Feu-ho a l’inrevés | Opinió | EL PAÍS Catalunya\n29 OCT 2019 - 19:10\tCET\nDisturbis a la plaça d'Urquinaona el passat 18 d'octubre. ALBERT GARCIA\nPotser perquè a molts ens agrada saber què comprem quan ho fem, apreciaria de debò saber què m'està venent la classe política catalana. No ho està fent. M'ofereixen emocions. No en tinc prou: visc amb emocions, com tothom, però no en visc, perquè no soc polític ni (llàstima) artista.\nPer això demano, humil, als polítics que ho facin a l'inrevés, que m'ofereixin coses concretes, no emocions.\nI és que força polítics m'ofereixen una república i em diuen, impertèrrits, que república és llibertat. Ho sento, no ho compro, perquè no sé de què em parlen. Si en lloc de l'emoció aprovessin al Parlament una llei electoral que em digués quant seguirà valent més el vot d'un senyor de Lleida que el d'una senyora de l'Hospitalet del Llobregat, sabria a què atenir-me. I encara més ho faria si em mostressin un esborrany de Constitució catalana, o unes bases clares. No ho fan perquè diuen que, per aquest ordre, cal aconseguir la independència, votar una assemblea constituent, elaborar un projecte de constitució i aclamar-lo per referèndum. No, no ho compro, no sé què m'estan oferint. Ells tampoc.\nCom molts catalans, crec que el fet que diversos polítics catalans hagin estat condemnats a penes de presó comparables a les d'homicidi (l'article 138 del Codi Penal estableix una pena entre els 10 i 15 anys per a l'homicida) és una gran desgràcia. Per a Catalunya i per a Espanya.\nPerò, com molts barcelonins, també crec que columnes de manifestants marxant sobre Barcelona no li fan cap favor a la ciutat. Encara menys, milers de joves arremetent contra mil contenidors d'escombraries, aparadors o mobiliari urbà. Juguen amb foc. No pot acabar bé.\nI pèssim és el llenguatge emocional quan es redueix a insults: un amic meu, professional de primer nivell, caminava des de la plaça Catalunya cap a casa seva, entre escombraries i runa, la nit del 18 al 19 d'octubre, quan unes adolescents eixelebrades el van increpar: "Espanyol, fill de puta!". Què voleu que us digui que no s'hagi escrit moltes vegades en els darrers 30 anys: les persones que treballen en el món del sexe (i els seus fills, l'última casta) es mereixen més respecte que jo, i qui els insulta orina al cel, això és, sobre si mateix.\nÉs veritat que les institucions de Catalunya són menys fortes que les de molts Estats, però una part oculta de la seva feblesa manifesta deriva del fet que no ens les creiem. La classe política catalana ha d'actuar primàriament des de les institucions i no sempre ho fa.\nHe vist el Parlament de Catalunya batzegat per manifestants i mig tancat pels diputats d'una majoria improbable. Aprovarà el Parlament una llei de pressupostos abans que s'acabi l'any?\nHe vist el Govern sacsejat per associacions d'activistes que li adrecen diverses intimacions i amb uns dirigents encegats que declaren que els aldarulls fan visibles al món la protesta del país. Per descomptat: projectar i construir l'equivalent a una nova Sagrada Família és moltíssim més difícil que cremar mil contenidors.\nHe vist presidents de la Generalitat centrípets i aliens al gairebé mig país integrat pels qui no comparteixen les seves emocions, presidents massa disposats a destituir els seus consellers díscols o, senzillament, independents de criteri.\nNo ens hi veiem qui desitgem reforçar les nostres institucions i aconseguir que funcionin cabalment. Mig desgovernats, tampoc veiem que fa temps que allunyem del país organitzacions valuoses que desconfien de les nostres institucions ni que estem començant a perdre gent molt valuosa.\nEntenc els qui, entre fantasiosos i enfadats, es volen fer veure i fer sentir alterant la normalitat. Però hi ha mil maneres de fer-ho millor. A Barcelona s'ha instal·lat una nova i impresentable normalitat: per a força joves –no sé jo si més castigats per la ineptitud que per la impotència– increpar persones, cremar coses o paralitzar serveis essencials ja és normal. No: proveu de superar la normalitat en comptes de rebaixar-la. No insulteu al carrer, canteu. No embruteu la ciutat, mantingueu-la neta. No forceu a tancar la Sagrada Família, el Liceu, o la meva universitat, obriu-los a més gent. No bloquegeu la circulació un dia sí i l'altre també, compartiu-la amb nosaltres. No colpegeu l'Estat a la carn de la meva ciutat, paga Barcelona, no Madrid.\nSé sobradament que insultar, embrutar, tancar o bloquejar és moltíssim més fàcil que cantar, netejar, obrir o negociar. Però això últim és molt més valuós. Feu el país visible per les seves obres. Feu-ho a l'inrevés. Feu-ho bé.


EN DIFERIT 2019 |\nPàgina d'iniciEN DIFERIT 2019\nLA PARTICIPACIÓ DELS JOVES A LA BIBLIOTECA\nINAUGURACIÓ i Quatre raons per les quals els joves necessiten que els obrim les portes de les biblioteques. A càrrec de Raphaëlle Bats, de l’École nationale supérieure des sciences de l’information et des bibliothèques (Enssib), Lió, França.*\nAdolescents i adults joves: un al·legat per l’aparentment difícil grup objectiu. A càrrec d’Astrid Meckl, formadora, procedent de les Biblioteques Municipals de Munic.*\nLa biblioteca Punkt127: un lloc per als infants i els joves. A càrrec de Per Berg, coordinador de la Biblioteca Punkt127 d’Estocolm (Suècia).*\nCreant entorns inspiradors. A càrrec de Maria Björn, escriptora de LIJ i bibliotecària escolar, Växjö, Suècia.* (Aquesta sessió no es va gravar per protegir la privacitat dels menors que apareixien en la presentació de la ponent).\nDebat i torn de preguntes. Presenta i modera: Mònica Medina, directora de la biblioteca Sagrada Família-JMAL.\nTaula rodona. Modera: Juanjo Arranz, director d’Acció cultural i educativa de Biblioteques de Barcelona.\nNahide Arabadji, del centre cultural Det Fria Ordets Hus (La casa de la paraula lliure) de Växjö (Suècia).\nGemma Rodríguez, coordinadora del Projecte Engage! PEN Català.\nCarles Giner, director En Residència. Creadors als instituts de Barcelona.\nEsther Subias, ambaixadora del programa Technovation Challenge.\nPresentació d’experiències de biblioteques catalanes. Presenta i modera: Esperança Piñero, de la Biblioteca Santa Oliva d’Olesa de Montserrat.\nLa participació dels joves a les Biblioteques de Barcelona incloses en el Pla de Barris de la franja del Besòs: Bon Pastor, Trinitat Vella-José Barbero i Zona Nord. A càrrec de les directores de les biblioteques: Virgínia Cierco, Emma Armengod i Magnòlia Fuentes.\nÈpica a les biblioteques: re-connectem els adolescents amb les biblioteques. Biblioteques de Badalona-Fundació Èpica/La Fura dels Baus. A càrrec de Jordi Chávez, director de la Biblioteca Canyadó i Casagemes de Badalona, i de Sergio Vega, de la Fundació Èpica La Fura Dels Baus.\n5 anys de Biblioteca jove a Blanes: idea-espai-projecte-realitat. A càrrec de Gemma Ciuró, directora de la Biblioteca comarcal de Blanes.


Ostres! Ja són les 9 i entro a currar a les 10! M’he d’espavilar a treure el ventre de pena o bé la nit es farà llarguíssima darrera la barra del bar. Ja sé, aniré a sopar a Can Joan, allà segur que em faran un raconet a qualsevol taula a on hi hagi algun lloc sobrer. Entro i li demano al cambrer si hi ha algun racó per fer un mos. Fa una ullada ràpida al petit menjador i em dirigeix a una taula de 4 persones a on hi ha tres noies assegudes. Per dintre se m’escapa el riure quan veig el seu astorament de veure’m seure. No deuen tenir ni idea que a can Joan les taules es comparteixen. Les miro dissimuladament mentre una s’empassa una sèpia a la planxa, una altre se li encallen els calamars a la romana i a la tercera li cauen els granets d’arròs per la comissura dels llavis. Em demano un bon bistec amb patates i amanida, que la sorruda cambrera no tarda gaire a servir-me. Mentre espero, elles intenten donar-me conversa. Em pregunten si sóc oriünd de l’illa d’Eivissa, i jo amb el meu català macarrònic i amb accent difús (car he viscut a Girona, Perpinyà i Alacant) els hi contesto que sóc argentí. Se’ls escapa un somriure tens, com també s’hi està posant el meu entrecuix. Parlem de tot i de res. M’expliquen que estan a l’illa que cada estiu m’acull com a cambrer a passar unes petites vacances. Una de les noies no gosa aixecar la visat del plat. Sembla ruboritzada, però aquest deix de timidesa m’excita en certa manera. Se li entreveuen uns pits rodonets, no molt grans, però ben formats. Els mugrons, sota el vestit gris, apunten rectes... m’imagino com seria mossegar-los...Ui, em noto tens, els pantalons em queden una mica petits sota el ventre... em concentro en la conversa, que ara gira al voltant de les festes que hi haurà a la nit a diferents establiments de la ciutat. Ara parla la que sembla més gran. Segons els meus càlculs, deu rondar la trentena llarga. Atractiva, seductora de mirada. Segurament em podria ensenyar molt. En aquest precís moment s’aixeca per anar al lavabo. El moviment dels seus malucs em provoca un sacseig interior. M’imagino traient-li la faldilla blanca que porta, baixant-li les calcetes, perdent la faç entre els seus abundosos pits per començar i entre les seves cames per finir. M’atrau la seva serena maduresa. Segur que ha de saber moure sàviament les mans mentre hi té el meu membre tendrament empresonat. Em moc inquiet en notar l’erecció cada vegada més incipient. Sort que en aquest precís moment el cambrer em porta el pastís que he demanat per postres i que començo a devorar per no haver de creuar-me amb l’esguard de la tercera noia amb qui inesperadament estic compartint la taula. És simpàtica però els seus ulls traspuen tristesa. Em vénen ganes d’abraçar-la, de besar-li les parpelles, acaronar-li els cabells, mossegar-li els mugrons i penetrar-la dolçament. Pam! M’ha caigut la forquilla amb els nervis! M’ajupo ràpidament per recollir-la i en mirar sota la taula veig que les tres van amb faldilla. Em vénen unes ganes boges d’amorrar els llavis en un dels tres entrecuixos que tinc davant. O mentre tinc els llavis entaforats en un, tocar amb els dits els entrecuixos de les altres dos. M’aixeco i plam! Cop de cap a la taula. Vermell com un tomàquet, intento empassar-me un tros de pastís... El cap se m’ennuvola... L’habitació es torna blanca, tot roda.... i quan em desperto, les tinc les tres al voltant, fent vent. Mentre una m’acarona els cabells, una altra m’agafa la mà i la tercera m’acarona la cuixa. El contacte amb les tres fèmines fa que el meu pitu es posi més dret que mai... Somric... tot torna a quedar blanc, imatges confuses... i unes hores després, mentre entrelluco entre les parpelles, una infermera em pren la tensió i em diu que estigui tranquil.. Commoció cerebral per un cop de cap en una taula de restaurant. M’explica que no és greu, un parell de dies en observació i cap a casa. Em comenta que tinc visita; s’obre la porta i entren les tres noies que eren en mi quan em vaig fotre el cop al cap... Em saluden i em besen...Tanco els ulls i m’imagino que les tres es fusionen en una i menjo cadascun dels seus atributs i les seves virtuts... i sense voler s’aixeca tot solet el llençol sota el meu llombrígol....


Aviat farà un any, que sortia a la premsa el titular que Lleida i Magical serien escenaris de la pel·lícula dirigida per Bigas Luna, Segon orígen, adaptació cinematogràfica de la novel·la de Manuel de Pedrolo. En aquell moment l’ajuntament de la nostra capital atorgava a la productora Antàrtida 300.000 euros –que està aviat dit- en tres anys, perquè el projecte tirés endavant. Es veu que tot és a fi de bé perquè d’aquesta manera Lleida es promocionaria turísticament. Bigas Luna confiava rodar al 2012 i estrenar el film el 2013. Tàrrega també s’oferia, encara que no podia aportar diners al projecte, com a escenari ja que havia inspirat el Benaura del llibre.continua llegint\nAlcalde o parlamentari Sr. Ros? Quan el poder passa per davant de l'ètica i del compromís amb la ciutat\nEn motiu de la constitució del Parlament de Catalunya el dia 17 de desembre de 2012 i, amb ell, la presa de possessió de l’alcalde Ros de la seva acta de parlamentari, cal fer una reflexió profunda sobre aquests casos d’acumulació de càrrecs per part d’alcaldes i regidors que no dubten a l’hora d’assumir més i més càrrecs sense tenir en compte els límits que marca l’ètica política i el compromís amb la sobirania popular.continua llegint\nDos no es federen si un no vol. Cal admetre que cada cop des d’aquest país algú ha defensat el federalisme com la solució als problemes entre Catalunya i Espanya els que els que en som escèptics hem tingut una resposta fàcil: a l’actual Estat espanyol el federalisme és inviable perquè més enllà del pla de Cardell els federalistes poden comptar-se amb els dits d’una mà. Durant anys des del PSC, especialment Pasqual Maragall i el seu entorn, i des d’ICV-EUiA han llençat diferents idees en aquesta línia sense que a Espanya ningú no se les fes seves, igual que si prediquessin als Monegres. I ara, de cop i volta, apareix un manifest signat per 300 intel·lectuals celtibèrics a favor, ves per on, d’un Estat espanyol federal. Vatua l’olla! D’on surten ara, aquests? Per què es feien el sord quan els federalistes nostrats clamaven per l’Estat federal? Què feien quan el govern i els tribunals espanyols escapçaven l’estatutet? Com és que no van defensar la integritat d’un text que no passava de ser una simple ampliació del model autonòmic vigent? Estaven enfeinats lluitant aferrissadament per l’autodeterminació d’algun país ben llunyà?continua llegint\nAquells que estan perpetrant les ferotges regressions socials que avui patim, sovint es justifiquen tot assegurant que fan el que fan per obligació i responsabilitat i no pas per convicció ideològica. Segons ells, en una situació econòmica com l'actual aquest és l'únic camí. Els responsables polítics de torn ho diuen i els mitjans ho repeteixen fins a la sacietat. No és un argument nou, ja ho afirmava Margaret Thatcher als anys 80 (TINA, There Is No Alternative) i avui, com llavors, continua sent senzillament mentida.continua llegint\nLa CUP, al Parlament!\nAnem al parlament, hi anem assumint la veu de les 80.000 desnonades, la veu de les joves precàries, de les treballadores cada vegada més explotades, la veu de les immigrants esclavitzades i perseguides, de les dones a qui es nega el dret al seu propi cos. Som la veu dels 2 milions d’aturades i dels 3 milions de pobres que hi ha avui als Països Catalans, la veu dels qui mai hem tingut veu. També som la veu de les criminalitzades, de les detingudes, de les represaliades.continua llegint\nEl 13 d’octubre l’Assemblea Nacional de la CUP va decidir per una àmplia majoria que havia arribat l’hora d’encetar un nou viatge electoral i concórrer a les eleccions principatines del 25 de novembre. El fet que encapçali la llista de la circumscripció de Ponent només és una formalitat. La llista respon a la voluntat de presentar les tasques que des de la Unitat Popular es desenvolupen en diferents àmbits i escenaris. El que és fonamental és la feina conjunta de tots i cadascun dels integrants de l’Esquerra Independentista de Ponent, on les Assemblees Locals ocupen un lloc imprescindible per tirar endavant el projecte territorial de la CUP. Un projecte que, inequívocament associat als Països Catalans, ens fa sentir especialment propers als veïns de la Franja.continua llegint\nL’endemà de les audiències públiques\nJa han passat les audiències públiques de les Basses i del Museu Morera, celebrades una rere l’altra el 24 i 25 de setembre, com una mena de marató lleidatana de la participació ciutadana amb premeditat final feliç: la festa major de tardor i la fira de Sant Miquel, amb què alleugerir una adolorida classe política que va rebre per totes bandes i amb què intentar esvair la ressaca mediàtica i ciutadana dels dos actes.continua llegint\nLes audiències públiques es fan des de fa una colla d'anys en molts ajuntaments, no es tracta de cap mecanisme novedós, i en realitat no és cap espai pròpiament participatiu, sinó que ens trobem davant d'una eina d'informació i comunicació. És un mecanisme puntual que pretén informar sobre l'estat d'una qüestió d'interès específic i, en el cas de Lleida, pot ésser convocat per una organització presentant un mínim de 200 signatures. El dia 10 de març de 2011 la CUP presentàvem a l'Ajuntament de Lleida 230 signatures per sol·licitar, d'acord amb el Reglament de Participació Ciutadana de l'Ajuntament, una audiència pública en relació a la reforma prevista al Parc de les Basses. Una audiència que enteníem que havia de ser oberta i generar un procés de transparència informativa major que la dels propis mecanismes de comunicació de la Paeria havia aconseguit. Així mateix, la Plataforma Compromís amb el Museu Morera va impulsar també la proposta d'una audiència pública per conèixer el futur del Museu Morera.continua llegint\nQue l’home és l’únic animal que s’entrebanca dues vegades amb la mateixa pedra és tan cert com que la classe política catalana és capaç d’entrebancar-hi dotzenes de vegades, una rere l’altra, sense encertar mai en el diagnòstic d’aquesta propensió tan malaltissa cap al salt al no-res. Després del fracàs de la reforma de l’estatut l’any 2006 i de les successives reformes del sistema de finançament autonòmic principatí, les opcions autonomistes catalanes insisteixen, via acord estratègic entre elles, en la via del pacte i l’acord amb Madrid: l’enèsim intent de pacte i de reforma, l’enèsima negociació, l’enèsima darrera oportunitat a l’estat de les autonomies... l’enèsim xoc contra la paret.continua llegint\nAllí on vagis\nTere Ibars i Chimeno\nAllò de allí on vagis que dels teus n’hi hagi, és un clàssic. Amb la meua mare, quan era petita i anàvem al metge a Lleida, resulta que a la clínica hi havia una infermera que era del poble i, és clar, la xica es desfeia en atencions quan entrava algú a la qui estava relacionada per vincles de procedència territorial. Tota la gent del Baix Segrià a qui ella coneixia, en moltes ocasions, tenien la visita més aviat que, per exemple, els que venien de l’Urgell o de la pròpia capital. La mare acaba sentenciant allò de allí on vagis...continua llegint


Colesterol i dieta - Imagina Ràdio\nUn dels temes més recurrents -i des de fa ja molts anys-, a l’hora de parlar de dietes, és el tema del colesterol amb els aliments\nEl colesterol és un greix necessari per al nostre organisme i que totes les cèl·lules del cos, i especialment les del fetge, fabriquen per a les seves necessitats; però que també s’adquireix a partir dels aliments. Es transporta en la sang, principalment en partícules de dos tipus: les LDL (colesterol “dolent”) i les HDL (colesterol “bo”). És recomanable tenir uns nivells de colesterol total en sang de menys de 200 mg/dl. No obstant això, cal fixar-se en les fraccions LDL i HDL. El major predictor del risc cardiovascular no és el colesterol total sinó la proporció entre les fraccions LDL i HDL.\nLa dieta és el primer pas en el tractament del colesterol. Els fàrmacs estan indicats quan la dieta sola no és suficient per a obtenir les xifres desitjades. Però atenció, prendre medicació no significa poder abandonar la dieta.\nL’ideal és seguir una dieta de tipus mediterrani, rica en verdures, fruites, cereals, llegums, peix i fruits secs (especialment nous) i utilitzar oli d’oliva verge com a principal greix culinari. S’ha de procurar menjar peix blau com la tonyina, la sardina, el salmó, el verat, l’anxova, el seitó, el peix espasa o la truita de riu com a mínim 2 cops per setmana. I no passar dels 3-4 ous a la setmana.\nCom a consells culinaris és bo tenir present els següents. 1) Abans de cuinar, retirar la pell i els greixos visibles de les carns.2) Triar coccions que requereixin poc greix (planxa, brasa, bullit, papillota, al forn, al vapor, microones). 3) Quan es prepari brou de pollastre o carn, deixar-lo refredar i retirar la capa de greix que es forma en la superfície. 4) Utilitzar preferentment oli d’oliva per a cuinar i amanir. 5) Per a elaborar salses, utilitzar brous vegetals, llet desnatada i oli d’oliva. 6) Evitar la mantega, la llet sencera i les grasses animals en general.7) Elaborar sofregits amb all i ceba, i condimentar els plats amb herbes i espècies.\nNo es recomana potenciar el consum moderat de begudes alcohòliques. Si es consumeixen de manera habitual, cal reduir-lo a ocasions especials i no cada dia- amb un màxim de 2 gots o copes al dia de vi, de cervesa o de cava, o una copa al dia d’una beguda alcohòlica d’alta graduació, sempre que no hi hagi contraindicació mèdica.\nArticle anteriorFlorette selecciona els primers treballadors de la nova planta entre Tortosa i l’Aldea\nArticle següentAbandonen quatre gossos en una finca de Masdenverge sense menjar ni aigua


La Generalitat Valenciana delimita les zones agrícoles més adequades per al cultiu de l'alvocat | Consumer\nLa Generalitat Valenciana delimita les zones agrícoles més adequades per al cultiu de l’alvocat\nCalcula que la comunitat podria tenir una superfície dedicada a la producció d'aquesta fruita tropical de més de 21.000 hectàrees\nL’Institut Valencià de Recerques Agràries, dependent de la Conselleria d’Agricultura, Pesca i Alimentació de la Generalitat Valenciana, ha elaborat un estudi per delimitar les zones agrícoles més adequades per al cultiu de l’alvocat. Aquest treball estima que la comunitat podria arribar a tenir una superfície dedicada a la producció d’aquesta fruita tropical superior a 21.000 hectàrees.\nLes zones més apropiades per a aquest cultiu serien la franja del centre i sud de la província de València i nord d’Alacant, així com el nord de València i sud de Castelló. Aquesta concreció s’ha realitzat únicament amb les baixes temperatures com a factor restrictiu per a la producció d’aquest fruit d’origen centroamericano. Les àrees més òptimes per al cultiu de l’alvocat són així totes aquelles més protegides del fred i on la presència de danys per gelades és gairebé nul·la o molt escassa.\nLa Comunitat Valenciana produeix en l’actualitat 500 tones a l’any d’alvocats en una superfície d’al voltant de 125 hectàrees aproximadament en diverses poblacions de la Marina Baixa, la Safor, la Ribera i el Camp de Morvedre, amb uns resultats tant de qualitat com de rendibilitat molt positius. Aquestes dades converteixen a l’alvocat en un cultiu viable i en tota una alternativa a altres cultius de la regió. A més, és un producte que té les mateixes tècniques de cultiu que els cítrics, per la qual cosa la seva implantació i producció seria bastant senzilla en aquest territori.\nLa Generalitat realitza diferents cursos on es divulguen les experiències realitzades entorn del cultiu de l’alvocat per dotar al sector agroalimentari dels coneixements bàsics per establir la plantació i la comercialització d’aquesta fruita tropical. També es desenvolupa un projecte de cultiu d’alvocats sense productes fitosanitaris, una iniciativa que s’emmarca en el Projecte Zero de recerca i experimentació que promou la Conselleria amb l’objectiu de reduir l’ús de productes fitosanitaris en els cultius agrícoles.\nalvocat cultiu fruta tropical-ca heladas-ca plantación-ca


Ja disponible Alakazum! El joc de bruixes i tradicions | Tresdeu.com\nEscolteu, fans de La Fallera Calavera: Alakazum! el nou joc de cartes multilingüe dels creadors del vostre joc favorit ja està disponible.El nou joc es publica sota el segell editorial d’Enric Aguilar, Zombi Paella, amb un preu de 18,95 €. Pot comprar-se a la seua web zombipaella.com, així com a altres botigues on-line i més de cent punts de venda físics, la majoria d’ells al territori valencià. Així vos deixem un tràiler explicatiu del joc.\nTal i com vos hem anat contant des de gener el nou joc comptarà amb el protagonisme d’una bruixa valenciana, una catalana, un gallega, un basca i una andalusa. Les 5 plantaran cara a la invasió cultural nord-americana amb l’ajuda de pocions, sortilegis i les sues pròpies tradicions. Entreteniment i divulgació del patrimoni de tot l’Estat espanyol en un joc de cartes que també satiritza amb la globalització.\nEl joc constarà d’una baralla de 104 cartes, un dau i altres elements. Les partides seran de 30 minuts i hi poden jugar fins a 5 participants. Es poden trobar diferents elements culturals i personatges de la cultura valenciana, andalusa, catalana, gallega i basca. Així mateix, es tracta d’un joc plurilingüe, ja que cada personatge té una frase, refrany o cançó típica en la llengua del seu territori. També les instruccions es troben en els quatre idiomes: valencià, castellà, gallec i euskera.\nRecomanat per a jugar a partir dels 10 anys, cada participant s’ha de posar en la pell d’una bruixa. L’objectiu és acumular 8 o més punts de la mateixa cultura per conjugar el sortilegi Alakazum i derrotar una tradició dels Estats Units. Com se sumen els punts? Doncs s’han de col·leccionar personatges del mateix territori i anar augmentant el nivell per incrementar la seua fortalesa. Qui primer conjure un Alakazum i derrote una tradició “invasora”, guanya la partida.\nHereu de La Fallera Calavera\nEl denier Enric Aguilar, és el creador d’Alakazum! i també de La Fallera Calavera. Aquest nou joc sorgeix després del gran èxit de la fallera zombi, amb segona part del joc i novel·la incloses. Enric reconeix que va rebre moltes peticions per traduir La Fallera Calavera al castellà i donar-la a conèixer fora del País Valencià. Però el joc de la fallera compta amb uns referents i personatges massa valencians.\nAixí que, basant-se en la idea de dur altres territoris una experiència similar, es va crear Alakazum! El joc homenatja a tradicions i elements de 5 territoris amb una identitat molt marcada. A més, compta amb refranys, cançons i les instruccions en 4 idiomes, el que fa que siga un joc plurilingüe. Des de 2014 La Fallera Calavera ha aconseguit vendre 20.000 unitats, serà Alakazum! capaç d’igualar o superar la seua antecessora? T’ho contarem a Tresdeu.\nAlakazum, Cartes, Enric Aguilar, joc, La Fallera Calavera


Naturgy guanya 901 milions a l'espera de conèixer en què quedarà la retallada de la CNMC\nL'energètica bat les previsions dels analistes a l'augmentar els seus beneficis un 13%\nMadrid - Dimecres, 30/10/2019 - 17:33\nNaturgy va registrar un benefici net de 901 milions d’euros fins al setembre, no comparable amb els resultats de l’any anterior, quan l’energètica va registrar unes pèrdues comptables per valor de 3.040 milions d’euros a causa de l’ajustament d’actius, especialment de les centrals tèrmiques, de 4.900 milions.\nSegons ha informat l’energètica, la CNMV, sense tenir en compte els elements no recurrents, el benefici net ordinari del grup va ser de 991 milions d’euros (un 13% més), mentre que el resultat brut d’explotació (ebitda) es va elevar fins als 3.290 milions d’euros (un 10,6% més).\nLa companyia supera, així, les previsions dels analistes que estimaven un ebitda mitjà reportat de 3.267 milions d’euros i un benefici net de 893 milions d’euros. I tot malgrat «la falta de creixement dels negocis regulats i de l’alentiment dels negocis liberalitzats en un escenari energètic més advers que el de l’exercici anterior», segons explica en un comunicat.\nAquest rècord de resultats arriba mentre Naturgy espera per conèixer en què quedarà la retallada prevista per la Comissió Nacional dels Mercats i la Competència (CNMC) per a les seves activitats regulades de distribució de gas natural. El regulador va proposar una ‘destralada’ del 21,8% que la companyia rebutja i que està a punt de dirimir-se a la sala de regulació de l’autoritat pública, abans de ser enviat al Consell d’Estat per a la seva aprovació.\nPer negocis, en la comercialitzadora Gas & Power va registrar un ebitda ordinari de 964 milions, un 3,9% menys, «malgrat el sòlid acompliment de les vendes de gas, electricitat i serveis, així com de la generació internacional d’energia».\nLa companyia que presideix Francisco Reynés presumeix en la seva nota de resultats de la inversió feta en aquests últims nou mesos en projectes renovables. En concret, l’empresa ha invertit prop de 400 milions d’euros, la xifra més gran de la seva història.\nEn el seu conjunt, la companyia ha invertit més de 1.100 milions d’euros en el període, que s’han destinat principalment al desenvolupament de projectes renovables, en què destaquen els 290 megawatts de projectes solars i eòlics posats en operació a Espanya. La capacitat instal·lada a Espanya ascendeix a prop de 1.500 megawatts, un 25% més.\nTemes: Naturgy (abans Gas Natural) Energia


Esport i totalitarisme – Toni Strubell | e-Criteri\nA les darreres setmanes s’han produït diverses notícies preocupants que parlen d’un possible rebrot totalitari dins el món de l’esport. Quan encara se sent que seria “impossible” que fenòmens com el nazisme, l’estalinisme o el falangisme es reproduissin avui, aquestes noves creen inquietud. Uns dels qui amb més valentia avisa d’aquests perills avui és el periodista anglès Andrew Jennings. Qui més ho feia fa setanta anys era Josep Sunyol amb el seu lema “Esport i Ciutadania”.\nD’aquest preocupant rebrot en donen fe unes declaracions comprensives i elogioses envers Hitler de l’omnipotent Bernie Ecclestone (propietari de la Formula One Administration). Va dir que el Fuhrer s’havia vist “empès a fer coses que no volia” (sic) i que, en realitat, “no es va comportar com un dictador”. Però Ecclestone no ha estat l’únic en elogiar Hitler. L’any passat un altre magnat de la Fórmula 1, Max Mosley (President de la FIA), va aparèixer en un video on es feia exaltació del nazisme. Tampoc no podem oblidar els elogis a Franco fets per un darrer entrenador del Real Madrid… No és preocupant tot plegat?\nQuina ha de ser la nostra actitud davant d’aquest rebrot? Si per una banda està molt bé que algun diari denunciés que Ecclestone “voreja el delicte”, crida molt l’atenció que aquest i d’altres mitjans hagin preferit callar quan es tractava d’informar sobre d’altres dirigents esportius –ara de casa– que també han incorregut en actituds semblants. En aquest sentit és eloqüent el boicot informatiu que ha existit sobre el Manifest sobre la Democratització de l’Esport que promou l’entitat Democràcia i Dignitat a l’Esport (té web a www.democracyanddignityinsport.cat) que fa reflexionar sobre una foto publicada a la revista Sàpiens (número 42) en què es veu a l’actual President Honorífic del Comitè Olímpic Internacional fent la salutació feixista l’any 1974. Fa, doncs, quatre dies!\nAlguns diran que aquesta campanya tracta de “coses superades”. Però les recents manifestacions d’Ecclestone, i certes evolucions electorals a la mateixa Europa, fan pensar el contrari. ¿No acabarà sent molt més saludable la societat romanesa que darrerament ha recriminat a Popescu (ex jugador del FCB) la seva col.laboració amb el règim de Ceacescu? És que només són admeses les recriminacions a règims comunistes? A més, mai no pot ser tard quan els denunciats no han mostrat cap forma de penediment ni d’autocrítica pel seu comportament. Què han de pensar d’això els centenars de milers de persones que en van ser víctimes, i els seus familiars? D’altres diran que aquest senyor va beneficiar-nos portant els Jocs del 92. ¿Però no ho deien també els alemenys de Hitler per haver portat a Berlín els Jocs de 1936?\nA la postguerra, l’hongarès Nikolas Hurthy i l’italìa Giorgio Vaccaro van ser expulats del COI pel seu passat feixista. No seria lògic exigir avui el mateix d’un que no sols n’és membre, sinó president “honorífic”? Així almenys ho creu el miler de signataris del Manifest esmentat, entre els quals cal comptar-hi il.lustres intel.lectuals (com James Petras, Alfons López Tena, Alan Erlich i Joseba Santamaria Rekarte – director de Notícias de Gipuzkoa), gent del món de l’esport (com Duci Simonovic, ex-internacional de bàsquet amb Iugoslàvia i l’exmaratonià José Iriarte “Bikila”) o grups de la memòria i familiars de víctimes del feixisme (com l’Amical de Mauthausen, el Fòrum de la Memòria del PV o Ventureta Ballús, neboda d’un exterminat a Bochum) o catedràtics de desenes d’universitats de tot el món (com JM Solé i Sabaté (UAB), William Pelz (UChicago) o Liam Kennedy (Queen’s University, Belfast). Cal respondre als qui preconitzen una idea de l’esport vinculada al totalitarisme amb una que l’associa amb la ciutadania i la pedagogia de cara al jovent. Així ajudarem a realitzar el somni que va alimentar Josep Sunyol fins al dia que els feixistes el van matar a Guadarrama.\nUna resposta a Esport i totalitarisme – Toni Strubell\nMira, aquí parla algú qui en la política defensa unir la nació per un sol propòsit.


Diuen que un client només amb una pòlissa, no és un client, és només una pòlissa. De ben segur que és així.\nEls clients amb una sola pòlissa ens perceben només com un punt de compra més. Aquestes pòlisses són fràgils i volàtils. Amb la mateixa facilitat que les hem subscrit es poden anul·lar. És per això que sempre parlem del desitjat client integral, aquell que té un nombre significatiu de pòlisses amb nosaltres, que ens percep com el seu assessor en matèria d’assegurances.\nHi ha determinats rams -dins les assegurances personals- com els de salut, de vida, de decessos, d’accidents, de baixes temporals per a autònoms, que per la seva naturalesa, vinculen fermament el client amb el mediador d’assegurances.\nAixí, el dia 23 de juliol, amb la intervenció de Ramon Puig, director comercial de Vital Seguro, vam dur a terme un webinar que sota el títol ‘Les assegurances personals, l’oportunitat de la mediació per obtenir el client integral’ va permetre analitzar les possibilitats de negoci i l’oportunitat de creixement en aquests rams personals per arribar a aconseguir aquests desitjats clients integrals.\nEl pròxim acte de formació està previst per al dijous 24 de setembre.


La Swim Lloret, amb nedadors professionals i amateurs, espera reunir unes 300 persones | Nova Ràdio Lloret\nLa Swim Lloret del 2016\nLa prova de natació en aigües obertes, que es disputarà el pròxim diumenge, comptarà amb esportistes d’elit com Raúl Santiago o Pol Gil.\nLa segona edició de la Tuna Race Balfegó Swim de Lloret espera reunir uns 300 nedadors, entre professionals i amateurs. La prova de natació en aigües obertes, que es disputarà el pròxim diumenge 24 de setembre, comptarà amb esportistes d’elit com Raúl Santiago o Pol Gil. Són nedadors amb experiència a la selecció espanyola i que, a més, entrenen al CAR de Sant Cugat amb la medallista olímpica Mireia Belmonte.\nL’esdeveniment ja ha obert les seves inscripcions. Un dels organitzadors, Santi Pellejero, explica que “és una segona edició i ve d’un circuit de natació en aigües obertes i aquesta seria la tercera etapa puntuable”.\nHi haurà dues categories. La primera prova té un recorregut de 6 quilòmetres i sortirà des de Cala Canyelles per acabar a la platja de Santa Cristina. Està adreçada a nedadors amb experiència i preparació. La segona, d’un quilòmetre i mig, no necessita una preparació específica. Els seus participants s’afegiran a la prova dels 6 quilòmetres al seu pas per la platja de Fenals per acabar, també, a Santa Cristina. En aquest punt final del recorregut, es coincidirà amb els participants de la Marxa de les Platges, organitzada pel Xino Xano, i es compartirà un esmorzar.\nAquest esdeveniment vindrà precedit per la Swim Run, que se celebrarà el dissabte 23 de setembre. Es tracta d’una prova que combinarà la cursa a peu amb la natació, en un recorregut de 12 quilòmetres i mig, amb sortida i arribada a la platja de Fenals. Pellejero diu que “és una prova bastant espectacular de veure, perquè els corredors o nedadors utilitzen el mateix calçat durant tot el recorregut, neden amb les bambes i corren amb el neoprè”.\nAl final de la prova, en funció de la participació, es durà a terme la Swim Run Kids, per a nens entre 6 i 13 anys. El recorregut estarà adaptat, amb petites distàncies, per iniciar als més joves en aquesta modalitat esportiva.\nPer a totes dues cites, tant el de dissabte com el de diumenge, es poden fer les inscripcions en línia, a través del web www.tunaracebafelgó.com.\nArticle anteriorBDBH – 19 SETEMBRE 2017\nArticle següentBlanes signa un conveni de col·laboració amb l’ADF de la Selva Marítima


Uns 72.000 turistes es van allotjar el 2015 a la Costa Brava a través d'Airbnb - Diari de Girona\nUns 72.000 turistes es van allotjar el 2015 a la Costa Brava a través d'Airbnb\nLa plataforma posa en contacte propietaris d'habitatges amb possibles clients, i ara aposta per impulsar la presència al litoral gironí\ngirona | a.s. 25.04.2016 | 07:08\nLa plataforma de lloguer d'habitatges de vacances Airbnb aposta per la Costa Brava per impulsar l'oferta d'amfitrions. Segons els responsables d'Airbnb, el litoral gironí és un dels focus de creixement d'aquest tipus de vacances, com ho demostren les xifres dels darrers anys, que s'han anat duplicant. Així, mentre el 2013 van utilitzar aquest sistema de vacances 13.000 viatgers a la Costa Brava, l'any 2014 van ser 33.000 i l'any passat, 72.000. Els números registrats durant les vacances de Setmana Santa -3.850 visitants, més del doble que el 2015 i el quàdruple que el 2014- permeten avançar que aquest 2016 es tornaran com a mínim a duplicar els de l'any passat.\nDesprés d'haver-se consolidat a les ciutats, Airbnb vol augmentar la seva presència en les zones de vacances tradicionals. Entre aquestes, la Costa Brava, amb gran nombre de cases i apartaments en propietat, és una de les que ofereixen millors condicions. Segons van explicar ahir a Girona els responsables de la plataforma, «cada vegada són més els propietaris de segones residències que s'anuncien a Airbnb per guanyar uns diners extra llogant els habitatges quan no els utilitzen». A més, precisen, «l'arribada de nous visitants ajuda a desestacionalitzar el turisme». Cada vegada més, gràcies a internet, els viatgers opten per organitzar el seu propi viatge buscant experiències més locals i autèntiques.\nLa gran majoria de viatgers que utilitzen aquest sistema de vacances a la Costa Brava són espanyols i francesos, i principalment de ciutats com París, Barcelona, Tolosa, Montpeller, Lió, Carcassona i la Provença. De mitjana, un amfitrió guanya uns 3.000 euros l'any llogant el seu habitatge, i el ?turista s'hi allotja, també de mitjana, 4,72 nits. El 90% dels habitatges que es lloguen a la Costa Brava són cases, i la resta apartaments.\nLa plataforma és present actualment a 34.000 ciutats de 191 països i hi ha més de 2 milions d'anuncis d'allotjament penjats a internet. Airbnb posa en contacte persones que busquen allotjament amb d'altres que han penjat a la xarxa un anunci oferint casa seva (s'anomenen amfitrions). La plataforma s'encarrega de verificar la identitat d'un i altre i els ofereix les facilitats per tancar l'acord. Tot es paga amb targeta i els diners s'ingressen directament al número de compte que facilita l'amfitrió. Airbnb es queda una comissió de la transacció. Aquest model està triomfant arreu del món i, segons els seus responsables, també està prenent força a la Costa Brava.\nEn àmbit estatal, Barcelona és la ciutat que concentra més reserves d'allotjament però, fora dels nuclis urbans, el litoral gironí és un dels «mercats estratègics» per a Airbnb per a la gent que busca anar de vacances fora de la ciutat.\n«La Costa Brava té un potencial enorme, sense fer cap campanya estem veient que creix de manera natural i orgànica», va manifestar el responsable d'Operacions d'Airbnb Marketing Services, Carlos Lascarorz. Segons Lascarorz, el visitant que vol allotjar-se a la Costa Brava busca venir-hi amb la família o en grup i busca habitatges sencers.\nEls responsables de la plataforma van assegurar que el negoci és totalment «legal» ja que totes les transferències que es fan queden registrades i els diners s'ingressen directament al compte corrent que facilitat cada propietari. Per ?exemple, aquests dies la plataforma envia un avís a cadascun dels amfitrions que hi ha arreu de l'Estat espanyol per recordar-los que la campanya de la renda està en marxa, els facilita un resum dels beneficis que han tingut i els recorda que els han de declarar. La plataforma també fa signar a tots els amfitrions que es donen d'alta un compromís acceptant que coneixen i compleixen la normativa sobre allotjaments turístics de cadascuna de les regions. A partir d'aquí, Airbnb no té manera de controlar si és així ja que només fa les funcions de «facilitador» entre visitants i propietaris.\nD'altra banda, hi ha negociacions amb la Generalitat i l'Ajuntament de Barcelona per tal de poder recaptar la taxa turística a través d'aquesta plataforma, com ja es fa a ciutats com Lisboa, París o Amsterdam.\nEl 2014, la Generalitat va multar amb 30.000 euros el portal i Airbnb va recórrer la sanció. L'assumpte encara és als tribunals i no s'ha resolt definitivament.\nD'altra banda, el Govern està treballant en la regulació de les activitats d'economia col·laborativa com és el cas d'aquesta modalitat d'allotjament.


El preu de la fruita i la verdura, clau per salvar vides – annafase\nPublicado el 9 marzo, 2016 23 marzo, 2016 por sstendhals\nLa obesitat i les malalties cardiovasculars ja són una pandèmia, tal com deia en l’anterior post, en part degut a les begudes ensucrades. Però aquestes malalties també són degudes a una malnutrició. Tot i que molta gent no ho sap, està maltrutrida, ja que sovint es confón el terme malnutrició amb desnutrició. Una persona malnutrida és algú que no té una dieta equilibrada, i que per tant té deficiències i excessos.\nLa gran majoria de la població està, per tant, malnutrida, ja que no consumim suficient fruita i verdura, i en canvi mengem molta més sal i greix del que ens pertocaria. Això és degut a la industrialització que ens ha empès a portar una vida molt més sedentària, i a consumir menjar processat.\nSi ens fixem en el següent gràfic, podem observar que la població espanyola, en pocs anys, ha reduït a la meitat el consum de fibra, essencial per un sistema gastrointestinal saludable i per prevenir la obesitat i el càncer de còlon, entre altres. La mitjana diària actualment està en 15g, mentre que recomanen que la ingesta mínima sigui d’almenys 20 grams. La font de fibra que més ha decaigut és la provinent de la fruita, ja que als anys 60 es consumien 8 grams al dia i ara només en consumim 1 gram.\nLa causa principal de l’increment de menjar ràpid i el descens en el consum de fruita i verdura està molt relacionat amb el seu preu. Com s’observa en el següent gràfic, la fruita i la verdura són l’aliment més car, i amb diferència, mentre que el menjar alt en greix i sucre té un preu molt més assequible.\nAixò per una banda contribueix a la tendència a comprar menjar de pitjor qualitat nutricional, però per altre banda també obliga a la población més pobre a no menjar sa, ja que no s’ho pot permetre. El fet que la salut depengui de l’ingrés económic no fa més que agreujar l’escletxa que existeix entre la clase treballadora i la clase benestant.\nPer aquest motiu un estudi ha investigat quin seria l’efecte de reduïr el cost de la fruita i la verdura un 10%, i els resultats són sorprenents.\nSi s’apliqués aquest 10% fins al 2030 es podría reduir la taxa de mortalitat per malalties cardiovasculars en un 1%, i salvar al voltant de 67.000 vides en aquests 15 anys.\nPer altra banda, han volgut comparar-ho amb l’efecte d’una campanya en els mitjans de comunicació promocionant el consum de fruites i verdures. Mantenir una campanya de conscienciació durant 15 anys, en canvi, només reduiria la taxa de mortalitat un 0,1%.\nEl menjar, de la mateixa manera que l’habitatge o la salut, és un dret fonamental que tota persona hauria de tenir assegurat. Per tant, la seguretat social potser s’hauria de fer extensible a la nutrició, que és clau per una vida saludable, i d’alguna manera subvencionar el menjar sa, no només promocionar-lo.\nFont de la imatge de portada: https://plus.google.com/103408404601793840013\nImatges del text: http://www.ecestaticos.com/image/clipping/224b2f5b8bae27c2fbfca14492bea416/imagen-sin-titulo.jpg\nPosted in NOTÍCIESEtiquetado ciencia, destacat, divulgació, fibra, fruita, nutrició, salut, verdura


Els alumnes del centre obert es diverteixen i passen por al castell de Can Castanyot\nFoto família dels alumnes del Centre Obert. FOTO: Cedida\n"Aquest any el Castell de Can Castanyot es va posar molt ferm i es va transformar en un Centre de Reclutament de castanyers", explica el Centre Obert Can Llobet\nper Centre Obert Sant Cugat 17 de novembre de 2019\nUn any més la tardor arriba i les celebracions amb ella. Com ja és tradició al Centre Obert Can Llobet, per la castanyada i Halloween el centre es transforma en el Castell de Can castanyot i dins d’ell passen coses molt divertides i terrorífiques. Com cada any, tenim l’encàrrec de trobar al Castanyer o Castanyera que molt honorablement haurà de lluir la banda fins a la pròxima castanyada. L’any passat la responsabilitat va recaure en Mauri i aquesta vegada s’hauran de repartir la responsabilitat entre la Maya i en Tomi.\nPer no li ha sigut gens fàcil aconseguir aquest honor... Aquest any el Castell de Can Castanyot es va posar molt ferm i es va transformar en un Centre de Reclutament de castanyers. Els aspirants van haver de superar proves d’encertar i esquivar castanyes, passar-se missatges de manera molt sensible i superar un qüestionari d’experts en aquestes festivitats. Tot això amb una ambientació ben terrorífica a càrrec de molts ajudants monstruosos.\nPer sort a la Floresta hi ha tant potencial que tots van superar les proves, tot i que algun va sortir a la prova final amb algun impediment... Per acabar i com agraïment per haver-se presen tat tanta gent al lloc de feina vam fer una gran festa on tothom va poder menjar castanyes i panellets fets pels nens i nenes del Centre Obert Can Llobet.


Un cotxe incendiat talla la circulació a la ronda de Dalt\nUn cotxe incendiat talla la circulació a la ronda de Dalt durant una hora\nSaturació de vehicles a la ronda de Dalt, en una imatge d'arxiu / David Cobo / ACN\nRetencions i desviaments del trànsit després que un turisme s'hagi cremat enmig de la calçada\nUn cotxe que s’ha cremat enmig de la calçada ha obligat a tallar el trànsit a la ronda de Dalt en els dos sentits de la marxa, tant en carrils en direcció al Llobregat com en direcció Besòs. La Guàrdia Urbana ha alertat de l’incendi que ha alterat la circulació en una de les principals vies de circulació de Barcelona cap a les 11.30 hores. La incidència ha obligat a efectuar desviaments fins que la normalitat s’ha restablert poc abans de les 13.00 hores.\nEl turisme que s’ha incendiat ha aixecat una gran columna de fum. El cotxe devorat pel foc es trobava a l’alçada del barri de Roquetes. L’automòbil ha quedat calcinat i completament inservible.\nIncendio de un vehículo en la #RondaDeDalt #Barcelona Dirección Llobregat. A la altura de Trinitat.📣#EstáPassant #EstáPasando #ALERTA pic.twitter.com/Qn0qUTrw6t\n— Mary Aguayo (@HeidiVoice) May 23, 2022\nEn un primer moment, la Guàrdia Urbana ha informat que s’interrompia la circulació de la ronda de Dalt en sentit Llobregat a l’altura de l’entrada u a causa de l’incendi del vehicle. Els agents han transvassat els vehicles cap a altres vies per intentar mitigar els embussos. Tot i així, l’imprevist ha provocat unes retencions quilomètriques cap als volts del migdia a Barcelona.\nPocs minuts després que s’hagi declarat la incidència, el tall s’ha ampliat a dos carrils de la mateixa via en sentit Besòs. Cap al migdia, s’han reobert les vies en direcció Besòs. Alhora, però, han quedat fora de servei altres dos carrils en sentit Llobregat. S’han tallat a l’alçada de l’entrada 1, en les immediacions del punt on s’ha cremat el cotxe i que ha quedat afectada des del primer moment.\nLa circulació s’ha restablert per complet cap a les 12.50 hores, després que el vehicle sinistrat ha estat retirat de la via. No obstant, el trànsit continuava força atapeït passades les 13.00 hores, quan es registraven uns dos quilòmetres de cua a la ronda de Dalt en sentit Besòs i 4,5 quilòmetres a l’alçada de Santa Coloma de Gramenet en direcció al Llobregat. Les cues s’han contagiat a la ronda Litoral, amb tres quilòmetres de congestió en direcció cap al nus de la Trinitat i retencions de fins a quatre quilòmetres cap al Llobregat. En la C-58 cap al nus de la Trinitat també s’han generat dos quilòmetres d’embús.\nRonda de Dalt Trànsit\nVÍDEO | Viatge 3D en metro a la Barcelona dels anys 70\nUn dissenyador recrea com era el suburbà i el paisatge del centre de la ciutat\nTots contra el carril bici del carrer Marina: “Et poden atropellar”\nVianants, ciclistes i comerciants afirmen que la via, a tocar de la sortida de metro Monumental, és perillosa\nEl malestar per la inflació i l’habitatge surt al carrer a Barcelona\nCentenars de persones han participat en una manifestació contra l'encariment "insostenible" de la vida


10 consells sobre bellesa dèpoca que hem dutilitzar amb més freqüència avui | CAT.MichaelrMccartySpalmBeach.com\nEn els dies anteriors a Photoshop i aerografia, les icones del cinema del passat van haver de trobar les seves pròpies maneres de realçar la seva bellesa natural. Sophia Loren, Rita Hayworth, Marilyn Monroe i Grace Kelly, per esmentar només uns pocs, tots tenien els seus propis secrets de bellesa que els van ajudar a treure el màxim profit de la seva mirada i un estil diferent, però, també ho van fer les noies ordinàries al carrer que didn 't té tot el que els diners d'un estudi de cinema per gastar. Aquests són només alguns dels consells de bellesa d'antany que no hem d'oblidar com utilitzar:\n1. Xampú cervesa\nAbans que els prestatges de les botigues estaven plens de centenars de diferents tipus i marques de xampús i condicionadors, les belles dames del passat utilitzen regularment la cervesa per condicionar les seves panys. La vitamina B i sucres naturals que es troben a la cervesa afegeixen volum al cabell i donar-li brillantor addicional. Simplement prendre el pèl d'alguna cervesa calenta, plana després d'haver rentat amb xampú i deixar-lo durant uns minuts, abans d'aclarir i condicionament per a un impuls addicional als bloquejos.\n2. Taca natural dels llavis i rubor\nPer aquesta ras saludable als seus galtes, presa de pètals de rosa o dues només un de vermell. Premeu suaument cap a fora una mica del líquid vermell i apliqui sobre les pomes de les galtes i en alguns en els seus llavis per a una floració vermella rosa natural.\n3. Vintage Exfoliant casolà belles dames del passat usats per a l'amor\nFins i tot les estrelles de cinema utilitzen productes de bellesa casolans i Katherine Hepburn no era una excepció. Per mantenir la seva minimalista, aspecte natural que seria exfoliar regularment la seva pell amb una barreja de sucre, una mica de suc de llimona i una mica d'oli d'oliva (o simplement aigua tèbia).\n4. El toc mediterrani\nPot vostè creure que Sophia Loren té vuitanta anys?! El secret de les seves llargues bona aparença duradora és en la seva dieta. Menja almenys dues cullerades d'oli d'oliva cada dia i també massatges a la seva pell en lloc de crema per al cos, el que fa el tractament del cabell oli d'oliva i afegeix una mica d'oli per al bany, també. L'oli d'oliva és un dels seus secrets més ben guardats de bellesa.\n5. Bona vaselina d'edat\nLa gelea de petroli va ser un dels millors amics de belles dames del passat. Vaselina va ser patentat per primera vegada als EUA camí de tornada a 1872 i s'ha utilitzat com un netejador per a tot ús i la crema hidratant per les nenes a través dels anys. Potser no és tan glamurós sonant com algunes marques, però és simple, eficaç i Marilyn Monroe volgut fer-lo servir!\n6. L'aigua gelada per tonificar la cara\nNo es pot aconseguir un tractament de bellesa més simple que això. Joan Crawford va jurar per la seva rutina de neteja que incloïa esquitxades gel d'aigua freda a la cara més de vint vegades cada vegada que es va rentar la cara.\n7. Rínxols sense calor\nBelles dames del passat estimaven rínxols bonics i glamorosos, però molt abans que ningú havia inventat arrissadors, una alternativa barata a sortir de rodets incòmodes durant la nit era utilitzar peces sobrants de roba. Enrotllar el cabell humit al voltant de peces de roba, lligar i deixar tota la nit per obtenir els cabells arrissats molt bé en el matí i dormir bé a la nit.\n8. Xampú sec Vintage\nQuan les mares estaven corrent curt de temps i es va perdre un rentat del cabell, tenien una solució simple - en pols per a nadons. La pols de talc fi fa un gran xampú sec i fa molt bona olor també! Encara estimo a usar-lo ara, quan estic massa mandrós per rentar els cabells o quan estic en un compromís.\n9. Tractament d'oli per als cabells enlluernador\nNo hi ha res de nou en l'aplicació d'oli per al cabell per a la seva nutrició i condicionament tant dels cabells i les arrels. Rita Hayward s'aplicaria oli (oli d'oliva o oli de coco) al seu cabell després de cada rentat, embolicar-lo en una tovallola i es deixa durant quinze minuts, abans de rentar amb aigua calenta i una mica de suc de llimona diluït en aigua (suc de llimona barrejat amb aigua dóna brillantor, similar al esbandida de vinagre però sense que olor de vinagre poc atractiu).\n10. Ulls Bette Davis\nHi va haver un truc per als bells ulls de Bette Davis. S'utilitza per posar rodanxes de cogombre sobre els ulls cada nit abans d'anar-se'n al llit i s'aplica una capa prima de vaselina als ulls a la nit per reduir qualsevol inflor i eliminar les ulleres.\nEsperem que aquests consells de bellesa d'època útil.\nSi coneixes alguns altres consells de bellesa d'època i vols compartir-les, no dubti en fer-ho en la secció de comentaris.\nCom fer xampú casolà? 15 receptes de xampú casolanes\n11 consells i remeis casolans sobre com fer que les pestanyes creixin més i més\n10 increïbles olis naturals que podeu utilitzar per a la vostra bellesa


E-mail màrqueting per a petits negocis: és possible i a més rendible\nEn el que a estratègies de màrqueting es refereix, sovint les pimes se senten en pitjor situació que les grans empreses. El motiu sol ser el pressupost, ja que els petits negocis no disposen de tants recursos com les multinacionals. Comparar-se és impossible quant a inversió, però és possible si ens fixem en els resultats que podem aconseguir: a diferent escala, tots dos aconsegueixen ser rendibles.\nPer a començar, l'e-mail màrqueting és una opció econòmica. Com qualsevol estratègia online, és més barata que la publicitat tradicional però també ho és si es compara amb anuncis en xarxes socials. Encara que no és gratis, el cost és menor i es poden aconseguir bons resultats si es fan enviaments interessants per als subscriptors. Per exemple, fent una bona segmentació i personalitzant la campanya, s'aconseguirà cridar més l'atenció i així aconseguir taxes d'obertures i clics prou altes perquè valgui la pena haver-la fet.\nTot depèn de la qualitat de la base de dades i, encara que porta cert esforç i és un camí a llarg termini, el pot aconseguir qualsevol empresa, sigui gran o petita. Sempre que es compleixi amb la legislació vigent en matèria de protecció de dades, es poden recopilar adreces de correu de totes les fonts al nostre abast: mitjançant registre online de clients, targetes de fidelització a la botiga física, formularis d'inscripció en la web, concursos en xarxes socials…\nPrecisament és en canals com Instagram o Twitter on les pimes poden destacar sense necessitat de grans recursos, només sent creatius i aportant bons continguts. No són canals per a ser agressius en la venda, més aviat al contrari. Per això l'e-mail màrqueting complementa l'estratègia en mitjà social, perquè permet enviar missatges més comercials que recordin als subscriptors la possibilitat de comprar els nostres productes o contractar els nostres serveis.\nQui no vol aconseguir vendre més? Qualsevol negoci, sense importar la grandària, segur que respondrà afirmativament. Enviar un butlletí és una opció més per a aconseguir-ho, a l'abast de tots. Ajuda a vendre perquè fidelitza als clients que ja confien en tu i convenç als que encara no han fet el pas, que som experts en el nostre sector. Sent constants en les campanyes, es reforça el missatge i s'acosta l'empresa a l'audiència.\nUn petit negoci pot aprofitar l'e-mail màrqueting, adaptant els seus enviaments a la realitat del seu dia a dia. Per exemple, és possible que una gran empresa faci campanyes amb major freqüència però no té per què ser així si no es tenen tantes notícies que compartir amb els subscriptors. El rellevant és no perdre el contacte, seguir present en la seva ment per a quan els animem definitivament a realitzar l'acció desitjada.\nUn altre tret a favor de les pimes que les beneficia i fa que les seves campanyes siguin rendibles és que poden actuar amb major rapidesa que les grans multinacionals. Aquestes requereixen moltes més validacions, la qual cosa alenteix la seva capacitat de resposta per a fer una campanya ràpida que respongui en l'actualitat. Un enviament a temps pot aconseguir més resultats que un fora de termini.\nEls petits negocis tenen en el seu butlletí un aliat en el seu màrqueting digital, no un obstacle. Comparar-se amb grans empreses està fora de lloc en l'e-mail màrqueting!


Pneumònia: Causes i factors de risc | PortalCLÍNIC\nPneumònia Causes i factors de risc\nCauses de la Pneumònia\nEls bacteris i els virus respiratoris són els microorganismes més freqüents que poden infectar el pulmó i causar pneumònia. Aquestes infeccions es poden contreure per:\nBacteris i virus respiratoris que viuen a les fosses nasals (nas), els sins paranasals i la boca, que es poden propagar cap als pulmons.\nTransmissió per la inhalació dels microorganismes que es troben en el medi ambient, o a través de la inhalació de les gotetes de l'aire quan una persona infectada tus o esternuda.\nAspiració d'aliments, vòmits o secrecions des de la boca, que arriben cap als pulmons.\nEl pneumococ, el principal bacteri que causa la pneumònia\nEl pneumococ (Streptococcus pneumoniae) és el principal bacteri que causa la pneumònia. El virus respiratori més freqüent en la pneumònia és el virus de la grip (virus de la influença A/B) que és molt freqüent, sobretot, a l'hivern.\nFactors de risc de la Pneumònia\nLa pneumònia es pot contraure a qualsevol edat, no obstant això:\nÉs més freqüent en persones grans (majors de 65 anys) i en nens petits (menors de 5 anys).\nEn persones que tenen malalties pulmonars cròniques, diabetis, mala nutrició, abús de consum d'alcohol, dificultat per deglutir, altres problemes de salut crònics o problemes del sistema immunològic.\nEn persones que fumen i les que estan exposades al fum del tabac.\nEn persones que no han rebut la vacuna antigripal i/o l'antipneumocòccica, tenen més risc de contreure una pneumònia.\nSeguiu llegint Símptomes\nEns sap greu, treballem per millorar PortalCLÍNIC. Ajuda'ns a millorar i explica'ns per què.\nAntoni Torres Pneumòleg Servei de Pneumologia\nJuan Roselló Infermer Servei de Pneumologia\nWeb actualitzada el 24 de gener de 2019


Melcior, Gaspar i Baltasar arriben carregats de regals, màgia i il·lusió - Diari digital de Ràdio Platja d'Aro\nMelcior, Gaspar i Baltasar arriben carregats de regals, màgia i il·lusió\nRedacció 05/01/2022\tNo Comments\nSes Majestats han arribat a Platja d’Aro i Castell d’Aro acompanyats d’un gran seguici reial, música en directe i animació\nMelcior, Gaspar i Baltasar ja són a Castell-Platja d’Aro, Sant Feliu de Guíxols i Santa Cristina d’Aro.\nA Castell-Platja d’Aro han arribat a les sis de la tarda. Primer han desfilat a Platja d’Aro i després a Castell d’Aro.\nL’any passat, Ses Majestats no van poder desfilar a causa de la pandèmia i van rebre directament a les famílies en una cavalcada estàtica.\nMalgrat la sisena onada de la Covid-19, aquesta vegada la festa ha tornat al carrer, omplint de màgia, il·lusió i fanalets les principals avingudes d’ambdós nuclis, respectant les mesures de seguretat i sanitàries relacionades amb la pandèmia.\nTambé s’han dut a terme les tradicionals visites a les esglésies i les cloendes als pavellons esportius, amb accés obligatori amb mascareta per a majors de 6 anys i sense benvinguda institucional per evitar aglomeracions.\nLa cavalcada l’han format un centenar de persones, que han repartit 600 kg de caramels sense gluten, fruit de la col·laboració del consistori amb l’Associació Celíacs de Catalunya. També han comptat amb l’animació musical de la Banda El Caliu, en Xalarí i la Xalarina, i una cinquantena de personatges de Disney i fantasia que han entusiasmat a grans i petits.\nA Platja d’Aro, el recorregut ha començat a les 18 h al c/ Juli Garreta fins al giratori Dr. Josep Trueta). La cavalcada ha continuat direcció nord per l’Av. de S’Agaró (fins al giratori de l’Ajuntament), l’Av. Castell d’Aro, c/ Puig S’Agoita, visita a Església de Santa Maria, c/ Vicenç Bou, Av. Castell d’Aro i per finalitzar al Palau d’Esports i Congressos.\nTot seguit, s’han traslladat a Castell d’Aro, on la cavalcada ha començat a les 20 h, mantenint el recorregut habitual. Ses Majestats han arribat per l’Av. de la Platja, travessant la Plaça Poeta Sitjar, enfilant a peu les escales per a vianants fins a l’Església de Santa Maria i finalitzant l’itinerari a la Sala Polivalent perquè els infants poguessin saludar als Reis.\nLes famílies de la Vall d’Aro també han rebut Ses Majestats a Sant Feliu de Guíxols i Santa Cristina d’Aro.\nPrevious Previous post: El cotxe, la bicicleta elèctrica i el paddle surf es queden a Palamós, Calonge i Platja d’Aro\nNext Next post: Compte enrere cap al Carnaval 2022


PANTALLA OBERTA 'Noche de vino tinto' | Ateneu Igualadí de la Classe Obrera\nPANTALLA OBERTA ‘Noche de vino tinto’\nAra fa un any el Cineclub Ateneu va ser distingit com el millor Cineclub de Catalunya amb el Premi José Mª Nunes. Però, qui era Nunes? Per conèixer una mica aquest intrèpid director portuguès-barceloní, Pantalla Oberta proposa la projecció de ‘Noche de vino tinto’.\n(Catalunya 1966) – Portuguès V.O.S.E\nNoche de vino tinto reflecteix una generació, la dels seus personatges, que volia comprensió, amb uns problemes diferents dels de les generacions precedents. Sense saber localitzar les solucions. Però era una generació que no estava disposada a restar immòbil. I va esclatar, i a tot el món en aquell mític ’68.\nRodada en els carrers, tasques, carreteres i platges de Barcelona i els seus voltants Noche de vino tinto ens retrata dos personatges gairebé vius en una civilització gairebé morta.\nAra fa un any el Cineclub Ateneu va ser distingit com el millor Cineclub de Catalunya amb el Premi José Mª Nunes. Però, qui era Nunes? Per conèixer una mica aquest intrèpid director portuguès-barceloní, Pantalla Oberta proposa la projecció de … Llegir més →


Operadors que salven vides i la importància de trucar al telèfon 112 - Diari de Girona\nOperadors que salven vides i la importància de trucar al telèfon 112\ne.b. | girona 16.11.2015 | 07:25\nQui ho diria, que parlant amb algú al telèfon es pot salvar una vida? Doncs això va ocórrer al novembre de l'any 2011. Marcelo Ruiz Ospina va trucar al 112 per dir que acabava d'assassinar la seva filla de 18 mesos. El parricida va dir que mataria l'altra nena, de 8 anys. Això va ocórrer al barri de Sant Narcís, al carrer Oviedo.\nEl 112 va derivar la trucada del pare a la Sala Regional de Comandament de la Regió Policial de Girona i llavors, l'operadora que feia la zona va agafar la trucada. Tant la cap de Sala, Yvonne V., com el sergent coordinador de la SRC, Quim D., recorden que l'operadora va aconseguir mantenir el pare al telèfon fins que els agents van poder arribar al lloc i van poder evitar la mort de la segona filla. Asseguren que és una habilitat comunicativa la que va tenir l'operadora i que va salvar una vida. De casos com aquests, se'n viuen poques vegades però el que eviten actualment, ressalten que malauradament en moltes ocasions, són suïcidis.\nAmb tot, recalquen la importància de trucar al 112. Sobretot d'entrada perquè és possible ubicar la persona i se la té connectada. I en cas de perdre la comunicació, es pot recuperar la trucada.\nDestaquen que la gent hauria d'anar perdent la costum de trucar directament a les comissaries com es feia anys enrere per proximitat perquè pot ocórrer que una trucada es talli quan els la passen a la Sala i no es pugui recuperar. Per tot això, remarquen la necessitat de trucar al 112 i també, recorden que aquells que surten a fer activitats a la natura es baixin aplicacions com la My112 perquè si es perden també se'ls pot geolocalitzar.


Gràcies a una proposta dels membres de l’European Film Academy, Naum Kleiman i Urich i Erika Gregor, l’Acadèmia presenta una nova iniciativa titulada Tresors de la Cultura Cinematogràfica Europea. El llistat, que anirà augmentant any rere any, actualment compta amb 4 espais:\nEl Bergmancenter a Fårö\nÉs un centre i un lloc de trobada consagrat a la vida i obra del llegendari director suec, Ingmar Bergman, fundador i primer President de la European Film Academy, EFA. És l'únic museu del món dedicat a la figura de Bergman i es troba a Farö, l'illa on va viure més de 40 anys al Mar Bàltic. El Bergmancenter també acull un cinema, un escenari a l'aire lliure, una biblioteca, un espai per a tallers creatius i un cafè.\nEl Centre Eisenstein a Moscou\nDes del petit apartament al carrer Smolenskaya, on es va organitzar el gabinet memorial i científic de Sergei Eisenstein, l'objectiu del Centre Eisenstein és conservar les pertinences i la biblioteca personal de Sergei Mikhailoich, així com preparar l'edició de les seves obres teòriques, dur a terme retrospectives de cinema i exposicions dels dibuixos d'Eisenstein, assessorar investigadors, professors i estudiants i ajudar els traductors estrangers de la seva obra. Actualment en estat de reorganització, s'espera que la col·lecció que inclou des d'impressions de Piranesi i Callot, còmics de Walt Disney fins a fotografies de Charles Spencer Chaplin, Albert Einstein, José Clemente Orozco, aviat trobarà una nova llar amb les condicions necessàries de seguretat i accessibilitat pública .\nL’Institut Lumière a Lió\nSituat a Lió, l'Institut Lumière, fundat el 1983, està dedicat a la promoció i preservació de la cinematografia. Es compon d'una biblioteca, una galeria i un museu construït en honor dels cineastes Auguste i Louis Lumière, inventors del cinematògraf i pares del cinema. D'entre les col·leccions que s'hi poden veure, no hi falta la primera pel·lícula dels germans Lumière. Cada any, a l'octubre, l'Institut Lumière, organitza el Festival de Cinema Lumière a Lió.\nEl món de Tonino Guerra a Pennabilli\nEl món de Tonino Guerra és un espai dedicat a l'obra del poeta Tonino Guerra, distingit amb el Premi a la Trajectòria de la EFA 2002. L'espai s'ha concebut com un punt de trobada d'estudiants i investigadors per a treballar i debatre sobre guions i fer-hi lectures dramatitzades. Situat a les catacumbes de Santa Maria della Misericordia de Pennabilli, a la regió d'Emília-Romanya, el museu du a terme una programació cultural que va des de presentacions fins a projeccions.


La falta d'ortografia viral de l'ofrena floral de la Diada a Gavà és certa, per Carlos Baraibar - Catalunya Ràdio\nDesprés de l'error ha corregut una imatge de la façana de l'Ajuntament amb la mateixa errada i, en aquest cas, és falsa\n13/09/2021 - 09.56 Actualitzat 13/09/2021 - 16.57\nLa Diada nacional de Catalunya d'aquest dissabte ha deixat diverses imatges destacades a les xarxes socials. Una és la que s'ha fet viral des del Baix Llobregat, la d'una banda commemorativa de l'Ajuntament de Gavà amb una errada ortogràfica:\nAquesta imatge i l'errada ortogràfica són del tot certes. L'ofrena amb la falta es va dipositar al davant del monument als màrtirs del setge de l'11 de setembre del 1714 de Gavà i la mateixa alcaldessa, Gemma Badia, així reconeix l'error en aquest tuit:\nEs diu errada humana i la rebem així a darrera hora… Cal fer sang?\nA banda, hi ha altres imatges que demostren que la banda commemorativa estava mal escrita i que es va dipositar en diversos llocs:\nFent la tradicional ofrena floral a la tomba de Rafael Casanova! #Diada2021 #Gavà pic.twitter.com/YsIRjUG87x\nFakes sorgits a partir de l'errada\nA partir del moment que s'ha fet viral la imatge amb l'errada, una altra imatge ha fet fortuna a les xarxes, i en aquest cas és una imatge deliberadament falsa creada per l'artista visual conegut a Twitter com a @FoscaCinetica\nÉs més greu del que pensàvem. pic.twitter.com/a4rOaUyGyV\n— Fosca Cinètica 🌽average gublins enjoyer🌽 (@FoscaCinetica) September 12, 2021\nEvidentment la façana de l'Ajuntament de Gavà no reprodueix l'errada ortogràfica de l'ofrena, que el consistori atribueix a la floristeria que l'ha preparada. Aquesta és la imatge real de la façana de l'Ajuntament de Gavà.\nFoto real de la façana de l'Ajuntament de Gavà\nÉs habitual que quan una imatge fa fortuna a les xarxes, sigui certa o no, ràpidament proliferin còpies, mems, bromes o modificacions de la imatge original que poden portar a error els usuaris més imprudents.\nEines de cerca inversa per verificar imatges\nPer això, quan rebeu una imatge que us crida molt l'atenció però que no veieu clara podeu fer una cerca inversa als buscadors més habituals: Google Imatges, Yandex, TinEye o Bing. Només cal descarregar la foto a l'ordinador, anar al cercador en qüestió i carregar la imatge que vols buscar.\nSovint entre els resultats s'hi pot trobar la mateixa imatge o mem amb una explicació del seu origen, sobretot si són imatges que han fet la volta al món.\nPer fer cerques inverses des del mòbil, i si en tens un amb sistema operatiu Android, només cal descarregar l'aplicació Google Lens. Un cop la tens, només mantenint-te sobre la imatge pots triar l'opció "Cercar amb Google Lens" i tindràs totes les imatges que s'hi assemblin en un moment.\nSi veus o reps algun missatge o alguna declaració que et grinyola, ens pots escriure un whatsapp per adreçar-nos dubtes o propostes que puguem verificar al 677 070 940.\nClaus per detectar una bona gelateria\nMira com és la teva femta i sabràs com vas de salut


L’Agatha i els óssos – ENTITATS DE LLEURE EDUCATIU D'ESPLUGUES\nL’Agatha i els óssos\nAquesta segona setmana ha sigut realment molt divertida i entretinguda.\nDilluns quan vam arribar al casal hi van arribar nens i nenes nous amb moooooltes ganes de gaudir amb tots nosaltres. Després de jugar al patí i esmorzar va arribar l’Agatha, que viu a la Tribu dels Llibres. No parlava i no enteníem res… sabeu què? És muda i ens costava entendre què ens volia dir. Sort que vam poder saber que a l’Agatha li apassiona llegir, així com la natura. És per aquest motiu que ens va portar el conte, “Anem a caçar un ós”.\nDesprés de llegir el conte vam anar al pati a fer neu, això si amb el banyador per fer després jocs d’aigua i mànega. Quin dilluns més divertit!\nEl dimarts vam jugar a Mataconills fins l’hora del pati, ens agrada molt córrer i anar contra els monitors quan juguem plegats, quin riure! Després del patí ens vam trobar una carta de l’Agatha a la classe, ens proposava fer una gimcana de signes. Les proves eren aprendre amb signes a dir algunes paraules, llegir els llavis dels companys i 2 jocs de mímica (animals i pel·lícules). Hem gaudit moltíssim!\nEl dimecres va tocar piscina, i ens vam fer fotos sota l’aigua, què divertit! Després hem estat a la sala de psicomotricitat que té aire condicionat, que bé, després de la piscina i els monitors/es ens tenien preparat la pel·lícula “Germà Ós”. Uau!! Aquesta setmana tot té a veure amb aquest animal.\nDijous hem fet un super mural d’escenes del conte “Anem a caçar un ós”, amb colors. Ja veureu que bé han quedat!\nI l’últim dia de la setmana sabeu què toca? EXCURSIÓ! Primer hem jugat al pati de l’escola i hem esmorzat per no haver de portar la motxilla. Després hem anat caminant fins la Biblioteca Pare Miquel d’Esplugues. Allà hem entrar a una sala on estava l’Ós Mandrós un contacontes que ens ha explicat 3 super contes. Què bé que ho fa!! És increïble!\nDesprés hem anat a una sala a mirar contes, però ens agraden tant que hem demanat als monitors/es que ens llegeixin alguns i després a explorar lliurement. Ha estat un dia molt divertit. I una segona setmana molt maca! Fins la setmana que ve famílies!!\nPublicat el 6 Juliol 2018 15 Juliol 2018 Autor esplaiespurnesCategories Bloc Folch i Torres, UncategorizedEtiquetes Petits\nAnterior Entrada anterior: Un Llibre…i quin llibre!\nSegüent Entrada següent: A la recerca del Lladre de Llibres


La pobresa infantil: una realitat amb moltes cares - VilaWeb\nDijous 05.02.2015 09:00\nAutor/s: Maria Oliva i Susanna Puiggròs\nLa pobresa infantil: una realitat amb moltes cares\nLa crisi ha accentuat una problemàtica que ve de lluny i que tendeix a explicar-se amb xifres, oblidant les repercussions en la vida quotidiana dels infants\nEn un context de crisi econòmica i social, en moltes ocasions els mitjans de comunicació han fet difusió d’un seguit de dades i informes que indiquen que la pobresa infantil no para d’augmentar a casa nostra. Les xifres han sobresortit per damunt de l’explicació del tema en profunditat; no s’han analitzat les causes ni arrels del problema i, sobretot, no s’ha explicat què significa per als nens i nenes. I és que quan parlem de pobresa tots tenim al cap una definició molt estandarditzada i no acostumem a ser conscients que també afecta, i molt especialment, uns dels col·lectius més vulnerables de la societat: els infants. Així doncs, què és exactament la pobresa infantil i quines repercussions té?\nLa multidimensionalitat de la pobresa infantil\nTal com assenyala Margarita Marí-Klose, professora del Departament de Sociologia de la Universitat de Barcelona, la pobresa infantil significa una privació de recursos materials i no materials, i afecta clarament al benestar dels nens i nenes: “És una situació atzarosa que pot tenir repercussions per a la resta de la vida dels infants; i és important recordar que es tracta d’una loteria, un infant no tria la família on neix”.\nLa pobresa infantil afecta als infants de maneres molt diferents. Per entendre-ho és útil parcialitzar el problema i veure els impactes que té en les diverses vessants quotidianes. L’investigador Jonathan Bradshaw es va basar precisament en això per identificar diferents elements –de salut, de qualitat dels vincles socials i educatius, i fins i tot de benestar subjectiu– que, sumats a la privació material, permetessin crear un indicador de benestar infantil. “En el fons, és d’això del que parlem quan ens referim a la pobresa infantil”, comenta Marí-Klose.\nQuan es parla de pobresa energètica, la primera idea que ens ve al cap és la necessitat de mantenir la llar a una temperatura adequada, especialment durant els mesos més freds. Però aquest concepte té moltes altres implicacions: també es necessita energia per cuinar, fer funcionar els electrodomèstics o connectar-se a Internet.\nAlbert Sales, professor d’Estructura Social de la Universitat Pompeu Fabra recorda que moltes de les persones que assisteixen als menjadors socials “preferirien cuinar-se el menjar a casa, però si els han tallat el gas o l’electricitat, com representa que ho han de fer?”, es pregunta. Cal tenir present, doncs, que el concepte de pobresa energètica està molt lligat amb altres cares de la pobresa, com l’alimentària.\nLa pobresa alimentària en els nens i nenes és especialment greu ja que, com que es troben en edat de creixement, són més vulnerables que els adults. Albert Sales és partidari de parlar de malnutrició més que no pas de desnutrició: “Pot ser que els infants de famílies en situació de pobresa no tinguin una dieta adequada, però això no vol dir que no tinguin res per menjar”. Ara bé, les famílies en situació de pobresa prenen decisions quotidianes que afecten l’alimentació dels seus fills de manera negativa. “Per exemple, recorren molt sovint a envasats i processats industrials”, comenta Sales.\nMalgrat tot, els experts adverteixen d’una excessiva focalització en aquest tema: “Em fa certa recança centralitzar el problema de la pobresa infantil en l’alimentació; molts esforços de l’Administració Pública i d’organismes no governamentals han anat en aquest sentit, ja que les sensibilitats es veuen especialment ferides quan s’invoca el tema del menjar”, explica Marí-Klose. La Doctora en Sociologia creu que “es presta poca atenció a tractar altres mancances dels infants en situació de pobresa, com els dèficits cognitius”. En la mateixa línia, Sales explica que quan es fan actuacions extraordinàries, com els recaptes d’aliments, s’oblida que l’alimentació és una necessitat que s’ha de cobrir cada dia.\nUna de les actuacions per pal·liar la pobresa alimentària entre els infants que més s’ha potenciat des de l’Administració han estat les beques menjador, que es veuen com una garantia per tal que els infants facin almenys un àpat complet al dia. Tot i això, segons explica Josep Puig, que és mestre des de fa 32 anys, “hi ha famílies que no poden acabar de completar-la”. I és que normalment cal afegir diàriament uns 2 euros, i en alguns casos, les famílies que no ho poden pagar prefereixen que el seu fill mengi qualsevol cosa a casa.\nPerò totes les intervencions, en el fons, tenen un punt d’estigmatització que és gairebé inevitable. Per exemple, al Regne Unit es va posar en marxa una iniciativa que consistia en repartir bosses d’esmorzar als estudiants pobres. Els alumnes, però, preferien no agafar-les abans que etiquetar-se davant dels seus companys.\nNormalment, tendim a simplificar i a fixar-nos només en aquelles mancances relacionades amb les necessitats bàsiques de subsistència com són la llar i l’alimentació. Però per a Albert Sales, també hi ha altres necessitats importants que no es tenen en compte, com les de lleure. I més encara quan ens referim a nens i nenes.\nSegons Josep Puig, la desigualtat en l’oci “es veu clarament quan parlem d’activitats extraescolars o complementàries, on els nens amb famílies en situació de pobresa no hi tenen accés”. El mestre explica que s’ha trobat casos de nens que, quan arriba el moment d’anar de colònies, diuen que “a mi no m’hi deixen anar”. Darrere d’aquesta frase s’hi amaga la mancança econòmica dels seus pares, que no els ho poden pagar.\nImpacte en l’educació i el desenvolupament cognitiu\n“Els nens que a casa seva van com poden no vénen de la mateixa manera que els altres, ja que solen estar en condicions físiques i psíquiques precàries”, explica Josep Puig. A la pràctica, això vol dir des d’anar a l’escola sense haver esmorzat fins al fet de no tenir un entorn de treball adequat a casa, i tot plegat acaba repercutint en el rendiment acadèmic dels alumnes. I és que les mancances quotidianes “acaben passant factura també a l’escola”.\nEn aquest sentit, Sales destaca que “no és el mateix estar en una llar més o menys estable –on hi hagi un cert consum de producte cultural i unes pautes a l’hora de mirar la televisió– que estar en una llar amb una situació de provisionalitat constant”. A més, en aquests contextos, els pares dediquen molt menys temps als seus fills. Segons Sales “hi ha infants que necessiten que els seus pares els donin un cop de mà amb els deures, però ells no tenen ni les eines, ni el temps, ni tampoc els ànims perquè estan destrossats psicològicament per la situació de pobresa en què es troben”.\nPer sort, hi ha barris on es fan els tallers de reforç de manera altruista des d’entitats com el Casal dels Infants. Carles Villanueva, voluntari d’un d’aquets tallers des del 2008, en remarca la importància: “Joves que només han vist barris complicats i marginals descobreixen una altra forma de vida i d’enfocar les coses. Veus casos de canvis brutals”, relata. I és que sovint aquests nens i joves troben en voluntaris com el Carles aquell suport que els manca a casa per part dels seus pares.\nJosep Puig comenta que, malgrat tot, hi ha nens que se sobreposen a les situacions de falta de recursos, i això els dóna un plus de maduresa i d’esforç. És el cas de dos bessons que van passar-se tot el curs sense llibres, però els demanaven als seus companys durant l’estona del migdia per poder copiar els enunciats dels exercicis. “Tots dos van acabar traient bones notes, i és que la necessitat obliga”, explica Puig.\nSegons els experts, quan una família està en situació de pobresa també es produeix un deteriorament de les relacions entre pares i fills. Sales explica que els pares tendeixen a consentir massa l’infant en alguns moments, mentre que en altres ocasions el renyen sense motius aparents. Marí-Klose ho corrobora: “els pares en situació de pobresa acostumen a recórrer més al càstig que a altres formes de disciplina”.\nTambé hi ha impactes i conseqüències en l’àmbit de la salut, ja que els nens en situació de pobresa que tenen dificultats cognitives o algun tipus de trastorn de conducta (com el TDAH) no gaudeixen de les mateixes oportunitats per redreçar el seu problema. La falta de recursos pot arribar a afectar a la medicació que s’hagin de prendre –en els casos en què la família no pot pagar la part no subvencionada dels medicaments– i hi ha alguns estudis que apunten que la pobresa té efectes fins i tot durant el període de gestació.\nEls experts assenyalen que tot plegat té un afecte acumulatiu, de manera que tots els dèficits que es pateixen al llarg de la infància repercuteixen en la resta de la trajectòria vital d’aquella persona.\nLa pobresa: injustícia social, ineficiència econòmica\nSegons Marí-Klose, quan es donen situacions de pobresa i de privació en la infància no només es tracta d’una situació injusta socialment –que provoca escletxes en la societat– sinó que a més “tenim una factura social que hem de pagar entre tots”. Això vol dir que perd capital humà, i segurament en un futur caldrà pagar més prestacions socials, hi haurà menys cotitzacions, i el sistema sanitari haurà de tractar problemes de salut associats a les carències que es donen des de la infància.\nEls experts esperen que la visió dels costos de la pobresa infantil acabi tenint pes perquè els governs i la societat en general s’hi impliquin, i es faci alguna cosa per solucionar-ho des de l’arrel. “Ja que el missatge de la justícia social no ha quallat, esperem que el de la ineficiència econòmica sí que ho faci”, sentencia Marí-Klose, que recorda que “els nens no voten i, per tant, no poden exigir ni castigar a les urnes la falta d’atenció en les seves necessitats”.\nI és que la reproducció crònica de la pobresa infantil és un greu problema de futur que afecta l’equitat de manera pràctica, i cal posar-hi remei. Els nens i nenes d’avui seran els adults de demà, i és per això que “pobresa” no hauria de rimar amb “infantesa”.\nEls anuncis televisius\nUna de les ONG que treballa en l’àmbit de la pobresa infantil, EDUCO, ha dut a terme campanyes publicitàries especialment impactants a la televisió, amb anuncis centrats en el problema de la malnutrició.\nUn dels que més repercussió ha tingut és el de “l’entrepà màgic”, en el qual una nena li demana a la seva mare què hi ha per sopar. Ella li respon: “Mira, tresor, això és un entrepà màgic; pa amb pa, i ens imaginem el que hi ha dins”. L’anunci acaba amb una abraçada entre la mare, visiblement afectada, i la filla. Albert Sales comenta que “aquest, com a mínim, intenta reflectir el patiment psicològic de la mare”, però creu que “tot i que és cert hi ha famílies que tenen problemes per accedir als aliments, l’anunci transmet un missatge molt simplificat”.\nUn altre exemple és l’espot que la mateixa entitat va llençar per Nadal, inspirat en un cas real d’una nena que en la carta als Reis va demanar que no li faltés mai un plat de macarrons, el seu preferit. En les imatges s’hi veu un infant que queda embadalit davant d’un aparador on en lloc de joguines hi ha menjar.\nSegons els experts, però, cal no oblidar que la pobresa infantil va molt més enllà d’això: “No crec que el tema del menjar sigui el més rellevant, però sí el que més capta l’atenció pública”, opina Margarita Marí-Klose.\nEl risc de pobresa s'incrementa quan hi ha infants\nTaxa de risc de pobresa en funció del tipus de llar (any 2013) | Create infographics\nEl Nadal: un moment especialment delicat\nLes festes nadalenques són un període especialment difícil per a les famílies amb fills que es troben en situació de pobresa. “Per Nadal, s’espera que els nens tinguin regals, que hi hagi més reunions familiars i que es mengi millor que en qualsevol altre dia”, comenta Margarita Marí-Klose. Per tant, en situacions de privació econòmica s’accentua la intensitat del sentiment de pobresa.\nSón diverses les iniciatives de recollida de joguines que es fan en aquestes dates per evitar que il·lusió dels nens es trenqui per les dificultats econòmiques familiars. Però normalment les joguines que es recullen són de segona mà. Per canviar la dinàmica, aquest passat Nadal s’ha dut a terme una iniciativa innovadora per part del Bàsquet Manresa i la Creu Roja. Aquestes dues entitats s’han posat d’acord per defensar que no hi ha nens de segona. Per tant, per cada joguina nova, el club de bàsquet regalava una entrada per veure un partit.\nAlbert Sales considera que aquests tipus de recaptes tenen més sentit que d’altres, “ja que les joguines no les has de regalar tot l’any i és important tenir el Nadal cobert”. Ara bé, segons ell, “sempre és molt dur per a les famílies no poder pagar els regals dels seus fills per Nadal”.


Periodista Itinerant: Arriba la calma (tensa)\nCasa destrossada a Gaza arran d'una bomba.\nEl govern israelià, encapçalat per Benjamin Netanyahu, ha actuat amb rapidesa, però hi ha cert consens que no ho ha fet d’una forma tan devastadora com en el passat. Malgrat els bombardejos –i la detenció diumenge a la matinada de més de 100 persones vinculades a Hamàs a Hebron i a la regió de Betlem-, la crisi amb Egipte els ha obligat a modificar el seu comportament i a ignorar les veus internes que apostaven per llançar sense complexos la segona part de l’operació Plom Fos (1.400 palestins morts a Gaza el gener de 2009).\nEgipte ha canviat\nPòster que fa referència a l'egipci que ha escalat\n13 pisos per despenjar la bandera israeliana de\nl'ambaixada hebrea del Caire.\nCaigut l’estret aliat Mubàrak –que no va tenir cap inconvenient a tancar el pas fronterer de Rafah als palestins, escanyant el setge imposat per Tel Aviv-, el qüestionat govern de transició d’Essam Xaraf i la Junta Militar del mariscal Tantawi –qui realment té el poder- han entès que si volen apropar-se al que demana el poble egipci han de condemnar amb més duresa Israel i defensar els seus germans palestins. Les relacions de poder a la zona han canviat i per no acabar de trencar relacions amb el Caire, Netanyahu ha hagut de posar el fre. Al seu executiu, però, tant el ministre d’Exterior, l’ultradretà Avigdor Lieberman, com el viceprimer ministre, Silvan Shalom, demanaven més contundència.\nL’arribada de la calma –sempre tensa en aquestes terres on visc-, no amaga que s’han d’aclarir moltes de les coses que han passat aquests dies, sobretot dijous. Immediatament després de l’atac a la zona d’Eilat –la horrible ciutat de vacances que fa frontera amb Egipte i Jordània-, el ministre de Defensa hebreu, Ehud Barak, va assegurar que l’origen calia buscar-lo a Gaza i poques hores després una bomba matava cinc líders –i el fill de dos anys d’un d’ells- dels Comitès de Resistència Popular. No hi havia hagut marge per portar a terme una investigació creïble i, l’endemà, el grup armat va negar estar-hi al darrere.\nOrigen a Gaza?\nLa identitat dels set assaltants abatuts dijous encara no s’ha donat a conèixer, però alguns mitjans, com The Media Line, ja han publicat extensos articles que demostrarien que beduïns egipcis hi haurien participat, probablement al costat de palestins de Gaza que faria temps que estarien establerts al Sinaí, una zona que escapa del control del Caire. Un altre article, en aquest cas del londinenc The Independent, també qüestiona la veracitat de la versió difosa per Tel Aviv i apunta que la intenció de tot plegat era obligar el govern egipci a demostrar que no respondria a una agressió israeliana a Palestina amb la passivitat que ho feia el dictador Mubàrak. Si això és cert, queda clar que l’objectiu s’ha aconseguit. D’altra banda, però, en els cercles de poder occidentals, un altre cop es vincula part del poble palestí amb el terrorisme i aquest fet no crec que els ajudi a veure reconegut el seu Estat el setembre a l’Assemblea General de l’ONU.\nPublicat per periodistaitinerant a 17:02\nEtiquetes de comentaris: Egipte, Gaza, Hamàs, Israel, Netanyahu, ONU, Palestina


Padbol Girona | Reserva i juga a padbol a les nostres pistes\nAltres opcions per reservar\nBusques rival? Entra al nostre grup de whatsapp\nInscripcions Primera Lliga Padbol Girona\nPadbol Girona t’ofereix la possibilitat de jugar a un nou esport al X3 Club Padel de Girona. Reserva pista amb nosaltres i descobreix una modalitat molt dinàmica. També pots venir amb el teu equip i et prepararem sessions d’entrenaments divertides i diferents.\nVine amb el teu equip i et proposarem una sessió de padbol personalitzada!