Nadia Olm, trencant estereotips amb el rugbi i fent-lo visible\nNadia Olm, trencant estereotips amb el rugbi\nde Dona Secret\t el 8 nov. 2020\nSi bé no es considera l’ambaixadora del rugbi femení a Andorra, Nadia Olm és una de les figures que més han ajudat a fer visible aquest esport en els últims anys. Jugadora del VPC Andorra i de la selecció nacional de rugbi 7, a més de seleccionadora júnior, fora de les nostres fronteres defensa la samarreta del Tolosa Ovalie i la selecció francesa de 13. Als seus 27 anys somia a participar en el pròxim Mundial amb el 13 de França. Quan pengi les botes vol seguir relacionada amb la pilota oval com a entrenadora.\nFotos: Bernard Rieu · Edu Rois · Jaume Andreu\nCom vas descobrir i vas començar a practicar aquest esport?\nVa ser quan anava al Lycée. Tenia 14 anys i en el col·legi un dels professors, Roger Calvell, ens va fer jugar al rugbi i em va agradar. Ho vaig fer com una activitat extraescolar, però em va agradar tant que amb una amiga vam decidir apuntar-nos al club quan teníem 17 anys.\nEt sents l’ambaixadora del rugbi femení a Andorra?\nNo, no especialment. Jo, quan em comprometo a fer alguna cosa, la faig al cent per cent. És veritat que el rugbi, més que un esport, és una passió. Quan t’agrada molt una cosa li poses moltes ganes i intentes tirar sempre cap endavant, però hi ha altres noies que també donen molt i demostren el seu compromís. Per això no em sento com una ambaixadora del rugbi. Som un equip i totes ho som.\n“Crec que les noies hem de continuar creient i apostant per l’esport”.\nEn els teus inicis com a jugadora de rugbi vas haver d’escoltar moltes vegades que el rugbi és un esport per a nois?\nHo vaig escoltar, però no gaire. Pot ser que més que un esport per a homes escoltés el comentari que jo era molt prima i em deien: tu fas rugbi? A nivell físic no ho veien, pot ser perquè ho assimilaven més amb un esport de nois. Però sí que s’escolten comentaris de tipus “com és que fas això”, “això és per a nois”, “us pegueu?” … I no té res a veure. Crec que ara la imatge del rugbi va canviant.\nEs diu que el rugbi és un esport de bruts practicat per cavallers. Quines particularitats té el rugbi femení?\nEl rugbi femení és un joc una miqueta diferent del masculí. De fet, a la gent li està agradant molt veure-ho. Ara és cert que, si mires el rugbi masculí de fa vint anys, no té res a veure amb l’actual. Els jugadors es preparen molt físicament i els impactes són molt forts. Si compares la melé de fa vint anys, físicament no és el mateix i les dones no tenim aquesta força bruta que els nois utilitzen en el rugbi. No sé si el rugbi femení és més atractiu, però és molt més dinàmic i col·lectiu. No apostem només per la nostra força, sinó també per a organitzar una jugada perquè la pilota arribi al final.\nUn dels elements característics del rugbi és el tercer temps. Les noies ho viuen igual que els nois?\nSí, completament. Per a nosaltres també és una cosa important, quan podem sempre fem un tercer temps, un sopar amb l’altre equip. És una cosa que fa anys que està implantat i les noies ho vivim igual que els nois.\nCom veus l’evolució del rugbi femení en els últims anys?\nLa veig molt positiva. És veritat que sempre s’ha de lluitar molt, perquè és un esport amb connotació masculina. T’has de fer el teu lloc i si no lluites tu, ningú lluitarà per tu. Durant els últims anys s’ha implantat molt a nivell mediàtic, sobretot a França. Algunes noies comencen a ser professionals i s’està començant a apostar pel rugbi femení. Crec que en els últims anys hi ha hagut un salt molt important.\n“L’esport col·lectiu t’aporta una visió molt important del que és la companyonia i els valors”.\nSi bé l’esport femení ha fet passos de gegant en aquests últims anys, continua lluny respecte de la difusió que té l’esport masculí. Com creus que es pot arribar a reduir aquesta bretxa?\nÉs una pregunta que em faig cada dia. Si bé és cert que l’esport femení ha anat evolucionant, continuem veient que el masculí és més preponderant i sobretot aquí a Andorra, encara és més evident. La gent mira més el masculí que el femení, però això passa a tot arreu. Crec que les noies hem de continuar creient i apostant per l’esport. És un esforç i una lluita que hem de fer, ningú no ens regalarà res. Hem de mantenir la imatge que estem donant d’aquest esport atractiu de veure.\nCreus que les noies que juguen al rugbi han de trencar alguns estereotips i vèncer prejudicis?\nCrec que sí, sobretot depèn d’on juguis. A França, crec que a poc a poc la societat ho va integrant i és estrany que trobis una persona que et digui: com és possible que juguis al rugbi? En altres països, on el rugbi no està tan desenvolupat, és una mica més complicat. Aquí a Andorra he sentit algunes persones que encara no saben que existeix un equip de rugbi femení. És una llàstima perquè la selecció júnior, per exemple, va jugar aquí a Andorra un torneig europeu i va fer un molt bon paper. Encara falta fer més promoció i mediatitzar-ho més, però crec que, a poc a poc, les coses van canviant. Cal continuar treballant i lluitant perquè ningú ho farà per tu.\nQuè aporta el rugbi a la teva vida?\nA més de ser una pràctica esportiva, crec que l’esport col·lectiu t’aporta una visió molt important del que és la companyonia i els valors. En el rugbi hi ha molt de sacrifici, no ets ningú sense l’altre. Pots ser molt bo individualment, però si no confies en el teu company i si el teu company no t’ajuda, no arribaràs a res. El rugbi és sacrifici i solidaritat. És veritat que reps cops, però després donen els seus fruits. Reps cops, però després els gaudeixes. Tots aquests valors que aprenem en el joc serveixen també per a la vida, per a tirar endavant. Personalment, crec que si fas un esport, et canvia la visió. Fas molt bones amistats i vincles, perquè no has deixat d’estar jugant al costat d’una noia que t’ha estat ajudant.\nCom compagines les diferents modalitats i equips de rugbi en els quals participes?\nBé. El 7 és a final de temporada. Comencem a entrenar sobre el mes de març o abril, sempre depenent de quan comenci la competició, que és quan acaba la lliga espanyola. Llavors, juguem l’europeu sobre el mes de juny. Amb el tretze és tot l’any, però es compagina bé. A nivell d’esport, crec que és un complement. Perquè el 13 no té les mateixes normes que el quinze i és un joc més físic. En el cas del 7 també, no són les mateixes regles ni estratègies i, fins i tot, el nombre de persones en el camp. Totes les modalitats requereixen un estat físic important.\nEt veus jugant el Mundial de rugbi de tretze amb França?\nSí, m’agradaria. És l’objectiu al qual vull arribar, però depèn del seleccionador. Estic treballant fort a nivell físic en la pretemporada. Durant la temporada entreno pel meu compte perquè a Tolosa no puc anar sempre. De moment m’han seleccionat com a ala en tots els partits de preparació, però això no vol dir res. Evidentment és l’objectiu i seria un somni poder jugar un Mundial, però no et sabria dir si em seleccionaran o no.\nLa teva parella és jugador de rugbi, com ho porteu a casa? De quina manera desconnecteu de la pilota oval?\nÉs complicat desconnectar perquè compartim la mateixa passió i el mateix esport, però el portem molt bé. Ell fa molts anys que juga i té més experiència que jo. En aquest sentit m’ajuda molt. La part positiva és que ens veiem en el camp i estem molt lligats pel rugbi. Però també tenim els nostres amics fora del camp, fem vacances i tenim el nostre espai fora de l’esport.\nFins a on t’agradaria arribar en el món del rugbi? Quin és el teu somni?\nSi parlem de somnis, m’hagués encantat poder viure del rugbi, que fos el meu treball, però no ha pogut ser. Vaig començar en el rugbi molt tard, amb 17 anys, i el màxim que puc fer ara és intentar participar en el Mundial de 13. Després, seguiré en el rugbi, però més enllà no arribaré. Les noies que són professionals es dediquen al cent per cent i, des de petites, ja han estat involucrades amb la pilota oval. A Andorra tenim algunes noies joves que ja van jugant i poden tenir un futur més esperançador. El fet d’haver començat tard suposa alguns límits i barreres. Als 27 anys és complicat passar a ser professional. En un futur m’agradaria continuar entrenant equips femenins o masculins.\nA nivell esportiu i personal Quins plans tens a futur?\nA nivell personal el meu objectiu és continuar creixent i evolucionant en el treball, perquè li dedico entre vuit i deu hores per dia. Crec que és fonamental sentir-se a gust per a continuar tirant endavant. Actualment, estic en el departament d’esports del Govern. Quant a l’esportiu, m’agradaria jugar per la copa del Món en el 2021 i els Jocs dels Petits Estats d’Europa.\n“M’agradaria jugar per la Copa del Món en el 2021 i els Jocs dels Petits Estats d’Europa”.\nMireia Clua va oferir el seu primer concerto via streaming\nRestaurant Versailles, dècades de tradició i savoir faire\nJosep Segura\t 9 abr. 2021


Nom: FORTIFICACIONS DE TIPUS VAUBAN\nNúm. Registre / Catàleg: 975-MH\nEl turó de la Seu Vella està format per tres terrasses: la Roca Sobirana, on es troba la Suda, la Roca Mitjana, amb la Seu Vella, i la Roqueta que tanca el recinte actual. La porta principal a tot el recinte és la Porta del Lleó, al costat oest.\nEl sistema Vauban fa referència a una nova manera de construir les fortificacions, ideada pel marquès de Vauban, que neix com a resposta a l'aparició de l'artilleria. Aquestes construccions es caracteritzaven per la seva planta amb forma d'estrella i l'aparició de baluards. Malgrat que les obres que es van realitzar a partir del 1640 per enginyers francesos son molt primerenques per poder situar-les dins del sistema Vauban, ja apareixen alguns punt en comú fruit d'una tradició anterior. Els que si es poden considerar dins d'aquesta tipologia són les muralles i baluards de la Llengua de Serp, de la Reina, de Louvigny i la Punta de Diamant.\nEl baluard de la Llengua de Serp es troba en l'extrem sud-occidental del recinte murat i rep el seu nom per el seu traçat estret i allargat. En aquest indret hi havia el barri de la Suda, el qual es va destruir al 1710 per la construcció d'aquest baluard. La construcció finalitzà al 1730. La Punta de Diamant es troba al nord-oest i, juntament amb el baluard de la Llengua de Serp, domina la vall de la ciutat medieval de la Suda.\nEl baluard i la contraguàrdia de la Reina es troben a l'est, molt a prop de la Seu. Es va construir sobre els fonaments, cisternes i cellers del Palau Episcopal medieval. Té la característica forma de punta del sistema Vauban, a l'igual que el baluard de Louvigny, situat al nord del turó. Aquest últim, anteriorment s'anomenava baluard de Cantelmo però va ser destruït al 1707 i, quan es van fer les obres de restitució, van canviar el nom. Un túnel unia aquest baluard amb la plataforma inferior. Aquests dos baluards juntament amb el de l'Assumpció i el del Rei, formen els quatre extrems del sistema de fortificació francès. Tots ells van reforçar els seus murs amb troneres. El turó de la Seu Vella està format per tres terrasses: la Roca Sobirana, on es troba la Suda, la Roca Mitjana, amb la Seu Vella, i la Roqueta que tanca el recinte actual. La porta principal a tot el recinte és la Porta del Lleó, al costat oest.\nEl sistema Vauban fa referència a una nova manera de construir les fortificacions, ideada pel marquès de Vauban, que neix com a resposta a l'aparició de l'artilleria. Aquestes construccions es caracteritzaven per la seva planta amb forma d'estrella i l'aparició de baluards. Malgrat que les obres que es van realitzar a partir del 1640 per enginyers f...\nEl turó de la Seu Vella va ser ocupat des d'antic tal i com demostren les excavacions arqueològiques on s'han trobat restes romanes i andalusines. En època medieval es van construir unes muralles que tancaven el barri de la Suda i, a inicis del segle XVII, es va fer la falsa braga que protegia el flanc sud.\nDurant la Guerra dels Segadors, Catalunya s'acollí a la protecció de França, i això farà que arribin enginyers francesos per reforçar les muralles d'aquest lloc estratègic. A partir de 1940 es va enderrocar tot el barri de la Suda i les construccions fora muralles més properes per convertir el turó en una ciutadella. Seguint un projecte de M. De Saint Pol, es va substituir l'antiga cortina de muralles per diferents baluards units entre si per trams de muralla: el baluard del Francès, el Punxegut, el del Rei i el de l'Assumpció. Entre 1644 i 1649 les obres foren represes pels governadors espanyols, i d'aquest moment són la contramuralla que envoltarà el Castell Reial i el baluard de Cantelmo, conegut posteriorment com el baluard de Louvigny. El recinte es va habilitar exclusivament com a fortí militar i es va construir un túnel que uní la Roqueta amb la Roca Mitjana.\nDesprés de la caiguda de Lleida durant la Guerra de Successió, al 1707, la catedral es va tancar al culte i es van fer noves intervencions en el sistema defensiu del turó com la construcció del revellí de la Mitja Lluna, la obertura del Portal de Bernats sota el baluard de l'Assumpció, la obertura de troneres a tots els murs i la construcció de nous baluards: el de la Reina, el de Rodamilans o Punta de Diamant i, finalment, el de la Llengua de Serp.\nLa fortificació s'acabà de perfilar durant el segle XIX amb la construcció d'alguns trams de muralla i, a partir del 1826, la Porta del Lleó es convertí en la nova entrada al recinte. Al segle XX, en el context de la Guerra Civil, es van fer algunes intervencions com la instal·lació de bateries antiaèries o la construcció d'un búnquer. El turó de la Seu Vella va ser ocupat des d'antic tal i com demostren les excavacions arqueològiques on s'han trobat restes romanes i andalusines. En època medieval es van construir unes muralles que tancaven el barri de la Suda i, a inicis del segle XVII, es va fer la falsa braga que protegia el flanc sud.\nDurant la Guerra dels Segadors, Catalunya s'acollí a la protecció de França, i això farà que arribin enginyers francesos per reforçar les muralles d'aquest lloc estratègic. A partir de 1940 es va enderrocar tot el barri de la Suda i les construccions fora muralles més properes per conver...\nCatàleg de béns a protegir Lleida Pla d'ordenació urbanística municipal. Aprovat inicialment per acord del Ple de data 25/04/2018.\nVV.AA. 1992 Lleida, la ciutat dels dos turons


Paco Castells, Emilia Giraldez: Cuidar-nos: SOS als serveis socials bàsics - Social.cat\nCuidar-nos: SOS als serveis socials bàsics\nDijous, 19 de novembre de 2020 | 08:45 h\nSempre hem sentit que les persones ens hem de cuidar, ja sigui en l’àmbit de salut amb una bona alimentació, exercici físic, amb hàbits saludables; i en l’àmbit psicològic, no estressar-nos ni caure en situacions d’ansietat; per poder tenir una vida adequada i que sigui el més benestant possible. El que ens diuen els professionals especialitzats a l’hora de posar en pràctica aquestes píndoles d’autocura és que cal valorar cas per cas la realitat de cadascú, de les seves circumstàncies o del valor que li donem.\nAquesta cura de la persona també es trasllada en l’àmbit professional. Qui no ha sentit a parlar de cuidar als cuidadors, o als sanitaris durant l’epidèmia? I qui cuida dels professionals de serveis socials?\nEls treballadors socials, educadors socials i psicòlegs, estem exposats diàriament a un alt nivell d’estrès per l’augment de la demanda d’atenció social, la qual ha crescut de forma exponencial en els últims anys, i molt especialment en els darrers mesos de persones soles i/o famílies les quals presenten diferents necessitats i problemàtiques, així com molta angoixa, preocupacions per la situació de greu vulnerabilitat social en què es troben.\nEls professionals sabem i hem sabut gestionar aquesta cura personal en molts moments de la nostra trajectòria professional, bé per les habilitats personals, o per què disposen d’un equip de companys i companyes que donen el suport necessari compartint neguits fent un cafè, un dinar, o simplement amb un somriure, un acudit o una abraçada.\nPerò, i les institucions per les quals treballem són conscients que als professionals cal cuidar-los? Mireu aquest exemple: “Són les 5.30 h del matí, encara és fosc, però em desperta un fort mal de cap com altres dies d’aquesta setmana. Miro el mòbil, falten dues hores per llevar-me així que intentaré no pensar en el dia d’ahir. Buf, em sembla que m’aixecaré, no puc respirar i necessito incorporar-me, em dona voltes al cap. Toca dutxa, cafè i posar-se a treballar de nou. M’acosto a la taula i veig una pila de papers, encenc l’ordinador i comencen a entrar correus electrònics pendents de llegir, tinc set hores... Tornarà a ser un dia llarg".\nQue està passant a serveis socials? És la Covid-19 o l’estat d’alarma el que ha provocat la situació actual de desbordament als serveis socials bàsics? La resposta és NO.\nEls serveis socials bàsics estaven al límit de les seves capacitats molt abans, per una manca d’inversió social real i adequada, manca de planificació i atenció a les necessitats ajustades a la realitat, assumint tasques i funcions que no li són pròpies, amb ràtio de professionals inadequades.\nPer tant, quina diríem que és la situació actual? La sobrecàrrega de feina que ja s’arrossegava és la suma de l’augment de la demanda d’atenció dels serveis socials bàsics, noves necessitats sobrevingudes, problemàtiques d’atenció a situacions de greu vulnerabilitat, persones sense sostre o sense un habitatge digne…\nPerò com repercuteix als professionals aquesta situació? Les conseqüències no s’estan fent esperar i des de fa mesos els professionals pateixen les conseqüències de saturació i sobrecarrega a escala física i psicològica: angoixa, mal de caps, esgotament físic i mental... Situacions que són compatibles amb l’anomenat quadre per estrès.\nLes jornades de treball, sent una part d’elles en modalitat de teletreball, s’inicien a les 8 h del matí, però no saps quan s’acaben i en la majoria dels casos s’allarguen més enllà de l’horari laboral.\nHores que es passen davant una pantalla de l’ordinador: redactant informes, gestionant ajuts d’urgència social, valoracions i diagnòstics socials, responent correus electrònics i realitzant trucades de coordinació amb diferents serveis i recursos socials, sanitaris, judicials, educatius… I a tot això li hem de sumar les entrevistes telefòniques i presencials.\nLa pregunta que ens hauríem de fer és si aquests són els serveis socials que volem. Els professionals han estat, estan i continuaran estant a primera línia d’atenció al ciutadà d’uns serveis socials bàsics que no poden assumir per més temps els efectes secundaris de la manca de recursos, la mala gestió o la suma de tots dos factors des del mateix Departament i des d’altres Departaments com Educació, Salut, etc.\nPer tant, a qui correspongui: aquells que han de prendre les decisions oportunes sobre quin tipus de serveis socials bàsics volen oferir a la ciutadania ja prou maltractada per una administració burocratitzada i lenta, prenguin les decisions oportunes que els hi són competents pel bé de la ciutadania en general i dels professionals que estem en primera línia, considerats bàsics i essencials, en particular.\nCuidi’ns per poder cuidar. Ara és el moment d’invertir en uns serveis socials públics i de qualitat.\nServeis Socials de Tarragona\nFrancisca Carmona Luque Abrera\n1. 20 de novembre de 2020 | 18:42 h\nEm sembla molt acertat i inclús em fa empipar una mica que les ràtios siguin sent les que són, vergonyós!!!! De debò, el treball social o educatiu és important per aquest Estat de Benestar? Ó és una utòpia com altres?\nBasta ja de mentides!!!!!


2018/2018_11_22_Obres_urgents_Rambla_R.jpg dijous, 22 de novembre de 2018\nPersonatges Fermín Villar, president Associació d’Amics, Veïns i Comerciants de la Rambla / Gala Pin, regidora Ciutat Vella\nAquesta entitat denuncia que tot i que la Rambla té un Pla Especial aprovat el maig de 2016 que contempla que certs elements del passeig s’han d’eliminar, aquests elements encara hi continuen. L’entitat assegura que les tasques de manteniment i la reparació d’elements trencats de la Rambla no poden esperar a l’execució de la remodelació del passeig.\nEl 60 per cent del paviment central de la Rambla està deteriorat, però no és l’únic element d’aquest passeig, d’1,3 quilòmetres de llargària, que presenta desperfectes.\nL’entitat a més de denunciar el mal estat del passeig reclama actuacions urgents, no per motius estètics sinó per seguretat. Asseguren que aquests treballs no poden esperar a la futura remodelació integral de la Rambla.\nL’entitat ha fet arribar al districte de Ciutat Vella una llista amb les actuacions més urgents.\nLa supressió de certs elements del passeig, com cabines telefòniques, així com el soterrament dels armaris de les companyies de serveis també estan inclosos en aquesta llista.


ARA Barcelona 07/05/2015 10:30\n651x366 El primer ministre David Cameron, després de votar, al costat de la seva dona. REUTERS El primer ministre David Cameron, després de votar, al costat de la seva dona. REUTERS\n651x366 El candidat laborista Ed Miliband vota a les eleccions britàniques. FACUNDO ARRIZABALAGA / EFE El candidat laborista Ed Miliband vota a les eleccions britàniques. FACUNDO ARRIZABALAGA / EFE\nEls col·legis electorals del Regne Unit han obert les portes aquest dijous, a les 7 del matí –les 8 a Catalunya– en les eleccions generals més incertes que ha viscut el país en les últimes dècades.


Comentari dels missatges de Nadal de la Mare de Déu Reina de la Pau pel P. Francisco Verar\nMissatge de 25 de desembre:\n“Estimats fills! Amb gran alegria avui us porto el meu Fill Jesús perquè Ell us doni la seva pau. Obriu els vostres cors, fills meus, i estigueu alegres per tal de poder-la acollir. El Cel està amb vosaltres i lluita per la pau en els vostres cors, a les famílies i al món; i vosaltres, fills meus, amb les vostres pregàries, ajudeu perquè així sigui. Us beneeixo amb el meu Fill Jesús i us convido a no perdre l’esperança; que la vostra mirada i el vostre cor estiguin sempre dirigits cap al Cel i l’eternitat. D’aquesta manera estareu oberts a Déu i als seus plans. Gràcies per haver respost a la meva crida”\nEstimats germans: Feliç Any del Senyor 2017!\nTinguem present que aquest any que hem començat és un any marià: celebrem 100 anys de la primera aparició de la Mare de Déu a Fàtima, 175 anys des que es va aparèixer a Roma al jueu Alfons Ratisbona i 175 anys del descobriment del Tractat de la Verdadera Devoció a la Mare de Déu de Sant Lluís Maria de Montfort. Per altra banda, el proper 25 de juny celebrarem 36 anys de la primera aparició de la Mare de Déu a Medjugorje. Falten 4 anys per fer-ne 40, que tindran un gran significat bíblic. Per tant, els últims missatges que ens ha donat la Mare han de considerar aquests esdeveniments.\nMedjugorje és una renovació espiritual constant per als temps que vivim, tal com ho és el magisteri del Papa Francesc; la Nau de Pere ancorada en dues columnes per davant de les adversitats; o bé l’Aeronau que viatja recolzada en les dues immenses ales que la sostenen: Pere i Maria.\nTambé aquest any la Mare de Déu ha complert la seva promesa d’aparèixer-se a en Jakov per Nadal. Es va aparèixer amb el Nen Jesús acabat de néixer. També va passar així amb la Marija, més tard, perquè la primera aparició va ser la d’en Jakov. La Mare va dir:\n“Estimats fills! avui, en aquest dia de gràcia, us convido de manera especial a pregar per la pau. Fills meus, jo he vingut aquí com a Reina de la Pau, i us he convidat a pregar per la pau moltes vegades. Però els vostres cors estan inquiets, el pecat no us deixa obrir-vos completament a la gràcia i a la pau que Déu desitja donar-vos. Viure la pau, fills meus, significa en primer lloc tenir pau en els vostres cors i abandonar-vos totalment a Déu i a la seva voluntat. No busqueu la pau i la felicitat en les coses d’aquest món, perquè tot això és passatger. Esforceu-vos per la misericòrdia i la pau veritable que només ve de Déu; només així els vostres cors s’ompliran d’alegria sincera i només així podreu esdevenir testimonis de pau en aquest món inquiet. Jo sóc la vostra Mare i intercedeixo davant del meu Fill per cada un de vosaltres. Gràcies per haver respost a la meva crida”\nEn aquest primer missatge, la Mare va convidar a pregar per la pau tal com ho ha fet incomptables vegades des que s’apareix a Medjugorje. Podríem dir que la pregària per la pau és sempre el missatge més urgent i la pregària més urgent. Talment va passar a Fàtima. La Mare vol que en aquest començament d’any es consideri aquesta intenció. Tots plegats sabem que els vents de guerra que han castigat l’any que hem deixat enrere, han deixat 90.000 morts a causa de la seva fe en Jesucrist i, per altra part, només a Espanya hi han hagut més de 90.000 avortaments provocats. Només amb aquests dos fets ja ens hem de prendre seriosament el que la Mare de Déu ens demana. Però també es pot considerar la situació de Cuba, Veneçuela, Mèxic, Síria, ambdues Corees, Iraq… El Papa està preocupat per l’espiral de violència que creix; i aquesta mateixa preocupació la té Maria. Per tant, la resposta està en la pregària. Si volem un món en pau, hem de pregar més. Recordem que Maria va venir al món com a Reina de la Pau. Aleshores, el programa del Cel a través de Medjugorje és un programa de pau per al món. Maria va dir:\n“Estimats fills! avui, en aquest dia de gràcia, us convido de manera especial a pregar per la pau. Fills meus, jo he vingut aquí com a Reina de la Pau, i us he convidat a pregar per la pau moltes vegades. Però els vostres cors estan inquiets,” Per tant, hem d’escoltar a Maria i obeir-La.\nElla també ens diu com ho hem de fer perquè la pregària per la pau sigui eficaç: “el pecat no us deixa obrir-vos completament a la gràcia i a la pau que Déu desitja donar-vos. Viure la pau, fills meus, significa en primer lloc tenir pau en els vostres cors i abandonar-vos totalment a Déu i a la seva voluntat. No busqueu la pau i la felicitat en les coses d’aquest món, perquè tot això és passatger. Esforceu-vos per la misericòrdia i la pau veritable que només ve de Déu; només així els vostres cors s’ompliran d’alegria sincera i només així podreu esdevenir testimonis de pau en aquest món inquiet.”\nFixem-nos-hi bé que aquest missatge és fonamental per a tots els medjugorjans. La Mare està subratllant allò que és essencial de la seva visita i la raó per la qual els seus plans no es realitzen: no es pot pregar eficaçment per la pau amb el pecat al cor i buscant la felicitat en el que el món ens ofereix. Per tant, el missatge és una crida a la conversió del cor i a buscar la pau, en comptes d’allò que el món ofereix. La Mare vol que ens entreguem totalment a Déu i que seguim la Seva voluntat. Aquest és el programa a l’inici de l’any. Els altres missatges vénen a reforçar i explicar allò essencial de la crida a la conversió del cor per ser instruments de pau.\nCal observar que en el segon missatge que va venir a través de na Marija, la Mare va dir:\n“Estimats fills! Amb gran alegria avui us porto el meu Fill Jesús perquè Ell us doni la seva pau. Obriu els vostres cors, fills meus, i estigueu alegres per tal de poder-la acollir. El Cel està amb vosaltres i lluita per la pau en els vostres cors, a les famílies i al món; i vosaltres, fills meus, amb les vostres pregàries, ajudeu perquè així sigui. Us beneeixo amb el meu Fill Jesús i us convido a no perdre l’esperança; que la vostra mirada i el vostre cor estiguin sempre dirigits cap al Cel i l’eternitat. D’aquesta manera estareu oberts a Déu i als seus plans. Gràcies per haver respost a la meva crida”.\nAleshores, en aquest segon missatge apareix clarament, per segona vegada, la urgència de la pau que sol·licita Maria i la oposició que fa el pecat en el cor de l’home. Diu Maria: “El Cel està amb vosaltres i lluita per la pau en els vostres cors, a les famílies i al món; i vosaltres, fills meus, amb les vostres pregàries, ajudeu perquè així sigui.” Així és que, per tal que la pau regni en el món sencer, primer ha de regnar al cor de l’home i a les famílies. El Cel lluita per aquesta pau i a través d’ella ha de regnar al món sencer. Per tant és una crida a la conversió del cor: posar-hi Jesús en primer lloc, i després pregar per la pau del món sencer.\nEn el missatge a la Mirjana a la Creu Blava, el segon dia de l’any 2017, la Mare va dir:\n“Estimats fills, el meu Fill va ser font d’amor i de llum, quan a la Terra va parlar al poble de tots els pobles. Apòstols meus, seguiu la seva llum. Això no és fàcil: heu de ser petits, heu d’aprendre a fer-vos més petits que els altres, i amb l’ajuda de la fe, omplir-vos del Seu amor. Ningú a la terra, sense fe, no pot viure una experiència miraculosa. Jo estic amb vosaltres; em manifesto a vosaltres amb aquestes vingudes, amb aquestes paraules; desitjo testimoniar-vos el meu amor i la meva preocupació maternal. Fills meus, no perdeu el temps fent preguntes a les que mai no rebreu resposta: al final del vostre viatge terrenal, el Pare Celestial us les donarà. Recordeu sempre que Déu ho sap tot, Déu veu i Déu estima. El meu estimadíssim Fill il·lumina les vides i dispersa les tenebres. El meu amor matern, que em porta a vosaltres, és indescriptible, misteriós però real. Jo expresso els meus sentiments cap a vosaltres: amor, comprensió i afecte maternal. De vosaltres, apòstols meus, busco les roses de la vostra pregària, que han de ser obres d’amor; aquestes són, per al meu Cor maternal, les pregàries més preuades i jo les presento al meu Fill que ha nascut per vosaltres. Ell us veu i us escolta; nosaltres sempre estem a prop vostre. Aquest és l’amor que crida, uneix, converteix, esperona i omple. Per això, apòstols meus, estimeu-vos sempre els uns als altres, però sobretot estimeu el meu Fill: aquest és l’únic camí cap a la salvació i cap a la vida eterna. Aquesta és la meva pregària preferida que m’omple el cor d’un perfum de roses magnífic. Pregueu, pregueu sempre pels vostres pastors, perquè tinguin la força de ser la llum del meu Fill. Us en dono gràcies!”\nAllò essencial d’aquest missatge és sempre la conversió a Jesucrist: el que ens havia dit en el missatge anterior. Ens demana que seguim la Seva Llum, i ens diu que per aconseguir-ho: “heu de ser petits, heu d’aprendre a fer-vos més petits que els altres, i amb l’ajuda de la fe, omplir-vos del Seu amor”. És una nova crida a la minoritat evangèlica que tant ha destacat la Mare de Déu en els seus missatges.\nQuan aquests dies veiem els pessebres, hem de recordar que qui primer ens dóna exemple de petitesa és el mateix Jesús; en acabat, la seva Mare i Sant Josep. Sense la petitesa evangèlica no hi ha Nadal, però tampoc hi ha conversió a Jesucrist. Aleshores, la Mare fa una crida a pregar per la pau i clama cap a buscar la humilitat i a treballar per ella.\nDiu: “heu de ser petits, heu d’aprendre a fer-vos més petits que els altres, i amb l’ajuda de la fe, omplir-vos del Seu amor”. De la mateixa manera també es subratlla que l’espiritualitat de Medjugorje no està basada només en 5 “pedretes”, sinó en moltes més. La Mare fa memòria avui d’una altra “pedreta” que molta gent oblida: la petitesa; ser més petits que els altres, passar desapercebuts, no buscar protagonismes, afalacs, fama, honors, posicionaments, llocs, distincions… Penso que no hem de fer de Medjugorje una “devoció a la carta”; com fem amb un menú en un restaurant: “trio allò que m’agrada”. NO! Cal prendre tot el que la Mare diu i evitar de caure en la “devoció a la carta”, triar allò que m’agrada de Medjugorje i allò que no, ho descarto com es fa sovint amb el dejuni. No es pot fer amb la humilitat; seria un gravíssim error devocional.\nDesprés esmenta: “Jo estic amb vosaltres; em manifesto a vosaltres amb aquestes vingudes, amb aquestes paraules; desitjo testimoniar-vos el meu amor i la meva preocupació maternal”. En aquesta part del missatge no demana res, ans al contrari, estimula els seus fills a sentir-se protegits per Ella, acompanyats per Ella, com passa tot sovint amb els seus missatges. La Mare no para mai de manifestar la seva estima cap als seus fills, encara que ells no l’hi manifestin a Ella.\nDesprés ve quelcom molt important, encarats al racionalisme en el qual molta gent viu; perquè un dels trets de les societats on vivim és el racionalisme: buscar l’explicació de tot.\nLa Mare diu: “Fills meus, no perdeu el temps fent preguntes a les que mai no rebreu resposta: al final del vostre viatge terrenal, el Pare Celestial us les donarà.” Aquestes preguntes a les que la Mare es refereix són majoritàriament de caràcter existencial: es poden referir a inquietuds personals o bé a la ciència. Això no obstant, cal destacar que la Mare no s’oposa ni al discerniment personal ni a la investigació científica, sinó més aviat a la cerca de l’explicació de tot, que és diferent. És a dir, la Mare vol que visquem una mena de petitesa mental, aprendre a abandonar-se en Déu i deixar de cercar resposta a tot, perquè al final del camí serà Déu qui respondrà a tot plegat. Ell vol que sigui així i hem de respectar la Seva Voluntat.\nPosteriorment María diu: “Recordeu sempre que Déu ho sap tot, Déu veu i Déu estima. El meu estimadíssim Fill il·lumina les vides i dispersa les tenebres. El meu amor matern, que em porta a vosaltres, és indescriptible, misteriós però real. Jo expresso els meus sentiments cap a vosaltres: amor, comprensió i afecte maternal.” Amb aquestes paraules la Mare ens exhorta a viure l’abandonament providencial, a confiar en Déu, en Jesús i en Ella, i a pregar perquè la pregaria és la que ens fa creure en l’abandonament i en la confiança en Déu, en Jesús i en Maria. Per tot això, tot seguit dirà:\n“De vosaltres, apòstols meus, busco les roses de la vostra pregària, que han de ser obres d’amor; aquestes són, per al meu Cor maternal, les pregàries més preuades i jo les presento al meu Fill que ha nascut per vosaltres. Ell us veu i us escolta; nosaltres sempre estem a prop vostre.” Les roses de la pregària, que han de ser roses d’amor, és el sant rosari (ram de roses) que Maria presenta a Jesús quan el fem amb atenció, amb el cor. La Mare està reforçant els missatges anteriors que parlaven del Rosari. Aleshores, a l’inici de l’any nou, la Mare ens torna a parlar del Rosari, tant és així que aquest any, que és marià, ha de ser també l’Any del sant Rosari, perquè fou l’oració que va destacar més la Mare a Fàtima, com a mitjà per aturar la Primera Guerra Mundial i evitar la Segona.\nPosteriorment diu: “Aquest és l’amor que crida, uneix, converteix, esperona i omple. Per això, apòstols meus, estimeu-vos sempre els uns als altres, però sobretot estimeu el meu Fill: aquest és l’únic camí cap a la salvació i cap a la vida eterna. Aquesta és la meva pregària preferida que m’omple el cor d’un perfum de roses magnífic.” Per tant, qui resa el Rosari també ha d’estimar. És impossible separar la pregària de l’amor. Encara més, la pregària que no porta cap a l’amor s’hauria de rebutjar per falsa, perquè la pregària ha de transformar el cor. Per això la Mare ens ho recorda: es prega i es creix en l’amor, amb la finalitat de no caure en el fariseisme, en la pràctica de la falsa devoció. Així doncs, la pregaria més estimada per la Mare és la que porta, com diu Ella mateixa, cap a estimar al pròxim i al Seu Fill.\nAl final, tal com fa al missatge del dia dos, la Verge Maria convida a pregar pels pastors de l’Església:\n“Pregueu, pregueu sempre pels vostres pastors, perquè tinguin la força de ser la llum del meu Fill.”\nCom a conclusió, per tant, la Mare ens demana que preguem per la pau, que preguem també pels pastors. Que no deixem de resar el rosari amb amor, amb el cor. Diu que acollim a Jesús en el nostre cor per tal que siguem eficaçment pau per als altres. Ens demana que desenvolupem la petitesa evangèlica o infància espiritual. Ens demana també que ens abandonem i confiem més en Déu, en Jesús i en Ella, i que no busquem tantes respostes a la vida.\nFeliç Any del Senyor i de Maria Reina de la Pau!


Què és l'epilèpsia? - Unitat d'Epilèpsia - Parc de Salut Mar\nUNITAT DE EPILÈPSIA DE L'HOSPITAL DEL MAR\nUnitat de monitoratge\nMonitoritzacions i cirurgies\nCooperacions nacionals i internacionals\nProjectes d’investigació y publicacions\nRotacions externes per a residents\nCursos curts per neuròlegs\nFormació d'infermeria en epilèpsia\nL'epilèpsia és un trastorn cerebral en el qual una persona té una predisposició a patir crisis epilèptiques repetides en el temps. Les crisis epilèptiques són episodis d'activitat elèctrica cerebral descontrolada, sobtada i anormal que poden manifestar-se de diverses maneres segons quina regió del cervell sigui l'afectada.\nClassificació de les epilèpsies\nLes epilèpsies es classifiquen en generalitzades o focals. Les primeres són aquelles en què les crisis s'originen en zones extenses bilaterals del cervell mentre que les focals s'inicien en una zona localitzada d'algun lòbul.\nLes crisis epilèptiques es classifiquen d'acord a si s'originen en un focus del cervell (parcials) o bé en regions extenses (generalitzades). Les epilèpsia de tipus generalitzades inclouen les crisis tònic-clòniques, les absències, les crisis mioclòniques, tòniques i àtones.\nLes crisis focals inclouen aquelles amb manifestacions sense alteració de consciència (abans anomenades simples), les que s'afecta la consciència (cognitives, abans anomenades complexes) i les secundàriament generalitzades.\nEpidemiologia de l'epilèpsia\nL'epilèpsia afecta entre el 0,5 i l'1% de la població. A Espanya es calcula que pot arribar a haver uns 400.000 pacients epilèptics. El nombre de pacients que debuten amb epilèpsia és d'aproximadament 50 nous casos per 100.000 habitant per any.\nAfortunadament, més del 70% dels pacients epilèptics es controlen totalment amb fàrmacs antiepilèptics. No obstant això, el 30% restant continuen patint crisis, son pacients fàrmacoresistents.\nEn aquests pacients sempre està indicat realitzar un monitoratge amb Vídeo-EEG prolongat, una ressonància cerebral especial per epilèpsia i moltes vegades també una avaluació cognitiva.\nEn molts pacients amb epilèpsies focals fàrmacoresistents existeix la possibilitat d'una curació total mitjançant la cirurgia. Per això, en el cas de romandre els pacients amb crisis han de ser sempre derivats a una Unitat d'Epilèpsia amb capacitat de diagnòstic prequirúrgic.\nViure amb epilèpsia\nL'epilèpsia és una malaltia crònica i viure amb ella implica certs canvis en estil de vida dels pacients. Les crisis causen un major risc de patir accidents i altres formes de complicacions que han de ser discutides amb l'especialista.\nEpilepsia y viajes


PASSATGE ESPINALT - COLÒNIA GÜELL - Aleix Font Colonia Güell\nPASSATGE ESPINALT DE LA COLÒNIA GÜELL\nPassatge Espinalt. Primeres cases amb sanefes, fusta i trencadís\nEl Passatge Espinalt de la Colònia Güell és un carrer al mig del Bosc de Missa, que ara se’n diu Bosc de Joaquim Folguera. És paral·lel a Lluís Artó, i des de la Colònia s’hi arriba a través dels carrer Pin i Soler. Les cases del Passatge Espìnalt estan encarades a les eixides del carrer Lluís Artó i, al no tenir sortida per la banda de llevant, queda encaixonat.\nEl Passatge Espinalt és un carrer antic de la Colònia Güell doncs ja surt al cens de 1901 (a la llista de “Diseminats” hi diu “Actualment carrer Espinalt”). Les primeres cases són especialment boniques, amb molta part de fusta de color verd i amb una semblança a cases centre europees. Seguidament hi ha un casa clarament reformada amb planta baixa i dos pisos. Segueixen dues entrades amb una petita escala i un gran jardí davanter. I arribem al final amb tres cases sense jardí i amb una semblança de les cases que es construïen fa cent anys a molts pobles de Catalunya.\nEl Passatge Espinalt queda tancat per la casa que havia sigut del constructor d’aquest carrer i propietari dels terrenys, senyor Andreu Espinalt. Ja he dit que el costat dret, tal com es puja, correspon a les eixides de Lluís Artó, però té una especial rel·levància la torre del pou de la casa del constructor, actualment corresponent al número 11 de l’altre carrer.\nFem una mica d’història: Em van explicar que el senyor Andreu Espinalt i Camprubí va comprar la porció de terrenys compresos entre la part superior del torrent i la part baixa de la torre Salvana (on ara hi ha la carretera que va de l’estació a la creu). Aquests terrenys estaven entre les propietats de can Soler de la Torre (la masia) i la Torre Salvana. Per això, per curar-se en salut, va demanar permís i va comprar la part estipulada als dos propietaris, la fàbrica, propietària dels de Can Soler i representada per Don Eusebi Güell, i la Torre Salbana representada pel Marquès de Barberà.\nUn cop propietari dels terrenys va construir el rengle de cases corresponents a l’actual Passatge i que de bon començament es van dir carrer Espinalt. Andreu Espinalt es va reservar la part superior per a construir-hi la que va ser la seva casa pairal. En aquesta casa hi ha el pou a dins de la torre que s’observa perfectament des dels dos carrers (Lluís Artó i el que ara descrivim). També hi havia un annex on hi vivia el vigilant, que a la Colònia anomenàvem “el Josep dels Bons”.\nCal suposar que mentre no es va construir el carrer Lluís Artó, les cases d’aquest carrer devien tenir una vista excel·lent per la seva part davantera, encarada al torrent i a la fàbrica. Després de la guerra això es va acabar fins a quedar encaixonat en el cul de sac que és ara.\nPerò com ja sabreu, en aquesta vida, no hi ha mal que per bé no vingui, i el fet d’haver perdut paisatge ha comportat una tranquil·litat idíl·lica, un silenci espectacular, una pau envejable. Segurament és l’únic carrer del poble pel que no hi passegen turistes o, en tot cas, on n’hi passegen menys. Per tant, feu-me cas, i si mai voleu comprar una casa a la Colònia, abans de decidir-vos consulteu si ni ha cap en venda en aquest carrer.\njuny 12, 2018 Aleix Font


Sant Boi Notícies – 2a Marató de l’estalvi energètic per a la lluita contra la pobresa energètica\n2a Marató de l’estalvi energètic per a la lluita contra la pobresa energètica\nene 27, 2017 Ajuntament, Ciutat Comentarios desactivados en 2a Marató de l’estalvi energètic per a la lluita contra la pobresa energètica\nSant Boi donarà visibilitat durant el mes de febrer al seu compromís permanent amb l’eficiència i l’estalvi energètic, l’acció contra el canvi climàtic i la lluita enfront de la pobresa energètica. La ciutat participarà en la segona edició de la marató en què dotze ajuntaments catalans competiran amistosament per reduir els consums d’electricitat, gas i aigua dels seus equipaments públics.\nLa 2a Marató de l’estalvi energètic per a la lluita contra la pobresa energètica tindrà lloc de l’1 al 28 de febrer. En aquesta edició hi participaran cinc edificis de Sant Boi, concretament les escoles Parellada, Ciutat Cooperativa, Rafael Casanova, Antoni Gaudí i Antoni Tàpies, que miraran de reduir els seus consums en relació als registrats en les mateixes dates de l’any passat.\nAquesta campanya de sensibilització i bones pràctiques en l’ús i el consum d’energia té la voluntat afegida de destinar l’estalvi econòmic aconseguit a la lluita contra la pobresa energètica.\nEn aquella edició es van generar a la ciutat 13.000 euros d’estalvi energètic, que s’han destinat ara íntegrament al Projecte d’agents contra la vulnerabilitat i la pobresa energètica d’acord amb els objectius de la campanya. Aquest projecte consisteix en la realització de visites a domicilis de famílies en situació de vulnerabilitat per fer-hi actuacions de millora i promoure millors hàbits de consum.\nL’eficiència energètica és una política clau per al govern municipal de Sant Boi per la vinculació amb la lluita contra el canvi climàtic i contra la pobresa energètica. L’Ajuntament va reduir al llarg de 2016 en 500.000 euros la seva factura energètica global (-15%) i continuarà invertint enguany en enllumenat de baix consum per seguir generant estalvi i dedicant-lo a atendre necessitats socials de pobresa energètica.\nCanvi climàtic, Energia, Escoles, Estalvi, Marató de l'Estalgia, Pobresa energètica\nPrograma 'Joves per l’Ocupació' Els fets delictius disminueixen en un 11,3% a Sant Boi durant el 2016


ASAJA confia en l'arxivament del cas per l'abandó d'un vedell a la seu del Parc de l'Alt Pirineu - Teleponent\nInici Tribunals ASAJA confia en l’arxivament del cas per l’abandó d’un vedell a la...\nASAJA confia en l’arxivament del cas per l’abandó d’un vedell a la seu del Parc de l’Alt Pirineu\nL'entitat Nova Eucària demanarà més diligències i que se citi a més testimonis\nL’entitat agrària ASAJA confia en l’arxivament de la causa per un presumpte delicte de maltractament animal, en l’acte d’abandonament d’un vedell moribund de 7 mesos a la seu del Parc Natural de l’Alt Pirineu, perquè consideren que ”no hi ha causa”.\nAquest dilluns han declarat al jutjat de Tremp, el president d’ASAJA a Lleida, Pere Roquè, i un dels ramaders que va participar en l’acte de protesta del passat dia 27 d’agost a Llavorsí. Els denunciants, l’entitat naturalista Nova Eucària, també han estat al Jutjat de Tremp per ratificar la denuncia.\nAnna Carbonell, directora de Nova Eucària, ha dit a la sortida del jutjat que demanaran més diligències i que se citin més testimonis com el veterinari que va assistir al vedell.\nSegons Nova Eucària se’ls investiga per la presumpta comissió dels delictes de maltractament animal amb resultat de mort i abandonament animal. El vedell, que va ser traslladat fins a aquestes instal·lacions com a protesta, va ser recollit passades unes tres hores per uns ramaders a petició dels Agents Rurals.\nEls ramaders insisteixen que no es va produir cap mena de maltractament animal en l’acció reivindicativa que es va dur a terme a les oficines del Parc Natural de l’Alt Pirineu a Llavorsí. Roquè ha dit que l’únic objectiu de la mobilització era el de “cridar l’atenció” per tal de fer visibles els danys que, considera, ocasiona la fauna salvatge a l’activitat ramadera i agrària.\nA Tremp si han desplaçat una quinzena de persones de diferents comarques de la demarcació de Lleida per donar suport als companys que havien de declarar al jutjat de Tremp. (acn)\nArticle anteriorEl rector d’Arbeca investigat per abusos a menors encara ha fet missa aquest cap de setmana\nArticle següentEls CDR protesten a la Universitat de Lleida per l’inici del judici


Ràdio Valira | Editorial: L’experiència de sis anys de reforma laboral\nEditorial: L’experiència de sis anys de reforma laboral\n7 de Desembre de 2018 /a General /per Informatius Ràdio Valira\nEl juny del 2012 el Congrés dels Diputats espanyol aprovava la Reforma Laboral amb els vots del partit que governava aleshores, el PP, amb el suport de CiU i UPN. Un dels objectius principals de la reforma era, deien els seus impulsors, flexibilitzar el mercat laboral. Per això s’ampliava el tipus de contractes i s’abaratia l’acomiadament.\nSis anys després el balanç d’aquesta reforma ha estat devastador: hi ha més llocs de treball però són molt més precaris. Abans de l’aprovació, el 2011, el salari mitjà a Espanya era de 26.000 euros. Avui, sis anys després, és de 1.000 euros menys, segons l’Institut Nacional d’Estadística. S’acomiada més per contractar amb un salari més baix. Un any després de la reforma es van disparar els acomiadaments col·lectius, fins a 82.000 afectats el 2012. I s’incrementa la temporalitat: un 26% dels assalariats espanyols no tenen contracte indefinit.\nLa llei qualificada de relacions laborals aprovada aquest dijous al Consell General copia literalment articles de la reforma espanyola. De fet, es comentava ahir a aquesta taula, que assessors que van ajudar a redactar-la són els mateixos.\nNo és ja prou precari el mercat laboral andorrà, per la temporalitat i perquè el sector del turisme i dels serveis -majoritari al país- sempre s’emporten la pitjor part, com per facilitar encara una eina legal perquè es precaritzi més?\nNo tenim ja l’experiència i les xifres del país del sud com per repetir els mateixos errors?\nO és que qui ha aprovat aquesta llei qualificada de relacions laboral no ho veu com un error i ja li està bé que els treballadors vagin perdent drets.\nEntre el cost de la vida, els preus dels lloguers i ara la qualitat de les relacions laborals s’està quedant un país cada cop menys atractiu perquè la gent hi vingui, o es quedi, a treballar.\nhttp://www.radiovalira.ad/radiovalira/wp-content/uploads/2018/10/FOTO-KIKU-LA-TERTULIA.jpg 346 346 Informatius Ràdio Valira http://www.radiovalira.ad/radiovalira/wp-content/uploads/2016/04/logo-exp-1.png Informatius Ràdio Valira2018-12-07 19:15:262019-01-11 18:00:55Editorial: L'experiència de sis anys de reforma laboral\nGrandvalira penja el cartell d’aforament complet i tanca la venda de forfets... La CEA valora que l’entrada en vigor del Codi de relacions laborals sigui...


La nova llei de l’esport regularà la figura de les societats anònimes esportives – FÒRUM.ad\nLa nova llei de l’esport regularà la figura de les societats anònimes esportives\nel: 02/11/17 15:47\nL’avantprojecte de llei de l’esport, que el Govern va aprovar la setmana passada, pretén crear i regularitzar la figura de la Societat Anònima Objecte Esportiu (SAOE). Aquesta nova manera d’organització estarà reservada només a aquells clubs que participin en competicions fora del país i que tinguin una secció professional participant en lligues estrangeres. “Amb voluntat de preservar els clubs que tenim al país només la secció que està competint fora del país es transformarà en SAEO, no és una transformació global del club”.\nAixí ho ha especificat el secretari d’Estat d’Esports, Jordi Beal, durant la roda de premsa d’aquest dijous al matí on s’han exposat les novetats de la nova llei. Aquesta modificació s’ha tirat endavant perquè hi ha clubs que necessiten ser SAEO per poder competir en lligues estrangeres. Precisament, en l’apartat de disposicions transitòries n’hi ha una d’específica per al Bàsquet Club Andorra que, un cop entri en vigor la llei, tindrà un any per regularitzar la seva situació, ja que actualment està configurat com una societat anònima. Aquesta transitòria especial està creada perquè el club pugui continuar competint amb normalitat mentre regularitza la situació i converteix el primer equip en una SAOE. Un cop aprovat pel Govern, ara la llei ha d’entrar a tràmit parlamentari on, si s’escau, ha de ser aprovada.\nL’avantprojecte de llei de l’esport, que el Govern va aprovar la setmana passada, pretén crear i regularitzar la figura de la Societat Anònima Objecte Esportiu (SAOE). Aquesta nova manera d’organització estarà reservada només a aquells clubs que participin en competicions fora del país i que tinguin una secció professional participant en lligues estrangeres. “Amb voluntat de preservar els clubs que tenim al país només la secció que està competint fora del país es transformarà en SAEO, no és una transformació global del club”. Així ho ha especificat el secretari d’Estat d’Esports, Jordi Beal, durant la roda de premsa d’aquest dijous al matí on s’han exposat les novetats de la nova llei.\nBeal ha indicat que, “si mai hi ha un problema amb la societat anònima el que aconseguim, al separar-les, és que el club es mantingui i no desaparegui”. D’aquesta manera el club continua funcionant com a tal, mentre que només té la secció en concret transformada en societat anònima esportiva.\nAquesta modificació s’ha tirat endavant perquè hi ha clubs que necessiten ser SAEO per poder competir en lligues estrangeres. Precisament, en l’apartat de disposicions transitòries n’hi ha una d’específica pel Bàsquet Club Andorra que, un cop entri en vigor la llei, tindrà un any per regularitzar la seva situació, ja que actualment està configurat com una societat anònima. Aquesta transitòria especial està creada perquè el club pugui continuar competint amb normalitat mentre regularitza la situació i converteix el primer equip en una SAOE.\nLa proposta de la nova llei té un total de cinc títols, la meitat que la llei aprovada el 1998, que d’aquesta manera es reunifiquen. Una altra novetat important del nou avantprojecte és la creació de la Fundació de l’Esport, que agafa el testimoni del Consell Andorrà de l’Esport, però amplia les seves funcions i podrà crear diverses comissions per tractar cadascun dels punts necessaris. Cal recordar que el Consell va ser crear amb la llei del 98 i pretenia recollir la presència dels diferents actors i sectors de l’esport per tenir un òrgan més mancomunat a l’hora de prendre decisions. L’esport inclusiu ara estarà controlat i regulat a través del Comitè Paralímpic Andorra, que fins ara estava en funcionament però no tenia un reconeixement jurídic.\nAlgunes de les altres modificacions que es proposen en la nova llei és l’aparició de l’esport sostenible, que comptarà amb una col·laboració amb el ministeri de Medi Ambient per tenir en compte l’esport i el medi ambient i es manté l’Agència Andorrana Antidopatge. L’Automòbil Club Andorra passarà a exercir les funcions de la federació automobilística, que fins ara feia però que amb la nova llei quedarà regulat. També s’estableix una simplificació dels tràmits a l’hora de crear una entitat esportiva o els estatuts de l’entitat, ja que se serviran uns models perquè es puguin agafar com a patró.\nUn cop aprovada la llei pel Govern, ara ha d’entrar a tràmit parlamentari on, si s’escau, ha de rebre el vistiplau del Consell General.\nEntrada Anterior: El Greco recomana un codi de conducta per als parlamentaris\nEntrada següent: La policia té pendents de cobrament 10.000 euros per sancions de velocitat


La proposta del concurs d’idees 2016-2017 ha assolit el seu objectiu! – AMPA FERRAN SUNYER\nLa proposta del concurs d’idees 2016-2017 ha assolit el seu objectiu!\nPosted on 08/05/2017 by Roser Latorre\nBenvolgudes famílies, des de l’escola ens expliquen com s’ha dut a terme el premi que va guanyar l’edició passada els el Concurs d’Idees.\nCom ja sabeu, les tauletes s’han anat incrementant al llarg del curs i ara ja són dues motxilles de set les que corren per l’escola, més la que es va comprar amb el premi del concurs, que està a l’aula del noi al qui li hem assignat.\nCom varem explicar al projecte, les funcions han sigut dues: per una banda, el treball individual per reforçar conceptes, en aquest cas destacaria l’aplicació “DIC DIC” que permet escriure paraules i que al noi li ha anat força bé per reforçar tot l’aprenentatge d’escriptura que és ara mateix l’aspecte més important en el seu Projecte Individualitzat (PI)\nPer una altra banda ha servit perquè els companys i companyes “tutors” (que han estat ajudant-lo en estones concretes) han hagut que “posar-se” en la funció d’ensenyar (no sempre fàcil) i sobretot han pogut comprovar que aquest company sap més coses de les que a ells els semblava. En aquest treball una aplicació que ha treballat força ha estat “El món d’en Teo”.


Pis de 2 dormitoris recentment renovat en venda a prop de l'Arc de Triomf i de el parc de la Ciutadella, a Barcelona.\nAquest habitatge, situada a l'entresòl, han estat dissenyades per combinar característiques originals encantadores, com sostres alts amb bigues de fusta, mosaics, arcs catalans, maons a la vista i grans finestres amb materials i acabats moderns. La combinació de colors neutres i els materials naturals com la pedra i la fusta promouen l'elegància i la sofisticació.\nEl pis compta amb 103 m² i consta de 2 dormitoris i 2 banys (1 privat), més un ampli saló amb balcó i una moderna cuina-menjador amb electrodomèstics Bosch. L'habitatge també es beneficia d'un balcó de 9m².\nSaló amb balcony


PAe - L'Ajuntament d'Alacant s'integra en el SIR per a l'intercanvi registral entre administracions, a través de l'aplicació de registre ORVE\nL'Ajuntament d'Alacant s'integra en el SIR per a l'intercanvi registral entre administracions, a través de l'aplicació de registre ORVE\nL'Ajuntament d'Alacant se sumisca als més de 750 municipis que han optat per ORVE com a aplicació d'intercanvi registral amb altres Administracions Públiques. Continua així el desplegament d'ORVE/SIR en els grans Ajuntaments de les Comunitats Autònomes que tenen firmat el Conveni que els possibilita l'ús de l'aplicació ORVE.\nEl 9 de juny l'Ajuntament d'Alacant s'ha incorporat als municipis que utilitzen l'aplicació de registre ORVE per a intercanviar seients registrals electrònics entre administracions.\nEls més de 200.000 ciutadans d'Elx podran presentar els seus registres electrònicament dirigits a la resta de municipis integrats, organismes de les Comunitats Autònomes integrats en SIR i a tots els organismes de l'Administració General de l'Estat. La tramitació electrònica amb digitalització en els llocs de finestreta amb plena validesa jurídica multiplica l'eficàcia administrativa posat que la recepció en destinació es realitza en minuts i els costos es reduïxen al voltant de 4 euros per enviament realitzat.\nL'Ajuntament d'Alacant amb 332.067 habitants, s'unix a la llista de municipis de més de 200.000 habitants que utilitzen ORVE: Las Palmas de Gran Canària, Valladolid, Gijón, Elx, Oviedo, Móstoles, Santa Cruz de Tenerife i Alcalá d'Henares.\nMés informació sobre les soluciones ORVE i SIR en el CTT.


El nombre de negocis actius va créixer un 0,3% durant el 2019\nUna dependenta esperant clients. ANA\nAndorra la VellaEl departament d'Estadística ha publicat aquest dijous les darreres dades recollides en relació amb l'activitat empresarial no financera, és a dir, tots els negocis privats que són entitats bancàries. Aquestes dades no s'analitzaven fins fa pocs mesos i la recent informació recollida pertany als anys 2018 i 2019. Malgrat els esforços per diversificar l'economia andorrana, més del 85% de les empreses del país estan vinculades al sector serveis, una tendència que es manté respecte els anys anteriors. Tot i això, Estadística destaca que hi ha una clara especialització en aquest àmbit d’activitat.\nEmpresa activitats inversió volum de negoci serveis


Centre Excursionista Sant Boi: INFO MAIG\nINFO CESBoi JUNY 2012\nPel juny la falç al puny, i sembla que la dita es va complint, ja que l'arribada del bon temps ens va predisposant i animant a preparar, i a fer, noves activitats.\nCom tots sabeu, el passat 11 de maig vam celebrar el Sopar del CESBoi en un restaurant de la nostra vila.\nFinalment vam ser quarenta-nou les persones que vam participar d'aquest esdeveniment del nostre centre. A totes elles els volem donar les gràcies per la seva gran predisposició a passar-s'ho bé, per la seva alegria i per haver fet possible que aquesta trobada fos un èxit de tothom i en tots els aspectes. Gràcies i fins al proper...\nEl dia 18 de maig, va tenir lloc, tal i com s'havia anunciat des de l'Info i els altres mitjans de què disposem, l'Assemblea General Extraordinària del CESBoi a fi d'aprovar els nous estatuts de la nostra entitat, cosa que es va dur a terme amb el vot afirmatiu de tots els assistents. També es va presentar als socis l'estat de comptes del centre, des del moment que la nova junta va prendre possessió del CESBoi fins a l'actualitat.\nTRAIL WALKER 2012\nDes del CESBoi volem donar la nostra més cordial enhorabona als companys Carles Marlet, Emili Blanco, Lluís Vidal, Òscar Huertas, Xavi Canet i Xavi Palau, membres de l'equip 6x100 = H2O , que han partipat en l'edició d'aquest any de la Trail Walker.\nMoltes felicitats pel vostre esforç, per la vostra gran implicació, per la quantitat aconseguida, la segona del total, per la vostra 98 posició, per haver arribat a la meta tot l'equip..., en fi per ser com sou.\nTambé volem fer arribar les nostres més efusives felicitacions a l'equip Aigua de Sales, del qual formava part, entre altres persones, el soci del CESBoi Imanol Galarraga, enhorabona a tothom per haver aconseguit tirar endavant el vostre equip tot i les dificultats en què us heu anat trobant.\nI encara tenim més felicitacions, aquesta vegada per a l'equip Unitat..., format per alguns pares i mares de l'Agrupament Escolta i Guia Sant Ramon Nonat.\nCURSA DE LA ROCA NEGRA MEMORIAL RICARD VERGE\nCom la majoria de vosaltres sabeu, el passat 27 de maig va tenir lloc la Cursa de la Roca Negra, organitzada per tres entitats santboianes: la Fundació Marianao, el Club d'Atletisme Sant Boi i el Centre Excursionista Sant Boi.\nDes d'aquí volem felicitar i agrair a totes les persones que d'una manera o altra van participar d'aquesta cursa i molt especialment als responsables de les altres dues entitats organitzadores, la Fundació Marianao i el Club d'Atletisme, per la seva dedicació i esforç.\nTambé volem felicitar els membres del CESBoi que hi van participar, tant els que ho van fer corrent com caminant...\nTambé volem donar les gràcies públicament, i d'una manera molt especial, als socis que hi van participar com a voluntaris, sense ells la cursa no hauria estat possible.\nI per acabar les nostres més cordials felicitacions al membre del CESBoi, i ànima de la Cursa de la Roca Negra, Ricard Verge.\nEn fi, gràcies a tothom i fins l'any vinent!\nEl proper diumenge 17 de juny tindrà lloc la tradicional Trobada d'Escaladors, en la qual esperem que participin tant els veterants, com els que estan a la “cresta de la onada”, com els novells, com els futurs escaladors, com els que simplement s'ho miren des de peu de via...\nLa trobada será en un indret de la zona d'Agulles de Monserrat.\nEns trobarem a les 9:00 h a can Massana per fer l'esmorzar, que cadascú s'haurà de portar... (El CESBoi hi aportarà l'aigua i el vi...)\nDesprés amunt... I els que no tinguin ganes d'escalar, i s'hagin cansat de mirar com s'enfilen els altres, poden fer una passejadeta per anar fent gana, a fi de, si més no, fer un bon paper a l'hora del dinar, que tindrà lloc a les 3 de la tarda al restaurant la Llar del Bruc. Lògicament, també podeu venir a la trobada i després anar a dinar a casa vostra (o allà on vulgueu).\nEls qui estigueu animats a participar de la Trobada d'Escaladors ja us hi podeu anar apuntant...\nEl preu del dinar és de 20 € i consta d'un vermut amb begudes i pica-pica, per anar entretenint la gana mentre acaben de donar els darrers tocs al dinar..., primer i segon plat (podreu triar entre diverses opcions), postres, begudes diverses, cava...\nEl darrer dia per fer la reserva per al dinar i pagar-lo, serà el divendres 8 de juny.\nAGENDA D'ACTIVITATS PER AL MES DE JUNY\nDiumenge, 3 de juny,\nCaminada Popular, organitzada per l'Agrupament Escolta i Guia Sant Ramon Nonat, conjuntament amb el Centre Excursionista Sant Boi. Activitat oberta als socis i simpatitzants.\n9 i 10 de juny,\nSortida d'alta muntanya al Pocets, exclusivament per a socis federats. Vocals Manel Fontes i Sònia Estévez.\nDimarts 5 de Juny reunió informativa de l’excursió.\nTrobada d'Escaladors a Montserrat.\nTrobareu tota la informació d'aquestes i altres activitats a www.cesboi.blogspot.com i al facebook del CESBoi. També, si ho preferiu, us podeu dirigir a la secretaria del centre els dimarts de 20:30 a 22:00 i els divendres de 20.00 a 22:00.\nRecordeu que podeu retirar el material de préstec els dimarts i els divendres immediatament anteriors al cap de setmana que l'hàgiu de fer servir, però que és obligatori retornar-lo al centre el dimarts següent del dia que us el va ser lliurat, tret, lògicament, que aquest sigui festiu.\nRecordem a tots els socis que ho desitgin que també podeu rebre l'Info per correu electrònic.\nLA CLASSICA DE FINALS DE MAIG\nEXCURSIO MATINAL A LA SERRA DE COLLSEROLA


Pitavoles i voliaines\nL’actor Roger Casamajor és l'encarregat de fer lectura d'un fragment de ‘L’obra articulista d’Arseni Sugranyes’ de David Gálvez en la fase final de la desena edició del Dictat Nacional\n2 min. Andorra la Vella 26/11/2016 14:21\n651x366 L’actor Roger Casamajor llegint un fragment llibre ‘L’obra articulista d’Arseni Sugranyes’ de David Gálvez / S.F. L’actor Roger Casamajor llegint un fragment llibre ‘L’obra articulista d’Arseni Sugranyes’ de David Gálvez / S.F.\n651x366 Alumnes de quart d’ESO al Dictat Nacional que organitza el Servei de Política Lingüística del Govern / S.F. Alumnes de quart d’ESO al Dictat Nacional que organitza el Servei de Política Lingüística del Govern / S.F.\n651x366 Alumnes de quart d’ESO al Dictat Nacional que organitza el Servei de Política Linguística del Govern / S.F. Alumnes de quart d’ESO al Dictat Nacional que organitza el Servei de Política Linguística del Govern / S.F.\n651x366 Entrega dels premis de la desena edició del Dictat Nacional / S.F. Entrega dels premis de la desena edició del Dictat Nacional / S.F.\n651x366 Entrega del primer premi a la primera edició del Dictat Nacional / S.F. Entrega del primer premi a la primera edició del Dictat Nacional / S.F.\nPitavoles i voliaines han estat dos dels substantius inclosos en la lectura del llibre 'L'obra de l'articulista Arseni Sugranyes' de David Gálvez. Dos andorranismes que els alumnes que avui han participat al Dictat Nacional segur que no oblidaran. Absolutament admesos i registrats al Diccionari de l'IEC i que el filòleg Xavier Rull ja va recollir a 'Repertori Andorrà. 300 joies del vocabulari del Principat d’Andorra'.\nMés de 200 alumnes han participat en la fase final de la desena edició del Dictat Nacional que aplega els alumnes de tercer de segona ensenyança de l’Escola Andorrana, el 3ème del sistema francès i els de 3er d’ESO dels sistemes confessional i espanyol. L’actor Roger Casamajor ha estat l’encarregat de llegir textos de l’obra ‘L’obra articulista d’Arseni Sugranyes’ de David Gálvez en la fase final que ha tingut lloc al Centre de Congressos d’Andorra la Vella.\nEl Dictat es divideix en dues categories i a les deu del matí han participat els alumnes de tercer de segona ensenyança de l’Escola Andorrana, el 3ème del sistema francès i els de 3r d’ESO dels sistemes confessional i espanyol. A les 11 han participat els alumnes de 4t, 2nde i 4t d’ESO.\nEls tres primers classificats de cada categoria han estat premiats amb xecs de 500, 300 i 150 euros.L’organització ha regalat el llibre de David Gàlvez a tots els finalistes, d’on s’ha extret els textos. El Dictat Nacional està organitzat pel Servei de Política Lingüística del Govern amb el suport de tots els centres educatius, de Ràdio i Televisió d’Andorra i del Comú d’Andorra la Vella.\nEls guanyadors d’aquesta desena edició han estat en tercera posició l’alumna del Lycée Comte de Foix, Laia Cardús, i l’alumna del Sant Ermengol, Mireia Montseca, en segona posició del Col·legi Janer, Sara Miño, i la segona classificada en la categoria B de Comte de Foix, Ana Santamaria, els primers classificats han estat del Col·legi Janer, Jordi Iglesias, i de l’Escola andorrana de segona ensenyança d’Encamp ha estat Emma Juan.


El Consell Comarcal beca el servei de menjador a 164 alumnes calellencs | Ràdio Calella Televisió\n164 alumnes calellencs han començat el curs aquesta setmana amb un ajut pel menjador del Consell Comarcal del Maresme. Al global de la comarca s’han donat 7.800 beques, de més de 10.000 sol·licituds rebudes, gairebé un 2% més que el curs passat. Del total de peticions, un 82,5% han estat aprovades (9.453). Els recursos destinats a ajudar les famílies a fer front a la despesa de menjador s’eleva fins als cinc milions d’euros.\nUna xifra que, segons ha declarat el conseller de Serveis a les Persones Marc Bosch, previsiblement augmentarà i superarà els 6.551.972,71 euros atorgats el curs anterior, en el qual van augmentar un 60% els ajuts a les famílies maresmenques. De fet, des del Consell Comarcal perceben aquest augment com un clar baròmetre dels efectes de la Covid-19 sobre l’economia de les famílies.\nEl Conseller d’Atenció a les Persones del Consell Comarcal, Marc Bosch, ha explicat que és tot un èxit haver resolt el 90% de les sol·licituds en la primera setmana de curs.\nMés o menys el 90% estan resoltes. Estem satisfets d’haver complert amb un dels objectius que teníem que era resoldre el màxim de beques possibles coincidint amb l’inici de curs. També molt important perquè les empreses que gestionen menjadors, AFAS, i escoles sabessin amb quants alumnes podien comptar per aquest curs.\nQuant al servei de menjador, el Consell Comarcal gestionarà el servei de 9 escoles amb una previsió de 80.000 menús al llarg del curs.\nSegüent El Ple ratifica el canvi de nom de la Muntanya per Complex Esportiu Tomàs Claramunt\nAnterior El sènior masculí del CB Calella tanca amb victòria una pretemporada exprés


Dimecres 19 de gener: reunions, entrevista i inici de les obres al local social del Priorat | Blog d'Agnès Ferré\nDimecres 19 de gener: reunions, entrevista i inici de les obres al local social del Priorat\nDimecres 19 de gener: reunions, entrevista i inici d’obres al local del Priorat\nComenço reunions a les 8 del matí, amb una reunió de planificació trimestral de projectes i propostes municipals. A dos quarts de 10 del matí tenim mesa social amb altes i baixes del rebost solidari i altres temes a tractar.\nQuan acabem la taula social, em connecto a l’entrevista del programa L’ull al dia, a càrrec de la Sara. Parlem dels temes municipals que han estat notícia aquestes setmanes com són el projecte de la fassina, la denegació de les mesures cautelars presentades per Club s.XX, servei d’ocupació, … sempre és un plaer participar-hi!\nAl migdia una reunió i després, l’equip de govern anem al Priorat. Han començat les obres d’ampliació del local social, per fer una sala que es pot dividir en dos espais, per oferir millors serveis i més espais als veïns i veïnes del Priorat. Ara, anar veient com avancen les obres!\nAgnès FerréAl govern (2019/23), Alcaldessa, Compromís amb la Bisbal, Treballem per la BisbalBisbal, compromís, Coronavirus, entrevista, Priorat, reunió\nDijous 20 de gener: avui és Sant Sebastià, copatró de la Bisbal Dimarts 18 de gener: sortegem qui vendrà les entrades els propers mesos del cinema Gaudí


Notícies - La CUP es proposa aconseguir uns pressupostos més participatius\nAlba Johé, Ignasi Bea i Aniol i Guim Pros\nel 11/jun/12 Marc Sala Política PDF\nLa CUP situa tenir més incidència als pressupostos municipals, potenciar l'agricultura urbana i millorar el paper de les entitats a la ciutat com les prioritats de la formació de cara a la resta de mandat. Ho ha dit el portaveu de la formació, Guim Pros, durant una entrevista al programa 'Primera Plana' de Cugat.cat (91.5FM) on ha fet un balanç positiu del primer any de la formació al consistori tot i reconèixer certa inexperiència. Pros ha criticat la manca de diàleg de l'equip de govern durant aquest període però n'ha destacat la introducció del concepte de tarifació social a la ciutat i l'avenç en la protecció de Torre Negra.\nGuim Pros ha repassat durant l'entrevista el primer any de la formació al ple municipal i n'ha destacat el procés d'aprenentatge del partit en algunes qüestions. En aquest sentit, Pros ha admès la dificultat als inicis en qüestions com l'elaboració dels pressupostos municipals i temes relacionats amb l'àrea de Territori i Urbanisme que requereixen cert bagatge en la matèria, ha dit. Sobre l'actuació de la formació, Pros ha qualificat amb un set, en una escala de zero a 10, el primer any de la CUP al ple municipal.\nEl portaveu independentista ha assenyalat quines seran les prioritats de cara el futur.\nFarem una proposta de pressupostos més participatius. Volem aprofundir en els horts urbans i que les entitats tinguin un paper més important.\nEn relació amb l'equip de govern, la CUP ha criticat la seva poca cintura a l'hora d'acceptar crítiques i també ha demanat que, tot i la majoria absoluta, escoltin més les propostes i opinions dels partits de l'oposició. D'altra banda, ha destacat que l'equip de govern hagi introduït a la ciutat el concepte de tarifació social en els preus públics i s'hagi avançat en la protecció de Torre Negra. En global, ha atorgat un quatre sobre 10 a la gestió que ha fet l'equip de govern durant aquest primer any de mandat.\nPros també ha fet autocrítica de la seva formació i ha dit que en certs moments s'han equivocat amb el focus del debat polític.\nLi donem massa importància al PP. A Sant Cugat ens hauríem de confrontar políticament amb CiU.\nEn roda de premsa aquest mateix dilluns, el grup municipal ha explicat que durant aquest primer any de mandat han presentat una vintena de mocions, de les quals una mica més de la meitat han estat aprovades pel ple municipal. Entre aquestes, la seva proposta per obrir les escoles locals a les entitats, vetar les pràctiques militars a Collserola i el recàrrec en l'IBI de pisos buits, entre d'altres.


Centres Amunt - Els beneficis de la musicoteràpia en les persones grans\nEls beneficis de la musicoteràpia en les persones grans\nLa musicoteràpia és l’ús dels elements de la música amb l’objectiu d’afavorir la comunicació, l’expressió, la mobilització, l’aprenentatge, l’autoestima, l’organització i altres objectius terapèutics, amb la finalitat de satisfer unes necessitats físiques, psíquiques, socials i cognitives.\nUtilitzar la música com a objectiu terapèutic és inherent a la nostra condició humana. Unes de les cançons més antigues de la humanitat són les de bressol, creades de manera espontània per les mares amb la finalitat d’establir un estat de calma i afavorir el son dels nadons.\nLa capacitat de processar la música és de les primeres funcions que adquirim i una de les últimes que perdem. El nostre cervell emmagatzema la memòria musical en un àrea diferent a la dels records, per això no és estrany que persones amb una demència avançada, inclús aquelles que tenen la parla afectada, siguin capaces de cantar o taral·lejar fragments de melodies o melodies senceres ja que la seva memòria musical resta intacte.\nLa música és un element de gran valor. Les persones grans reconeixen la música, la identifiquen i la processen; això provoca la creació d’un entorn de confort i de seguretat que afavoreix la comunicació, la participació i eleva la seva autoestima. És cabdal que no hi perdin el contacte.\nLa musicoteràpia utilitza la vessant lúdica de la música per aconseguir objectius terapèutics. Una activitat senzilla com seguir el tempo d’una cançó crea un espai de comunicació, activa el sistema motor, afavoreix la motricitat i el control del moviment, dóna estructura i constància. L’acte de cantar evoca tot un món de sentiments i emocions, estableix un control de la veu, afavoreix la consciència semàntica i fonològica, estimula la memòria i permet associacions extra-musicals. Si tot això es fa en grup s’està realitzant una activitat social integradora.\nEn les sessions de musicoteràpia es treballa amb la veu, el cos, els instruments i, sobretot, amb les cançons i músiques que formen part de la banda sonora de la vida de les persones grans, per tal de crear un espai d'afecte, d'evocació de sentiments i de respecte. Es crea un entorn lúdic on les persones grans puguin compartir les experiències relacionades amb la música que han estat paleses en la seva vida. Volem sentir els seus records. Volem que expressin la seva riquesa interior.


L’actriu segueix la gira de l’obra ‘El silenci dels telers’, un recorregut en femení per la història de les fàbriques tèxtils de Catalunya\nLa Pilar i la Carme són els dos personatges que donen veu a les petites històries de diverses generacions de dones que van ser el motor de les fàbriques i també de la vida a les colònies tèxtils de Catalunya a ‘El silenci dels telers’. L’obra teatral, una adaptació ampliada amb testimonis propis del llibre amb el mateix nom d’Assumpta Montellà i a partir de l’experiència familiar de l’actriu Maria Casellas (Gironella, 1978), repassa cent anys d’història d’aquests petits microcosmos a través de la mirada femenina de les seves treballadores. Malgrat que el confinament en va ajornar l’estrena, la gira de l’obra va arrencar aquest estiu a Manresa i ara arriba a Berga, el diumenge 29 de novembre, i a Gironella el proper dilluns 7 de desembre.\nEl que no podem fer és tancar teatres i quedar-nos de braços plegats esperant que tot torni a ser com abans\n- Les dones que van viure i treballar a les fàbriques tèxtils de Catalunya són les protagonistes de l’obra ‘El silenci dels telers’, una adaptació del llibre del mateix nom d’Assumpta Montellà. La història, quan es revisa a través de la mirada femenina, varia gaire?\nDoncs sí... La dramatúrgia de l’obra parteix del llibre de l’Assumpta Montellà però també d’entrevistes que nosaltres vam fer a testimonis reals de dones que van viure i treballar en colònies tèxtils. La Història canvia quan s’explica des de l’òptica femenina. En aquest cas, des de l’òptica de les treballadores perquè elles, entre tota la feina que es feia a les fàbriques tèxtils, s’encarregaven dels telers i de la filatura, que era on es necessitaven unes mans més menudes per poder fer bé els nusos i tenir més agilitat a l’hora de tractar tots els teixits. Elles, tot i que eren majoria a les naus industrials i a les fàbriques, cobraven un sou molt més baix que els homes, qui tenien els càrrecs de més responsabilitat a dins de la fàbrica i de les empreses. Llavors, el punt de vista canvia perquè elles sempre han estat en un greuge comparatiu de salaris en relació als homes.\n- Això no ha canviat gaire...\nNo, no ha canviat gaire. A més, elles, en aquest context de les colònies industrials i de les colònies tèxtils, se’ls hi sumava tota la feina que es feia a les cases, perquè feien la seva jornada laboral. Va anar canviant però que al principi era de 14 hores i, després de fer-la, s’encarregaven de rentar la roba, fer el sopar, cuidar la família...\n- La idea original d’adaptar la novel·la de Montellà al teatre és teva. Què et porta a dur-la a terme?\nLa idea de portar aquesta història al teatre és per un lligam al territori en relació als meus orígens. Jo soc nascuda a Gironella, al Berguedà, terra de colònies. Des de petita, he viscut al costat d’una fàbrica tèxtil, he vist colònies al meu voltant. Jo jugava al costat de la fàbrica, anàvem a la resclosa, sentíem la sirena. La meva mare havia treballat en una fàbrica tèxtil i les seves iaies, també. A mi sempre m’havia com fascinat aquest món tan industrial ficat enmig d’un territori com el Berguedà, amb essència salvatge i feréstega. Tens vegetació i boscos i, de cop, allà al mig, aquestes construccions industrials. Era una cosa que em sobtava. A més, quan a l’escola i a l’institut ens explicaven les colònies tèxtils i ens deien que havien tingut un pes tan important en la industrialització catalana, em feia pensar que era un patrimoni molt ric a nivell de vivències, a nivell de contrastos, i penso que és molt teatral per explicar-lo. Com que jo soc actriu, vaig pensar com podia portar tot aquest món a l’escenari.\n- Hi ha hagut algun aspecte que t’hagi sorprès especialment en endinsar-vos en aquests petits móns de les colònies tèxtils?\nA mi sempre m’havia sorprès aquest sentit tant en positiu del que parlen aquestes dones. Tot s’ha d’entendre des de l’òptica i l’època en què es va construir tot plegat però les colònies tèxtils eren unes estructures molt jerarquitzades de poder: hi havia un amo, que gràcies també a l’Església, té uns treballadors que estan fent avançar aquestes fàbriques i fan créixer la colònia. No deixa de ser, però, una estructura de poder. Tens el senyor que mana i els treballadors. És cert que això et dona una certa estabilitat perquè tens feina i les colònies et generaven certa comoditat a nivell social però també hi havia com una “pèrdua” de llibertats. També tenien uns horaris, et tenien molt controlat, sabien tot el que havies fet si marxaves fora de la colònia, etc. Funcionaven com petits microcosmos. Jo sempre m’he preguntat perquè aquesta gent no deia prou o exigia més drets o no es van rebel·lar. Llavors, entens, parlant amb aquests testimonis de primera mà, perquè tenim aquesta tendència a buscar aquesta comoditat en situacions de misèria. És un model que a mi em sobtava molt però que si ho penses, potser no hem canviat gaire. Generalment, sempre estem buscant aquesta pau social i comoditat per tenir certa estabilitat. El que més em va sorprendre va ser com en parlaven tant en positiu i l’agraïment que tenien cap a l’amo i vers tota aquesta estructura que tenien muntada.\n- Com ha estat la feina de posar sobre l’escenari i a través de dos personatges -la Pilar i la Carme- un recorregut de cent anys donant veu a les petites històries de les dones de les colònies?\nA partir de la Pilar i la Carme resseguim tot el segle XX. Comencem a finals del XIX i acabem als anys vuitanta que és quan hi va haver tota la crisi del tèxtil i moltes d’aquestes indústries van tancar. Ens trobàvem que la colònia va anar evolucionant a nivell històric però va anar evolucionant de forma trepidant tot el segle XX. Era un segle en què no paraven d’haver-hi esdeveniments que feien que la vida anés canviant molt ràpid. El que ens va sorprendre, quan ens vam posar a fer tot això, era com aquestes colònies es mantenien una mica al marge de tot el que estava passant. És a dir, és com que la Història avançava a grans passes i les dones que vivien a les colònies rebien aquestes conseqüències. Era com si diguessin, hi ha un gran engranatge que ho mou tot i nosaltres rebem gotetes de tot el que està passant a fora però tampoc ens n’estem assabentant massa. Volíem retratar-ho en l’obra, és a dir, com de vegades la Història fa aquests grans avenços i nosaltres som com les formiguetes que anem rebent les grans decisions que es prenen a fora. Les colònies, com que són un món en miniatura, ens permet reflectir tot això a nivell social però més global.\n- Per aquest recorregut tan llarg que feu, suposo que per això heu ampliat els testimonis que surten al llibre de Montellà i, a més, acompanyeu l’obra amb una exposició fotogràfica. Què hi heu volgut mostrar més enllà del que passa sobre l’escenari?\nL’exposició es un recull de fotografies del procés de creació i d’aquestes entrevistes que vam realitzar per construir la dramatúrgia. La fotògrafa és la Clàudia Portús, que em va acompanyar a entrevistes que fèiem a aquests testimonis i hi ha imatges que il·lustren com són aquestes colònies, com és el cas de la Colònia Vidal. La gent que no ho coneix, si ve a veure l’obra, té aquest suport audiovisual i gràfic que ajuda a ampliar aquest context del qual estem parlant.\n- La part menys amable d’aquesta producció han estat les circumstàncies, ja que s’havia d’estrenar el 15 de març a Gironella i no va poder veure la llum fins al passat mes de juliol a Manresa. Com heu viscut aquesta incertesa derivada de la crisi de la covid-19, que ha afectat especialment el món cultural?\nAmb molta fragilitat i amb molta incertesa, com bé dius. De fet, ara mateix se’ns presenta una bona temporada a la vista perquè tots els bolos que no es van poder fer es van posposar, no es van cancel·lar, però la situació t’ho fa mirar tot amb inestabilitat perquè d’un dia per l’altre van canviant les coses. El moment en què no es va poder estrenar l’obra tal com estava prevista va ser un xoc molt fort. És una producció que parteix de mi i tota la inversió prèvia partia de recursos propis que havia de recuperar amb l’estrena i amb els bolos que teníem al març, ja teníem la previsió. En no ser-hi, tots els números que s’havien fet es van desmuntar. Va ser un xoc fort a nivell econòmic i a nivell emocional perquè no has pogut tenir la sensació de tancar el procés. Havíem fet la inversió en l’escenografia, el vestuari, en tot l’equip, però no havíem pogut ensenyar-ho. Ara confiem que, com que la temporada arrenca, es puguin fer tots els bolos i poder recuperar tot el que s’hi ha invertit.\n- T’uneixes al clam del sector que afirma que la gestió de la situació potser no ha estat la més encertada?\nHi ha hagut ajudes i s’estan fent coses però tot és molt lent. La situació ha canviat i pensar que tot serà com abans... No sé quan això podrà ser. Ens hem d’adaptar. El que no podem fer és tancar teatres i quedar-nos de braços plegats esperant que tot torni a ser com abans. Potser no ho tornarà a ser i per això hem d’intentar que l’activitat cultural no s’aturi i continuar-la amb les mesures necessàries i adaptar els espectacles, que és el que estem fent a tots nivells. Amb voluntat és possible. En aquest cas, sí que es necessiten ajudes a nivell institucional perquè aquestes produccions amb què abans tenies un benefici establert perquè tenies un taquillatge important, ara necessites una ajuda per poder-les anar adaptant a aquesta nova situació.\nWeb Maria Casellas\nInstagram El silenci dels telers\nMarta Sitjà: "Es pressuposa que el teatre de carrer és menys important que el de sala"


Zendaya intenta jugar a videojocs 'spiderman' dies després que Tom Holanda es veiés amb olivia bolton\nZendaya juga al videojoc 'Spider-Man' enmig de rumors romàntics de Tom Holland\nSembla que Zendaya té vedella amb Spider-Man, però no per les raons per les quals els fans de TomDaya poden pensar.\nL'ex actriu de Disney Channel, de 22 anys, va publicar divendres una sèrie de vídeos a les seves històries d'Instagram en què intenta jugar al joc de vídeo 'Spider-Man' pel seu compte, amb poc èxit.\nEn els vídeos, que també van ser capturats per un fan a YouTube, penja amb el seu ex 'K.C. La coprotagonista Kamil McFadden.\nguisats i hamiltons\nPortant les ulleres, una samarreta 'Grey's Anatomy' i uns fons de pijama floral, es frustra ràpidament amb el joc mentre McFadden, de 22 anys, intenta entrenar-la.\nimatge de l'esposa de robert de niro\n'Mare ... ahh!', Crit mentre perdia un nivell.\nEs pot escoltar a McFadden animant-la mentre fa broma que no pot completar el joc perquè 'em produeix molta ansietat'. Després proclama a crits que toca el 'triangle (botó)' del controlador, abans que Zendaya digui en última instància. , 'No sé quin' triangle 'és! Has de dir-me 'la primera'. '\n'Estava tan a prop!', La tranquil·litza.\nLes escapades del joc de Zendaya arriben dies després que la seva co-estrella 'Spider-Man: Far From Home', Tom Holland, es veiés acollidora amb una dona a Londres. Mentre que molts fans de la pel·lícula i els actors han expressat en línia que els agradaria veure a les dues parelles a la vida real, Holland, de 23 anys, ha suscitat rumors romàntics amb una dona identificada com a Olivia Bolton.\ndivorci de marko jaric\nTot i que Holland va afirmar en el passat que les coprotagonistes no estan involucrades romànticament, això no ha deixat d'esperar que els aficionats esperessin que els qui es reunissin.\nMcFadden ha negat anteriorment que ell i Zendaya estiguessin involucrats romànticament, tot i així, el seu representant no va tornar immediatament a la nostra sol·licitud de comentaris per si hagués canviat alguna cosa.\nJoy Villa es vesteix com a mur fronterer de Trump als Grammy 2019\nNatalie Portman nega haver-se mai de sortir amb Moby, l'anomena 'espeluznant'\nJanet Jackson celebra el concert de Chicago amb menjar italià\nJustin Bieber es troba a la superfície de les Reines que busca pizza sense gluten\nL'antiga estrella de 'RHOA' Apollo Nida va sortir de la presó\nJoaquin Phoenix i Rooney Mara participen


ruta bicicleta elèctrica Sant Martí Xic Perfafita Lluçanès\nSortireu de Puigmajor i fareu cap al Coll de Triador, a través del qual arribareu en un moment a Sant Boi del Lluçanès, salvant la Serra pel millor pas possible.\nDe Sant Boi de Lluçanès, fareu cap a Sobremunt per la millor pista que hi podeu trobar, pavimentada en els trams més difícils. Aquest es el peatge a pagar per arribar a la cota dels 870m.\nA partir d’aquí, el paisatge canvia i podreu gaudir d’un dels llocs més bonics del Lluçanès. Des de Sobremunt, fareu primer cap a Santa Llúcia i, després d'un tram de 4 kilòmetres, arribareu al premi, Sant Marti Xic.\nVal a dir que Sant Martí Xic va ser erigida pels residents del Castell de Voltregà i els masos del voltant cap a l’any 1097, encara que es creu que ja existia una capella. El Castell de Voltregà ja existia l’any 900, essent un dels primers llocs fortificats d’Osona.\nLa tornada es pel mateix camí fins arribar a Sobremunt, on proposem baixar per la bonica carretera de la trona (poc transitada) fins a Sant Boi de Lluçanès. A la fleca de la plaça, hi podreu trobar, a part de pa artesà, els millors croissants que pugueu imaginar.\nA partir d’aquí, tot passant pel Vilar, masia senyorial de Sant Boi de Lluçanès, arribareu al Roure de la Senyora, arbre monumental de 15 m d’alçària, 4 m de volt de canó i 30 metres de diàmetre capçada, que pertany a l’espècie Quercus Humilis.\nD’aquí, passant pel Prat i el Salt del Llop, arribareu al punt de sortida.


Uretra - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\naparell urinari i tracte urinari inferior\n19667 : multiaxial – jeràrquic\nLa uretra (del llatí urethra) és el conducte pel qual discorre l'orina des de la bufeta urinària fins a l'exterior del cos durant la micció. La funció de la uretra és excretora en ambdós sexes i també compleix una funció reproductiva en l'home en permetre el pas del semen des de les vesícules seminals que aboquen a la pròstata fins a l'exterior.\nLa uretra és més curta en la dona que en l'home. En la dona la uretra té una longitud entre 2,5 i 4 centímetres i desemboca en la vulva entre el clítoris i l'introit vaginal. Aquesta curta longitud de la uretra femenina explica la major susceptibilitat de cistitis en les dones. En l'home la uretra té una longitud d'uns 20 centímetres i s'obre a l'exterior en el meat uretral del gland. En aquest llarg recorregut, la uretra masculina té diferents porcions que són:\nUretra prostàtica: Discorre a través de la pròstata, on aboquen els conductes deferents.\nUretra membranosa: És una curta porció d'un o dos centímetres a través de la musculatura del sòl de la pelvis que conté l'esfínter uretral extern, un múscul esquelètic que controla voluntàriament la micció. La uretra membranosa és la porció més estreta de la uretra.\nUretra esponjosa: Es diu així perquè es troba en l'interior del cos esponjós del penis, una beina erèctil que recorre tota la cara ventral del penis. Té una longitud d'uns 15-16 centímetres.\nL'epiteli que recobreix l'interior de la uretra és un epiteli transicional quan s'inicia de la bufeta urinària. Després es transforma en un epiteli columnar estratificat i prop del meat urinari es transforma en epiteli escatós estratificat. Existeixen petites glàndules productores de moc que protegeixen la uretra de la corrosiva orina.\nAnatomia del sistema urinari\nFins de filtració\nCèl·lula mesangial intraglomerular\nTúbul contort distal\nSistema de conductes col·lectors\nCèl·lula mesangial extraglomerular\nArtèria vaginal (dona)\nLligament umbilical mitjà\nOrifici uretral intern\nLlacunes de Morgagni\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Uretra\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Uretra&oldid=27427870»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 juny 2021 a les 13:15.


El Festival Sense Portes, del tot consolidat a Argentona\nLa 8a edició del Festival Sense Portes, que aquest 2020 estava previst a finals de maig, es mou al 2,3 i 4 d'octubre. Així ho han acordat la regidoria de Cultura de l’Ajuntament d’Argentona i el Col·lectiu Sense Portes degut a la complexa conjuntura que es viu aquestes setmanes per la crisi sanitària provocada pel coronavirus, tot confiant que a principis d'octubre "la situació hagi tornat a la normalitat".\nEls responsables de l’Àrea de Cultura han estat en contacte amb les companyies i grups que prendran part al Festival Sense Portes per tal de consultar-los la disponibilitat. Des de l’Ajuntament d’Argentona "es manté el ferm compromís de seguir promocionant la cultura" i asseguren que en aquesta línia "faran tots els esforços possibles per continuar apostant i donar suport als professionals i grups d’arts de carrer del territori."\nVÍDEO: "La Lola anuncia les noves dates del Festival Sense Portes 2020"\nTrobareu més informació a www.festivalsenseportes.cat\nNoves dates pels espectacles ajornats de La Sala\nLa regidoria de Cultura de l'Ajuntament d'Argentona també ha anunciat les noves dates d'alguns dels espectacles de la temporada teatral de "La Sala" que s'han hagut d'ajornar a conseqüència del decret de l'estat d'alarma i la situació d'emergència en què ens trobem, i que es traslladaran al mes d'octubre.\n- L'obra teatral "Un dia qualsevol" es reprogramarà pel divendres 9 d'octubre.\n- "Acorar" es representarà el dissabte 24 d'octubre.\n- L'espectacle de dansa, manipulació i mim, "Eh Man eh", es podrà veure el divendres 30 d'octubre.\n- La proposta musical farcida d'humor "Concerto a Tempo d'Umore" serà el dissabte 28 de novembre.\nL'hora de representació per a totes les obres serà a les 20.30 hores\nParal·lelament, ben aviat, l'Ajuntament d'Argentona informarà del procés de devolució i retorn de l'import de les entrades.


Everlast equipment Leather Boxing Gloves Fighter Negre, Traininn\nDescripció Everlast equipment Leather Boxing Gloves Fighter\nmaterial de cuir d'alta qualitat, juntament amb una excel·lent construcció guant, ofereix durabilitat i funcionalitat.\nLa suor cable d'adherència resistent a l'interior pel poder d'adherència i protecció extra.\nescuma de protecció d'alta qualitat de triple capa d'encoixinat de xoc d'absorció.\nGanxo i de canell del llaç dispositiu de tancament de la corretja.\nEstàs interessat en Everlast equipment Leather Boxing Gloves Fighter? En aquests moments el producte està en estoc a traininn, la teva botiga online de fitnes. A traininn trobaràs tot tipus de productes de fitnes de la marca Everlast equipment. No esperis més i gaudeix del Everlast equipment Leather Boxing Gloves Fighter en molts pocs clics. Descobreix a traininn una àmplia varietat de material de fitnes avui mateix!\nCaracterístiques Everlast equipment Leather Boxing Gloves Fighter\nSostenibilitat Everlast equipment Leather Boxing Gloves Fighter\nGuants de pell molt bons, pel que fa al preu i la qualitat ... perfectes per a la pràctica de la boxa recreativa.\nGuants molt bons, bona protecció del canell. Còmode de vestir per al meu fill de 9 anys.


Eleccions municipals : a Perpinyà, un nou sondeig continua donant a Louis Aliot primer a la primera volta - VilaWeb\nEleccions municipals : a Perpinyà, un nou sondeig continua donant a Louis Aliot primer a la primera volta\nEl sondeig encarregat per l'indépendant, France Bleu Roussillon i France info, continua donant un llarg avantatge al candidat d'extrema dreta , seguit del batlle sortint a 11 punts d'Aliot.\nAhir divendres, els diaris l’indépendant, France Bleu Roussillon i France Info, van fer públic un sondeig exclusiu fer per l‘empresa IPSOS i que trobareu aquí, sobre el resultat de la primera volta de les municipals a Perpinyà, que tindran lloc el 15 de març.\nEn aquesta enquesta continua guanyant el candidat d’extrema dreta Louis Aliot amb un 30% d’intenció de vot. El segueix el batlle sortint Jean Marc Pujol amb un 19%. (contra 30,7% que va obtenir l’any 2014)En tercer lloc arriba la llista EELV/PS d’Agnès Langevine (15%), en quart lloc la de Romain Grau, LREM, le Modem, Oui au Pays Catalan i l’UDI (13%), en cinquena posició arribaria la llista ‘L’alternativa, que té el suport d’ERC i de la France Insoumise i que està encapçalada per Caroline Forgues (10%), Clotilde Ripoull, de la qual forma part Unitat Catalana, arribaria en 6a posició amb un 8%, en 7a posició està la llista de Divers Dreta encapçalada per Olivier Amiel amb un 4%, en 8a posició una altra llista de divers dreta encapçalada per un ex FN Alexandre Bolo amb un 0,5% i en 9a posició també amb un 0,5% la llista de Lutte Ouvrière encapçalada per Pascale Advenard.\nSi finalment, fossin aquests els resultats, podria haver-hi 5 llistes a la segona volta, encara que pot haver-hi aliançes. Es suposa que se’n faran perquè, si no fos així, tindriem un batlle d’extrema dreta, … i ja ens podriem acomiadar de Perpinyà la Catalana, així com de la Fidelíssima.\nBé doncs les llistes amb possibilitats de passar a la segona volta, són : la d’Aliot, la del batlle sortint, Jean Marc Pujol, la d’ EELV/PS d’Agnès Langevine (15%), en quart lloc la de Romain Grau, LREM, le Modem, Oui au Pays Catalan i l’UDI (13%), en cinquena posició arribaria la llista L’alternativa, que té el suport d’ERC i de la France Insoumise i que està encapçalada per Caroline Forgues (10%).\nAquest sondeig, s’ha fet del 1 al 4 de febrer del 2020, amb 604 persones inscrites a les llistes electorals de Perpinyà (aquesta mostra és representativa dels habitants de la ciutat, de 18 anys o més).\nDurant aquesta enquesta, la meitat dels perpinyanesos van considerar que la feina realitzada per Jean-Marc Pujol durant els darrers sis anys era ‘mediocre’ o ‘dolenta’, mentre que l’altra meitat la va trobar ‘excel·lent’ o ‘bona’ . Segons Ipsos, aquesta puntuació està molt per sota de les xifres habituals a les ciutats franceses amb 50.000 habitants i més (el 63% de les opinions positives dels batlles sortints).\nAixí mateix els enquestats van considerar que , els prinicpals temes que preocupen als perpinyanesos i que és deuria ocupar en prioritat , el nou consistori són sens dubte, la seguretat (58%) i la neteja (45%). De nou, una mitjana molt superior a la d’altres ciutats franceses (mitjanes nacionals del 44% i del 30% respectivament). Després ve el suport l’atur i al medi ambient. En les dues darreres posicions, l’acció social i l’urbanisme.


29/08/2013: La normalitat de les màscares antigàs\n“Un atac contra la Síria de Bashar al-Assad comportarà la imminent destrucció de l’estat jueu”, clamen els polítics i militars iranians, i ho recullen amb detall els mitjans de comunicació israelians. El govern d’Israel demana a la gent que faci vida normal, i els diu que l’exèrcit sap com tenir cura d’ells i com respondre amb tota la contundència possible a qualsevol atac exterior.\n“Per mi tot això és surrealista”, m’explica Ron a la cua del supermercat de Talpiot, a Jerusalem, on espera pacientment per obtenir una màscara antigàs; la primera que haurà tingut mai. Ron fa tres anys que va fer l’“aliyah”; o sigui que va emigrar a Israel com a jueu, disposat a treballar i viure en aquest país sota el paraigua oficial del govern, que els organitza una còmoda benvinguda. En aquests anys ha viscut tranquil·lament, sense gaires ensurts, però ara es veu obligat a fer la “cua de la por”, com ell l’anomena. Diu que tot és una mica exagerat i creu que no passarà rés, però no se’n pot quedar al marge, tot i sentir-se incòmode.\nEn canvi Itzik ho té molt clar. Ha vingut a canviar quatre màscares antigàs velles per unes de noves. “Els filtres caduquen i cada cert temps les hem de renovar.” Però avui hi ha molta gent, massa per les màscares que hi ha disponibles. A sobre no hi ha ningú per repartir-les. Itzik, com desenes de persones, es llança sobre les caixes i aconsegueix les seves quatre proteccions antigàs. El caos s’instal·la al centre comercial i han de ser els homes de seguretat del supermercat els que posin una mica d’ordre quan ja no queda res a repartir.\nA Israel hi ha un 40 per cent de la població que no té màscares antigàs, la majoria àrabs-israelians. Ara, quan el perill es veu molt a prop, sobretot després de les notícies que arriben de Síria sobre l’ús mortífer d’armes químiques contra la població civil, tothom reclama la seva protecció. Fins i tot els ultraortodoxos jueus es queixaven ahir que aquestes màscares són discriminatòries amb la seva comunitat, perquè diuen que no serveixen per a homes amb barba, la majoria absoluta del seu col·lectiu masculí.