Entendre les claus de la seguretat de Java: la caixa de proves i l'autenticació\nÉs possible que hagis sentit parlar de l'últim defecte en la seguretat de JDK 1.1 i HotJava 1.0 que va ser descobert recentment per l'equip de programació d'Internet segura de la Universitat de Princeton (dirigit per un dels autors). Si vols tota la història, segueix llegint. Però hi ha més a la seguretat de Java que els detalls sobre aquest darrer forat de seguretat. Fem una mica de perspectiva.\nSeguretat de Java i percepció pública\nTothom sap que la seguretat és un gran problema per a Java. Sempre que es descobreix un forat de seguretat, la història arriba a les notícies de l'ordinador (i de vegades a les notícies comercials) molt ràpidament. Potser no us sorprendrà saber que la premsa popular monitora riscos comp i altres grups de notícies relacionats amb la seguretat. Trien històries de seguretat per ressaltar-les aparentment a l'atzar, tot i que com que Java és tan calent en aquests dies, gairebé sempre imprimeixen històries de seguretat de Java.\nEl problema és que la majoria de notícies no expliquen gens bé els forats. Això podria provocar un problema clàssic del "llop plorant" on la gent s'acostuma a veure "la història de seguretat d'aquesta setmana" i no s'educa sobre els riscos reals del contingut executable. A més, els venedors tendeixen a restar importància als seus problemes de seguretat i, per tant, confonen encara més els problemes clau.\nLa bona notícia és que l'equip de seguretat de JavaSoft es pren seriosament a l'hora de garantir la seguretat de Java. La mala notícia és que la majoria dels desenvolupadors i usuaris de Java poden creure l'exageració que emana d'esdeveniments com JavaOne on els problemes de seguretat no es donen gaire difusió. Com dèiem al nostre llibre, Seguretat de Java: applets hostils, forats i antídots, Sun Microsystems té molt a guanyar si et fa creure que Java és completament segur. És cert que els venedors han fet tot el possible perquè les seves implementacions de Java siguin tan segures com sigui possible, però els desenvolupadors no volen esforços; volen resultats.\nCom que un navegador web habilitat per Java permet incrustar codi Java en una pàgina web, baixar-lo a través de la xarxa i executar-se en una màquina local, la seguretat és una preocupació crítica. Els usuaris poden descarregar applets de Java amb una facilitat excepcional, de vegades sense ni tan sols saber-ho. Això exposa els usuaris de Java a un risc important.\nEls dissenyadors de Java són molt conscients dels molts riscos associats amb el contingut executable. Per combatre aquests riscos, van dissenyar Java específicament tenint en compte les preocupacions de seguretat. L'objectiu principal era abordar el problema de seguretat de manera directa perquè els usuaris ingènus (per exemple, la majoria dels milions d'usuaris web) no s'haguessin de convertir en experts en seguretat només per navegar amb seguretat a la web. Aquest és un objectiu admirable.\nLes tres parts del sandbox de Java\nJava és un llenguatge de desenvolupament molt potent. No s'ha de permetre que les miniaplicacions no fiables accedeixin a tot aquest poder. El sandbox de Java restringeix que els applets realitzin moltes activitats. El millor document tècnic sobre restriccions d'applet és "Seguretat de baix nivell a Java" de Frank Yellin.\nLa seguretat de Java es basa en tres eixos de defensa: el verificador de codi de bytes, el carregador de classes i el gestor de seguretat. En conjunt, aquestes tres puntes realitzen comprovacions de càrrega i temps d'execució per restringir l'accés al sistema de fitxers i a la xarxa, així com l'accés als elements interns del navegador. Cadascun d'aquests punts depèn d'alguna manera dels altres. Perquè el model de seguretat funcioni correctament, cada part ha de fer la seva feina correctament.\nEl verificador de codi de bytes:\nEl verificador de codi byte és la primera part del model de seguretat de Java. Quan es compila un programa font de Java, es compila en codi de bytes Java independent de la plataforma. El codi de bytes de Java es "verifica" abans que es pugui executar. Aquest esquema de verificació pretén garantir que el codi de bytes, que pot haver estat creat o no per un compilador Java, compleix les regles. Després de tot, el codi de bytes podria haver estat creat per un "compilador hostil" que va reunir el codi de bytes dissenyat per bloquejar la màquina virtual Java. Verificar el codi de bytes d'una miniaplicació és una manera en què Java verifica automàticament el codi extern no fiable abans que es deixi córrer. El verificador verifica el codi de bytes a diferents nivells. La prova més senzilla assegura que el format d'un fragment de codi de bytes és correcte. En un nivell menys bàsic, s'aplica un demostrador de teoremes integrat a cada fragment de codi. El provador de teoremes ajuda a assegurar-se que el codi de bytes no forja punters, infringeix les restriccions d'accés o accedeix a objectes amb informació de tipus incorrecta. El procés de verificació, conjuntament amb les característiques de seguretat integrades al llenguatge mitjançant el compilador, ajuda a establir un conjunt base de garanties de seguretat.\nEl carregador de classes d'applet:\nLa segona part de la defensa de seguretat és el Java Applet Class Loader. Tots els objectes Java pertanyen a classes. L'Applet Class Loader determina quan i com un applet pot afegir classes a un entorn Java en execució. Part de la seva feina és assegurar-se que parts importants de l'entorn d'execució de Java no es substitueixin pel codi que una miniaplicació intenta instal·lar. En general, un entorn Java en execució pot tenir molts carregadors de classes actius, cadascun definint el seu propi "espai de noms". Els espais de nom permeten que les classes Java es separen en diferents "tipus" segons el seu origen. El carregador de classes d'applets, que normalment el proporciona el proveïdor del navegador, carrega tots els applets i les classes a les quals fan referència. Quan un applet es carrega a la xarxa, l'Applet Class Loader rep les dades binàries i les crea com a classe nova.\nEl responsable de seguretat:\nLa tercera part del model de seguretat de Java és el gestor de seguretat de Java. Aquesta part del model de seguretat restringeix les maneres en què un applet pot utilitzar interfícies visibles. Així, el Gestor de seguretat implementa una bona part de tot el model de seguretat. El Gestor de seguretat és un mòdul únic que pot realitzar comprovacions en temps d'execució de mètodes "perillosos". El codi de la biblioteca Java consulta el Gestor de seguretat sempre que s'intenta una operació perillosa. El Gestor de seguretat té l'oportunitat de vetar l'operació generant una excepció de seguretat (la perdició dels desenvolupadors de Java a tot arreu). Les decisions preses pel Gestor de seguretat tenen en compte quin carregador de classes ha carregat la classe sol·licitant. Les classes integrades reben més privilegis que les classes que s'han carregat a la xarxa.\nNo fiable i desterrat a la caixa de sorra\nEn conjunt, les tres parts del model de seguretat de Java conformen el sandbox. La idea és restringir el que pot fer un applet i assegurar-se que compleix les regles. La idea de la caixa de sorra és atractiva perquè està pensada per permetre't córrer poc fiable codi a la vostra màquina sense preocupar-vos-en. D'aquesta manera, podeu navegar per la web amb impunitat, executant totes les miniaplicacions de Java que us trobeu sense problemes de seguretat. Bé, sempre que la caixa de sorra de Java no tingui forats de seguretat.\nUna alternativa a la caixa de sorra:\nAutenticació mitjançant signatura de codi\nActiveX és una altra forma de contingut executable d'alt perfil. Promogut per Microsoft, ActiveX ha estat criticat pels professionals de la seguretat informàtica que consideren mancat el seu enfocament de la seguretat. A diferència de la situació de seguretat de Java, en què un applet està limitat pel control del programari en el tipus de coses que pot fer, un control ActiveX no té limitacions en el seu comportament un cop s'invoca. El resultat és que els usuaris d'ActiveX han de tenir molta cura d'executar només codi completament fiable. Els usuaris de Java, d'altra banda, tenen el luxe d'executar codi no fiable amb força seguretat.\nL'enfocament ActiveX es basa en signatures digitals, una mena de tecnologia de xifratge en què un desenvolupador o distribuïdor pot "signar" fitxers binaris arbitraris. Com que una signatura digital té propietats matemàtiques especials, és irrevocable i infalsable. Això vol dir que un programa com el vostre navegador pot verificar una signatura, cosa que us permetrà estar segur de qui va avalar el codi. (Almenys, aquesta és la teoria. Les coses són una mica més ambigües a la vida real.) Millor encara, podeu indicar al vostre navegador que accepti sempre el codi signat per una part en la qual confieu, o que rebutgi sempre el codi signat per una part en la qual no confieu.\nUna signatura digital conté molta informació. Per exemple, us pot dir que tot i que un lloc en el qual no confieu redistribueix algun codi, l'ha escrit originalment algú en qui confieu. O pot dir-vos que tot i que el codi va ser escrit i distribuït per algú que no coneixeu, el vostre amic ha signat el codi, donant fe que és segur. O simplement us pot dir quin dels milers d'usuaris que hi ha aol.com va escriure el codi.\n(Vegeu la barra lateral per obtenir més detalls sobre les signatures digitals, incloses cinc propietats clau.)\nEl futur del contingut executable: Sortint del sandbox\nLes signatures digitals fan que ActiveX sigui més atractiu pel que fa a la seguretat que Java? Creiem que no, sobretot a la llum del fet que la capacitat de signatura digital ara està disponible al JDK 1.1.1 de Java (juntament amb altres millores de seguretat). Això vol dir que a Java, obteniu tot el que està fent ActiveX per seguretat més la capacitat d'executar codi no fiable amb força seguretat. La seguretat de Java es millorarà encara més en el futur mitjançant un control d'accés flexible i detallat, que, segons Li Gong, l'arquitecte de seguretat Java de JavaSoft, està previst per al llançament a JDK 1.2. Un millor control d'accés també s'obrirà a la propera ronda de navegadors, inclosos Netscape Communicator i MicroSoft Internet Explorer 4.0.\nEn concordança amb el control d'accés, la signatura de codi permetrà que les applets surtin gradualment de la zona de proves de seguretat. Per exemple, una miniaplicació dissenyada per utilitzar-se en una configuració d'Intranet es podria permetre llegir i escriure a a particular base de dades de l'empresa sempre que estigui signada per l'administrador del sistema. Aquesta relaxació del model de seguretat és important per als desenvolupadors que s'estan gratificant perquè els seus applets facin més. Escriure codi que funcioni dins de les estrictes restriccions de la caixa de sorra és un dolor. La caixa de sorra original és molt restrictiva.\nFinalment, es permetran als applets diferents nivells de confiança. Com que això requereix control d'accés, actualment no hi ha matisos de confiança, tot i que la signatura de codi sí. Tal com està actualment a JDK 1.1.1, les miniaplicacions de Java són totalment fiables o no són de confiança. Una miniaplicació signada marcada com a de confiança pot sortir completament del sandbox. Aquest applet pot fer qualsevol cosa i ho té sense restriccions de seguretat.\nEl principal problema amb l'enfocament de la seguretat de Java és que és complicat. Els sistemes complicats solen tenir més defectes que els sistemes simples. Els investigadors de seguretat, sobretot l'equip de programació d'Internet segura de Princeton, han trobat diversos errors de seguretat greus a les primeres versions del sandbox. Molts d'aquests errors eren errors d'implementació, però alguns eren errors d'especificació. Afortunadament, JavaSoft, Netscape i Microsoft han estat molt ràpids per solucionar aquests problemes quan es descobreixen. (Al capítol 3 del nostre llibre es poden trobar explicacions clares i completes dels forats de seguretat de Java.)\nFa poc, els venedors de Sun (de vegades anomenats evangelistes) van assenyalar ràpidament que no s'havia descobert cap defecte nou des de fa molt de temps. Ho van prendre com una evidència que Java no patiria mai més problemes de seguretat. Van saltar l'arma.\nEl forat de la signatura de codi: Java s'enfonsa el genoll\nLa signatura del codi és complicada. Com en el model de sandbox original, hi ha molt marge d'error en el disseny i la implementació d'un sistema de signatura de codi. El forat recent va ser un problema bastant senzill en la implementació de Java Classe classe, tal com s'explica tant al lloc de Princeton com al lloc de seguretat de JavaSoft. Concretament, el mètode Class.getsigners() retorna una matriu mutable de tots els signants coneguts pel sistema. És possible que una miniaplicació faci un mal ús d'aquesta informació. La solució era tan senzilla com tornar només una còpia de la matriu, i no la matriu en si.\nPenseu en una situació en què a un desenvolupador, Alice, no se li ha concedit cap privilegi de seguretat al sistema d'un usuari web. De fet, al contrari del que afirmava la declaració original de JavaSoft sobre l'error, Alice pot ser-ho completament desconegut pel sistema. En altres paraules, el codi signat per l'Alice no és de confiança més que l'applet habitual del carrer. Si l'usuari web (que utilitza el navegador HotJava, actualment l'únic producte comercial que admet JDK 1.1.1) carrega una miniaplicació signada per l'Alice, aquesta miniaplicació encara pot sortir del sandbox aprofitant el forat.\nEl fet que el sistema no necessiti la clau pública de l'Alice a la seva base de dades és important. Significa que l'Alice pot ser qualsevol atacant arbitrari que sàpiga signar una miniaplicació amb una identitat completament aleatòria. Crear aquesta identitat és fàcil, igual que signar una miniaplicació amb aquesta identitat. Això fa que el forat sigui molt greu.\nEl forat permet que l'applet d'atac de l'Alice canviï la idea del sistema de qui l'ha signat. Això és especialment dolent si a l'Alice no se li concedeix el privilegi de córrer fora de la caixa de sorra, però en Bob sí. L'applet d'Alice pot utilitzar getsigners() crida per canviar el seu nivell de permís per incloure tots els privilegis de Bob. L'applet d'Alice pot obtenir la màxima quantitat de privilegis disponibles qualsevol signant conegut pel sistema.\nSi compareu les identitats de signatura/privilegi amb els abrics d'un armari, l'applet d'atac d'Alice pot provar cada abric i provar diverses coses no permeses fins que descobreixi quins dels abrics són "màgics" i li permeten obtenir privilegis. Si es descobreix un abric màgic, l'applet d'Alice pot sortir de la caixa de sorra i fer coses que no s'hauria de permetre. Provar-se els abrics és tan senzill com intentar una trucada no permesa i mirar per veure què passa.


Lloguer de cotxes Northwich - Llogar un cotxe a Northwich\nLloguer de cotxes Northwich\nLloguer cotxes en Northwich\nEl lloguer de cotxes a Northwich és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Northwich i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Northwich, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLlogar un cotxe a Northwich - Lloguer de cotxes Regne Unit Aeroport\nA Regne Unit, hi ha moltes ciutats que poden llogar un cotxe a un aeroport o fins i tot triar l’aeroport per lliurar el cotxe. Per descomptat, en el cas de llogar un cotxe a Northwich, tenim la possibilitat de marcar un lloc de lliurament diferent des de la ubicació del cotxe. Així doncs, si el lloguer de cotxes a Northwich, Regne Unit no es troba en un aeroport, però suposem que sortir del país, anem a volar per via aèria, llavors podeu triar l’aeroport de destinació de lloguer de cotxes a Regne Unit de totes maneres.\nReserveu un cotxe en línia i trieu entre moltes de les localitats de lloguer cotxes en Northwich o si viatgeu amb avió, és possible llogar cotxes a Regne Unit en aeroports com ara lloguer d’aeroports: Aberdeen, Belfast, Birmingham, Bournemouth, Bristol, Cardiff, Darlington, Derry, Doncaster, East Midlands, Exeter, Farnborough, Glasgow, Inverness, Leeds, Liverpool, Londres - Gatwick Aeroport, Londres - Heathrow Aeroport, Londres - Luton Aeroport, Londres - Stansted Aeroport, Luton, Manchester, Newcastle Upon Tyne, Newquay, Norwich, Southampton.


JAUME BELLÓ: L'ATENCIÓ A LA PERSONA\nLa persona -com a entitat individual- és la única realitat a la qual hem de donar rellevància; com més ens allunyem de la persona cap a idees abstractes (encara que siguin legítimes) més exposats estem a caure en l’error... Pensar en qualsevol altre sistema com a prioritari, ja sigui la família, el grup, la comunitat, l'estat... anul·la l'atenció que hem de prestar a totes i cadascuna de les persones que composen aquest sistema.\nCal, en la mesura de les nostres possibilitats i dels nostres coneixements, tractar a cada persona de manera diversa per a que el tracte sigui igualitari, car el respecte a la diversitat ens demana atendre de manera diferent les diferències individuals.\nCadascú portem el nostre equipatge en una maleta diferent, però encara que les maletes fossin iguals el contingut de les mateixes fora diferent, i encara que el contingut fos idèntic, la disposició del mateix dins la maleta el faria absolutament diferent del de qualsevol altra persona, per tant, només cal tenir present això per saber que no podem fer un raser en la nostra manera de tractar amb els éssers que ens envolten. Qualsevol altra manera d'obrar els despullaria de personalitat subjectiva... els "despersonalitzaria".\nPublicat per Jaume BELLÓ a 23:59


El Partit de Berlusconi desconvoca la manifestació en defensa del seu líder\nEl partit del Poble de la Llibertat italià (PDL) ha decidit desconvocar la manifestació que tenia prevista fer a Milà el pròxim 13 de febrer en defensa del seu líder, el primer ministre italià, Silvio Berlusconi, com a protesta pel que consideren una "justícia polititzada". El diari "La Repubblica" ha informat que la decisió del PDL pot ser un reflex dels senyals de preocupació que es tenen des de la presidència de la República Italiana per l'"enfrontament institucional" que viu. Per la seva banda, el "Corriere della Sera" atribueix la desconvocatòria al desig de "moderar els tons" en l'àmbit polític.\n30/01/2011 - 11.38 Actualitzat 30/01/2011 - 13.09\nBerlusconi ha estat acusat de prostitució de menors i abús de poder.\nLa manifestació en defensa de Berlusconi havia sorgit com a reacció a les investigacions portades a terme per la fiscalia de Milà per una possible incitació del mandatari a la prostitució de menors i abús de poder en el conegut com a "cas Ruby", el cas de la jove marroquina que, suposadament, va mantenir relacions íntimes amb ell quan era menor d'edat a canvi de diners.\nUn cop conegudes aquestes investigacions, es van alçar diverses veus crítiques amb la magistratura, entre elles les del mateix mandatari, que va arribar a acusar els jutges de "voler subvertir el vot popular" que el va portar al poder el 2008.\nEl polític conservador també ha anat atacant la magistratura titllant-la de ser una eina de l'esquerra i de voler provar, de totes les maneres, d'apartar-lo de l'esfera política.\nEls jutges no han trigat a respondre aquestes acusacions. L'Associació Nacional de Magistrats (ANM) ha subratllat que "els atacs als magistrats van en contra de la justícia i de la Constitució", i han titllat d'"absurda" la interpretació de Berlusconi sobre l'aplicació de les lleis, com a "complot polític".\nLa subsecretària d'Estat a la presidència del Consell, Daniela Santanché, ha explicat que, de moment, s'ha decidit que no es farà cap manifestació.\nEl ministre de Defensa, Ignazio La Russa, ha assenyalat que des del PDL s'ha pensat que és millor protestar d'altres maneres, com per exemple, fent una recollida de firmes en suport al primer ministre.


La Malla, amb la música de Minimal, cultura digital, cinema, escultura i molt més…\nSi us vau perdre el programa divendres, cap problema, perquè durant tota la setmana el podreu veure online visitant el minisite de la Malla.\nEl Concert Privat de la Malla està dedicat a Minimal, un trio de pop electrònic, que va debutar l’any 2005 amb l’EP “Tiny Can”, publicat per Urban Records. Com a curiositat, hi van incloure una remescla feta per Mad Professor, un DJ pioner en el DUB. Tenen un segon treball, “Mapping the Studio”.\nEls agrada experimentar, crear atmosferes cinemàtiques amb pinzellades de música de ball. Ja han passat per escenaris tan importants com el Primavera Sound, el Festival Invictro o el Festival tendències. I d’ells diuen que són la proposta indietrònica més consolidada del panorama català.\nMinimal són Núria Tamayo (veu), Sergi Venteo (guitarra) i Oscar Naya (bateria). Esporàdicament, per als concerts acústics, també els ajuden: Jordi Gómez (trombó de bares) i Heike Grafe (violí). La nena és filla de la Núria i es diu Martina Anguera (afirma que toca el piano). Per a aquest concert gaudirem de peces com "Bruixeta" (la lletra es un poema de Marc Torrano), "Les lletres lligades", "Estrips", "Polaroids", "Buida" o "El dia que Dante va baixar a l'infern i es va trobar amb la Divina Comèdia" (amb lletra d’un poema d'Emma Piqué).\nA la secció Nous Creadors parlem de Telenoika, un col·lectiu de prop de 80 persones interessades en la cultura digital. Van començar fa prop d'una dècada a Barcelona i ara comencen a deslocalitzar-se i a estendre's per Girona. Els seus projectes estan realcionats amb el vídeo, la música i la programació. Des de performances de polipoesia virtual fins a mapejats de façanes o sessions jam obertes, Telenoika obre les portes a la creativitat a través de l’experimentació entre diferents disciplines.\nA Societat 2.0 visitem Urban Labs, unes jornades organitzades pel Citilab de Cornellà, on coneixerem la utilització de la tecnologia en l’acció política o el debat sobre les ciutats híbrides, nascudes de la intersecció entre la vida a la ciutat i la tecnología.\nLa música té encara més cabuda al programa amb el reportatge sobre la Casa de la Música Popular. Després de diversos anys de funcionament, David Lafuente, el seu responsablele, ens fa una valoració del projecte.\nA Noves Narratives ens acostem a les lletres d’Anna Carreras, una de les veus literàries joves més interessants del moment. Ha publicat el llibre d'aforismes “El cervell i les venes” i les novel·les “Camisa de foc” i “Tot serà blanc”.\nA La Malla Tendències també hi ha lloc per al cinema. Àlex i David Pastor, els directors de la pel·lícula “Infectados” (Carriers),estaran al programa per parlar de les pandèmies al cinema.\nI a Outsiders 7, descobrim l’art d’Ester Partegàs, una escultora d’esperit aventurer que després de rodar món va triomfar definitivament a Nova York, la ciutat dels gratacels.


Avís legal - Tarannà, Personal consulting, servei de consultoria personalitzat\nActualitzat el 26/10/2020\nEn compliment amb el deure d'informació recollit a l'article 10 de la Llei 34/2002, d'11 de Juliol, de Serveis de la Informació i del Comerç Electrònic, l'informem que el lloc web i el portal d'Internet www.tarannaconsultoria.com (en endavant, el "Web") és titularitat de MAR MOROLLON PARDO (des d’ara TARANNA), amb domicili social a C/. Escudillers, 9 de 17761 Cabanes (Girona) amb CIF nº 02871440M.\nTelèfon: +34 655 800 530\nAmb caràcter general les relacions entre TARANNA i els usuaris dels serveis telemàtics, presents a la Web, es troben sotmeses a la legislació i jurisdicció espanyoles.\nAquest Avís Legal regula l'accés i utilització de la pàgina web que TARANNA posa a la disposició dels usuaris d'Internet. Es considera usuari a la persona que accedeixi, navegui, utilitzi o participi en els serveis i activitats de la pàgina web.\nL'usuari queda informat, i accepta, que l'accés a la present web no suposa, de cap manera, l'inici d'una relació comercial amb TARANNA.\nEn cas de ser necessari que l'usuari aporti dades personals per accedir a algun dels serveis, la recollida i el tractament de les dades es realitzarà de conformitat amb la normativa vigent, en concret amb el RGPD. Per més informació, consulti la nostra política de privacitat https://tarannaconsultoria.com/politica-de-privacitat.\nLa visita al lloc web per part de l'usuari haurà de fer-se de forma responsable i de conformitat a la legalitat vigent, la bona fe, el present Avís Legal i respectant els drets de propietat intel·lectual i industrial de titularitat de TARANNA o qualsevol altres persones físiques o jurídiques.\nL'ús de qualsevol dels continguts del lloc web amb finalitats que siguin o poguessin ser il·lícites queda totalment prohibit, així com la realització de qualsevol acció que causi o pugui causar danys o alteracions de qualsevol mena no consentides per TARANNA, al lloc web o als seus continguts.\nQueda terminantment prohibit utilitzar qualsevol dels continguts del lloc web amb fins il·lícits, així com realitzar qualsevol actuació que causi o pugui ocasionar danys o alteracions de qualsevol tipus no consensuada per TARANNA, del lloc web o dels seus continguts.\nEls drets de propietat intel·lectual del contingut de les pàgines web, el seu disseny gràfic i codis són titularitat de TARANNA i, per tant, queda prohibida la seva reproducció, distribució, comunicació pública, transformació o qualsevol altra activitat que es realitzi amb els continguts de la pàgina web, encara que es citin les fonts, excepte que es compti amb el consentiment previ, exprés i per escrit de TARANNA. Tots els noms comercials, marques o signes distintius de qualsevol classe continguts en les pàgines web de l'empresa són propietat dels seus amos i estan protegits per llei.\nTARANNA no concedeix cap llicència o autorització d'ús de ninguna classe sobre els seus drets de propietat intel·lectual i industrial o sobre qualsevol altra propietat o dret relacionat amb el lloc web, i en cap cas s'entendrà que l'accés i navegació dels usuaris implica una renúncia, transmissió, llicència o cessió total ni parcial d'aquests drets per part de TARANNA.\nQualsevol ús d'aquests continguts no autoritzats prèviament per part de TARANNA serà considerat un incompliment greu dels drets de propietat intel·lectual o industrial i donarà lloc a les responsabilitats legalment establertes. TARANNA es reserva el dret d'exercitar enfront l'usuari les accions judicials i extrajudicials que corresponguin.\nTARANNA declara que ha adoptat les mesures necessàries que, dins de les seves possibilitats i l'estat de la tecnologia, permeten el correcte funcionament del seu lloc web així com l'absència de virus i components nocius. No obstant això, TARANNA no pot fer-se responsable de les següents situacions que s'enumeren a títol enunciatiu, però no limitatiu:\nEls danys o perjudicis que causi qualsevol persona que vulneri els sistemes de seguretat de TARANNA.\nL'ús que els usuaris puguin fer dels continguts inclosos en el web. En conseqüència, TARANNA no garanteix que l'ús que els usuaris puguin fer dels continguts que en el seu cas s'incloguin en el lloc web s'ajustin al present avís legal ni que l'ús del lloc web es realitzi de forma diligent.\nTARANNA podrà suspendre temporalment i sense previ avís, l'accessibilitat al lloc web amb motiu d'operacions de manteniment, reparació, actualització o millora. No obstant això, sempre que les circumstàncies ho permetin, TARANNA comunicarà a l'usuari, amb antelació suficient, la data prevista per la suspensió dels continguts.\nIgualment, de conformitat amb els arts. 11 i 16 de la Llei 34/2002, d'11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic (LSSI-CE), TARANNA es compromet a l'eliminació o, en el seu cas, el bloqueig dels continguts que poguessin afectar o ser contraris a la legislació vigent, els drets de tercers o la moral i ordre públic.\nTARANNA utilitza cookies, a l'efecte d'optimitzar i personalitzar la seva navegació pel lloc web. Les cookies són fitxers físics d'informació que s'allotgen en el mateix terminal de l'usuari, la informació recollida mitjançant les cookies serveix per facilitar la navegació de l'usuari pel portal i optimitzar l'experiència de navegació. Les dades recopilades mitjançant les cookies poden ser compartides amb els creadors d'aquestes, però en cap cas la informació obtinguda per les mateixes serà associada a dades personals ni a dades que poden identificar a l'usuari.\nLa presència d'enllaços (links) a la pàgina web de TARANNA cap a altres llocs d'Internet té finalitat merament informativa i en cap cas suposen suggeriment, invitació o recomanació sobre aquests. TARANNA no assumirà responsabilitat pels continguts d'un enllaç pertanyent a un lloc web aliè, ni garantirà la fiabilitat, exactitud, amplitud, veracitat, validesa i disponibilitat tècnica.\nEn el cas de que a altres llocs webs s'estableixin enllaços a la pàgina web de TARANNA, no s'entendrà que TARANNA ha autoritzat l'enllaç o el contingut del lloc web en el que es conté l'enllaç, tampoc es podrà incloure a la pàgina de l'enllaç continguts inapropiats, difamatoris, il·legals, obscens o il·lícits, ni altres continguts que siguin contraris a la legalitat vigent.\nTARANNA es reserva la possibilitat de contactar amb el propietari del lloc web en el qual s'estableixi l'enllaç si considera que s'incompleix la normativa, així com d'exercitar les corresponents accions judicials i extrajudicials.\nTARANNA es reserva expressament el dret a modi car unilateralment, total o parcialment, sense necessitat de previ avís, el present Avís Legal. L'usuari reconeix i accepta que és responsabilitat seva revisar periòdicament el present Avís Legal.


SALVADOR ALIBAU, EL JOC INFORMAL DELS COLORS I LES FORMES\nSalvador Alibau, nascut a Barcelona l'any 1925, pertany a la generació d'artistes que van fer del seu art una experimentació. No és pot dir que ara el descobrirem, ja que les seves obres són prou conegudes, encara que fins ara no han estat suficientment valorades en la seva justa aportació.\nEls tipus de peces que presenta Alibau en aquesta mostra de Sant Cugat del Vallès són, bàsicament, dos: els treballs en fibra de cel·lulosa i els pastels. Tots dos estan dominats pels principis de l'informalisme, un informalisme que podríem qualificar de bàsic, que no pretén cap altra cosa que jugar amb les formes, els colors i les textures en la realització dels seus múltiples treballs.\nEls pastels d'Alibau són més aviat casuals. Representen la reacció, amb una tècnica també immediata, del pintor davant un paper en blanc. La mà comença a córrer i ens deixa en forma d'esbós una obra fresca plena de tonalitats més aviat apagades, en les quals el grafisme acostuma a deixa-hi sempre les seves senyals.\nAlibau treballa els esbossos amb la particularitat que caracteritza les fibres de cel·lulosa, el seu principal suport. El rectangle convencional del perímetre pictòric ha desaparegut completament i és la materialitat dels pigments, que s'escampen amb tendència per l'entrellat geomètric, la que configura l'obra que, tot i així, no defuig les tonalitats apagades.\nPotser el més interessant de Salvador Alibau en aquesta exposició són les superfícies mòbils. La geometria rotunda i brillant de Calder es converteix en Alibau en una superfície molt més sensible, en la qual sembla que hi hagi passat el temps i en la qual la sensibilitat de l'artista es fa palesa més que en qualsevol altra de les seves obres anteriors.\nGaleria Canals - Sant Cugat del Vallès


Marta Hernández Pibernat: Panorama i Epíleg - Badosa.com\nBadosa.com: Panorama i Epíleg. Benvingut a Badosa.com. Saltar directament al contingut.\nLa senyora que frega l’escala\nestà de mala lluna i es dutxa.\nEl del primer tampoc no té el dia.\nDeixa l’abric i demana el sopar:\nel vol calent, a punt i en companyia.\nPerò la dona ha fet les maletes\navui i ha agafat el primer tren.\nAra és lluny i veu amb esglai\nque a la nit tots porten sabatilles.\nAquella que fregava l’escala\nremuga i es fica al seu cau.\nEl del tercer, avorrit, ni la mira.\nLa del segon fa temps que no surt\nal carrer. Només de matinada\nva a comprar, gasta poc, és viuda.\nParlo de la teva empremta\nen el meu cos, que et vaig donar\ni que encara tinc. Que encara et vol.\nI de les mans. I de l’orgull\namb què escolto la fiblada\nque m’assalta quan camino.\nQue em fa veure, nous, els teus ulls.\nI del record que inscrius en mi.\nQue m’acompanya quan no hi ets.\nParlo d’aquell esclat que neix\na l’arrel del sexe i puja amunt:\nque trencant noses forada\nl’absència i m’omple de tu.\nMarta Hernández Pibernat, 1990-1995\nMolt bé. Epíleg parla de sentiments forts d'un tros de vida.\nTrobo que aquestes poesies gaudeixen d'una força impresionant on s'hi enllaça una mena de màgia en cada un dels mots, amb un llenguatge força acurat, sensual i ensems captivador.


Iglesias aprofita el seu "pes polític sense precedents" per llançar un dard enverinat a Sánchez\nPablo Iglesias es congratula pel "pes polítics sense precedents" que ha aconseguit Podem des de la moció de censura i no ha perdut l'oportunitat de llançar un dard enverinat a Pedro Sánchez.\nBescansa titlla de "provocacions personals" els atacs d'Iglesias\nEl secretari general del partit morat sap que té el president del Govern central a les mans, i no ha perdut l'oportunitat de posar-li contra les cordes: "Serem coherents amb tot allò que faci olor de claveguera, caigui qui caigui", ha advertit.\nAixí, Iglesias ha recordat que l'Executiu socialista no ha estat prou contundent a l'hora de condemnar el comportament dels seus membres -en una clara al·lusió a la ministra de Justícia, Dolors Delgado, després de descobrir-se les seves converses amb l'excomissari Villarejo-.\nÈXIT DEL PARTIT MORAT\n"Mai Podem va tenir tanta influència com ara", ha presumit el líder morat durant la seva intervenció al començament de la reunió del Consell Ciutadà Estatal.\nSegons Iglesias, fins als "adversaris" de Podem reconeixen que mai abans havien tingut "tanta capacitat com ara" perquè el seu treball "tingui un impacte directe en l'acció legislativa i en l'acció de Govern".\nSobre l'aprovació dels Pressupostos, Iglesias s'ha mostrat optimista davant la possibilitat d'arribar a un acord però, al mateix temps, ha tornat a avisar el Govern que els comptes han de reflectir "fets" i avenços perquè si no, no podran comptar amb el seu suport. "No renunciem a canviar aquest país i posar-lo al servei de la seva gent", ha sentenciat.\nEl líder de Podem s'ha referit a les mesures que considera prioritàries a l'hora d'arribar a aquest acord com "línies morades", entre les que estan, per exemple acabar amb els "privilegis fiscals" de les grans fortunes i els "especuladors financers ", mesures per evitar la bombolla del lloguer i per baixar el preu de la llum, o per pujar les pensions.


Més de 70 morts per diversos tornados als Estats Units\nEl governador de l'estat de Kentucky, el més afectat, avisa que es podrien superar les 100 víctimes\nRestes d'un taller a Mayfield (EUA), destruït per un tornado. John Amis / AFP\nBarcelonaMés de 70 persones han mort per l'impacte de diversos tornados als Estats Units aquesta nit de divendres a dissabte, que han deixat enormes danys i centenars de milers de persones sense electricitat a diversos estats de l’est del país. De moment encara no hi ha una xifra definitiva de víctimes, però podria ascendir a un centenar, segons ha augurat Andy Beshear, el governador de Kentucky, un dels estats més afectats. “Estic segur que aquest nombre (de morts) està per sobre de 70. De fet, pot acabar superant els 100", ha lamentat en una compareixença. “No he vist mai un nivell de devastació igual”, ha afegit.\nEl governador, que ha declarat l'estat d'emergència, ha detallat que un dels tornados que va tocar terra va recórrer prop de 320 quilòmetres, i l'ha qualificat del "més greu a la història de Kentucky". En aquell moment hi havia 110 persones dins d'una fàbrica d'espelmes a Mayfield (Kentucky), una ciutat de 10.000 habitants que ha patit enormes danys. "Creiem que perdrem desenes d'aquestes persones", ha lamentat Beshear, que hores després ha concretat que se n'han pogut rescatar 40.\nCol·lapse d'una nau d'Amazon\nEls tornados han afectat també altres estats, com ara Illinois, on el fort vent ha fet caure el sostre d'un magatzem d'Amazon situat a la ciutat d'Edwardsville i ha deixat desenes de treballadors atrapats. L'enfonsament de part de la nau s'ha produït poc després que un tornado toqués terra, cap a les 20.30 h, hora local. Els serveis d'emergència de la zona han assegurat que es tracta d'un "incident amb un nombre enorme de víctimes", segons informa Reuters. De moment, les autoritats locals han confirmat que hi ha almenys dues víctimes mortals, però no se sap quantes persones han pogut quedar atrapades.\n"És devastador veure la quantitat de danys [a la nau] i saber que hi havia gent a dins quan es va produir", ha dit el cap de la policia d'Edwardsville, Michael Fillback, a la cadena CNN. Ha detallat que en el moment de l'incident hi havia una cinquantena de treballadors al magatzem i que almenys 30 van ser traslladats en autobús, mentre que altres van poder marxar sense cap ajut. Fillback ha dit que no han aconseguit saber el nombre exacte de treballadors que poden seguir desapareguts perquè no hi havia "una plantilla fixa". Un portaveu d'Amazon ha dit a Reuters que l'empresa està treballant al lloc dels fets.\n36 tornados en cinc estats\nEl Centre Nacional de Meteorologia dels Estats Units (NWS, per les sigles en anglès) havia emès avisos de tornados divendres a la nit en diversos estats. Segons el Centre de Predicció de Tempestes, 36 tornados han tocat terra en les últimes hores a cinc estats: Missouri, Tennessee, Kentucky, Illinois i Arkansas. En aquest últim, el vent ha fet caure part d'una residència de gent gran i ha provocat la mort d'almenys una persona, i a Tennessee s'han registrat tres morts més.\nAquest dissabte es mantenen actives alertes de tornados, al marge dels esmentats estats, també a Geòrgia i Virgínia Occidental, a mesura que la pertorbació es va movent cap a l'est del país. L'amenaça de tempestes elèctriques greus, però, s'esvairà aquest diumenge al matí, quan el front es desplaci cap a la costa atlàntica.\nSegons la web especialitzada PowerOutage, la tempesta ha deixat gairebé 400.000 clients sense electricitat, la majoria a Michigan (175.000) i a Tennessee (144.000). A Kentucky, hi ha més de 92.000 persones sense llum.\nEl president dels Estats Units, Joe Biden, ha lamentat la "tragèdia" i ha assegurat que l'executiu està treballant amb els governadors dels estats afectats per assegurar que tenen el que necessiten per a la recerca de supervivents mentre se'n continuen buscant i s'avaluen els danys. "Perdre un ésser estimat en una tempesta com aquesta és una tragèdia inimaginable", ha manifestat en una publicació al seu compte de Twitter.


PORTAFOLI 21C (16-17): PORTAFOLI DE SARA TORTAJADA\nJa quasi hem arribat a fi de curs, i esta és l'ultima entrada al blog. El curs se m'ha passat molt ràpid , encara m'enrecorde quan vaig venir a l'institut nou sense saber molt bé amb el que m'anava a trobar. Sincerament quan van dir això de fer un blog no em va agradar res de res, però al final m'he acostumat i cada vegada m'ha costat menys. És veritat que no se'm donen tan bé com a Pablo, però bo.\nSi haguera de descriure aquest curs seria com una batalla psicològica. Ha sigut un any en el qual han passat moltes coses en la meua vida personal , i jo crec que açò ajuntat amb que el batxillerat científic és difícil, ha fet que m'haja semblat una costera amunt. Jo sempre he sigut d'aprovar-ho tot i ha sigut molt dur per a mi. Sóc una persona molt exigent amb mi mateixa encara que no ho semble, i m'agradaria que algunes assignatures m'hagueren eixit millor. Fins i que moltes vegades m'he esforçat molt i no he tingut el resultats que esperava, també he de fer autocrítica i admetre que a vegades no he estat al cent per cent en el que estava fent. Però amb tot això, crec que ha sigut un bon any per aprendre i millorar per al curs que ve.\nAra vaig a posar les tres entrades que més m'han agradat aquest curs:\nAquesta entrada la he triat perque aquesta època es una de les que més m'agraden i vaig disfrutar escrivint-la.\nUna altra entrada al bloc, al final es va a convertir en una rutina. Desgraciadament al contrari que el bloc de fa dos setmanes, no tinc moltes coses que comptar.\nJa ens han donat les notes i per fi arriba el Nadal, la meua època favorita de l'any. Ja no pels regals, que és el que pensa tot el món, sinó per les llums, l'ambient i com s'ajunten les famílies, algunes que viuen lluny i només poden vindre en esta època de l'any.\nUna altra de les meues coses favorites del Nadal és muntar l'arbre amb la meua família. Posar les llums, els adorns, les boles de nadal... És una llàstima que enguany no podem posar-ho, perquè l'any passat ho vam posar i el gat es va dedicar a tirar les boles i pujar per ell, al principi era graciós però al final del Nadal ja estava fins a la coroneta d'arreplegar el terçanell tirat per tot el menjador.\nD'altra banda està el sorteig de Nadal. Jo cada any ho intente i no em toca res, però bo no perd l'esperança. L'any passat vaig estar a punt, vaig anar a Manises amb el meu xicot i els seus companys de treball a comprar un dècim de loteria. Vaig veure un número i no se perquè pero em va agradar, i els vaig dir que compràrem eixe, però em van dir que no, crec que va ser perquè volien que acabara en el número nou.\nI jo em vaig quedar amb eixe número en la memòria i quan va arribar el dia del sorteig el que van triar ells no va tocar, per descomptat. Però el que jo volia, eixe mateix número exacte que jo em recorde, va tocar, vint mil euros de premi. M'ho vaig prendre amb humor per a no matar-los a tots. Però bo la setmana que ve aniré a comprar un dècim a Manises, i esta vegada triaré el que jo vullga, vulguen ells un altre o no.\nBé, amb una altra història de les meues m'acomiade, fins al blog que ve.\nAquesta és la que més em va agradar. Perquè es una entrada en la que vaig expressar la meua opinió. Hi ha moltes coses del món amb les que estic en desacord, moltes moltes. I em vaig sentir bé al poder escriure-la. Crec que si haguérem fet entrades de coses indignants per a mi, m'haguera passat de les mil paraules.\nJa s'han acabat les falles, i cal tornar una altra vegada a la rutina . Els monuments fallers sempre han sigut una forma del poble per a criticar o representar de forma humorística les situacions del moment. I com totes les falles sempre hi ha polèmiques, per exemple la falla gran de l'ajuntament, que molta gent ha criticat. Però també moltes falles inclouen en els seus monuments dones amb estereotips masclistes.\nPer exemple aquesta en què es veu una dona cuidant al seu xiquet. Quina sorpresa! Com no, la dona esta exercint de mare que cuida tota la família i es porta com una bona ama de casa.I la cara de la dona és de tristesa, perquè clar amb eixa vida inclús l'artista faller era conscient que seria massa sarcàstic posar-li cara de felicitat.\nI ací trobem un dels estereotips més comuns sobre les dones.\nAquesta imatge ja em deixa sense paraules. Realment em pareix vergonyós que un artista faller considere açò com una obra. Bàsicament diu que a les dones ens agrada ser prostitutes, quan hi ha dones que les porten d'altres països amenaçades per a exercir la prostitució i així enriquir-se ells. A mi personalment em fa vergonya que la gent seguisca pensat així amb "l'avançats" que es suposa que estem, després parlen de femellisme...\nL'última imatge que he posat és d'una falla que tot el seu monument tracta d'això. Separen la dona pobra, que és ama de casa i vol estar flaca i a la dona rica, operada i bonica. Hi ha més comentaris com estos però si ho comentara tot, faria el blog etern. Ells diuen que en realitat era una crítica, però la veritat és que no crec que siga necessari eixe tipus de comentaris. És una falla de Benidorm, i el pitjor és que ha guanyat el primer premi de falla gran de Benidorm.\nEn fi, amb aquesta indignació m'acomiade del blog, i espere que en algun moment evolucionem.\nI per últim aquesta entrada, que metaforicàment va ser la primera. M'agrada vore aquesta entrada perque em done compte de com he evolucionat: posava les lletres de diferents grandàries, no sabía molt bé com escriure, ni tampoc el tema, ademés de moltes faltes i que no vaig posar una imatge. Estic contenta de haber millorat i espere seguint fent-ho.\nÉs la primera vegada que escric una entrada a un blog, la veritat és que no sé molt bé com començar, espere que en un futur m'acostume i siga més fàcil perquè sinó mal vaig.\nLa primera setmana d'institut se'm va fer llarguíssima. Tornar a alçar-se promte, els deures i\nels exàmens. Personalment el que pitjor porte és el d'alçar-me prompte.\nTambé era nova en l'institut i se'm va fer difícil. Em perdia pels corredors buscant el nombre de les classes (en el meu anterior institut estàvem sempre en la mateixa, d'ací la meua dificultat) i no sabia que fer. Tampoc coneixia a ningú, menys mal que anava amb Pablo que portem en classe junts des que teníem 3 anys.\nLa veritat és que se'm fa molt estrany no tindre llibre de valencià, serà el costum. Perquè normalment quan hi ha un examen traus el llibre i t'estudies el tema, però en aquest cas no, cal estudiar el que ens donen en classe. En aquest moment estem estudiant els poemes, i la veritat és que no se si em va a eixir bé, ja que algunes vegades no entenc que volen dir i mai han sigut el meu fort. Però bé serà qüestió de pràctica, no vaig a ser negativa.\nEl professor li ha donat molta importància a les entrades al blog i sincerament crec que és el que més em va ha costar. Perquè encara que són cada dues setmanes no sé com se'm va a ocórrer algun tema per a escriure cada vegada, ja m'està costant molt escriure aquesta primera entrada. Él diu que anirem millorant, jo no ho veig clar. Si ni tan sols escrivia en un diari quan era xicoteta.\nBé espere que aquesta primera entrada no haja sigut desastrosa i ho haja fet més o menys bé.\nPublicat per Sara Tortajada a 23:17


Sueca impulsa el lloguer i la venda d’habitatges protegits a través d’un conveni amb la Generalitat – RiberaTV\nSueca impulsa el lloguer i la venda d’habitatges protegits a través d’un conveni amb la Generalitat\nSueca, 07/04/2017.L’Ajuntament de Sueca ha signat un conveni de col·laboració amb la Conselleria de Vivenda, Obres Públiques i Vertebració del Territori per impulsar el lloguer i la venda de vivendes protegides, així com per posar en marxa un pla de col·laboració per facilitar la informació i l’accés dels ciutadans a les vivendes de promoció pública de la Generalitat. El consistori suecà és un dels dotze ajuntaments que s’han adherit a la iniciativa.\nL’acte va estar encapçalat per la consellera de Vivenda, Obres Públiques i Vertebració del Territori, Maria José Salvador, i hi van assistir representants dels altres onze municipis que també signaren el conveni. En representació de Sueca van assistir, l’alcaldessa, Raquel Tamarit i el regidor d’Urbanisme, Julio Serra; a més, també van estar presents la directora general de Vivenda, Rebeca Torró i la directora general de l’Entitat d’Infraestructures de la Generalitat (EIGE), Helena Beuenza\nAmb este conveni, es posen a disposició de les famílies interessades quinze vivendes amb garatge de protecció oficial (VPO) a Sueca, i a més el consistori es compromet a participar en campanyes conjuntes d’informació i divulgació de les promocions de vivendes protegides, a gestionar les visites i recollir les sol·licituds dels interessats. En cas d’haver-hi més demanda que oferta, tindrien prioritat les persones amb més necessitats o risc d’exclusió social.\nLa màxima representant del consistori aplaudeix la decisió de la Regidoria d’Urbanisme de sumar-se a esta iniciativa. El regidor d’Urbanisme, Julio Serra ha assenyalat que “és molt interessant el poder donar eixida a estes vivendes, ja que moltes d’elles han estat abandonades i fins i tot han sofert actes de vandalisme, i és molt positiu que tant des de la Generalitat com des dels Ajuntaments es done eixida a estes vivendes i més sent d’origen públic”. “L’objectiu principal d’este conveni és facilitar el dret a una vivenda digna a les persones, tal i com es recull en la nova llei de 2/2017 de la Generalitat Valenciana per la funció social de l’habitatge” ha conclòs Serra.\nEls veïns que vulguen accedir a este tipus de vivenda, ho podran fer a través de tres tipus de contractes: contractes de lloguer, contractes de lloguer amb opció a compra i contracte de compravenda.\nTal i com va remarcar la consellera de Vivenda, Obres Públiques i Vertebració del Territori, Maria José Salvador, “era un dels grans projectes d’esta conselleria i amb ell es dóna un pas mes atés que no podem plantejar una política de vivenda sense el treball i implicació dels diferents ajuntaments” i va continuar “no es pot permetre que en una autonomia amb tanta taxa de desnonaments continuen havent vivendes buides” va sentenciar.\nPer altra banda, la consellera va anunciar que dintre d’unes setmanes, amb la col·laboració de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, s’organitzaran diferents reunions per explicar la Llei per la Funció Social de la Vivenda amb els ajuntaments. L’objectiu, tal i com va apuntar Salvador, “és tenir un marc d’acció conjunta per poder fer front a les situacions d’emergència i per compartir una fulla de ruta en matèria de vivenda pública”\nSueca impulsa el lloguer i la venda d’habitatges protegits a través d’un conveni amb la Generalitat added by Ribera Televisió on 7 abril, 2017


Concert U-tòpics dissabte 28 de gener\nEls U-tòpics comencem una nova etapa, plena d’experiments, de noves recerques i camins per descobrir, per construir, per descriure… Aquest dissabte farem la primera prova al Teatre d’Odena i ens fa molta il·lusió compartir-ho amb tothom que ens hi vulgui\n/ 27 gener 2012 / 2 comentaris\n/ Laboratori, U-tòpics\nUna de les nostres línies d’experimentació l’hem anomenat penjades. Les penjades són “impros”, normalment en un acord en les que ens deixem anar cercant la trobada de tots nosaltres en un espai musical comú. En diverteix fer-les, ja que ens\n/ 22 gener 2012 / Deixa un comentari\nL’assaig anava molt bé i de cop i volta tothom va anar reflexionant sobre la idea de paisatge, de dibuixar un paisatge amb els sons, amb la música; que funciones com a peça musical. D’aquí va sortir aquesta versió de\n/ 6 gener 2012 / Deixa un comentari\nAquest és el primer text del llibre que s’ha convertit en cançó. Imatges Totes les imatges estàn juntes i el terra és dur de les imatges que hi ha, i cada imatge és desvestida de les altres segons que algú\nPotser nosaltres conscientment mai ens havíem plantejat tornar a donar vida als u-tòpics, però la cosa va venir així, com qui no la vol… però si que voliem! Assajant des del setembre dos cops per setmana, vam poder fer el\nU-tòpics a les xarxes…\nHem obert un blog on anirem compartint coses del grup … Vídeo a Youtube: Més àudios a BandCamp:\n/ 6 gener 2012 / One comment


Sage 200c - EIO\nSage 200cloud és la resposta que estaves cercant\nSage 200cloud és la solució de negoci ERP que posa a disposició de qualsevol PIME\nSage 200cloud és un ERP avançat que permet assolir cotes més altes de productivitat i connexió entre tots els departaments\nBeneficis clau de Sage 200cloud\nSage 200cloud està pensat per millorar el dia a dia de les persones.\npunts forts de Sage 200cloud\nMòduls de gestió de Sage 200cloud\nSage 200c és un sistema modular dissenyat perquè només pagui pel que fa servir.\nSage 200cloud permet treballar en tots els aspectes financers de l’empresa.\nAmplia la teva gestió empresarial amb solucions de mobilitat com Sage Catàleg 2.0, el teu catàleg de productes online i gestió de comandes client; Escanejat i comptabilització automàtica de factures; mobilitat per tauletes i telèfons intel·ligents; factura electrònica; EDI; gestor d’importacions, comunicacions XML; accés extern a processos de Sage 200cloud ERP.\nSi esteu interessats en obtenir més informació sobre Sage 200cloud,


Pérez: “A part del dels dilluns, per Nadal solen vendre durant diversos caps de setmana; però s'ha prohibit que instal·len les parades”\nEl regidor de Ciutadans (Cs) Moncada, José Pérez, ha sol·licitat que “s'autoritze el mercat ambulant ambulant el pròxim cap de setmana i l'habitual dels dilluns”. “És possible la seua instal·lació si es controla l'aforament i es compleixen totes les mesures dictades per Sanitat per a aquesta mena de mercats”, ha explicat.\nA més, ha argumentat, “els venedors ambulants s'havien aprovisionat per a vendre durant diversos caps de setmana per Nadal i ara tenen una mercaderia que no poden vendre”. “A això cal sumar-li que tampoc poden els dilluns i les pèrdues acumulades durant aquests mesos de pandèmia”, ha lamentat Pérez.\nEn la mateixa línia, l'edil de la formació taronja ha insistit “en la necessitat d'ajudar als autònoms, l'estan passant molt malament en aquesta crisi, com aquests venedors ambulants, que si no se'ls autoritza a muntar la seua parada, no ingressen res; però continuen pagant impostos”.\nFinalment, Pérez ha instat al govern municipal “a posar en marxa la taula de diàleg de tots els grups polítics”. “És uns dels punts del decàleg de Cs que va condicionar el nostre vot a favor”, ha indicat, al mateix temps que ha advertit que “ara podríem consensuar què fer amb el mercat ambulant i tantes altres mesures per a tractar d'ajudar als ciutadans en aquesta pandèmia”.


CREEN LA PRIMERA REVISTA EXCLUSIVA PER ALS PÈL-ROJOS | COLLONADES\nCREEN LA PRIMERA REVISTA EXCLUSIVA PER ALS PÈL-ROJOS\n0 0 Francesc Puigcarbó 5/8/15\nEls pèl-rojos van ser víctimes de moltes bromes al llarg de la història, i han tingut molt poca o nul·la participació el món de l...\nEls pèl-rojos van ser víctimes de moltes bromes al llarg de la història, i han tingut molt poca o nul·la participació el món de la moda. La revista MC1R, primera i única dedicada exclusivament als pèl-rojos, ha arribat per canviar això.\nEl seu nom prové de la proteïna MC1R, que regula el color de la pell i el cabell en els mamífers. Es creu que una mutació d'aquesta proteïna, és la causa del pèl vermellós.\nEl projecte, impulsat per un pèl-roig alemany anomenat Tristan Rodgers, va néixer el 2014 gràcies al crowdfunding. Després d'aconseguir el suport necessari per llançar l'edició digital, MC1R ja va pel seu segon número imprès, que pot aconseguir-se en Estats Units, Suècia, Corea del Sud, Austràlia, Singapur, Holanda i per descomptat, Alemanya.\nFotògrafs, artistes, músics i dissenyadors pèl-rojos omplen les seves pàgines amb les seves entrevistes, consells i experiències i la publicació aborda de forma exclusiva tot l'univers pèl-roig: moda, disseny o avantatges i desavantatges de tenir el pèl vermellós. Pot comprar-se a través de la pàgina web per 10 euros. VIA PERIODISMO.COM\nCOLLONADES: CREEN LA PRIMERA REVISTA EXCLUSIVA PER ALS PÈL-ROJOS


"Una mà de contes" es basa en l'obra "La vicaria", pintada per Marià Fortuny entre els anys 1868-1870 i exposada al Museu Nacional d'Art de Catalunya (MNAC), per explicar la història "Un casament amb sorpreses".\nUna tarda d'agost, tot era a punt per a la celebració d'un casament solemne entre Francisco Lucientes i Luisa Marín. Els convidats murmuraven que la núvia estava molt maca i que sembla una "maja" de Goya.\nAquella tarda d'agost, a la vicaria, una altra parella, un torero i una "manola", esperaven torn per casar-se després. Els seus amics, en veure la núvia, van comentar que era la Gata, la que ballava a "La taverna de la Lluna".\nAquests comentaris en veu alta van fer saltar els rumors entre el convidats. La núvia, en sentir que tothom a la vicaria estava murmurant, es va posar vermella.\nAixí anaven les coses quan, de sobte, sense saber com, va aparèixer un estrany encaputxat amb una curiosa safata, que demanava una almoina per netejar els pecats i per esborrar el passat.\nMentre tot això passava, en aquell mateix instant, a l'altre extrem de la sala, el notari deia a cau d'orella al seu ajudant que tenien un problema, ja que havia desaparegut la carta que havia portat l'ambaixador.\nA terra, oblidada per tothom, hi havia la carta que revelava el veritable passat de la Luisa.\nPerò tot plegat va fer un gir espectacular quan el nuvi, que semblava aliè a tots els comentaris, es va inclinar i va dir molt clarament que li era igual que fos la Gata o la Luisa, que ell estimava aquesta dona i firmava perquè fos la seva esposa.


:::.Web de Núria Añó | Entrevista | Altres | Creació literària.:::\nEntrevistes | Creació literària\nEntrevista inclosa al treball de recerca de l'Escola Maristes Montserrat de Lleida titulat I tu... ets cuc o papallona?, d'Irina Lobera · Dimarts, 5 de novembre del 2013\nCom definiries la teva professió? En quin àmbit et sents més còmoda?\nL'escriptura és un art que necessita calma i el seu resultat només es veu a la llarga. Si bé quan començava escrivia contes, aviat aquest format se'm va quedar petit. Jo em considero novel·lista, treballo en projectes que em solen durar anys. Per més que quan escric no penso en el temps que m'hi passo. Només en escriure i en allò que tinc pensat dir. Aleshores, un dia s'acaba l'obra i cal trobar una editorial que ho valori i ho tregui al mercat. Si tot va bé, en segueixen les presentacions, xerrades i actes culturals en general que esdevenen potser la cara més externa de l'escriptor actual.\nQuè creus que és el que porta una persona a escriure?\nLes ganes de reflexionar, d'analitzar, de comunicar-se encara que sigui a través d'un mateix, mostrant l'experiència adquirida davant les coses, o bé exterioritzant el moment històric, polític, econòmic o social que un presencia. També parlant d'altres, inventant històries. No crec que hi hagi un motiu concret que dugui a escriure ja que tothom escriu d'alguna manera, des de receptes de cuina, cartes, fins i tot diaris personals, escriure és quelcom natural en tots nosaltres. El que ho diferencia és en aquell que no pot deixar de fer-ho i converteix això en un hàbit. Jo penso que la infància, l'adolescència són claus en molts escriptors, quelcom que no es va saber dur del tot bé i l'escriptura parteix com un error. Després, és clar, l'aprens a manejar, a conviure-hi; es torna part d'un mateix.\nSegons la teva opinió, a l'hora d'escriure, què és el que primacia: l'habilitat adquirida pel perfeccionament de la tècnica, o una capacitat natural com és el talent?\nEl talent ajuda. No obstant, aquest ha d'aprendre a funcionar a través de la tècnica. La tècnica necessita pràctica, i la pràctica demana els seus anys. Els anys, una maduresa. I tots aquests ingredients van fent-se essencials en l'escriptura; com més talent i més pràctica, millor serà el resultat. Llavors, segons Doris Lessing, un dia comencem a perdre neurones i tot juga a la contra i costa encara més.\nMoltes de les creacions que es fan no arriben a publicar-se per motius de l'autor o de l'editorial; quantes creacions literàries personals o inèdites podries tenir en llibretes a casa?\nQuan vaig escriure el meu primer relat als disset anys, me'l van publicar sense que em calgués plantejar res. Molts dels meus relats foren premiats o bé han acabat publicats en llibres col·lectius. La meva primera novel·la, Els nens de l'Elisa, quedà tercera finalista del XXIV Premi Ramon Llull, però com que no tenia altres obres publicades i no era coneguda, la desestimaren en moltes editorials i durant un parell d'anys no vaig saber quin camí li esperava. Un dia vaig trobar un editor a qui li va agradar i la va publicar. Es pot dir que no tinc obra als calaixos perquè no he deixat mai de lluitar.\nFas una pluja d'idees per definir el tema o improvises i després perfecciones?\nQuan començo una obra ja he donat moltes voltes sobre els personatges i allò que pretenc fer, és com si cada cop més la tingués a la ment. D'altra banda, la meva escriptura és visual, es fragmenta com en un guió i això em dóna un espai força interessant per improvisar en les imatges i en la manera de presentar-les. També em preocupa la part estilística i, al final, el procés de correcció pot durar més que l'escriptura de la història en si.\nCada quan sols escriure? De què depèn que tinguis inspiració o no?\nQuan escric, m'agrada endinsar-me en els personatges, faig novel·la psicològica i això demana dedicació. No crec que la inspiració jugui un paper primordial perquè s'entén que hi treballes cada dia. Si un dia estàs més inspirat que un altre, és quelcom que es deu reflectir com un extra d'aquest treball i la pertinent dedicació.\nPodries dir-me el teu ritual d'escriptura particular, si és que en tens?\nM'agrada començar a escriure de bon matí. Quan obro l'arxiu amb què treballo a l'ordinador, puc tenir entre tres i quatre diccionaris sobre la taula. Una llibreta per a notes, uns quants llapis. De vegades puc passar-me dies sense fer anar res de tot això. Per més que sempre arriba un moment en què ho faig anar tot.\nQuina creus que és la recepta per arribar a què una publicació tingui èxit?\nL'èxit és un factor extern a l'autor. Tot i que una obra també pot tenir èxit per ella mateixa, és quelcom que només succeeix de tant en tant. L'èxit és un factor que depèn de modes, de productes molt vendibles, de contractes entre agents i editors, d'encàrrecs per a l'autor, de la pertinent publicitat, de bones ressenyes, d'escriure només allò que ven, i tot i això de vegades els pronòstics fallen. Obres que en un país són vendibles, en altres no ha estat així. Obres que han estat bestsellers i en el seu moment tingueren el rebuig d'algunes editorials... Per més que jo crec que els lectors tenen la darrera paraula i la seva opinió és essencial en el rumb dels llibres. Quan un llibre agrada, s'ha de dir, ja que el boca a boca és fonamental amb tot el ventall de publicacions que surten cada mes.


Enric Giménez ‘Gimenall’ i Emiliano García ‘Garcelló’, a la redacció del 3d8 a Vilafranca.\n15/10/2021 - 14:00h\nEntrevistem Enric Giménez ‘Gimenall’ i Emiliano García ‘Garcelló’, aixecador i anxaneta del primer 3d8 del segle passat, completat pels Nens del Vendrell\nAquest divendres, 15 d’octubre, festivitat de Santa Teresa al Vendrell, fa exactament 70 anys del primer tres de vuit que la colla dels Nens del Vendrell va descarregar al segle XX. També era el primer ‘pare dels castells’ que completava cap colla en l’anterior centúria. De fet, tampoc se n’havia carregat cap des del s.XIX. Avui només queden vius 4 integrants d’aquella construcció i al 3d8 hem parlat precisament amb els dos vailets (ara ja jubilats) que van coronar la construcció. Són Enric Giménez Ojeda, nascut a Vilafranca del Penedès el 8 de febrer del 1942, i Emiliano García Rubio, també vilafranquí i que gairebé va néixer 2 anys exactes després de Giménez, el 9 de febrer del 1944. Tots dos són probablement més coneguts pels mots castellers que els va posar el cap de colla fundador dels Castellers de Vilafranca, Oriol Rossell (‘Gimenall’ i ‘Garcelló’, respectivament). Eren l’aixecador i l’enxaneta d’aquell primer 3d8 del segle XX. A més d’ells dos, al castell hi havia tres vilafranquins més en una època en què es viuria una ‘guerra d’enxanetes’ entre les colles del Vendrell i Vilafranca.\nCom és que van començar a fer castells?\n‘Garcelló’: A mi m’hi va començar a portar el meu germà Polo, entre els anys 1949 i 1950 quan ell tenia 14 ó 15 anys. Com que era molt sec i prim, anava bé per pujar. Assajavem a la plaça de la Verdura, en un passadís del ‘Coro’. El Jan Julivert i l’Oriol Rossell (caps de colla dels Nens i Castellers de Vilafranca) eren amics, però al cap de dos anys ens van segrestar un o dos dies a Sant Marçal perquè no pugéssim amb els del Vendrell.\n‘Gimenall’: Jo vaig començar als 7 o 8 anys perquè els meus dos germans grans també hi anaven. Eren el Ramonet, casteller número u, i l’Antolín.\nAleshores cobraven per pujar, oi?\n‘Garcelló’: Sí, tant al Vendrell com a Vilafranca. Un home americà a qui li dèiem el rico, ens donava 100 pessetes cada cop que ens veia a Vilafranca. Eren molts diners perquè un vermut valia 6 pessetes! Com que érem quatre germans, anava molt bé tenir unes 20 pessetes cadascun per pujar als castells. La mare es llevava cada dia a les 5 del matí per anar a fregar al Banc Central i al Vendrell. El senyor Gual, que tenia un bar i el cine del Centro, també ens donava calés.\nNo era estrany fer castells amb les dues colles?\n‘Garcelló’: No, gens. Anàvem amb les dues colles i em posava una camisa o l’altra segons convingués. A més, no coincidien mai dues festes majors. A més del primer tres de vuit del segle XX, jo vaig fer a Igualada la primera torre de set, el 25 d’agost del 1969, al pis de terços.\nVostè és vilafranquí, però no vivia a Vilafranca.\n‘Garcelló’: No, vivia i encara visc a Sant Boi de Llobregat. Em venia a buscar un taxi per anar a fer castells. De més gran, jugava a hoquei, que vaig començar a prioritzar. Amb el CP Vilafranca vam quedar campions d’Espanya de Segona Divisió a Mieres (Astúries) i vaig haver de córrer per ser al casament de la meva cunyada el dia de la final.\nHi havia hagut algun intent anterior a l’històric 3d8 d’ara fa 70 anys?\n‘Garcelló’: No. Era el primer dia que el provàvem i l’any següent, per Sant Fèlix, els mateixos el vam només carregar a Vilafranca.\nRecorden com van preparar aquell castell?\n‘Gimenall’: Anàvem a assajar al Vendrell i, com que assajàvem a la nit i no hi havia trens per tornar a Vilafranca, anàvem a menjar a Cal Tof i ens quedàvem a dormir a cal Jan Julivert.\nQuè recorden ara d’aquella gesta castellera per l’època?\n‘Gimenall’: Jo no el recordo massa.\n‘Garcelló’: Recordo que a la plaça Vella no s’hi cabia i que al final ens volien enganyar pujant el pilar de sis, dient-nos que era de cinc. Jo tenia 7 anys i mig, era ràpid pujant i pesava poc. El pilar va caure.\nQuè creuen que va suposar aquell primer 3d8 del segle XX?\n‘Garcelló’: Com que era el primer, tothom va estar molt content. Tots els membres del tronc ens vam fer una foto a la Rambla del Vendrell. A Vilafranca només podíem fer el 3d7, el 4d7 i la td6.\nA més de vostès dos a dalt de tot, quants vilafranquins més hi havia en aquell castell de la colla vendrellenca?\n‘Garcelló’: El Ramonet al pis de dosos, el seu germà Antolín a quints i el meu germà Polo, també a quints.\nHi havia bon ambient a la colla?\n‘Gimenall’: Sí, molt bo!\n‘Garcelló’: Anàvem, per exemple, a la festa major d’Igualada i ens hi estàvem tres dies dormint a l’escorxador [riu].\n‘Gimenall’: I jo recordo que a Vilanova vaig fer el pilar de cinc pujat al balcó, es va trencar la faixa amb què m’hissaven i vaig acabar a l’Hospital dels Camils. Vaig caure moltes vegades fent castells i tinc el cap com un timbal [riu].\n‘Garcelló’: Jo m’afanyava molt a pujar ràpid i no em vaig fer mai mal perquè queia sobre de tot.\nQuè en pensen dels castells que es fan ara, amb el permís del coronavirus?\n‘Gimenall’: Mai m’hauria pensat que arribessin tant amunt. Avui dia encara vaig al Figarot i a la festa major a la plaça, però sense camisa.\n‘Garcelló’: Jo encara hi vaig a la colla, ni que sigui per ajudar a la pinya. Visc a Sant Boi, però encara tinc la casa de la mare a Vilafranca i per la festa major vinc sempre.\nQuin castell els agrada més?\n‘Gimenall’: El 3d8ps, perquè és molt difícil pujar-lo a pes.\n‘Garcelló’: El 4d10fm dels Castellers de Vilafranca al Concurs de Tarragona del 2016. Vam quedar campions!\nI amb la colla dels Nens del Vendrell, hi mantenen alguna relació avui dia?\n‘Garcelló’: Al Vendrell no em coneix ningú al cap de 65 anys…\nQuants anys van fer castells?\n‘Gimenall’: Més de 30, des de petitet. Vaig pujar amb les colles de Vilafranca i del Vendrell i, fins i tot, un cop que li faltava un casteller a la Vella de Valls em va venir a buscar el Pep de la Llet [l’històric cap de colla vallenc Josep Gasque Padró].\n‘Garcelló’: Molts anys i, de fet i com et deia, encara vaig amb la colla… Vaig arribar a muntar una colla castellera a Sant Boi, on tenia quatre o cinc canalletes bones, li vaig dir al Melilla i els va fer pujar amb els verds. L’Ivet va ser aixecadora del 5d9f. Al primer 3d8 del segle XX tenia exactament 7 anys i 6 mesos i vaig fer el segon, carregat a Vilafranca, amb 8 anys i 7 mesos.


Cada any es detecten uns 100 nous casos per cada milió d'habitants d'una malaltia autoinmune que destrueix les plaquetes | Consumer\nCada any es detecten uns 100 nous casos per cada milió d’habitants d’una malaltia autoinmune que destrueix les plaquetes\nS'estima que a Espanya hi ha uns 5.000 pacients amb trombocitopenia immune primària, que en els casos més greus ocasiona hemorràgies i limita l'activitat normal\nData de publicació: Dimarts, 15 de Maig de 2012\nCada any es detecten uns 100 casos nous de trombocitopenia immune primària (PTI) per cada milió d’habitants. A més, s’estima que a Espanya existeixen uns 5.000 pacients amb aquesta malaltia, segons assegura el cap de la unitat d’Hemostasia de l’Hospital Universitari La Pau, Víctor Jiménez Yuste. La trombocitopenia immune primària és una malaltia autoinmune caracteritzada pel descens de plaquetes que ocasiona que, en els casos més greus, els pacients tinguin hemorràgies i vegin limitada la seva activitat normal.\nA més, el coneixement dels mecanismes d’aquesta malaltia experimenta notables canvis en els últims anys ja que, a més de la idea tradicional de l’existència d’una major destrucció de plaquetes, en l’actualitat se sap que hi ha també una menor producció de les mateixes. Aquesta patologia es caracteritza per no mostrar els símptomes clínics en moltes ocasions i és que, de cada 100 casos anuals, solament una quarta part dels malalts té una certa gravetat i disminueix la seva qualitat de vida a causa que sofreixen hemorràgies i han de visitar “molt freqüentment” l’hospital.\nLa reunió “Noves perspectives en el maneig de la PTI Crònica”, coordinada per GlaxoSmithKline (GSK) i amb l’aval científic de la Societat Espanyola d’Hematologia i Hemoteràpia (SEHH), ha abordat a Madrid els principals avanços en el seu maneig durant l’últim any. La jornada ha comptat amb la participació del director del Centre per a les Malalties Plaquetarias, de la Fundació sobre Càncer i Malalties Sanguínies Pediàtriques de l’Hospital Presbiteriano de Nova York i del Weill Cornell Medical College, James Bussel. Es tracta d’un dels investigadors més importants a nivell mundial en PTI que ha participat en el desenvolupament de les últimes molècules aprovades i a la planificació de les línies de recerca en hematologia a Estats Units juntament amb les autoritats sanitàries.\nEn la reunió s’han debatut també la gestió del valor de les noves tecnologies en temps de crisis i com aquesta pot afectar a l’atenció als pacients. Segons el cap del Servei d’Hematologia de l’Hospital La Fe de València i membre de la SEHH, Miguel Ángel Sanz, la novetat en els tractaments d’aquesta patologia es basa en la incorporació dels fàrmacs trombopoyéticos, dissenyats per exercir una funció similar a la de la trombopoyetina, que estimula la producció de plaquetes.\nEn concret, un d’aquests agents trombopoyéticos és “eltrombopag”, de GSK, que compensa la destrucció de plaquetes provocada per la malaltia en aproximadament un 80% dels pacients que no havien respost prèviament a altres teràpies. L’eltrombopag “” afavoreix la recuperació de la xifra de plaquetes i s’administra per via oral, la qual cosa facilita el tractament i permet un ajust més senzill per a pacients i metges, el principal avantatge dels quals, segons Sanz, és que funcionen en una “altíssima proporció” de pacients refractaris a tractaments convencionals, amb un “alt perfil de seguretat i reduïda toxicitat”.\n100% anuals casos nuevos-ca trombocitopenia


Adrià Lizanda / Sílvia Barroso 11/01/2019 1:12 pm\nEls taxistes de Barcelona apugen el to encara més i ara amenacen l’Autoritat Catalana de la Competència (Acco), que ahir va anunciar que impugnarà el decret de la Generalitat si recull les exigències del sector per dificultar el negoci de les companyies de llicències VTC, com Uber i Cabify.\nSegons ha explicat al TOT Barcelona Alberto Álvarez, portaveu del sindicat Élite Taxi, “els juristes del sindicat estudiaran seriosament la fórmula per emprendre accions legals contra l’Acco”. “No dubtem que aquest organisme està totalment sota sospita”, adverteix.\nLa tesi d’Élite Taxo és que l’Acco “obeeix a les pressions i amiguismes de Uber i Cabify per sobre de les legislacions. És un cas idèntic al de la Comissió Nacional dels Mercats i la Competència (CNMC) [l’homòloga de l’Acco a l’Estat]”.\n“Els pròxims atacs al sector del taxi, arribaran des de l’Acco, que intentarà carregar-se qualsevol avenç per diferenciar els dos sectors, i el reglament metropolità serà el primer intent. L’Acco ja ha fet altres moviments de suport a Uber, però sobretot ha intentat pressionar les administracions, perquè creïn una legislació única per a Taxis i VTC’S”, assegura Álvarez.\nPendents de la resposta de Territori i l’amenaça de col·lapsar el MWC\nMentrestant, els taxistes tindran avui una resposta del departament de Territori sobre la viabilitat de les exigències del sector per al decret que ha de regular els cotxes amb llicències VTC. Les dues demandes principals és que s’obligui als clients d’Uber i Cabify a demanar els serveis 24 hores abans i que els conductors hagin de tornar a la base entre servei i servei, en lloc de recórrer els carrers de Barcelona a l’espera de clients: les dues demandes contra les quals va advertir ahir l’Acco.


• El president del Círculo Industrial, Eduardo Segura, per la seua banda, ha comunicat que l'objectiu del Círculo “és fer que la societat se senta orgullosa del d'ell, igual que el Círculo Industrial ho està del seu poble”. • D’aquesta manera, l'entitat s’afegeix a la llista de persones i institucions que han sigut reconeguts amb la Medalla d’or de la ciutat\nTags: Alcoi, Círculo Industrial Alcoi, Medalla d'Or\nLa Corporació alcoiana ha procedit a entregar la Medalla d’Or al Círculo Industrial d’Alcoi com a homenatge per la seua rellevància històrica al municipi. Una decisió consensuada per tots els grups polítics de la Corporació.\nHa sigut l’any del 150 aniversari de la fundació de l’entitat. Des dels seus inicis, datat en 1868, el Círculo Industrial ha treballat per a fomentar la cultura alcoiana. Destaca la seua implicació en el teixit social, artístic i musical de la ciutat. Cal destacar la labor de l’entitat implicada en donar a conéixer el patrimoni històric alcoià. De fet, l’edifici del Círculo Industrial és un dels exemples més importants de l’art modernista.\nTal com va afirmar l’alcalde, Toni Francés, a l’acte “avui rendim homenatge en aquest Ajuntament, la casa de tots els alcoians i alcoianes i oberta a tots, a una de les institucions que més han influït en el desenvolupament de la vida local, de l’economia, de la cultura i l’art, de la vida social de la ciutat, el Círculo Industrial”.\nEl president del Círculo Industrial, Eduardo Segura, per la seua banda, va ressenyar l’esperit liberal que van enfondir en ell els antecessors, “esperit liberal en el sentit autèntic, de llibertat, com a homes lliures; perquè el Cercle és una societat privada lliure, en la qual cabem tots”. També ha assenyalat que el Círculo evoluciona al mateix temps que la societat en la qual s’integra, i que el seu objectiu “és fer que la societat se senta orgullosa del Círculo Industrial, igual que el Círculo Industrial ho està del seu poble”.\nD’aquesta manera, l’entitat s’afegeix a la llista de persones i institucions que han sigut reconeguts amb la Medalla d’or de la ciutat. És el cas de Camilo Sesto, Ricardo Senabre, Isabel-Clara Simó, Juan Gil Albert, Ovidi Montllor, Amando Blanquer, o Ramón Castañer, entre d’altres. També la Universitat Politècnica de València, l’Assemblea local de la Creu Roja o el Cos de Bombers d’Alcoi, per posar sols alguns exemples.


Hospitals en Olomoucký - Directori - Llistat - Guia - Hospital - República txeca - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › República txeca › Hospitals en olomoucký\nHospitals en olomoucký República txeca\nHospitals en Olomoucký recomanades:\nEls 635675 habitants de Olomoucký tenen diversos hospitals que poden proporcionar-los atenció mèdica. Si necessiteu trucar i demanar una cita, o fer qualsevol pregunta abans d'anar, o fer qualsevol consulta, trobeu aquí els telèfons de contacte i adreça de tots Hospitals en Olomoucký.\nSi no sabeu què fer si trobeu informació que no correspon a la realitat d'aquest directori, us direm: contacteu amb nosaltres i feu-nos saber on es troba aquest error per rectificar-lo i podem seguir sent útil. A totes les persones que cerquen Hospitals en Olomoucký.\nNo es pot arriscar a tractar problemes de salut amb poca serietat. Si observeu símptomes estranys i heu de trobar Hospitals en Olomoucký, consulteu-los aquí, perquè en aquest lloc web hem registrat tots els hospitals de República txeca.\nHospitals en Olomoucký per categoria\nL'accés a la salut pública és un dret de tots els ciutadans. Si voleu saber quins són els hospitals públics Olomoucký (República txeca), introduïu i veureu cadascun d'aquests centres amb tota la vostra informació de contacte i ubicació\nA Olomoucký (República txeca) es poden trobar molts hospitals privats, que ofereixen diferents especialitats mèdiques i diferents modalitats de tractament per al seu problema de salut. Si voleu saber quants hospitals d'aquesta regió i les seves condicions o preus, visiteu el lloc web de cada centre que proporcionem en aquesta llista.\nMostrant 10 Hospitals en Olomoucký\nHospitals en Olomoucký per ciutat important\nNi la malaltia ni els accidents escullen temps o lloc per manifestar-se. Per aquest motiu, és tan important disposar de tota la informació dels hospitals, especialment dels més propers, a mà i ràpidament. Aquí trobareu tot el que necessiteu saber per poder contactar amb qualsevol hospital Olomouc, a República Txeca.\nLa població de Prostějov, República Txeca sempre ha confiat en una atenció mèdica de qualitat dels hospitals dels voltants. Si necessiteu consultar la informació de contacte i la ubicació geogràfica d'un d'aquests hospitals, ens complau dir-vos que a Hospitalsworldguide trobareu tot el que necessiteu saber.\nPassar ràpidament a un hospital pot ser necessari en algun moment, especialment en casos de malaltia greu de caràcter urgent. Per tant, tome nota d'aquí els telèfons dels hospitals de Přerov, República Txeca per tenir-los a mà si és necessari.\nNo espereu més si necessiteu veure el vostre especialista avui mateix. La vostra salut hauria de ser la vostra prioritat i ha d'estar en bones mans. Consulteu aquí en aquesta base de dades d'hospitals, el vostre hospital més proper a Šumperk, República Txeca.\nLa salut no és només l'absència de malaltia, sinó també un estat de benestar físic, psicològic i social. Un concepte molt ampli és la veritat, però la veritat és que si en algun d'aquests camps ens trobem malament, és hora de buscar l'especialista adequat. Aquí trobareu tots els hospitals a Hranice, a República Txeca, per contactar amb el vostre especialista.\nEmmalaltir pot ocórrer de sobte, el moment que menys espera. Si visiteu o visiteu Zábřeh, aquesta bella ciutat República Txeca, i teniu símptomes molestos com el dolor abdominal, nàusees o vòmits, potser hauríeu d'anar a l'hospital més proper. Vegeu tota la informació de l'hospital aquí a Hospitalsworldguide.\nHospitals en Olomoucký per província\nMés destacats Hospitals en Olomoucký


L’Ajuntament de les Coves de Virnomà impulsa la igualtat amb una xarrada de Shandy Barbosa a l’alumnat del CEIP La Moreria\nL’activitat està emmarcada en una subvenció del Pacte d'Estat contra la Violència de Gènere\nEl CEIP La Moreria de les Coves de Vinromà acollirà divendres que ve 30 d'abril una xerrada formativa impartida per Shandy Barbosa, una de les millors jugadores d'handbol a escala nacional i internacional. L'activitat està organitzada per l'Ajuntament i cerca conscienciar sobre la importància de la igualtat.\nLa sessió s'emmarca entre les accions que organitzará el consistori a través de la subvenció del Pacte d'Estat contra la Violència de Gènere i té com a objectiu la sensibilització social per a evitar la discriminació per raons de sexe o raça, així com donar a conéixer l'esport femení, fomentar la pràctica esportiva entre els xiquets i xiquetes i transmetre valors com la solidaritat.\nEn concret, la jugadora d'handbol compartirà la seua experiència de vida i superació fent un recorregut per la seua trajectòria professional. De fet, des de l'organització s'ha facilitat al centre un vídeo perquè l'alumnat conega prèviament la vida professional i personal de l'esportista.\nL'activitat s'ajustarà a les mesures COVID-19 vigents, de manera que la xerrada s'impartirà a tots els alumnes de l'escola, en grups reduïts i adaptada a les diferents edats.\nL'alcaldessa del municipi, Mònica Nos, ha recordat que "amb aquesta activitat donem visibilitat a l'esport femení i alhora acostem als nostres xiquets i xiquetes una dona referent en aquest àmbit. És una manera de fomentar la igualtat a través de l'exemple inspirador d'aquesta jugadora d'handbol".


Apartment Petro Okrug Gornji Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Okrug Gornji, Apartment Petro és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Petro és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nL'ambient de Apartment Petro es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Okrug Gornji, faci de Apartment Petro la vostra llar.


S'instaura el toc de queda entre les 22 i les 6 h i ja es parla d'un possible confinament de cap de setmana - Revista Cambrils\nAhir a la tarda el Comitè Tècnic del pla PROCICAT va aprovar la resolució que va entrar en vigor aquesta passada nit i que instaura aquesta restricció horària llevat d’algunes excepcions\nPublicat el Dilluns, 26 d'octubre de 2020 10:25h\nImatge dels vials del costat de la riera d'Alforja, ahir a la nit, un cop instaurat el toc de queda | Lluís Rovira i Barenys\nAhir a la tarda el Comitè Tècnic del pla PROCICAT va aprovar la resolució que ha entrat en vigor aquesta passada nit, i que prohibeix la mobilitat entre les 22.00 hores i les 06.00 hores, llevat d’aquells desplaçaments o activitats considerades de caràcter essencial. Aquesta passada nit ja ha estat la primera en la que s'ha instaurat aquesta normativa de restricció de la mobilitat amb la finalitat de frenar l'expansió del coronavirus que a hores d'ara dóna uns valors alarmants.\nLes excepcions que la resolució contempla, i que hauran de ser justificades amb el Certificat autoresponsable de desplaçament, són:\nSegons la resolució, correspon als ajuntaments i a l'Administració de la Generalitat de Catalunya, en l'àmbit de les seves competències, les funcions de vigilància, inspecció i control de les mesures establertes en aquesta Resolució. L'incompliment de les mesures serà objecte de règim sancionador d'acord amb el Decret llei 30/2020, de 4 d'agost, pel qual s'establia el règim sancionador específic per l'incompliment de les mesures de prevenció i contenció sanitàries per fer front a la crisi sanitària provocada per la COVID-19. Les sancions previstes van des dels 300 als 6.000 euros.\nConfinament de cap de setmana\nD'altra banda, la consellera de la Presidència de la Generalitat de Catalunya, Meritxell Budó, ha dit aquest matí en una entrevista radiofònica que una de les opcions que hi ha sobre la taula del Govern de la Generalitat per a contenir la segona onada de la covid-19 és el confinament de cap de setmana.


Pla de recerca, seguiment i permanència. Institut Nacional d'Educació Física de Catalunya\nEsquema del Pla de recerca, seguiment i avaluacions anuals\nEls estudis de doctorat tenen una durada d’un màxim de tres anys, a temps complert, a comptar des de la formalització de l’admissió del/la doctorand/a al programa (matrícula de tutela acadèmica) fins a la sol·licitud de dipòsit de la tesi doctoral. No obstant això, la Comissió Acadèmica del programa pot autoritzar una pròrroga per un any més, i excepcionalment, un segon any addicional.\nRègim de permanència a temps complert i parcial [93,76 KB ]\nPla de recerca i seguiment\nAbans de finalitzar el primer curs acadèmic en què ha sigut admès/a, el/la doctorand/a ha d’elaborar el pla de recerca. Aquest es un document que, com a mínim, ha d’incloure el títol provisional de la tesi, els objectius que pretén assolir, la metodologia que emprarà, i també els mitjans i el cronograma.\nA més del treball específic que el/la doctorand/a desenvolupa en el seu pla de recerca, El programa de doctorat també inclou activitats formatives que no requereixen l’estructuració en crèdits ECTS, i comprenen tant formació transversal com específica. A partir del curs acadèmic següent en que s’ha acceptat el pla de recerca, el/la director/a i el/la tutor/a de tesi informaran a la Comissió Acadèmica, cada curs acadèmic, dels avenços produïts en el pla de recerca i el document d’activitats, per tal que aquesta els avaluï. La Comissió Acadèmica del programa fixa el calendari i els documents específics que s’han de presentar per a dur a terme l’avaluació anual.\nPer poder llegir una tesi doctoral, un cop finalitzada, el/la doctorand/a ha de sol·licitar a la Comissió Acadèmica del programa l’autorització per dipositar-la. En cas de resolució favorable, la tesi queda dipositada durant un període de 7 dies, i es conforma el tribunal d'experts per a la seva posterior lectura. Durant el període de dipòsit, qualsevol persona amb doctorat pot examinar la tesi i formular, per escrit, les consideracions que consideri adients sobre el contingut a la Comissió d’Autorització de la Defensa de la Tesi de l’Escola de Doctorat.\nLa tesi es pot presentar en un format tradicional, o bé com un compendi de publicacions. Per poder presentar una tesi en aquest segon format, s'han de assolir uns requisits que estan recollits en la normativa.\nSi ets doctorand/a del programa de doctorat de l’INEFC de Barcelona, i vols iniciar el procediment de autorització de dipòsit i defensa de tesi, pots fer-ho mitjançant el formulari.\nEsquema de l'autorització del dipòsit i de la defensa de la tesi [98,25 KB ]\nNormativa tesi per compendi de publicacions [136,99 KB ]\nSol·licitud d'autorització de dipòsit de tesi doctoral [29,19 KB ]


IniciSalvador MacipUn viatge inesperat\nInfantil Lluís Llort Ressenya 2015 Salvador Macip\njomateixa 25/11/15 22:59\nCom tu dius, és pels més joves. Segur que s'ho passaran molt bé llegint les aventures de l'Arman. Es nota que els escriptors i il·lustrador també s'ho han passat molt bé.\nSalvador Macip 26/11/15 01:07\nEns ho hem passat molt bé, sí :). Gràcies per la ressenya! I també per dividir-la en dues parts, una per cada llibre, així em puc mantenir per davant de l'amic Murakami :)\nPons 26/11/15 08:35\nAixò del viatge inesperat no el feia un hobbit quan una pila de nans el venien a veure a casa?\nGemma Sara 5/12/15 17:23\nGràcies per la recomanació, que la Sara s'està acabant la sèrie de la Zoe!\nSergi 19/12/15 21:16\nMoltes gràcies a tots pels comentaris, sobretot a l'autor del llibre. El segon caurà en algun moment, segur, i no trigaré massa. Una bona opció pels pre-adolescents, però que també farà gaudir als més ganàpies, aposta segura.\nJomateixa, me'ls imagino partint-se de riure escrivint els diàlegs i amb els dibuixos. No sé com és la realitat, però fa tota la pinta!\nSalvador, no et queixaràs! A mi em sembla evident que això són dos llibres, però el darrer de Murakami recollia les seves dues primeres novel·les i el vaig comptar només com a un, així que ets un mimat!\nPons, jo també ho vaig pensar! Però aquest viatge és una mica diferent.\nGemma Sara, segur que la Sara és prou espavilada per llegir aquest llibre ja!


Webinar “Ets una entitat d’economia social i necessites un software de gestió?” – social.sic\nsocial.sic | Socialsic organitza la sessió "Ets una entitat d'economia social i necessites un software de gestió?"\nEl proper divendres, 9 d'abril, Auren i ‘social.sic’ organitzen el webinar "Ets una entitat d'economia social i necessites un software de gestió?".\nsocial.sic, formació, software de gestió, entitats d'economia social, tercer sector, sessions de formació\nPublicat a les 10:31h a Notícies\tper\ta n n a\nEl proper divendres, 9 d’abril, Auren i ‘social.sic’ organitzen el webinar “Ets una entitat d’economia social i necessites un software de gestió?”.\nLa sessió s’adreça a tot l’equip humà de les entitats d’iniciativa i economia social (residències, centres especials de treball, centres ocupacionals, etc.), que treballen en l’àrea de direcció, administració i gestió. Servirà per conèixer a fons ‘social.sic’, eina de gestió específica per al tercer sector, que permet unificar tota la gestió del centre en una mateixa plataforma al núvol, amb un manteniment sempre actualitzat i el màxim nivell de seguretat.\nformació social.sic software de gestió tercer sector webinar


Quantes Valències amaga València? Una novel·la puja al tramvia per rememorar-les totes - Cultur Plaza\nMuntatges inclosos al llibre, cortesia de Drassana\nVALÈNCIA. Es curiós (i ben penós) com els habitants i visitants de la ciutat ‘gaudixen’ d’una àmplia mancança de memòria gràfica de la ciutat. El mèrit és en exclusiva de les institucions que, potser aborronades pels grans esdeveniments, han tingut molta més relaxació per a pressupostos en caterings i molta més mesura per a emprar recursos econòmics (és a dir, humans i tècnics) perquè la història més pròxima de València en el seu nivell més visual genere, ben avançat el segle XXI, encara tanta i tanta sorpresa entre fallers i forasters. La prova és que, a hores d’ara, quan pàgines online com l’Associació Cultural Remember València pugen algun dels seus muntatges o imatges d’un passat recent, l’engagement i la viralització de l’assumpte fa pensar en la troballa d’un tresor (que ho és).\nL’anomalia històrica, més bé gràcies a l’activitat de col·leccionistes particulars (com ara Rafael Solaz), interessants divulgadors desinteressats (com Ángel Martínez o Andrés Gimenez) i actius com ara les citades plataformes online. D’eixe fòrum online convertit ara en Associació Cultural ix esta setmana a les llibreries comercials la primera novel·la que ha tractat d’embastar bona part d’eixos recursos gràfics amb una història de ficció com a fil conductor. València des del tramvia no és la mateixa (Drassana, 2016) és, a més a més, la primera novel·la de Xavier Oms (València, 1947), històric membre del teatre independent i universitari, a més d’actiu agent de Cultural Remember València.\nEl fòrum va nàixer el 2004 i ara els populars muntatges d’Oms han servit per a il·lustrar una història d’històries, en la qual els personatges –com ell reconeix en declaracions a Valencia Plaza– mantenen “els trets que jo he percebut del que podrien ser les persones d’estos barris”. El treball d’Oms amb els muntatges a partir de les fotos de La Valencia desaparecida, el treball dels ja esmenats Martínez i Giménez, són fonamentals per a acompanyar el relat d’esta novel·la que fluïx ràpida en les mans del lector que reconeix molts racons de la ciutat de València. Més enllà del Barri del Carme, el centre o els Poblats Marítims, tots tres protagonistes, hi ha molts altres espais per al desenvolupament de la ficció.\nLa València dels tramvies, damunt la travessa històrica\nL’autor té una predilecció a la ciutat de València, un fil conductor que és de ferro, fusta i cuir i de tant en tant fa espurnes: el tramvia. La mateixa volença que Rodolf Sirera, qui prologa el llibre i fa sentir el lector part d’una “emocionant aventura”. Unes línies que no s’han de desordenar per tal de llegir un llibre que s’ha de seguir amb el recorregut que tots eixos números i cotxes tracten de descriure en eixa “terra de modernitat impossible”. Els fotomuntatges servixen com de travessa entre dos mons, el d’una València de l’ara i el hui i les persones que fa no res, despús-ahir, construïen una ciutat encara de palaus, encara amb els ecos del barroquisme, encara amb cotxes tirats per cavalls i amb un riu que com bé narra València des del tramvia no és la mateixa, “ja no és ni riu”.\nÉs curiós com eixa eina tecnològica que fa servir Oms, la del muntatge que barreja el present amb el passat, funciona per crear imatges de ficció. És l’escenari un punt real i un punt nostàlgic per a imaginar eixes persones d’una València que, des dels caràcters descrits, són reconeixibles. Oms admet, tot i així, que “mai” havia pensat a “escriure un llibre. Va sorgir quasi de casualitat, tractant les imatges i pensant d’una manera més bé ingènua que tot allò formava part d’un relat conjunt, unitari”. Per l’experiència des de les plataformes online, l’autor sap que “a la gent li interessa molt veure com era la ciutat, però el que és més important és que com més la coneix, té més cura per cuidar-la”. I també, “més cura per conéixer més de la seua pròpia ciutat”.\nOms creu que el desconeixement promocionat des de les institucions –per incompareixença d'estímul d’investigacions, llibres i exposicions al seu voltant– “té conseqüències molt roïnes per a la ciutat. Hi ha molt de material, però està molt mal gestionat. És cert que a la Biblioteca Valenciana hi ha ara per ara una quantitat enorme d’informació, però fan falta mitjans i fa falta interés per a aprofitar tot això”. Li preocupa a l’autor què passarà “amb les col·leccions que coneixem i les que no coneixem de fotografies de València”. Com ell suposa, no existix un pla per a recuperar tota la possibilitat documental gràfica i visual de València, potser massa allunyada encara dels pensaments i les inversions per part de les regidories de cultura que puntualment fan alguna compra, “però no existix una estratègia al voltant de totes estes possibilitats de memòria i patrimoni”.\nDes de l’Associació Cultural Remember València i amb la coordinació de l’Ajuntament, estos independents sí que tracten d'apropar-se “a tots els barris mitjançant els centres de majors, per posar en valor les fotografies antigues i sobretot recopilar històries dels barris”. Tan important és fer eixa recerca i recopilació de material com deixar que eixes persones s’involucren en la recuperació de documents. Potser mitjançant eixa iniciativa alguna cosa puga canviar d’ara en avant, encara que es fonamente en l’acció d’individus.\nValència “va voler ser barroca i cobrí els seus austers murs gòtics perquè se n’avergonyia; després arribà el neoclassicisme i més tard es va tornar a destruir el que s’havia construït a la recerca d’una identitat perduda”. Eixa identitat ara, també amb aquesta novel·la, es recupera des de la via de la independència, encara que amb un pessic d’audiència que potser hauria de fer pensar els que protegixen i fomenten el coneixement del patrimoni més immediat.


Tres instituts mallorquins desafien l'unionisme i la caverna els ataca La República\nTres instituts mallorquins desafien l’unionisme i la caverna els ataca\nEl sentiment de germanor per la lluita de la llibertat de Catalunya que es viu des de les Illes Balears no és menor. Avui us posem tres exemples de tres […]\nIES Sineu, Mallorca\nEl sentiment de germanor per la lluita de la llibertat de Catalunya que es viu des de les Illes Balears no és menor. Avui us posem tres exemples de tres instituts de Mallorca que han desafiat l’unionisme fent ús de la seva llibertat d’expressió sabent que serien la diana dels atacs de la premsa del règim, tal com ha passat. El Mundo, ABC i altres mitjans han carregat contra els centres educatius pel sol fet de practicar la llibertat d’expressió.\nEl centre d’ensenyament secundari de Sineu ha penjat banderes catalanes i s’han col·locat cartells reivindicatius amb textos com “ni oblit ni perdó” o “els Borbons són uns lladres” parafrasejant el raper Valtonyc, exiliat per evitar la presó per les seves lletres.\nD’altra banda, a l’IES Marratxí hi van aparèixer també cartells catalanistes i signats per “Alumnes de l’IES Sineu per la llibertat”. Malgrat les pressions, el centre no els ha retirat i ha donat el seu vistiplau.\nD’una manera més ferma, al voltant de les 10 del matí, els alumnes d’ESO de l’IES Felanitx es van reunir al pati i pel megàfon es va defensar el referèndum de l’1-O català. El manifest es va poder escoltar des del carrer.\nNi oblit, ni perdó.#1OCT 📍IES SINEU pic.twitter.com/TVze9sneXn\n— tin⚡ (@martinafhs) October 1, 2018


Les llars espanyoles incrementen el consum del pa en un 1,8% en l'últim any\nLes llars espanyoles van incrementar el consum de pa en un 1,8% durant els mesos de maig de 2012 i abril de 2013 pel que fa al mateix període de l'any anterior, segons les dades ofertes pel Panell de Consum, que elabora el Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi ambient.\nEl volum total de compra de pa, en les seves diferents varietats, va ascendir per tant en aquest període a 1.667.336,250 quilos. No obstant això, l'informe mostra que la despesa s'ha mantingut estable, a causa que el preu mitjà d'aquest producte es va contreure l'1,9%, la qual cosa va suposar una despesa total de les llars espanyoles de 3.903.011,500 euros.\nD'aquesta forma, el consum per càpita es va situar en els 36,12 quilos per persona i any, constatant-se que el pressupost mitjà destinat a aquest producte ha suposat el 5,75% de la despesa destinada en les llars a l'alimentació.\nLa varietat més consumida és el pa fresc/congelat, que suposa el 84,2% del volum de mercat i s'incrementa la seva compra un 1,5% en relació al mateix període de l'any anterior. L'increment es deu a l'augment en el consum del pa fresc integral, que va augmentar en un 14,3%, i del pa fresc sense sal, que va augmentar un 18,2%.\nEl perfil del consumidor intensiu de pa són llars nombroses, format per més de 4 persones, parelles amb fills d'edat mitjana i majors, igual que les parelles adultes sense fills, el responsable dels quals de la compra té més de 50 anys, no activa, i que viu en poblacions petites/mitjanes de fins a 10.000 habitants.\nDestaca que les llars d'adults independents, malgrat no ser els consumidors més intensos, van ser els que més van incrementar el seu consum per càpita en l'últim any mòbil, mentre que Navarra, Galícia i Castella i Lleó són les comunitats que més consumeixen pa i Balears i Madrid, les que menys.