Salvant la bretxa lingüística: l'impacte dels drets lingüístics sobre la llibertat a Internet - Softcatalà\nSalvant la bretxa lingüística: l’impacte dels drets lingüístics sobre la llibertat a Internet\nPer Andrea Brás. Traducció de Jordi Mas <jmas@softcatala.org>\nL’accés a la informació a Internet és diferent d’una llengua a una altra; no obstant això, els usuaris poden sorprendre’s de com la llengua que parlen condiciona la seva experiència a Internet. Més del 50% de la xarxa està en anglès, fet que supera amb escreix el nombre de parlants nadius d’anglès al món, i està lluny de la representació d’altres llengües majoritàries. De fet, segons alguns investigadors, l’alemany és la segona llengua més visible en línia, malgrat que representa un conjunt molt més petit de parlants respecte a llengües com l’àrab.\nPer tant, com impacten aquestes estadístiques la comunitat d’Internet lliure? Per respondre a això, ens fixem en les barreres de l’idioma en els drets humans i com la comunitat de codi obert pot jugar un gran paper en el canvi de la realitat lingüística a Internet.\nEls drets lingüístics són un dret humà\nLa traducció és només una petita part del procés de localització. En el cas de la tecnologia, la localització consisteix a adaptar la llengua i el programari a les normes locals específiques d’un usuari en una regió. Això pot incloure canvis al disseny de la interfície d’usuari, així com assegurar que la terminologia està ben reflectida en les eines. Si els dissenyadors i desenvolupadors no tenen en compte les necessitats lingüístiques i culturals dels usuaris, es corre el risc d’incorporar analogies culturalment irrellevants, argot, i/o icones que poden alienar el seu públic objectiu. La localització destaca l’adaptació d’un producte a la comunitat i no a l’inrevés.\nHi ha mil raons per garantir que la tecnologia estigui disponible en diverses llengües. Des d’una perspectiva empresarial, la localització d’un producte s’ha demostrat que augmenta la penetració en nous mercats. En una enquesta de gairebé 2.500 usuaris d’Internet en 8 països, un 72,4% va respondre que “serien més propensos a comprar un producte amb informació en la seva pròpia llengua”. Un país que il·lustra el potencial de localització, per a potenciar la captació de noves tecnologies és l’Índia. En un estudi recent, gairebé el 50% de consumidors indiquen estar disposats a comprar en línia si l’empresa localitza el seu producte. Gairebé un 70% d’aquests mateixos usuaris indiquen que tenen problemes a l’hora d’utilitzar teclats en anglès i el 60% afirma que la barrera de l’idioma és un obstacle per a accedir a plataformes en línia. En un país on l’anglès és una de les llengües oficials, els habitants de l’Índia (que en general prefereixen utilitzar Internet en la seva llengua) es preveu que representin gairebé el 75% d’usuaris d’Internet del país el 2021.\nQuan aquests resultats s’extreuen d’un context comercial i, en canvi, s’apliquen al context dels drets humans, la necessitat i la importància de localitzar contingut digital esdevé infinitament més urgent. Com impacten aquestes barreres lingüístiques la comprensió per part de l’usuari de les polítiques de privadesa? Com poden afectar el seu criteri a l’hora de consentir la compartició d’informació personal? Com poden aquests reptes traduir-se en desigualtats en l’accés a la informació per a parlants de llengües diferents en situacions de crisis humanitàries? Un informe de Traductors Sense Fronteres afirma que les barreres en l’idioma poden canviar la vida de les persones i, sovint, tenen efectes devastadors sobre els refugiats que entren a Europa.\nEls entrevistats han compartit problemes de comprensió dels processos de reagrupament familiar, d’informació sobre els seus drets com a immigrants, o d’instruccions sobre com es pot arribar a la seva destinació desitjada. En l’informe, un home palestí va expressar aquesta frustració respecte a la manca de suport d’idiomes:\n“No sé… Podria haver estat xinès per exemple. Jo no podia entendre res del que van dir [al centre de registre] i van mirar-me com si fos un idiota. Jo no sóc un idiota, només parlo una llengua diferent.”\nPer la comunitat d’Internet lliure, superar les barreres de l’idioma a través de la localització pot ampliar l’abast de les noves tecnologies i solucionar els reptes relacionats amb drets humans i llibertat d’expressió, l’accés a la informació, i la manca d’igualtat en línia. En el cas de desenvolupadors, crear eines disponibles en diverses llengües significa que són més susceptibles de ser adoptades per altres usuaris. Segons Chido Musodza, coordinador del LocLab Shona:\n“Si la tecnologia i Internet han de tenir impacte en les nacions en desenvolupament, és important entendre que la tecnologia només es pot adoptar quan la cultura i de la llengua es reflecteix en la interfície de les eines que hem d’utilitzar.”\nCom a exemple, Turquia ha empresonat més periodistes l’any 2018 que qualsevol altre país, i Cambodja, Bangladesh i Rússia han implementat lleis polèmiques que dificulten greument la llibertat de premsa. Si un desenvolupador ha creat una tecnologia que pot protegir la integritat física dels periodistes en aquestes regions, és lògic que les consideracions de disseny d’interfície d’usuari i traducció han de ser una prioritat per arribar als usuaris que realment necessiten aquestes eines de seguretat digital. Quan la comunitat a la qual ens volem adreçar està formada per usuaris en risc, aquests poden necessitar tecnologies tècnicament complexes per protegir-se d’atacs en línia i físics. Suportar la representació d’una llengua pot ajudar a prevenir que els usuaris cometin errors potencialment mortals en l’ús de noves eines. Per voluntaris del LocLab de Cambodja, sense versions localitzades de la tecnologia, les eines són gairebé inútils dins del context de Cambodja:\n“Els joves cambodjans són realment els únics que poden entendre l’anglès, de manera que quan una eina està només en anglès cal molt de temps perquè la tecnologia sigui adoptada. No pots publicar aquestes eines i esperar que les persones les posin en marxa elles mateixes i que siguin capaços d’entendre-ho sense ajut, és simplement impossible.”\nCom a defensors del moviment per una Internet lliure que estan en la primera línia, els formadors en seguretat digital estan afectats per una manca de materials traduïts. Segons un estudi de la Tactical Tech, que ha analitzat els obstacles a llarg termini per a l’adopció de pràctiques de seguretat digitals, els investigadors citen “la dificultat en entendre els conceptes com una de les barreres a l’aprenentatge”. La mitjana d’usuaris sovint cita “dificultats per entendre els conceptes tècnics” de seguretat digital; aquesta confusió s’agreuja per als usuaris que utilitzen les mateixes eines en la seva segona o tercera llengua.\nEls formadors que treballen en les comunitats on les eines i els recursos no estan disponibles en la seva llengua han de transmetre la informació complexa i instruccions sobre les eines a usuaris que, quan finalitza la formació, no poden tenir accés a documents de preguntes freqüents o recursos d’ajuda en la seva llengua, elevant el risc potencial d’usar malament les eines.\nCodi lliure al rescat\nSegons Erin McConnell, responsable de projectes de traducció de LocLab, la comunitat de codi obert ja és una de les forces principals darrere de l’esforç d’acostar la tecnologia a diverses comunitats lingüístiques:\n“L’augment de l’accés per a parlants de diferents llengües, de diferents orígens culturals i diferents perspectives també és compatible amb els principis clau de la comunitat de codi lliure, incloent-hi els principis de lliure intercanvi, de participació i de comunitat. Aquest augment de l’oportunitat d’accés incrementa la creativitat i l’enginy no només mitjançant l’augment de la participació i la construcció de la comunitat, sinó també trencant la monopolització de llengua anglesa en la informació i el desenvolupament.\nLa tecnologia de codi obert ja ha estat un gran part d’aquesta solució. Amb organitzacions com Mozilla, centrada fortament en la construcció d’una comunitat internacional de localitzadors, i eines com ara Libreoffice, entre molts d’altres, que obrin la possibilitat de localitzar en les llengües indígenes i minoritàries.”\nAixí doncs, com podem superar aquestes les barreres de l’idioma i assegurar que els actuals i futurs usuaris d’Internet puguin accedir a les eines que necessiten?\nEls desenvolupadors poden prendre mesures per garantir que les seves eines de codi obert estan preparades per a la localització i són personalitzables, i més important, que es pot treballar amb la comunitat local per tal de dissenyar conjuntament tecnologia que reflecteixi les necessitats dels diversos usuaris finals. Per a l’Emma Peel, coordinadora de traduccions del projecte Tor, aquest és un pas necessari per què Tor pugui combatre les desigualtats a Internet:\n“…la situació actual de la localització a Internet reflecteix com el colonialisme i la imposició cultural han donat forma a la situació actual de les llengües del món. […] No volem que aquestes diferències siguin un impediment per a la utilització d’eines que protegeixen la gent del seguiment, vigilància i censura a la web. La localització de la tecnologia fins i tot pot jugar un paper en garantir que una llengua sobrevisqui. Com més i més col·laboradors s’uneixen al moviment per localitzar Internet, més fort i més sostenible és aquest treball.”\nCom a individus, fer front a la manca de la representació de llenguatge en el món en línia pot semblar una tasca d’enormes proporcions, però la crida per canviar la configuració lingüística d’Internet consisteix en ser ocupada pels usuaris habituals que a poc a poc estant suprimint les barreres per desenvolupar llengües en línia: una cadena cada cop.\n“M’agrada la idea darrere del navegador Tor i m’agradaria ajudar a aquells que estan sota una dictadura o règims autoritaris. També estic en desacord amb les corporacions que es beneficien de la nostra privacitat i m’agradaria ajudar a proporcionar anonimat per a tothom.”\n– Coordinador de la llengua àrabiga\n“L’accés descentralitzat a xarxes té el potencial per a empoderar els persones en aquell últim tram de connexió on les grans empreses no estan incentivades a arribar. No obstant això, la llengua es converteix en una barrera en alguns d’aquests casos.”\n– Traductor del Tàmil\n“Ajudo els Iranians per tenir lliure accés a internet.”\n– Traductor del persa\n“Utilitzo aquestes aplicacions i serveis, i vull que més gent ho faci al meu país per començar a utilitzar-los en la meva llengua materna.”\n– Traductor del rus


IB3N | Rafel Nadal vol tornar a les pistes al torneig d'exhibició d'Abu Dhabi\nIB3 Notícies > esports > Rafel Nadal vol tornar a les pistes al torneig d’exhibició d’Abu Dhabi\nRafel Nadal vol tornar a les pistes al torneig d’exhibició d’Abu Dhabi\nEls partits d'aquesta competició es disputaran del 16 al 18 de desembre\nRafel Nadal ha anunciat avui el seu retorn a la competició. La intenció del manacorí és jugar al mes de desembre el torneig d’exhibició d’Abu Dhabi. Després l’objectiu és jugar un torneig previ a l’Open d’Australia per preparar la seva participació en el primer Grand Slam de l’any. Així ho ha assegurat avui Rafel Nadal a un acte promocional a París. Ha dit que la recuperació del seu peu va per bon camí i que el pròxim mes podria tornar a competir. No ho fa des del 6 d’agost. Dia en que va perdre als vuitens de final del torneig de Washington davant Lloyd Harris.


Kylian Mbappé, davanter francès del París Saint-Germain (PSG), estaria una mica més a prop de renovar amb el seu actual equip. Segons revela el diari anglès The Telegraph, el club estaria esperançat amb la continuïtat de la seva estrella després que els dirigents qatarians de l’entitat s’hagin reunit a Doha amb la mare del futbolista, Fayza Lamari. Aquestes trobades han deixat com a conclusió un sentiment d’optimisme a París, on es creu que Mbappé podria arribar a rebutjar l’oferta del Reial Madrid, cosa que semblava impossible en els darrers mesos i setmanes.\nEl PSG vol que Mbappé sigui seu durant el Mundial de Qatar\nLa intenció del PSG és que Mbappé vesteixi la seva samarreta durant una temporada més, com a mínim, ja que així disputaria el Mundial de Qatar amb un club que és propietat dels grans magnats del mateix país. És per això que, segons han explicat diversos mitjans de comunicació que han tingut accés a les negociacions, des de París s’han fet propostes del tot desorbitades per al francès per tal d’aconseguir la seva renovació a curt termini.\nLes ofertes desorbitades del PSG a Mbappé\nSky Sports va assegurar que el PSG hauria ofert fins a 150 milions d’euros a Mbappé per a les pròximes dues temporades, cosa que suposa més del doble del que el Reial Madrid ha posat sobre la taula del davanter francès. Però això no és tot, ja que el club parisenc fins i tot estaria disposat a cedir-li al jugador el 100% dels seus drets d’imatge, cosa que significa que no podria explotar-los per treure’n un benefici econòmic i que d’aquesta manera perdria molts diners. Això, tenint en compte que la seva mare també gestiona els seus drets d’imatge, és quelcom molt significatiu. Així doncs, queda clar que el PSG està disposat a tot per renovar Mbappé.


El PSPV sobre les crítiques de Compromís: "lamentem l'estratègia per a criticar accions de Sandra Gómez" | Valencia Extra\nEl telèfon pretén informar de les mesures i derivar als centres de barris per l´ocupació perquè qualsevol persona interessada puga rebre un tracte personalitzat\nEl grup socialista ha respost a les crítiques d’alguns càrrecs de Compromís després de les crítiques de la campanya Oportunitats + 55. Aquesta campanya ha apostat per innovar amb un telèfon que crida en viu i en directe en el carrer Colón. Des del grup socialista, insisteixen que la desocupació és la major preocupació dels Valencians i valencianes i per açò entenen que les accions que emprenguen tant el Govern del Botànic com el Govern de la Nau han de ser recolzades perquè el seu èxit serà el de totes i tots. Però el seu fracàs també.\nPer això, des del PSPV-PSOE “lamentem l’estratègia orquestrada per a criticar les accions impulsades per la portaveu del grup municipal, Sandra Gómez, d’un temps a ara.”\nEn aqueixa línia, han remarcat que no és la primera vegada que des de Compromis es critica a Gómez i se li posa en qüestió. Per aqueix sentit, insisteixen que pel que volen fer una crida a la calma per part dels qui són companyes i companys del govern que haurien de posar en valor mesures que intenten ajudar a millorar la vida dels nostres veïns i veïnes. El contrari és el que dóna lloc a confusió i decep a la ciutadania. A més, cal recordar que si algú vol informació sobre aquesta o qualsevol altra iniciativa existeixen canals de comunicació directes, no són necessàries les xarxes socials.\nEl portaveu del PSPV València i assessor de Presidència de la Generalitat, Borja Sanjuán, ha replicat a les crítiques amb una sèrie de missatges per a explicar que “no fa mancada informar-se en el telèfon”, atés que “és una eina de promoció visible i que segons sembla dóna resultats”. Ha recordat que “ha sigut utilitzada altres vegades com amb les hortalisses gegantes o la cadira de tres potes per a promocionar mesures socials”.\nEn qualsevol cas, ha insistit que “informar-se de mesures d’ocupació no és humiliant, siga en un anunci o en qualsevol altre espai” i ha cridat a “deixar de donar aqueixa imatge assistencial malentesa”. “Qui rep una ajuda d’ocupació o és contractat pel sector públic ho fa sense perdre un àpex de dignitat”, ha reivindicat.\nPer tant, per a Sanjuán, “que una diputada afirme que per a rebre una de les 80 ocupacions cal esperar enfront del telèfon, solament genera confusió. És com menys irresponsable no informar-se abans de publicar-ho”. “Pel centre de València passa gent de tot tipus. No és la meua idea de ciutat una en la qual els centres estan reservats per a uns pocs, i València afortunadament no és així”, ha agregat.\nEn l’últim missatge, després de compartir la imatge de la campanya, el portaveu ha defensat que “tots els partits que conformen l’Ajuntament haurien de parlar bé d’aquesta mesura d’ocupació, pionera entre les ciutats d’Espanya”. “Espere que uns altres i unes altres es recuperen del colp de calor electoral”, ha emfatitzat, per a instar al Campello a rectificar.\nDiversos càrrecs de Compromís han criticat aquest dimecres el telèfon instal·lat per la fundació municipal València Activa en el carrer Colón per a donar informació sobre el pla d’ocupació per a majors de 55 anys. La diputada Marian el Campello ho ha ratllat de “vergonya humiliant”, la portaveu adjunta Mònica Álvaro ha recordat que la Generalitat ja “presta assessorament de qualitat” i el secretari autonòmic d’Ocupació, Enric Nomdedéu, ha ironitzat amb la cançó ‘Telèfon’ d’Aitana.\nEn diversos missatges en Twitter, els representants de la coalició han expressat així el seu rebuig a la mesura inaugurada la passada jornada per l’organisme que encapçala la portaveu socialista en l’Ajuntament i primera tinent d’alcalde, Sandra Gómez. La cabina sona cada deu minuts i les persones que ho despengen reben informació sobre ‘Oportunitats +55’ i altres iniciatives de l’agència d’ocupació.\nLa primera a criticar-ho ha sigut el Campello, que ha esmentat a Gómez per a recordar-li que el Servei Valencià d’Ocupació i Formació (Servef) “presta assessorament de qualitat i confidencial per a la cerca d’ocupació”. “No fa falta cap telèfon roig en el carrer en ple centre de València per a assessorar a ningú”, ha subratllat, per a ratllar la idea de “humiliant”.\nTambé amb el vídeo de la cançó ‘Telèfon’, el Campello ha llançat un missatge a Gómez: “Deixa’t el telèfon a casa per a no cridar-los (ni humiliar-los)”, alguna cosa que ha replicat Nomdedéu afirmant que “quan en À Punt Directe parlaven de determinades mesures contra l’atur dels majors, els hauria faltat posar aquesta banda sonora”.\nEn un altre ‘tuit’, la parlamentària ha afegit que “per a accedir a un dels 80 llocs de treball que des de la Regidoria de Gómez s’ofereixen cal complir diferents requisits. Un d’ells és estar enfront del telèfon quan sone”.\nOportunitats + 55\nL’Ajuntament de València ha instal·lat un telèfon en la cantonada del carrer Russafa amb el carrer Colón, que sonarà cada deu minuts, de manera que les persones que ho despengen rebran informació sobre el nou programa d’ocupació per a majors de 55 anys, Oportunitats +55, així com altres iniciatives de València Activa, l’agència d’ocupació municipal. Així ho ha presentat la regidora d’ocupació Sandra Gómez aquest matí, que ha anunciat que l’objectiu és la contractació per part del consistori de 80 persones majors de 55 anys durant 9 mesos.\nEn concret, aquestes 80 persones treballaran en dependències municipals entre octubre de 2018 i juny de 2019, «en les mateixes condicions que la resta de treballadors i treballadores, per la qual cosa tindran salaris dignes, dret a vacances i als dies de lliure disposició», ha indicat la regidora. Per això, s’han destinat 1.563.581,98 euros i altres 36.858 euros per a accions formatives complementàries.\nUn vídeo que ho deixa clar\nEn aquest vídeo, es pot vore amb detall el funcionament de la Campanya Oportunitats + 55 i el telèfon de la discòrdia.\nEl Consell pagarà més de 80.500 factures per valor de 1.030 milions d'euros al juliol a través del FLA


Salut regularà el sector de les teràpies naturals\nTots els professionals hauran de tenir una formació sanitària bàsica per poder exercir\nLARA BONILLA Actualitzada el 21/12/2011 00:00\n260x366 Salut regularà el sector de les teràpies naturals / GETTY IMAGES Salut regularà el sector de les teràpies naturals / GETTY IMAGES\nL'ús de les teràpies naturals va en augment i ni a Catalunya ni a Espanya no hi ha una normativa que reguli de manera global les anomenades medicines alternatives, tot i que sí que hi ha una regulació específica dels medicaments homeopàtics.\nAra el departament de Salut tornarà a intentar regular un sector molt heterogeni en el qual conviuen des de l'osteopatia o l'homeopatia fins a la teràpia floral o l'acupuntura i en el qual treballen més de 5.000 professionals. Aquest seria el segon intent. Salut va redactar el 2007 un decret per regular les teràpies naturals, però dos anys després el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya el va tombar per invasió de competències. La sentència va ser ben rebuda pels metges i els fisioterapeutes, ja que consideraven que només professionals amb una formació sanitària com la seva podien tractar els malalts. El sector de les teràpies naturals, en canvi, vol una regulació.\nJosep Davins, subdirector general de serveis sanitaris del departament de Salut, assegura que ara es buscarà "el consens" de totes les parts per evitar "envair competències". "El departament sempre ha volgut regular les teràpies naturals perquè és una realitat que existeix i la gent hi confia. No podem mirar cap a una altra banda", assegura Davins. Segons un estudi del 2007, un 30% dels catalans han utilitzat algun cop teràpies naturals.\nEl 2012 es crearà el grup de treball i la nova proposta no posarà l'èmfasi en el que poden fer aquests professionals no sanitaris, per evitar friccions amb el sector mèdic, sinó que se centrarà en la seguretat dels centres i en la formació mínima que hauran de tenir els professionals. "No es requerirà que siguin metges, però sí que tinguin una mínima formació sanitària per poder detectar els símptomes de malalties que necessitin una cura que allà no es poden donar", diu Davins.\n139 tècniques alternatives\nLa formació dels professionals és tan heterogènia com les teràpies existents. Ara hi ha màsters de medicina natural homologats per la UB i la UAB, però "fa 15 anys molta gent s'havia de formar a fora dels canals convencionals, perquè l'administració no l'havia tingut en compte", assegura Pedro Ródenas, president de la secció de metges naturistes del Col·legi de Metges de Barcelona. També n'hi ha que "sense cap formació obren un centre i són un frau, i aquí és on s'ha de posar el focus", explica Davins. Ara treballen en "l'alegalitat". El punt de partida és el document d'anàlisi de les teràpies naturals que ha publicat el ministeri de Sanitat i que analitza 139 tècniques. Conclou que "només una part té influència directa sobre la salut i la resta van dirigides al benestar o confort de l'usuari". De l'homeopatia en diu que té "un efecte placebo". Ródenas no ho comparteix: "Evidentment que és eficaç. La diferència és que nosaltres creiem que qui cura és el mateix organisme i la medicina convencional creu que ho fa la medicació". El futur, diu Ródenas, passa per integrar les dues medicines.


com tancaven les portes els salons del vell oest a la nit? - Article\nSi Hollywood ens ha ensenyat alguna cosa, és que els omnipresents forats que abocaven els camins de pols travessats per vaquers assedegats que envoltaven aquells gossos del vell oest venien equipats amb portes “batwing” (tècnicament anomenades “portes de cafè”) penjades a la entrada. Però, com al món un bar pot protegir els seus mitjans de subsistència després d’hores amb una barrera tan petita entre la seva reserva d’aigua de foc i el món exterior?\nLes portes del cafè eren realment pràctiques per molts motius. Permetien la ventilació en un petit recinte ple de gent que fumava cigars i cigarrets enrotllats a casa. Les frontisses bidireccionals eren útils per als vaquers que entraven i sortien carregant alforges pesades (a diferència dels automòbils, els cavalls no vénen equipats amb contenidors d’emmagatzematge amb bloqueig a la part posterior i sempre hi havia el perill que algun robinet lateral baix baix us robés mentre estaven a dins prenent la beguda). I aquelles portes abreujades protegien els transeünts 'adequats' de l'església perquè no haguessin de veure el licor, el joc i l'escopir (les escopinyes eren tan habituals aleshores com els cendrers serien més endavant) que passaven a l'interior.\nCom escriu Ronald M. James al seu llibreVirginia City: secrets d’un passat occidental, la majoria dels salons en realitat no tenien aquestes portes. Fora de certes zones del país, fa massa fred a l’hivern i massa vent a l’estiu perquè siguin viables. Però per als salons que en tenien, les portes del cafè eren en realitat una barrera secundària; els edificis estaven tradicionalment equipats amb un conjunt estàndard de portes sòlides a la part més exterior de l'entrada. Quan es van obrir, es van col·locar de forma plana contra els dos costats de l’edifici durant els horaris comercials, però es podien tancar (i bloquejar quan fos necessari) durant els períodes de inclemències meteorològiques o quan l’edifici no estava vigilat. Tot i que moltes mines de llocs com Virginia City, Nevada estaven obertes les 24 hores, els diaris de l’època al·ludeixen al fet que els salons de fet tancaven a primera hora del matí, cosa que feia necessaris els panys.\nPel que fa a la representació de Hollywood de portes de saló, els escenògrafs per a westerns feien que les portes de batwing fossin més petites del que normalment s’utilitzaria a la vida real, probablement per fer que herois com John Wayne o Gary Cooper tinguessin un aspecte més gran i molt més imponent quan irrompessin a habitació buscant la rata pantanosa de panxa groga que va disparar el seu Pa.\nLa manera victoriana de 7 maneres et podria matar


La Rambleta • Lloguer d'espais\nQué es Lloguer d'espais\nModernitat, confort i excel·lència per a un espai únic a València\nEl Centre, construït sobre una parcel·la de 3.000 m², està situat just al costat del Parc de la Rambleta, a escassos 1.000 metres de la Nova Fe. És de fàcil accessibilitat ja que compta amb diverses línies d'autobusos durant les 24 hores del dia.\nEs tracta d'un edifici de set plantes d'aproximadament 11.000 m², dotat d'unes instal·lacions modernes i avantguardistes que inclouen innumerables sales de molt diverses característiques i dos plantes d'aparcament subterrani amb capacitat per a 130 vehicles, a més d'una plaça exterior en la porta principal de 1.000 m².\nLa Rambleta oferix distintes possibilitats d'organitzar activitats privades en un entorn de creació, dinamisme i contemporaneïtat.\nEl Centre s'obri per a acollir a empreses i professionals amb l'objectiu que no sols disfruten d'un espai singular, i de les més avançades instal·lacions, sinó també dels espais que ho rodegen.\nCal destacar dos aspectes de vital importància per al bon funcionament de qualsevol esdeveniment o activitat que es desenrotlle en este edifici. En primer lloc, l'equip humà, la predisposició del qual aporta la creativitat necessària a l'acte perquè este es convertisca en el seu centre de referència i, d'altra banda, els mitjans tècnics, immillorables en qualsevol altre edifici de la ciutat.\nVERSATILITAT, CREATIVITAT I INNOVACIÓ són els tres valors que fan destacar a La Rambleta.\nLes possibilitats són tan versàtils i àmplies com el propi centre, amb opcions que van des de l'auditori amb una capacitat para més de 600 espectadors, a altres perfectament habilitats com el Café Teatre, o les sales multitasca especialment equipades per a presentacions, reunions de treball i congressos.\nEl nostre know-how aporta un valor afegit a tots els esdeveniments que se celebren en la Rambleta. A estos avantatges s'unixen la comoditat d'un pàrquing per a 150 vehicles, l'excel·lent localització i les seues múltiples possibilitats d'accés, servicis que garantixen el perfecte desenrotllament de qualsevol tipus d'esdeveniments.\nPer a qualsevol consulta, procediments i tarifes de lloguer, pots contactar amb: tmoreno@larambleta.com o pots contactar amb nosaltres en el telèfon 960 011 511.\nLa disponibilitat de l'espai està subjecta a la programació del propi Centre.\nModernitat, confort i excel·lència per a un espai únic a València.\nDescargar ficha Galeria\nSala de concerts amb qualitat sonora, visibilitat i amplitud per a la música moderna.\nEspai urbà per a les propostes més arriscades.\nPer a esdeveniments en un ambient relaxat, disfrutant del dia i de la nit.\nTerrassa a l'aire lliure\nElegància en un espai ple de llum.\nLlocs professionals perfectament preparats.\nGastronomia i cultura unides per l'art.\nMinimalisme per a compartir experiències artístiques de primer nivell.\nFàcil, econòmica i còmoda accessibilitat.\nCompleta i confortable espai per a estudi i la consulta.


bloGuejat: Editors (I).\nEm sembla que n'hi ha per a tots els gustos,la qüestió, però, és que et publiquen els llibres i que es venen. No?\nSi hagués d'escollir, evidentment, em quedaria amb el darrer, el dels dinars, tapes, viatges... ep, que es de la família, aquest?\nNo tindrà res a veure el fet que ja no ets novell en el món i et tracten amb més deferència?\nMontse, suposo que sí, que el més important és que els llibres es publiquin, sigui com sigui! Marta, que no els he posat per ordre cronològic, necessàriament! Sinó seria massa fàcil posar noms i cognoms a cadascún d'ells...\nEn el fons, el mercat editorial és com qualsevol altre mercat, desgraciadament. Tant és que es venguin llibres com sabates, avui... Per cert, gràcies pel teu comentari al meu bloc, avui hi he tornat a escriure des de feia molt temps.\nMina, tens tota la raó. Feliç retorn a la blogosfera!


Santa Creu de Llombai.\nLa foia de Llombai se situa en una vall travessada pel riu Magre, envoltada de muntanyes -a l’est la serra d’Alèdua, a l’oest la serra del Cavalló, la Colaita i el cim del Matamon- tret de la part sud, que s’obre a la resta de la Ribera del Xúquer seguint la planura del Magre.\nArran de la conquesta cristiana per Jaume I, les alqueries de Llombai -anomenada en la documentació del segle XIII Alumber– i Catadau van ser donades a Guillem Aulàbia, mentre que Alfarb fou donada a Pere de Montagut, i Alèdua al cavaller Blasco Maça. Aquestes alqueries, tot i la proximitat entre elles, mantindrien una trajectòria històrica pròpia i diferenciada durant un parell de segles, fins l’any 1451, en què quedaren reunides sota un mateix domini senyorial.\nLlombai passà de ser propietat del cavaller de les hosts de Jaume I Guillem Aulàbia per donació reial, a ser-ho de Gonçal Garcia, en els primer anys dels segle XIV. Al Registre primer del rei Jaume, foli 35, es dóna compte de la concessió de Llombai a Aulàbia amb aquestes paraules: “G. Aulabia, Alcheriam de Valle de Alcalano, Catadauro, et Alumber, cum furnis et molendinis: quinto kalendas Augusti anno millesimo duecentesimo trigesimo octavo”.\nSegons un privilegi del rei Alfons II expedit a València el 4 de novembre del 1330, es concedeix el mer imperi i tota la jurisdicció de Llombai al cavaller Gonçal Garcia. El 30 de setembre del 1388, l’alqueria de Llombai passà de les mans de Gonçal Garcia a Galceran de Centelles i, per testament d’aquest, al germà Eimeric de Centelles.\nAquest moriria a Llombai durant un combat entre els Centelles i els Soler, capitanejats pels Vilaragut, el 21 d’abril de 1404, durant una de les lluites nobiliàries que van portar a terme aquestes famílies. Segons el manuscrit dels Annals de València: “En lany 1404. ha 21. del mes de Abril, fonch lo conflicte de Mossen Gilabert Centelles tost á lo Loch de Lombay: hon morí lo noble Aymerich Centelles lexát en la Plaza per los seus. E perderén lo penó de Centelles. E moriren hi Damiá de Monsoriu, é Ferrer Suau, é altres. E fon ferit de mort Mossen Pere de Cervelló. E morí en Pere Soler que s’era fet Cavaller”.\nTambé el dietari de Melcior Miralles, capellà del rei Alfons el Magnànim, es féu ressò del succés, amb una breu notícia: “En l’any 1404, a 21 de abril, fonc lo camp de Llombai dels Centelles contra los Solers, on fonc mort mossén Aimeric de Centelles e molta gent de una part e altra”.\nUns anys després, el 1445, apareix com a senyor de Llombai un altre Eimeric de Centelles, fill de l’anterior mort al combat de Llombai. I el 1478 figura com a senyor de tota la foia de Llombai Guillem Ramon de Centelles.\nAlèdua, Eleydua en la documentació en llatí, fou donat pel rei en Jaume, deu mesos abans que Llombai, el setembre de 1237, al cavaller Blasco Maça: “Blaschus Maça miles Alcheriam de Eleydua sitam juxta torralbam, et domos et ortum in Valentia: quinto kalendas octobris anno 1237”.\nDel 1239, dos anys després, es conserva una donació d’Alèdua a Sancho Fernández, i a mitjans del segle XIV apareixen com a senyors d’Alèdua Berenguer de Fabra i Jaume Escrivà. El 1364, el rei Pere II de València donava la jurisdicció criminal d’aquest lloc, que figurava com a propietat de Fabra i Escrivà, a Pere Boïl. El rei Pere II exercia el mer imperi i la suprema jurisdicció d’Alèdua i així pogué vendre aquests poders, el 1391, a Eimeric de Centelles. El lloc d’Alèdua es trobava dins dels termes de la vila d’Alzira, considerats per Pere II com a inseparables de la corona, fins i tot en cas d’extrema necessitat, però el rei Joan I no només no va revocar la venda d’Alèdua, sinó que li va atorgar perpetuïtat. Joan I necessitava diners per tal de pagar el dot de la seua filla, la infanta na Violant. Alèdua passà aleshores a mans del fill d’Eimeric, del mateix nom, que era també senyor de Llombai.\nL’alqueria d’Alfarb, per la seua banda, fou donada a Pere de Montagut el 7 de juliol del 1238, un parell de mesos abans de l’entrada del rei Conqueridor a València: “Petrus de Monteacuto alqueriam de Alarb, que est in Valle de Alcalá cum furnis et molendinis. Nonis Iulii anno millesimo ducentesimo trigesimo octavo”.\nI un segle més tard encara estava en mans de la família Montagut. Segon un privilegi, el rei Alfons II de València donà el 1330 a Pere de Montagut la meitat de les penes pecuniàries procedents de la jurisdicció civil o criminal, i es reservà el mer imperi i la jurisdicció suprema. Pere II, tot i haver fet jurament de no concedir aquests privilegis per trobar-se Alfarb dins dels termes d’Alzira, va vendre a Pere de Centelles el mer i mixt imperi i tota la jurisdicció alta i baixa, amb carta de gràcia. El rei Joan I no sols no va suprimir la carta de gràcia, sinó que atorgà escriptura a favor d’Eimeric de Centelles, que va pagar tres mil sous de Barcelona més, a banda dels que havia pagat el seu avantpassat Pere de Centelles. Amb Eimeric de Centelles, Alfarb passava a la mateixa família que posseïa els altres pobles de la foia de Llombai.\nEl lloc de Catadau fou donat, com ja hem dit més amunt, referint-nos a Llombai, al cavaller Guillem Aulàbia, mesos abans de la conquista de la ciutat de València. Però a mitjans del segle XIV, el 1347, Catadau tenia com a senyors de manera compartida els germans Francesc i Ramon de Riu-sec. Segons una escriptura del 1358, el rei Pere II atorgà a Arnau Joan el mer i mixt imperi i la jurisdicció alta i baixa tant de la part que era propietat d’Arnau Joan com de l’altra meitat que era de Ramon de Riu-sec. Deu anys més tard continuava com a senyor de Catadau Ramon de Riu-sec i el monarca Pere II, necessitat de diners per tal de defensar l’illa de Sardenya, li vengué el mer i mixt imperi i les jurisdiccions alta i baixa de Catadau. Amb posterioritat apareix com a senyor de Catadau Eimeric de Centelles. Catadau passa als Centelles pel casament de Ramoneta de Riu-sec i Pere de Centelles, dels quals Eimeric fou el successor. Podem afirmar, per tant, que el 1391 Catadau tenia com a senyor Eimeric de Centelles.\nEl primer document en què apareix Eimeric de Centelles com a senyor dels llocs d’Alèdua, Alfarb, Catadau i Llombai, coneguts com la foia de Torralbes, és una escriptura de venda a favor de mossén Guillem Ramon de Centelles de l’any 1451.\nLa relació dels senyors de la foia de Llombai des de la conquista cristiana, al segle XIII, fins a la creació del marquesat de Llombai és aquesta:\nSenyors dels pobles de la foia de Llombai\nPere de Montagut Guillem Aulàbia Guillem Aulàbia\nRamon de Riu-Sec\nPere de Centelles Ramon de Riu-Sec\nJaume Escrivà Ramon de Riu-Sec\nEimeric de Centelles\nGuillem Ramon de Centelles\nFrancesc Vives de Boïl\nJoan I de Borja\nJoan II de Borja\nFrancesc de Borja i d’Aragó


Los trabajadores y la PRL - Generalitat Valenciana\nLos trabajadores y la PRL\nAgilització de tràmits administratius\nEmpresa Cessament i extinció de la Societat\nEmpresario individual Cese/Extinción\nGuia de l'usuari sobre la definició del concepte pyme\nQuè és la prevenció de riscos laborals?\nQuè és l'INVASSAT\nPrincipals obligacions en prevenció de riscos laborals\nTràmits en prevenció de riscos laborals\nEls treballadors i la prevenció de riscos laborals\nLa construcció: un sector particular\nObligacions de les empreses usuàries d'ETTs\nSi té dubtes en relació amb la prevenció de riscos laborals CONSULTE'NS\nEls delegats de Prevenció\nEls delegats de Prevenció són els representants dels treballadors amb funcions específiques en matèria de prevenció de riscos en el treball (apartat 1, art. 35 LPRL). Els delegats de Prevenció seran elegits pels representants del personal i entre estos, i el seu nombre dependrà de la plantilla de l'empresa (apartat 2 art.35 LPRL).\nLes competències dels delegats de Prevenció són (apartat 1 art. 36 LPRL):\nCol·laborar amb la direcció de l'empresa en la millora de l'acció preventiva.\nPromoure i fomentar la cooperació dels treballadors.\nSer consultats sobre les matèries objecte de consulta obligatòria per a l'empresari.\nVigilar i controlar el compliment de la normativa de prevenció de riscos laborals\nEls delegats de Prevenció tenen facultats per a (apartat 2, art.36 LPRL):\nAcompanyar els tècnics en les avaluacions de caràcter preventiu i els inspectors de treball i seguretat social en la realització de visites i verificacions que realitzen en els centres de treball.\nTindre accés, amb les limitacions previstes en la Llei, a la informació i documentació relativa a les condicions de treball que calguen per a l'exercici de les seues funcions.\nSer informats per l'empresari sobre els danys produïts en la salut dels treballadors.\nRebre de l'empresari informació sobre les activitats de protecció i prevenció en l'empresa, així com proposar-li l'adopció de mesures de caràcter preventiu i per a la millora dels nivells de protecció de la seguretat i la salut dels treballadors.\nProposar a l'òrgan de representació dels treballadors l'adopció de l'acord de paralització d'activitats davant de situacions de risc greu i imminent.\nSer informat quan es concerte un contracte de prestació d'obra o servicis.\nRealitzar visites als llocs de treball per a exercir una labor de vigilància i control de l'estat de les condicions de treball.\nLes garanties i sigil professional dels delegats de Prevenció estan arreplegades en l'article 37 de la LPRL.\nLa designació dels delegats de Prevenció haurà de constar al Registre de Delegats de Prevenció de la Generalitat Valenciana, i l'acta de designació quedarà en el depòsit d'actes de designació de delegats de Prevenció, segons el Decret 18/2000, de 8 de febrer, del Govern Valencià.\nComité de Seguretat i Salut\nEl Comité de Seguretat i Salut és l'òrgan paritari i col·legiat de participació destinat a la consulta regular i periòdica de les actuacions de l'empresa, en matèria de prevenció de riscos. Com a òrgan paritari, el Comité de Seguretat i Salut està format pels delegats de Prevenció i per l'empresari i/o els seus representants en nombre igual al de delegats de Prevenció.\nEs constituirà un comité de seguretat i salut en totes les empreses o centres de treball que compten amb 50 o més treballadors. En aquelles empreses que no aconseguixen el mínim de 50 treballadors, les competències atribuïdes al Comité de Seguretat i Salut seran exercides pel delegat de Prevenció.\nEl Comité de Seguretat i Salut té les següents competències (apartat 1, art. 39 LPRL):\nParticipar en l'elaboració, posada en pràctica i avaluació dels plans i programes de Prevenció de Riscos en l'empresa.\nPromoure iniciatives sobre mètodes i procediments preventius de riscos laborals, així com proposar a l'empresa la millora de les condicions o correcció de les deficiències existents.\nEn l'exercici de les seues competències, el Comité de Seguretat i Salut podrà (apartat 2, art. 39, LPRL):\nConéixer directament la situació relativa a la prevenció de riscos al centre de treball, i realitzar, a este efecte, les visites que crega oportunes.\nConéixer la documentació i informes relatius a les condicions de treball, així com conéixer i analitzar els danys produïts en la salut o integritat física dels treballadors.\nConéixer i informar la memòria i la programació anual de servicis de Prevenció en l'empresa o centre de treball.\nLa constitució del Comité de Seguretat i Salut haurà de constar davant de l'Administració laboral de la Comunitat Valenciana, i l'acta de constitució quedarà en el depòsit d'actes de constitució de comités, segons Decret 18/2000, de 8 de febrer, del Govern Valencià.\n© 2014 Portal del Emprendedor. Generalitat Valenciana\nMapa Web | Contacte


🚨 Venen drogues entre menors en Riba-roja\nNou detinguts per un delicte de tràfic de drogues en Riba-roja\nEls arrestats són sis hómens i tres dones d'entre 15 i 50 anys\ndivendres, 31 de juliol 2020 - 21:25h\nImatge dels objectes que s'han intervingut | Guàrdia Civil\nLa Guàrdia Civil de Riba-Roja, en la comarca del Camp del Túria (Valècia), juntament amb Policia Local d'està localitat, ha desenvolupat l'operació 'DOKESHI', procedint a la desarticulació d'un grup que es dedicava\na la venda de drogues entre menors i a la confiscació de gran quantitat de substàncies estupefaents.\nAbans de l'inici de l'estat d'alarma es va detectar en un institut de la localitat de Riba-roja, la distribució de marihuana sintètica, una substància estupefaent molt perillosa coneguda com 'Pescao' que va provocar que alguns alumnes de l'institut hagueren de ser atesos després de patir desmais i convulsions després de consumir-la.\nDurant les investigacions, s'ha detectat que un grup de jóvens de curta edat, de la localitat de Riba-roja, introduïen la marihuana sintètica distribuint-la entre menors per al seu consum i que fins i tot usaven a altres menors per a que estos la vengueren en els centres.\nS'han confiscat una gran quantitat d'objectes\nA demés de la marihuana sintètica, distribuïen altres substàncies com a cocaïna, haixix, èxtasi i ketamina, esta última l'arribaven a cuinar ells mateixos en una casa. El passat 22 d'abril, s'ha fet l'explotació de l'operació,\namb tres registres en cases de Riba-roja, que han acabat amb la detenció de 9 persones com a autores\ndel delicte de tràfic de drogues, amb diferent grau de participació, amb una important quantitat de drogues.\nDurant els tres registres fets s'han confiscat 2 quilograms de marihuana, 200 grams d'haixix, 60 comprimits d'èxtasi, 15 grams de ketamina, 40 pots de cloretilo, 2 rèpliques d'armes de foc, 2 telèfons mòbils, 2 bàscules de precisió, una defensa extensible i al voltant de 6.600 euros.\nCom a conseqüència d'esta operació, els agents han procedit a la detenció de 9 persones, sis hómens i tres dones d'edats compreses entre els 15 i els 50 anys, tots de nacionalitat espanyola, per un presumpte delicte contra la salut pública, per tràfic de drogues.\n"Furten dins de furgonetes en València" "Més de 15 anys traficant amb cocaïna en Callosa d'en Sarrià"


wames toback wiki: guionista, valor net, 'bugsy' i\nQui és James Toback?\nJames Toback és un nadiu novaiorquès que va estudiar a la Universitat de Harvard als anys 60. Es va convertir en periodista d'algunes empreses de revistes després de graduar-se a la Universitat de Harvard. A principis dels anys 70, Toback va ensenyar escriptura creativa a Nova York. A partir de llavors, va canviar de carrera per guionisme. James Toback va guanyar fama després d'escriure el guió del Globe Award Bugsy. També ha escrit i dirigit pel·lícules d’èxits de diferents gèneres com Seduced and Abandoned, Two Girls and a Guy, The Pick up Artist, When Will I Be Loved i White and White entre d’altres. James Toback és un guionista premiat que ha escrit i dirigit pel·lícules de taquilla.\nLa vida primerenca de James Toback\nEl premiat escriptor Bugsy va ser l'orgull fill de Selma Judith i Irwin Lionel Toback. Els seus pares eren d’ascendència jueva. Va néixer el 23 de novembre de 1944, a Nova York. La seva mare, Selma Judith, va ser la líder de la Lliga de Votants, així com una mediadora de debats polítics de la NBC. El seu pare Irwin Toback era l'exvicepresident de Dreyfus and Company. Després de que el seu pare es va retirar de la seva feina, es va convertir en agent de borsa. El famós guionista solia ballar en un programa de Rock and Roll a Alan Freed quan tenia 14 anys. James Toback va assistir a Fieldstone School i es va graduar el 1963. Després, es va incorporar a la Universitat de Harvard, i es va graduar el 1966 magna cum laude. Mentre es trobava al Harvard College, Toback va consumir un medicament conegut com a LSD. Va romandre sota la influència de la droga durant gairebé una setmana. Més tard a Toback se li va administrar un antídot. Des de llavors, James Toback no té por de morir.\nCarrera i valor digne del guionista James Toback\nDesprés que Toback es gradués al Harvard College, va trobar un lloc de periodista per a diverses empreses de revistes. Va continuar fent malabars entre obres, però la companyia de revistes Esquire després el va contractar. Esquire va rebre la seva primera tasca a Toback per escriure sobre un famós jugador de futbol Jim Brown. James Toback va haver de viure amb el jugador durant diversos anys. Va escriure la seva experiència de vida amb el futbolista anomenat Jim: Memòria autocentrada de l’autor del gran Jim Brown. Durant la seva vida convivint amb el famós jugador de futbol, va decidir que en volia més. A principis dels anys 70, James Toback va començar a ensenyar escriptura creativa a una universitat de la ciutat de Nova York. Els seus anys com a professor van fer que Toback escrivís el seu primer guió conegut com Gambler. The Gambler és una pel·lícula de cinema sobre el crim americà. La pel·lícula es va estrenar per primera vegada el 1974. Bona part de la pel·lícula Gambler va ser emesa a la universitat que va impartir. Toback va basar aquest film en la seva pròpia experiència de vida com a jugador. Després del primer guió de Toback a la indústria cinematogràfica, va començar a reunir la seva fortuna neta. Aquesta experiència va fer que Toback continués guionitzant. El 1978, James Toback va dirigir i reescriure una pel·lícula teatral anomenada Dits. Fingers va ser una reescriptura de la pel·lícula The Beat That My Heart Skipped. Jacques Audiard la va produir per primera vegada. Després del seu primer debut en la direcció, Toback va escriure i dirigir la pel·lícula teatral nord-americana Love and Money el 1982. També va coproduir la pel·lícula al costat de Richard McWhorter. Va escriure i dirigir un altre drama nord-americà anomenat Exposed en els anys posteriors. A banda de guionar i dirigir l'obra, Toback també la va produir. En aquest moment, James Toback havia guanyat experiència en guionisme, producció i direcció. Va ser àmpliament reconegut a la indústria cinematogràfica com a guionista, productor i director de talent. El 1987, Toback va escriure i dirigí The Pick-up Artist. James Toback va coproduir el Pick-up Artist al costat de David MacLeod. The Pick-up Artist és una sèrie de televisió del gènere de comèdia romàntica. Els principals membres del repartiment de The Pick-up Artist van ser Molly Ringwald, Robert Downey i Dennis Hopper, entre d’altres. The Pick-up Artist va recaptar 13 milions de dòlars a la taquilla quan va ser llançat. El guionista Toback va obtenir una altra oportunitat per dirigir una pel·lícula documental anomenada The Big Bang el 1989. James Toback va estar entre les estrelles de The Big Bang. Va actuar al costat d'Anne Marie Keyes i Tony Sirico, entre d'altres. Joseph Kanter va produir el documental del Big Bang.\nEls punts destacats de la carrera i el valor digne de James Toback\nEl guionista nord-americà va ser reconegut mundialment després de la guionització de la pel·lícula Bugsy el 1991. Bugsy és del gènere dramaturg-americà. Mark Johnson i Barry Levison van produir Bugsy, i Warren Beatty ho va dirigir. Després del llançament de la pel·lícula Bugsy a Box Office, va obtenir 49 milions de dòlars. James Toback va basar la pel·lícula Bugsy del llibre de 1967 anomenat We Only Kill Each Other. Després del llançament de Bugsy, va guanyar el premi Golden Globe a la millor pel·lícula. La pel·lícula també va rebre una nominació als Deu Premis de l'Acadèmia sense oblidar un Premi al Millor Guió Original. La participació de Toback en aquesta pel·lícula el va fer guanyar el premi de la crítica de cinema de Los Angeles al millor guió original. També va guanyar el mateix premi dels lectors de la revista Premiere. El guionista nord-americà va poder acumular un bonic patrimoni net després de guanyar premis a causa d'un important treball a la pel·lícula Bugsy. Després de la gran pel·lícula d’escriptura de Toback, Two Girls and a Guy van seguir després. Two Girls and a Guy és del gènere de còmic-drama nord-americà, que va ser escrit i dirigit per James Toback. Edward R. Pressman i Chris Haney van produir Two Girls and a Guy. Les principals protagonistes de la pel·lícula van ser Robert Downey Jr, Heather Graham i Natasha Gregson Wagner. Dues noies i un noi van guanyar 2 milions de dòlars a taquilla. La pel·lícula va rebre comentaris diversos de la crítica. James Toback no s’aturava aquí. Va portar la seva carrera a un altre nivell col·laborant amb Wu-Tang Clan, que és guionista i director de cinema. El duo va escriure i dirigir la pel·lícula en blanc i negre el 1999. Daniel Bigel, Michael Mailer, Ron Rotholz i Edward Pressman van produir la pel·lícula. Black and White és una pel·lícula teatral de sèries de televisió nord-americana. Les principals estrelles del drama en blanc i negre van ser Robert Downey Jr i Gaby Hoffman. Blanc i negre va ingressar 5 milions de dòlars a taquilla. James Toback també va escriure i dirigir Harvard Man. Aquest thriller de crèdit-comèdia-drama es va estrenar el 2001. Adrian Grenier i Sarah Michelle Gellar figuraven entre els membres del repartiment de la pel·lícula de Harvard Man. La pel·lícula no va ser popular. Tot i això, Harvard Man va tenir èxit quan es va publicar en vídeos. A principis del mil·lenni, Toback va escriure i dirigir una altra pel·lícula anomenada When Will I Be Loved. Ron Rotholz va produir la pel·lícula. 'When Will I Be Loved', una pel·lícula de drama nord-americà. Els principals protagonistes de When Will I Be Loved van ser Neve Campbell, Fred Weller i Alex Feldma. La pel·lícula 'When Will I Be Loved' va rebre diverses crítiques positives i negatives de la crítica. Cap a l'any 2008, James Toback havia creat el seu nom a la indústria cinematogràfica. Va aterrar una altra oportunitat per dirigir un documental de Tyson. El documental de Tyson inclou la vida i les experiències de l'ex-campió mundial del boxejador i pes pesat Mike Tyson. El documental va produir Nicholas Jarecki, Bob Yari i Carmelo Anthony, que és un jugador de l'NBA. El 2013, James Toback i Alec Baldwin es van unir per llançar una pel·lícula documental anomenada Seduced and Abandoned. James Toback va escriure i dirigir la pel·lícula. Alec Baldwin va estar entre els productors de la pel·lícula. Seduït i abandonat es basa en com es financen les pel·lícules. El documental Seduced and Abandoned es va estrenar al Festival de Cannes 2013 a mitjan any 2013. Va rebre molts comentaris positius de la crítica de la pel·lícula Seduced and Abandoned. L’últim treball de James Toback va ser l’any 2017 quan va escriure i dirigir una pel·lícula teatral nord-americana The Private Life of a Modern Woman. Sienna Miller i Alec Baldwin van ser els principals protagonistes de la pel·lícula teatral.\nLes alegacions sexuals del guionista\nUna dotzena de dones han presentat càrregues sexuals contra James Toback. Les dones van afirmar que Toback les va assetjar sexualment després de cridar-les a una audició de cinema. Se sap àmpliament que el famós guionista s’amagava als carrers de Manhattan a la recerca de joves dones belles. Les dones eren a la meitat dels anys vint o fins i tot més joves. Es va acostar a ells mentre les joves assistien al seu negoci. Algunes de les dones estaven a la recerca de feina. Toback és reconegut com a Pick up Artist, nom d’una de les pel·lícules que va escriure. Les seves línies de captació van ser els seus principals èxits en la seva carrera professional, així com les famoses persones que ha treballat al seu costat. Per tant, va afirmar que podia convertir les joves pel·lícules en protagonistes. Per descomptat, les dones que busquen feina van caure per això. Toback fins i tot trauria la prova de qui és. Per tant, demanaria alguna cosa a canvi, és a dir, dormir amb ells per conèixer-los millor. Els actes sexuals van tenir lloc en habitacions d'hotel, en tràilers de pel·lícules, parcs públics i en audicions de pel·lícules falses. Aquesta va ser la tendència de Toback. Les càrregues sexuals incloïen com Toback faria preguntes humiliants i com es comportaria davant de les dones. Les dones van afirmar que un cop feta James Toback, l’entrevista cinematogràfica acabaria. Toback ha rebut càrregues sexuals per infinitat de dones que ha contractat al llarg de les dècades. Cap de les dones que havien estat assetjades sexualment es va presentar en aquell moment. Toback va negar les seves càrregues sexuals quan la policia ho va demanar. Va afirmar que ha tingut diabetis i una malaltia cardíaca durant els últims 22 anys, per la qual cosa és impossible fer-ho amb aquesta conducta. Totes les dones assetjades sexualment van afirmar que totes se sentien prostitutes i profundament humiliades. Alguns se sentien trencats. Després que les 38 dones es presentessin amb les acusacions sexuals contra Toback, altres 200 dones es van presentar amb denúncies similars.\nJames Toback es va casar amb la seva primera esposa als anys 60. Va ser Consuelo Sarah Churchill Vanderbilt Russell. Sarah era la néta del desè duc de Marlborough anomenada John Spencer-Churchill. La parella es va divorciar anys després. El famós guionista està actualment casat amb Stephanie Kempf. El duo ha estat beneït amb un fill. El 2017, James Toback va rebre càrregues sexuals de 38 dones. Afirmaven com Toback els havia humiliat quan tenien una gran necessitat d’oportunitat de treball a la indústria cinematogràfica. El guionista ha estat sobrenomenat com a Pick up Artist que recull dones desesperades que necessiten feina. The Pick up Artist és una pel·lícula que va escriure anys enrere. Aparentment, aquest nom ha tornat a assaltar-lo, ja que s’ha enfrontat a diversos càrrecs on se l’acusa de manipular sexualment les dones.\nPremis i èxits del guionista\n• Toback va ser nominat a l’Oscar Oscar al premi a la millor redacció, guió escrit directament per a la pantalla el 1992 pel film Bugsy. • Va ser nominat al Premi Globus d’Or el 1992 a la millor pel·lícula de guió pel·lícula Bugsy. • James Toback va rebre una candidatura als premis Black Reel al millor documental, Tyson, el 2010. • Va guanyar el Festival de Cannes pel premi Regard Knockout el 2008 pel film documental Tyson. També va rebre una nominació al premi Un Certain Regard per a la mateixa pel·lícula. • James Toback va rebre una candidatura als premis Cinema Eye Awards del Cinema Eye Choice Award. • Toback va rebre una candidatura als premis de la Chicago Film Critics Association al millor guió el 1992 pel film Bugsy. • Va ser nominat als Festivals de Deauville als Premis de la Crítica el 1989 a causa de la pel·lícula The Big Bang. • Toback va ser nominat als premis Gotham al millor documental pel documental Tyson el 2009. • Va guanyar el premi honorífic de la independència alemanya el 2008. • Va guanyar els premis de l’Associació de crítics de cinema de Los Angeles al millor guió. Toback va rebre una nominació als premis de la National Society of Film Critics al millor guió de la mateixa pel·lícula Bugsy.\nSophie Hunter edat\nEstil De Vida 8 coses que tothom hauria de saber sobre el moviment d'acceptació del greix\nMenjar Eines de cuina que no creieu que necessiteu però que realment sí\nMenjar Un ou cru amb arròs per esmorzar? Tan reconfortant\nFelicitat Decora el teu dormitori en 7 senzills passos (i digues adéu als blocs de formigó)\n20 preguntes importants sobre el matrimoni que cal fer a la teva parella\nLluna nova en bessons: lluna divertida, positiva i amorosa


La Passa serà l'únic dels esdeveniments populars que requerirà inscripció prèvia, que estarà limitada a unes 30 o 40 parelles\nLa cònsol menor de Sant Julià, Mireia Codina, i la cap de Cultura, Laura Rogé, durant la presentació de la festa major de la parròquia. M. P.\nSant Julià de LòriaSant Julià de Lòria celebrarà enguany una festa major amb menys restriccions que en l'edició del 2020 però sense arribar encara a la plena normalitat. Malgrat que des del ministeri de Salut es permet la celebració d'actuacions i esdeveniments fins a les 22.30 hores, el comú lauredià, segons ha explicat aquest dimarts la cònsol menor, Mireia Codina, finalitzarà tots els espectacles i concerts entre les 21 i les 21.30 hores. Tot i això, una de les principals novetats d'aquesta edició és que la corporació recuperarà la plaça Major de la parròquia per a la celebració dels actes més populars i tradicionals de la festa major com el Ball Cerdà, la Marratxa i les sardanes. La Passa serà l'únic dels actes populars que requerirà inscripció prèvia, ja que estarà limitada a unes 30 o 40 parelles.\nSant Julià de Lòria Cultura festa major


Oriol Bohigas, un gran agitador cultural - Diari de Girona\nCom a urbanista, Oriol Bohigas va obrir Barcelona al mar, i ho va fer de manera decidida, igual com Hausmann va transformar París i Otto Wagner va remodelar Viena. El resultat, elogiat per molts i criticat pels que van remarcar el seu esperit de dèspota il·lustrat, poc atent a dialogar amb la ciutat, no només va modificar l’skyline de la ciutat, sinó que la va canviar per sempre. Bohigas va intentar fer el mateix com a agitador cultural. Es va esforçar per obrir Catalunya al món, pilotant algunes de les institucions culturals més importants. S’hi va involucrar malgrat reconèixer que Catalunya «és un país molt petit i escassament autònom dins d’un Estat que li és clarament hostil, té una tradició cultural molt escassa o, almenys, poc actualitzada, no ha aconseguit una indústria per posar en marxa un sistema d’investigació científica i tècnica, i té una llengua pròpia molt minoritària» (2003). Malgrat aquest escepticisme, va ser l’animador de moltes iniciatives que van sacsejar el món de la cultura i de les idees a Catalunya.\nFill d’un republicà noucentista assidu de l’Ateneu Barcelonès que en va ser president durant prop d’una dècada, i de l’Institut Escola de la República que va marcar la seva formació liberal i el seu esperit crític, Oriol Bohigas va ser un autèntic agitador cultural durant el tardofranquisme, la Transició i la democràcia. No va irrompre al món de la cultura catalana mitjançant un desdoblament de la seva personalitat, sinó com a conseqüència de la seva concepció de la ciutat, entesa com un esdeveniment cultural que juga un paper central «en la gran aventura de la modernitat, de l’avantguarda, de la creativitat, de la innovació, de l’inconformisme polític». Hereu, en certa manera, de l’esperit il·lustrat de Lluís Domènech i Montaner i Josep Puig i Cadafalch, Bohigas no podia concebre la ciutat sense pensar el país, i així és com es va involucrar en aventures culturals com la fundació d’Edicions62, a mitjans dels anys 70; la presidència de la Fundació Miró, a principis dels 80, i de l’Ateneu Barcelonès, a primers de la dècada del 2000.\nVa ser inconformista fins al final, quan se’n va anar a viure a la plaça Reial amb l’arquitecta Beth Galí, provocant els amics de l’antiga gauche divine que veien una boutade de difícil sostenibilitat. Sempre irreverent –«la Sagrada Família és una vergonya mundial»–, va destacar per la seva condició de polemista agut i poc amant de les adscripcions polítiques. Durant els anys més foscos del franquisme va defensar l’arquitectura moderna conscient que era incompatible amb la falta de democràcia i llibertat. Així va ser com el censor va qualificar de roig separatista un dels seus primers articles enviats a la revista Destino sobre el Gatpac (1950). Mai va militar en cap partit de l’oposició antifranquista, però no va dubtar a involucrar-se en les causes democràtiques col·lectives. Com la fundació del Sindicat Democràtic de la Universitat de Barcelona (SDEUB), que el va portar als calabossos de la Prefectura Superior de Policia, per on tornaria a passar amb motiu d’un homenatge al doctor Rubió i de la detenció d’uns estudiants d’arquitectura.\nOriol Bohigas havia guanyat les oposicions a catedràtic el 1971, però no va poder exercir el càrrec fins a la mort del dictador per negar-se a jurar els principis del Movimiento Nacional. I pocs anys després, el 1977, va assumir la direcció de l’Escola d’Arquitectura, un càrrec que abandonaria al cap de poc temps per acceptar la proposta de delegat d’urbanisme de Barcelona que li va fer l’alcalde Narcís Serra.\nLa seva complicitat amb Maragall el va portar a ser regidor a l’Ajuntament de Barcelona, i a culminar la seva carrera d’urbanista amb la planificació de la Vila Olímpica i el disseny de la nova façana marítima, però mai va deixar de participar en el debat d’idees, des de la Miró, com a fundador d’Edicions62 i com a president de l’Ateneu Barcelonès, on va combinar una profunda reforma de l’edifici amb el posicionament de la institució a favor de posicions sobiranistes que va abraçar en les dues ultimes dècades de la seva dilatada biografia.


“Aquí tenim pràcticament de tot i per a tots els gustos” | Que fer a Cornella\n“Aquí tenim pràcticament de tot i per a tots els gustos”\nPosted on 23 de setembre de 2014 by Rosa Ramos in Cornellà dels Cornellanencs, General // 0 Comments\nJuan Carlos Calvo, il·lustrador i historietista, és l’autor del còmic col·leccionable del Cornellà Informa “Anys de democràcia”. Cornellanenc des de que va néixer, acaba de ser pare i té clar que no es vol moure de la ciutat.\nUn lloc per perdre’t a la ciutat\nEl parc de Can Mercader és un bon lloc. És tranquil, no hi ha sorolls estridents, fa bona olor, i al cap d’una estona de ser-hi t’oblides de que estàs al mig de la ciutat.\nUn lloc on trobar-te amb amics, veïns\nLa plaça de l’Església, la de Rosa Sensat… Qualsevol parc o plaça on en Víctor, el meu fill, pugui córrer i jugar. Hi han moltes places i espais verds, és una aspecte que sempre comenten els amics de fora que venen a visitar-nos.\nM’agrada molt fer esport, encara que des de que va néixer el meu fill no en practico gaire. El Parc Esportiu Llobregat o el Complex Aquàtic de Can Mercader, era on acostumava a anar.\nLes festes del Corpus. Ens ho passem molt bé i són en l’època de l’any que més ens agrada a la família.\nUn record viscut a la ciutat\nUf!, molts, moltíssims! Porto tota la vida a Cornellà, aquí he estudiat, he fet amics i amigues, tinc la dona, el fill, la família, el treball. La veritat és que ho tinc tot i no em cal res més.\nQuin símbol, element, edifici, ….representa el municipi?\nAl ser una ciutat tan versàtil no veig tan sols una cosa. Com a motor de feina i transformació veig al WTC, com a element tecnològic veig el Citilab, i com arrels històriques veig la Torre de la Miranda, l’església de Santa Maria, les masies. Potser el símbol de la nostra ciutat sigui aquest: fortes arrels que ens guien per tirar endavant, transformar-nos i créixer, amb esforç i treball.\nQue t’agrada fer el cap de setmana a Cornellà?\nProcuro gaudir de la meva família, fer un vol, anar a dinar alguna coseta, descansar. Res d’especial.\nSi vens a Cornellà no et pots perdre…..\nHo he rumiat molt i no tinc resposta. Aquí tenim pràcticament de tot i per a tots els gustos. Faria una llista i no pas una única cosa.\nCornellà és (en una paraula)…. Metamorfosi


Nena de la clavellina | Quadern de Terramar Blog&Web de Vinyet Panyella\nNena de la clavellina\nPosted by Vinyet 13 Abril 2012\nEt contemplen meravellats, menuda.\nVeuen poc més que l’aire vague que t’envolta\npintat tot just per suggerir-nos\nun incert sentiment de melangia\ni el d’una lluminosa intimitat.\nEls interesses poc, en realitat:\nel nom, l’edat, amb quines altres nenes\njugaves per la platja i el carrer o amb les nines de drap\n– vestit blau dels diumenges i un llaç a la cintura.\nLa llum del pati alleugereix l’estança que t’acull\nentre els silencis dels palaus d’hivern,\nla música de la Cobla del Pensil\ni la remor de la mar que sempre recomença.\nTu ho embolcalles tot amb clarors de tendresa.\nPetita Teresa, aquesta clavellina\net va esborrar el nom i en vam perdre memòria.\nLa nena de la clavellina és una obra de Rusiñol pintada a Sitges, el 1893. La petita Teresa Mirabent i Planas era una de les nenes que sovintajaven el Cau Ferrat i jugaven amb Maria Rusiñol, filla de l’artista, quan hi venia; eren d’edats similars. La Teresa surt en una altra obra de Rusiñol, Les nenes del pati blau, conegut inicialment amb el títol de Patio de la Tereseta (1892). Tots dos quadres figuren al Cau Ferrat perquè l’artista no se’n va voler desprendre mai, i són emblemàtics de l’etapa rusiñoliana de Sitges. Quan Teresa es va fer gran es va casar, ben jove, i va morir a conseqüències del seu primer part.\nNena de la clavellina ha estat aplegat al meu poemari Exposició antològica (2008).\nPosted in: Arts, Els meus poemes, Modernisme, SitgesTagged: Santiago Rusiñol, Teresa Mirabent PlanasPermalink2 comentaris\n2 thoughts on “Nena de la clavellina”\n13 Abril 2012 a les 10:12\nAquest poema sempre m’ha agradat molt, veient com veig el quadre en el meu record…\nMªÀngels Bartés ha dit:\n13 Abril 2012 a les 01:48\nÉs preciòs el poema! Aquest quadre d’en Rusiñol també m’agrada molt. Llegint la teva ressenya he aprés alguna cosa més del quadre. Gràcies. Poder mirar els quadres de tan a prop a l’exposició del Miramar és fascinant!\n← Discurs inaugural


Terrasses - Qparadis La Coberta Integral\nDominem totes les tècniques d’impermeabilització de façanes i cobertes. La nostra especialització i el nostre bon nom a les comarques de Girona han permés que ens extenguem per tot el territori de Catalunya. En aquests últims anys s’han interessat per els nostres serveis d’impermeabilitzacions de cobertes, teulades, terrasses i goteres des dels punts més allunyats del país com Badalona, Calella, Cerdanyola, Osona, Mataró o Corbera.\nA nivell de projecte: Els nostres tècnics assessoraran i informaran sense cap compromís a altres tècnics sobre Terrasses.\nA nivell d’obra: El nostre equip comercial juntament amb els nostres tècnics són l’altre puntal d’assessorament i ajuda sobre Terrasses.\nDe la mateixa manera, Qparadis està especialitzada en la Rehabilitació. Si vostè és un particular o el representa i té un problema d’humitats, posi’s en contacte amb nosaltres i li solucionarem el problema amb la seguretat que només pot donar un especialista.\nCom podem ajudar-lo amb Terrasses?\nA QParadis integrem un equip amb una llarguíssima experiència en la Impermeabilització liquida, Cobertes transitables i cobertes no transitables, Terrasses, Terrats, Làmina Asfàltica i tot allò relacionat amb la impermeabilització, les Goteres, les Humitats i la Reparació de filtracions. Fruit de la nostra experiència any rere any el nostre web ha estat consultat per les més diverses persones, que cercaven solucions per la seva problemàtica particular, com pot ser cobertes per terrasses girona , impermebilizascion barcelona , sistemes de cobertes , impermeabilitzacio de murs a girona , filtracions d aigua, girona , especialista en integrar terrazas , detectar goteras en terrazas , paviment flotant barcelona , reparació d humitats , coberta girona , humitats granollers , problemas impermeabilizacion de terraza , rehabilitació teulades manresa , reparacio de terrats , cobertes formigó , coberta invertida problematica , impermeabilització de terrasses girona , solucion goteras terrazas , coberta bituminosa , reparacio de filtracions en terrases , filtracions d aigua en façanes , coberta de xapa metalica , forjat sandwich , rajola piera terrasses , reparacion de goteras en hogar en sabadell , morters liquida , humitat tarragona , terraza grietas y goteras que hacer , cubiertas girona , neteja facanes , filtracion cubiertas , uralita ecologica , formigo cel·lular , coberta amb sanwich , autonivellants manresa , cobertas deck , impermeabilizacion de goteras en barcelona , para evitar filtraciones de agua , como reparar filtraciones de la terraza , goteras de la terraza , metodos para mantenimiento de cubiertas , goteras en tejados , evitar filtraciones de agua en suelos de terraza , coberta amb paviment flotant , coberte de xapa , como impermeabilizar tejas con membrana de poliuleta o , obras de revision de cubiertas , vegetacio landa , neteja de les cobertes , impermeabilizacion de terrados bcn , formigo lleuger , acabat de terrasses , mantenimiento cubiertas , como evitar humedades en muros , como evitar filtraciones en una terraza , como tratar las filtraciones de las cubiertas , humedad muros , preu impermeabilització , evitar goteras terrazas goteras , esquerdes per cobertes teula , humedad en los muros , filtraciones de agua de la terraza , reparar filtraciones de agua en terraza , humedades en terraza , autonivelantes , como reparar goteras en una terraza , reparacio teulats , para las goteras de la terraza , reparaciones de muros , goteres girona , tecnica construccion cubiertas transitables , ofertas impermeabilizaciones sabadell , cobertes inclinades uralita , imperbealitzacions , reparación de filtraciones de terrazas , netejar teulas, teulats i teuladas , planxes galvanitzades cobertes , goteras – especialistas en barcelona , control de cubierta y mantenimiento de terraza , cobertes vegetals , coberts d alumini , manteniment de teulades , impermeabilitzacio cobertes banyoles , xapa metalica galvanitzada , impermeabilizaciones girona , reparacio teulades , cobertes inclinades , hidrofugat amb resines de silicona , morter amb anhidrita , empresa especializada en goteras , especialistes en humitats teulada. En tots els casos, l’equip que integra QParadís ha procurat col·laborar en el que ha estat requerit pels nostres clients potencials, aportant-los informació, assessorament i moltes vegades duent endavant, sempre amb èxit el projecte que es requeria.


[Vídeo] Seguiment desigual de la vaga al centre comercial de Calella | Ràdio Calella Televisió\n[Vídeo] Seguiment desigual de la vaga al centre comercial de Calella\nAl carrer Església, el carrer principal de la ciutat, la meitat dels establiments han decidit adherir-se a la convocatòria de vaga i tancar botigues i bars. L’altra meitat, però, han obert amb normalitat.\nAltres punts de la ciutat, Correus, el Mercat municipal o la majoria dels locals del carrer Sant Joan també han obert persianes igual que qualsevol altre dia. Alguns dels propietaris d’aquestes botigues argumenten que, tot i estar d’acord amb els motius de la vaga, són autònoms i han de guanyar-se la vida. Aquest és el cas de la botiga de productes per celíacs, Delícies sense gluten.\n“Perquè sóc autònom i els autònoms hem de viure del nostre rendiment de treball. I sent una vaga extraoficial, no com va ser la del dia 3, he decidit obrir. Tot el tema polític em respecta molt però necessito guanyar-me la vida. Aquest és el petit problema. Si treballés per un altre, potser sí que hauria fet vaga, però treballar per un mateix costa molt avui en dia”\nAltres comerços han decidit oferir uns serveis mínims, com la llibreria La llopa, que ha obert només de 8:30 a 11 per poder vendre els diaris en paper. Alguns mitjans, però, han decidit no publicar la versió en paper, com és el cas de l’Ara i El Punt Avui.\n“Tenim previst treballar fins les 11:00 del matí per poder donar un servei de diaris als nostres clients, i a partir de les 11:00 tanquem. El Punt i l’Ara no han surtit avui”\nAlguns supermercats com l’Spar o el Bonpreu també han decidit tancar.\nSegüent [Vídeo] Membres dels CDR del Maresme tallen punts estratègics de la N-II\nAnterior Serveis mínims a les oficines municipals de Calella\nPere Porti fa balanç i anuncia que a finals d’any deixarà el càrrec


Atraccions nascut a València, Espanya\nAtraccions a València\n5 millors activitats nascut a València\nL'Oceanogràfic és un oceanari familiar ple de diversió, peixos i criatures gegants de les profunditats de diversos hàbitats marins. Es troba a la part oriental de la ciutat de València, Espanya.\nMuseu de les Ciències del Príncep Felipe\nEl Museu de les Ciències Príncep Felipe és un museu de les ciències situat a la famosa Ciutat de les Arts i les Ciències de València, més coneguda popularment com a Ciutat de les Arts i les Ciències. El museu té un pèndol de Foucault en funcionament i esquelets de dinosaure, i està situat a prop de l'Hemisfèric d'avantguarda.\nL'estadi de Mestalla és un dels terrenys de futbol més antics d'Espanya. Construïda el 1923, és la famosa casa de La Liga al costat del València CF. Hi ha visites guiades disponibles durant tot l'any, que inclouen una visita al museu, accés entre bastidors als vestidors i oportunitats per fer fotos al costat del camp.\nAquòpolis de Cullera\nAquopolis Cullera és un parc aquàtic situat a Cullera, a només 45 minuts de València, Espanya. El parc compta amb una gran varietat de tobogans d'aigua i atraccions que van des de l'extrem fins al moderat, i fa que sigui un dia meravellós per a totes les edats.\nLa Ciutat de les Arts i les Ciències és un conjunt cultural i arquitectònic de la ciutat de València, Espanya. És la destinació turística moderna més important de la ciutat de València i un dels 12 Tresors d'Espanya.\nMotius per visitar València\nCombina els teus preferits a València. Algunes coses són millors de dues en dues.\nMuseu Ciutat de les Arts i les Ciències + Oceanogràfic de València\nDes de 44,23 USD 42,01 USD\nMestalla Stadium: Visita guiada + Oceanogràfic de València\nDes de 47,15 USD 44,79 USD\nOceanogràfic de València + Aquòpolis de Cullera\nDes de 61,18 USD 55,06 USD\nHemisfèric + Oceanogràfic de València\nMuseu de la Seda de l'Església Nicolás Juanes + Palau de les Arts Reina Sofia\nDes de 23,99 USD 21,59 USD\nOceanogràfic de València + Aplicació d'audioguia de València\nDes de 45,06 USD 40,55 USD\nOceanogràfic de València + Església de San Nicolás\nDes de 43,50 USD\nOceanogràfic de València + Museu de la Seda + Audioguia\nValència + Oceanogràfic de València\nDes de 81,05 USD 76,99 USD\nExposicions populars nascut a València\nViral. Una experiència contagiosa.\nJugar. Ciència i música.\nTot el que pots fer nascut a València\nEsglésia de San Nicolás\nL'Església de San Nicolás és un antic temple gòtic de València, Espanya. Datada fa més de 700 anys, és una de les parròquies més antigues de la ciutat i presenta decoracions barroques espectaculars a l'interior.\nDes de 8,34 USD\nPart de la monumental Ciutat de les Arts i les Ciències de València, l'Hemisfèric i els seus edificis germans semblen arrencats d'una utopia de ciència-ficció. Juntament amb el museu de la ciència de la ciutat i l'aquari de l'Oceanogràfic, l'Hemisfèric és la part final de la trifecta d'entreteniment al centre de València. Si bé el disseny de l'Hemisfèric encara avui està traspassant els límits, la seva obertura es remunta fins al 1998. Parlant d'obertura, assegureu-vos de prestar atenció a la reflexió de l'edifici sobre l'aigua; veureu com ha rebut el seu sobrenom d' 'ull del coneixement'. A l'interior, trobaràs una colossal pantalla IMAX de 900 metres quadrats que mostra pel·lícules educatives que superen els límits del medi i afegeixen un toc de novetat amb projeccions en 3D. Al costat del cinema, també hi ha un planetari que ofereix una visió de l'univers.\nDes de 9,07 USD\nEl Palau de les Arts Reina Sofia és un teatre d'òpera i centre cultural de València, Espanya, dissenyat per l'arquitecte de renom mundial Santiago Calatrava. Va obrir el 8 d'octubre de 2005 i la seva primera posada en escena d'òpera va ser la de Fidelio de Beethoven, el 2006.\nDes de 11,47 USD\nLa Bulería ofereix una experiència gastronòmica espanyola amb l'oportunitat de veure autèntiques actuacions de flamenc al cor de València.\nDes de 57,37 USD\nEl Palau Ducal de Gandia, els orígens del qual es remunten al segle XIV, és un dels edificis civils més importants del patrimoni civil de València. A València vivia la família valenciana més universal, els Borja. A l'interior podem trobar un ventall de diferents estils artístics fruit dels seus set segles d'antiguitat. Entre les seves sales, trobaràs el seu emblemàtic terreny de desfilada que recorda el seu origen gòtic, l'impressionant Saló de la Corona d'estil mudèjar o la seva impressionant Galeria d'Or d'estil barroc.\nEl Museu de la Seda de València es troba a l'antic Col·legi d'Art de l'Alta Seda, una encantadora amalgama d'arquitectura gòtica i barroca que data del segle XV, quan el comerç de seda era una indústria vital. Els visitants poden endinsar-se en tres segles d'història mentre contemplen exposicions antigues, com ara eines, telars i precioses peces de vestir fetes a mà. També hi ha un meravellós fresc del sostre de Sant Jerònim, una capella amb trets il·lusionants i una escala d'espiral que es va amagar durant segles darrere d'un mur.\nEl Mercat Central, o Mercat Central de València, és una gran sala de mercats de València, Espanya. Alberga centenars de venedors que venen fruita, carn, peix i confiteria, i és molt popular tant entre els habitants com entre els turistes.\nDes de 15,65 USD\nL'església de Santos Juanes, o de Sant Joan del Mercat, és una gran església catòlica romana del nucli de València. Construït sobre el lloc d'una mesquita al voltant de 1240, aquest monument històric ha estat reconstruït i reformat al llarg dels anys, amb el seu exterior barroc actual que data de finals del segle XVII. A l'interior, els frescos adornen els sostres, amb art religiós original, talles ornamentades i estàtues arrebossades. Val la pena fer-hi un cop d'ull si aneu de passeig pel barri del Mercat.\nDes de 7,30 USD\nLa Borsa de Seda\nLa Borsa de Seda, o La Lonja de la Seda en castellà, és un prestigiós edifici d'estil gòtic de València, Espanya. Aquesta borsa del segle XV, una de les atraccions turístiques més concorregudes de la ciutat, és un lloc històric clau de València i es troba al centre del casc antic.\nDes de 20,86 USD\nDes de 35,46 USD\nMés maneres de visitar València\nTargeta turística de València\nEl teu transport públic i el teu passi museístic – converteix-te en un VIP de València!\nBus Turístic València\nFes-te una idea de la ciutat i explora el teu temps lliure amb un viatge en autobús educatiu\nDes de 19,82 USD\nValència: Aplicació de l'audioguia de la ciutat per al teu telèfon intel·ligent\nDescobreix més de 100 fets fascinants i atractius de València\nDes de 9,91 USD\nTaxi privat a l'aeroport i targeta de transport públic a València\nDes de 56,33 USD\nValència + Albufera\nGrial i art religiós: Visita guiada


L'estudi de la variant nord d'Olot inclou un tram "en trinxera" de mig quilòmetre i ecotúnels per minimitzar l'impacte al territori - Garrotxa Digital\nOlot - Publiucat a les 14.05\nComentaris tancats a L’estudi de la variant nord d’Olot inclou un tram “en trinxera” de mig quilòmetre i ecotúnels per minimitzar l’impacte al territori\nL’estudi informatiu de la variant nord d’Olot que ja es pot consultar exposa quatre alternatives de traçat per al tram de la variant nord d’Olot, amb una inversió de 74 milions d’euros. D’entrada, s’hi valora com a més idònia l’alternativa que allunya més el traçat respecte de la carretera actual del veïnat de l’Hostal del Sol i minimitza l’impacte en el Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa. Discorre amb una calçada de dos carrils per sentit des de l’enllaç d’Olot Oest, fins a enllaçar amb el futur perllongament de l’A-26, amb una longitud de 3,5 quilòmetres.\nEn un primer tram d’un quilòmetre, el traçat transcorre per la part nord del Pla de Sant Andreu en el límit dels terrenys agrícoles i forestals mitjançant túnels artificials. Cal remarcar dos ecoductes o túnels verds, el de la Torre d’en Llunes, de prop de 100 metres de longitud, i el de Coromines, d’uns 85 metres.\nPosteriorment, el traçat travessa la riera de Ridaura amb un viaducte singular de calçades separades, d’uns 420 metres de longitud. Supera la riera perdent alçada i acostant-se a la zona industrial del Pla de Baix. La calçada se soterra sota la carretera de Sant Joan de les Abadesses al llarg de 100 metres, on es projecta una rotonda en superfície que dona continuïtat a l’avinguda de Francesc Macià.\nEl tronc discorrerà semisoterrat o “en trinxera” al llarg de mig quilòmetre, fins arribar al carrer de la Serra de San Valentí, on es planteja una rotonda amb tots els enllaços entre la variant i la xarxa urbana, i una secció tipus ronda on el tronc està soterrat amb vials laterals fins a l’Avinguda de les Feixes.\nA partir d’aquest punt, el traçat continua cap a l’est i es connecta amb l’A-26. La rotonda d’enllaç amb l’Avinguda de les Feixes es connecta amb l’enllaç Olot Nord existent mitjançant uns ramals laterals que connecten amb dues rotondes, formant un únic enllaç, primera fase d’un desenvolupament posterior a realitzar pel Ministeri de Transports.\nL’estudi també exposa un tram comú per a la part oest de la variant, que ja es va sotmetre a informació pública i ara se n’ha actualitzat algun aspecte. S’hi inclou el túnel de la Pinya d’una longitud de 2,5 quilòmetres i l’enllaç amb la variant de les Preses i la Vall d’en Bas i un vial d’accés a l’oest d’Olot, amb una connexió amb la carretera GIP-5223, incorporant una nova rotonda i donant servei al barri de les Planotes. Des de la part nord de l’hospital també es preveu una connexió cap a una de les rotondes del nou vial projectat. L’anomenada part oest de la variant té una inversió prevista de 115 milions d’euros. La longitud de tota la variant d’Olot és de 7,3 quilòmetres.\nLa variant d’Olot ha de reduir el volum de trànsit que ha de travessar el nucli urbà d’Olot venint des dels túnels de Bracons cap al nord, en un recorregut que fan diàriament més de 20.000 vehicles.\nL'augment de les compres a les grans superfícies ha portat les empreses a difondre una sèrie de recomanacions per protegir la salut i la seguretat dels clients. És el cas de Mercadona, que en un comunicat demana als usuaris que adoptin algunes mesures com no…\nAls seus 39 anys l’atleta olotí Xavi Porras segueix tenint entre cella i cella participar als Jocs Paralímpics de Tòquio aquest estiu. Malgrat la pandèmia li hagi impedit entrenar en alguns moments i les poques competicions que ha pogut fer, segueix entrenant-se…


i intifada | enciclopèdia.cat\nMot que vol dir ‘alçament’, ‘insurrecció’, i que es difongué en els mitjans de comunicació internacionals arran de la revolta palestina que esclatà el 1987 a Gaza i Cisjordània contra l’ocupació israeliana.\nHom en sol distingir dues: la primera (1987-93) i la segona (2000-05).\nLa primera intifada esclatà l’any 1987 en un context de successives derrotes dels països àrabs en les guerres araboisraelianes, i d’ocupació per part d’Israel de Gaza i Cisjordània, els anomenats territoris ocupats, on s’inicià la construcció d’assentaments de colons israelians en el que fou qualificat d’annexió de fet. Com a resultat d’això i també de la continuació dels atemptats palestins, una part important de la població palestina fou confinada en camps de refugiats, des d’on l’OAP instigà les hostilitats contra Israel, les quals al seu torn desencadenaren represàlies de l’exèrcit. D’altra banda, les condicions de vida progressivament degradades en aquests camps contribuïren en una gran mesura a alimentar el malestar.\nEl catalitzador de la revolta fou una cadena d’assassinats per part de militants palestins i soldats israelians al desembre. Com a resposta, tingué lloc un alçament generalitzat de la població palestina que s’inicià amb avalots i llançament de pedres, però que no tardà a emprar armes de foc i explosius, atacs als quals l’exèrcit israelià respongué amb repressió renovada. Tot i el seu caràcter espontani, tingueren una certa incidència en la insurrecció tant l’OAP i altres organitzacions de tipus revolucionari secular com l’islamisme fonamentalista, en particular Hamàs.\nEl balanç de les víctimes mortals de la primera intifada fou d’uns 164 per la banda israeliana per més de 2.000 per la part palestina. Hom ha dit que la meitat dels morts palestins ho foren a conseqüència de les lluites entre les diverses faccions i també assassinats de palestins considerats agents d’Israel. El 1991, amb la guerra del Golf Pèrsic, el moviment perdé part del suport dels paísos àrabs.\nMalgrat el seu caràcter volàtil i sovint indiscriminat, hom ha adduït que la persistència de la revolta fou essencial en l’aproximació de posicions d’ambdues parts, que es resolgueren en un primer encontre a la cimera de Madrid (octubre del 1991) entre els principals actors del conflicte, a més d’alguns estats àrabs (Síria, El Líban i Jordània), els EUA i l’URSS poc abans de la seva fi. La culminació foren els acords de pau d'Oslo.\nLa segona intifada fou en darrer terme el resultat del fracàs dels acords de pau d’Oslo. Amb el bloqueig en les converses de Camp David entre Ehud Barak i Yasser Arafat per la qüestió del retorn dels refugiats palestins l’any 2000, la visita del líder del LikudAriel Sharon a l’esplanada de les mesquites al setembre fou vista com l’acte de provocació que, en el context dels desacords, desencadenà la sèrie d’atemptats i represàlies que es perllongaren fins als primers mesos del 2005, sense un final definit.\nDel bàndol palestí els atemptats eren comesos molt sovint per terroristes suïcides (cosa que diferenciava aquesta intifada de la primera) de manera indiscriminada entre la població civil israeliana. A aquests atacs l’exèrcit israelià respongué amb assassinats selectius (sobre els líders palestins considerats responsables de la planificació o la incitació als atacs), però que moltes vegades provocaven víctimes entre els civils palestins.\nForen assassinats d’aquesta manera Abū ‘Alī Mustafà, del Front per a l’Alliberament de Palestina (agost del 2001) i, de Hamàs, Ahmad Yāsin i ‘Abd al-'Aziz al Rantisi (març i abril del 2004, respectivament), entre d’altres. De la part israeliana, a l’octubre del 2001 fou assasinat el ministre de turisme Rehavam Zeevi. Foren controvertits internacionalment els atacs preventius en territori de l’Autoritat Nacional Palestina i, entre el març i el setembre del 2002, Arafat, considerat pel Govern israelià còmplice i instigador dels atemptats (especialment els dels Màrtirs de les Brigades d’al-Aqsà, sorgits d’Al-Fatah), fou sotmès a un setge ininterromput als quarters de l’ANP de Ramal·la.\nForen també controvertits la construcció del mur defensiu d’Israel (començat al juny del 2002), de 640 km, que havia de separar Cisjordània d’Israel, i els enderrocaments d’habitatges palestins on s’havia detectat la presència de terroristes. Malgrat la iniciativa del Full de Ruta impulsada a l’abril del 2003 per l’anomenat Quartet (EUA, ONU, Rússia i la UE), que preveia la creació d’un Estat palestí, la retirada israeliana dels assentaments il·legals i el cessament dels atemptats, cap de les parts no complí els compromisos.\nD’altra banda, creixeren les tensions a l’interior de l’ANP entre els successius primers ministres (càrrec instituït des del març del 2003) i Arafat, que es negava a delegar poders (especialment la seguretat). El 2004 semblà produir-se un cert desbloqueig en l’escalada de violència, primer amb l’anunci de Sharon, al febrer, de la retirada unilateral de Gaza, per la qual s’eliminaven tots els assentaments israelians d’aquest territori, i posteriorment amb la mort d’Arafat al novembre.\nMalgrat que la violència no cessà, en disminuí la intensitat. El nou president palestí, Mahmud Abbas (des del gener del 2005), aconseguí un compromís d’alto el foc de les principals organitzacions palestines, alhora que reforçà la seguretat. Al febrer, Israel aprovà l’alliberament d’un gran nombre de presoners palestins i retirà part de les seves forces de Cisjordània i, el mateix mes, Sharon i Abbas declararen una treva a Šarm al-Šayḫ (Egipte). Al final del 2004 les víctimes mortals de la segona intifada s’estimaven en unes 3.100 per la part palestina i unes 950 per la israeliana.


MeteoTossa: Ens arribarà?\nA hores d’ara hi ha una important tempesta en tota La Selva interior, on el festival de llamps es pot apreciar des de la mateixa població de Tossa mirant direcció Vidreres (W). Si apreciem la darrera imatge del radar, observem com la potent tempesta s’estén en forma d’arcus des de la Selva Litoral fins al mateix Montseny, sent aquesta àrea muntanyosa on apreciem la zona més activa (cors vermells).\nDurant els propers minuts la tempesta anirà seguint direcció cap a l’est impulsada pels vent d’oest en alçada. Tot i que la zona més activa, no sembla que ens hagi d’afectar ja que passarà més cap el sud (zona de Blanes), no obstant, si que podrem regar una miqueta degut a l’eixamplament de la tempesta i que està reactivant la precipitació. A veure com evoluciona, tot i que les dades a la població no són gens favorables a la reactivació de la tempesta per la nostra zona amb un 42% d0humitat (humitat baixa) i vents fluixos de nord (secs i amb poca energia per alimentar la tempesta), l’únic element favorable és la temperatura per sobre dels 21ºC (21,2ºC ara) que pot originar un petit xoc de temperatura degut a la temperatura més baixa que porta associada la precipitació de la tempesta.\nPersonalment, no hi han les condicions perquè arribi activa a la nostra vila i, per tant, com ja ens està acostumant el temps, s'inclinarà a deixar-nos un ruixadet de quatre gotes i la zona més activa a desplaçar-se cap a l'Alt Maresme.\nPublicat per meteotossa a 22:24\nMolt bé Fran. Certament ha passat de rasquilló i no ha afectat Tossa, ni tant sols les 4 gotes que segons tu alomillor podrien caure (t'has "equivocat" xtant només que "en 4 gotes" ;-))\nÉs difícil endevinar si plourà o no en les prediccions a molt curt termini quan es tracta de fenòmens de petita escala geogràfica com son les tempestes aillades (cosa per altre banda molt característica del nostre clima i en èpoques de calor). En les previsions del temps que es reporten per les televisions estatals i autonòmiques gairebé mai es "mullen" diguent-nos si a tal poble plourà o a tal altre no ho farà. Quan si que ho fan es perque tenen una seqùencia de radar força clara que els indica que gairebé segur tal tempesta arribarà a tal zona perque va directe cap allà i res més.\nTu, apart del radar has tingut en compte la humitat de Tossa en aquell moment, la temperatura, el vent local etc i has fet un pronòstic com cal i ben encertat. Tot un exemple a seguir per molts!.\n2 de juny de 2009 a les 21:19\ndes de el far de sant sebastià, la tempesta es veia de forma espectacular, a més des de allà que estava descobert i amb la vista que hi ha.. buf..\n3 de juny de 2009 a les 0:03


L'hort és un món en petit - Portal d'Activitats Educatives de Catalunya\nL'hort és un món en petit.\nActivitat dirigida als cursos d'educació infantil que té l'objectiu de fer una primera aproximació a l'ecosistema de l'hort escolar ecològic i a les eines i feines que s'hi poden trobar.\nDurant el matí la idea principal és fer una visita guiada pels horts de Can Mates de la mà dels jubilats que gestionen part de les parcel·les (dinamitzada per un joc que posa en pràctica les feines de l'hort). Es tracta també de fer una aproximació a tots els éssers que hi viuen, siguin animals o vegetals. És una activitat que es realitza per racons de treball on els infants hauran de realitzar diverses feines pràctiques de l'hort.\nLa segona part de l'activitat, que es realitza a classe, consisteix en un senzill taller de germinació d'una llavor i un altre d'utilitzar pigments naturals per pintar hortalisses que s'hagin treballat al matí.\n#escolar #alimentació #natura


Obliga TV3 a complir el seu Llibre d'Estil a la productor...\nConfidencial Obliga TV3 a complir el seu Llibre d'Estil a la productores que contracta?\nObliga TV3 a complir el seu Llibre d'Estil a la productores que contracta?\nConfidencial 16/09/2019 00:19\nToni Soler al programa diari de TV3 'Està passant'\nNo. Així cal deduir-ho de la tossuderia reiterada de la presidenta en funcions de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA), Núria Llorach, a no contestar aquesta pregunta amb un Sí o un No. Vist que no hi havia manera que Llorach aclarís aquesta qüestió a la comissió de control de la CCMA al Parlament de Catalunya, la diputada Beatriz Silva, del grup Socialistes i Units per Avançar li va plantejar la pregunta per escrit: “En el plec de condicions dels contractes que TV3 signa amb productores externes s’estableix expressament que aquestes han de complir amb el llibre d’Estil de la Corporació?”.\nLa resposta de Llorach, que porta data del 9 de setembre, ha estat: “El Llibre d’Estil estableix a la Guia Editorial que la CCMA és responsable de tots els continguts que es difonen pels seus mitjans, independentment que siguin de producció pròpia, adquirida o compartida. La CCMA és qui dona garantia del compliment del Llibre d’Estil en tots els continguts que emet a través dels seus mitjans. Ho fa mitjançant el control que exerceix la producció executiva de la CCMA sobre els projectes audiovisuals realitzats en col·laboració amb productores externes”.\nLa presidenta en funcions de la CCMA no explica, però, que el Llibre d’Estil prohibeix als seus professionals “adoptar posicions en relació amb debats polítics i socials quan, per la feina que desenvolupen, pugui quedar compromesa la nostra imparcialitat” i “emetre missatges o comentaris ofensius o despectius”.\nEstà clar que, per posar només un exemple, la productora ‘Minoria Absoluta’ i el seu propietari Toni Soler no fan gaire cas d’aquest Llibre d’Estil. I TV3 no els obliga a fer-ho quan signa els seus contractes milionaris per fer el seu programa diari ‘Està passant’.\nJordi Évole i Toni Soler se les tenen a Twitter\n‘Està passant’ ha costat 6,5 milions d’euros a TV3 en un any i mig\nTv3 CCMA Toni Soler Minoria Absoluta Núria Llorach


Carles Capdevila va ser un periodista i guionista català amb una gran trajectòria, no només a nivell periodístic sinó també a nivell educatiu amb un gran impacte en l’educació als fills. En una de les seves últimes entrevistes, on presenta el seu últim llibre La vida que aprenc, 2017; ja amb certa debilitat degut al càncer que … Llegir més\nCategories Món interior Deixa un comentari\nEl passat dia de Nadal, Disney va estrenar Soul, una producció de Pixar a càrrec del gran Peter Docter (Inside Out, Up, Toy Story…). Una petita joia del cinema que us recomanem i on hi hem trobat moltes de les intuïcions cabdals que animen la investigació de MAP. Tots hem vist pel·lícules de dibuixos animats en les que els … Llegir més\n11 febrer, 2021 31 gener, 2021 per Anna Sarri Duró\nAquesta setmana, el nostre company Jordi Claret, professor de primària i pare de família, ha realitzat un taller per a la televisió d’Eurekakids titulat “Aprendre a gestionar les emocions”. Tal com ell mateix anuncia a l’inici de la xerrada, el seu enfocament sobre el tema parteix de la mateixa experiència personal viscuda com a pare, com a professor i … Llegir més\nCategories Confiança, Emocions, Món interior, Presencia, Resoldre, Seguretat Deixa un comentari\n10 febrer, 2021 13 gener, 2021 per Jordi Claret Terradas\nPuff the Magic Dragon és una cançó folk estatunidenca sorgida d’un poema que ha arribat a formar part de la cultura popular de molts països. Jo l’he cantat moltes vegades amb els meus alumnes a l’escola i sempre desperta un ambient màgic i de nostàlgia. Penso que la seva lletra ens suggereix avui de parlar de la solitud. Un … Llegir més\nCategories Confiança, Presencia, Resoldre, Seguretat, Solitud, TDA/H Deixa un comentari\n9 gener, 2021 9 gener, 2021 per Marcos Oliva\nUs recomano aquest vídeo del Doctor en filosofia Jordi Graupera, en el qual explica que vivim temps marcats per la por a la mort. Aquesta circumstància fa que procurem amagar-la allunyant la malaltia, la vellesa i la mort. Els malalts es curen als hospitals, els avis es cuiden a les residències i els morts es … Llegir més


El Barça Alusport segueix imparable (5-2) - esportiu.cat\nEl Barça Alusport segueix imparable (5-2)\nJaime Mora - 20/09/2011, 23:47\nEl FC Barcelona Alusport s’imposa amb facilitat a un Fisiomedia Manacor que segueix notant la baixa de Miguelín. Ari l’home del partit amb dos gols. Amb aquesta victòria els blaugranes segueixen líders de la Primera divisió.\nIgor peça important en la victòria blaugrana d'avui // LNFS\nEl partit ha començat amb l’equip blaugrana les idees clares i decidit a imposar-se des de el primer minut al marcador. En els primers minuts el Barça ha agafat el control del partit. Tot d’una això s’ha vist reflectit quan els homes de Marc Carmona s’ha avançat al electrònic amb un gol en el minut 2 del brasiler Ari amb una passada del seu compatriota Igor. Només quatre minuts més tard, els catalans han tornat a marcar, aquesta vegada Lin ha batut a Toñete després d’una jugada d’estratègia. El porter del Manacor que s’ha vist superat per la gran qualitat ofensiva dels blaugranes. Al minut 15 els protagonistes han estat els mateixos que al primer gol, Igor ha realitzat un contracop del qual el rebuig ha caigut a Ari que ha marcat el seu doblet personal. Abans de la mitja part, el Manacor ha retallar distàncies amb un gol de Javi Rodríguez després d’un contracop que ha provocat una aturada d’una falta per part de Toñete. Amb el 3-1 s’ha arribat al descans.\nA la represa els homes de Marc Carmona han baixat el ritme, i això ha provocat un millora dels manacorins. Tot i la millora, els balears no han estat capaços de batre a Cristian, tot i els nombrosos intents del Fisiomedia. Quan ja faltava poc pel final del partit, ha tornat sorgir la gran qualitat i efectivitat dels catalans que han tornat a marcar dos gols més. El quart gol l’ha fet Wilde i el cinquè Gabriel que s’ha estrenat com golejador amb l’equip blaugrana. Els manacorins han arriscat apostant a jugar amb porter-jugador per intentar donar la volta al marcador. Aquesta tàctica ha donat els seus fruits amb un gol del jugador brasiler del Manacor, Paulinho. Amb el marcador 5-2 s’ha acabat el partit.\nEl Barça Alusport ha tornat a fer gala de la seva gran plantilla. Els homes de Marc Carmona s’han imposat amb contundència i facilitat al conjunt balear. Els blaugranes segueixen líders i aquest cap de setmana s’estrenen amb competició europea.\nFC Barcelona Alusport: Cristian, Torras, Ari, Igor i Fernandao; Gabriel, Javi Rodríguez, Lin, Sergio Lozano, Saad i Wilde.\nFisiomedia Manacor: Toñete, Jesús Illán, J.C. López, José Ruiz i Rubén; Joselito, Javi Rodríguez, Vega, Martín Amas i Paulinho.\nGols: Ari 1-0 (2’), Lin 2-0 (6’), Ari 3-0 (15’), Javi Rodríguez 3-1 (20’), Wile 4-1 (33’), Gabriel 5-1 (35’), Paulinho 5-2 (38’).\nTargetes: Els àrbitres del partit Alonso Montesinos i Rubio Farjado només han amonestat a jugador del Manacors, aquests han estat Toñete, Jesús Illán i Martin Amas.