Reactivació econòmica: La cinquena edició del cicle Tramuntana Tech Talk 2020 serà en línia i donarà a conèixer l'experiència d'emprenedors d'èxit\nDarrera actualització: 16 octubre 2020\nLes xerrades per a emprenedors, Tramuntana Tech Talk 2020, impulsades per la Direcció General d’Innovació de la Conselleria de Transició Energètica i Sectors Productius, seran enguany en línia i donaran a conèixer l’experiència d’emprenedors d’èxit en quatre sessions que es duran a terme durant els mesos d’octubre i novembre. Es tracta ja de la cinquena edició del cicle de xerrades gratuïtes organitzat en el marc del programa #Emprenbit de la Fundació Bit i a través del qual es tracten temes tecnològics per a emprenedors i empreses emergents.\nAquesta iniciativa, que tenia lloc en anys anteriors tant al CentreBit Menorca com a la incubadora del ParcBit de Palma, s’ha consolidat en els darrers anys com un punt de trobada entre emprenedors, empreses emergents i qualsevol persona interessada en els negocis digitals, i professionals i fundadors de molt de prestigi dins el sector de les empreses tecnològiques. No en va, més de 600 persones han participat d’aquestes trobades en les quals s’ha comptat amb representants d’empreses com Amazon, Destinia, Cabify, Wallapop, BlaBlaCar o Tiendeo, entre d’altres.\nEn aquest sentit, la directora general d’Innovació, Nuria Riera, ha volgut destacar la importància d’aquest tipus d’accions a través de les quals «es pretén impulsar la digitalització i la innovació tecnològica, imprescindibles per a la competitivitat empresarial.»\nEl 22 d’octubre, Ignacio Arriaga, cofundador de l’empresa de màrqueting per correu electrònic Acumbamail, serà l’encarregat d’encetar el cicle amb la ponència «Mites i realitats del bootstrapping», en què explicarà la seva experiència personal emprenent sense capital extern i des d’una província petita.\nLa següent conferència serà el 29 d’octubre, a càrrec de Gemma Sorigué, CEO i fundadora de Deliberry, la qual explicarà com la COVID-19 ha transformat el mercat web de Deliberry i com des d’aquesta empresa s’han adaptat a la nova situació que els ha empès a llançar una nova línia de negoci B2B.\nJuan Margenat és emprenedor i inversor membre de l’acceleradora SeedRocket. Durant la seva ponència, el 5 novembre, explicarà les seves experiències al darrere de companyies com Bongo, Smartbox, Pla B! i Marfeel, i tractarà temes importants com el pacte entre socis, la millor combinació de l’equip fundador, la recerca d’inversors, com crear un equip de vendes o com escalar una organització.\nEl cicle de ponències es tancarà el 12 de novembre amb la xerrada de Pepita Marín, cofundadora de We Are Knitters. «We Are Knitters, com internacionalitzar un negoci de nínxol amb baix pressupost» serà el títol de la ponència en la qual explicarà el cas d’èxit d’aquesta companyia, que disposa ja de trenta treballadors i factura més de 15 milions d’euros, el 95 % fora d’Espanya.\nA causa de la situació derivada de la COVID-19, és la primera vegada que les Tramuntana Tech Talk tenen un format completament en línia, una oportunitat perquè qualsevol persona, independentment d’on es trobi, hi pugui participar. Les inscripcions es poden fer a través de la web emprenbit.org.\nEl programa #Emprenbit de la Fundació Bit és un servei públic del Govern de les Illes Balears implantat amb l’objectiu d’impulsar la competitivitat del teixit empresarial a través de l’acompanyament d’emprenedors en el llançament de projectes basats en el coneixement. A #Emprenbit, a més de programes d’acceleració d’idees i acompanyament d’empreses, també s’ofereixen als emprenedors les infraestructures de la incubadora del ParcBit i el CentreBit Menorca.


El brot de covid a la residència Can Jorba de Santpedor registra una defunció - Regió7\nDetall d'una finestra de la residència l'Onada de Santpedor on es veuen dos treballadors a dins ARXIU/ACN\nEl brot de covid-19 que afecta la residència l'Onada Can Jorba de Santpedor des de la setmana passada ha registrat la defunció d'una persona que estava ingressada a l'hospital. El centre té un total de 64 dels 78 residents positius i d'aquests 11 presenten símptomes, mentre que la resta són asimptomàtics, segons el comunicat fet públic per la mateixa residència.\nSegons les mateixes fonts, «la majoria de persones positives són asimptomàtiques, fet que ens confirma que la càrrega viral en aquest centre és molt baixa». Per aquest motiu, des del centre consideren que «d'aquí a 2 o 3 dies les persones usuàries podran començar a sortir de les seves habitacions i anar recuperant la normalitat i 2 o 3 dies després tothom podrà retornar a la seva habitació habitual».\nAquest setmana el centre ha dut a terme test serològics aleatòriament, dels quals disposa l'Onada, i el resultat, asseguren, «han estat esperançadors, ja que no s'aprecia contagi, això ens reafirma amb la idea que la càrrega viral és molt baixa» al qual cosa el fa pensar «que les conseqüències de la malaltia no seran d'un abast important».\nEl brot de covid-19 es va per públic el 9 de desembre passat inicialment amb 48 casos positius, que es van anar elevant fins als 65. Davant la tendència creixent, el grup mucicipal de la CUP, a l'oposició ha insistit que cal una intervenció del centre per part de la Generalitat atès que l'afectació representa el 83% de la totalitat dels residents.


Foramuralla 2012: fent bona la dita – L'AMPLI\nForamuralla 2012: fent bona la dita\nVic, 31 d’agost – 1 de setembre\nAtenció! Procedim a l’obertura del sobre. Quins nervis! Silenci, si us plau, aquest és un moment de gran solemnitat. El premi a la paraula més recurrent del Foramuralla 2012 és per a… FRED! Un fort aplaudiment!\nSí, fred, i és que a excepció de Bigott, que més enllà de l’estricte text de les lletres no va dir ni ase ni bèstia, tots els artistes van fer referència a l’esmentat fenomen climatològic. Cert és que la majoria dels assistents no passàrem calor però potser va ser més fruit de la sorpresa que d’insoportables corrents d’aire siberià. Tal vegada fred podria servir, alhora, per referir-se a l’ambient en general, poca afluència de públic en un festival a priori atractiu que probablement esdevingué víctima del síndrome post-vacacional i, com la resta, de la crisi.\nMusicalment no hi trobaríem gaires pegues, cadascun dels artistes que conformaren l’elenc sabé com mantenir el bon nivell del conjunt. Potser, si haguéssim de mencionar un “però”, esmentaríem que hagués estat bé programar, per la primera de les nits, a algú amb “més ritme”. Nacho Umbert, guitarra (prestada) en mà, sonà íntim, com sempre, i una mica refredat. Paul Fuster sortí a l’escenari amb ganes de xarrera provocant constantment les riallades còmplices dels presents (exceptuant el personal de seguretat al que dedicà algunes paraules). El repertori de cançons, malgrat sonar amb força, va ser més aviat escàs. Magnífica versió del Heart of Glass de Blondie. Joana Serrat, tapada fins les celles, va fer bo el merescut reconeixement que li ha valgut el seu darrer treball The Relief Sessions. Va sonar molt bé, però el seu estil sembla més propi de la Jazz Cava de Vic que d’un festival d’aquestes característiques. Finalment arribà l’hora d’un dels caps de cartell i val a dir que els Antònia Font escalfaren l’ambient com bonament pogueren, tot i que el reduït número d’assistents ho feu difícil. Així arribàrem al moment àlgid de la nit quan, transformats en Rage Against The Machine, interpretaren el seu Astronauta Rimador. Concert generós i variat que inclogué els grans èxits de la banda.\nPel segon dia s’esperava una major afluència de públic però l’inici, certament, no prometé. Hyperpotamus començà la seva actuació acompanyat dels quatre gats que l’observàvem des de la gespa. La seva va ser una contribució interessant, una experiència curiosa i diferent, Micròfon en mà embastà sons vocals per acabar confeccionant melodies plenes de ritme. Malgrat la manca d’hores de son (fruit dels seus compromisos professionals) i de caliu humà el cantant mostrà interès pel gentilici de Vic i fou agraït amb els assistents. Mates Mates, els següents de la llista, fills de la Plana, se sentiren còmodes dalt l’escenari i oferiren un bon concert. Bon rotllo, energia i la característica barreja de sonoritats que els és pròpia, demostrant un cop més que són una banda de directe. Seguidament torn de l’orgull de la comarca, La Iaia, que s’esplaià envoltada de col·legues (el número de persones augmentà substanciosament) en un recital que comptà amb certs moments d’eufòria col·lectiva. Gran versió de l’Alegria dels Antònia Font. Per postres un bany de multituds amb el trio barrejant-se amb el públic. Seguidament el saragossà Bigott oferí un extens repertori farcit de bones cançons. Sobri i més que correcte a nivell musical, excèntric (marca de la casa) a nivell personal. Plat fort de la jornada: Mishima. Els de Barcelona patiren les inclemències tèrmiques de la matinada vigatana però lluny d’acovardir-se oferiren un repàs exhaustiu a L’amor feliç i als hits més esperats. Remarcable és la millora que, a raó d’interpretar-los, ha sofert la sonoritat dels temes del darrer disc. Els extravagants Sanjays foren els encarregats de tancar la nit. Barreja de pop, rock i molta psicodèlia esdevingueren un bon final de festa. Hagués calgut, nogensmenys, accelerar el condicionament de l’escenari, guarnit amb branques d’arbre i altres objectes, doncs l’hora feu que una part important del públic decidís retirar-se.\nEl Foramuralla, conclourem, serví per evidenciar vàries coses: el bon moment que viu la comarca (i en concret la capital) com a seu d’importants esdeveniments musicals i com a bressol de noves propostes, la conveniència de saber triar correctament les dates de programació d’un festival i que la dita popular “a la Plana de Vic, nou mesos d’hivern i tres d’infern” fa pensar que les nits viguetanes, de per sí, no són les més càlides del país.\nFestival Grec: Mishima + Joan Miquel Oliver\nPRATS: UN DEBUT ELEGANT


La generació Z ja és adulta - The New Barcelona Post\nPer Patricia Coll | 08 Jul 2018\nEls natius digitals irrompen en tots els àmbits de l’economia i la societat per canviar les regles del joc\not i que es pot sentir jove i estar a l’última a qualsevol edat, si té un esperit d’aprenentatge i innovació contínua, existeix una nova generació de persones, ja adults, nascuts en plena era digital, que conviuen perfectament amb aquesta filosofia. Per a ells és natural, perquè han crescut al ritme de l’accelerat auge de les noves tecnologies. Son la Generació Z, nascuda després de l’eclosió digital dels 90, que va incorporant-se amb força a tots els àmbits de la societat, l’economia i el món laboral.\nSón professionals amb talent, grans emprenedors, consumidors intel·ligents i exigents, que saben informar-se manejant quantitats ingents de dades i estan apoderats per a canviar el món si és necessari. En aquest sentit, Núria Vilanova i Iñaki Ortega assenyalen en el seu llibre Generación Z (Plataforma Actual) que més de 2.000 milions de persones en el món pertanyen a aquesta generació (a Espanya ja representen el 15% del total de la població), que disposa de «potents eines a la seva disposició per a canviar el seu entorn o la destinació al que estan cridats». Per a aquests autors, «és la primera generació que ha assumit des que té l’us de la de raó que el món s’ha fet petit, que la diversitat és consubstancial a qualsevol societat moderna i que el desenvolupament democràtic, unit al tecnològic, és imparable».\nLA GENERACIÓ Z MARCA LES TENDÈNCIES DE CONSUM\nGrans marques tecnològiques, com honor, e-brand capdavantera de dispositius mòbils que opera sota Huawei, s’han creat específicament per respondre a les necessitats dels usuaris nadius digitals, amb productes que inspiren l’acció, fomenten la creativitat i l’experiència d’ús. L’objectiu d’aquestes marques, però, no és centrar-se en un nínxol de mercat jove, sinó focalitzar-se en ell com a via per a aconseguir a molts més perfils d’usuaris. En el fons, els joves són els seus ambaixadors de marca. Tal com explica el director general d’Honor a Espanya, Javier Palacios, «avui en dia, qui marca les tendències és el públic més jove, que és molt digital també en els seus hàbits de compra. Amb ells es pot establir un diàleg a través de canals en línia que permet que les propostes al consumidor tinguin una millor acceptació».\nEn la mateixa línia, la professora de comunicació de la UOC, Mireia Muntanya, analitza a [la revista] COMeIN, que tot i que «la figura de l’influencer és bàsica a l’hora d’impactar en aquests joves, ells afirmen que prefereixen rebre consells de joves influencers que s’hi assemblen, en lloc de celebrities» i que, en definitiva, «necessiten sentir que se’ls parla d’igual a igual».


Joan F. Mira | El Temps, núm. 1427 | 18/10/2011\nIslam i modernitat, 1\nM’agradaria estar segur que una gran part del que explicaré més avall són possiblement prejudicis meus en tant que occidental que no és capaç d’entendre els altres correctament, o en tant que membre d’una tradició cristiana que no pot evitar els recels i les sospites contra la tradició musulmana. M’agradaria, però no n’estic gens, de segur. També m’agradaria pensar que les anomenades revolucions als carrers i a les places d’Egipte, Tunísia, el Iemen, Síria o Líbia (deixant de banda els seus èxits o fracassos, la seua cara pacífica o la violenta) són realment processos de canvi que portaran aquelles societats des de la tirania a la llibertat política i civil. I estar segur que aquesta llibertat no quedarà retallada i limitada, en molts aspectes (la situació de les dones, per exemple), per la imposició d’allò que en solem dir llei islàmica, i que tants nivells pot tindre de tolerància o de rigor.\nTampoc n’estic gens segur, ni de l’una cosa ni de l’altra. Seré molt feliç si l’evolució dels fets contradiu positivament els meus temors, si el meu diagnòstic és erroni, i si tots aquells països arriben ben aviat a gaudir d’unes formes de llibertat, prosperitat i democràcia semblants a les que jo vull per al meu. Dit això, anem per parts. Si al llarg de les últimes dècades hi ha hagut una eclosió i un ascens creixent de l’islamisme radical (acceptem aquesta fórmula restrictiva), una de les raons d’aquest fenomen, segons molts especialistes seriosos, ha estat el fracàs del procés de modernització dels mateixos països islàmics. Varen patir una frenada profunda (en l’evolució política, tècnica, cultural i civil) al final de la nostra edat mitjana, cap allà al segle XV o XVI. Després, l’imperi turc va deixar congelades aquelles societats durant tres o quatre segles, fins a la primeria del segle XX. I a partir d’aleshores hi ha hagut una incapacitat de portar a terme una revolució interna efectiva. Una revolució econòmica, política i social: per a industrialitzar els països, per a dotar-los d’unes institucions modernes i per a canviar les relacions entre les persones, entre el poder i els ciutadans.\nAixò no ha funcionat. I, simultàniament, els elements puntuals de modernització que hi ha hagut en diferents llocs han estat un efecte de les potències europees: del colonialisme dels segles XIX i XX, o de la presència paracolonial, com es va produir a Síria, a l’Iran o a l’Iraq després de la Primera Guerra Mundial. Aquesta contradicció és la que ha acabat produint una crisi profunda, perquè hi ha una cosa molt important en la història de les nacions, que és la modernització en termes propis.\nCom que els països islàmics no han pogut o no han sabut evolucionar cap a una modernitat pròpia, la poca modernització ha acabat sent percebuda com una imposició de l’exterior, i que per tant calia rebutjar. El problema és que els sistemes de valors, comportaments, actituds i idees que ells podien experimentar com una imposició, com un producte de la seua pròpia decadència, o com un signe de la prepotència occidental, significaven al mateix temps la possibilitat real per a una modernització política i civil. Així, quan han rebutjat les formes que els podien resultar molestes de la modernitat exterior han acabat impedint que es produïra una modernització interior. Per contra, el que han fet sovint és idealitzar un passat remot, de poder i de prestigi, que els dóna confiança i autoestima: una utopia històrica retrospectiva. I han identificat aquest passat amb uns fonaments religiosos, del temps perfecte dels hereus de Mahoma, que en el seu cas són político-religiosos. Cosa que crea un tipus de contradicció que és insalvable: nosaltres, des de fora, no hi podem fer res i ells, des de dins, ho tenen molt difícil.\nQualsevol intent de modernització vinguda de fora sempre els semblarà una imposició, un signe d’ingerència externa o una demostració de superioritat. A més, en alguns casos puntuals, l’islamisme radical ha sabut agafar d’occident aquells elements que li resulten més aprofitables: la tecnologia de la comunicació, el coneixement científic... Però sempre al servei d’un projecte polític doctrinal, que és totalment incompatible amb els valors occidentals moderns de democràcia, de respecte i de deslligar la religió de la violència.


Puçol és protagonista durant esta setmana de l'Oficina de Promoció «València Turisme», situada en la capital del Túria. L'espai presenta els productes, projectes i accions relacionades amb el turisme que s'efectuen enguany en la localitat. La iniciativa pretén que tant València com el nucli de turistes que acull coneguen el nostre municipi.\nEl regidor de Turisme, Juanjo Manzaneque, ha visitat l'oficina situada a la cantonada del carrer Poeta Querol amb el carrer Les Barques, al costat del Teatre Principal de València. En ella, el públic disposa d'una degustació de dolços i begudes locals.\nL'oficina, que compta amb un videomosaic en la vitrina lateral en la qual es promocionen els atractius del municipi a través de fotos i vídeos, compta amb guies turístiques de Puçol i dóna visibilitat a la destinació. «No tot consistix a fer la promoció en la localitat, també és important eixir, atraure altres mercats i diversos tipus de turista», assenyala el tècnic Daniel Sebastiá.\nEs tracta del segon any consecutiu que es realitza esta visita. «València Turisme» s'ha convertit en una plataforma per a promocionar setmanalment els municipis i comarques valencians, així com oferir les seues principals propostes turístiques en el marc de la Marina de València.


CCOO abandona la Taula de la Funció Pública - Diari de Terrassa\nCCOO abandona la Taula de la Funció Pública\nEFE 16.06.2020 | 10:54\nCOO ha abandonat aquest dilluns la Taula General de la Funció Pública després de denunciar que el Govern "pretén fer un simulacre, sense voluntat de negociació real" i assegurar que vol pagar la retribució als col·lectius implicats en la lluita contra la covid-19 "amb els diners de tots els empleats". CCOO ha denunciat "la manca total de voluntat negociadora de la Generalitat amb els representants legítims dels treballadors de la Generalitat".\n"El menyspreu als treballadors de la Generalitat arriba fins al punt que el Govern que diu pretendre retribuir econòmicament alguns col·lectius, no pensa posar 'ni un duro'. Pensa pagar amb els diners de tots els empleats de la Generalitat els fons addicionals" , ha afegit CCOO.\nEl sindicat ha explicat que dilluns a la tarda s'havia convocat una reunió de la Taula General de Negociació de manera "unilateral" per part de Funció Pública per negociar "les gratificacions extraordinàries amb motiu de la pandèmia covid-19". CCOO assegura que ha assistit a la reunió per demanar per escrit la concreció de la proposta de la Generalitat i "buscar possibles propostes alternatives que permetessin arribar a un consens satisfactori per a les dues parts", pel que han demanat una nova reunió per abordar aquesta qüestió.\n"La resposta -ha denunciat el sindicat- ha estat la que ens temíem des dels anuncis previs de la setmana passada: el Govern de la Generalitat només volia representar un simulacre de negociació per a la seva autopropaganda". El sindicat assegura que ha constatat la "falta de voluntat real de Govern" de negociar, de manera que han abandonat la reunió.


22è Vespres Musicals - Juliol 2022 — Ajuntament de Vilafant\n06:25 de 01 de juliol de 2022\n22è Vespres Musicals - Juliol 2022\nRecull d'anteriors Festa del Carme\n22è Vespres Musicals - Juliol 2022 Cicle anual de concerts que se celebren el mes de juliol a Vilafant https://www.vilafant.cat/per-temes/cultura/vespres-musicals-vilafant https://www.vilafant.cat/@@site-logo/logo-vilafant.svg\nConcerts els divendres del mes de juliol. Us hi esperem a Palol Sabaldòria.\nCartell 22è Vespres Musicals\nEl fundador de Dusminguet i ànima de La Troba Kung-Fú, Joan Garriga, actuarà als Vespres Musicals de Vilafant d’enguany. Garriga és una figura clau per entendre l’evolució de la música popular del segle XXI feta a Catalunya. Després de compondre i interpretar en directe la banda sonora dels dos darrers espectacles teatrals d’Oriol Broggi, el co-descobridor de la Rúmbia - barreja de rumba i cúmbia amb denominació d’origen vallesana- acaba de debutar al seu nom amb un àlbum que apunta a clàssic instantani. Gravat entre 2019 i 2020 i mesclat en ple confinament, ’El ball i el plany’ és un viatge apassionant per tots els mons que caben a l’acordió de Joan Garriga: el Mediterrani de l’havanera i el raï, el Carib llatí, la Jamaica del reggae i el dub i evidentment, el nord de Mèxic que inspira la seva nova formació.\nJoan Garriga: Veu i acordió\nMadjid Fahem (ex-Manu Chao): Guitarra\nVídeo "Ai, on va l'à..." de l'EP "Nocturns, de vetlla i revetlla"\nEntrada solidària del Concert de la Ju i Dj "alegre":\nEl 7 de juny s'obre la venda anticipada d'entrades per web, també es podran comprar el mateix dia a Palol Sabaldòria a partir de les 20:30h.\nJudit Puigdomènech inicia gira primaveral i estiuenca “Entre la terra i el cel” que reuneix els seus dos primers àlbums “El món es mou” i “Bandera blanca” tot apuntant cap a un nou treball que es podrà escoltar a la tardor. Amb una sonoritat plenament orgànica i formant un duet amb guitarra acústica, la veu de Ju planteja un context que s’emmiralla a la realitat pro activa tot cercant l’essència d’allò que “s’és”. El so que neix de la quietud s’empara a un tot, i vinculant la melodia amb la poesia s’acull la llavor de les paraules, de poetesses com Clementina Arderiu i Maria Mercè Marçal. Una proposta única per veure-hi i escoltar en retrospectiva i poder tastar en primícia noves cançons que parlen de la nostra història i que apel·len a una consciència col·lectiva d’aquest país i del món.\nDJ alegre és una jove DJ nascuda a la província de Girona, des de ben jove la seva energia, vitalitat, ganes d'aprendre i el seu gust musical l'han convertit en una de les apostes segures per les discoteques i clubs, actualment ha estat llicenciada al Campus dj pro capitanejat per Serguei Rez, Ibai Cereijo, i Óscar Hernández, on ha millorat la seva tècnica i el seu mestratge en les cabines. El seu estil musical es predomina per la música electrònica i urbana, adaptant-se a qualsevol mena d'esdeveniment i local, com a productora ha creat alguns dels remixes més sonats en soundcloud i YouTube en 2021. Actualment treballa constantment per a millorar els seus sets i produccions. Creadora del projecte wild sessions, sessions de música que connecten amb espais culturals i de valor històric, al costat del suport de l'ajuntament de Roses (Girona). Durant la pandèmia, va realitzar el curs de la comunitat AG JG amb Juanjo Garcia i Albert Gonzalez, a més del Bjones coaching academy. Ha actuat en diverses sales i esdeveniments tant a la nostra província com ara UP! Figueres, Epik club, Hookah…, com a Lleida Decibels i el Glaço; En Epoka the club Madrid i sala la Tata a Cartagena... a banda de diversos esdeveniments privats.\nSi voleu, podeu consultar les edicions anteriors dels Vespres Musicals de Vilafant


Segle XIX i XX — Ajuntament de Cervià de les Garrigues\nSegle XIX i XX https://www.cerviadelesgarrigues.cat/el-municipi/historia-1/segle-xix-i-xx https://www.cerviadelesgarrigues.cat/el-municipi/historia-1/segle-xix-i-xx/@@download/image/img044.jpg\nEl segle XIX comença amb la presència dels soldats francesos de Napoleó a Catalunya. Iniciada la guerra del francès, els sometents adquireixen gran importància com a focus de resistència. Així es creà un important corregiment a les Garrigues resident a La Granadella, comandat per Fernando Chaparro i integrat, entre d’altres pels sometents de l’Albi, Vinaixa, el Soleràs, els Torms o Cervià. El mateix sometent del nostre poble participà en les lluites de Vilafranca del Penedès, Prades, l’Arboç, Torres de Segre, Montblanc o La Granadella.\nL’ocupació de les tropes franceses sobre la Baronia de l’Albi i Cervià es produí el 1811. L’any 1812 i com a conseqüència d’aquest domini, la Baronia de l’Albi i Cervià fou inclòs en el departament francès de les Boques de l’Ebre, amb capital a Lleida.\nAmb les tropes franceses al poble a mitjans del 1812 s’acabaren les obres d’ampliació de l’església parroquial dedicada a Sant Miquel Arcàngel.\nCervià va pertànyer a la Baronia de l’Albi fins l’any 1835. En plena guerra carlina, i amb motiu del nou règim constitucional i al ministeri Mendizábal, quedaren suprimides les ordes conventuals (desamortització dels béns de la clerecia) i l’extinció de proves de sang de la noblesa, fou l’anomenada Ley de Mayorazgos.\nA l’aplicar-se tot aquest seguit de lleis desamortitzadores la Baronia hagué de renunciar a tot el domini feudal, d’aquesta manera la Baronia de l’Albi perdia el dret sobre el territori de Cervià. D’aquí que Cervià quedà regit pel seu propi ajuntament constitucional. Posteriorment un Decret de 29 de setembre de 1835 incorporava el poble de Cervià, de manera oficial al partit judicial de Lleida, disgregant-se de la jurisdicció de Montblanc.\nPer tant, Cervià s’incorporava definitivament a l’administració provincial de Lleida. Posteriorment, ja al segle XX (1908), quedarà sota el partit judicial de les Borges Blanques, cap de comarca.\nGràcies al diccionario geográfico-estadístico de Pascual Madoz, podem fer un seguiment dels aspectes més importants de la població a mitjans del segle XIX.\nAixí sabem que hi havia 112 cases distribuïdes en 10 carrers: Albi, Lleida, Pilota, Pallot, Portalet, Nou, Borges, penal, Riu i Major i 1 plaça, la Plaça Major. L’Ajuntament s’ubicava al carrer Major 10. Tenia una escola formada entre 15 i 25 nens dirigida pel primer mestre conegut, Ildefonso Perera. Altres mestres que ens apareixen a mitjans de segle són Mariano Sorolla, Francesc Roger i Josep Vergés.\nA la segona meitat de segle es canalitzà l’aigua cap al poble provinent de les “Tapiades”, cap al 1863. Sabem que el 1866 s’inauguraren les cinc fonts públiques que fins fa molt poc temps encara s’hi podien veure: Plaça Major, carrer Lleida, carrer Calvari, carrer Borges i carrer Riu.\nLes obres a l’església tingueren continuïtat a partir de 1833 amb successives afegidures d’eixamplament i allargament. També s’hi produí una renovació dels altars.\nA finals del segle XIX el cementiri es trasllada a les afores. Podria ser que les obres de construcció comencessin el 1877 i acabessin el 1898, data que encara figura a la porta d’entrada.\nEl poble rebia el correu de les Borges Blanques. El primer carter del que es tenen notícies data del 1854. Cervià estava comunicat per camins de ferradura amb l’Albi, Juncosa, Ulldemolins, La Pobla de Cérvoles i el Vilosell. Més tard es realitzaren diferents camins de carro cap a Castelldans, l’Albagés i Vinaixa.\nLa producció econòmica principal de Cervià depenia de la collita de l’oli, malgrat això s’hi produïa blat, ordi i sègol. Això es porta a dir que entre el 1845 i 1850 hi havia tres molins d’oli particulars, que al 1879 ja ascendien a vuit. Cal esmentar, també, que hi existien dos molins de farina i dos o tres fassines dedicades a la producció d’anís, vi i altres tipus d’aiguardent.\nNo podem oblidar la important activitat ramadera, dedicada a la criança de l’oví, però també del cabrum i del porcí.\nL’evolució dels serveis i dels comerços i negocis es prou clara en relació al creixement de la població. D’aquesta manera el 1859 trobem 1 cafeter, 1 farmacèutic, 1 metge, 1 botiga d’aiguardent, 1 paleta, 2 fusters, 1 cirurgià, 3 ferrers i 4 pastissers. L’any 1893 ens trobem amb 2 botigues de teixits, 2 tavernes, 5 cafès, 7 botigues de queviures, 1 farmacèutic, 1 metge, 1 veterinari, 2 carnissers, 5 fusters, 2 ferrers, 7 forns de pa, 1 sastre, 2 barbers, 1 cuber, 1 baster, 3 sabaters i 2 hostalers.\nEn relació als afers polítics l’única referència és la creació del partit Fusión Republicana a partir de 1897.\nL’evolució històrica de Cervià al llarg del segle XX segueix el mateix denominador comú que la resta de pobles de la comarca, de la demarcació de Lleida i de la resta de Catalunya, petites espurnes de llum i de progrés que contrasten amb grans període de foscor, por, resignació i, sobretot, molta supervivència.\nNo es menys cert, però, que la nostra població adquirirà la fisonomia gairebé actual en aquests anys malgrat que, com a contrast, anirà perdent habitants a marxes forçades.\nD’entre les espurnes de llum, pràcticament, aquestes millores coincidiren amb el període de l’establiment de la Mancomunitat de Catalunya (1914-1923). Podem destacar el període entre 1910 i 1920. Època en el qual Cervià assolirà el seu sostre veïnal, amb 1.968 ànimes i on es realitzaran importants millores en gairebé tots els àmbits.\nD’aquesta manera cal destacar, entre d’altres l’arribada del fluid elèctric després del contracte realitzat el 12 de desembre de 1909 entre l’Ajuntament i el Sr. Camilo Solsona Pellicer de Lleida, per tal d’instal·lar l’enllumenat públic i privat. El març de 1910 se’n feu la inauguració oficial.\nS’aconseguí que el correu arribés de forma regular des de l’estació de Vinaixa, a més de poder-ne transportar passatgers. Estem parlant que des del 1913, el Miquel de cal Rafelet en fou el primer encarregat.\nA més, entre el 1919 i 1920 s’instal·là la primera estació telefònica.\nSeran anys d’una certa regularització educativa, malgrat que a principis de segle l’ensenyament dels nens i nenes encara es continuava fent en cases particulars que no complien el mínim exigit per fer aquesta tasca. No solament això sinó que la situació de l’escolarització era totalment precària al poble. Sabem que dels 23 nois que foren quintats el 1901 només 6 sabien llegir i escriure.\nTenim coneixement que tant nenes com nens passaren per diferents ubicacions: C/ Major 1; C/ Portalet 1; C/ Major 4 o C/ Albi 8.\nEls dos mestres que havia a Cervià eren, per als nens, Carles Homedes Pere i Francesca Bertran Vidal per a les nenes.


Allaus: prevenció i seguretat. Emergències. Seguretat. Multimèdia. Generalitat de Catalunya.\nMonogràfic multimèdia sobre el perill d'allaus, seguretat i equipament necessari. Març 2007. El web oficial de la Generalitat de Catalunya.\tAccés al contingut (Alt + 1)\nInici > Multimèdia > Emergències. Seguretat > Allaus: prevenció i seguretat\nUna allau és un despreniment d'una massa de neu per un pendent.\nLes allaus és classifiquen en: allaus de neu nova, allaus de placa i allaus de fusió.\nQuines són les seves característiques i quan es produeixen?\nLes allaus de fusió són molt lentes i pesades sempre quan la temperatura de l'aire estigui per sobre dels zero graus.\nAllaus de neu nova\nLes allaus de neu nova són degudes a una gran acumulació de neu després de una nevada, normalment per un sobrepès d'aquesta neu nova acabada de caure.\nLes allaus de placa es produeixen pel lliscament entre les plaques de neu que no estan prou cohesionades entre elles. Habitualment és el pas d'un esquiador el que les provoca. Potser també el pas d'un animal.\nQuines són més perilloses?\nQuines són les millors mesures de prevenció?\nPer poder gaudir d'una sortida a la neu amb total seguretat, cal:\nPreparar-la amb antelació.\nConèixer el recorregut.\nConèixer la previsió meteorològica i el risc d'allaus.\nDur l'equipament adequat.\nHem de traçar el nostre itinerari per allà per on sigui més segur, per exemple zones boscoses on els arbres faran d'ancoratge a la massa de neu. Si ens trobem en una zona sospitosa, la creuarem d'un en un i separats a una distància d'entre 10 i 15 metres.\nQuin equipament hem de dur?\nSempre que la neu cobreix la muntanya, hem de portar un equip indivisible: l'ARVA, la sonda i la pala.\nL'ARVA ens indicarà on es troba el nostre company. Amb la sonda el trobarem amb precisió. I amb la pala podrem retirar la neu amb rapidesa.\nQuè és l'ARVA?\nLes sigles ARVA signifiquen: Aparell de Recerca de Víctimes d'Allaus. Es tracta d'un dispositiu electrònic que emet un senyal que poden reconèixer altres aparells com ell. En el moment que el nostre company ha estat sorprès per una allau, posem l'ARVA en recepció i podrem escoltar els seus senyals.\nQuè hem de fer si ens trobem en mig d'una allau?\nEns haurem de desprendre dels esquís i els bastons i mantenir-nos a la superfície de l'allau. Això podem aconseguir-ho fent moviments de braçada. Cal que posem les mans davant de la cara i fem un espai per poder respirar un cop l'allau s'hagi aturat.\nCom podem conèixer el risc d'allaus?\nAl Meteocat trobareu un enllaç on s'explica aquesta previsió d'allaus.\nJosep Colás Salvador. Sotsinspector Divisió Operativa del Grup de Reforç d'Actuacions Especials. Bombers de la Generalitat\nAgraïments a l'estació d'esquí Vallter 2000.\nMeteocat, informació d'allaus


Gent Normal: NOU DISC DE BETUNIZER I FESTASSA DE PRESENTACIÓ\nNOU DISC DE BETUNIZER I FESTASSA DE PRESENTACIÓ\nAquest 26 d'octubre els valencians Betunizer presentaran el seu tercer LP, titulat Gran Veta, i ho celebraran amb 12 hores de concerts, paelles i festa. Entre els seus amics que tocaran al Magazine Club de València hi ha Negro, Za!, No More Lies o Nueva Vulcano. Diuen que els de l'Euromed ja tremolen.\nAhir el Facebook dels Betunizer semblava el d'un festival. Un comptagotes de YouTubes i Bandcamps anava esquitxant les bandes que el 26 d'octubre seran a València amb l'única intenció de celebrar la publicació del tercer disc dels de "Imagina que matas a Jota". Bé, segur que també hi van per la festa, que aquest cartell la promet, i grossa.\nDesprés de dos formidables discos, el Quien nace para morir ahorcado nunca morirá ahogado (BCore Disc, 2010) i el sobrenatural Boogalizer (BCore Disc, 2012), que els han dut a tocar als millors escenaris internacionals i que han sigut llorejats per tota la crítica intel·ligent (cap), tornen amb el tercer llarga durada, que portarà per títol Gran Veta i que pel que he pogut sentir apunta a una pujada de tensió i sobrietat. Mantenint el pols que els caracteritza, en aquest nou disc perden una mica del funk bailongo per ser més rock, més madur (odio aquesta paraula i el seu concepte, però em perdonareu perquè ara mateix no sé com expressar-ho millor). El flipant del tema és que tot i perdre aquest punt de pista de ball i somriure etern tan característics, tot i agafar-se a una sobrietat més densa i dramàtica, apunta en la direcció que serà el millor puto disc de Betunizer. Això sona esgarrifosament bé.\nLa presentació del disc a casa seva, al Magazine Club de València, serà de més ni menys que de 12 hores d'infart i destrucció de timpans. Els Math rockers gallecs que també estan a punt de treure el seu també tercer disc: Unicornibot. El germà dels Betunizer i darrer fitxatge de La Castanya, el guitarrista indomable: Negro. Els saragossans amb el millor ball de cames de tots els rings, amb les lletres més afilades i el post hardcore més fi: Picore. Els herois de Barcelona que acaben de resorgir de les cendres, els Pep Guardiola del rock alternatiu fet a casa (gag dedicat al perico Artur Estrada): Nueva Vulcano. Els que més calentito lo traen, els que fan el mateix xou tant al minimúsica com al Festival Hoteler: Za!. El millor tresor de tota la Costa Brava, els mites de tot això i de tot allò i fins i tot d'allò altre, els que amb tres pessetes et fan un riff: No More Lies. Una de les veus més interessants del panorama actual, a més presentant el seu darrer treball, Puerto Príncipie (BCore, 2013): Alberto Montero. Els companys de local dels Betunizer, el duet de punk rock Cigüeña. Els adrenalínics valencians que més hauran mamat els Betunizer: Lefty Wankers. I com no, els culpables de tot aquest pitote, els culpables que jo estigui escrivint aquesta notícia un diumenge al vespre: Betunizer, que de ben segur tocaran tot el disc sense ni respirar.\nAixò pinta a un St. Feliu Fest però canviant els pèsols de la paella per chocolate. Per primer cop me n'alegraré, de tenir família a València. Vaig a comprar els bitllets de l'Euromed.\nEtiquetes: Alberto Montero, bcore, Betunizer, Cigueña, Lefty Wankers, negro, No More Lies, Nueva Vulcano, picore, Unicornibot, ZA


Merkel assegura que la reconstrucció econòmica després del coronavirus passa per la sostenibilitat – El Iris.cat – Digital d'informació i cultura\nLa cancellera alemanya, Angela Merkel, ha asssegurat que els programes de reconstrucció després de la crisi del coronavirus que es duguin a terme han de seguir criteris mediambientals i climàtics, i passen per combinar ecologia i economia.\nMerkel ha fet aquestes declaracions a l’intervenir per videoconferència en la segona jornada de la caixa de diàleg Petersberg, un congrés internacional sobre la lluita contra l’escalfament global que se celebra anualment a Berlín i la actual edició és digital.\nLa cancellera va advertir que en breu començaran els debats sobre el repartiment i destinació dels programes conjunturals per reactivar l’economia després de la crisi desencadenada per la COVID-19 i ha afegit que aquests plans han de tenir sempre en compte criteris ecològics.\nÀngela Merkel a fet una crida a unir “economia i ecologia”, aprofitant l’oportunitat per a respondre de forma conjunta a la sortida a les dues crisis, la sanitària i l’econòmica.\nLa cancellera alemanya va assegurar també, que no s’ha de pensar exclusivament en termes nacionals, sinó també a nivell internacional. “L’essencial és l’èxit global en la preservació del clima”, va indicar la Merkel, que va advocar perquè “tothom en la comunitat internacional” faci la seva “contribució”.\n“Tots els objectius de l’Agenda 2030, també els mediambientals, només es podran aconseguir si treballem de forma conseqüent a nivell nacional i junts a nivell internacional”, ha afirmat.\nMerkel va reiterar el compromís d’Alemanya amb els objectius climàtics per 2030 i 2050 i va aplaudir el pla verd de la Comissió Europea (CE) per convertir a el bloc en neutral en termes d’emissions contaminants per meitat de segle.\nPer a la cancellera, és clau involucrar el sector privat i aprofitar els instruments de mercat per contribuir a l’acompliment d’aquests objectius per limitar l’escalfament global.\nEl mercat d’emissions és, al seu parer, “el sistema més eficient” per limitar l’expulsió dels gasos contaminants que provoquen l’escalfament global.\nArticle anterior Fernando Simón: “És compatible fer esport al matí i passejar amb els nens a la tarda”\nSegüent article Els morts per coronavirus a Espanya baixen lleugerament i són 276 en les últimes 24 hores, cinc menys que ahir


Carregadors d'USB per a telèfons mòbils - Comprar Carregadors d'USB per a telèfons mòbils Online Enviament gratuït\nCarregadors d'USB per a telèfons mòbils\nHem trobat 28 Carregadors d'USB per a telèfons mòbils: 1 - 28\nCarregadors d'USB per a telèfons mòbils Online\nEnviament gratuït Carregadors d'USB per a telèfons mòbils\nComprar Carregadors d'USB per a telèfons mòbils Online\n30007 1m llamp USB Cable/connector del carregador mòbil gris transmissió de dades\nCaracterístiques: Sobre tecnologia: una matriu anular de 3 capes de 180 nuclis de coure, la quantitat més gran de la mateixa classe, fa el cable més durable amb més de 20 kg tracció; Funciona sorprenent en càrrega, així com la transmissió de dades eficient; Transmissió consta.. $3.35\nGaudir de els dispositius més enllà d'hores de pila en el marge de poder anar. té una manera simple i convenient per a vostè. recarregar-lo i mantenir en parlar amb els amics, escoltar música, veure pel lícules i jugar jocs! aquest poder bank característiques individualsSortida U.. $12.44\n13593 11200mAh18650 vermell/blau poder carregador amb disseny compacte doble sortida llanterna\nGaudir de els dispositius més enllà d'hores de pila en el marge de poder anar. té una manera simple i convenient per a vostè. recarregar-lo i mantenir en parlar amb els amics, escoltar música, veure pel lícules i jugar jocs! aquest trets Banc poder seuclosca d'aliatge feta d'alum.. $19.91\n13591 8800mAh18650 vermell/blau poder carregador amb disseny compacte doble sortida llanterna\nGaudir de els dispositius més enllà d'hores de pila en el marge de poder anar. té una manera simple i convenient per a vostè. recarregar-lo i mantenir en parlar amb els amics, escoltar música, veure pel lícules i jugar jocs! disposa d'aquest banc de potència per ala seva closca d.. $13.12\n13589 8000mAh18650 vermell/blau poder carregador amb disseny compacte doble sortida llanterna\nGaudir de els dispositius més enllà d'hores de pila en el marge de poder anar. té una manera simple i convenient per a vostè. recarregar-lo i mantenir en parlar amb els amics, escoltar música, veure pel lícules i jugar jocs! disposa d'aquest banc de potència per ala seva closca d.. $12.21\n13588 7200mAh18650 vermell/blau poder carregador amb disseny compacte doble sortida llanterna\nGaudir de els dispositius més enllà d'hores de pila en el marge de poder anar. té una manera simple i convenient per a vostè. recarregar-lo i mantenir en parlar amb els amics, escoltar música, veure pel lícules i jugar jocs! disposa d'aquest banc de potència per ala seva closca d.. $13.35\n13585 6000mAh18650 vermell/blau poder carregador amb disseny compacte doble sortida llanterna\nGaudir de els dispositius més enllà d'hores de pila en el marge de poder anar. té una manera simple i convenient per a vostè. recarregar-lo i mantenir en parlar amb els amics, escoltar música, veure pel lícules i jugar jocs! disposa d'aquest banc de potència per ala seva closca d.. $12.44\n2900 Poma iPhone4 iPad2-3 generació /Tablet PC 10W carregador\nespecificació: Nom del producte: adaptador de poder Apple IPADE IPADE 2 voltatge d'entrada: 100-240V 50-60 Hz tensió de sortida: 5.1V-2.1A formes de producció: USB Int ernational especificacions: U.S. regulador material: ABS + PC Color: blanc Especificac.. $15.88\n1m llamp USB Cable/connector del carregador mòbil gris transmissió de dades\n11200mAh18650 vermell/blau poder carregador amb disseny compacte doble sortida llanterna\n8800mAh18650 vermell/blau poder carregador amb disseny compacte doble sortida llanterna\n8000mAh18650 vermell/blau poder carregador amb disseny compacte doble sortida llanterna\n7200mAh18650 vermell/blau poder carregador amb disseny compacte doble sortida llanterna\n6000mAh18650 vermell/blau poder carregador amb disseny compacte doble sortida llanterna\nPoma iPhone4 iPad2-3 generació /Tablet PC 10W carregador


Enriqueta Sedó - El castell d'Escornalbou - Testimonis\nriudecanyes escornalbou cultura patrimoni castell monestir\nL'Enriqueta Sedó i Pedrola és la guia turística del Castell Monestir d'Escornalbou des de l'any 1989. Segurament, és la persona que millor coneix aquest conjunt monumental que s'aixeca a la vessant sud de la muntanya d'Escornalbou, a uns 650 metres d'altitud. Ella com ningú coneix la història, el dia a dia, i tots els seus racons. Però el castell d'Escornalbou no és, només, el lloc habitual de la seva activitat professional, on hi puja diàriament amb boira o dia clar. Per a l'Enriqueta Sedó, que va néixer a Duesaigües l'any 1958, el Castell Monestir forma part del seu paisatge vital, perquè el castell sempre ha estat present, observant des de l'alçada la vida dels pobles del voltant i la dels seus habitants.\nEl conjunt monumental del Castell Monestir d'Escornalbou s'ha d'entendre a partir dels canvis que Eduard Toda i Güell hi va realitzar després d'haver-lo comprat. Durant l'Edat Mitjana va ser castell i monestir (canònica agustiniana). A l'edat moderna, convent franciscà. Eduard Toda i Güell va restaurar i transformar l'indret en una casa senyorial amb aires de castell fortalesa a començaments del segle XX. Va ser adquirit l'any 1983 per la Generalitat i la Diputació i, en l'actualitat, la seva gestió depèn del Museu d'Història de Catalunya.[Pujar ↑]\nNom: Enriqueta Sedó i Pedrola\nActivitat: Guia turística del Castell Monestir d'Escornalbou\nUbicació: Escornalbou (Riudecanyes)\nEnregistrament: febrer de 2011\nValoració actual: Molt recomanat (basat en 29 opinions)


Carme ClÃ¨ries - llista d'aparicions\nwww.addendum.es Pigment Dispersions for Polyester\nCarme ClÃ¨ries : Informació.\nAquests són els programes de les diferents emissores en els que Carme ClÃ¨ries apareix com a presentador o en l'equip.\nL'informatiu del migdia (Cap de setmana)\nResum de la informaciÃ³ de la jornada del cap de setmana. Les notÃcies mÃ©s...\nEn els següents talls de veu apareix Carme ClÃ¨ries.\nLa tribu de Catalunya RÃ dio: Primera hora - 17/02/15\nHem comenÃ§at el programa comentant els lÃmits de disfressar-se, amb JosÃ© Luis Ortega SÃ¡nchez, coordinador de Policies Locals de CCOO a propÃ²sit de la disfressa de "Ciutat morta" El president Artur Mas designa dos nous cÃ rrecs: NÃºria Bassols, comissionada per a la TransparÃ¨ncia, i Carles Viver Pi i Sunyer, comissionat per la TransiciÃ³ Nacional. En parlem amb Carme ClÃ¨ries i Maiol Roger. Guerra contra els cupcakes ilÂ·legals: el Gremi de Pastissers es revolta, ens ho explica Antoni Ballart, secretari del Gremi de Pastisseria de Barcelona. Abans de les 5 tambÃ© hem parlat del mÃ³n de la televisiÃ³ amb Santi Villas. . Tatiana Sisquella i tota la tribu descobriran, una temporada mÃ©s, histÃ²ries sorprenents i converses sense pressa amb persones, conegudes o anÃ²nimes, que val la pena conÃ¨ixer. Data : 2015-02-17\nMida : 139973400\nDijous Artur Mas anunciarÃ si avanÃ§a o no les eleccions! - 14/01/15\nPendent de converses amb Oriol Junqueras i Carme Forcadell, entre d'altres, Artur Mas ha dit que dijous compareixerÃ per explicar les decisions definitives sobre el procÃ©s. La Carme ClÃ¨ries, companya d'Informatius, ha estat a la roda de premsa del president de la Generalitat. . Tatiana Sisquella i tota la tribu descobriran, una temporada mÃ©s, histÃ²ries sorprenents i converses sense pressa amb persones, conegudes o anÃ²nimes, que val la pena conÃ¨ixer. Data : 2015-01-14\nDurada : 00:04:06\nMida : 10848600\nLa tribu de Catalunya RÃ dio: Primera hora - 14/01/15\nAvui programa especial des del Clup CapÃtol de Barcelona hem comenÃ§at la Tribu amb l'Homo APM. TambÃ© hem analitzat l'actualitat de les reunions secretes al Palau de la Generalitat amb Carme ClÃ¨ries i MÃriam Subirana, coach, experta en MeditaciÃ³ i autora de llibres sobre desenvolupament personal. La periodista i escriptora Pilar Rahola ha estat Ã via, l'hem felicitat en directe. i l'Equip d'investigaciÃ³ APM? ha analitzat el fet que Qatar contracti uns animadors de Cuenca per a la seva selecciÃ³ d'handbol. MÃ©s actualitat amb Iu Forn i tambÃ© hem descobert els budells del teatre Club Capitol amb la tercera generaciÃ³ de la famÃlia BalaÃ±Ã¡, la Maria JosÃ© BalaÃ±Ã¡. . Tatiana Sisquella i tota la tribu descobriran, una temporada mÃ©s, histÃ²ries sorprenents i converses sense pressa amb persones, conegudes o anÃ²nimes, que val la pena conÃ¨ixer. Data : 2015-01-14\nReunions secretes al Palau - 14/01/15\nEl president de la Generalitat, Artur Mas, es reuneix aquesta tarda amb Oriol Junqueras. DemÃ ha d'anunciar si convoca o no eleccions. Ens ho explica la nostra companya d'informatius, la Carme Cleries.. Tatiana Sisquella i tota la tribu descobriran, una temporada mÃ©s, histÃ²ries sorprenents i converses sense pressa amb persones, conegudes o anÃ²nimes, que val la pena conÃ¨ixer. Data : 2015-01-14\nMida : 21168000\nLa tribu de Catalunya RÃ dio: Primera hora - 13/01/15\nHem comenÃ§at el programa comentant l'actualitat de la compareixenÃ§a del president Artur Mas amb Carme ClÃ¨ries. Redactora PolÃtica de Catalunya RÃ dio i Maiol Roger. El Regne Unit es planteja prohibir WhatsApp ens ho explica Xavi Vidal, periodista expert en Internet. l'Equip d'InvestigaciÃ³ APM? analitza la resposta de Catalunya al crit de Cristiano Ronaldo i Santi Villas ens ha parlat de la TelevisiÃ³. . Tatiana Sisquella i tota la tribu descobriran, una temporada mÃ©s, histÃ²ries sorprenents i converses sense pressa amb persones, conegudes o anÃ²nimes, que val la pena conÃ¨ixer. Data : 2015-01-13\nDurada : 00:52:37\nMida : 139223700\nLa tribu de Catalunya RÃ dio: Segona hora - 01/12/14\nHem conegut mÃ©s a fons a l'arquitecta Benedetta Tagliabue. Ella tambÃ© Ã©s de la nostra Tribu! Per fi hem conegut les dades definitives del 9-N amb la redactora de polÃtica Carme ClÃ¨ries i amb Dani JimÃ©nez hem vist que la ciÃ¨ncia Ã©s la clau de tot plegat! . Tatiana Sisquella i tota la tribu descobriran, una temporada mÃ©s, histÃ²ries sorprenents i converses sense pressa amb persones, conegudes o anÃ²nimes, que val la pena conÃ¨ixer. Data : 2014-12-01\nSanti Villas: QuÃ¨ passa amb 'El Crack' i 'CrackÃ²via'? - 11/11/14\nEl president de la Generalitat demana a Mariano Rajoy diÃ leg per a la consulta definitiva i obre converses amb els partits a favor del dret a decidir. La roda de premsa l'ha seguida la Carme ClÃ¨ries, redactora de polÃtica de Catalunya RÃ dio.. Tatiana Sisquella i tota la tribu descobriran, una temporada mÃ©s, histÃ²ries sorprenents i converses sense pressa amb persones, conegudes o anÃ²nimes, que val la pena conÃ¨ixer. Data : 2014-11-11\nMida : 24563700\nMaiol Roger: Les claus dels passos d'Artur Mas! - 11/11/14\nMida : 20991600\nArtur Mas explica el full de ruta desprÃ©s del 9N - 11/11/14\nMida : 12480300\nMarc GirÃ³ busca la pubilla i l'hereu de "La tribu": Setmana del 10 al 16 de novembre. - 11/11/14\nDurada : 00:22:19\nMida : 59049900\nEl president de la Generalitat demana a Mariano Rajoy diÃ leg per a la consulta definitiva i obre converses amb els partits a favor del dret a decidir. La roda de premsa l'ha seguida la Carme ClÃ¨ries, redactora de polÃtica de Catalunya RÃ dio.. DesprÃ©s de dinar, intentem entendre les notÃcies del dia, des dels grans temes de l'actualitat fins a les petites coses. Ens visiten cada tarda grans periodistes que comparteixen amb nosaltres la seva curiositat, com Albert Om, Anna PÃ©rez PagÃ¨s}, Miquel Alzueta, Toni Soler, Manel Lucas, Cris Puig, Guillem Sans, Eloi Vila, Laura BorrÃ s, AgustÃ Esteve, GlÃ²ria Galiano, SÃlvia Soler, TonÃ PuntÃ, Txell Bonet i NÃºria Coll. Tot plegat amb la intervenciÃ³ dels professionals dels serveis informatius de Catalunya RÃ dio. Data : 2014-11-11\nLa tribu de Catalunya RÃ dio: Primera hora - 01/10/14\nLa Carme Cleries ha estat a la roda de premsa de Francesc Homs. El portaveu de la presidÃ¨ncia ha explicat que malgrat aixÃ² el procÃ©s sobiranista continua.. Tatiana Sisquella i tota la tribu descobriran, una temporada mÃ©s, histÃ²ries sorprenents i converses sense pressa amb persones, conegudes o anÃ²nimes, que val la pena conÃ¨ixer. Data : 2014-10-01\nEl concurs de l'APM? - 01/10/14\nMida : 18433800\nL'actualitat de "La tribu" - 2 - 01/10/14\nLa Carme Cleries ha estat a la roda de premsa de Francesc Homs. El portaveu de la presidÃ¨ncia ha explicat que malgrat aixÃ² el procÃ©s sobiranista continua.. DesprÃ©s de dinar, intentem entendre les notÃcies del dia, des dels grans temes de l'actualitat fins a les petites coses. Ens visiten cada tarda grans periodistes que comparteixen amb nosaltres la seva curiositat, com Albert Om, Anna PÃ©rez PagÃ¨s}, Miquel Alzueta, Toni Soler, Manel Lucas, Cris Puig, Guillem Sans, Eloi Vila, Laura BorrÃ s, AgustÃ Esteve, GlÃ²ria Galiano, SÃlvia Soler, TonÃ PuntÃ, Txell Bonet i NÃºria Coll. Tot plegat amb la intervenciÃ³ dels professionals dels serveis informatius de Catalunya RÃ dio. Data : 2014-10-01\nMida : 42291900\nSanti Villas: Com ha comenÃ§at 'El Crack', la nova sÃ¨rie de Tv3? - 30/09/14\nLa Carme Cleries ha estat a la roda de premsa de Francesc Homs. El portaveu de la presidÃ¨ncia ha explicat que malgrat aixÃ² el procÃ©s sobiranista continua.. Tatiana Sisquella i tota la tribu descobriran, una temporada mÃ©s, histÃ²ries sorprenents i converses sense pressa amb persones, conegudes o anÃ²nimes, que val la pena conÃ¨ixer. Data : 2014-09-30\nMida : 30517200\nEl Govern suspÃ¨n la campanya del 9N - 30/09/14\nDurada : 00:23:18\nMida : 61651800\nLa tribu de Catalunya RÃ dio: Segona hora - 30/09/14\nLa tribu de Catalunya RÃ dio: Tercera hora - 30/09/14\nMarc GirÃ³ busca la pubilla i l'hereu de "La tribu": Setmana del 29 de setembre al 5 d'octubre - 30/09/14\nDurada : 00:18:24\nMida : 48686400\nComenÃ§a el debat de polÃtica general - 15/09/14\nAquesta Ã©s una setmana molt intensa polÃticament parlant. Des d'avui i fins dimecres es fa el debat de polÃtica general al Parlament i divendres s'ha d'aprovar la llei de consultes que ha de permetre fer el referÃ¨ndum el 9 de novembre. Parlem amb la Carme ClÃ¨ries i amb la Carme Lluveras que avui ha anat a la cambra catalana.. DesprÃ©s de dinar, intentem entendre les notÃcies del dia, des dels grans temes de l'actualitat fins a les petites coses. Ens visiten cada tarda grans periodistes que comparteixen amb nosaltres la seva curiositat, com Albert Om, Anna PÃ©rez PagÃ¨s}, Miquel Alzueta, Toni Soler, Manel Lucas, Cris Puig, Guillem Sans, Eloi Vila, Laura BorrÃ s, AgustÃ Esteve, GlÃ²ria Galiano, SÃlvia Soler, TonÃ PuntÃ, Txell Bonet i NÃºria Coll. Tot plegat amb la intervenciÃ³ dels professionals dels serveis informatius de Catalunya RÃ dio. Data : 2014-09-15\nMida : 13803300\nD'entrada - 04/09/14\nAvui s'han conegut el president de la Generalitat i el nou lÃder del PSOE, en una reuniÃ³ que ha durat dues hores. Ens en dÃ³na tots els detalls la nostra companya, la Carme Cleries.. Tatiana Sisquella i tota la tribu descobriran, una temporada mÃ©s, histÃ²ries sorprenents i converses sense pressa amb persones, conegudes o anÃ²nimes, que val la pena conÃ¨ixer. Data : 2014-09-04\nMida : 11466000\nSanti Villas - 04/09/14\nMida : 31266900\nL'entrevista de "La tribu" - 04/09/14\nMida : 13141800\nMida : 17728200\nLa reuniÃ³ Mas-SÃ¡nchez i els preparatius per la consulta - 03/09/14\nAvui s'han conegut el president de la Generalitat i el nou lÃder del PSOE, en una reuniÃ³ que ha durat dues hores. Ens en dÃ³na tots els detalls la nostra companya, la Carme Cleries.. DesprÃ©s de dinar, intentem entendre les notÃcies del dia, des dels grans temes de l'actualitat fins a les petites coses. Ens visiten cada tarda grans periodistes que comparteixen amb nosaltres la seva curiositat, com Albert Om, Anna PÃ©rez PagÃ¨s}, Miquel Alzueta, Toni Soler, Manel Lucas, Cris Puig, Guillem Sans, Eloi Vila, Laura BorrÃ s, AgustÃ Esteve, GlÃ²ria Galiano, SÃlvia Soler, TonÃ PuntÃ, Txell Bonet i NÃºria Coll. Tot plegat amb la intervenciÃ³ dels professionals dels serveis informatius de Catalunya RÃ dio. Data : 2014-09-03\nMida : 28047600\nEl rei abdica: Catalunya i els Borbons - 02/06/14\nAnalitzem la relaciÃ³ dels Borbons amb Catalunya amb els periodistes Eduard Voltas, NÃºria RibÃ³, l'historiador LluÃs Duran i la nostra companya de PolÃtica de Catalunya RÃ dio que segueix la informaciÃ³ de govern i presidÃ¨ncia, Carme ClÃ¨ries. . DesprÃ©s de dinar, intentem entendre les notÃcies del dia, des dels grans temes de l'actualitat fins a les petites coses. Ens visiten cada tarda grans periodistes que comparteixen amb nosaltres la seva curiositat, com Albert Om, Anna PÃ©rez PagÃ¨s}, Miquel Alzueta, Toni Soler, Manel Lucas, Cris Puig, Guillem Sans, Eloi Vila, Laura BorrÃ s, AgustÃ Esteve, GlÃ²ria Galiano, SÃlvia Soler, TonÃ PuntÃ, Txell Bonet i NÃºria Coll. Tot plegat amb la intervenciÃ³ dels professionals dels serveis informatius de Catalunya RÃ dio. Data : 2014-06-02\nDurada : 00:23:12\nMida : 61387200


Blog de crítiques del Ningú no és perfecte: de juny 2019\nJohn Wick ha acabat esdevenint una de les millors franquícies d'acció, menys mainstrean que Misión imposible, però cada capítol és més esperat pels seus fans que ja sabem què volem i ho obtenim quan anem a veure-la. John Wick és ja sinònim d’entreteniment hardcore i cada pel·lícula és una obra mestra en el seu gènere. El que ens resta preguntar quan acaba la festa és, per quan la quarta?\nPel·lícula per agafar la manta i tapar-se de dalt a baix.\nMads Mikkelsen interpreta a un home que s’ha perdut en mig de l’àrtic i que espera, amb paciència i els pocs recursos que té a mà, que el rescatin. L’home dorm a les restes d’una avioneta, que deduïm que és el vehicle amb el qual viatjava. Quan sembla que estan a punt de rescatar-lo, la cosa es gira en contra i davant la falta de menjar i que se li acaba el temps, decideix ell mateix emprendre una ruta que el porti en una de les bases de l’àrtic.\nÁrtico és una magnífica pel·lícula de supervivència que agafa elements d’altres pel·lícules de característiques semblants com Náufrago i Marte.\nRealment, ho vaig passar molt malament i vaig patir moltíssim, fins al límit, de fet. Fins al darrer microsegon abans dels títols de crèdit la pel·lícula et té angoixat, ja que al pobre protagonista li passa de tot i més, i res és bo.\nMads Mikkelsen fa un gran paper, i més si tenim en compte que es passa quasi tota la pel·lícula abrigat i que en molts moments ni tan sols li veiem la cara. Però Mikkelsen és d’aquells actors que només amb la mirada et sap transmetre un munt d’informació.\nI més mèrit té aguantar una pel·lícula d’hora i mitja tot sol, i mèrit del director, Joe Penna, és aconseguir que en cap moment es faci pesada i resulti dinàmica de principi a fi.\nPublicat per Ningú no és perfecte a 07:52 Cap comentari:


Nissan Juke dCi 110 CV Tekna | NacióMotor\nFerran Rosàs | 09/10/2016 a les 19:58h\nArxivat a: Proves Cotxes, crossover, SUV B, SUV, dCi, Juke, Nissan, Prova, dièsel\nNissan va ser una de les primeres marques en oferir una gamma complerta de SUVs i tot terrenys, per totes butxaques i necessitats. Avui ens centrem en el més petit, el Juke.\nA l'any 2011, l'aspecte trencador del crossover nipó va començar a deixar-se veure per les nostres carreteres. Un model peculiar i precursor d'una curiosa tendència: el comprador o compradora de SUV de segment B (derivats de petits compactes) vol una estètica extravagant i futurista. El van seguir el Citroën C4 Cactus, el Fiat 500X, el Renault Captur o el Ssangyong Tivoli.\nNissan Juke Foto: Ferran Rosàs\nPer fer front a l'ofensiva dels rivals, Nissan va revisar el Juke i en va llançar un rentat de cara al 2015, amb múltiples opcions de personalització, però sense canvis molt destacats. Si una cosa funciona, cal canviar-la?\nLa unitat que Nissan ens ha cedit no és altra que el Juke dCi 110 CV amb acabat Tekna. Es tracta del model més alt de gamma, que casa molt bé amb la ja atrevida estètica japonesa. La gent que m'hi ha vist al volant tenia dos tipus d'impressió al respecte. O agrada molt, o gens. Si bé és cert que personalment em sento més atret pels vehicles d'aparença tradicional, reconec encertada l'opció de Nissan d'arriscar a l'hora de descobrir al gran públic un segment "nou", el SUV derivat de plataformes B. El fabricant japonès ha fet treballar de valent a marques rivals per trencar esquemes de disseny i estar a l'altura, a més de presentar uns interiors amb sensació de qualitat treballada sense comprometre gaire el preu final.\nEl blanc perlat opcional (470 euros) combina molt bé amb el pack exterior Negre Tokio amb diversos embellidors inclosos i les llandes de 18 polzades amb detalls Blanc Londres (395 euros), que aporten un tret diferencial.\nLlandes de 18 polzades en Blanc Londres Foto: Ferran Rosàs\nSaltem dins. Des de la posició del conductor podem apreciar una gran feina. Bons acabats, cuir, en definitiva, sensacions agradables. Per molt que portis un derivat de segment B, els japonesos volen que t'hi sentis d'allò més bé. Tot i ser encara perfectament funcionals, la pega és que molts controls avui en dia queden superats, tant tecnològicament com en disseny. A Nissan ja deuen tenir coses pensades pel nou model previst pel 2017. L'exemple més evident és la pantalla d'infoentreteniment. Tot i tenir visió esquemàtica d'obstacles a l'hora d'aparcar, càmeres, navegador i tota la pesca, li falta definició i mida. Però, ep! Ve de sèrie en aquest model.\nInterior Nissan Juke Foto: Ferran Rosàs\nEls seients són confortables i l'alçada de conducció és perfecta per a compradors o compradores que ja han passat l'edat d'anar amb el cul a terra. La tapisseria de pell i els seients calefactats vénen de sèrie amb l'acabat Tekna.\nSi ens movem cap a les places posteriors, els bons acabats i la comoditat del cuir segueixen regnant, però la mida de la porta i les petites finestres fan que el passatger tingui una sensació una mica claustrofòbica. No em malinterpreteu, s'hi viatja bé i fins i tot una persona d'1,90 metres d'alçada s'hi pot trobar còmoda. El problema és que des de fora fa la impressió que ha de ser més espaiós.\nPlaces posteriors del Nissan Juke Foto: Ferran Rosàs\nNissan se n'ha adonat i per alguna imatge que circula a Internet del Juke del 2017, es pot apreciar com les portes i finestres posteriors semblen més grans.\nEl maleter, de 354 litres té dues alçades, amb una safata separadora. Són gairebé 100 litres més que el Nissan Micra, però 30 menys que el Pulsar, de segment C. Més lluny queden encara els 430 del Qashqai. La majoria dels SUV de segment B es mouen entre els 350 i 360 litres, per tant, queda dins la mitjana.\nMaleter del Nissan Juke Foto: Ferran Rosàs\nPremem el botó Start/Stop i encenem el motor dièsel de 1.461 centímetres cúbics. Aquest propulsor homologa 110 cavalls i 260 newtons metre de parell. Un bon motor dièsel, sense més. Ni destaca ni decep. I el consum mitjà que Nissan anuncia és de 4,1 litres als 100 quilòmetres. Com sempre que un vehicle es posa en condicions reals, el consum acaba sent superior, però no va pujar més amunt dels 5 litres. El que sí que em va sorprendre va ser el tacte del canvi. Només recollir la unitat de premsa, engranar fins a tercera, arribar a una rotonda i reduir, me'n vaig enamorar. Un recorregut curtet i el fet de tenir la palanca en una posició força elevada, el fan un canvi molt còmode i agradable. Aquesta transmissió manual de 6 velocitats envia la potència a les rodes frontals. La tracció a les quatre rodes només està disponible amb els motors de 190 i 214 cavalls de benzina.\nNissan Juke en carretera Foto: Abril Borrell\nEl comportament en carretera és bo i es pot gaudir molt d'una via revirada a ritme tranquil. Si volem un comportament més esportiu, probablement no hem escollit el vehicle adequat, ja que la característica comuna d'aquest segment és l'espai lliure a terra i un tarat de suspensió més tou, per si ens volem escapar a rutes sense asfaltar. La nostra unitat però, amb les llandes més grosses a les que pot optar el Juke, gaudeix d'un aplom admirable, tot i la suspensió tova.\nNissan Juke Foto: Abril Borrell\nL'electrònica permet 3 modes de conducció: normal, esport i eco. Es nota molt el canvi de configuració en la duresa del volant i la resposta de l'accelerador, cosa que trobo bona, a l'instant el cotxe modifica la resposta de forma perceptible. Per accedir als modes s'ha de prémer un botó que els alterna amb la pantalla del climatitzador. Podria ser més accessible, ja que si necessites potència per fer un avançament, no s'hi val a badar remenant botons.\nEl detall que he comentat, les rodes, em van fer dubtar de l'efectivitat sobre pista, lluny de l'asfalt. El neumàtic era ben bé de carretera. I cal puntualitzar que no porta cap sistema que ajudi a la conducció off road. Ni la suspensió es fa més tova, ni hi ha altres mapes de potència ni opcions de tracció. És evident que no hi ha cap problema per circular per pistes llises de terra, la suspensió va absorbint les irregularitats del terreny, però no les tenia totes si la pista es complicava.\nVaig decidir doncs, aventurar-lo a una ruta amb gran desnivell positiu, amb grava solta i parts amb single, superfícies grosses de llosa. Pendent de possibles llocs on girar cua si les coses es complicaven i depenent només del joc amb accelerador i embragament per superar els obstacles, vaig fer que el Juke arribés fins al final de la ruta marcada. Em vaig quedar gratament sorprès.\nNissan Juke en plena escalada Foto: Ferran Rosàs\nSi l'únic que has de fer fora de pista és una excursioneta de tant en tant, el Juke et demostra que amb alçada lliure a terra, suspensió una mica més tova i llandes i neumàtics de tall esportiu és possible. I si la cosa es complica, també en sortiràs (si no plou o la teva excursió consisteix a travessar dunes).\nEl preu base del Juke Tekna dCi 110 CV és de 20.400 euros i ve molt equipat. De fet, a part del sostre practicable (850 euros), la resta d'extres són de personalització. Els plàstics interiors, embellidors i llandes es poden pintar en una gran varietat de colors. A la web de Nissan, podeu passar una bona estona amb el seu configurador 3D provant combinacions.\nL'estètica del crossover nipó no m'havia convençut, però la seva efectivitat fora de l'asfalt i el confort a l'interior sí que ho van fer. Si el model del 2017 segueix les línies del nou Micra i millora l'accessibilitat de les places posteriors, Nissan les té totes per reeditar un supervendes.\n[wc_testimonial by="F.Rosàs" url="" position="left"]A diferència del company Ferran Boada, a mi m'agraden els SUV, però no sóc fan d'estètiques tan atrevides. L'aparença del crossover nipó no m'havia convençut, però la seva efectivitat fora de l'asfalt i el confort a l'interior sí. Si el model del 2017 segueix les línies del nou Micra i millora l'accessibilitat de les places posteriors, Nissan les té totes per reeditar un supervendes.[/wc_testimonial]


La Fragata acull una exposició per reflexionar sobre els usos de l’aigua al món actual — Serveis urbans\nLa Fragata acull una exposició per reflexionar sobre els usos de l’aigua al món actual\nLa Fragata acull una exposició per reflexionar sobre els usos de l’aigua al món actual La mostra es pot veure a La Fragata fins el 14 d’abril https://www.sitges.cat/serveis/serveis-urbans/actualitat/noticies/sitges-acull-una-exposicio-per-reflexionar-sobre-els-usos-de-l2019aigua-al-mon-actual https://www.sitges.cat/serveis/serveis-urbans/actualitat/noticies/sitges-acull-una-exposicio-per-reflexionar-sobre-els-usos-de-l2019aigua-al-mon-actual/@@download/image/Expo aigua.jpeg\nLa mostra es pot veure a La Fragata fins el 14 d’abril\n‘Operació Aigua’ és el nom de l’exposició que vol convidar a reflexionar la ciutadania sobre els usos i abusos que la nostra societat fa sobre la disponibilitat d’aigua i les afectacions sobre el medi natural. La mostra es podrà veure a La Fragata des de demà i fins el 14 d’abril, amb 4 plafons que aborden quatre temàtiques diferents.\nEl primer àmbit porta per títol ‘Aigua per a tothom?’ i analitza la disponibilitat i el repartiment de l’aigua dolça al món, amb les previsions de futur, les conseqüències del canvi climàtic i les respostes internacionals que es volen donar a aquestes problemàtiques.\nAl segon àmbit de la mostra s’incideix en l’aigua que consumeix cada persona, amb consells per a estalviar-ne. Posteriorment, la tercera part de l’exposició detalla els problemes que provoca a l’aigua l’abocament de residus domèstics o el reciclatge incorrecte. Finalment, l’exposició s’acaba fent veure com l’activitat humana té un impacte en la contaminació de les aigües.\n‘Operació aigua’ vol arribar a tots els públics, parant especial atenció al públic familiar i escolar. Per aquest motiu, s’ha preparat un joc d’investigació en què els participants són científics que han de cercar les causes que han provocat la mort dels peixos. Aquesta investigació els porta a descobrir algunes de les dades més destacades dels diferents àmbits de l’exposició, posant el focus en les mesures que poden prendre a nivell personal.\nL’alcaldessa de Sitges, Aurora Carbonell, ha afirmat que “l’exposició permet apropar d’una manera molt entenedora i planera als infants i a les famílies la importància de fer una bona gestió de l’aigua”. L’Alcaldessa ha destacat que “l’aigua és un bé escàs i hem de ser plenament conscients de fer-ne un bon ús i evitar-ne el malbaratament”.\nPer altra banda, la directora territorial de la Catalunya Sud d’Agbar, Berta Mercadé, ha destacat que “la companyia ha adoptat un rol actiu per contribuir a assolir els Objectius de Desenvolupament Sostenible” i ha remarcat “l’aposta per la conscienciació i la sensibilització ciutadana en un moment de transformació davant l’emergència climàtica i social”.\nL’exposició “Operació aigua” d’Agbar ja ha passat per Granollers, Mollet, Sant Celoni, Sant Cugat, Rubí, Martorell i Amposta, i visitarà una trentena de poblacions catalanes més en els pròxims dos anys. L’agenda es pot consultar al web de l’Efecte Blau:\nAdhesió a la certificació Biosphere Destination\nEn la línia del compromís amb la sostenibilitat, Sitges compta, des de 2016, amb la certificació Biosphere Destination en reconeixement a la qualitat, la sostenibilitat ambiental i la responsabilitat social com a destinació turística. L’Ajuntament de Sitges aposta per aconseguir la certificació Gold mitjançant l’adhesió d’empreses al distintiu Biosphere. En aquest sentit, Agbar, com a empresa gestora del servei municipal d’aigua de Sitges, ha completat la seva adhesió aquest mes de març.


L'app gironina Wikiloc supera els set milions d'usuaris a tot el món - Diari de Girona\nL'app gironina Wikiloc supera els set milions d'usuaris a tot el món\nL'auge de l'esport a la natura impulsa aquesta «start-up» gironina, que ja compta amb més de 20 milions de rutes compartides pels usuaris\n11.01.2021 | 00:04\nL'equip de Wikiloc, en una imatge d'arxiu a la Cort Reial de Girona.\nWikiloc, el projecte nascut a la ciutat de Girona de la mà de Jordi Ramot, ha pogut confirmar l'auge de l'esport i les activitats a l'aire lliure en pràcticament tot el món. L'start-up va veure com havia crescut un 68% l'activitat dels membres de la comunitat de la seva plataforma durant els mesos de juliol i agost en comparació amb els mateixos mesos de l'any anterior. A causa del major interès dels ciutadans per practicar activitats a l'aire lliure, el projecte gironí ha arribat als 7 milions de membres a la seva comunitat i els 20 milions de rutes publicades.\nAquestes rutes, registrades per la mateixa comunitat d'usuaris a l'app, solen inspirar altres persones, ja que en la majoria de rutes hi podem veure fotografies, descobrir els punts d'interès trobats, i descripcions i comentaris.\n«Aquest gran retrobament amb la natura i l'esport ens anima a seguir treballant intensament perquè tots aquells que comencen a gaudir de les activitats a l'aire lliure tinguin a Wikiloc un bon aliat. Perquè les experiències dels més de set milions de persones que formen part de la comunitat serveixin per trobar els millors recorreguts, explorar el més proper o el més llunyà (quan es pugui) i trobar la motivació necessària per seguir gaudint del nostre entorn privilegiat», comenten els membres de l'equip de la firma gironina.\nJordi Ramot, fundador i CEO de Wikiloc afegeix: «Gràcies a les 7 milions de persones que ens donen suport dia a dia publicant els seus recorreguts, ara Wikiloc compta amb més de 20 milions de rutes i activitats. Per a nosaltres, això és més que una xifra. D'una banda, és la confirmació que el camí que va començar aquella petita start-up el 2006 és el correcte. D'altra banda, no podem evitar pensar que cadascuna d'aquestes rutes van ser una gran vivència que, un cop «pujada» a Wikiloc, s'ha convertit en l'experiència de moltes altres persones. Aquests 20 milions de rutes són la xifra que reflecteix un somni complert».\nPer als amants de l'estadística, Wikiloc té comptabilitzat que dels 20 milions de rutes publicades, més de 6 milions són rutes de senderisme. Al darrere, hi ha molt a prop el ciclisme de muntanya, que actualment ja suma una mica més de cinc milions de rutes i el segueix el ciclisme de carretera, amb gairebé dos milions. En quart lloc hi ha el running, modalitat que té més d'un milió i mig d'activitats.\nEn l'app i web de Wikiloc, disponible en 21 idiomes, s'hi comptabilitzen diàriament rutes de fins a 72 modalitats o activitats esportives més que es reparteixen al voltant de tot el món.\nEl projecte ha estat reconegut en diverses ocasions amb premis de Google Maps Espanya, National Geographic i Ashoka Changemakers, Sociedad Geográfica Española (SGE), Garmin Ltd., així com ha estat seleccionat en diverses ocasions per Apple com l'aplicació del dia i apareixent esmentada en l'Apple Keynote, un dels grans esdeveniments mundials de la multinacional tecnològica.\nReinventar-se o retrobar-se?.


Relat "La vella manaire a l'hotel dels seixanta que feia figa"\nInici > detall del relat: La vella manaire a l'hotel dels seixanta que feia figa\nLa vella manaire a l'hotel dels seixanta que feia figa\nAquella octogenària de nom Lourdes, blanca de cabells i crepada cada dissabte a la perruqueria de tota la vida, s'asseia a la millor butaca de la recepció de l'hotel Marplana, regentada pel fill i la jove, tot i que ella se'n sentia la mestressa i així no s'estressava ni se'n sentia a dir. L'àvia lluïa collaret de perles de les bones, regal del seu difunt, mort feia uns quants lustres un dia que va llaminerejar massa dolç amb sucre llustre. Diabetis al momentus superlatívica. Al sot i unes quantes corones de roses, que era el mes de maig, i la vida continua.\nLa Lourdes amb els cabells com un núvol esclafant-los contra la butaca on s'escarxofava moltes hores. Això la feia emprenyar. S'aixecava i el darrere del cap allisat i sense volum no estava bé, gens bé, i et cridava a tu, la jove recepcionista, i que els l'inflessis i tu no en tenies ni idea de globus capil.lars.\nEl volum dels cabells era una cosa poc greu.\nMés greu era el volum del televisor. L'únic televisor de la saleta-recepció. Els turistes volien mirar programes força típics i en alemany o francès, perquè majoritàriament venien dels països d'aquestes llengües. Però la senyora Lourdes s'entossudia a agafar amb fermesa el comandament. Jo crec que se l'hauria cosit, si hagués pogut amb les agulles llargues del fer mitja incessantment i més i més mantellines que ni jove ni néta no volien. Me'n va regalar una, de color verd molsa, i la tinc, encara. L'uso per tapar la caixa de patates, que no es grillin. Sí, aquella dona estava força grillada. L'edat, el caràcter. Comprensible?\nEl volum del televisor, deia. Sordejava, la senyora Lourdes. Aleshores pujava el volum de l'aparell a tope. La gent no podia parlar i es veien obligats a surtir a la terrassa a prendre alguna cosa i gastar. Més entrades a la caixa de l'hotel. Que l'àvia durés força!\nEsperava unes amistats franceses estiuejaires de tota la vida. Em preguntava ben sovint:\n- Nena, que ja han "trufat"?\nBarrejava "trucar" i "telefonar". Jo m'aguantava el riure, cosa dolenta per a la salut.\nEl dia que duien la llet fresca cridava el fill i al bar, tocant a la recepció, li feia torrades i hi estenia al damunt el tel. Veies el cinquantè atipant-se com a la posguerra, potser. El nen de la mama.\nLa senyora Lourdes exigia lluentor a les fulles de les plantes tropicals i exòtiques que decoraven l'entrada. I em donava una tassa amb llet i cotó i havia de netejar cada fulla pacientment. Ella, mentrestant, m'explicava la seva vida i les dels altres, asseguda, cabells perdent volum per darrere i agulles de fer mitja en ple èxtasi.\nEl dia que en va fer un gra massa va ser, ho recordo com si fos ara, aquell dia en què va fer venir la de la pedicura a l'hotel. Es va fer portar un gibrell amb aigua calenta i hi va posar els peus en remull mentre esperava. Alguns clients li feien fotos, espectacle pintoresc tercermundista. Alguns venien a queixar-se i jo els donava un val de descompte pel Marineland per fer-los callar.\nQuan la dels peus li arreglava les durícies i li tallava les ungles hi havia més gent mirant-s'ho que no pas mirant la tele. Per una vegada que el problema del comandament i del volum estava solventat!\nRubba Bertanero | 27-12-2015 | Valoració: 9\nPocs hotels tant casolans deuen quedar i menys amb personatges tan típics i tòpics. L' escena dels peus en remull és pròpia d'una pel.lícula d'Alfredo Landa. M' has transportat uns any enrera.Salutacions.


Aplec dels Ports a Herbers – Ilercavònia\n15/07/2011 by Vicent Sanz\nAplec dels Ports a Herbers\nEl darrer cap de setmana d’aquest juliol té lloc a Herbers el XXXIII Aplec dels Ports, la festa reivindicativa anual de la comarca que, amb alguna interrupció puntual, es realitza des de 1978. És la cita anual per renovar la vinculació de la gent i el territori comarcal i, en la mesura de les possibilitats, projectar-lo com a referent. El caràcter obert i popular de l’esdeveniment està d’acord amb el caràcter reivindicatiu que té. Es tracta d’una reivindicació que ha esdevingut històrica amb el pas dels anys. Els Ports és una comarca característica de la Ilercavònia, en contacte amb veïnatges administratius diversos i amb els quals comparteix una continuïtat social que suporta una divisió oficial fragmentarista, que maltracta el territori per defecte, encara que no vulga, perquè el situa a la perifèria més perifèrica. La reivindicació de les possibilitats de desenvolupament social i econòmic de la comarca xoca amb aquesta oficialitat displicent de mena, que té altres interessos de més pes a què dedicar atenció.\nEn realitat, aquesta condició perifèrica és el resultat d’una organització territorial bastida de dalt a baix, una organització que té molt a veure amb l’avortament polític d’una organització territorial pròpia de l’autonomia valenciana, que va aferrar-se a les províncies de l’estat liberal espanyol, aquell engendre de la revolució burgesa que el franquisme va petrificar per la força de les armes. Els hereus d’aquella petrificació van fer mans i mànigues perquè l’organització territorial autonòmica no variés gens ni mica les estructures administratives heretades. De manera que quan els territoris veïns de Catalunya i Aragó han fet via en l’organització administrativa comarcalitzadora, en aquesta banda del Sénia les comarques històriques dels Ports i el Maestrat no passen de ser fantasmes del passat; entelèquies per poder parlar del territori i entendre-s’hi, fins i tot els mateixos qui malden per reproduir el provincialisme; sobreentesos que a l’hora de la veritat van a parar a l’embut de l’administració provincial, avui omnipotent, sense control democràtic, perfectament encaixada a l’organigrama estatal. Fins i tot podria dir-se que té més influència que l’administració autonòmica. Renunciant a la comarcalització, l’autonomia va deixar l’administració supramunicipal en mans d’organismes tan transparents com la Diputació, aquella institució que mai no tindrà problemes per cobrir els llocs de responsabilitat, tan sucosos per als polítics professionals, ja siga al govern o a l’oposició.\nMentrestant, les mancomunitats de municipis dels Ports i del Maestrat malviuen en la indigència administrativa, són iniciatives creades per la necessitat de repartir-se la misèria, administrativament parlant. No tenen cap contingut de cap tipus i, si és el cas, solen ser plataformes perfectes perquè els implicats es barallen per causes partidistes. És el resultat d’uns plantejaments de l’organització territorial que tenen més en compte les estructures del poder estatal, al nivell administratiu que siga, que no les necessitats de la població i la dignitat democràtica. I això no obstant, hi ha una persistència de la societat comarcal, dels Ports i del Maestrat, una dinàmica lligada al territori, a l’economia, a les relacions socials, clarament diferenciada de les comarques castellonenques de més al Sud. La reivindicació comarcal que sempre a tingut l’Aplec opera en aquest sentit, que consisteix a reclamar la capacitat d’autoorganitzar el territori i els recursos disponibles, alliberar-se del despotisme il·lustrat d’unes institucions pensades sobretot per assegurar una determinada estructura de poder.\nUn altre tret que caracteritza l’Aplec, i que el fa travesser als plantejaments de la valenciania oficial, pràcticament impaïble, és l’afirmació lingüística i nacional sense eufemismes ni revoltetes. El constructe entel·lèquic destinat a enfonsar la catalanitat de l’idioma i desviar la pertinença nacional a uns Països Catalans (ai, ui, quins fàstics) que tenen una llengua i una cultura compartides, que vénen d’uns mateixos orígens històrics, xoca de front amb l’afirmació de la reivindicació de normalitat sociolingüística de l’Aplec. Perquè aquest constructe que fan córrer les institucions oficials és, ben mirat, els abeuralls culturals, festius i minoritzadors que busquen l’afermament de la diglòssia lingüística, la degradació definitiva de la vigència social de la llengua pròpia i la dissolució pròpia del patués. Se’ls veuen els descosits d’una hora lluny, i tenen forma de sentències judicials contra una política destinada a fragmentar la unitat de la llengua catalana, assumpte que s’intenta silenciar amb la mateixa insistència amb què es presenten recursos sense fonament, d’altra banda tan coeherents amb aquells compromisos judicials que dèiem.\nEn certa manera, doncs, l’existència de l’Aplec ve a significar que una altra manera d’entendre la identitat valenciana és possible, i això posa en qüestió el discurs oficial, que navega entre la majoria absoluta de cartó pedra i els compromisos amb la justícia. Per dir-ho així de passada. Després de tant de temps, la vitalitat de l’Aplec i la seua proposta cultural i festiva és una alternativa feta i dreta a la cosa entre costumista i modernera de la cultureta autòctona.\nSí, també cal reconèixer que hi ha grans esdeveniments a la vora, en el temps i l’espai, com el FIB, aquell festival internacional de les darreres tendències musicals del món mundial, que enguany després de quinze edicions es digna a programar la primera actuació d’un grup que canta en la llengua de casa: Antònia Font. No cal dir que amb esdeveniments així, no s’hi pot establir comparació. L’un és una mostra de la globalització, que promou unes tendències determinades, culturals i lingüístiques, mentre té els de casa a l’ostracisme. L’altre pot ser vist com la contumàcia d’unes formes de vida, lingüístiques, culturals i també polítiques clarament subalternes, per no dir en retirada. També s’hi pot veure una certa dissonància entre el que és urbà i el que està condemnat a la ruralia. Una imatge del tot deformada.\nA l’Aplec s’hi ha d’anar a xalar i a viure’l per entendre que la vigència d’un esdeveniment com aquest queda lluny dels tòpics i constitueix el signe de vitalitat d’una normalitat social que els del mànic de la paella voldrien anorreada. I amb uns mitjans tan precaris, com és que aconsegueix aplegar tants seguidors, durant tant de temps? És qüestió de comprovar-ho en directe a Herbers.\nAquesta entrada s'ha publicat en Cultura, Societat, Territori i etiquetada amb Aplec, Herbers, Ports. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n← Els mestres educats


Valencia Basket certifica en Gipuzkoa la seua condició de cap de sèrie per a la Copa (57-58)\nValencia Basket es va imposar a IDK Gipuzkoa en una complicada visita a terres basques que permet a l'equip de Rubén Burgos refermar el seu bon moment i seguir en la part alta de la taula de classificació. Després d'una primera part molt igualada, les valencianes van eixir victorioses d’uns últims segons d’infart per a sumar un triomf importantíssim en la lluita per ser cap de sèrie en la Copa de la Reina.\nVa començar millor Valencia Basket amb Abalde i Meiya fent mal en la pintura, mentres Queralt Casas castigava des del joc exterior. Pareixia que el partit es podia trencar ja des de l'inici, però un parcial de 10-0 liderat per De Souza tornava la igualtat. Després d'un primer quart de baixa anotació (9-12), la brasilera empatava amb un 2+1 en l'inici del segon. L'aparició de Laura García en el joc ofensiu basc va provocar que Rubén Burgos haguera de parar el partit. La veterana jugadora de Toledo va connectar bé amb Ariel Edwards i les locals inclús es van posar dalt. Els triples d'Anna Gómez i Queralt, les penetracions de Joy i el joc de Meiya en la pintura, van contrarestar per les taronja, que van mantindre avantatge al descans (28-33).\nNo obstant això IDK arribava en plena millora i volia demostrar-ho. Es va encarregar de dur-ho a terme la seua nova directora de joc. Coussins Smith va anotar des del perímetre amb De Souza i Edwards fent mal dins, i a Valencia Basket li va costar trobar solució. Va millorar Reisingerová en el pal, però no va ser prou per a evitar que se li donara la volta al marcador després del tercer quart (49-45).\nLes forces es van igualar en l'últim quart, i això que el parcial s'iniciava amb un 2+1 que donava la màxima diferència a IDK. Julia en el pal, Joy amb la intensitat habitual i una Jana enorme en defensa li van donar la volta, amb un parcial de 0-9. S'arribava al final amb tot per decidir. En uns últims instants d'infart, Ariel Edwards anotava des del tir lliure per a posar a les de casa un dalt a falta de 5 segons. Temps suficient perquè Queralt Casas es reposara de fallar des del tir lliure per a anotar una espectacular canastra decisiva després d'una valenta penetració que va acabar amb tir a tauler. Més suspens impossible per a un final de pel·lícula que deixa a les taronja virtualment com a cap de sèrie per a la competició copera.


Portugal, oficialment la República Portuguesa, és un estat europeu situat al sud-oest d'Europa, en la regió occidental de la península Ibèrica i inclou arxipèlags de l'oceà Atlàntic nord. Té una àrea total de 92.391 km² i és el país més occidental del continent europeu. El territori portuguès limita al nord i a l'est amb Espanya i al sud i a l'oest amb l'oceà Atlàntic i inclou els arxipèlags de les Açores i de Madeira. El territori portuguès ha sigut testimoni durant els passats 3.100 anys d'un constant flux de civilitzacions: Fenicis, celtes, cartaginesos, romans, bàrbars i àrabs han deixat la seva empremta. Durant els segles XV i XVI Portugal va esdevenir una potència econòmica, política i cultural. Els territoris d'ultramar i colònies es van estendre per tot el globus. En l'actualitat és un país desenvolupat, i econòmicament pròsper; és un dels vint països del món amb millor qualitat de vida. (ca)\nPortugal, oficialment la República Portuguesa, és un estat europeu situat al sud-oest d'Europa, en la regió occidental de la península Ibèrica i inclou arxipèlags de l'oceà Atlàntic nord. Té una àrea total de 92.391 km² i és el país més occidental del continent europeu. El territori portuguès limita al nord i a l'est amb Espanya i al sud i a l'oest amb l'oceà Atlàntic i inclou els arxipèlags de les Açores i de Madeira. (ca)


Una foto de Hitler centra una campanya antiavortista a Polònia\nUn cartell gegant amb la cara d'Adolf Hitler al costat d'uns fetus ensangonats ha estat penjat per un grup antiavortista a la paret d'un cèntric edifici de la ciutat polonesa de Poznan. El cartell, de més de 200 metres quadrats, porta la inscripció següent: "L'avortament per a les dones poloneses va ser introduït per Adolf Hitler el 9 de març del 1943". El text fa referència a una llei que permetia la interrupció de l'embaràs a les dones pertanyents a les ètnies considerades inferiors pels nazis, mentre que l'avortament estava prohibit a les alemanyes.\n05/03/2010 - 16.14 Actualitzat 06/03/2010 - 11.49\nEl cartell, de 200 metres quadrats, està penjat en un cèntric carrer de Poznan.\nL'associació antiavortista polonesa Pro ha declarat al diari "Gazeta Wyborcza" que "en la lluita contra l'avortament, els mètodes suaus no tenen cap efecte. Per oposar-nos a l'avortament, no tenim cap més altra opció".\nPolònia disposa actualment d'una de les legislacions més restrictives d'Europa respecte a l'avortament. Només està autoritzat en cas de violació, incest o de perill per a la vida o la salut de la mare, així com en el cas de malformació irreversible del fetus.\nSegons les organitzacions feministes, uns 180.000 avortaments clandestins es practiquen cada any a Polònia, mentre que les interrupcions legals de l'embaràs oscil·len entre 200 i 300.


Els accidents de trànsit representen una de les causes més importants en l'augment de la incidència de traumatismes facials a l'estat espanyol. En total, un 72% dels accidents de trànsit registrats a l'estat espanyol provoquen lesions a la zona del cap i el coll. Com a mesura de prevenció, els experts insisteixen en l'ús dels cinturons de seguretat i del casc. Les lesions facials provocades per accidents de trànsit són més habituals a l'estiu i en zones turístiques, a causa del major ús dels vehicles.\nAquest estiu la incidència d'accidents de trànsit ha estat molt elevada a Espanya, ja que s'han comptabilitzat més de 970 ferits i 850 morts. Els metges adverteixen que en moltes ocasions les lesions facials es presenten en pacients politraumatitzats, cosa que provoca que els metges se centrin primer en les lesions més importants. En aquest cas, els traumatismes facials passen inadvertits, i poden a vegades derivar en seqüeles de caràcter funcional o estètic. És aquí on recau la importància de fer un bon diagnòstic en el moment que el pacient arriba a l'hospital.\nUna agrupació catalana demana més participació social i política per reduir els accidents


El bloc d'en Salvi Güell: de març 2011\nAlguns detalls de la candidatura\nUs adjunto l'escrit publicat al Diari Digital de l'Empordà.\nEstem immersos tots plegats dins d’un guirigall important, en quant a llistes, candidats, normativa preelectoral...\nA Castelló d’Empúries, com a tants altres municipis la crisi ha arribat a l’Ajuntament. Això ho sap tothom, però, per què hi ha tanta fal·lera en voler presentar-se a les eleccions municipals?\nSembla que en temps de crisi hi hauria d’haver menys candidats per ser Alcalde, ja que la propera legislatura no serà de gaire lluïment, a menys que la situació econòmica no canviï sobtadament, cosa que, ara per ara, sembla impossible.\nEn tot cas benvingut tothom a la carrera electoral!n Tot el que es faci de bona fe pel bé del nostre municipi, doncs millor que millor.\nEsquerra, a Castelló, presentarem una llista capacitada per governar amb rigor, transparència, coherència i eficàcia. Crec que en aquesta legislatura ja hem demostrat aquestes virtuts, i ho seguirem fent. El nostre equip reflecteix esperit de superació i optimisme, una justa combinació entre l’experiència i l’empenta de la joventut, format per gent activa i participativa en la nostra societat i als que no ens tremolarà el pols a l’hora de portar a terme les nostres propostes.\nERC vol tornar a ser decisiva a l’hora de governar a la nostra vila, que tothom ho tingui clar.\nCandidat ERC a l’alcaldia de Castelló d’Empúries\nCastelló d’Empúries, 23 de Març de 2011\nPublicat per Salvi Güell a 13:32 11 comentaris:


Troben una nova forma de transportar eficaçment fàrmacs a el cervell. | afabaix\nTroben una nova forma de transportar eficaçment fàrmacs a el cervell.\nLa barrera hematoencefàlica protegeix el cervell de patògens i substàncies tòxiques i el 98% dels fàrmacs no poden creuar-la.\nInvestigadors de l'Institut de Bioenginyeria de Catalunya (IBEC) han trobat una nova forma de transportar eficaçment fàrmacs a el cervell, un dels desafiaments de la ciència farmacèutica actual, el que podria ajudar a dissenyar nous tractaments per a malalties neurològiques, com Parkinson o Alzheimer.\nEl treball, que publica la revista 'Journal of Controlled Release', l'ha liderat la investigadora de l'Institut de Bioenginyeria de Catalunya (IBEC) i també professora de la Universitat de Maryland (EUA) Silvia Muro.\nEn la seva investigació, els científics van unir un anticòs capaç de reconèixer la proteïna ICAM-1-una molècula expressada en la superfície dels vasos sanguíneos- a una sèrie de nanopartícules polimèriques que poden transportar un fàrmac i injectar per via intravenosa.\nA l'poc temps, després de la seva administració en ratolins de laboratori, les nanopartícules recobertes amb aquest anticòs van aconseguir arribar a el cervell travessant la barrera hematoencefàlica, que separa el torrent sanguini d'aquest teixit i es caracteritza per tenir una permeabilitat altament selectiva.\nSegons ha explicat Muro, la barrera hematoencefàlica actua de manera eficaç a l'protegir el cervell de patògens i substàncies tòxiques que puguin circular en la sang, el que fa que les malalties que afecten el cervell siguin difícils de tractar, ja que el 98% dels fàrmacs no poden creuar-la.\nEn canvi, substàncies naturals com a nutrients, hormones i cèl·lules de el sistema immune sí poden travessar-la i entrar a el cervell des del flux sanguini.\nL'estratègia dissenyada pel grup de Muro per superar aquesta barrera es basa precisament en l'ús de ICAM-1, que és una de les dianes utilitzades per les cèl·lules de el sistema immune per travessar aquesta barrera.\nSegons Mur, es tracta d'una troballa molt significatiu, ja que podria ajudar a optimitzar l'alliberament de fàrmacs a través de l'endoteli, que és el teixit que recobreix la part interna dels vasos sanguinis.\nD'aquesta manera, els fàrmacs podrien penetrar eficaçment la barrera hematoencefàlica i entrar a el cervell.\n"En aquest treball vam demostrar com aquesta estratègia ajuda a transportar el cervell d'animals d'experimentació un fàrmac que no pot passar per si mateix a aquest òrgan, el que podria oferir un nou tractament per a la malaltia de Niemann-Pick tipus A, una síndrome neurodegenerativa congènit i incurable, sense tractament actual ", ha dit Mur.\n"Seguint aquesta mateixa estratègia, el sistema podria adaptar per alliberar altres fàrmacs i ajudar a pacients d'altres malalties que afecten el cervell, com l'Alzheimer, Parkinson, meningitis o glioblastoma", ha afegit la investigadora, que treballa en un altre projecte de l'IBEC per obtenir nous anticossos per avançar aquesta estratègia cap a la clínica.\nSílvia Mur es va incorporar a l'IBEC a la fi de 2017 per liderar el grup 'Targeted Therapeutics and Nanodevices', que investiga com dissenyar nanotransportadores carregats amb medicaments que poden fer servir les rutes naturals de transport en l'organisme per tractar malalties neurodegeneratives, cardiovasculars, metabòliques o càncer .