillamarxantBy c.sorli


El castell de Montsoriu rep més de 13.000 visites, el doble que el 2014 – elgarrotxi.cat\n30 desembre, 2015 Redacció COMARQUES 0\nConsell Comarcal de la Selva: Imatge de les obres de millora del castell de Montsoriu d'Arbúcies.\nEl patronat vol mantenir aquest creixement durant l’any que ve ampliant els dies i l’horari d’obertura al públic\nConsell Comarcal de la Selva: Imatge de les obres de millora del castell de Montsoriu d’Arbúcies.\nEl Castell de Montsoriu , situat entre Arbúcies i Sant Feliu de Buixalleu i un dels recintes medievals més importants de Catalunya, ha tingut un augment important de visitants durant aquest any. Concretament, aquest 2015 s’han fet 13.069 visites, més del doble de l’any anterior que van ser 6.648. La meitat de les visites van ser guiades. L’obertura al públic de més dies a la setmana i la possibilitat de fer visites autoguiades amb la nova senyalització expliquen aquest augment. Des del patronat del castell es vol seguir treballant per continuar creixent de cara el 2016. Està previst augmentar encara més els dies i horaris d’obertura al públic sobretot a partir de Setmana Santa. El pròxim març s’inaugurarà el nou edifici d’atenció al públic.\nD’aquest total de visitants registrats durant el 2015, la meitat van ser visites guiades i un 18% del total de turistes eren escolars. Són algunes de les dades de balanç que s’han donat a conèixer i que il·lustren l’important creixement en nombre de visites que ha tingut el castell de Montsoriu. Aquesta fortalesa està entre Arbúcies i Sant Feliu de Buixalleu a la comarca de la Selva i és un dels recintes medievals més importants de Catalunya.\nAquest 2015 ha sigut l’any amb un major creixement de visitants. El 2014 va ser quan es va produir un punt d’inflexió amb 6.648 visitants i es va aconseguir trencar la dinàmica de pèrdua de públic iniciat el 2012. Fa tres anys, hi va haver un 27% menys de turistes respecte l’any anterior -5.838 visitants enfront dels 7.947 del 2011-.\nMés dies oberts al públic\nEl Consell Comarcal de la Selva, propietari del castell, i el Patronat per a la gestió de Montsoriu confien que de cara el 2016 es pugui seguir creixent. Així ho va expressar la presidenta del patronat del castell de Montsoriu, Raquel Reyner, va expressar aquesta voluntat de creixement en la darrera reunió del patronat en la qual es va aprovar un augment dels horaris i dies d’obertura al públic, especialment a partir de Setmana Santa i fins al setembre. “La finalitat és que el castell continuï el seu camí de creixement per esdevenir un element patrimonial de primer ordre de Catalunya i que aconsegueixi el reconeixement i la visibilitat que es mereix com a gran castell gòtic de Catalunya”, va assenyalar Reyner.\nEl que es vol amb aquesta ampliació d’horaris és arribar al turisme de platja (obrint de dimecres a diumenge) i ser atractius al públic familiar amb tot tipus de propostes lúdiques i culturals.\nLa inauguració de l’edifici d’atenció al públic\nDe cara a l’any que ve hi ha un seguit de factors amb els que es confia poder ampliar les visites. Per una banda, l’any que ve s’inaugurarà el nou edifici de serveis i atenció al públic, una oficina situada a l’entrada del castell en la qual els visitants podran tramitar la compra d’entrades i fer ús dels serveis als que fins ara no podien accedir. També hi haurà espai per a la botiga d’objectes de record o relacionats amb Montsoriu i màquines d’aliments i begudes.\nLes obres del nou edifici s’han finançat amb l’ajut del Departament de Cultura, la Diputació de Girona, a través del pla de Monuments i del FEDER, així com l’empresa Abertirs que ha subvencionat les millores d’una part de la muralla del recinte jussà. La inauguració de l’edifici de serveis està prevista per a mitjans de març.\nEn els propers mesos entrarà en funcionament un nou espai web amb una renovació de continguts i es reforçarà la presència a les xarxes socials en l’àmbit de promoció.\nEl Consell Comarcal editarà en els pròxims mesos una versió renovada del llibre sobre el castell, un cop esgotades les dues edicions. El nou volum inclourà els vint anys del procés de restauració d’aquesta fortalesa. La presentació es farà per Setmana Santa coincidint amb l’ampliació dels horaris.\nDurant el 2015, amb el suport de l’àrea de Medi Ambient de la Diputació de Girona , es van instal·lar noves senyalitzacions i càmeres de videovigilància. De cara a l’any que ve, es preveu avançar en el procés de museïtzació del recinte per situar-lo en el seu període històric, el segle XIV.\nAbsol l’expresident de la Creu Roja de Banyoles dels delictes de prostitució de menors i abusos sexuals


Notícies :: Notícies xct :: Crònica de la Jornada de camp "Recuperació i avaluació de prats seminaturals"\nCrònica de la Jornada de camp "Recuperació i avaluació de prats seminaturals"\nDijous 2\tJuliol 2015 - 15:41\nLa Jornada va tenir lloc el passat 19 de juny i va ser organitzada pel Grup de Treball de Custòdia Agrària de la XCT.\nLa intensificació agrícola ha fet desaparèixer gairebé tots els prats seminaturals del país, uns hàbitats de gran interès biològic i paisatgístic que depenen d’una acurada gestió agrícola en evident regressió. Amb el projecte Pastures Vives, Paisatges Vius va iniciar el 2014 la restauració de prats degradats al Collsacabra (prats receptors) utilitzant material vegetal provinent de prats ben conservats de la zona de la Garrotxa (prats donadors). En ambdós casos es van establir acords de custòdia amb els seus gestors\n1. Conèixer les diferències en la gestió de prats seminaturals i de prats intensius.\n2. Aplicar el protocol d’avaluació per determinar el seu estat de conservació\n3. Comparar diferents tècniques de restauració activa de prats\nPer culpa d’un part difícil d’una vaca es va haver d’aplaçar l’explicació del ramader que gestiona els prats de dall donadors, Miquel Vila, fins a mig matí. Al seu lloc es va avançar la posada en pràctica del protocol d’avaluació de l’estat de conservació de prats, l’activitat més entretinguda de la jornada. El protocol es va aplicar en dues parcel·les deixades a propòsit sense dallar per poder fer aquesta activitat, al llarg de gairebé dues hores. Dividits en dos grups, liderats per l’Andreu Salvat i la Carme Casas, botànica de la Universitat de Vic, es va ensenyar com identificar una trentena d’espècies d’indicadores i es van comptabilitzar al llarg d’un transsecte pel mig dels prats. Amb els resultats a la mà va quedar palès que es tractava de prats en un excel·lent estat de conservació i els participants van quedar molt sorpresos de la diversitat florística que acull un prat natural enfront a la pobresa d’un conreu herbaci, que el teníem situat just al costat.\nCap al migdia en Miquel Vila, ja alliberat de les feines de la granja, va explicar que els prats que havíem estat avaluant s’havien preservat únicament per la seva voluntat de conservar-los, ja que podria transformar-los en camps de conreu més productius si volgués. Un rerefons pràctic, però sobretot la seva sensibilitat ambiental ho havien fet possible. També va explicar la gestió tradicional que hi fa (2-3 dalls/any i aportació de fems de vaca un cop l’any) i la incongruència de la mesura agroambiental del PDR dedicada a la conservació de prats, que obliga a ressembrar-lo sense que hi hagi llavors disponibles al mercat.\nDesprés dels merescuts aplaudiments dels assistents dirigits a Miquel Vila per la seva tasca de conservació d’aquests meravellosos prats, Guillem Mas va explicar que la totalitat de les parcel·les de prats naturals no estan protegits i no estan inclosos ni a la Xarxa Natura 2000, malgrat estar encaixonats entre el Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa i els Espais Naturals Protegits del Riu Fluvià i el Collsacabra. En aquest sentit va explicar que Paisatges\nVius està treballant en un projecte de custòdia per assegurar-ne la seva conservació, oferir assessorament expert al Miquel i alhora poder disposar d’una font de material vegetal per recuperar més pastures degradades.\nPrecisament la propera aturada van ser dues parcel·les degradades de les finques del Torrent i del Coll, a Rupit, on Paisatges Vius està duent a terme el projecte Pastures Vives. Es tracta de la posada en pràctica, en fase de prova pilot, de tècniques de restauració de prats en parcel·les experimentals, coordinat per la Universitat de Vic i amb l’assessorament del mateix Andreu Salvat.\nEl 2014 es van aplicar tres tècniques diferents consistents en la sembra de material de prats donadors: sembra directa de llavors, escampada de palla i transplantament de pans de terra. Es van comentar les dificultats, avantatges i resultats esperats per cada tècnica i es van poder observar els resultats preliminars després d’un any de ser aplicades. Malgrat el transplantament va resultar la tècnica més efectiva, representa una agressió massa severa als prats donadors. Per al seva banda les tècniques de sembra directa i escampada de palla no ofereixen resultats tan immediats i caldrà esperar un o dos anys més per fer una bona valoració de l’assaig.\nLa jornada va finalitzar amb una visita, ja fora de temps i per pur vici, en un prat mesòfil ben florit, on es van poder observar la resta de les espècies indicadores que no s’havien observat als prats de dall dels Hostalets d’en Bas.\nA tots els assistents se'ls va entregar un full amb un llistat bibliogràfic relacionat amb la temàtica de la sortida. El llistat va ser preparat pel Centre de Documentació del Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa.\nLa valoració de la jornada va ser excel·lent a tots els nivells: des de la meteorologia a l’assistència, passant per l’actitud activa dels assistents i l’interès mostrat en les tècniques de restauració i l’aplicació del protocol d’avaluació. La majoria de les preguntes que es van realitzar anaven dirigides a la pràctica i demostraven la intenció d’aplicar els coneixements en altres indrets.\nPrecisament els assistents van valorar molt positivament que la informació facilitada fos aplicable en el seu àmbit de treball i que havien obtingut exactament els coneixements que venien a buscar.\nLa jornada va comptar amb 26 inscrits. El perfil dels assistents era eminentment tècnic, amb una representació destacada de gestors d’espais naturals: ajuntaments, consorcis, parcs naturals, entitats de custòdia i empreses públiques. No obstant, també hi van assistir diversos propietaris i naturalistes/botànics interessats en el projecte\nLa jornada va ser organitzada pel Grup de Treball de Custòdia Agrària de la Xarxa de Custòdia del Territori amb la col·laboració de Paisatges Vius i el suport de la Generalitat de Catalunya a través del Pla Anual de Transferència Tecnològica.\nText i fotografies: Guillem Mas i Irene Figueroa (Paisatges Vius)\nMés, sobre...: gtca , jornada , camp , prats seminaturals , custodia agraria , xct


Més enllà de la Fira de l’Oli de les Borges Blanques - Teleponent\nInici Opinió Més enllà de la Fira de l’Oli de les Borges Blanques\nLa digitalització de l’agricultura 4.0 mitjançant fibra òptica i 5G permetran tant fer un balanç de resultats de les nostres finques com l’accés al bigdata i a l’IOT, previsió clima, estalvi d’aigua, control i assegurança de la producció,… a temps real i a punta de dits. Els nous cultius han de ser ecològics, sostenibles i de proximitat, això vol dir que s’hauran de vendre més cars a la botiga? Doncs sí, els nostres productes i l’oli en particular son la base d’una dieta equilibrada, font de salut i qualitat de vida. Quan val la salut? I ho sabem ara més que mai doncs la COVID-19 és una de les moltes malalties que ens portaran l’irreversible crisi climàtica.\nArticle anteriorMiquel Verdeny Tohà, in memoriam\nArticle següentPueyo considera “absolutament inacceptable” l'”assetjament” cap a Talamonte i la família del regidor del Comú