Reunió amb el Departament d’Ensenyament per les obres – AMPA Pompeu Fabra\n14/07/2015 pompeuampa AMPA, Mobilitzacions\nReunió amb el Departament d’Ensenyament per les obres\nA la reunió de dilluns 13 de juliol a les 13h, a la seu de Serveis Territorials (C/Caps, 15, Barcelona) assisteixen:\n– De famílies: president de l’AMPA i dos representants de famílies del Consell Escolar\n– De l’Escola: director de l’escola i dos representants de mestres del Consell Escolar,\n– De l’Ajuntament: l’arquitecta i dos representants d’educació,\n– De Serveis Territorials: la cap de l’àrea per a la coordinació i planificació familiar, la cap de secció d’obres dels serveis territorials, i l’arquitecte i aparellador encarregats de l’obra\nL’arquitecte de l’obra detalla tot l’estudi de patologies que s’ha fet i el projecte de reparació de totes les esquerdes. Fora de la 3a planta que s’actuarà a dins de l’edifici, la resta d’actuacions són exteriors. S’anul.la el pati infantil de p3 i p4. I el pati de P5 i 1r es farà servir per posar el material i els contenidors de runa.\nCaldrà fer una bastida (muntar-la durarà una setmana perquè se segueix un protocol de seguretat) a tot l’edifici que serà recoberta per una lona de protecció i una malla mosquitera amb marquesina de protecció.\nDe moment tot l’estudi és teòric perquè no hi ha empresa. L’obra està pendent d’adjudicació, preveuen que serà a finals de setembre o a l’octubre. No saben data exacta ni constructor. Quan hi hagi empresa aleshores caldrà definir i pactar la planificació, el pla de seguretat i salut… Amb el constructor caldrà pactar horaris (que es piqui en dissabtes, a les 8h, de 13-15h, per molestar el mínim). Es pot fer una comissió de seguiment de les obres.\nEs plantegen des de l’AMPA, i des del sector mestres, un seguit d’inconvenients que generaran les obres: al·lèrgies, sorolls, pols, manca d’espais alternatius per fer les classes, alumnes amb necessitats especials, necessitat de ventilar les aules per a reduir la temperatura, reducció de patis… i es planteja, com a solució, endarrerir les obres per les vacances escolar d’estiu de l’any vinent.\nFinalment ens posen sobre la taula que l’edifici té patologies greus (l’arquitecte recalca que són greus) i no es pot esperar tot un curs escolar per atacar-les, ja que desprès dels canvis de temperatures estiu – hivern l’edifici patirà més dilatacions i pot representar un perill. Per tant des del Departament descarten absolutament aquesta possibilitat. L’arquitecta de l’Ajuntament de Sant Adrià és de la mateixa opinió.\nTambé es proposa solucionar el tema de la seguretat temporalment per tal que l’edifici sigui segur fins a poder fer les obres sense alumnat al juny, però comenten que ja ho han mirat molt i no poden fer ja res més que les obres per solucionar el problema. Justament per aquestes circumstàncies estan prioritzant les obres al Pompeu.\nEn quant a tots els inconvenients plantejats ens comenten que actualment s’estan realitzant les obres a totes les escoles amb l’alumnat a dins, fins i tot obres més complexes que les que es plantegen al Pompeu, i sempre amb bons resultats. Preveuen que passarà el mateix al Pompeu.\nNo obstant, tindran en compte tot el que els hi estem plantejant. Comentem que es pot constituir una comissió de seguiment de les obres per tal de controlar i minimitzar tot el que es planteja.\nTambé ens asseguren que els contractistes que fan obres a les escoles ja hi estan avesats i són respectuosos amb l’entorn educatiu i flexibles per tal de permetre compatibilitzar les obres amb l’ús de l’edifici com a escola.\nEs preveu que les obres durin uns tres mesos, i que sigui a l’hivern, quan les finestres haurien d’estar tancades.\nJa tenim resposta a la instància per les obres


goterris: de març 2018\nAprofitant el dia de festa ens acostem a Artesa per a fer una volta curta pels voltants. La idea és pujar al tossal del Negre on hem vist que s'ha obert una senda per a passar la marató de muntanya dels Refugis de Pedra.\nAixí eixim d'Artesa pel carrer del Calvari, seguint el SL-CV-106 que torna a Onda des d'Artesa.\nArribem així a un encremament on abandonem el SL que continua cap a Onda. A l'esquerra segueix el camí de Tales a Onda, per on ve el Sender Local. Nosaltres no en seguim cap dels dos i enfilem recte cap al tossal de Xiclà, però no fem més que uns pocs passos que trenquem a l'esquerra per l'antic camí de Xiclà.\nEl camí gira i enfila cap al Pantano on es va fer un abocador, ara clausurat, i abans d'arribar trenca a l'esquerra el camí vell que continua per la pista cap a Xiclà (de fet el camí que hem seguit és el vell camí que s'usava per a anar d'Artesa a Fanzara). Nosaltres seguim la senda oberta que ens porta a una pista que voreja l'abocador i, seguint-la amunt, a uns bancals d'oliveres abandonats.\nBassa d'aigua d'Onda.\nTales des del camí de Suera.\nCamí del Pantano o de la font de Ramos.\nAbocador (clausurat) del Pantano.\nPista vora l'abocador.\nQuan mor la pista continua una senda traçada entre els vells bancals i que puja al recte al tossal Negre. Unes cordes ajuden a superar un esglaó on les penyes negres afloren a la superfície i no deixen arrelar el coscoll i el romer que ens acompanya tota la pujada. Una vegada superat este tram arribem a la part més plana (o menys costeruda) del tossal, però encara no som al cim i hem de continuar pujant el llarg llom que ens acosta al cim del tossal.\nLa senda serpenteja buscant el millor pas i travessa el coscollar que creix al cim, clapejat de bosquets de pins que sovintegen més a la cara nord i als llocs on hi ha més molla i menys pedra.\nSenda entre parets d'antics bancals.\nPujant al recte ajudats de cordes.\nEl Montí i Onda des del tossal del Negre.\nCaseta de pedra al tossal del Negre.\nPanòramica de la Plana.\nRamaderia de bous del Pantano al davant i la serra d'Espadà de fons.\nCim del tossal del Negre.\nArribem finalment al cim del tossal des d'on hi ha molt bones vistes de la Serra d'Espadà, d'Onda i de la Plana fins a la mar. Ara toca baixar i ho fem cap a un collet que separa el tossal Negre del de Cantallops. Baixem sota el pinar que creix sobre els antics bancals, i saltant de bancal en bancal on fins i tot hi ha un lloc amb cordes per poder baixar (i pujar) més fàcilment.\nArribem a l'ample collet i pugem per l'altra banda buscant també el pujador entre bancals i, quan no hi ha, saltant al recte de bancal en bancal. Així que esta pujada i baixada acaba fent-se també prou dura. Assolim finalment el cim de Cantallops on creix un espés pinar i baixem per ell cap al pla de Xiclà enllaçant finalment amb el camí d'Artesa (i Tales) a Xiclà (i a Fanzara) per on ara passa el GR-333.\nCollet entre el tossal del Negre i Cantallops.\nPujant bancals al cim de Cantallops.\nBaixador entre bancals.\nXiclà als peus de la Mola de Fanzara.\nA la nostra dreta queda la fita que parteix els termes de Fanzara, Onda i Tales, i per allí passa el camí de Suera a Fanzara, i també el PR-CV-161. Eixa fora una bona opció, però com vam passar per allí fa poc decidim canviar un poc i trenquem a l'esquerra per a buscar un entrador a la dreta per on fer drecera cap a la font de Xiclà.\nSeguim l'entrador i l'abandonem de seguida per la dreta. Ací hi ha una senda molt xafada pels cavalls que continua cap al nord, finalment la deixem per seguir-ne una altra a l'esquerra que ens puja fins a la pista que havíem deixat abans (estalviant una bona volta). Seguim ara este camí fins que ens situem a l'horta que es rega de la font de Xiclà. Ací cal pujar ara fins a la font i ho fem evitant una caseta on hi ha una cadena i accedint per un ample caminal que entra a la bassa que recull l'aigua de la font per a regar. Ens cal però salvar un ribàs de pedra per accedir al camí vell per on passa el PR (no sense fer molts passos de més a l'equivocar-nos).\nCamí de la font de Ramos o de Xiclà (GR333).\nDrecera a la font de Xiclà.\nPujador entre camins.\nFont de Xiclà o de Ramos.\nLa font de Xiclà (com es coneix a Tales, o font de Ramos com és més coneguda a Artesa i Onda) es troba a la capçalera del barranquet del mateix nom, adosada a una bassa que regula l'aigua per al reg d'un parell de grans bancals que es troben a la part de baix i que estan plantats de tarongers. A les vores del barranc a més trobem bancals de secà treballats i fins i tot alguna caseta vella però ben conservada i encara en ús. El racó sembla transportar-nos a un altre temps quan encara hi havien bancals treballats, temps que a la resta de la serra només es conserva a la memòria dels més vells doncs els bancals cada vegada sovintegen menys.\nLa font de Xiclà naix just a sota de la senda i vora una gran bassa de reg. Ací a més acaba el camí carreter i continua un camí de ferradura que segueix cap a la carretera de Tales, camí que també és assegador. El camí puja entre bancals abandonats i, quan apareixen els primers bancals d'oliveres i garroferes treballats és quan ja estem sota mateix de la carretera vella d'Ayódar on arribem en quatre passes.\nAcí el vell camí (i nou PR) de Suera continua per la dreta, però nosaltres seguirem a l'esquerra carretera avall a buscar el corrals de la Frontera. Per sort la carretera no té massa trànsit i és agradable de xafar, sobretot per les vistes que ens deixa.\nArribem així a un collet on ens aturem. Per l'esquerra venia l'antic camí de Tales a Fanzara que pujava per la costera de Simó. És el camí més curt però no s'ha recuperat i s'ha traçat el GR fent més volta, pot ser perquè a la part de baix el camí passa per la vora de la ramaderia de bous braus de Xiclà. Llàstima.\nContinuem baixant per la carretera que fa una volta (el camí vell retallava al recte passant pels corrals) i quasi un quilòmetre més avall, quan fa una corba a l'esquerra, trobem per la dreta la traça del vell camí i assegador que ens cal seguir cap a Tales.\nCamí vell de Suera a Fanzara.\nPous a la Frontera.\nEntrada al camí vell de Tales a Fanzara.\nEl camí passa per la vora d'una caseta i enfila entre parets sota el pinar fins que arriba a un encreuament. Per ací passa el camí vell de Suera a Onda, i també el GR-333 que retrobem i seguirem ara recte cap a Tales.\nEl camí travessa un llomet boscós abans de fer-se asfaltat i baixar a la carretera. Ací travessa la carretera i per darrere d'unes casetes aboca a la carretera vella de Tales que travessa el riu sec per un pont.\nAbans del pont hi ha una senda per l'esquerra per on continuem riu avall, entre els camps de cultiu i els canyars del riu. Este camí ens porta a l'àrea recreativa de la font del Canyar on hi ha l'assut d'Onda (de Tales a Onda o l'Assut simplement). Es nota que és dia de festa perquè molta gent s'ha acostat a passar el dia en este paratge tan proper al poble.\nEncreuament amb el camí d'Onda a Suera.\nPont del riu sec a Tales.\nAgafant la drecera vora riu des del pont.\nFont del Canyar.\nDes de l'assut d'Onda agafa l'aigua la sèquia que rega l'Horta d'Artesa i duu l'aigua a la bassa de la Vila i al Molí de la Reixa. Ara només ho fa algunes vegades perquè des de la construcció del pantanet de Benitandús sovint el riu està sec i l'aigua es porta canalitzada des del pantà. Per si de cas a la vora de l'Assut hi ha uns pous d'aigua dels regants d'Onda per a casos de necessitat.\nDeixem enrere l'assut i continuem pel camí vell de Tales a Onda que corre per la dreta del riu travessant les faldes del Montí on creixen les sureres fent-nos present que estem a l'ombra de la serra d'Espadà.\nCamí caminant enllacem amb el SL-CV-107 que baixa del Montí per l'Alcornocar. El seguirem ara mentre s'encamina a l'Horta d'Artesa, ocupada ara en part per casetes i quadres, sobretot la que queda al sud del riu.\nBaixem al riu i el travessem pujant per l'altra banda on l'horta encara conserva el seu ús tradicional, i passant pels llavadors del poble entrem a Artesa acabant una ruta curta i fàcil però que ens ha deixat un bon record.\nL'Alcornocar que fa honor al seu nom.\nHortes d'Artesa a les vores del riu.\nEl llavador, encara en ús.\nI ací altres rutes que complementen esta:\nPublicat per goterris a 8:12 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: espadà, onda, tales\nA la part sud del terme de Llucena que confronta amb l'Alcora es troben un conjunt de tossals on la pedra domina sobre l'arbre. Travessant-les hi ha un conjunt de barrancs que baixen formant estrets i fous plens de canteres i cingles que dibuixen un paisatge tan salvatge com atractiu. Un d'ells és el barranc de les Pedroses que encara no estava ressenyat al blog, així que hem aprofitat el dia per fer una ruta que puja per ell i baixa pel barranc del Llosar. En un principi pensàvem fer la volta més llarga acostant-nos al mas d'Alfonso però finalment no ha estat possible i queda pendent per a un altre dia.\nComencem a caminar des del collet per on passa el camí d'Araia a Llucena, sota els Cauets, on solen aparcar els escaladors que van a l'escola d'escalada d'Araia. Ací trobem un encreuament de camins: per un costat la pista que ve d'Araia, per on hem vingut, i que continua recte cap al mas de Beltran per la vora del barranc de la mina del Furgó. A l'esquerra mou el camí de les Calçades que puja cap al mas del Llosar per la mina del mas del Llosar.\nNosaltres no seguirem cap d'eixos camins sinó que trenquem a l'esquerra per una pista que mou cap al mas de Gual. No fem molts passos per eixa pista que la deixem, baixant a l'esquerra a buscar el barranc del mas del Llosar que travessarem per la volta de les Saleres. Ací queda un rodal de pinar vell que es va escapar de l'incendi del 93 i per sota corre una senda que segueix el traçat del pas de la Ratlla de Terme. Ens trobem a la ratlla de l'Alcora però en tota la volta no eixirem del terme de Llucena. A la nostra esquerra queda el terme d'Araia, llogaret que fou dins l'antic terme de l'Alcalatén i que es va annexar a l'Alcora quan aquell va desaparéixer al segle XV.\nL'assegador o pas travessa el pinar i puja cap a uns bancals treballats. La primera part que passa entre el pinar madur és bona de seguir, fins i tot anem trobant algunes fites, l'última part abans dels bancals els pinatells envaeixen el camí i el fan brut i perdedor. De tota manera és un curt tram i de seguida arribem als bancals d'ametlers que, encara que deixats perdre, no han estat envaïts pel pinar. Des d'ells mou una pista que, si fa no fa, segueix el pas i que seguim a buscar el barranc de les Pedroses.\nNomés ens en desviem de la pista per a buscar la font d'Uriola, que es troba al mateix barranc. No sabem ben bé si hem trobat la veritable font però en un punt donat el barranc porta aigua i, un poc més avall, hi ha una canalització que la recull per endur-se-la cap a Araia així que suposem que això deu ser la font que es troba a la ratlla entre l'Alcora i Llucena, segurament no per casualitat doncs és la font més important dels voltants.\nPàrquing de la zona d'escalada.\nTram brut del pas de la Ratlla de Terme.\nBancals d'ametlers florits i abandonats.\nFita de terme entre l'Alcora i Llucena.\nCaptació d'aigua a la font d'Uriola.\nN'eixim del barranc i continuem per la pista que seguíem que el travessa més amunt de la font i n'ix a la pista del mas del Moro.\nSeguim la pista avant que puja al mas del Moro per la Redona. Fa uns anys es va treure terra al mas d'Aguilera i es va ampliar la pista que ara es troba abandonada i fins i tot és difícil pujar per ella al mas del Moro. Nosaltres només la seguim un tros curt perquè de seguida tornem a baixar a la dreta cap al barranc de les Pedroses seguint la mateixa pista que ve des dels Cauets pel mas de Gual (una manera més ràpida d'arribar però menys interessant).\nA partir d'ací el camí és fàcil: seguir el barranc. Per sort Ramiro ja el va fer fa uns anys seguint els passos de Pascual Vicent que va trobar el pas per a remuntar el barranc sense haver d'escalar.\nComencem pujant el barranc sense massa dificultat fins que passem per davant de la cova d'Aguilera. A partir d'ací el barranc comença a complicar-se un poc però mai es fa massa difícil ni tancat ... de moment.\nPassem un punt on sembla que hi havia una fonteta per l'esquerra i arribem a una confluència de barrancs. Cal seguir per la dreta i ací el barranc ja s'encaixa entre la Roca Llarga, a l'esquerra, i la Roca Blanca a la dreta. Pugem un parell de salts i abans de continuar busquem la manera d'eixir del barranc per la dreta, vorejant la Roca Blanca. Ací ens cal fer algun pas d'escalada fàcil per tal d'eixir del barranc i arribar als peus de la Roca Blanca. Una vegada ací és fàcil vorejar-la per la dreta i, per un rocam pedregós continuem ascendint a dalt la lloma de la Roca.\nUn rascler potent que ens obliga a mirar on posem els peus cobreix les llomes i impedeix el creixement d'altra cosa que no siguen margallons i romer, amb algun ginebre i argelaga per fer constrast.\nPista del mas del Moro.\nTram per fora del barranc sota la cova d'Aguilera.\nPugem camp a través per una de les llomes que separa el barranc de les Pedroses del del Llosar fins que arribem a uns bancals abandonats. Des d'ací accedim a la pista que entrava i la seguim per buscar el camí del mas de Gual que passa per dalt la Lloma de les Pedroses. Abans d'arribar trenquem a l'esquerra per una altre entrador que puja a uns bancals i, quan acaba, continuem per una senda oberta cap a les Pedroses que traspon la Lloma i baixa a buscar el camí de Llucena que passa pel nord.\nDesprés d'una curta baixada arribem al camí de Llucena just al collet de les Pedroses on hi ha un bassot. Per l'esquerra baixa el camí a les Pedroses i continua cap al mas del Moro, tot ell net de fa poc. Nosaltres seguim per la dreta cap al mas del Llosar vorejant el barranc del Llosar que ací és un simple barrancusset que va fent-se gran.\nSeguim camí avall vorejant el barranc i quan comença a obrir-se ja tenim al davant el mas del Llosar on arribem per la font.\nRascler a les llomes de les Pedroses.\nTram no senderista del barranc.\nPas de la Lloma de les Pedroses amb la mar al fons.\nPenyagolosa trau el cap darrere del mas del Tossal.\nEl mas del Llosar des del camí de Llucena a Argelita.\nLa font del mas del Llosar és una mostra d'aprofitament integral de l'aigua doncs presenta la pica per a les persones, els bassis de pedra per als animals i després l'aigua aboca al llavador i es recull finalment en una bassa per a regar on ara hi ha alguns peixos.\nL'horteta s'estén als peus del mas que queda a l'altra banda del barranc, a la solana i on ens dirigim.\nHabitualment el mas està tranquil i solitari i només s'hi pot trobar un parell o tres de veïns que viuen pràcticament tot l'any. Hui però hi ha molta més animació i tot de cotxes i gent que ha vingut a vore el rally de la ceràmica que passa per ací. Nosaltres aprofitem i ens arrecerem del vent que ha bufat tot el dia al carasol dels masos per a fer un mos i esperar a vore si veiem passar els cotxes de carreres.\nAmbient de carrera al mas de les Pedroses.\nCom que encara tardaran en passar finalment fem camí per no arribar tard a casa. Travessem novament el barranc i continuem pel camí que passa per l'altra banda per dalt de les hortes.\nEl camí ens porta a una pista que entra cap a la Lloma de les Pedroses però no la seguim i continuem, ara sí, per dins del barranc del Llosar que en este primer tram és poc espectacular.\nConforme baixem el barranc va poc a poc engorjant-se i estretint-se fins que trobem un salt que cal evitar per l'esquerra (o baixar amb corda). A partir d'ací trobem la part més espectacular del barranc on s'encaixa entre altes parets de pedra i s'estreta sense deixar de ser més o menys obert i amb possibles alternatives.\nCal estar atents al punt on cal abandonar el barranc per l'esquerra i pujar a buscar les vies d'Escalada d'Araia (tot i què estan a Llucena). Ací trobem un parell de cordades escalant, i és que al ser d'orientació sud és un bon lloc per escalar a l'hivern arrecerats del vent del nord que no toca i sempre al sol (a l'estiu millor no vindre).\nEntrant al barranc del Llosar.\nParets d'escalada al barranc del Llosar.\nEns estem una estona xerrant amb uns escaladors i continuem avall per la senda d'accés (que és un antic camí que pujava cap al mas de Gual) i baixem per ell enllaçant amb el camí de les Calçades que ens portarà de retorn al cotxe.\nNomés ens queda retornar a Araia on ens espera el bar per recuperar forces.\nEscaladors al barranc del Llosar.\nPart baixa del barranc del Llosar, coberta de pinar.\nBar d'Araia a les antigues escoles.\nPublicat per goterris a 8:42 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: barranc, l'alcalatén, Llucena, sacaleches


Benifairó de Les Valls no cancel.la de moment les festes patronals\nL'ajuntament ofereix diferents activitats a través de les xarxes\nREDACCIÓ - 02/05/2020\nReunió telemàtica de l"Ajuntament amb els festers d"este any.\nL'Ajuntament de Benifairó de les Valls ha mantingut esta setmana una reunió amb els festers i festeres d'este any.\nEn la reunió s'ha acordat que "de moment" les festes no es cancel.len, sino que "s'ajorna la decisió a les futures indicacions que es donen des del Ministeri de Sanitat", tal i com han informat des del propi ajuntament.\n"Tenim per davant encara setmanes complicades durant les quals s'haurà d'estar molt atents a l'evolució de la pandèmia. I aquesta evolució serà la que marcarà el desenvolupament de les festes d'estiu de 2020", han comentat.\nD'altra banda, l'Ajuntament de Benifairó de Les Valls continua oferint a través de les seues xarxes activitats per a portar el confinament de millor manera.\nEl tècnic de l'Escola Esportiva de Benifairó, Sergio López, ha oferit ja 17 sessions d'esport a casa que el consistori ha penjat a les seues xarxes socials.\nA més a més, el consistori recolza el comerç local, difundint els comerços oberts i els horaris d'atenció al públic.\nL'Ajuntament de Benifairó de Les Valls va celebrar la passada setmana un ple telemàtic a través d'una videoconferència per primera vegada que es va retransmetre en directe a través de les xarxes..\nL'ajuntament ha volgut també donar les gràcies a Stockmeier Quimica per la donació de 12 garrafes de 20 litres d'hipoclorit sòdic que s'utilitzen per a desinfecció de carrers i espais públics en la lluita contra el coronavirus.\nBENIFAIRÓ FESTES CORONAVIRUS


Joc la maledicció de la joia en línia. Juga gratis\nJoc la maledicció de la joia en línia\nJocs Jocs de lògica Jocs per nenes Jocs per nens Zona lúdica infantil Tres en una fila Puzzle Blocs de colors Boles 3 en una fila Pantalla tàctil html5 androide\nLes piràmides d'Egipte no estan completament investigats. L'interior de la tomba consisteix en laberint ramificat, on és fàcil perdre i caure en el parany. Treasure Hunter no s'atura, que penetren en llocs remots i els dipòsits són infinites riqueses. Heroi sort, es va trobar amb una habitació les parets estan decorades amb pedres semi - precioses, però no es pot prendre sense incórrer en la maledicció. L'única manera d'eliminar de forma segura - que s'està movent blocs per construir files de tres o més idèntics.


Biografies del Tercer Reich - Tractat de Versalles\nPosted by biografiestercerreich on Juny 28th 1919 to militar\nEl Tractat de Versalles es un tractat de pau que els Aliats varen obligar a firmar a la Alemanya el 28 de juny de 1919 després de la primera guerra mundial. El Tractat va imposar a Alemanya càstigs durs i unes condicions severes, i l’article 231 culpava Alemanya de la guerra. Uns dels càstigs varen ser la limitació del seu exèrcit, la pèrdua de territoris i pagar grans sumes de diners a les potències vencedores. Alemanya va perdre el 13% del seu territori nacional perdent Memel, Danzig, Prússia Occidental, Posnània, l’Alta Silèsia Oriental, el nord de Slewig, Europen Malmedy, Alsàcia i Lorena, i es va acabar amb el seu imperi colonial perdent Togo, Camerun, Àfrica Sudoccidental Alemany, Africa Oriental Alemanya i les possessions a l’oceà Pacífic. A més, varen perdre el 26% de les seves mines de carbó, el 21,70% de les seves mines de zinc, el 75% dels jaciments de ferro i el 90% de la seva flota mercant, que abans de la guerra representava cinc milions de tones amb un valor de cinc mil milions de marcs d’or. Els alemanys en un principi no el varen voler firmar perquè era excessivament perjudicial per ells, però els Aliats li varen presentar un ultimàtum i el varen tenir que firmar.\nEn virtut de les clàusules del Tractat de Versalles, Alemanya i els seus aliats; Àustria-Hongria i Bulgària, varen quedar obligats a abonar reparacions per compensar els danys causats per la guerra a l’Europa occidental. Segons la suma establerta el maig de 1921, Alemanya tenia que pagar 132.000 milions de marcs d’or, dels quals 50.000 tenien que pagar-se per avançat i llavors a un ritme de 2.000 milions de marcs cada any. Després de que la moneda alemanya es desplomés el 1923, a l’abril de 1924 es va establir una nova forma de pagament, el pla Dawes, que permetia a Alemanya abonar petites quantitats. Amb el crac del 29 es va redactar un nou pla, el pla Young, que va reduir les obligacions de pagament a 112.000 milions de marcs que s’abonaria a raó de 2.000 marcs anuals fins el 1988. El pla Young va comportar la concessió a Alemanya d’un prestam per tal de que l’ajudés a sufragar el pagament de reparacions, tot i que durant els primers anys de la depressió del país en prou feines es va pagar.\nEs calcula que entre 1921 i 1931, any que es va suspendre els pagaments durant un any, Alemanya va pagar 20.000 milions de marcs. En la Conferència de Lausana del juny de 1932 els Aliats varen abandonar finalment el pla de reparacions.\n← Cancelleria presidencial\nEl feixisme →


Two-Bedroom Holiday home in Bodafors Vastrahyn Suècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nTwo-Bedroom Holiday home in BodaforsVastrahyn, Vastrahyn, Suècia - Veure al mapaTwo-Bedroom Holiday home in BodaforsVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Two-Bedroom Holiday home in Bodafors està situat idealment a Vastrahyn; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Two-Bedroom Holiday home in Bodafors asseguren una estada plaentera als seus clients. Els clients de l'hotel poden gaudir de aparcament de cotxes. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Two-Bedroom Holiday home in Bodafors no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióneverareproductor de DVD/CDbanyera hidromassatgeplat de dutxa empolles d'aigua de cortesiarentadora Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Dancenter t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.\nAllotjaments a Vastrahyn


XAVIER BARÓ – Pau Benavent * CULTURA DE PROXIMITAT\nL’escena musical de Lleida és un univers independent i amb una gran creativitat. Un dels artistes creadors d’aquest paisatge és el cantautor Xavier Baró, el llop estepari. El visitem al poble on viu i crea, Almacelles, i descobrim com ha donat veu a la seva terra. L’acompanyen el pintor Josep Pascual i el guitarrista Txabi Àbrego.\nEnllaç al vídeo del programa La Sonora:\nXAVIER BARÓ, EL LLOP ESTEPARI (a partir del minut 12).\nPublicat a 1. AUDIOVISUALS, CANTAUTORS, Catalunya, MÚSIQUESEtiquetat Almacelles, AP2, artista, Canal33, cantautor, CATALUNYA, CCMA, creativitat, cultura popular, escena musical, folc, folck, Franja, guitarra, guitarrista, Josep Pascual, La Sonora, Lleida, llop estepari, música d'arrel, Pau Benavent, pintor, Ponent, pop, rock, Televisió, Televisió de Catalunya, Terres de ponent, TV3, Txabi Àbrego\n← SON DE LA RAMBLA


Categoria: Recomanats per a infants\n18 Mai 2017 Deixa un comentari\nQui no coneix la cançó de Paf, el drac màgic?\nDoncs avui fa 77 anys Leonard Lipton, un dels autors de la lletra (escrita l’any 1959) i que més tard van popularitzar el grup de folk d’Estats Units Peter, Paul i Mary l’any 1963 (Puff the magic dragon).\nLa cançó de seguida fa formar part de la cultura popular d’Estats Units i del Regne Unit i posteriorment, també, la de d’altres països amb les seves respectives traduccions.\nA Catalunya n’hi han hagut diverses versions o traduccions de la cançó que l’han fet molt popular. Entre elles en destaquen les dels grups:\nPeter Yarrow, l’altre autor de la cançó, en el llibre Paf, el drac màgic ens parla de la cançó i ens explica que En Paf va lliurar el seu cor i la seva ànima a un amic molt especial, un nen. I malgrat el seu dolor en veure que el nen es feia gran i l’havia de deixar, en Paf havia donat al seu amic la força i el coratge que necessitava per creure en ell mateix i tornar al món real.\nUna bona ocasió per mirar i compartir les il·lustracions i escoltar la cançó.\n23 Març 2017 28 Març 2017 Deixa un comentari\nAvui en Teo està d’aniversari… fa 40 ANYS!!\n15 Desembre 2016 15 Desembre 2016 Deixa un comentari\nEncara no sabeu què llegir aquestes vacances de Nadal! Cap problema!\nDes del Seminari de Biblioteques Escolars del Garraf us fan unes quantes recomanacions en aquesta guia de Nadal 2016.\nLa guia està disponible en: https://bibliotequesescolarsgarraf.wordpress.com/\n3 Mai 2016 Deixa un comentari\n2 febrer 2016 2 febrer 2016 Deixa un comentari\nAl 2016 es compleixen 100 anys del naixement d’aquest escriptor anglès, Roald Dahl, autor de nombrosos contes infantils, entre els més famosos: Matilda, Les Bruixes o Charlie i la fàbrica de xocolata.\nPer a celebrar-ho el portar infantil Gènius, de la Diputació de Barcelona, ha creat una entrada temàtica especial sobre l’autor. Podrem saber com va ser la seva vida, quins són els llibres que va escriure, algunes curiositats, cuinar els pastissos especials que surten en els seus contes, conèixer quins dels llibres s’han portat a la gran pantalla… i fins i tot fer uns passatemps o pintar alguns dels dibuixos amb els que Quentin Blake va il·lustrar els seus llibres!\nEnllaç al portal Gènius\nTambé, per celebra-ho, a la biblioteca Josep Roig i Raventós hem adquirit més títols de llibres infantils de l’autor:\nRoald Dahl al Catàleg Aladí


Nom: CAL POSTILLÓ\nAdreça: Carrer Raval, 1\nCasal de considerables proporcions ubicat en un solar de planta rectangular. La casa és de planta rectangular i té un volum posterior també rectangular adossat que dóna al pati. Constitueix una edificació de línies molt senzilles sense massa elements arquitectònics a destacar, exceptuant les inscripcions gravades a la pedra.\nL'immoble té coberta a dos vessants, executada amb teula àrab, i la façana arrebossada i pintada. La fisonomia correspon a la d'una masia, sense més particularitats que la dels ornaments conservats a les llindes de pedra del balcó, la porta i la pedra de la balconada, en forma de medallons geomètrics. A la llinda del balcó hi ha la inscripció del nom "Salvador Calvis".\nLa façana principal dóna al carrer Carretera Vella, i en ella s'hi obre una gran porta rectangular allindada. En aquesta llinda s'hi pot observar la data de 1797. Tota la planta baixa té un sòcol d'aplacat de pedra. A la dreta de la portalada d'accés s'observa una obertura de dimensions considerables que sembla l'accés a un garatge realitzat posteriorment.\nLa planta primera té quatre obertures. Al centre un balcó central amb brancals i llinda amb relleus, tots de pedra. Les obertures a banda i banda d'aquest balcó són balcons de llosa circular i de dimensions més reduïdes. A la banda més esquerra hi ha una petita finestra amb llinda formalitzada amb un arc rebaixat. Aquesta obertura sembla situar-se en un parament que tapia un arc de majors dimensions. Tots els balcons disposen de barana de brèndoles de forja. El balcó central, i principal, té el que sembla una fletxa esculpida a la part inferior d'aquest.\nEn planta golfes existeixen tres obertures de dimensions reduïdes. Dues de rectangulars en format vertical i al centre una obertura oval.\nLa façana està totalment arrebossada i pintada, amb cantoneres de carreus de pedra vista ben escairats. A la part esquerra de la façana principal, es veu un cos que és de construcció posterior, i que s'utilitza com a terrassa amb coberta lleugera i estructura metàl·lica. Més enllà d'aquest volum, hi ha el pati o jardí. Casal de considerables proporcions ubicat en un solar de planta rectangular. La casa és de planta rectangular i té un volum posterior també rectangular adossat que dóna al pati. Constitueix una edificació de línies molt senzilles sense massa elements arquitectònics a destacar, exceptuant les inscripcions gravades a la pedra.\nL'immoble té coberta a dos vessants, executada amb teula àrab, i la façana arrebossada i pintada. La fisonomia correspon a la d'una masia, sense més particularitats que la dels ornaments conservats a les llindes de pedra del balcó, la porta i la pedra de la balconada, e...\nLa casa, de finals del segle XVIII, pertanyé a la família Calbís. Va ser construïda l'any 1797, segons està inscrit a la llinda de la porta principal. Tot i la seva proximitat amb l'església, en un principi estava situada fora del nucli urbà.\nEl nom d'aquesta casa, Cal Postilló, fa clara referència a l'activitat que portava a terme el seu amo o a la funció que feia la casa. La paraula postilló significa "el qui guiava els cavalls a la posta". Així doncs, Salvador Calbís, propietari de la casa (segons consta a la llinda de la porta i al balcó superior), podia haver exercit aquesta activitat o bé a la casa s'hi portava a terme la posta de diligències, possibilitat que sembla més versemblant per la ubicació de l'edifici. Golmés va ser, de fet, una de les primeres estacions ferroviàries amb casa de postes. A Cal Postilló, l'any 1855 es comptava amb setze cavalleries i tres postillons, al mateix nivell que ciutats com Cervera, Lleida o Alcarràs.\nAmb l'arribada del Canal d'Urgell a les poblacions de la plana a la segona meitat del segle XIX, hi hagué un important augment demogràfic. A Golmés hi arribaren bastants famílies immigrants, la majoria dedicades a treballs agrícoles. Aleshores la casa era habitada per la família Torra, que no es dedicaven a la pagesia sinó que actuaven de postilló de les diligències. La casa, de finals del segle XVIII, pertanyé a la família Calbís. Va ser construïda l'any 1797, segons està inscrit a la llinda de la porta principal. Tot i la seva proximitat amb l'església, en un principi estava situada fora del nucli urbà.\nEl nom d'aquesta casa, Cal Postilló, fa clara referència a l'activitat que portava a terme el seu amo o a la funció que feia la casa. La paraula postilló significa "el qui guiava els cavalls a la posta". Així doncs, Salvador Calbís, propietari de la casa (segons consta a la llinda de la porta i al balcó superior), podia haver exercit aquesta activitat ...\nPena, Gabriel 27/03/2019 Cal Postilló de Golmés i Kororareka


Els sindicats critiquen l'actuació de Sanitat davant el brot de Covid-19 de l'Hospital Provincial\nEls resultats dels PCR han confirmat nou casos, encara que no s'han aplicat les proves a tota la plantilla del centre\nCoronavirus 26 de agosto de 2020 REDACCIÓ\nL'Hospital Provincial de Castelló va donar a conéixer ahir el balanç del brot de coronavirus que va sorgir la setmana passada entre diversos integrants de l'àrea quirúrgica. Finalment, després de practicar-se totes les proves PCR, es confirmen nou casos positius entre el personal de quiròfan i tres persones aïllades per mantindre contacte estret amb els afectats.\nLa decisió del centre de tancar durant dilluns i dimarts els quiròfans es prolonga fins al dijous, quan, segons el comité de seguiment de coronavirus, es reprendrà l'activitat de manera progressiva i "a mesura que s'incorporen els treballadors als seus llocs".\nEl total de PCR realitzades entre la plantilla de l'hospital ha sigut de 180, una quantitat que els sindicats veuen insuficient, i consideren que s'hauria d'haver fet un estudi complet a tots els empleats del centre.\nEl representant de Comissions Obreres en el consorci de l'Hospital Provincial, Amalio Palacios, critica la demora en la convocatòria d'una reunió del comité de vigilància de salut laboral i va amenaçar que "si no es convoca en les pròximes hores, es presentarà una denúncia" per posar en reg als treballadors.\nDes del sector sindical d'UGT, critiquen que la informació sobre el brot s'haja donat a conéixer a través dels mitjans de comunicació, la qual cosa qualifiquen com una altra demostració del "obscurantisme i ocultisme que practica la cúpula del consorci".\nbrots coronavirus HOSPITAL PROVINCIAL CASTELLÓ proves PCR sindicats


125 g de nata vegetal de civada bio per cuinar\n20 g d'avellanes torrades picades\n320 g de tofu\nfresc a daus\n500 g de nyàmera\n200 g de xiitakes\nfrescos tallats a làmines\n4 culleradetes de sal de sèsam\n4 culleradetes d'oli d'avellanes\nPer als macarrons vegetals de xiitake:\n80 g de xiitakes\n1/2 culleradeta de salsa de soja\n5 g de wakame seca\n9 g de kappa\nTofu a la graella amb macarrons de xiitake, crema d'avellanes i nyàmera Becky Lawton\nEn un bol, tritureu la nata de civada amb les avellanes picades i rectifiqueu-ho de sal. Poseu la crema d'avellanes en un biberó de plàstic de cuina i reserveu-ho.\nPeleu la nyàmera, talleu-la i coeu-la en una olla amb aigua i sal. Escorreu-la i passeu-la per la batedora elèctrica, amb una mica de l'aigua de cocció i oli d'oliva, fins aconseguir una textura de puré cremós.\nPer als macarrons vegetals de xiitake: refredeu un tub d'acer inoxidable (10 mm de diàmetre x 20 cm de llarg) o un Macarrón Kit (un estri específic per elaborar macarrons de gelatina) al congelador o en aigua amb gel.\nEn una olla, bulliu els xiitakes, la wakame i la salsa de soja, 5 min. Deixeu-ho infusionar 5 min i coleu-ho.\nEn un cassó, mescleu el brou tebi resultant amb la kappa i feu que arrenqui el bull.\nAboqueu el brou calent en una safata i espereu que es refredi fins als 80ºC.\nTraieu el tub o el Macarrón Kit del congelador i assequeu-lo amb un drap.\nSubmergiu l'estri en el brou uns segons; repetiu l'operació dos cops. Retireu-lo i deixeu-lo gelificar.\nExtraieu la gelatina del tub i talleu-la d'una mida similar a la dels macarrons.\nSalteu els xiitakes tallats a làmines amb la mantega vegetal.\nFarciu els macarrons amb una mica de crema d'avellanes.\nPasseu el tofu fresc tallat a daus per la graella.\nEn un plat, poseu els daus de tofu sobre el puré de nyàmera, els macarrons farcits i els xiitakes saltats. Amaniu-ho amb una mica de sal de sèsam i unes gotes d'oli d'avellanes.


Els dos candidats xoquen en economia, racisme i terrorisme\nNova YorkDesprés de l’encaixada de mans protocolària, gairebé des del minut número 1, Trump i Clinton s'han llançat a l’ofensiva per buscar els punts febles del rival, cadascú fidel al seu estil. Trump, més contingut que habitualment, buscant un estil més presidenciable, però multiplicant les interrupcions en el discurs de la seva rival. Clinton, que ha dedicat molts dies a preparar el debat, portava ben estudiada la seva estratègia i tot i no aconseguir fer perdre els nervis a Trump, durant bona part del debat va fer la sensació que era qui portava el control.\nClinton, de vermell, i Trump, amb corbata blava, portaven instruccions precises de com referir-se al rival. Clinton sempre s'hi dirigia com a “Donald”. En canvi, Trump va buscar un nom que recordés l’anterior càrrec de Clinton, “secretària Clinton”.\nEl matx va començar en terreny favorable a Trump, que treu partit de la crítica als tractats de lliure comerç i culpa del tancament de moltes empreses nord-americanes a aquests acords que faciliten l’entrada de productes estrangers. Un terreny en què capta moltes simpaties del nord-americà blanc de classe mitjana, i en què Clinton estava incòmoda, perquè va ser el seu govern qui va negociar alguns d’aquests tractats, i ella mateixa els defensava.\nTambé en economia, les promeses de Trump d'abaixar impostos i rellançar l’activitat li permetien jugar a l’ofensiva. Era un Trump contundent: “Jo abaixaré els impostos. Vostè apujarà els impostos. Punt final”.\nEn aquesta primera part del debat, Trump s'hi trobava més còmode, però els papers es van canviar quan Clinton li retreia que no presentés la declaració de renda, com han fet tradicionalment tots els candidats a la presidència: "Està amagant alguna cosa o és que simplement no vol que sapiguem que no paga ni un dòlar d’impostos?", demanava Clinton. La resposta de Trump va ser ràpida: “Publicaré la declaració quan la secretària Clinton publiqui els 33.000 correus que va esborrar". En aquest tema, Clinton reconeix que havia comès un error en fer servir el mail privat com a secretària d’Estat, però ha aconseguit que els mails que l’han perseguida durant tota la campanya en aquest debat tinguessin un espai reduït.\nClinton també va atacar frontalment en debatre la campanya que qüestionava el lloc de naixement de Barack Obama. Segons Clinton, Trump “va començar la seva activitat política basant-se en aquesta mentida racista que el nostre primer president negre no era un ciutadà americà”. La resposta de Trump va ser vanagloriar-se d’aconseguir, amb la seva campanya, que Obama presentés el certificat de naixement; però va explicar per què va esperar quatre anys des de la presentació del certificat fins a reconèixer que Obama havia nascut als Estats Units.\nClinton també va retreure al magnat republicà la seva repetida afirmació, que contradiu les declaracions públiques que havia fet en el passat, que ell s’havia oposat a la guerra de l’Iraq. “Donald ha donat suport a la invasió”, afirmava Clinton. “Ha quedat provat una i altra vegada”. "Fals, fals", l'interrompia Trump. També en la lluita contra l'Estat Islàmic han xocat els dos candidats. Trump afirmava que Clinton feia anys que s'hi enfrontava sense èxit –tota la vida adulta, va dir de manera més que exagerada– i Clinton replicava que el pla de Trump era tan secret que en realitat no existia.\nQuan s'ha demanat a Trump sobre el comentari que havia fet que Clinton no tenia aspecte de presidenta, Trump s’hi ha reafirmat afegint que “ella no té prou energia”, que li falta vigor per ocupar la presidència. Com a resposta, Clinton li va recordar els viatges i les gestions que havia fet com a secretària d’Estat, per acabar amb contundència: “Intenta canviar d'aspecte i té energia, però és el mateix home que ha tractat les dones de Peggy”.


Oberta nova convocatòria 2022-2023 de les Beques Ferrer-Salat / Conservatori del Liceu - Fundació de Música Ferrer-Salat\nUn any més, s’obre la convocatòria de les Beques Ferrer-Salat / Conservatori del Liceu impulsades per la Fundació de Música Ferrer-Salat en col·laboració amb la Fundació Conservatori Liceu.\nAmb l’objectiu de promoure el talent i posar en valor el grau de compromís i esforç que implica assolir aquest nivell d’estudis, a través de les Beques es brinda als joves músics l’oportunitat de desenvolupar les seves qualitats musicals i interpretatives, podent realitzar estudis superiors en Interpretació (Música Clàssica i Contemporània, Jazz i Música Moderna, Guitarra flamenca), Pedagogia o Composició en uns institució com és el Centre Superior de Música Liceu, el qual ofereix una formació d’alt nivell amb un professorat expert i reconegut, en un entorn educatiu divers, dinàmic i empoderador, i que, a més, posa a disposició dels alumnes becats un extens programa de classes magistrals amb professors convidats de gran rellevància i prestigi internacional.\nEn aquesta XIII edició del programa es concedeixen 12 beques per a realitzar els quatre cursos dels Estudis Superiors de Música, a l’inici del proper any acadèmic 2022-2023. Els alumnes seleccionats tenen l’oportunitat de completar tots els Estudis Superiors amb el suport de la beca sempre que el seu desenvolupament compleixi any rere any els criteris d’excel·lència musical.\nEl termini d’inscripció finalitza el proper 21 de març. Aquells alumnes que vulguin presentar la seva candidatura, trobaran més informació, les bases del programa i el formulari d’inscripció a la web del Conservatori del Liceu o en els següents enllaços:\nRecordem que el procediment a seguir per part dels candidats/es en la primera fase d’aquesta convocatòria és l’enviament d’enregistrament en vídeo i d’altres materials. La segona fase es durà a terme a través d’audicions presencials entre els dies 2 i 5 de maig sempre i quan la situació sanitària ho permeti. De no ser així, la segona fase es faria també a distància i es comunicaria amb antelació als candidats/es per informar del procediment a seguir.


BLOG – Pàgina 2 – Autoelèctric Jaisa\nDill a Div de 08:00h a 20:00h\nDiss de 08:00h a 13:00h\n972 26 15 30\nDescobreix les avaries que amaga el color del fum del tub d’escapament\nEn funció de com siguin els gasos que emet el cotxe es poden detectar fallades mecàniques abans que sigui massa tard Fum blanc i espès en encendre el motor ¿A l’cotxe li costa encendre? Un cop en marxa tira molt fum blanc i aquest és bastant espès (el porta una estona dispersar)? ¿Quant el motor\nBy Jaisa , Jaisa\n15 tecnologies que pot incorporar el teu cotxe\nEn els últims anys, les tecnologies incorporades al nostre cotxe han evolucionat molt, fins al punt que molts conductors les consideren pràcticament indispensables a l’hora de comprar un automòbil. Sens dubte, poden fer-te la conducció més senzilla i segura. Comunicació entre vehicles (V2V) Aquesta tecnologia permet que els cotxes comparteixin informació entre ells, com l’estat\nConsells per tenir cura del cotxe en els mesos de més calor\nL’arribada de les altes temperatures afecta negativament el rendiment del motor que perd fins a un 15% de la seva potència. Aquest estiu es preveu que més d’un milió de vehicles necessitin assistència. Coches.com elabora una llista de consells per protegir el teu cotxe davant la calor. Tot i que enguany es resisteix, sembla que\nGimnàstica al cotxe: 10 exercicis per fer en el teu viatge de vacances\nDurant el viatge de vacances en cotxe, pots fer aquests senzills exercicis de gimnàstica perquè els teus músculs es destensin i condueixis més segur. El viatge de vacances és llarg. Gaudeixes de la teva trajecte en cotxe, però al cap d’unes hores teu cos necessita destensar alguns músculs. Des autopista.es et proposem uns senzills exercicis\nSi surts de vacances, tingues en compte aquests consells\nAssegura’t de dur les pressions correctes als pneumàtics Revisa els nivells: oli, eixugaparabrises, anticongelant… O millor encara, porta el teu cotxe a un Bosch Car Service, a Jaisa ens ocuparem de tot! =)\nBy Jaisa , Bosch Car Service\nBosch Car Service – Qualitat Bosch per als recanvis d’automòbil\nBateries, frens, kits de distribució, filtres… són molts els productes Bosch que trobaràs a la xarxa de taller Bosch Car Service. Apostem per la qualitat!\nAquests seran els canvis que ens depara 2018 en matèria de Trànsit\nFumar al volant, 4 punts i 4.000€\nLa història del cinturó de seguretat i els motius per fer-lo servir\nConsells per a la conducció en gel i neu\nAixí pots evitar les 9 averies de cotxe més cares\nCarretera Sant Joan Abadesses, 30\nDel 8 al 22 d'agost el taller romandrà tancat.


Dimecres, 22 Novembre 2006 01:00\nDurant la celebració de les festes del Sant Crist es va obrir al públic el Parc Arqueològic del Pla d’Almatà, un indret declarat recetment com a Bé Cultural d’Interés Nacional. El cost total d’aquesta primera fase és de 60.000 euros finançats per l’Ajuntament de Balaguer i la Direcció General de Patrimoni Cultural amb la col·laboració de la Fundació Caixa de Catalunya a través d’un ajut a la convocatòria de Projectes Culturals.\nEl Consell convoca el VI Premi Jove Emprenedor\nEl Consell Comarcal de la Noguera convoca per sisè any consecutiu el Premi Jove Emprenedor. En aquest premi poden participar totes aquelles empreses, empresaris individuals, SL, SA, i cooperatives que tinguin com a titular, promotor o soci principal un jove que no superi els 35 anys i la seu de l’empresa estigui ubicada a la Noguera.\nGrau critica el tracte que ha tingut el tripartit amb les comarques de Lleida\nConverg?ncia i Uni? va celebrar un miting a Balaguer en el qual hi va intervenir el diputat Josep Grau qui va criticar el tracte rebut a les comarques de Lleida per part del tripartit, aquestes comarques, segons Grau han passat del 12,5 per cent que ?s el que corresponia al cap?tol d? inversions a un 5,6 per cent.\nDilluns, 23 Octubre 2006 02:00\nInici de les sessions a Balaguer del curs mediació intercultural Urgell-Noguera\nEl passat dissabte 21 d’octubre es van iniciar a Balaguer les sessions del Curs de Mediació Intercultural que organitzen els Serveis Socials del Consell Comarcal de la Noguera. Aquest curs el duen a terme conjuntament els consells comarcals de l'Urgell i de la Noguera amb l’objectiu d’iniciar en els coneixements de la mediació a persones principalment d’origen immigrat.\nA mitjans d’octubre s’inicia una nova edició de les Aules Universitàries per a la gent gran\nEl passat 18 d’octubre va tenir lloc la lliçó inaugural de les Aules d’Extensió Universitària per a la gent gran de la Noguera, una iniciativa que se celebra per quart any consecutiu i que s’allargarà fins al 9 de maig.\nJoves arqueòlegs, al Pla d'Almatà de Balaguer\nUna quinzena de joves de Balaguer van participar en un taller d'arqueologia al Pla d'Almatà de la capital de la Noguera\nL'alcalde de Balaguer, Miquel Aguilà, juntament amb el regidor d'Urbanisme i el vicepresident executiu de l'ImPIC, van visitar les primeres obres acabades corresponents a la Llei de barris de Balaguer\nCristina Coll, campiona d'Espanya en la categoria sub-12\nEls campionats d'Espanya d'escacs de Baños de Montemayor van atorgar el títol de campiona d'Espanya a la jugadora del C. E. Balaguer-Cristec Cristina Coll, en la categoria sub-12.\nClausura del programa Voluntaris per la llengua\nEl Casal Pere III va acollir el comiat del programa Voluntaris per la llengua d'enguany amb un gran èxit de participació\nL'Espai Gaspar de Portolà puja a la Pica d'Estats\nBon paper dels jugadors lleidatans i de la franja a l'Open d'Escacs\nPàgina 159 de 159\n10-05-2017 Llegit:53565 Altres poblacions de la Noguera


El TGN Bàsquet tornarà a jugar a la màxima categoria del bàsquet català, la Copa Catalunya, la pròxima temporada -\nHome / #joemquedoacasa / El TGN Bàsquet tornarà a jugar a la màxima categoria del bàsquet català, la Copa Catalunya, la pròxima temporada\nEl TGN Bàsquet tornarà a jugar a la màxima categoria del bàsquet català, la Copa Catalunya, la pròxima temporada\nUpdated: maig 18, 2020\nEl TGN Bàsquet torna a ser equip de Copa Catalunya. La Federació Catalana de Basquetbol ha comunicat al club lila que la temporada vinent el conjunt tarragoní tornarà a disputar la màxima competició d’àmbit català després que totes les competicions quedessin aturades fa més d’un parell de mesos per l’epidèmia de la Covid-19. Serà el retorn, per tant, del TGN Bàsquet a una lliga en la qual va militar durant quatre temporades seguides i que va perdre el curs passat.\nLa decisió de la Federació Catalana de Basquetbol arriba després que el TGN Bàsquet fos el líder del seu grup en el moment de l’aturada de la competició. En aquells moments, el conjunt lila ocupava la primera posició després de 20 jornades, amb un balanç de 15 victòries i 5 derrotes. El mateix registre que Reus Ploms i CN Terrassa, equips als quals, però, havia guanyat el basket average. A més, les sis jornades que restaven pel final de la fase regular eren propícies per l’equip tarragoní mentre que els seus rivals directes (CB Cornellà inclòs, quart amb un balanç de 14 i 6) s’enfrontaven entre ells. De fet, el TGN Bàsquet ha estat el líder de la lliga en 16 jornades de les 20 que s’han disputat i en les que no ho va ser, en tres d’elles va tenir el mateix balanç de victòries i derrotes que l’equip que ocupava la primera posició.\n«L’equip està molt content per haver aconseguit l’objectiu que ens havíem fixat a començament de temporada, que era el retorn a la màxima categoria del bàsquet català», diu Víctor Neila, entrenador del conjunt sènior del TGN Bàsquet, que destaca el fet que l’equip, després de perdre la categoria el curs passat, ha estat capaç de refer-se i demostrar la seva solvència durant el present curs i que ara rep el premi de l’ascens. «És evident, però, que ens hagués agradat aconseguir l’ascens a la pista i no d’aquesta manera però, al cap i a la fi, han estat els criteris que ha marcat la federació catalana i els acceptem. Ens hauria fet il·lusió aconseguir pujar de categoria davant el nostre públic, però la situació actual ho ha impedit. Si mirem la trajectòria de l’equip, podem veure com hem estat al capdamunt de la classificació la major part de la temporada», diu Neila fent referència al fet que la fase decisiva on s’hagués dedicit l’ascens, la final a quatre de Primera Catalana on participarien els dos primers equips de cada grup, s’anava a disputar al pavelló del Sagrat Cor. Per tant, el TGN Bàsquet hagués jugat per l’ascens davant del seu públic.\n«El nostre objectiu com a club és tenir un equip a Copa Catalunya i consolidar-nos a la categoria. En els últims anys hem crescut molt, tant en nombre de jugadores com en qualitat i creiem que és una lliga on el club ha d’estar sempre per ser la referència a la resta dels equips de base», diu Iñaki Liarte, director esportiu del primer equip del TGN Bàsquet i vicepresident de l’entitat lila. Liarte destaca que el grup de jugadores que durant quatre anys van disputar la Copa Catalunya i que l’any passat van perdre la categoria ha estat el mateix que ara ha aconseguit l’ascens, en una mena de conjura de grup per a recuperar allò que s’havia perdut.\n«Les jugadores estan molt contentes. Elles han treballat molt durant el curs i és un premi a la feina ben feta», apunta Neila. L’entrenador admet que les informacions que durant alguns moments van arribar al voltant de l’equip amb la possibilitat que la federació declarés la temporada com a nul·la van inquietar el grup: «Hauria estat una llàstima perquè hagués significat que tota la feina feta no hauria servit per a res. En una situació com aquesta, mai cap decisió hauria estat justa. Si la federació hagués decidit declarar la temporada nul·la, ho hauríem acceptat. Al cap i a la fi, la federació ha premiat els ascensos i no ha penalitzat els equips de la cua de la classificació amb cap descens». En relació amb això últim, l’ascens del TGN Bàsquet a Copa Catalunya provocarà que la temporada vinent s’enfronti al CB Valls perquè aquest equip ha mantingut la categoria.\n#joemquedoacasaActualitatdestacatsSènior femení Aslide


Jornades d’educació crítica de l’Assemblea de la facultat d’Educació i Psicologia\n– 11 març 2015Categories: Calendari, En moviment, Notícies 27 abril 201510:00to18:00L’Assemblea de la Facultat d’Educació i Psicologia de la URV organitza les primeres jornades d’educació al Campus Sescelades.\nL’Assemblea s’ha constituït recentment i està conformada per estudiants dels graus d’educació i psicologia de la Urv. Aquesta té dos grans objectius: per una banda, representar els i les estudiants de la facultat per donar resposta a les seves queixes i dubtes i, per altra banda, fer tot el possible per dignificar l’educació. És per aquest segon motiu que l’assemblea organitza aquestes jornades.\nLes jornades porten per títol “L’educació com a motor de canvi” i tindran lloc els dies 27 i 28 d’abril a la Facultat de Psicologia i Educació de la URV, Campus Sescelades (Tarragona). En aquestes hi participaran diferents ponents, entre els quals es troben Sicar, que treballa contra l’explotació sexual de les dones, XELL, coordinadora d’escoles lliures, que ens explicaran, des de la seva experiència, les seves tasques educatives i d’altres professionals de les diferents etapes educatives .\nTotes les persones interessades, estudiants o no, s’hi poden inscriure o demanar més informació a través de l’adreça de correu electrònic: assemblea.educacio.urv@gmail.com.\nTags: tarragona Comments Closed


Etiqueta Agrupacio de Colles de Geganters de Cata - tornaveu\nResultats de l'etiqueta Agrupacio de Colles de Geganters de Cata\nBadalona serà la seu de la propera sessió del Congrés d’Imatgeria Festiva País Gegant el pròxim 22 d’octubre.\nGeganters, i tota la sèrie de persones, entitats, empreses, artesans, luthiers, llibreters músics i, en general, amants de la cultura gegantera tenen una cita en la 10a Fira del Món Geganter a Llinars del Vallès, el cap de setmana del 17 i 18 de setembre.\nDe full informatiu a revista de referència de la imatgeria festiva\nLa revista Gegants, editada per l’Agrupació de Colles de Geganters de Catalunya i que celebra els seus 30 anys d’existència, és un exemple de com la suma d’equilibris entre diverses tendències i opcions han fet que la publicació tingui una personalitat pròpia.\nEl proper diumenge, 5 de juny, al matí, l'Antiga Fàbrica d'Estrella Damm, a Barcelona, serà la seu del I Concurs Nacional de Balls de Gegants a Catalunya.\nEls Gegants Centenaris seran patrimoni cultural\nPer què un retaule gòtic és considerat patrimoni cultural que cal protegir, i està sotmès a un control de qualitat si s’ha de restaurar, i un gegant de més d’un segle de vida no té cap protecció? A partir d’aquesta reflexió, un equip d’experts han tirat endavant el Catàleg de Gegants Centenaris de Catalunya, editat pel Departament de Cultura de la Generalitat i amb el suport de l’Agrupació de Colles de Geganters de Catalunya, “un pas imprescindible per poder catalogar aquest patrimoni i donar-li la protecció necessària”, explica en Jan Grau, un dels autors del projecte, que ha coordinat en Lluís Ardèvol.\nLa revista 'Gegants' guardonada pels Premis APPEC de revistes en català\nL’encarregat de rebre el guardó fou el president de l’Agrupació, David Roy. En el seu discurs d’agraïment, Roy tingué un grat record per tota la gent que ha format part de l’Agrupació al llarg de tota la seva història i del propi consell de redacció de la revista.\nLa realitat canvia en funció de les perspectives. El gegantisme és un bon exemple. Cada any, milers de persones surten als carrers de Catalunya per aixecar el cap i gaudir d’aquests colossos.\nL’acte començarà a les 19h amb una passejada dels gegants en Treball i na Cultura, des de l’Auditori de Sant Feliu de Llobregat fins la nova seu.\nParticipa al XIè Concurs Nacional de Fotografia 'El fet geganter'!\nEs poden lliurar les fotografies fins el dia 11 de novembre a la seu de l’Agrupació. El jurat es reunirà el dia 18 de novembre a Sant Feliu de Llobregat, per donar el seu veredicte, que es farà públic.


El Punt Avui - Notícia: Tresors de trenta-tres revolucions\nTresors de trenta-tres revolucions\nWah Wah recupera cinc discos clau del rock progressiu i el jazz fusió català dels anys setanta amb reedicions de luxe i en vinil\n10/05/10 02:00\t-\nTweet\tIa i Batiste en una imatge de l'època en què van editar Un Gran dia i Chichonera's cat. Foto: WAH WAH.\nDesprés d'haver sorprès tothom, fa uns anys, amb imponents reedicions en vinil dels discos de Màquina!, la botiga –i discogràfica– barcelonina Wah Wah torna a portar al mercat –no només al català, sinó també al de països com Anglaterra i el Japó, on se les rep amb impaciència– cinc altres entregues: Un gran dia i Chichonera's cat, d'Ia i Batiste; Ortodòxia i Morgue o Berenice, dels Jarka de Jordi Sabatés, i l'únic disc que els Om de Toti Soler van publicar amb el seu nom. Les reedicions, algunes dels quals contenen també reproduccions de pòsters de l'època i singles amb material inèdit, són exclusivament en vinil i tenen el mèrit, segons explica Jordi Segura, propietari del segell, «de fer-se en un país on ningú acostuma a saber mai on paren les cintes originals».\nSegell de referència en el saludable mercat internacional de les reedicions, Wah Wah acaba de publicar, conjuntament amb diverses entregues de grups contemporanis de l'escena europea com ara Embryo i Between, cinc noves edicions –totes, sense excepció, en format vinil– d'Ia i Batiste, Jarka i Om. «Eren grups que, a principis dels anys setanta, feien una música absolutament del moment –defensa Marc Argenter, coordinador del projecte i, també, cantant del grup Els Trons–. Hem tingut tothom pendent durant anys del que havien fet grups anglosaxons mentre ignoraven que, a Catalunya, hi havia bandes que havien fet el mateix igualment bé.»Si reeditar un disc ja és per si sol una feina laboriosa, fer-ho en vinil i a Catalunya, no fa més que augmentar-ne la complexitat: «Sempre que hem trobat cançons inèdites [la reedició d'Ortodòxia, per exemple, inclou un single de l'època que, tot i haver-se'n imprès la portada, no es va arribar a editar mai] ha estat perquè els músics van poder accedir a les cintes i les van guardar. Els segells de l'època es caracteritzaven per llençar-ho tot», apunta Jordi Segura. «Veure aquestes reedicions –afegeix Argenter–, als músics els fa molta il·lusió. Jordi Batiste va voler masteritzar ell mateix el disc als estudis del Marc Parrot i Toti Soler ens va enviar unes fotos del seu arxiu que són impressionants.»La tirada de cada disc és d'únicament cinc-centes còpies i, segons la rebuda que tinguin, Wah Wah s'embarcarà en noves aventures. «Si hem reeditat tots aquests discos és perquè feia falta que algú ho fes –conclou Segura–. Van encendre l'espurna del jazz i el rock en aquest país.» «Països com ara Anglaterra i França –rebla el clau Argenter– cuiden molt els fons de catàleg. Qualsevol reedició va acompanyada de fotos, llibret i material inèdit.»\nLa meitat dels compradors són estrangers\nNo és cap fanfarronada que els textos inclosos en els suculents llibrets de les cinc reedicions de Wah Wah estiguin, també, en anglès. «La meitat de les còpies es venen en països com ara Anglaterra, Holanda, Suècia, Alemanya i el Japó», afirma Jordi Segura, que admet que operacions de rellançament com aquestes «serien del tot inviables» únicament amb el que es ven a l'Estat espanyol. Wah Wah, a més del llegat dels grups catalans, també està fent importants tasques de recuperació de grups d'aquells mateixos anys a França o Alemanya, país on s'han convertit, sorprenentment, en un segell de referència per portar a les botigues alemanyes, tot i ser de Barcelona, discos de desconeguts grups alemanys. Recentment, el segell –amb seu al carrer Riera Baixa de Barcelona– ha recuperat, sempre en vinil, diversos discos del grup de Munic Embryo, referència absoluta del krautrock.\nDarrera actualització ( Dilluns, 10 de maig del 2010 02:00 )\nEl Punt Barcelona 10-05-2010 Pàgina 27 DESA LA NOTÍCIA A:


El tren de Ponent - Carles Rabadà\nEl tren de Ponent\nMantenir vius elements històrics ha de ser obligatori. A terres de Ponent mantenen viu un tren data de 1969 i ens regalen un viatge de dues hores de durada mentre quedem bocabadats un paisatge únic enmig de congostos i embassaments.\nAquest tren realitza el trajecte entre Lleida i la Pobla de Segur entrant en un total de 41 túnels i passant 31 ponts mentre ens regala unes vistes màgiques de la serra del Mont-Roig i Montsec. Els embassaments que veureu dintre del tren dels Llacs són el de Camarasa, Sant Llorenç de Montgai, Cellers i Sant Antoni i la locomotora com ja us he dit anteriorment és de l'any 1969 amb vagons de l'època i amb tots els luxes del moment.\nEl tren dels Llacs està en funcionament (si la pandèmia ho permet) els dissabtes dels mesos de maig, juny, juliol, agost, setembre i octubre i us recomanem visitar el web de la FCG per realitzar la reserva i consultar la disponibilitat.


TL; DR: Brixly, un proveïdor de hosting ràpidament en creixement ràpid dedicat a oferir un servei excel·lent tant per a venedors com per a usuaris finals, ha lliurat solucions d’alt rendiment a les PIME i les empreses des del 2014. De propietat i operat al Regne Unit, Brixly ha aprofitat la vasta experiència del seu equip per construir. una potent i segura plataforma d’allotjament amb suport continuat. Amb un allotjament web il·limitat, potents servidors virtuals i dedicats i la seva última innovació – Elastic Cloud – la companyia continua oferint solucions flexibles adequades a qualsevol necessitat del client.\nHo hem sentit un milió de vegades: els propietaris de negocis més astuts es posen a la sabata dels seus clients. Aquesta pràctica, però, és un exercici d’inutilitat si no és capaç de comprendre l’experiència del món real. Per dissenyar un producte o servei realment centrat en el client, no ho podeu fer imagina com es poden sentir els vostres clients: heu de saber com és de les seves passes, butllofes i tot.\nL’equip que hi ha al darrere de Brixly, un proveïdor d’una de les plataformes d’allotjament amb més ràpid creixement del Regne Unit per al mercat de distribuïdors, sap exactament què volen els seus clients, ja que han estat al final dels serveis que proporcionen. Fa més d’una dècada, el director general Dennis Nind va començar a prestar serveis de disseny i desenvolupament web a diversos clients. A mesura que la seva base de clients creixia, va quedar clar que Dennis necessitava afegir hosting al seu paquet d’ofertes. Així, es va dirigir als serveis de distribuïdors.\nEl conseller delegat Dennis Nind ens va dir que Brixly ofereix una varietat de solucions d’allotjament, inclòs l’allotjament de distribuïdors sense limitacions.\n“Vaig començar com un negoci de disseny i desenvolupament buscant una manera de vendre allotjament web als meus clients per poder establir relacions duradores amb la meva base de clients”, va dir Dennis. “Quan vam baixar la ruta del distribuïdor, vam trobar un buit en el mercat: els productes estaven bé, però sabíem que podríem millorar-ne.”\nL’equip va provar gradualment un bon grapat d’empreses revendedores, descobrint que cadascuna tenia els seus defectes. Utilitzant el que havien après, la companyia va eliminar el braç de disseny web i va començar a centrar-se en la prestació dels seus propis serveis d’allotjament en funció del que mancaven d’altres. Durant els últims quatre o més anys, Brixly ha anat construint progressivament la seva pròpia infraestructura, que va des d’allotjament de llocs web estàndard fins a maquinari dedicat.\n“Estem orgullosos de proveïdors d’allotjament que donen suport a un gran nombre de llocs web i empreses amb clients en més de 75 països”, va dir Dennis. “Els nostres principals serveis i productes continuen adaptats al mercat de distribuïdors, cosa que permet a les agències de disseny, autònoms i desenvolupadors web una forma fantàstica de construir i desenvolupar relacions a llarg termini amb els seus clients, proporcionant amb orgull un servei fiable i robust. Per descomptat, l’allotjament de distribuïdors no és només per a aquests clients; és una manera increïblement segura d’acollir diversos llocs per a bloggers i entusiastes de l’allotjament web. També venem tots els altres productes d’allotjament que hauríeu de veure tant al mercat B2B com al B2C. “\nA més d’opcions de distribuïdor d’avantguarda, aquests productes inclouen allotjament web il·limitat, plans d’allotjament de WordPress, allotjament de Windows, servidors virtuals i dedicats i la nova infraestructura Elastic Cloud de l’empresa..\n1 Hosting de revendes ultra-ràpid i segur amb una interfície fàcil d’utilitzar\n2 Servei d’allotjament web il·limitat, servidors virtuals i dedicats potents\n3 Atenció al client a temps d’enginyers certificats per cPanel\n4 Elastic Cloud Platform: allotjament de cPanel amb amplia disponibilitat i escalable\nHosting de revendes ultra-ràpid i segur amb una interfície fàcil d’utilitzar\nDennis ens ha explicat que l’allotjament de distribuïdors il·limitat de Brixly és una solució ideal per a algú com el seu antic jo: un dissenyador web que vol oferir als clients una solució de disseny i allotjament integral completa (o per a qualsevol que vulgui començar a la indústria de hosting).\n“Sempre hem ofert un gran nivell d’atenció als nostres distribuïdors per assegurar-nos que la nostra gamma de productes és un company ideal per als seus negocis en creixement”, va dir Dennis. “És del meu parer que només haureu d’oferir als vostres clients una cosa de revenda si estaria orgullós de trucar-lo com a propi”, aquest és l’objectiu aquí i és una de les raons per les quals permetem que els nostres venedors es facin totalment blancs. etiquetar els nostres serveis sota la seva pròpia marca. La progressió i el desenvolupament dels nostres productes han estat impulsats per feedback, opinió i experiència de primera mà dels clients; si els nostres clients requereixen alguna cosa concreta, és molt probable que puguem oferir una solució a mida. “\nAllotjament senzill: cPanel s’inclou amb tots els clients o dominis que afegiu al vostre compte de distribuïdor.\nA més de les agències de disseny, l’allotjament de distribuïdors és adequat per a proveïdors nous en la indústria d’allotjament i per a aquells que consolidin clients existents sota un sol compte. L’allotjament de distribuïdors de Brixly ve amb un control complet a través de cPanel, cosa que el fa molt fàcil d’utilitzar. A més, el compte Revendedor Pro de Brixly, disponible per 19,50 euros al mes, no imposa límits als comptes de distribuïdors, permetent als usuaris allotjar un nombre il·limitat de clients sense restriccions d’ample de banda o d’ús de disc. Els que busquen accés a 10 comptes amb un límit d’emmagatzematge de 20 GB haurien d’optar pel pla d’entrada de distribuïdors de Brixly, disponible per només 8,95 euros al mes.\nBrixly ha tallat un nínxol en un mercat de distribuïdor saturat, donant prioritat al rendiment. “Actualment veus que molta gent salta directament al negoci d’allotjament i és tan difícil perquè és una indústria tan competitiva”, va dir Dennis. “Necessiteu alguna cosa que us faci ressaltar, així que sempre ens hem centrat en el rendiment i el servei al client”.\nPer millorar el rendiment, Brixly utilitza una configuració única amb Nginx com a proxy invers a Apache i accelera els llocs PHP mitjançant un mòdul basat en l’API LiteSpeed Technologies. No calen coneixements addicionals per utilitzar el compte; l’única diferència és un enorme augment de la velocitat i el rendiment del lloc.\nServei d’allotjament web il·limitat, servidors virtuals i dedicats potents\nEls plans d’allotjament del lloc web de Brixly inclouen l’emmagatzemament i l’ample de banda il·limitats de SSD, amb cinc dominis gratuïts al pla Infinity Cloud (3,95 euros al mes) i dominis allotjats il·limitats amb el pla Infinity + (8,95 euros al mes). Tots els plans són alimentats per cPanel i ofereixen una àmplia gamma d’avantatges, inclòs un creador de llocs web gratuït, certificats SSL auto-renovables i còpies de seguretat diàries estàndard..\nDennis ens va dir que Brixly sempre s’ha centrat en afegir una sèrie de novetats, ja que “l’allotjament d’alt rendiment només t’aconsegueix fins ara en una indústria tan competitiva”, va dir Dennis. “És clau oferir una cosa que altres proveïdors no poden.”\nAmb aquesta finalitat, la companyia va crear la seva plataforma d’allotjament de WordPress gestionada tenint en compte la facilitat d’ús. Les funcions intuitives inclouen instal·lacions d’un clic, còpies de seguretat automàtiques per hora, clonació de llocs senzills i un tauler de gestió centralitzat.\n“Hem estat oferint cada cop més funcionalitat dins de l’amfitrió que tenim”, va dir Dennis. “Vam començar amb un allotjament cPanel bastant bàsic, després vam crear complements i connectar a mida per millorar les coses. Les funcions són de tot propòsit; construït i dissenyat per millorar i simplificar la gestió diària de qualsevol lloc o negoci. “\nEls servidors privats virtuals d’alt rendiment de Brixly inclouen de forma gratuïta serveis de gestió d’experts 24/7.\nDennis va dir que les necessitats dels seus clients distribuïdors sovint evolucionen fins al punt en què es justifica una solució virtual o dedicada. Desenvolupat per un SSD 100% RAID 10, els servidors privats virtuals escalables de Brixly compten amb una garantia de temps de vida del 99,99%, instal·lacions instantànies de cPanel o Plesk i una gestió experta les 24 hores del dia sense cap càrrec addicional. També hi ha un control proactiu; per 14,95 euros, Brixly afegirà el vostre servidor al seu sistema de monitorització avançat, que funciona per frenar els possibles problemes abans que es produeixin.\nPer als que necessiten una potència inigualable i un control més gran, els servidors dedicats a la qualitat empresarial de Brixly són només el bitllet. Tots els servidors dedicats allotjats al centre de dades basat al Regne Unit de l’empresa són totalment personalitzables i estan garantits per un acord de nivell de servei al servei 100%, una distribució de potència integrada i una seguretat física de múltiples capes..\nAtenció al client a temps d’enginyers certificats per cPanel\nQualsevol pare d’un fill petit sap el difícil que és funcionar enmig de la privació de son crònica. Els símptomes són brutals: boira cerebral, irritabilitat, cops de sang, quasi al·lucinacions. Imagina’t ara assumir un rol d’assistència al client a temps complet. Això és exactament el que va fer Dennis per mantenir els clients feliços durant la primera infància de Brixly i, amb gran determinació, va aconseguir.\n“Quan comenci a oferir hosting, seré el primer a admetre que és difícil”, va dir Dennis. “Tinc una dona i fills i no tenia el suport financer per pagar un equip de nois de suport sense saber si el negoci triomfaria o no. La meva suposició era que si em concentrés a construir una plataforma d’allotjament fiable, segura i robusta, jo podria fer front només a l’assistència tècnica. Com que era un estàndard de la indústria per oferir suport 24 hores al dia, vaig dormir al telèfon els primers mesos!\nActualment, la companyia està formada per un equip amb talent i passió de nou, tots ells tècnics. El negoci no té un equip de vendes dedicat, de manera que cada membre està completament familiaritzat amb tots els aspectes de la plataforma. La majoria són enginyers certificats per cPanel i administradors de sistemes de nivell III.\nL’equip d’assistència de Brixly està disponible tot l’any, el dia o la nit, amb un temps mitjà de resposta del bitllet de 14 minuts.\n“La majoria de l’equip han estat amb nosaltres des de fa temps”, va dir Dennis. “Si bé estan sotmesos a una certa tensió pel que fa a suport i expectatives de qualitat, cada dia aporta nous reptes apassionants, la qual cosa ha comportat un increïble conjunt de coneixements i experiència. Els nostres clients són un plaer absolut de tractar dia a dia, per la qual cosa és crear una gran col·laboració amb ells i transmetre aquest coneixement. Hem estat especialment estrictes quant a temps de resposta, qualitat i manteniment al màxim dels comentaris. Obtenim un gran nombre de bitllets i consultes d’assistència al dia, amb un temps mitjà de resposta d’aproximadament 14 minuts. És molt impressionant si ho puc dir a mi mateix! “\nPerò la velocitat no significa res si un problema no es resol correctament. Afortunadament per als clients de Brixly, les auditories de servei d’atenció interna han demostrat que els agents d’atenció al client resolen el 82% de totes les entrades obertes al primer intent.\nElastic Cloud Platform: allotjament de cPanel amb amplia disponibilitat i escalable\nL’última innovació de Brixly, el núvol elàstic, ofereix la simplicitat de cPanel amb una garantia de funcionament al 100% aconseguida mitjançant la tecnologia de failover..\n“Tot i que cPanel està àmpliament adoptat, un dels inconvenients que sempre hem notat, i encara és un inconvenient comú avui dia, és que no ofereix solucions ni solucions de baixa disponibilitat”, va dir Dennis..\nDennis ens va dir que Elastic Cloud consisteix en un servidor master cPanel on es reprodueixen les dades entre diverses màquines. “Si una d’aquestes màquines deixa de respondre, l’altra es fa càrrec”, va dir. “És bàsicament equilibrat amb la càrrega, però mitjançant DNS. És una configuració increïble, i significa essencialment que som un dels primers proveïdors capaços d’oferir allotjament de cPanel d’alta disponibilitat, ideal per a hosting d’empreses i blogs o llocs ocupats. “\nElastic Cloud fa que les actualitzacions i el manteniment del servidor siguin brises. “En cada moment cal actualitzar cada servidor”, va dir Dennis. “Amb Elastic Cloud, es pot prendre una màquina fora de línia i executar-ne el manteniment mentre la resta de llocs continuen.”\nI, en un món en què el cost horari mitjà del temps d’inici del servidor d’empreses pot arribar a ser de 301.000 a 400.000 dòlars americans, l’alta disponibilitat a través del núvol elàstic és bastant l’avantatge..\nL’equip de Brixly pot optar per la seva efectivitat. “No hi ha res pitjor que intentar optimitzar un producte que ja no heu provat”, va dir Dennis. “Hem allotjat el nostre propi lloc a la plataforma Elastic Cloud durant 12 mesos abans que el publiquéssim com a producte per assegurar-nos que funcionés”, va dir Dennis.\nQuan es tracta de mantenir-se en les sabates del vostre client, pensem que 12 mesos és un temps més que suficient per obtenir una visió del món real.


Ferran Figuerola explica el present i el futur de Bravium Teatre\nFerran Figuerola renova mandat al Teatre Bravium de Reus amb el nou contracte com a repte\nFalta menys d'un any perquè expiri l'actual contracte amb l'Arquebisbat de Tarragona | Figuerola fa balanç i previsions de la històrica entitat reusenca\ndissabte, 2 de març 2019 - 06:00h\nFerran Figuerola, a la porta del teatre | Àngel Ullate\nFerran Figuerola ha estat escollit, de nou, president de Bravium Teatre. Va arribar al càrrec ara fa quatre anys, després de la mort de Jaume Amenós, i ha aconseguit que, si bé se segueix recordant l'anterior president, el Bravium hagi demostrat que és i funciona com una família, i que fent pinya se superen els mals moments. La històrica entitat reusenca —l'any 1877 es va fundar el Centro Católico, que acabaria evolucionant en Bravium Teatre— s'ha mantingut, i l'activitat al teatre està al màxim.\nTarragonaDigital entrevista el renovat president del Bravium al teatre reusenc del carrer de la Presó, propietat de l'Arquebisbat de Tarragona. Ferran Figuerola ens rep a les oficines de l'entrada, té un gruix de papers i dossiers sobre la taula, i el calendari de programació del teatre just davant. L'entrevista la fem al despatx, i després tombem amb ell per l'entrada i l'escenari, on ens posem al dia de què s'ha fet i què s'hi vol fer, al teatre.\nFerran Figuerola durant l'entrevista de TarragonaDigital | Àngel Ullate\nEl segon mandat de Ferran Figuerola\n—Se us ha tornat a escollir president del Bravium, hi ha d'haver canvis significatius, dins de l'entitat?\n—Sí, m'he tornat a presentar a les eleccions per quatre anys més, tampoc no hi havia cap candidatura més, i vaig fer la pregunta del milió als actuals membres de la junta, que si em podien acompanyar quatre anys més. De nou membres de junta que érem fins ara, dos van dir que no per motius personals, familiars i laborals, i hem passat a ser set. Ells han passat a l'equip tècnic de diferents comissions, seguiran fent la mateixa feina a la casa, però sense el lligam i les responsabilitats de ser de junta; no han marxat ni molt menys.\n—Amb quins objectius engegueu aquest segon mandat?\n—En tenim un de molt calent, molt pròxim, que és el contracte de la casa. A mi em feia 'cosa' dir 'ara que vindran les bufetades, aquí us deixo'. El gener del 2020 ens venç l'actual contracte, que el tenim signat amb l'arquebisbat, que ha tingut una durada de trenta anys. Jo hi vaig ser present, quan es va signar amb el Jaume Amenós, i poc em podia pensar que, trenta anys després, hauria de negociar aquest contracte; trenta anys han passat volant.\nFerran Figuerola a l'escenari de Bravium Teatre | Àngel Ullate\nEl contracte del local, principal qüestió a abordar\n—Preveieu que sigui una negociació complicada?\n—No és que hi hagi cap problema, les relacions amb el propietari de la casa, que és l'Arquebisbat, són molt cordials, amb l'actual prior també són molt cordials. Vam tenir una xerrada sobre aquest tema abans de l'estiu, i em va dir que no em preocupés, que potser no faríem un contracte sinó un conveni amb diferents entitats o organismes oficials.\nAquesta casa és molt més gran que l'espai que utilitzem, hi ha dependències que no fem servir perquè segons el contracte actual no hi tenim accés, i és llàstima, perquè estan completament buides i a nosaltres ens aniria molt bé poder ocupar més espai per posar-hi attrezzo o vestuari, que ara en tenim una part fora de l'entitat. Però els propietaris pensen que podríem fer un conveni amb altres organismes públics o privats per distribuir l'espai que hi ha a dalt, no sé més.\n—Us fa patir com es pugui acabar resolent la situació?\n—Què pensen fer amb el Bravium?, em va assegurar que estiguéssim tranquils. Li vaig dir: 'si em posa un lloguer de 2.000 euros al mes, no és estar tranquil', i em va dir 'no, no, no pateixis'; va ser una conversa informal, però és que poden posar-nos un lloguer..., el propietari el que vol és treure'n un rendiment, i ho entenc, de debò, però no sabem per on sortiran. Fa quatre anys, quan vaig entrar de president, el primer que vaig fer va ser anar-me a presentar a l'Arquebisbat amb la resta de la junta i ja vam estar parlant del contracte.\nFerran Figuerola ens ensenya les instal·lacions del Bravium, que volen modernitzar | Àngel Ullate\nObres de millora al Bravium\n—I com van anar, les converses?\n—La junta teníem ganes de fer obres, de modernitzar-lo, necessitàvem més espai i a dalt n'hi ha, i vam proposar de fer un contracte nou abans que vencés l'actual, i ens van dir que no. Vam tenir diverses reunions i vam portar diferents pressupostos per arreglar les dependències de dalt assumint-ho nosaltres; van decidir que, mentre hi hagués l'actual contracte, no el volien renovar; i així va quedar.\n—A l'espai que avui sí que té ús, li convé alguna inversió concreta?\n—Sí; com que el gener és d'aquí a quatre dies, nosaltres no podem invertir en obra civil perquè potser sí que fa falta alguna renovació o algun manteniment, però no ens podem gastar uns diners sense saber si, el gener de l'any vinent, hi serem o no hi serem, o en quines condicions hi serem. Una de les coses que fa temps que vull canviar és la taquilla.\n—És molt bonica, hi ha gent que s'hi fa fotos i tot perquè és molt petita, i com que és tan petita, doncs no s'hi cap. Voldria fer-hi obres i fer una taquilla gran, com la del Bartrina o el Fortuny, que la gent, quan passi pel carrer, ho vegi. Si això val els euros que sigui, potser estaran mal invertits, perquè no sabem què passarà. Sí que hem invertit uns 20.000 euros més o menys en material com focus, micros, projector, taula de so, monitors, altaveus... Això és diferent, perquè si al gener de l'any que ve hem de marxar, es pot vendre.\nFerran Figuerola, president de Bravium Teatre | Àngel Ullate\nL'excés de propostes i la salut afecten el ritme del Bravium\n—Pel que fa a l'activitat del Bravium, els darrers anys ha anat creixent, no?\n—Sí, jo sempre he dit el mateix, que aquí a Reus hi ha molta gent que té necessitat de trepitjar un escenari, i busquen llocs per poder mostrar què fan. Si han d'anar al Bartrina o al Fortuny, llogar això val molts diners. Sempre hi ha els més petits, com l'Orfeó, la Sala Santa Llúcia o nosaltres mateixos, que el lloguer de vegades no existeix, o com a mínim és més còmode i accessible. Pel que fa a l'activitat, hem hagut de frenar una mica.\n—Per excés de propostes?\n—Hem hagut de frenar una mica perquè, la gent del Bravium i la gent que col·labora al Bravium, no cobra, i com que no cobra ningú, tampoc pots exigir. Si has d'obrir taquilla divendres, has d'obrir taquilla dissabte i has d'obrir taquilla diumenge, i gent de sala, i porters... al final la gent es cansa. Hem frenat en aquest aspecte, perquè de propostes en tenim igual o més, tant de gent de fora com del territori.\n—En el vostre cas, a més, amb condicionants que van més enllà de la feina o la vida social...\n—Sí, jo fa un any i dos mesos que estic de baixa, des de fa un any que estic en llista d'espera aquí a l'Hospital de Reus i, de moment, no m'operen, i no estic al 100 %. Faig el que puc, no vaig a molts dels llocs on s'hauria d'anar, però si no, delego; el Bravium segueix funcionant igual i al 100 % gràcies a tota la gent que m'envolta. He d'agrair també a la meva dona i la meva filla que també em donen suport. Quan puc, vinc, i quan no puc, delego i això funciona igual; entre tots sumem 30 persones, entre junta i col·laboradors de diferents comissions.\nFerran Figuerola mostrant les fotografies de la família del Bravium | Àngel Ullate\nCompaginar l'activitat pròpia i la programació externa\n—Bravium, a més de gestionar el teatre, té tota l'activitat de l'entitat en si, en quin moment es troba?\n—Això ens feia una mica de respecte, el teatre de producció pròpia; nosaltres venim del teatre, és la nostra activitat, no és la programació. Ara mateix tenim tres obres de teatre en marxa que, gràcies a actors, actrius i directors, tirarà endavant; feia temps que no teníem tres obres alhora. I això complica la disponibilitat de l'escenari, perquè també fem cursos de teatre, i està ocupat tres tardes a la setmana. De les tres obres, una la dirigeix el Pep Ayala, l'altra la Mabel Bofarull i l'altra, el Jordi Vall; aquesta última, 'No et preocupis, ulls blaus' serà la primera de representar-se, el cap de setmana de l'1 i 2 de juny.\n—Us arriben gaires propostes, a més de l'activitat habitual vostra?\n—Sí, cada dia; via mail ens arriben propostes de gent que no és del territori, i això ens frena força. Sap greu que vingui una companyia d'Olot, que facin l'esforç del viatge, que no se'ls coneix aquí a Reus, que facin una molt bona obra, i que al pati de butaques hi hagi 20 persones; procurem programar amb gent d'aquí, que almenys per proximitat, els costi menys. Llavors engeguem la maquinària de la difusió a través dels socis, que en tenim uns 350, que reben cada setmana la programació que fem aquí, i després també tenim uns 800 mails de gent que no són socis però també reben la programació que fem; després només falta que vinguin, que cada vegada costa més.\nCartell de Bravium Teatre | Àngel Ullate\nConèixer el públic del Bravium\n—Costa més que la gent vagi al teatre que temps enrere?\n—Sí, costa molt, no sé per què, però costa. No és pel tema econòmic, perquè aquí les entrades no pugen mai més de 10 euros, habitualment fem pagar entre 5 i 10 euros. Jo crec que no és pel preu, això és boig. Al novembre fem el cicle de teatre familiar, tots els diumenges del mes de novembre, i programem entre quatre i cinc espectacles al llarg de tot el mes, i jo pateixo molt.\nEstà adreçat al públic infantil, però qui té canalla no pot preveure, amb tres dies d'antelació, que diumenge aniran al teatre, perquè potser el dia abans se't posa malalt, o té deures; no ho saps mai, jo també tinc canalla petita i sé que no funciona així. Per als adults sí que és més fàcil, 'mira, que fan teatre, després podem anar a sopar, o a prendre alguna cosa', és diferent, però amb el públic infantil... De vegades patim perquè falten quinze minuts per començar l'obra i no hi ha gent i, en sec, comencen a sortir de sota les pedres criatures i famílies.\n—A més, en el vostre cas, heu apostat per formats que, fins ara, no tenien espai a Reus, com el Teatre Musical de les Artistes Locals.\n—Sí, continuem amb elles, o elles continuen amb nosaltres, fent el Reus Teatre Musical, que cada vegada està més consolidat; mira si està consolidat que enguany farem un dia més, farem quatre dies, que vol dir que vindran quatre companyies. Aquí sí que poden venir companyies de fora més tranquil·lament; si n'hi ha de Reus, millor, però no patim tant, perquè també es fa una selecció prèvia, i perquè a Reus, companyies que es dediquin a fer teatre musical de petit format, n'hi ha molt poques o ja han passat per aquí.\nFerran Figuerola a l'entrada del teatre Bravium | Àngel Ullate\nLa cultura i el teatre a Reus\n—Com veieu, en general, la situació dels teatres i de la cultura a Reus?\n—Jo ho veig bé, he de fer una valoració positiva perquè es va ser Capital de la Cultura, i alguna cosa ha quedat i també n'ha quedat alguna per fer, però això depèn del pressupost. No tothom està content, però per nosaltres, va funcionar. En general crec que es fan coses, però el públic també ha de respondre, perquè si tu fas coses i resulta que no respon el públic, has de tirar endarrere, perquè tot val diners.\nEn general, Reus és una ciutat que es belluga, que tenim molts teatres, i quan ens posem a programar tots, la gent es dispersa. Hi ha gent que va al Fortuny però no va mai al Bartrina, o gent del Bartrina que alguna vegada va al Fortuny, però quasi sempre va a l'Orfeó, al Bravium o a la Sala Santa Llúcia, hi ha públic per tot.\n—Creieu que us tapeu els uns als altres?\n—Sí que ens podem trepitjar amb altres teatres, però el que fem és que, si al Fortuny fan teatre, doncs aquí potser fem música, perquè la gent pugui escollir, que no puguin dir 'a Reus avui tots els teatres estan en marxa, però tots fan teatre, no n'hi ha cap que faci música, o màgia, o circ...'. Jo penso que estem bastant bé.


TRAINER GARRAF - ¿Què és Taekwon-do ITF?\nPublicat el Dilluns, 23 Febrer 2015 16:52\nEtimològicament, Taekwon-Do significa Art de lluita amb peus i mans.\nAquest va ser desenvolupat pel General Choi Hong Hi, entre els anys 1045 i 1955. Fins que el 11 abril 1955 exactament, Corea va acceptar el Taekwon-DO com el seu nou Art Marcial.\nVa sorgir com una sàvia barreja entre el Karate japonès i el Tae Kyon, antic art marcial coreà. Es diu que el Taekwon-Do és un art, una ciència i un esport, i que el seu estudi constitueix una forma de vida.\nUna ciència perquè tots els seus moviments es basen en la ciència moderna, especialment en les lleis físiques newtonianes, que ensenyen com generar el màxim d'energia en cada acció.\nTotes les seves tècniques estan dissenyades per produir en màxim poder d'acord amb les fórmules científiques i el principi de l'Energia Cinètica.\nCom a esport està comprès en 4 facetes:\nTÈCNIQUES DE PODER\nTaekwon-Do és un art, un camí, una forma de vida\ntotes aquestes definicions li quadren, ja que aquest engloba un seguit de conceptes i principis per mitjà dels quals es pretén un món més integrat i moral. És aspecte moral està decididament unit al Taekwon-Do des de la seva creació.\nL'estudi de l'art del Taekwon-Do es divideix clarament en dues parts: la perfecció tècnica i la disciplina espiritual.


Salou no atorgarà més llicències de clubs cannàbics i centres de culte durant un any | Diari de Tarragona\nSalou no atorgarà més llicències de clubs cannàbics i centres de culte durant un any\nEl consistori aprova també ajuts per les famílies sense ingressos i declara la ciutat lliure de desnonaments i acollidora de refugiats\n8 de Octubre de 2015 - 19:23 hs\nL'Ajuntament de Salou va acordar durant el ple de dimecres iniciar un expedient de redacció per modificar el pla d'ordenació urbana del municipi i així regular els usos de caràcter religiós i d'associacions cannàbiques i els seus clubs socials. Mentre la proposta no arriba, s'ha acordat suspendre durant almenys un any l'atorgament de llicències d'ús, d'obres o activitats per la implementació o establiment de clubs i associacions de cànnabis legalment permeses, així com de centres de culte. Al mateix ple, els grups van aprovar destinar 30.000 euros per tal d'ajudar a les famílies de la ciutat que no reben cap ingrés, i també van declarar la ciutat lliure de desnonaments i acollidora de refugiats.\nLa durada de la suspensió de llicències podria allargar-se més enllà de l'any previst, fins als dos anys, en cas d'acumulació per efecte de l'aprovació inicial de l'instrument de planejament urbanístic que correspongui, si es dóna el cas.\nPel que fa a l'ajut a les famílies sense ingressos, els grups municipals van acordar per unanimitat fomentar les polítiques actives d'ocupació entre els habitants de Salou per reforçar les ajudes que es presten per a aquelles famílies que pateixen un risc d'exclusió social. Amb una partida de 30.000 euros per al darrer trimestre de 2015, es fomentarà l'ocupació entre les famílies de Salou que no percebin ajuts ni subsidis.\nLa moció per declarar Salou ciutat acollidora de refugiats també es va aprovar amb el suport de tots els grups. D'aquesta manera, l'Ajuntament es compromet a donar suport i col·laborar "amb les entitats que treballen en l'acollida i el servei a les persones sol·licitants d'asil, addicionals a aquelles accions que des de la Diputació de Tarragona s'assignin" al municipi. A més, el consistori reservarà una partida del pressupost municipal del 2016 per garantir un "pla d'acollida de qualitat" que inclogui habitatge, integració o recursos econòmics bàsics per als possibles refugiats que es puguin assignar a Salou.\nD'altra banda, Salou es va declarar un municipi "lliure de desnonaments" amb els vots a favor de Guanyem i PSC, l'abstenció de CiU i ERC i el vot contrari del PP. A més, es van comprometre a continuar treballant en l'eradicació de la pobresa energètica.\nParticipació als plenaris\nFinalment, durant el ple, Guanyem Salou va presentar una altra moció relativa a la participació i consulta directa de la ciutadania que va tirar endavant per 9 vots a favor del PSC, Ciutadans i Guanyem, els vots contraris d'ERC i l'abstenció de CiU i PP.


▷ La Neuritis Òptica en l'Esclerosi Múltiple - Barraquer\nLa neuritis òptica és una inflamació del nervi òptic i és una manifestació freqüent de l'esclerosi múltiple, una malaltia inflamatòria desmielinitzant del sistema nerviós central.\nL'esclerosi múltiple és una malaltia neurològica crònica i discapacitant que afecta principalment adults joves. Es caracteritza per la inflamació i desmielinització de les fibres nervioses, així com per la degeneració axonal.\nEncara que se'n desconeix la causa exacta, sabem que es tracta d'una malaltia autoimmunitària. Això vol dir que les cèl·lules del sistema immunològic produeix un atac a estructures pròpies de l'organisme, en aquest cas, la mielina.\nLa neuritis òptica pot ser la primera manifestació o primer brot de la malaltia en un 20-30% dels pacients, mentre que fins un 50% dels pacients amb esclerosi múltiple la patiran durant el decurs de la malaltia.\nEls símptomes i signes de l'esclerosi múltiple poden ser diversos i depenen principalment de les zones del sistema nerviós central en què hi hagi desmielinització. En el cas de la neuritis òptica, hi haurà una inflamació i desmielinització del nervi òptic.\nEls símptomes típics de la neuritis òptica són la visió borrosa de predomini central i alteració en la visió cromàtica (especialment intensa per al color vermell), que s'instaura de forma subaguda al cap de 7-10 dies. Fins al 90% dels pacients presentaran dolor retroocular associat, que es desencadena o empitjora amb els moviments oculars.\nEl diagnòstic de la neuritis òptica és fonamentalment clínic. En l'exploració oftalmològica hi haurà un defecte pupil·lar aferent relatiu en l'ull afectat, un minvament d'agudesa visual i un escotoma central en l'estudi campimètric.\nS'hi podrà observar una inflamació en el cap del nervi òptic o papil·litis, però freqüentment —fins a dos terços dels pacients— no hi trobarem cap alteració a causa que la inflamació es produeix a nivell retrobulbar —per darrere del cap del nervi òptic.\nL'episodi de neuritis òptica —de la mateixa manera que qualsevol brot d'esclerosi múltiple— es pot tractar amb corticoides endovenosos, que escurçaran la durada dels símptomes i acceleraran la recuperació visual.\nEl tractament amb corticoides no influirà en el pronòstic o la recuperació funcional a llarg termini ni tampoc en el risc de desenvolupar una esclerosi múltiple en el futur.\nAmb relació a aquest risc, diversos assajos clínics han demostrat que començar una teràpia immunomoduladora després d'un primer episodi suggestiu d'esclerosi múltiple endarrereix l'aparició d'un segon brot de la malaltia.\nSón malalties que no es poden prevenir, però consultar amb oftalmòlegs i neuròlegs especialitzats en aquestes patologies pot ajudar a conèixer més bé el risc particular de cada pacient i, per tant, poder assessorar sobre la teràpia més escaient en cada moment. El pronòstic de neuritis òptica acostuma a ser bo, tot i que en alguns casos resten petites alteracions visuals.\nS'haurà de realitzar una ressonància magnètica cerebral a tot pacient amb sospita de neuritis òptica. També ajudarà a determinar el risc de desenvolupar esclerosi múltiple la detecció de bandes oligoclonals en el líquid cefalorraquidi.