Avenços en gestió clínica: Efecte cacauet: una qüestió més de motivació que d'informació\nLa malalties del qual la prevenció està clarament relacionada amb la modificació del comportament individual, però les conseqüències apareixen de forma diferida com la diabetis tipus 2, el càncer o les addiccions, ("chronic quadrangle" (2) segons Clayton M. Christensen), resulten més difícils de combatre, perquè fins i tot coneixent els beneficis a llarg termini de l'exercici regular, deixar de fumar, reduir l'alcohol o portar una dieta saludable, no tothom és capaç d'optar per aquestes eleccions racionals i renunciar a impulsos irracionals amb recompenses més immediates i atractives.\nA aquesta tendència a prestar nul·la atenció als costos acumulats de les petites decisions repetides que afavoreixen la gratificació immediata sobre la diferida, se la coneix en el món de l'economia conductual com l'efecte cacauet (3). En el moment de decidir, acostumem a optar per l'opció que requereix el menor o cap esforç. Si bé, com el seu nom indica, l'economia conductual ("behavioral economics") s'enfoca a les decisions que involucren qüestions econòmiques, els seus principis es poden aplicar en altres àrees, inclosa la salut.\nL'estratègia bàsica per influir en les decisions és el disseny d'una "arquitectura d'elecció" en que la manera com es formulen les diferents opcions pot influir en les nostres decisions i per tant canviar el nostre comportament. Daniel Kahneman, premi Nobel d'economia, afirma que, en condicions d'incertesa, la representació mental o el marc o "framing" en ell es col·loca l'elecció és crucial. Kahneman, i el seu col·lega Amos Tversky, van demostrar, en nombrosos experiments, com un mateix individu mostra una actitud diferent davant el risc segons el context en què se situa l'elecció (4).\nLa Robert Wood Johnson Foundation patrocina un programa d'investigació dotat amb 2,4 milions de dòlars per explorar noves formes de motivar comportaments més saludables i més eficients. El projecte finalitza al novembre de 2015 i consisteix en el llançament d'una sèrie de beques per a projectes dirigits a estudiar com combatre hàbits poc saludables, però també a reduir el sobrediagnòstic o l'ús de procediments de poc valor per part dels professionals (5) .\nAquí tenen algunes qüestions plantejades:\nEtiquetar a la cafeteria els aliments amb codis de colors tipus semàfor segons siguin més o menys saludables pot contribuir a una elecció més sana del menú?\nL'enviament de missatges procedents de col·legues o el pagament d'un petit incentiu econòmic pot fer que els estudiants es vacunin més de la grip?\nÉs possible que la incorporació de descansos per berenar en els serveis d'urgències redueixi "la fatiga de decisió" en els metges i, en conseqüència, redueixi el nombre d'ingressos hospitalaris?\nEs tracta d'aplicar la investigació científica al coneixement social, humà, cognitiu i emocional, buscant comprendre les decisions que prenen els éssers humans individuals per construir polítiques dirigides a millorar el resultat col·lectiu a partir d'aquest coneixement.\nSi els interessa saber més sobre com els incentius econòmics poden millorar els resultats de les polítiques sanitàries, vegin aquest vídeo de Kevin Volpp, director del Center for Health Incentives and Behavioral Economics (CHIBE) de la Universitat de Pennsylvania, centre adminstrador del programa de beques de la Robert Wood Johnson Foundation. En ell s'explica, per exemple, com l'ús d'un incentiu econòmic va triplicar la taxa d'abandonament del tabac respecte a una intervenció exclusivament informativa, en un estudi realitzat ens els empleats de General Electric.\nExplica Pekka Puska, Director del Projecte de Karelia del Nord que, curiosament, no era educació el que necessitaven els ciutadans, sinó motivació; i si es vol avançar en aquesta línia, per obtenir el compromís de les persones amb les seves pròpies decisions, caldrà més ofici, més instruments i més mètode, tal com comentava recentment Jordi Varela en el seu post "Entrevista motivacional i decisions compartides".\nRWJF Progress Report-Applying Behavioral Economics to Perplexing Health and Health Care Challenges. April 22 2014.


Preguntes curioses: com aconseguien les llastes un nom tan dolent? - naturalesanone\nPrincipal naturalesaPreguntes curioses: com aconseguien les llastes un nom tan dolent?\nLa cria és una criatura minúscula i aparentment inofensiva del prat. Com es va acabar convertint en una paraula clau per a una dona implacable i inquieta "> " 1. Un petit mamífer insectívor semblant a un ratolí amb un musell llarg i punxegut;\n'2. Una dona temperada o agressivament assertiva.\nEls dos són difícils d’igualar, de manera que quins són els orígens de la vilificació d’un petit mamífer tan timor que el xoc d’ésser recollit –o fins i tot un cop de trons– pot matar-lo?\nShakespeare ha establert per a la posteritat la sacsejada com a dona de difícil disposició, però només reiterava una tradició de llarga data que condemnava l’animal com a verinós i l’equiparava a una femella tempestuosa.\nEl públic del dia era totalment familiar amb el simbolisme. A diverses cultures, la professora i folklorista universitària Jan Harold Brunvand (experta en el concepte de "llegenda urbana") va traçar més de 400 versions de la dona tímida domada, la seva popularitat aparentment assegurada en societats dominades per homes en les quals les dones insubordinades havien de ser obligades. o cajolats en compliment.\n"La merda era tan menystinguda que era un dels sobrenoms del mateix Diable"\nLa denigració de la saga pròpiament dita com una desagradable criatura data de la història registrada. L’antic filòsof grec Aristòtil va registrar que l’animal era considerat verinós. L’escriptor romà del primer segle Plini va oferir ni més ni menys que 18 guarides per la seva picada, la més dramàtica de ser l’obertura de la mà i mantenir la carcassa a la ferida. Al segle II, el escribà romà Aelian va assenyalar la creença que el simple contacte amb una espitllera faria que els cavalls i el bestiar fossin coixos i que "tota bestia de càrrega temia el ratolí".\nPer la seva banda, els antics egipcis veneraven la força i li donaven un enterrament ritual. El nom de l'animal, d'origen germànic, es va establir en anglès antic al segle VIII.\nEn una època supersticiosa, quan es creia que els animals exercien una influència mística sobre els humans, l’atribut suposadament verinós de la shrew es va transposar, en algun moment, a una persona inclinada a ser malvada o disputosa.\nEs va aplicar a qualsevol dels sexes i a mitjan segle XIII, el bestiari Bodleian va classificar les restes humanes com a "homes avariciosos que busquen béns terrenals i fan dels béns d'altres preses". De fet, la merda era tan menystinguda que va ser un dels sobrenoms del mateix Diable i la imprecació medieval preferida per invocar el perjudici va ser "Te vaig arrabassar".\n"Shakespeare estava servint la fantasia tradicional masculina d'aconseguir el domini sobre una dona impressionant a l'admiració dels seus companys"\nChaucer va repetir l’al·lusió masculina a The Pardoner's Tale, equiparant la punyeta a l’avarícia revoltosa i la braçava amb rates i polecats, però també va fer les primeres referències escrites a les dones com a manetes, en el pròleg del Wife of Bath’s Tale, en què ' Les víctimes esfereïdores fan que els homes puguin fugir de la llotja ... ¡pot ser que sigui un refugi! ”, i a l’ epíleg The The Merchant's Tale, amb" Però de la llengua de la llengüeta, és un rebuig labbyng ".\nEn el moment de Shakespeare, la dona tempestuosa havia assumit la possessió i, tot i que The Taming of the Shrew, escrit el 1590-92, va ser la seva peça de màquina, va utilitzar la referència femenina en altres llocs en unes 70 ocasions. En fer-ho, servia la tradicional fantasia masculina d’aconseguir el domini sobre una dona impressionant a l’admiració dels seus companys, però també conservava per a la posteritat el que probablement era el millor exemple de folklore salvatge i mal fundat.\nEl 1658, amb la Història de les bèsties i els serps de Foure-Footed Footed, de Edward Topsell, un bestiari extret del treball de l'estudiós suís Konrad Gesner i una amalgama de llegenda, tradició, fantasia i poc fet. Topsell va triturar totalment la manxa. Era "una bèstia rabosa, que semblava ser gentil i domesticada, però al tocar-la, aquesta mordia profundament i s'enverina mortalment. Es tracta d’una ment cruel, que desitja ferir res, ni hi ha cap criatura que l’estimi ni l’estimi, perquè té por de tots ”.\nVa repetir l'advertència romana que "si els cavalls o qualsevol criatura treballadora s'alimenten en una pastura o herba en la qual una mordera va llançar el seu verí o el seu verí, morirà".\nAtribuint dobles fileres de dents a la punyeta, va amenaçar les conseqüències terribles d’una mossegada, especialment per part d’una dona embarassada, amb ‘un cert dolor i dolència vehements, també un picot a tot el cos… amb una inflamació o calor ardent… i un foc. envermelliment en què es produeix una empenta negra o com una inflor amb una matèria aquosa i una corrupció sucia, i totes les parts del cos ... semblen negres i sombren amb el meravellós gran dolor, angoixa i pena ”.\nMisericordiosament, va sortir igual de cures: un pols de mullés cremat barrejat amb greix de gallina, cendra de barreja barrejada amb suc de fonoll, ordi sec i mosta de mostassa preses en vi, all triturat amb fulles de figa i cummin, cèrcol de moltó mòlt a la mel, llebre genitals borratxos en vinagre, corder o genitals amb herbes, diversos compostos d’arrel de card, coet, fulles de gencià i llorer jove i, fins i tot, fong de gos aplicat a una picada. Sembla que ningú va haver de patir un gran dolor, angoixa i pena al cap i a la fi. Els animals de la granja eren igualment tractables i un astut viu empresonat en un freixe oferia alleujament quan la criatura caducava.\nLa zoologia reivindica la sacsejada. A tot el món, hi ha 385 varietats, però en tenim tres (n’hi ha dues altres a les illes Scillies i Channel) i només una té una picada tòxica, la mordedora d’aigua, que paralitza petites preses aquàtiques amb un verí que es recorre entre els solcs a les dents. Les altres, la simpàtica pigmeja i la força comuna o euroasiàtica, no ofereixen aquesta amenaça.\nUn dels mamífers petits més abundants, amb fins a 20 per acre de prat, la manxa comuna no és un rosegador, però més estretament relacionada amb els talps i els eriçons. Té dents minúscules en punta que en incisius, viu a un ritme frenètic, amb fins a 1.200 batecs cardíacs i fins a 800 respiracions al minut, té un ritme metabòlic elevat i ha de menjar com a mínim el seu propi pes al dia d'insectes i picot. moltes vegades al dia i a la nit i passant dues hores entre incursions.\nTé una mala visió, però fa olor i sent bé i utilitza ecolocalització mitjançant rascades d'ultrasons per trobar el seu camí al voltant del territori. Els mascles cacen constantment per a les femelles, que poden tenir fins a 10 fulles a l'any amb fins a 10 cries. Si li molesta, pot portar la criança a la seguretat, una de les papes es fixa a la seva part posterior i la resta s’aferra a l’altra l’altra com a elefants de circ. El shrew no emmagatzema greix corporal i no hiberna, de manera que les seves constants demandes d’aliments continuen durant l’any, convertint-lo en preses habituals de mussols i falcons.\nLa "bèstia infernal" de Topsell segurament queda exonerada després de segles de vergonyosa injustícia i el llenguatge continua. El joc de Shakespeare és una literatura atrevida, però un entreteniment arcaic en lloc de propaganda masculina. Les dones amb idees forts tenen èxit i es respecten en la majoria dels àmbits de la vida i comparar-les amb un maldestre serien maleducades, masclistes i probablement perilloses de manera jurídica, i per ser descrites com a agudíssimes, una vegada una puta, és més que agradable.\nCopyright naturalesa: Preguntes curioses: com aconseguien les llastes un nom tan dolent? - naturalesanone


Benvinguts a l’EUHT StPOL! - Hotel-Escuela de Sant Pol de Mar. Dirección Hotelera, Gastronomía y Artes culinarias y Restauración y EventosHotel-Escuela de Sant Pol de Mar. Dirección Hotelera, Gastronomía y Artes culinarias y Restauración y Eventos\nPublicat per: Comunicación HE-StPOL at 9 octubre, 2017\nJa han arrencat les classes de tots els programes de l’Hotel-Escola amb alumnes de més de 28 nacionalitats\nEl Curs 2017-18 ja està en marxa. Fa pocs dies donàvem la benvinguda als alumnes de la XIX edició del Grau Universitari en Gestió Hotelera i Turística i als de la XXVI edició del Tècnic en Gastronomia i Restauració (Cicle Mitjà de Doble Titulació).\nAvui s’han iniciat les classes dels tres Màsters que oferim: la XXI edició del Master in Hospitality Management, la XX edició del Màster en Artes Culinarias y Dirección de Cocina i la II edició del Master in Culinary Arts and Kitchen Management.\nAixí doncs, les nostres aules estan preparades per formar als nous professionals del sector de la Direcció Hotelera, la Gastronomia i la Restauració. Tots ells, vénen amb les piles carregades i amb moltes ganes d’aprendre fent en un Hotel-Escola de referència.\nEn total, el Curs 2017-18 reuneix a més de 100 estudiants de més de 28 nacionalitats, superant la internacionalitat de l’any passat. Hem rebut estudiants de Zimbabwe, Holanda, Itàlia, Vietnam, Sèrbia, Estats Units, Taiwan o Corea del Sud, entre d’altres.\nEn nom de l’Escola i, en especial, del claustre de professors volem donar-vos la benvinguda a tots. Us animem a gaudir d’aquesta nova etapa que acaba de començar i a aprendre al màxim i absorbir tot allò que pugueu. L’èxit del vostre futur professional comença avui.


Entrevista Unihabit: Ser arquitecte es porta a la sang - Unihabit\nEntrevista Unihabit: Ser arquitecte es porta a la sang\nPàgina inicial/Entrevistas, InfoUnihabit/Entrevista Unihabit: Ser arquitecte es porta a la sang\nOmar va néixer a Tànger, una ciutat al nord de Marroc i, des de ben petit, va veure al seu pare exercir d’arquitecte, cosa que el va marcar positivament: “Va ser el primer ofici que vaig veure i amb el que vaig créixer. Acompanyava al meu pare al seu despatx i hi passava molt temps amb ell, el veia treballar i m’agradava el que feia; així doncs, des de nen, només imaginava una cosa pel futur: ser arquitecte.”\nNom: Omar El Khamlichi\nNascut el: 06 de setembre de 1995\nÉs de: Tànger, Marroc\nMotivat per aquest somni, l’Omar va emprendre el viatge cap a Espanya. La seva primera parada va ser Reus (Tarragona), on va realitzar alguns cursos relacionats amb l’arquitectura i d’espanyol. “Quan vaig arribar, gairebé no podia comunicar-me, em pensava que el parlava bé, però alhora de la veritat, em vaig adonar que en sabia molt poc (d’espanyol)”.\nAmb molt d’esforç i dedicació, aviat va dominar l’idioma i va consolidar el seu desig d’estudiar arquitectura, i va ser llavors quan va decidir que estava preparat per començar la carrera a la universitat.\nQuina és la diferència d’estudiar arquitectura aquí i al Marroc?\nEl principal és que aquí preparen a l’arquitecte per exercir una funció més àmplia, a diferència del Marroc i altres països. A mesura que han anat passant els anys, me n’he adonat que aquí se li demana a l’arquitecte saber molt de tot, raó per la qual se li atribueix molt mèrit i respecte pel seu perfil ampli de coneixement. Això, sens dubte, és un gran avantatge.\nQuè et veus dissenyant en el futur?\nEm veig dissenyant habitatges, perquè és la funció primària de l’arquitecte, construir refugis i cases per les persones, és el què m’agrada. Tot i això, no descarto dedicar-me a altres àrees si es dona l’oportunitat.\nCom et sents vivint a Unihabit?\nFa quatre anys que visc aquí i això diu molt de com em sento a la residència. Crec que un altre avantatge addicional a la proximitat és que mai estàs sol, sempre tens gent al voltant teu i crees noves amistats que fan que la teva estança sigui agradable.\nEns han dit que parles quatre idiomes…\nBé… En parlo cinc: l’àrab (el meu idioma matern) i, a més a més, vaig tenir la sort d’anar a un col·legi en francès, d’on el vaig aprendre. Després vaig seguir amb l’Anglès, l’Espanyol i el Català. Això m’ha permès desenvolupar moltes amistats a la “resi”.\nRecordes alguna anècdota a Unihabit per compartir amb nosaltres?\nSí. Un dia vaig anar a l’Ikea a comprar-me uns mobles que necessitava per organitzar millor les meves coses i, quan els vaig portar de la tenda, els vaig deixar dins de la meva habitació en les seves respectives caixes i me’n vaig anar a classe. En aquell moment, alguns dels meus companys van decidir donar-me una sorpresa. Ells van entrar, em van ordenar l’habitació, em van muntar els mobles i van fer una redistribució de tot el meu espai. Quan vaig tornar, tot estava diferent. La veritat és que em vaig sorprendre molt de com ho havien deixat, crec que no ho podien haver fet millor. Va ser un gran detall. Tot i que he de dir que un calaix no em va molt bé… els hi reclamaré (riures).\n¿T’agrada cuinar a la residència?\nEls meus amics em diuen que cuino bé i no sé per què. He de reconèixer que utilitzo alguns trucs per fer-m’ho venir bé i perquè el menjar quedi més bo. Hi ha un plat, però, que em surt molt bé i és la pasta amb bolets. Això els hi encanta.\nCom passes el teu temps lliure?\nBé, faig diverses activitats: tots els dilluns vaig a jugar a futbol amb l’equip de la “resi”, entre setmana dedico temps per jugar a bàsquet i anar al gimnàs i darrerament amb alguns de la residència ens hem aficionat a escalar per diferents muntanyes.\nA la meva família i l’atenció que en rebia. El confort que et dona la teva família i, sobretot, la teva mare, no el trobes enlloc més i més quan surts de casa amb 18 anys i marxes a viure a un altre país. Òbviament ara em toca fer-ho tot sol, però és necessari i es converteix en una gran experiència.\nTens algun llibre que recomanaries llegir a la família Unihabit?\nL’últim llibre que m’he llegit i m’agradaria recomanar perquè pot ajudar molt a la comunitat d’estudiants és: “El poder del hábito”, de Charles Duhigg.\n¿Quin consell donaries als estudiants?\nCrec que, com a estudiants, hem de buscar un equilibri en els estudis. He vist a molta gent prendre’ls molt seriosament fins al punt d’estressar-se i, a mitjan carrera, es cansen i abandonen. Per altra banda, he vist als que es relaxen molt i al final no poden avançar perquè no li han donat la deguda importància. Quan estàs estudiant és primordial saber organitzar-te correctament el temps per fer les coses que t’agraden i et motiven.\nMOLTES GRÀCIES OMAR, A UNIHABIT ESPEREM PODER VEURE ELS TEUS PROJECTES FETS REALITAT MOLT AVIAT!\nVisitar les nostres Residències Universitàries\n2021-07-16T14:11:34+02:00By Unihabit|Entrevistas, InfoUnihabit|


Montserrat Garrido, consellera delegada de Medi Ambient i Canvi Climàtic, assisteix a la inauguració de la V Fira CAPRABO de Productes de Proximitat del Maresme. | Consell Comarcal del Maresme\nMontserrat Garrido, consellera delegada de Medi Ambient i Canvi Climàtic, assisteix a la inauguració de la V Fira CAPRABO de Productes de Proximitat del Maresme.\nLloc: Supermercat Caprabo Masnou\nAdreça: Polígon Industrial Voramar N-II Km 635 del Masnou\nHo organitza: Caprabo\nArticle anteriorMarc Bosch, conseller delegat de Serveis a les Persones participa a la taula inaugural de les Jornades del 600 aniversari de les municipalitats dels termes de Vilassar de Dalt, Argentona i Mataró.\nArticle següent4a i 5a Gama. Elaboració i Comercialització.


malgratcomunicacio.cat - Portal multimèdia de l'Ajuntament de Malgrat de Mar - [ÀUDIO] Nou curs del Servei d’acollida itinerant del Consell Comarcal per a persones nouvingudes\n19-02-2018 / 14:52:52\nEl curs, totalment gratuït, consta de vuit sessions de dues hores cada una, en les que s’oferirà informació sobre la realitat social de Catalunya i de Malgrat de Mar, el funcionament dels serveis públics, els drets i deures de la ciutadania i la participació social.\nVíctor Bassas, tècnic de Ciutadania del Consell Comarcal, ha explicat que el servei s’emmarca en la Llei d’acollida de les persones immigrades i les retornades a Catalunya, aprovada l’any 2010 al Parlament i que regula, entre d’altres, la formació lingüística i de coneixement de la societat catalana i el seu marc jurídic.\nBassas ha afegit que el temari del curs s’enfoca al coneixement dels recursos que hi ha al territori, com ara el sistema educatiu català, així com a ensenyar l’organització de les administracions catalanes i els cossos policials. També inclou l’apartat de convivència i participació en el teixit social i la formació en la Llei d’estrangeria.\nEl Consell Comarcal implementa aquest servei a diferents ajuntaments del Maresme, entre aquests el de Malgrat de Mar. El tècnic de Ciutadania ha destacat que, fins al moment, 65 persones ateses en el servei han mostrat interès per realitzar la formació. Bassas ha recordat que no és la primera vegada que el curs es fa al municipi i que, per tant, s’espera una bona resposta en el número de participants, que es calcula al voltant de la quarantena.\nLes inscripcions ja són obertes i es poden tramitar personalment a Serveis Socials (Can Feliciano), trucant al 93 741 16 16 (extensió 413) o al 673 35 25 44 o bé a través del correu electrònic servei.acollida@ccmaresme.cat.


Recursos i jocs de matemàgia per ensenyar matemàtiques\nRecursos i jocs de matemàgia per ensenyar matemàtiques Compartir\nEstàs segur que vols eliminar Recursos i jocs de matemàgia per ensenyar matemàtiques?\nEn aquesta xerrada- taller es mostraran alguns jocs de màgia que permeten introduir conceptes matemàtics, amb la finalitat de motivar els estudiants d'ESO i de Batxillerat envers aquesta matèria.\nEs treballarà amb diversos elements (jocs amb nombres, baralles de cartes...) d'una manera participativa. També s'hi explorarà com els docents poden traslladar aquests jocs a l'aula.\nL'objectiu és oferir als professors d'ESO i de Batxillerat un conjunt de coneixements que els permetin ser capaços d'utilitzar tècniques de matemàgia per tal d'introduir conceptes matemàtics (i tanmateix també Científics) de forma lúdica i creativa als seus alumnes. La xerrada vol donar a conèixer les possibilitats pedagògiques de la matemagia i les possibilitats educatives dels jocs, alhora que mostrar algunes tendències innovadores en la didàctica de les matemàtiques, amb la finalitat de treballar de forma participativa com captar l'atenció dels alumnes.\nA càrrec de Fernando Blasco, professor de Matemàtica Aplicada de la Universidad Politécnica de Madrid.


Un rebost de paraules: Quin futur els espera?\nPublicat per Xelo IProu a 9:58\nJordi 4 de setembre de 2014 a les 17:09\nMiro el teu fill i observo el mateix que tu...\nXelo IProu 5 de setembre de 2014 a les 12:14\nabraçades de terra endins\nM. Roser 4 de setembre de 2014 a les 21:09\nEl futur del jovent... Tan de bo fos per tothom com tu te l'imagines a la primera part d'aquest reflexió magnífica, però potser això ara ja és una utopia i ens cal lluitar perquè no els xucli aquesta tarima flotant que s'enfonsa...\nlluitar i no desfallir\nYeti Barna 4 de setembre de 2014 a les 21:36\nQuanta raó tens, Xelo.\nAl nostre Món, el Món de tota, de cada vegada ens l'estan empastifant més i més llàstima fa.\nPer exemple, a la meva menuda li han reduït els ajuts a la meitat i sense avisar.\nNo, aquest no és el nostre Món, però hem de seguir en la lluita.\nUna besada dolça\nXelo IProu 5 de setembre de 2014 a les 12:16\nlluita també és la nostra senya l'identitat i tu d'això saps molt\nGlo.Bos.blog 5 de setembre de 2014 a les 12:20\nEl meu és un sentiment d'angoixa i d'impotència. Estan passant coses que pensava no tenir que tornar a viure. No vull perdre l'esperança, però costa conservar-la.\nXelo IProu 5 de setembre de 2014 a les 12:21\neixa és la cosa que tornem a viure situacions que semblaven formar part del passat\nCarme la socarra 5 de setembre de 2014 a les 12:52\nLlegint-te he recordat el poema de Benedetti Què els queda als joves?


Atlàntida: LES FIGUES QUE PESAVA HOMER\nGràcies, Ignasi Moreta, de recordar-me que «de tant en tant Homer també s’adormia. I qui diu Homer, diu Maragall». M’aconsola de pensar-ho, perquè he recordat que també i potser més sovint ens adormim els seus lectors. Jo mateix vaig suposar, després de veure la teva resposta al blog, que em devia adormir el dia que, rellegint l’epitafi de Maragall Per la tomba de Mossèn Cinto al cementiri de Montjuïc, em va semblar tan autèntic, que el vaig qualificar com «una de les millors poesies que mai s’hagin escrit de poeta a poeta».\nResulta, però, que per més que em fregui els ulls per tal de llegir-lo com uns «versos tòpics i de compromís que Maragall es veu obligat a dedicar a Verdaguer», o com «una composició de compromís, escrita per sortir del pas, enmig del trasbals social i cultural causat per la mort de Verdaguer» (Sam Abrams), dec continuar dormint, o sigui llegint a la meva manera: Aquí jau el Poeta. Tot un poble / vingué enterrar-lo i se’n tornà plorant: / l’esplendor de la parla catalana / damunt la tomba va restar immortal, com «una de les millors poesies que mai s’hagin escrit de poeta a poeta».\nNo aconsegueixo, doncs, de veure aquí una becaina de Maragall, escrivint d’esma coses tan gruixudes i travades. “Aquí jau” tradueix, com és sabut, l’incipit clàssic, Hic iacet, que fa segles que encapçala tantes inscripcions de tradició llatina. Tòpic sí, convencional també, però incipit ritualitzat, que és una altra cosa. El tòpic seria que a continuació vingués el nom de la persona sepultada, però no. Maragall l’anomena «el Poeta». Podia dir «un» poeta o «el poeta Verdaguer» o «Mossèn Cinto» o «Jacint Verdaguer poeta». Res d’això, sinó tot això altre: article determinant, majúscula i punt: Aquí jau el Poeta. Suplantació extrema d’un nom i un cognom propis per un nom comú, determinat. Elevació màxima. L’operació de transfigurar «un poeta» en «el Poeta» no és ni tòpica ni de compromís.\nA quina «noblessa» devia res Maragall, si fou d’una independència econòmica, religiosa, política i literària inusual? I quin altre poeta del seu temps fou elevat de l’estadi de «poeta» o «un poeta» al d’«el Poeta?». Més amunt que tota figura encomiàstica, fins i tot que el superlatiu «altíssim» de l’Honorate l'altissimo poeta.\nTampoc no aconsegueixo de llegir despert, perquè no em sembla cap banalitat, que Tot un poble vingué a enterrar-lo / i se’n tornà plorant. No són comitives de familiars ni amics ni autoritats ni admiradors els qui enterren i ploren el Poeta. El subjecte de l’enterrament i del plor és tot un poble. Què vols que et digui, a mi aquests «pinyols» en fan un cert efecte. I el «damunt» que tanta nosa sembla que et fa, a mi em sembla gloriós, perquè visualitza la incisió en la llosa del sepulcre en llengua catalana. I això que la tomba era provisional i fins a 1903 Verdaguer no seria enterrat a la tomba definitiva, amb aquest epitafi. No sé quan els cementiris del nostre país van començar a tolerar tombes amb una inscripció en català. Fins i tot els noms de pila hi eren castellanitzats. Altrament «damunt la tomba» Maragall no hi grava un nom per a la posteritat, sinó quatre versos en català que valen per tota la llengua catalana. És molt i és poc. És allò de l’epitafi de la tomba d’Ignasi de Loiola, que Hölderlin va posar de capçalera al seu Hipèrion: allò que desborda la grandesa màxima i, alhora, és contingut en la petitesa mínima.\nSam Abrams diu que Maragall ho escrivia «enmig del trasbals social i cultural causat per la mort de Verdaguer» I tant!. I encara enmig del trasbals polític nacional, on es jugava la sort de tot un poble que plorava el Poeta mort, però que, tornant a la feina i girant-se enrera des del futur (com L’Àngel de la Història de Paul Klee) veia la seva llengua, l’ànima de la nació, immortal. Ara pla que em diràs no pas que dormo, sinó que faig migdiada.\nTota una altra història és la poesia Del Montjuïc. En la tomba nova d’en Verdaguer, que qualifiques de poema «dolent, molt dolent». Mira, en això coincidim. Però només a mitges. No comparteixo la rebentada hipercrítica. A Maragall li faltava un xic d'allò que sobrava a Verdaguer, riquesa lèxica i sensibilitat musical, però tenia el que faltava a l’altre, capacitat crítica. Ara, em costa de pensar en Maragall com un geni poc dotat de llengua, així com no he pogut mirar mai Verdaguer com un «rústic genial», que deia Carles Riba.\nEn fi, admirat “lector de Maragall”, em permeto un colofó. Fa uns dies l’audició al Palau de la Música Catalana del Concert per a violí en Re major de Brahms (gràcies a la invitació del director d’orquestra Josep Pons; també aquí la noblesse oblige) em va permetre d’assabentar-me que va costar molt que aquesta peça del geni es consolidés en el repertori concertístic i que «una de les raons fou l’extrema dificultat de la part solista a causa del desconeixement del compositor de la tècnica violinística (després fins i tot d’algunes correccions de la partitura que el mateix Brahms va deixar fer), però avui és una de les peces troncals del repertori dels grans mestres». Llavors vaig pensar en les imperfeccions de l’obra d’art com a desencadenant de noves belleses i en la sort de tenir Verdaguers i Maragalls que, com Homer, de tant en tant pesen figues, però que per això no deixen de tenir lectors com nosaltres, que a vegades fem becaines com ells, però també només de tant en tant i no pas coincidint sempre en els mateixos moments. La qual cosa ens permet de parlar-ne.


Educabio: Treballs d'investigació.\nEn aquest foro d'investigació podeu deixar els vostres treballs, comentaris, preguntes i qualsevol tipus d'activitat que vos semble interessant per al vostre treball o el dels vostres companys o companyes.\nResultaria interessant que en aquesta primera avaluació deixareu en forma de comentari una breu descripció del vostre treball.\nPublicat per Salvador Piera Gabardó a 16:38\nEtiquetes de comentaris: Treball Investigació\nAnònim 11 de desembre de 2009 a les 19:36\nTREBALL D'INVESTIGACIÓ DE BIOLOGÍA\nMOHOS EN L'AIRE\nEl meu treball consistix en veure els mohos que hi ha per l'aire i que afecta al menjar.\nPer a comprovar-ho farem la prova amb sopa o crema de verdures.\nPer a dur a terme aquesta investigació m'ha fet falta:\nCrema de verdures completament en pols.\nEsterilizant per a biberons.\n6 tubets amb 6 tapons.\nUn suport per als tubets per a quan s'ompliguen.\nEl primer que s'ha de fer es esterilizar el embut, els tubets i els tapons en una safa plena d'aigua (s'ha pogut fer en aigua freda) tapada amb dos pastilles d'esterelizant durant mig hora. S'ha de procurar que quede tot completament sumergit i que no hi haja aire.\nQuan passa la mig hora, mentre es deixa secar en una superfície neta, en el meu cas damunt servilletes de paper, es fa la sopa seguint les seues instruccions. Amb un poc menys de mig sobre hi ha prou ja que el que anem a plenar es molt poc.\nQuan s'haja acabat de fer la sopa, tenim que tindre ja preparat els sis tubets en el suport.\nInmediatament fiquem en dos tubets la sopa a la mateixa quantitat, i es tapen de seguida. Fem el mateix amb els quatre tubets restants però sense tapar-los, i els gelem un poc amb aigua freda. Quan estiguen templats els tenim tot en el suport, dos tancats i els altres quatre oberts. Deixem passar deu minuts i tapem dos més. Al cap d'un hora els dos restants. Els nomenem amb les etiquetes: els dos que no han sigut exposats a res els marquem amb un zero, els que han estat deu minuts oberts amb un 10, i finalment els que han estat un hora oberts amb un 60. Després de sis dies de trindre-ho a casa, o porte a l'institut on estarán els sis tubets dins d'un tipus d'incubadora a una temperatura càlida 30º.\nPassa la primera setmana i faig una taula on escric els resultats obtinguts:\nTUBS d'assaig Temps\nResultats obtinguts als tubs\n- - No hi ha creixement de microorganismes. Tub 1\n- - Homogènia sense creixement de microorganismes. Tub 2\n+ - creixement de una xicoteta població de microorganismes. Tub 3\n+ + creixement de poblacions de microorganismes separació. Tub 4\n+ creixement de colonies de microorganismes major que les del tub 2, però menor que el 3. Tub 5\n+ + + microorganismes (anaeròbics), desestructuració del brou de cultiu.\nLa segona setmana encara no s'ha pogut veure per raons festives.\nSoro 11 de desembre de 2009 a les 19:44\nMolt bé Raquel, ja he vist el e-mail que m'has enviat amb el quadre amb els últims resultats i el treball de l'arxiu adjunt. Recorda que el proper dimarts tens que prendre les últimes dades dels creixement microbians, per determinar de quina espècie es tracta.\nAnònim 11 de desembre de 2009 a les 20:46\nTREBALL D'INVESTIGACIÓ DE BIOLOGIA\nLes primeres setmanes el treball era analitzar el comportament de els peixos eixos de la bassa (Gambussia Afinnis) quan van a reproduir-se....\nPero com al final no he fet eixe, he escollit el de observar el creixement de la closca d'un caragol desde el naixement.\nCom ja tenia la peixereta de plàstic dels peixos el que he fet ha sigut anar l'altre dia que va ploure (crec que fa dues setmanes)pel camí de Vilella a arreplegar caragols (perquè no sabia on hi havien) i en vaig arreplegar 8 de dues classes diferents. Els vaig posar en la peixereta i cada tres dies els he posat una fulla d'enciam. Com l'altre dia no vaig anar a l'institut no tels vaig poder ensenyar.\nSoro 11 de desembre de 2009 a les 21:18\nAna molt bé, ja parlem el dimarts i veiem con restructurem el treball, no passa res en les millor línies d'investigació passen aquestes coses.\nCaldra perfilar l'obectiu, així com abans era estudiar el comportament dels mascles de Gambussia afinnis, durant els periodes de reproducció i com variava en funció de (altres mascles, l'espai, més d'una femella, etc.) caldra pensar en aquests nous éssers vius el que vols descriure i fixar alguna variable. Pensa quasi que ho tens, dos espècies, mateix menjar, grandaria, habits. Pensa, pensa que se que el dimarts m'ho dius.\nAnònim 12 de desembre de 2009 a les 11:27\nAna Delás Fayos\nEl clima experimenta constantment variacions naturals de diferent variació. Aquestes són observables a mesura que ampliem els anys d'observació.\nLa idea d'aquest treball, consisteix en agafar les precipitacions d'una estació meteorològica que presente molts any d'arreplega de dades i vore si es cert que en aquests últims anys, estan produintse canvis de Tª i precipitacions degudes als canvis climàtics.\nHe agafat una es tació meteorològica de la provincia de Jaen (Cazorla), amb 45 anys de dades, realitzant un quadre resum en excel de les dades de 44 anys, perquè per algun motiu el 1982 no tenia dades.\nUna vegada calculades les mitjanes mensuals i anuals, en aquest primer trimestre m'he dedicat a fer els climogrames. Com,enzaren a traure conclusions i comparar resultats en la segona avaluació.\nSoro 12 de desembre de 2009 a les 14:59\nVal Ana, si obris el correu que t'enviat voras que he modificat la col·lumna de les mitjanes mensuals dels 42 anys de dades, ara ja pots treballar amb elles, per començar a traure conclusions. Per cert per a que m'acceptara la fòrmula matemàtica he eliminat l'any en el que no hi havien dades. Podries averiguar que va passar aquest any per ressenyar-ho.\nAnònim 13 de desembre de 2009 a les 15:38\nVaig començar el curs amb un treball d'investigacio sobre els bixos palo, pero no han nascut. I he decidit cambiar de treball d'investigacio.Microorganismes presents en les diferents aigues de Carcaixent. analitzare els microorganismes i despres posare en comu els que hi han iguals i els que no.\nÀNGELA ALBELDA FERRER.\nSoro 13 de desembre de 2009 a les 17:23\nAngela no està mal, però recorda que tens que fixar les variables a estudiar i amés dissenyar un mètode de treball, per sistematitzar la feina. Per cert, el dimarts a classe no estaria de menys que portares els ous de bacculum extradentatum per a seguir els seu periode d'eclosió.\nAni 13 de desembre de 2009 a les 21:16\nHe enviat al teu correu el arxiu sobre precipitacion ja que aci no em deixa ficar el grafics i em modifica el format dels quadres. Aci te envie el q he pogut pujar. soc ana delas\nAÑO 1963 1167,08 AÑO 2000 639,08\nAÑO 1969 1081,08 AÑO 1980 634,08\nAÑO 1996 1031,08 AÑO 1982 631,08\nAÑO 1979 1013,08 AÑO 1988 628,08\nAÑO 1997 975,08 AÑO 1974 611,08\nAÑO 1966 912,08 AÑO 1964 610,08\nAÑO 1984 880,08 AÑO 2003 602,08\nAÑO 1962 878,08 AÑO 2002 598,08\nAÑO 1978 868,08 AÑO 1968 592,08\nAÑO 1971 825,08 AÑO 1975 565,08\nAÑO 1972 810,08 AÑO 1992 557,08\nAÑO 1965 773,08 AÑO 2004 552,08\nAÑO 1989 752,08 AÑO 1995 524,08\nAÑO 1976 735,08 AÑO 1970 523,08\nAÑO 2001 716,08 AÑO 1987 511,08\nAÑO 1961 699,08 AÑO 1981 508,08\nAÑO 1977 672,08 AÑO 1973 503,08\nAÑO 1985 502,08\nAÑO 1990 501,08\nAÑO 1999 494,08\nAÑO 1967 478,08\nAÑO 1998 453,08\nAÑO 1991 440,08\nAÑO 1983 429,08\nAÑO 1994 372,08\nAÑO 1993 349,08\nAÑO 2005 336,08\nAÑO 1986 0,00\nPrecipitacions irregulars (mitja 643 litres/m2) al llarg dels anys alternant èpoques de sequera entre les que destaquen el anys (1993,2005,1986) amb èpoques de pluges intenses entre les que destaquen (1963,1969,1996). A destacar l’any 1986 en que no va ploure res.\nDecada Mitja de pluja en litres/m2\nS’observa menys precipitacions en les dècades 1980,90 i 2000-2005 en front les dècades 1960-1970.\nAnys 1960 al 2005 Mitja litres/m2\nLes precipitacions son irregulars, els estius son molts secs, les precipitacions mes elevades son a l’hivern i a la tardor.\nMitjana precipitacions en litres/m2\nAbans del 2000 Despres del 2000\nENERO 71,68 70,17\nFEBRERO 80,47 34,00\nMARZO 68,34 70,83\nABRIL 69,71 68,67\nMAYO 61,55 64,00\nJUNIO 34,61 17,17\nJULIO 9,26 3,67\nAGOSTO 9,16 3,00\nSEPTIEMBRE 32,89 26,17\nOCTUBRE 61,76 87,00\nNOVIEMBRE 77,34 51,83\nDICIEMBRE 93,89 77,33\nSembla que hi han menys precipitacions al principi del segle XXI que la mitjana del segle XX. A destacar major sequera als mesos de l’estiu i puntualment al Febrer. Una pujada de precipitacions puntual als mesos d’octubre\nAnònim 13 de desembre de 2009 a les 21:49\nObjectiu: Relacionar els tipus de polen que hi ha als diferents llocs del poble amb les urgències respiratòries.\nHe preparat tres plaques petris. Elaboració:\n1. Calfar 100ml d’aigua.\n2. Quan entre en ebullició, afegir 5g de agar agar.\n3. Remoure fins que no queden grumolls.\n4. Apartar-ho del foc i afegir 5g de glucosa.\nPrèviament havia retallat cercles de paper acetato mil•limetrat per a que després siga més fácil contar els tipus de polen.\nHe col•locat cadascuna de les plaques en parts allunyades del poble; una en l’avinguda germanies, una altra en el carrer Vicent Andrés Estellés i l’altra en el carrer Cándido Hernández.\nL’he apartat perquè no es mulli però no se si les altres ho hauran fet.\nAnònim 13 de desembre de 2009 a les 22:08\nAna he rebut el correu en l'arxiu adjunt del clima, molt bé i molt bé les conclusions.\nLucia, parlem el dimarts, porta les trampes per observar-les.\nAnònim 14 de desembre de 2009 a les 13:26\nTreball d’Investigació de Biologia\nDia 27 d’Octubre:\nBúsqueda de dentilles d’aigua en:\nNo hi han ni en els rius, ni en les séquies, ni en les basses.\nEns trobem igual que abans.\nHi han en basses tranquiles i molt assolellades.\nEs dedueix que només es poden trobar en llocs amb aigua tranquila i on pega el sol la major part del dia. Per tant, no es poden trobar en rius (l’aigua sempre va corrent) ni en llocs amb obstacles que tape la llum solar.\nLa mostra recollida queda guardada en un pot, de moment.\nDia 2 de Novembre:\nTornem a per més dentilles en el mateix lloc. No hi ha canvis en les conclusions.\nDia 10 de Novembre:\nHe agafat tres mostres amb el mateix nombre de dentilles. Una la deixaré tal com està, i a les altres les ficaré fertilitzant, a vore com evolucionen.\nDia 17 de Novembre:\nHe fet fertilitzant amb nitrat amònic. He de ficar fertilitzant a les mostres la setmana que ve, perquè encara estava calent.\nDia 24 de Novembre:\nEl polsim de l’institut ha matat a la majoria de les proves, així que he tingut que tornar a prendre mostres. He ficat a una prova 3 ml de fertilitzant, i a l’altra el doble. He de vore com evolucionen. Per a que no tornen a morir pel polsim, els hem ficat una gasa.\nDia 1 de Desembre:\nLes 3 mostres ja han crescut, de la següent manera:\nMostra: Ha crescut i s’ha reproduït poc. Hi han moltes morts.\nProva 1: Ha augmentat molt el volum de les llenties, però la reproducció no ha sigut tan alta. Tenia 3 ml de fertilitzant.\nProva 2: La reproducció ha sigut molt alta, però no ha augmentat tant el volum. Tenia 6 ml de fertilitzant.\nEs quedaran dos setmanes en classe, i ja veurem com evolucionen.\nSoro 14 de desembre de 2009 a les 14:18\nMolt bé Oscar, ja parlem el dimats i veiem con van.\nAnònim 14 de desembre de 2009 a les 20:38\nQuè pàgina tan interessant !\nAnònim 14 de desembre de 2009 a les 21:00\nObjectiu: Demostrar que el canvi climatic (l'escalfament global) afecta a la temperatura del planeta en aquest cas de Carcaixent.\n- Agafar d'extensió agraria estudis sobre la temperatura mensual de Carcaixent d'uns 30 anys aproximadament.\n- Fer les mitjes (Temperatures maximes i minimes mitjanes i absolutes) en el Exel.\n- A partir d'aquestes mitjes fer els gràfics de cada mes, un eix amb els mesos i l'atre eix amb la temperatura maxima o minima i absoluta o mitjana.\nLAURA FUERTES GARCÍA :D\nAnònim 14 de desembre de 2009 a les 21:09\nObjectiu: Relacionar l'alimentació d'una "rata de laboratori" amb les substàncies de rebuig que produeix, per a saber que es el que aprofita i veure en que ho gasta (pes, activitat...).\nEl primer que he fet es mesurar bosses de 5g d'aliment, per a tindre'l controlat, amb la bàscula i ajustant-la.\nTambé he mesurat l'aigua que veu semanalment.\nHe observat que ha augmentat de pes, pero encara no puc extraure unes conclusions exactes, aniré investigant!\nNunilo Albort Fayos.\nAnònim 15 de desembre de 2009 a les 20:38\nEstudi del cicle vital d'un "Cryptomphalus aspersus" (O.F.Müller, 1774).\nSeguir el cicle per descriure, morfologia, anatomia, variables ecològiques interessants i aspectes genètics, sobre les seus closques.\nAnna Dordà. 4t ESO A\nAnònim 15 de desembre de 2009 a les 20:48\nEstudi de la variable enrailament i creixement en funció de hormones d'enrailament, en esqueix herbaci i esqueix llenyós.\nUna maceta amb un esqueix que servira de mostra.\nDues macetes amb un esqueix tractac amb giberelines.\nDues macetes amb un esqueix tractat amb àcid beta indolibutíric.\nEfecte dels mateixos complexes hormonas en l'estímul de l'enrailament de bulbs.\nEn aquest cas i després de preparar els llits amb turba, col·loquen els bulbs en contacte amb el preparat, posteriorment ho deixen al llit que cobrim d'arena. No ho regem fins 2 ó tres dies després, cada setmana anem fent lectures.\nNerea Santamaria Sáez. 4t A\nAnònim 16 de desembre de 2009 a les 20:20\nEstudiar la vida als formiguers.\nLes primeres setmanes, vaig agafar una caixa de cartó i vaig fer circuls amb volum per a fer les càmares on viurien les formigues. Amb palletes, les vaig unir per a que serviren com a “camins” per a passar d’unes càmeres a altres.\n-La càmara d’alimentació, la vaig fer mes gran que les altres. A aquesta càmara col•locaré el menjar.\n- Els pozillos, que son càmares menudes i que no estan conectades a les altres càmares, els vaig ficar un a cada lateral. No estan conectats amb ninguna altra càmera, perque es ahí on es fica l’aigua per a que begen les formiges, i elles beuen a través de la paret, que deixa passar l’aigua.\n- La càmara de la reina, és més munda i esta mes allunyada del normal, perque a eixa càmera sols està la reina ficant les larves.\nEls propers dies, col•locare les formigues i deixare que vajen adaptant-se, mentre que jo escriure tots els moviments que fajen, i estudiare quin son els motius del seu comportament.\nMar Navarro Ahullana\nSoro 16 de desembre de 2009 a les 22:44\nMolt bé Mar, ja parlem el dimarts.\nAnònim 6 d’abril de 2010 a les 19:50\nSoro soc Laura Fuertes estic buscant la informació del meu treball monogràfic i soles trobe la temperatura de valencia desde l'any 1995. De Carcaixent lo màxim que he trobat es la Temperatura d'una semana. Que faig? Per a que vexes que tinc interés :)


“Fem fora el bullint! Prevenció de l’assetjament a l’escola primària”, el taller de prevenció de l’assetjament d’Altafulla | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\n“Fem fora el bullint! Prevenció de l’assetjament a l’escola primària”, el taller de prevenció de l’assetjament d’Altafulla\nEl taller “Fem fora el bullying! Prevenció de l’assetjament a l’escola primària”\nDilluns, 14 de gener de 2019. Una de les formes de violència física i emocional que tenen un impacte més gran en el desenvolupament dels infants, especialment a les societats de països desenvolupats, és el bullint: una forma de violència entre iguals però en desigualtat de condicions i que es produeix de manera reiterada i intencionada.\nPer això, amb l’objectiu de generar un espai on les famílies puguin reflexionar de manera conjunta sobre el bullying i el ciberbullying, la regidoria de Polítiques de Gènere de l’Ajuntament d’Altafulla, que encapçala l’edil Marisa Méndez-Vigo, i l’Escola de Famílies de la Portalada i el Roquissar, organitzen el taller “Fem fora el bullying! Prevenció de l’assetjament a l’escola primària” el pròxim 22 de gener, a les 16:45h, a l’escola La Portalada.\nD’aquesta manera, a partir de la perspectiva de gènere, es tractarà d’identificar els rols i estereotips que es donen tant en l’àmbit familiar com l’escolar així com també les diferents dinàmiques discriminatòries entre iguals que es produeixen a l’escola. S’abordaran qüestions com la pressió de grup i les causes i conseqüències de l’assetjament i es compartiran eines i recursos per a la seva prevenció o, si fos el cas, per al seu acompanyament.


La democràcia: de Locke a Catalunya | Surtdecasa.cat\n"Si acceptem la democràcia és perquè acceptem altres formes de viure i de pensar i perquè entenem que un país ha de ser el que el conjunt de la població vulgui que sigui"\nEn un món en què tothom anhela immediatesa, l’acte de pensar és altament revolucionari. Revolució vol dir canviar el sentit de les coses, posar les coses cap per avall. Pensar implica no respondre de manera automàtica a certs estímuls, sinó processar-los atentament per intentar crear móns possibles.\nQuè és ser demòcrata? Ser demòcrata consisteix a acceptar les decisions de la majoria. I acceptar no és gens fàcil quan la pròpia posició política és minoritària dintre d'un col·lectiu. En aquest cas, la situació és bastant complexa en el sentit que el catalanisme -no dic independentisme- sempre ha sigut majoritari a Catalunya i en canvi ha sigut marginal a la resta de l'Estat. En aquest cas cal pensar i dialogar molt. Quan no hi ha punts de vista divergents ser demòcrata és massa senzill.\nVoldria plantejar un altre dilema. La democràcia pot actuar contra l'Estat? En cas de considerar que ets demòcrata podries entendre que si un Estat no respecta la voluntat general, el mateix poble -la democràcia- podria tenir legitimitat contra aquest. De fet, és el que planteja el filòsof John Locke com a base d'un sistema polític legítim, que el demos -el poble- legitimi el poder implícitament o explícitament. En el cas de Catalunya, és la democràcia la que semblaria contraposar-se a l'Estat. Estiguem d'acord o no amb l'independentisme. Aquí voldria afegir una altra idea de John Locke: el poble no es manifesta per capritx, per moda o per tocar els pebrots. El poble busca comoditat i reivindicar-se sol ser molt pesat. Si el poble surt al carrer és perquè considera que no pot més.\nSi considerem que l'Estat està per sobre la democràcia, haurem d'acceptar que aquesta només té una funció estètica i d'entreteniment perquè el poble no sigui actor però que se senti lliure sense ser-ho. Si en canvi s'accepta la democràcia -no violenta, que quedi clar- per sobre de qualsevol altra cosa, tolerant sempre a les minories, hauríem de concloure que el que es va viure amb la sentència de l'1-0 és l'Estat limitant de manera repressiva la democràcia.\nPrendre partit per l'Estat per sobre de la democràcia implicaria acceptar una dictadura, si s'escaigués, i limitar les llibertats individuals. Evidentment si la majoria de l'Estat espanyol opta per la seguretat i no per la llibertat -que sempre és més fràgil- accepta que s'imposin restriccions a tothom que se'n surti una mica de la norma.\nAquella gent que cregui que la seva opinió serà la predominant podrà tenir més fàcilment un impuls antidemocràtic, apel·lant a la seguretat o a valors metafísics, però se serà antidemocràtic al cap i a la fi. I si acceptem la democràcia és perquè acceptem altres formes de viure i de pensar i perquè entenem que un país ha de ser el que el conjunt de la població vulgui que sigui. Ja s'han tastat estats autoritaris i quan els veiem en països veïns els reprovem -sempre que siguin d'una ideologia no afí a la nostra-. Però a casa nostra ens costa més veure el problema.\nPer tant, voldria també ser sensible i empàtic. Considero que és important, en política, buscar entendre als altres -no confondre entendre amb justificar-. Entendre vol dir mirar de tractar-los com a éssers iguals, amb problemes i capacitats similars a les nostres. Ni els espanyolistes ni els independentistes són el dimoni. Són persones que sofreixen com qualsevol fill de bon veí. El problema és quan s'atia el foc des de dalt -alta política i mitjans de comunicació- o quan es mostra una fredor glaciar cap aquella gent que pateix.\nTothom, estigui en la posició que estigui, té familiars, amics i coneguts a un bàndol i a l'altre i tot i que hi ha gent que es baralla per res també hi ha molts casos -la majoria- en què segueix l'amistat i l'afecte vers aquells amb els qui no estem d'acord.\nCrec que avui dia, els que pateixen són els condemnats el passat 14 d'octubre, i cal ser empàtic amb ells i també reflexius -sobretot en cas que cregueu que mereixen el càstig-. Mostrar alegria per la condemna o ràbia pels condemnats no ajuda a comprendre. La comprensió reclama serenor i també deixar de banda prejudicis. Clar que tothom té el dret a no voler comprendre. Tot i això, a la llarga, fer el gest de buscar posar-se en la posició de l'altre pot ser catàrtic i integrador.\nEn aquest cas és important atendre que si considerem als votants com a persones adultes que saben escollir per si mateixes i que no són fàcils de manipular, hem de considerar que la responsabilitat de l'1-0 emana del poble, és a dir, de democràcia. És la majoria del poble qui fa la tria -d'altra manera no hagués sigut possible un Govern que aprovés el referèndum-. Si, al contrari, considerem que el poble pot ser enganyat fàcilment, entendrem que es considera al votant menor d'edat i que per tant la democràcia és contraproduent. En aquest cas s'estaria defensant una dictadura i en el cas de no comptar amb el suport de la majoria, aquesta s'hauria d'imposar per la força i les armes. També entenc que si tothom volgués imposar la seva idea a la força acabaríem exterminant-nos els uns als altres en un tres i no res.\nEl que s'ha empresonat en aquest cas és una posició política i com a defensors que se suposa que som de la fràgil democràcia hauríem d'entendre que el que està en perill és el pensament, l'alteritat i, per tant, l'obertura de món. Amb la condemna d'allò altre, el món es va fent cada vegada més petit fins que correm el perill de quedar-nos sols, fins i tot quedar-nos sense aire que respirar.\nEl que posa en perill la convivència no és la democràcia és la voluntat de demonitzar postures polítiques que plantegen obrir-se camí si és mitjançant vies pacífiques. I algunes vegades aquestes vies implicaran posar contra les cordes l'estabilitat de l'Estat. També cal dir que la violència és el recurs dels desesperats i d'aquells que no troben altre camí i crec que Espanya té altres camins però no voler-los recórrer l'acabarà debilitant com a ens polític, encara que ara molts no se n' adonin.


Estratègia 2025 - Marc Solsona - Territoris.cat - Diari digital de proximitat\nHem passat dos anys complicats econòmicament a causa de l’esforç en la inversió del passat mandat i per la incidència de la Covid-19, ara la situació ja està reconduïda i a poc a poc hem recuperat liquiditat per posar-nos al dia i complir amb les nostres obligacions\nUna ciutat que vol ser atractiva, competitiva, sostenible, atenta a les oportunitats i referent en el territori ha de ser capaç de tenir una estratègia en termes de competitivitat que l’ajudin a projectar-se per generar il·lusió i sinergies amb la ciutadania i amb aquells actors que vulguin invertir en la ciutat. Per això, en la conferència ‘Mollerussa, avui’ he volgut presentar la que hem denominat Estratègia 2025: Recollim futurs! Són un seguit de projectes de ciutat els quals són claus per construir la nostra identitat urbana en els pròxims anys i en els quals fa anys que treballem perquè siguin realitat.\nNo podem oblidar que aquest mandat ha estat marcat per la pandèmia, la qual ha afectat en tots els àmbits de la vida i també a l’Ajuntament, ja que han estat 18 mesos en els quals no hem pogut acomplir el projecte amb el qual ens van presentar en els tempos previstos, però que ara, a mitjan de mandat, agafarà velocitat de creuer. Hem passat dos anys complicats econòmicament a causa de l’esforç en la inversió del passat mandat i per la incidència de la Covid-19. Ara la situació ja està reconduïda i a poc a poc hem recuperat liquiditat per posar-nos al dia i complir amb les nostres obligacions. Mollerussa estructuralment està en un bon moment, en l’àmbit comercial, industrial i en termes d’atur. Estem fent molts esforços en ajudar la gent i les famílies i no ha estat fàcil però estem satisfets de la resposta i l’acompanyament que estem fent en termes comunitaris i d’acció social.\nTenim reptes diaris com la neteja dels carrers, la jardineria, les plagues o la gestió de les colònies de gats, entre altres. Estem atents a totes aquestes situacions i hi estem posant solució. Per posar un exemple, hem col·locat de càmeres de seguretat en tres illes de contenidors per detectar accions incíviques i ja hem posat una trentena de denúncies. En aquest sentit, també cal destacar que les més de 90 càmeres que tenim col·locades en instal·lacions i a la via pública, han ajudat a la resolució del 85% dels delictes per part dels cossos policials.\nPerò els següents seran mesos de concreció i realització de projectes de gran envergadura tant en l’àmbit de la mobilitat i la descarbonització amb la construcció de passos soterrats per superar la via del tren, una actuació per millorar els accessos a la Serra i al Vial Orbital i l’habilitació de dues vies verdes més o modificacions en el trànsit dels carrers Domènec Cardenal i la carretera de Miralcamp. Altres projectes destacats seran la construcció d’una residència per a la gent gran entorn de Cal Castelló i la generació d’un nou polígon industrial de 15 hectàrees a la zona sud-oest de la ciutat així com altres més immediats com la de l’obertura del Cafè L’Amistat amb un interior totalment reformat i una façana renovada i amb caràcter o l’adequació de la piscina coberta amb un seguit d’actuacions que permetran un estalvi energètic del 32% així com l’adequació i posada en funcionament del nou Institut d’Emprenedoria i Innovació a l’edifici Sant Jordi. Amb tots aquests projectes i més que en vindran Mollerussa segueix amb l’aposta clara de millorar la qualitat de vida de la seva ciutadania.


10.000 morts per la guerra civil al Iemen\nActualitzat 30/08/2016 13:12 CET\nSANÀ, 30 Ag. (Reuters/EP) -\nUn mínim de 10.000 persones han mort en els 18 mesos de guerra civil al Iemen, segons ha anunciat aquest dimarts Nacions Unides, una xifra que gairebé duplica els més de 6.000 morts que havien citat les autoritats i les organitzacions humanitàries.\nEl coordinador humanitari de l'ONU al Iemen, Jamie McGoldrick, ha indicat en roda de premsa a Sanà, la capital, que la nova xifra es basa en informació oficial d'instal·lacions mèdiques al Iemen, aclarint que podria ser més tenint en compte que en algunes zones no hi ha instal·lacions mèdiques i que sovint les persones són enterrades sense que figuri a cap registre.\nA més, McGoldrick ha indicat que el conflicte ha desplaçat tres milions de iemenites i forçat 200.000 persones a buscar refugi a l'estranger. Nacions Unides té informació que 900.000 dels desplaçats pretenen intentar tornar a les seves llars, ha afegit. "Això és un gran repte, especialment en zones que encara estan experimentant el conflicte", ha assenyalat McGoldrick.\nUns 14 milions dels 26 milions d'habitants al Iemen necessiten assistència alimentària i set milions pateixen inseguretat alimentària, ha precisat.


Ara, a FIAC, formació 100% subvencionada en Idiomes, Educació inclusiva i Màrqueting digital.\nApunta’t als nostres cursos del 2022!\nAra a FIAC posem a la teva disposició més de 50 anys d’experiència, oferint-te cursos 100% subvencionats d’idiomes, d’educació inclusiva: TDAH, dislèxia, altes capacitats, autisme, de metodologia CLIL (AICLE) i de màrqueting digital, SEO/SEM, xarxes socials o community manager.\nVa dirigit a treballadors en actiu, persones en situació d’atur, ERTO o ERO i autònoms.\n▶ Fires i festes de Nadal a Sabadell 2021\nFESTES DE NADAL A SABADELL 2021 Us presentem totes les activitats, fires i festes de Nadal a Sabadell d'aquest 2021. Busca el pla ideal per a tu per passar el millor nadal de la teva vida. INFORMACIÓ SUBJECTA A POSSIBLES CANVIS Els Pastorets de La


← Institut de Cultura de Barcelona\nMostra els canvis nous des de 19 jul 2019, 06:55\nDepeche Mode; 15:31 +26 2a02:8435:1405:2201:9407:dbfc:a665:41ce discussió →1977−1980: Formació Etiqueta: editor visual\nBarcelona; 08:26 +194 Macondo discussió contribucions →Alcaldes de Barcelona\nBarcelona; 08:22 +383 Macondo discussió contribucions →Alcaldes de Barcelona\nJackson Browne; 05:06 +17 Judesba discussió contribucions\nm Barcelona; 12:26 -3 Kette~cawiki discussió contribucions Revertides les edicions de 88.20.2.39. Si penseu que és un error, deixeu un missatge a la meva discussió. Etiqueta: Reversió\nBarcelona; 02:30 +3 88.20.2.39 discussió Etiquetes: des de mòbil, via web per a mòbils, editor visual\nPalau Sant Jordi; 15:37 +62 84.123.90.239 discussió →2010: Posar enllaços a la modificació que he fet anteriorment, la qual ha sigut afegir els 3 concerts de Patito feo ocorreguts al Palau de Sant Jordi el 2010 a la llista d'esdeveniments musicals Etiqueta: editor visual\nPalau Sant Jordi; 15:20 -1 84.123.90.239 discussió →Esdeveniments musicals: El canvi que he fet ha sigut afegir un esdeveniment musical que va ocórrer al Palau Sant Jordi i que no estava posat a la pàgina de Viquipèdia. Etiqueta: editor visual\nPalau Sant Jordi; 15:11 +100 84.123.90.239 discussió →2010 Etiquetes: des de mòbil, via web per a mòbils\nm Palau Sant Jordi; 14:49 -198 CarlesMartin discussió contribucions Revertides les edicions de 84.123.90.239. Si penseu que és un error, deixeu un missatge a la meva discussió. Etiquetes: Reversió, PHP7\nPalau Sant Jordi; 14:42 +198 84.123.90.239 discussió Etiquetes: des de mòbil, via web per a mòbils\nm Barcelona; 14:40 +49 CarlesMartin discussió contribucions Revertides les edicions de 84.78.16.206. Si penseu que és un error, deixeu un missatge a la meva discussió. Etiquetes: Reversió, PHP7\nBarcelona; 12:54 -49 84.78.16.206 discussió Correcció Etiquetes: des de mòbil, via web per a mòbils, editor visual\nEric Clapton; 22:45 +260 Judesba discussió contribucions\nm Jan Fabre; 21:30 +1 ASTOROT~cawiki discussió contribucions →Troubleyn: correcció\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:Seguiment/Institut_de_Cultura_de_Barcelona»


LA FITI TROBA EL SEU CAMÍ. LES HABILITATS SOCIALS-LA SOLIDARITAT. FERRER CLAVERIA, ANNA. 9788418427053 Llibreria Al·lots\nLES HABILITATS SOCIALS-LA SOLIDARITAT\nLa Fiti no s'assembla a cap tortuga que puguis conèixer. Tothom va quedar amb un pam de nas en veure-la néixer, perquè va trencar l'ou en un tres i no res. A tots els seus germans els va caldre més temps per sortir a prendre el primer alè de vida i, a més, feien les coses més a poc a poc, com acostumen a fer totes les tortugues. El pare i la mare tampoc podien seguir el ritme de la Fiti. Així, doncs, aviat va començar a sentir-se sola.\nEn Pic i en Poc són dues formigues que, tot i que són de la mateixa edat i viuen al mateix bosc, no es coneixen i fan una vida molt diferent. Un bon dia, l'atzar fa que es coneguin i visquin plegats una aventura que els tornarà inseparables. En un primer moment tots dos pensen que l'altre té molta sort de la família que té i de la vida que porta, però de mica en mica ani...


La campanya municipal contra el racisme arriba als instituts de Gandia | Safor Press\nPublicado por: Safor Press 0 comentarios campaña, Gandia, racismo\n• El cantant Julio Maloa, vocalista del desaparegut grup La Raiz i actual component de Boikot, contarà als més joves la seua experiència com a migrant.\n• La campanya de xarrades començarà dimecres que ve 6 de març en els instituts, però arribarà a un total de 23 centres educatius de Gandia. Es pretén conscienciar l’alumnat de la nostra ciutat per tal d’acabar amb els microrracismes i fomentar la multiculturalitat.\nGandia 4 de març de 2019.- La regidora delegada de Polítiques Educatives, Laura Morant, i el regidor delegat de Responsabilitat Social, Nahuel González, al costat del músic Julio Maloa, i la treballadora social de l’agència Pangea, Maira Archundia, han comparegut aquest matí davant els mitjans de comunicació per a presentar la campanya de conscienciació contra el racisme i a favor de la multiculturalitat que començarà dimecres que ve 6 de març en els centres educatius de Gandia.\nNahuel González ha explicat que “la xenofòbia és una xacra que, lamentablement forma part del dia a dia de moltes persones que pateixen agressions diàries o microrracismes en molts àmbits socials de la nostra ciutat i que s’han de combatre des de l’ajuntament de Gandia”.\nCom ja informem, el mes de febrer passat va començar una primera fase amb la cartelleria de la campanya DIUEN, amb la qual es pretén desmuntar missatges racistes i xenòfobs utilitzant el paral•lelisme amb rumors històrics de la nostra ciutat.\nUna segona fase destinada als centres educatius és la que donarà començament dimecres que ve dia 6 de març. “El que es pretén és que els xiquets i xiquetes que són el futur de Gandia, prenguen consciència de la multiculturalitat. En la vida tots tenim una particularitat i ser diferent no és dolent, sinó tot el contrari; ser diferent enriqueix a la societat”.\nUn total de 23 centres educatius de Gandia formaran part d’aquesta experiència pionera; aquesta setmana ja començaran les xarrades i activitats en els quatre instituts de la ciutat.\nJulio Maloa, vocalista del desaparegut grup La Raiz i actualment integrant del grup Boikot, serà una de les persones que comptarà la seua experiència vital als joves. Julio va arribar sent un adolescent a Gandia procedent de Moçambic. És un veí més de la nostra ciutat que ha triomfat en la música. “És un orgull que haja omplit estadis de futbol i haja pogut transmetre la seua cultura i el seu art a milers de persones en tot l’estat espanyol”, ha afegit el regidor. Julio Maloa és l’exemple per a entendre que, malgrat les dificultats que es presenten en la vida per ser d’un origen diferent, es poden aconseguir objectius.\nMaloa ha abordat el tema de la frustració que pateix una persona migrant davant un canvi de vida. “Ha sigut igual de difícil per a mi com per a qualsevol persona. A mi se m’ha donat bé en el món de la música, però considere que la gent que ve de fora també té molts altres talents, perquè molts d’ells venen amb títols que després ací no se’ls convaliden. Han de partir de zero” Entre altres activitats didàctiques, el músic a més de les xarrades en instituts, té previst realitzar tallers de hip-hop en els col•legis.\nMaira Archundia, per la seua condició de mediadora social, aportarà en les reunions amb els joves una visió tècnica de la migració. “És important traslladar el moviment migratori i la realitat que es viu dins d’aquesta situació, a l’àmbit educatiu”, ha comentat Archundia.\nFinalment, Laura Morant ha manifestat que “tant l’escola com la família són espais importants per a poder transmetre valors democràtics de respecte i tolerància. Hui dia el racisme i la xenofòbia constitueixen una de les principals amenaces per al funcionament democràtic de la societat”. Així mateix ha recordat que cal acabar amb afirmacions que no són certes sobre els migrants igual que amb els microrracismes.\nDes de l’ajuntament s’ha agraït als instituts i col•legis de Gandia per la seua implicació en aquest projecte.


Un estudi analitza com s’enfonsen els microplàstics en la Mar Mediterrània - CSIC en Illes Balears\nUn estudi analitza com s’enfonsen els microplàstics en la Mar Mediterrània\nUn estudi en el qual han participat investigadors de l’IFISC (UIB–CSIC) descriu com s’enfonsen els microplàstics en el Mediterrani i analitza les seves conseqüències per a la dispersió i distribució d’aquests al llarg de la columna d’aigua. El treball, publicat en Ocean Science, planteja un model per al moviment vertical de les partícules de microplàstics que són més denses que l’aigua, i analitza quins paràmetres influeixen en el seu enfonsament des de la superfície fins al fons marí.\nDels aproximadament 8 milions de tones de plàstics que acaben en els oceans anualment, només l’1% roman surant en la superfície. El plàstic restant pot desplaçar-se a les platges, ser ingerit o enfonsar-se fins a sedimentar en el fons. Aquest últim cas és l’objecte de l’article publicat, que passa per diferenciar quin tipus de microplàstics es troben en la columna d’aigua de camí cap al fons marí, a més de caracteritzar les propietats que afecten la seva dinàmica en l’oceà, com la seva densitat, grandària i forma. Els investigadors estimen que en cada instant de temps es poden trobar en ell unes 3 tones de microplàstics, d’un diàmetre aproximat entre 0.1 i 0.5 mm, presents en la columna d’aigua en la mar Mediterrània.\nConeixent el tipus de partícules plàstiques a estudiar, es pot analitzar quins fenòmens físics afecten el seu moviment en l’oceà. Gràcies a això, l’estudi conclou que, per exemple, la inèrcia dels microplàstics, l’efecte Coriolis (associat a la rotació de la Terra), o la pròpia variació vertical de la salinitat de l’aigua de la mar (que afecta directament la seva densitat) no juguen un paper important a l’hora de descriure com s’enfonsen els microplàstics.\nA partir d’això, els investigadors van realitzar una simulació de la mar Mediterrània utilitzant dades realistes dels corrents i van determinar que la distribució de plàstics al llarg de la columna d’aigua és pràcticament uniforme. No obstant això, l’estudi sí que observa diferències en la dispersió dels microplàstics en enfonsar-se depenent de la profunditat. El canvi més significatiu ocorre a uns 100 m de profunditat, quan les partícules passen d’un règim de superdifusió inicial, és a dir, una dispersió vertical molt gran, a una difusió normal amb dispersió més moderada. Aquest tipus d’estudis són clau a l’hora de plantejar estratègies, presents i futures, que permetin netejar els oceans de microplàstics.


Text de l'Evangeli (Mc 5,1-20): En aquell temps, Jesús amb els seus deixebles va arribar a l'altra banda del llac, al territori dels gerasencs. Així que Jesús saltà de la barca, l'anà a trobar un home posseït d'un esperit maligne, que venia de les coves sepulcrals, el lloc on vivia. Ningú no era capaç de lligar-lo ni tan sols amb una cadena (...). Quan l'home veié Jesús de lluny estant, corregué, es prosternà davant d'Ell i li digué cridant amb veu forta: «Per què et fiques amb mi, Jesús, Fill del Déu altíssim? Et conjuro per Déu que no em turmentis!». És que Jesús li havia dit: «Esperit maligne, surt d'aquest home!». Jesús li pregunta: «Com et dius?». Ell li respon: «Em dic “Legió”» (...).


Coronavirus: El risc de rebrot puja a 841 punts, l'Rt es manté en l'1,53 i la incidència a 14 dies és de 572\nEl risc de rebrot puja a 841 punts, l'Rt es manté en l'1,53 i la incidència a 14 dies és de 572\nEs declaren 4.077 nous casos confirmats per PCR i TA, 25 morts i 132 ingressats més als hospitals\n26·10·20 | 10:13\nEl risc de rebrot puja a 841 punts, l'Rt es manté en l'1,53 i la incidència a 14 dies és de 572 ACN\nEl risc de rebrot a Catalunya puja 53 punts més en un sol dia i ja supera els 800 punts, en concret està en 841, segons les dades actualitzades del Departament de Salut. La incidència a 14 dies se situa en 572,26. La taxa de transmissió o velocitat de contagi, l'Rt es manté en l'1,53. En l'actualització de dades s'han declarat 4.077 nous casos confirmats per PCR o tests d'antígens (TA), fins als 207-265 des de l'inici de la pandèmia.\nSegons l'últim balanç, el 12,55% de les proves que es fan donen positiu. També s'ha informat de 25 noves morts, amb un total de 13.819. D'altra banda, hi ha 132 ingressats més per coronavirus als hospitals catalans, amb un total de 2.017 persones, 347 de les quals a l'UCI (+5).\nEl risc de rebrot puja uns 55 punts i se situa en 1.002, mentre que la setmana del 9 al 15 d'octubre era de 516. L'Rt està en l'1,64 (1,40 en l'interval anterior). La taxa de confirmats per PCR és de 398,07 per cada 100.000 habitants. Hi ha 205 persones ingressades (+8), 46 de les quals a l'UCI (+1). Els ingressats en l'últim interval van ser 175, 32 a l'UCI. La setmana anterior van ser 113 els hospitalitzats, 26 de més greus.\nA la regió sanitària de Barcelona ciutat, que inclou la capital catalana, Montcada i Reixac i una ABS de Sant Adrià del Besòs, el nombre total de confirmats per PCR o TA se situa a 48.587 (1.084 més que en l'últim balanç), xifra que s'eleva a 56.525 amb totes les proves. Des de l'inici de la pandèmia han mort 4.614 persones a l'àrea, tres més.\nEl risc de rebrot segueix pujant: ho fa uns 68 punts i arriba a 740. El de la setmana del 9 al 15 d'octubre era de 551. L'Rt es manté en l'1,45 (la setmana anterior era igual), i la taxa de confirmats per PCR/TA en els últims set dies és de 288,88 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies està en 514, pels 383 de la setmana anterior. A la regió hi ha 364 persones ingressades (+17), 64 dels quals a l'UCI (-3). La setmana del 16 d'octubre al 22 es van notificar 57 morts i hi havia 346 ingressats, 58 dels quals a l'UCI. En l'interval anterior, les defuncions declarades van ser 36, i hi havia 199 ingressats, dels quals 34 a la unitat de crítics.\nLa regió metropolitana nord suma 53.460 casos confirmats per PCR o TA des de l'inici de la pandèmia (1.112 més que en l'últim balanç) i 59.617 amb totes les proves. El territori ha registrat 3.167 morts des de l'inici de la pandèmia (+1). El risc de rebrot s'incrementa 65 punts i se situa en 896 (era de 572 durant l'interval de set dies anterior), mentre que la velocitat de propagació del virus puja una centèsima, fins a l'1,45. La setmana del 9 al 15 d'octubre va ser d'1,40.\nD'altra banda, la taxa de confirmats per PCR o TA en els darrers set dies és de 375,61 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies està en 620 en l'últim interval, i era de 411 entre el 9 i el 15 d'octubre. Segons les últimes dades, hi ha 659 ingressats (+51), 99 dels quals a l'UCI (+1).\nEn aquesta regió, s'han declarat 39 morts en els últims set dies, per les 23 que se'n van notificar entre el 9 i el 15 d'octubre. En l'interval actual hi ha 563 ingressats, 90 a l'UCI, mentre que la setmana anterior eren 364 els hospitalitzats, 52 a la unitat de crítics.\nLa regió metropolitana sud suma un total de 37.691 confirmats per PCR (541 més en les darreres hores) i 43.168 amb l'acumulat de totes les proves. Les persones que han mort per coronavirus en aquesta regió són 2.509 (cinc més). En l'últim interval es van declarar 31 defuncions, per les 27 de la setmana anterior. El risc de rebrot puja 53 punts, fins als 945. Va ser de 446 en el període del 9 al 15 d'octubre. La velocitat de propagació del virus es manté en l'1,87.\nLa taxa de confirmats per PCR és de 324,27 per cada 100.000 habitants. La incidència acumulada a 14 dies se situa en 512, mentre que en l'interval anterior era de 311. En aquesta regió hi ha 275 pacients ingressats per la covid-19 (+17), 53 dels quals a l'UCI (+3). Entre el 16 i el 22 d'octubre hi havia 220 ingressats, dels quals 45 a l'UCI. En canvi, en l'interval anterior, hi va haver 169 hospitalitzats, 26 dels quals a la unitat de crítics.\nLa regió sanitària de la Catalunya central té un total de 14.764 casos confirmats per PCR o tests d'antígens, 362 més en les últimes hores. La xifra s'eleva a 17.026 si es tenen en compte les altres proves. Des de l'inici de la pandèmia han mort 1.662 persones en aquesta regió, les mateixes que en l'últim balanç. S'han notificat 12 defuncions entre el 16 i el 22 d'octubre, per les 5 de la setmana anterior.\nEl risc de rebrot puja uns 65 punts i se situa en 982. La setmana anterior era de 554. La taxa de reproducció del virus puja tres centèsimes i està en 1,70 (la setmana del 9 al 15 d'octubre era d'1,44). La taxa de confirmats per PCR per 100.000 habitants és de 388,83. La incidència a 14 dies és de 611, pels 389 de la setmana del 9 al 15 d'octubre.\nLa regió té 130 persones ingressades (+9), 17 a l'UCI (+1). En la setmana del 16 al 22 d'octubre hi va haver 109 ingressats, 15 a la unitat de crítics. En l'interval anterior, van ser 88 hospitalitzats i 10 a l'UCI.\nCamp de Tarragona: el risc es manté estable i l'Rt baixa\nAl Camp de Tarragona s'han registrat 10.675 casos confirmats per PCR o tests d'antígens, 125 més. Si es tenen en compte totes les proves, el nombre acumulat de casos des de l'inici de la pandèmia és de 11.407. En aquest regió han mort 482 persones, tres més. Es van registrar 19 defuncions entre el 16 i el 22 d'octubre, 14 la setmana anterior. El risc de rebrot puja un punt i se situa en 872, per sobre del de la setmana del 9 al 15 d'octubre (413). L'Rt baixa cinc centèsimes i se situa en 1,70, mentre que la taxa de confirmats per PCR i TA se situa en 334,98 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies és de gairebé 522, mentre que en l'interval anterior era de 331.\nSegons les últimes dades, hi ha 169 pacients ingressats (+18), 29 dels quals a l'UCI (dues més). Entre el 16 i el 22 d'octubre hi va haver 140 ingressats, 20 a l'UCI, mentre que la setmana anterior van ser 87 hospitalitzats, 23 a la unitat de crítics.\nLa regió sanitària de les Terres de l'Ebre acumula, des de l'inici de la pandèmia, 2.945 casos confirmats per PCR o antígens (64 més que en el balanç anterior) i 3.145 si es tenen en compte la resta de proves. En aquesta regió han mort 69 persones, una més que en l'últim balanç. Entre el 16 i el 22 d'octubre es van notificar dues defuncions, cap en l'interval anterior.\nEl risc de rebrot puja 77 punts i ara és de 704. La setmana anterior era de 463. Per altra banda, la taxa de confirmats per PCR o tests d'antígens en els darrers set dies és de 345,41 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies és de 547, pels 374 de la setmana anterior.\nL'Rt puja fins a l'1,34, mentre que la setmana anterior era d'1,22. Segons l'últim balanç, hi ha 45 persones ingressades (+4), nou a l'UCI (ídem). Entre el 16 i el 22 d'octubre hi havia 26 ingressats, 8 a l'UCI. La setmana anterior van ser 15 hospitalitzats i 2 a la unitat de crítics.\nLa regió sanitària de l'Alt Pirineu i l'Aran registra 1.443 casos confirmats per PCR o TA, 10 més, i 1.608 sumant totes les proves. Un total de 38 persones han mort des de l'inici de la pandèmia, les mateixes que en l'anterior balanç. El risc de rebrot baixa 78 punts fins a 552. La setmana del 9 al 15 d'octubre estava en 346.\nL'Rt baixa d'1,73 a 1,58, mentre que la taxa de confirmats per PCR és de 199,43 casos per cada 100.000 habitants. La incidència acumulada a 14 dies està en 357, pels 320 de l'interval anterior.\nA la regió hi ha 18 pacients ingressats (-1), dos a l'UCI (ídem). Entre el 16 i el 22 d'octubre hi havia 15 ingressats (un a l'UCI), mentre que en l'interval anterior eren 12 els hospitalitzats, cap en estat crític.Vic, Palafrugell i Martorell, municipis amb més risc de rebrot


Podem consultarà les bases si avalen un pacte de Sánchez i Rivera | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nEl partit exposa les seves conclusions en una roda de premsa després de la reunió a tres\nMadrid 8 ABR 2016 - 12:32\tCEST\nEl líder de Podem, Pablo Iglesias, ha assegurat aquest divendres que han sortit "molt decebuts" de la reunió a tres bandes amb el PSOE i Ciutadans de dijous. El dirigent ha anunciat que la formació plantejarà dues preguntes a les bases, en una consulta: "Vols un Govern basat en el pacte Rivera-Sánchez?" i "Estàs d'acord amb la proposta de govern de canvi que defensa Podem, En Comú Podem i En Marea?". La consulta es farà els dies 14 i 16 d'abril.\nIglesias ha dit que, després de la reunió, a Podem li va quedar clar que "l'únic marc que existeix per al PSOE i del qual no es mouran és l'acord amb Ciutadans". El líder de Podem ha dit, a més, que els socialistes rebutgen un "Govern proporcional". "Es van mostrar contraris a qualsevol fórmula de Govern que inclogués Podem en aquest Govern. Les propostes de Podem es van rebre amb immobilisme i sortim molt decebuts d'aquesta reunió", ha afegit. "Haig d'agrair el to i la sinceritat del PSOE i de Ciutadans", ha dit Iglesias.\nEl líder de Podem, Pablo Iglesias, ha assegurat que la reunió que van mantenir ahir al vespre a Barcelona el portaveu d'En Comú Podem, Xavier Domènech, i el primer secretari del PSC, Miquel Iceta, va ser "molt profitosa" i ha afirmat que "tant de bo hi hagués més socialistes com Iceta". Segons Iglesias, Iceta ha demostrat una "gran capacitat de diàleg, gens freqüent ateses les circumstàncies" i un "estil" que, al seu parer, és el "correcte" per al futur de Catalunya.\nIglesias ha començat la seva intervenció recordant l'assassinat de José Couso fa 13 anys a l'Iraq i ha demanat disculpes per no haver comparegut dijous.


Zinedine Zidane ÁNGEL MARTÍNEZ / GETTY\nBarcelonaEl Reial Madrid ho ha tornat a fer. És especialista en fer equilibris de funambulista i ho ha tornat a fer. L’Atlètic de Madrid, que venia de set victòries consecutives i que només havia encaixat dos gols en els deu partits que havia jugat a la Lliga, va claudicar a Valdebebas contra un equip que donàvem per mort fa només dues setmanes, quan la va espifiar davant l’Alabès i al calendari l’esperaven el Sevilla, un derbi madrileny i una classificació de Champions complicadeta. Així és el Madrid i així guanya el Madrid. Si contra el Borussia Mönchengladbach va signar el millor partit de la temporada per segellar el seu pas com a primer de grup a Europa, aquest dissabte va tornar a entrar en la lluita pel campionat estatal després de guanyar 2-0 a l’Atlètic amb una superioritat aclaparadora.\nNo busquin explicacions lògiques al que passa amb aquest Madrid de Zidane. Cal patir-lo o disfrutar-lo, però no intentar entendre’l perquè això és impossible. Tan aviat desconnecta fent que Modric sembli un jugador passat com poc després torna per la porta gran amb el jugador croat portant la batuta. Els analistes exhaustius parlaran de la visió perifèrica de Benzema, de la pressió després de pèrdua o de filtrar pilotes, però hi ha una cosa inexplicable que no té res a veure amb qüestions tàctiques i sí, en canvi, amb la competitivitat, les ganes i la fam. Amb ser-hi, voler i desitjar. La millor definició la va donar Zidane després de guanyar l’Inter de Milà a San Siro: “Quan s’hi han de posar, aquests jugadors s’hi posen”. I posant-s’hi és quan es queden a tres punts de l’Atlètic amb un partit més disputat.\nEl derbi deixa un damnificat: Simeone. Ni va plantejar bé el partit amb tres centrals i amb Herrera al lloc de Saúl ni va encertar-la amb els canvis. Especialment sagnant va ser el de João Félix al minut 60 amb 1-0 encara al marcador. En la seva obstinació per fugir de l’etiqueta de favorit a la Lliga ha perdut el seu primer partit, els seus homes no van xutar a porta ni una sola vegada en tota la primera part i, si no arriba a ser per Oblak, amb una mà a Benzema abans del descans i una altra a Lucas Vázquez a la segona meitat, la derrota hauria sigut més àmplia. A l’Atlètic li falta grandesa i li sobren excuses i complexos. Al Reial Madrid només li queda posar-s’hi més sovint per, a sobre, donar-nos el gust de poder desxifrar-lo millor.


¿On està l'administrador de tasques en Mac? | Sóc de Mac\n¿On està l'administrador de tasques?\nJordi Giménez | | Mac OS X, Altres Aplicacions per a Mac, Tutorials\nUna de les eines que solem utilitzar els usuaris de Mac és el Monitor d'Activitat d'OS X. Molts dels usuaris que arribem a OS X venim de Windows i aquesta eina és la que podem comparar amb el conegut i usat «Administrador de tasques» que s'integra en el sistema operatiu de Windows. Si, es tracta de poder veure l'ús de la nostra màquina pel que fa a el maquinari intern: percentatges d'ús de la CPU, Memòria, Energia, Disc i Xarxa.\nQuan parlem de l'Monitor d'Activitat en OS X parlem de tenir un control sobre els nostres processos en Mac i això és sens dubte molt interessant per a alguns usuaris. En definitiva i per a tots els que venim d'utilitzar Windows durant molts anys, és el que vindria a ser l'Administrador de tasques que es llança quan duem a terme la combinació «Ctrl + Alt + Supr», però en Mac OS X es diu Monitor d'Activitat i és senzill de llançar ja que disposa de la seva pròpia aplicació dins del nostre Launchpad, el que ens permet llançar-la des el mateix Launchpad, des Spotlight o fins i tot des Finder a la carpeta d'Aplicacions. Anem a veure més detalls d'aquest Monitor d'activitat i els petits trucs que amaga.\n1 Com obrir el Monitor d'Activitat\n2 Informació de l'administrador de tasques en Mac\nCom obrir el Monitor d'Activitat\nBé, si has arribat fins aquí és per que senzillament vols conèixer totes les dades de consum del teu nou Mac. Ja comento a l'inici que tenim diferents opcions per obrir aquest Monitor d'Activitat però potser si el farem servir molt i per fer més senzill l'accés el que et aconsellem és que mantinguis el teu Monitor d'Activitat en un lloc ben accessible per veure les dades i processos en qualsevol moment. Això és ben senzill de realitzar i només has d'accedir des del teu Launchpad> carpeta Altres> Monitor d'Activitat i arrossegar l'aplicació fins al dock.\nTambé pots accedir a la pantalla d'activitat usant Spotlight o dins de la carpeta Aplicacions> Utilitats. Qualsevol dels tres mètodes et val.\nD'aquesta forma el Monitor d'Activitat quedarà ancorat en el Dock i ja no hauràs d'accedir des del Launchpad, Spotlight o Finder, directament estarà a un clic i tindrem un accés molt més ràpid i senzill quan ens asseiem davant de l'Mac. A més ens permet accedir a les «opcions més ocultes» d'aquest Monitor d'Activitat que veurem en el següent apartat.\nInformació de l'administrador de tasques en Mac\nAquest és sens dubte el motiu d'aquest article. Anem a veure tots i cadascun dels detalls que ens ofereix el Monitor d'Activitat i per això anem a respectar l'ordre de les pestanyes que apareixen en aquesta útil eina d'OS X. A més disposem de un botó amb una «I» que ens ofereix informació de el procés de forma ràpida i la corona dentada (tipus ajustos) a la part superior que ens ofereix les opcions de: mostreig de l'procés, executar el espindump, executar el diagnòstic de sistema i altres.\nPart d'aquestes opcions ocultes que parlem a l'inici de l'article són l'opció de deixar premut la icona de l'dock podem modificar l'aspecte d'aquest i afegir una finestra en el menú d'aplicacions on ens apareixerà el gràfic d'ús. Per modificar la icona de l'aplicació i veure els processos directament només hem de deixar premut la icona de l'dock> Icona de l'Dock i triar el que volem monitoritzar en el mateix.\nAquest costat de Memòria és sens dubte l'apartat més usat per la meva i el que ens mostra és el percentatge d'ús de totes i cadascuna de les aplicacions en execució. Dins de cadascuna de les aplicacions podem fer tasques diverses com ara tancar el procés, enviar ordres i més. Dins de l'opció CPU tenim disponibles diverses dades: El percentatge de la CPU que fa servir cada aplicació, el temps de CPU dels subprocessos, Activació després de la inactivitat, el PID i l'usuari que està executant aquesta aplicació a la màquina.\nDins de l'opció de Memòria podem veure diferents i interessants dades: la memòria que fa servir cada procés, La memòria comprimida, els Subprocessos, els Ports, PID (és el número d'identificació de l'procés) i l'usuari que està duent a terme aquests processos.\nAquest és sens dubte un altre punt a tenir en compte si fem servir un MacBook ja que ens ofereix el consum de cada un dels processos que tenim actius en el Mac. Aquesta pestanya d'Energia ens ofereix diferents dades com: l'Impacte energètic de el procés, l'Impacte energètic mitjà, si fa servir o no App Nap (App Nap és una característica que va arribar a OS X Mavericks i redueix automàticament els recursos de sistema a certes aplicacions que no estan actualment en ús), Impedir entrada en repòs i l'usuari.\nConèixer a el dit què és el que està generant lectura i escriptura és cada vegada més important a causa de l'entrada en tromba dels discos SSD actuals. Aquests discos contenen memòria Flash i són sens dubte el doble de ràpids que els discos HDD però també es «fastiguegen abans» com més escriptura i lectura reben. En L'opció Disc de l'Monitor d'Activitat anem a veure els: Bytes escrits, els Bytes llegits la classe, el PID i l'usuari de l'procés.\nAquesta és l'última de les pestanyes que ens ofereix aquest complet Monitor d'Activitat en OS X. En ella trobem totes les dades referents a la navegació del nostre equip i podem veure els diferents detalls de cada procés: Bytes enviats i Bytes rebuts, Paquets enviats i Paquets rebuts i el PID.\nEn definitiva es tracta de obtenir informació de tots els processos que realitza el nostre Mac inclosos els de Xarxa i poder tancar-los o adonar-nos dels percentatges que fan servir algunes aplicacions i processos del nostre Mac. A més el tenir l'opció de modificar la icona de l'dock per veure els detalls de l'Monitor d'Activitat en temps real és bo per detectar anomalies o consums estranys. Tenir més tot amb un gràfic en la pròpia finestra facilita el detall de tots els punts.\nSegur que aquest Monitor d'Activitat ens facilita la detecció d'algun procés que ens tenia preocupats ia més l'opció que ens permet poder tancar directament des d'aquí el mateix, el que facilita la feina a l'usuari. D'altra banda segur que més d'un dels usuaris que arriben de el sistema operatiu Windows està acostumat a realitzar la combinació de tecles Ctrl + Alt + Supr per veure l'Administrador de tasques i per descomptat en Mac OS X aquesta opció no existeix.\nEl que està clar és que si véns de Windows, has oblidar-te de l'clàssic administrador de tasques ja que en Mac es diu «Monitor d'activitat». Com més aviat t'acostumes millor, ja que així estalviaràs temps buscant una aplicació que en MacOS no existeix.\nRuta completa cap a l'article: Sóc de Mac » programes Mac » Altres Aplicacions per a Mac » ¿On està l'administrador de tasques?\ncom sempre mac ho fa millor que windows\nTommaso4 va dir\nEemmm .... nope\nRespondre a tommaso4\nAlejandra Solorzano M va dir\nHola necessito ajuda no es com trobar aquestes dues opcions de sistema operatiu de mac necessito ajuda em podrian ajudar el necessito per al dijous gràcies ... És:\nAdministració dels dispositius de mac\nAdministració dels arxius\nRespondre a Alejandra Solorzano M\nMadisson va dir\nnecessito quins són els administradors de traeas mac\nRespondre a Madisson\nBioShok Remastered serà llançat a finals d'aquest any per macOS\nDóna-li un toc de frescor i alhora elegància al teu Apple Watch


Internet es rendeix al peculiar ‘museu de cera’ d’un empresari brasiler\n‘THE BRAZILIAN HORROR STORY’\nLes estrafolàries figures de Teresa de Calcuta, Elvis Presley, Marilyn Monroe, Michael Jackson i Albert Einstein són víctimes de mems i bromes\n13 de de gener del 2021. 18:36\nAls 77 anys, l’empresari brasiler Arlindo Armacollo ha arribat a una sobtada fama mundial gràcies a les seves escultures de cera, que s’han fet virals pels peculiars traços de les icòniques figures que immortalitza i que els internautes han arribat a batejar com a «Brazilian Horror Story». Les obres d’Armacollo s’han convertit en mems que fan la volta al món després que els internautes rescatessin aquesta setmana un reportatge sobre les seves obres realitzat el 2015 per una televisió de la ciutat de Rolandia, en el meridional estat brasiler de Paranà.\nAleshores, Armacollo va exhibir en una església del municipi les escultures d’algunes de les seves més importants creacions, entre les quals la de Mare Teresa de Calcuta, Nelson Mandela, Elvis Presley i Charles Chaplin, amb uns resultats artístics una mica discutibles i de similitud aproximada.\nMalgrat les bromes que han suscitat les seves figures per a les quals utilitza cinc quilos de cera, l’artista no es deixa abatre, ignora les crítiques i atribueix la sonada repercussió a un «mal acudit» dels «nens d’internet»: «Ara tots coneixen la meva feina», afirma en contraposició i optimisme. «Van fer la publicitat en l’època de l’exposició i algú va treure una foto com per eludir-se, una broma tonta. Però va sortir a internet i va prendre tota aquesta proporció», afegeix.\nDes de fa 20 anys, Armacollo comparteix el seu temps entre el món dels negocis i el de l’art, i des de fa un any maneja també el seu propi petit museu, l’Izidoro Armacollo, en el qual reuneix les seves principals obres.\nEn les últimes dècades, l’artista va pintar i va donar quadros, va estudiar i va aprendre –de forma autodidacta– noves tècniques i, fa uns sis anys, va decidir aventurar-se també amb les figures de cera. «La primera que vaig fer va ser la de la Mare Teresa de Calcuta. Hi havia un capellà a la ciutat que va viatjar a Itàlia i li vaig prometre que quan tornés li faria una estàtua com a regal», rememora l’artista. Enmig de l’«entusiasme» per les seves noves habilitats va decidir esculpir altres personatges famosos, tots en mida real, per crear una exposició.\nLa inauguració de la mostra, el 2015, va ser tot un èxit a la ciutat i va atraure la premsa local i desenes de visitants, que van poder veure, a més de la Mare Teresa de Calcuta, estàtues més o menys encertades de la cèlebre actriu Marilyn Monroe, el cantant Michael Jackson, el físic Albert Einstein, la reina Isabel II d’Anglaterra, la princesa Diana i fins a dos papes, Joan Pau II i Francesc, entre altres celebritats.\nPerò va ser cinc anys després quan les seves figures de cera han conquistat el món gràcies a les xarxes socials. «Jo no estic fent això per guanyar diners, ho vaig fer per a la ciutat, ho vaig fer per l’art. Si a la gent li agrada, que vinguin a visitar-lo. Si no, doncs que no vinguin. Hi ha molta gent a qui li és igual l’art i a sobre se’n burlen», expressa Armacollo. «Però em va semblar òptim, perquè va difondre el meu treball i la ciutat fins i tot va passar a ser més coneguda, ara tots saben què és i on és Rolandia», una localitat amb poc més de 60.000 habitants situada a 400 quilòmetres de Curitiba, capital regional, matisa Arlindo.\n«Tot té un propòsit»\nL’artista, amo d’una immobiliària i altres negocis, va saber que s’havia convertit en una celebritat de les xarxes a través d’una de les seves netes i confessa que, malgrat la seva visió optimista de la vida, alguns familiars estan «molestos» amb la fama sobtada. «Una de les meves netes, de 13 anys i preocupada pel seu avi, va arribar a plorar amb les crítiques», revela. Això perquè, juntament amb els mems difosos a internet figuren peus de foto com «Brazilian Horror Story», «por de dormir i trobar-me’n un d’aquests» o «artista versió Txernòbil».\nPerò Armacollo no es desanima. Assegura que «tot en la vida té un propòsit» i confia que la publicitat només atraurà més interessats a conèixer les seves produccions. «Dedico hores a aquest treball perquè és una cosa que m’agrada. Crec que la gent critica per res, no m’importa. Això només portarà més curiosos», recalca. De fet, des que les imatges de les seves obres es van fer virals, Armacollo ha vist «augmentar considerablement» el nombre de visitants del seu museu, que va reobrir les seves portes fa tres mesos després d’alguns mesos tancat per la pandèmia del coronavirus.


Alerten del risc d'incendi en els Seat León i Tarraco fabricats entre setembre del 2020 i gener del 2022 - À Punt\nAlerten del risc d'incendi en els Seat León i Tarraco fabricats entre setembre del 2020 i gener del 2022\nS'ha detectat un fusible defectuós que podria causar un curtcircuit i el problema podria afectar 17.500 vehicles a Espanya\nSegons l'OCU, vora 15.000 Seat León podrien tindre el problema a Espanya / Seat\n17 de maig 2022 - 12:41\nEl sistema d'alerta ràpida de productes perillosos no alimentaris de la Unió Europea (Rapex) acaba de traslladar als consumidors una fallada en un fusible dels models Seat León i Seat Tarraco fabricats entre el 18 de setembre de 2020 i el 10 de gener de 2022, que podria acabar causant un curtcircuit, amb el consegüent risc d'incendi i, per tant, d'accident.\nSegons l'Organització de Consumidors i Usuaris (OCU), el problema podria afectar fins a 17.500 vehicles comercialitzats a Espanya: 15.000 Seat León i 2.500 Seat Tarraco.\nL'OCU entén que Seat s'anirà posant en contacte amb els propietaris per a resoldre el problema, que haurà de fer-se de manera gratuïta i al més prompte possible. I aprofita per a recordar els qui adquiriren el vehicle de segona mà o hagen canviat el seu domicili habitual, que seran ells els qui hauran de demanar cita al fabricant perquè solucione aquesta qüestió com més prompte millor. El codi de recuperació de l'empresa és el 93N9.\nEn qualsevol cas, l'organització denuncia la falta de controls de qualitat en el procés de fabricació de molts fabricants, un problema habitual en moltes marques i que resulta molt preocupant quan està relacionat amb la seguretat de l'automòbil.


L'ambó de Poblet: DIUMENGE III DE PASQUA (Cicle C)\nFets 5,27b-32.40b-41; Sl 29,2 i 4.5-6.11 i 12a i 13b (R.: 2a); Ap 5,11-14; Jo 21,1-19\nNo pescaren res. Era nit fosca. L’home sol, sense Déu, no se’n pot sortir. És la presència de Jesús qui transforma la nostra realitat, la nostra vida.\nClareja el dia, el dia del Senyor com a nova creació. L’home, els apòstols, nosaltres davant la presència de Jesús se’ns obre una nova vida. És una vida il·luminada per Jesús ressuscitat.\nEncara hi ha més, l’obediència a la paraula de Déu, l’obediència a Jesús, que encara no han reconegut, fa que ara, a plena llum, els apòstols tinguin una sobreabundància de pesca i amb tot, la xarxa no s’esquinçà.\nEls ulls se’ls obren, al deixeble estimat, a Pere, als apòstols. Reconeixen Jesús. El qui ha estat mort, penjat en un patíbul. L’Anyell que ha estat degollat és digne de rebre tot poder, riquesa, saviesa, força, honor, glòria, lloança pels segles dels segles. Déu l’ha ressuscitat i l’ha enaltit com a Capdavanter i Salvador, per concedir la conversió i el perdó dels pecats.\nI és Jesús ressuscitat qui els convida a esmorzar. I és Jesús ressuscitat qui ens convida a nosaltres en aquesta acció de gràcies que és l’Eucaristia. Jesús s’acostà, prengué el pa i els el donava.\nL’Eucaristia és el moment en que estem més units, més a tocar, més en comunió amb Déu que és Pare, Fill i l’Esperit Sant.\nEncara hi ha més, fonamentat en l’amor, la reconciliació. Jesús pregunta a Pere: M’estimes? Tres vegades, com tres vegades van ser les negacions. I Jesús el confirma per a que pasturi el poble que tindrà encomanat, l’Església naixent.\nEncara hi ha més, Jesús afegí: «Segueix-me». I això, ens ho diu a cadascun de nosaltres. Jesús ressuscitat ens invita a seguir-lo, amb confiança, amb estima, amb obediència per la fe, l’esperança i la caritat.\nEl nostre món pot estar ara ple de turbulències en tots els aspectes. Com a cristians, com a monjos, no hem de perdre mai la fe en Jesús que sempre ens crida a seguir-lo. Estiguem atents i escoltem la seva veu que ens diu: «Segueix-me».\nF. Lluís Solà (150)\nP. Abat Octavi Vilà (289)\nP. Rafel Barruè (215)\nDIUMENGE VI DE PASQUA (Cicle C)


Blocs de laMalla.cat: Natura't : La biomassa: font d'energia renovable\n26/1/2011 - 12:04h - laMalla.cat\nEls boscos de la comarca del Baix Llobregat són una font inesgotable d'energia. Les nostres pinedes proporcionen biomassa, és a dir, estelles de fusta procedents de les branques i els arbres que, triturades i assecades, proporcionen combustible per a les calderes. La població veina de Begues encapçala l'aplicació de noves energies en els seus equipaments públics. En aquesta cas han aprofitat l'excedent de fusta existent als nostres boscos per generar biomassa, un tipus d'energia renovable, neta i econòmica. La instal·lació de calderes de biomassa per generar aigua calenta i calefacció a diversos equipaments municipals d'aquesta població suposarà un estalvi del 30% d'energia, a banda d'altres efectes positius pels ciutadans i per l'entorn. La biomassa procedeix de l'estellatge dels arbres i del seu assecat durant uns sis mesos aconseguim disposar d'un combustible natural i una font energètica renovable, barata i neta. La població veina de Begues ha començat el cicle per implantar aquesta nova font d'energia renovable mitjançant la instal·lació de calderes de biomassa. La intenció principal d'aquesta acció és l'estalvi de gas i gasoil i l'aprofitament dels seus recursos forestals. Amb la generació d'energia tèrmica procedent de la biomassa es pot estalviar entre el 20 i el 40% del total de les factures de gas i gasoil. A Begues, en aquests darrers mesos s'han instal·lat calderes i sitges per emmagatzemar les estelles a diversos equipaments municipals com, per exemple, la piscina municipal. Aquesta energia garantirà calefació i aigua calenta a aquest i a d'altres equipaments. Els propietaris forestals han participat activament en aquesta iniciativa ja que la generació de biomassa permet treure rendiment als boscos. L'extracció de la fusta i la neteja dels boscos de Begues o de poblacions veines permet activar l'explotació forestal, rendibilitzant els aprofitaments fustaners, reduint, alhora, el risc d'incendi forestal. L'ús de combustibles renovables va guanyant adeptes. L'excés de biomassa en els boscos de pi blanc obliga a plantejar una gestió forestal més activa i que permeti el màxim aprofitament energètic de la fusta. Begues ja treballa en aquesta energia verda. Ara només cal que altres poblacions del Baix Llobregat o de Catalunya s'animin a aquesta manera neta i econòmica de gestionar els nostres recursos naturals.