PACIÈNCIA: UNA ACTITUD DE LLARG ABAST - SAVIESA I CONEIXEMENT - 2021\nPACIÈNCIA: Una Actitud de llarg abast\nNo et preocupis tingues paciència\nQuantes vegades hem escoltat "No et preocupis tingues paciència", en realitat és bàsicament un clixé perquè en el moment d'enfrontar situacions difícils aquesta frase cèlebre i tan coneguda no apareix a la nostra ment. Tot d'una ens veiem embolicats en un remolí d'emocions: ira, ansietat, angoixa, tristesa ... per esmentar algunes ... i és important ser realistes, en el món d'avui és difícil ser pacient.\nLa bona notícia és que no és impossible si reflexionem en els avantatges i desavantatges de practicar aquesta habilitat. Entre els desavantatges podem notar que en un moment de manca de paciència ja sigui preses de l'enuig i de l'ansietat podem generar o veure'ns embolicats en discussions i moments tensos que danyen la qualitat i funcionalitat les nostres relacions amb els altres ja siguin éssers propers o desconeguts i el cost de reparar el dany pot ser emocionalment desgastant, usualment l'enuig o la tristesa augmenten encara que existeixi la motivació d'arreglar els desacords ... si aquest no és un panorama agradable però és molt comú, si contrastem l'enfrontar-nos a les dificultats amb paciència ens donarem compte que el prendre temps per pensar bé de fer en una situació ens ofereix claredat mental, no cridem, no insultem, ens aturem a pensar uns instants en què és el que està passant i que és el correcte per contestar, aquest petit espai de claredat mental és un senyal de paciència, no vol dir que hem de romandre passius a les situacions més aviat ens permet estructurar les nostres respostes i orientar-les a solucions en un marc de respecte i generositat.\nRecordin la paciència no és un concepte és una actitud mental, la seva contínua pràctica ens orienta a la pau interior, el contrari ens torna éssers emocionalment disgustats, ressentits i intolerants. Es que quan es trobin en una situaci difcil pensin en que és el moment d'activar el mscul de la paciència, he de fer la diferència, observo, reflexiono i tot va assegurar ndome que no estic daando a ningú, els grans mestres orientals solen dir que els beneficis de la paciència són incontablesel ms valuós és la pazen resum qu prefereixes guanyar una baralla o mantenir el teu pau interiorsin dubte la felicitat que ens ofereix la pau i la tranquil·litat de no DAAR als altres.\nPerqu la Paciència és una actitud de gran abast?\nFinalment qu la Paciència és una actitud de gran abast ?, doncs perquè és una cosa que hem de practicar, hem de ser pacients amb la Paciència, quan no aconseguim aplicar-la hem d'intentar una i altra vegada ms, els éssers humans actuem resultat dels nostres hbits i podem desarmar el hbito de la agressió per construir el de la reacció pacient.\nCom tot només és qüestió d'aplicar-la una i altra vegada fins que es torni una forma d'actuar natural. Els grans mestres ho han aconseguit no hi ha raó per pensar que nosaltres no ho podem fer ... tot el contrari comptem per naturalesa amb el gran potencial de canviar i el laboratori de la nostra vida quotidiana per practicar.


Josep Roselló i Oltra\n14.04.2020 - 03:16\nActualització: 13.04.2020 - 12:48\nEn arribar la primavera, en apujar les temperatures, hi ha moviments subterranis imparables, com l’empenta de les gemmes de l’esparreguera, que surten al medi aeri buscant la llum solar. Aquests brots immadurs, projectes de les fulles i fil·locladis de la planta, són considerats, amb raó, un aliment exquisit. Buscats i valorats des de sempre, del temps dels romans i potser abans, quan eren recol·lectats de marges i boscos als mesos d’abril, maig i en alguns punts en juny, avui en dia encara ens sorprenen quan els trobem.\nDe la recollida silvestre s’ha passat a la seua domesticació i cultiu. Així, ara disposem d’espàrrecs de bosc i marge, els «trigueros» castellans, espàrrecs verds més grossos, i també morats i blancs, els quals són coberts per evitar que generen clorofil·la. Cultiu de temporada si els volem frescos, per a tindre espàrrecs al nostre hort primer hem de conèixer aquesta curiosa planta. Per aquest motiu, parlarem del cultiu dels espàrrecs verds, que són els més freqüents.\nL’esparreguera verda (Asparagus officinalis) és diferent de la silvestre i de l’ornamental, però, com aquelles, és una planta dioica, amb plantes mascle i plantes femella, la qual cosa sols té importància a l’hora de guardar llavors botàniques de la planta. Té unes arrels rizomatoses que emmagatzemen reserves i una tija subterrània d’on surten cada primavera els espàrrecs, i aquestes es mantenen actives en cultiu durant bastant temps, de set a deu anys.\nPer aquest motiu, plantejarem aquest cultiu com una inversió a llarg termini: hem de tindre un hort una mica gran per a dedicar-ne una part als espàrrecs, ja que no podem cultivar res més en aquest espai durant tot el període. Aquest racó ha de tindre unes característiques especials: ha de ser lluminós, de terra solta i ben drenat, ja que els espàrrecs no suporten l’acumulació d’aigua. Com que la permanència del cultiu és tan llarga, caldrà una bona aportació orgànica a l’inici, per això cavarem una rasa fonda, de no menys de 35-40 cm, hi deixarem una capa de fem important, cobrirem amb terra el fem i plantarem l’espàrrec. Per a guanyar temps, en lloc de llavors plantarem «garres», que són les arrels produïdes en planters a partir de llavor botànica, quan tenen entre un i dos anys; en aquest moment es desenterren les arrels d’aquests plantons que s’utilitzen com a element de sembra. Així i tot, els brots d’aquestes «garres» no s’aprofiten com a espàrrecs el primer any, sinó que es deixen que arriben a fulles per a acumular reserves a les arrels de les plantes. El segon any ja aprofitem alguns brots, i la producció va creixent al tercer any, arriba al màxim al quart, i es manté així fins a les anualitats setena o vuitena, quan comença a decréixer el rendiment. Com veiem, invertim en els espàrrecs amb paciència.\nEn plena collita deixarem sempre uns quants espàrrecs que vagen a fulla, que facen mata verda i guarden reserves per a la brotada següent. Més avant, en ple estiu o en hivern, depenent del clima local, deixarem un període de descans a les plantes.\nJosep Roselló i Oltra. Tècnic agrícola. Estació Experimental Agrícola de Carcaixent..


Home Indicacions i marques Salut esportiva Peu de l'esportista\nPeu de l'esportista\nL'ús de calçat inadequat, els ambients humits dels vestidors, la sudoració excessiva i la manca d'higiene o precaució, entre altres factors, afavoreixen el desenvolupament de determinades patologies dèrmiques freqüents al peu de l'esportista.\nSón moltes les patologies dèrmiques que el peu de l'esportista pot patir:\nAmpolles: bonys que apareixen a la pell en forma de bosses petites plenes de líquid a causa de la fricció del calçat, l'ús de mitjons acrílics i / o la manca d'hidratació. El microambient càlid i humit també afavoreix la seva formació.\nCalls o helomes: lesions hiperqueratósicas, rodones, que creixen cap a dins i cobertes de callositat. Apareixen quan una àrea de pell rep una pressió excessiva per part de l'os i el calçat. Presenten una coloració fosca i les vores ben definides.\nMicosis: malaltia infecciosa produïda per fongs. La tinea pedis (peu d'atleta) és la més freqüent. Sol afectar els espais interdigitals i produeix pruïja (picor).\nBerrugues: lesions petites i benignes. Es produeixen per infecció pel virus del papil·loma humà (VPH). El contagi d'aquest virus es deu el contacte pell amb pell o amb objectes contaminats.\nDermatitis de contacte: reacció de la pell a una substància o fricció irritant. Són freqüents en la pràctica esportiva i es localitzen preferentment en les zones de contacte, fricció o pressió. Les provoquen especialment el cautxú de les sabatilles o els colorants de la pilota, també els mitjons o mitges, bandes adhesives, etc.\nLes lesions i afeccions de les ungles de l'esportista\nLa pressió del calçat i les frenades brusques sobre sòls rugosos, entre altres factors, poden afavorir l'aparició de determinades lesions a les ungles de el peu de l'esportista. Com l'hematoma subunguial, l'ungla encarnada o onicocriptosi o les onicomicosis.\nL'hematoma subunguial se sol localitzar en el primer dit de el peu i és molt freqüent en els jugadors de tennis i pàdel. Apareix a causa de la pressió i es manifesta per una taca negra freqüentment dolorosa ubicada a la làmina unguial. L'ungla pot arribar a caure.\nL'ungla encarnada o onicocriptosi és una afecció que apareix quan una vora de l'ungla del peu penetra a la pell del dit produint dolor, enrogiment i inflamació, ja que actua com si d'un cos estrany es tractés.\nFinalment, les onicomicosis són infeccions fúngiques en les ungles. Els ambients humits, la calor o els traumatismes repetits afavoreixen la seva aparició. Les més freqüents són causades per dermatòfits i solen afectar la ungla del primer dit del peu.\nPrevenció de lesions al peu de l'esportista\nLa cura dels peus de l'esportista mitjançant l'aplicació de productes hidratants i protectors específics abans i després de la pràctica esportiva és fonamental per prevenir l'aparició de lesions dèrmiques i protegir-los dels impactes i la fricció que provoca l'exercici físic.\nD'altra banda, tenir en compte el tipus de trepitjada a l'hora de fer esport o escollir unes sabatilles adequades també són mesures a tenir en compte per evitar lesions en la pràctica esportiva. L'estudi biomecànic de l'gest esportiu contribueix a la millora de l'rendiment i a la prevenció de lesions.\nA l'hora d'escollir unes sabatilles esportives cal considerar diversos factors importants com el pes, la superfície sobre la qual practicarem esport o si el nostre peu té una pronació (el peu trencat cap a dins) o supinació (el peu trencat cap a fora) molt accentuada .


Adif enderrocarà les barraques del Barri Ferroviari de Sant Vicenç el setembre\nLes barraques del Barri Ferroviari seran enderrocades. | BP Diari\nAdif enderrocarà les barraques del Barri Ferroviari de Sant Vicenç de Calders el setembre\nEls porxos es troben en un important estat de deixadesa i han estat objecte d'ocupacions\nper Marc Guitart 05/08/2021 12:44h\nLes barraques que hi ha al Barri Ferroviari de Sant Vicenç de Calders seran enderrocades després de l'estiu. Així ho ha anunciat l'Administrador d'Infraestructures Ferroviàries (Adif), que ha posat cartells en aquests porxos avisant que es retirin els objectes del seu interior.\nL'enderroc ha de començar el dia 1 de setembre, segons ha avisat Adif. Aquesta era una petició que feia temps que havien fet els veïns i l'Ajuntament del Vendrell. La regidora de Cohesió Territorial, Bàrbara Peris, ha explicat a RTV el Vendrell que la mesura és fruit de molts mesos de converses amb Adif.\nDeixadesa i ocupacions\nAquestes barraques van ser construïdes darrere dels pavellons per fer la funció de corrals, però a poc a poc moltes d'elles van anar quedant abandonades. Això va fer que el seu estat fos cada cop pitjor i algunes d'elles havien estat objecte d'ocupacions recentment.


La Diputació d'Alacant al·legarà contra l'esborrany del Pla Hidrològic del Tajo - À Punt\nLa Diputació d'Alacant al·legarà contra l'esborrany del Pla Hidrològic del Tajo\nEl president de la Diputació d'Alacant, Carlos Mazón, no descarta presentar un recurs contenciós administratiu si finalment el pla impulsat pel govern espanyol tira avant\nImatge d'arxiu de l'última manifestació dels regants a Madrid al mes de maig / Juan Carlos Hidalgo / EFE\n29 de juny 2021 - 17:53\nEl president de la Diputació d'Alacant, Carlos Mazón, ha anunciat que la institució al·legarà contra l'esborrany del Pla Hidrològic del Tajo després de participar en la comissió tècnica de la comissió provincial de l'aigua i davant la intenció del govern de "liquidar" el transvasament Tajo-Segura. Aquesta resolució, segons el govern, ha sigut una decisió tècnica.\nAixí ho ha considerat aquest dimarts l'òrgan que s'ha reunit d'urgència per a abordar aquest document que comportarà, segons han alertat els tècnics, una reducció dels cabals per al transvasament Tajo-Segura de 146,5 hm³ a l'any en l'horitzó de 2027, motivat per l'augment dels cabals ecològics.\nUna decisió en la línia del que va anunciar el Consell de la Generalitat el mes de maig, quan la vicepresidenta i portaveu del Consell, Mónica Oltra, va afirmar que la Generalitat acudiria als tribunals si el govern espanyol ratificava amb un decret la decisió del consell nacional de l'aigua de retallar els transvasaments mensuals del Tajo-Segura.\nDurant les últimes setmanes la tensió anat pujant per part del sector. Fa només una setmana Asaja Alacant animava els llauradors a “expulsar al PSOE del govern” en les pròximes eleccions després de conéixer la decisió del govern espanyol.\nReunió de la comissió tècnica de la comissió provincial de l'aigua\nEn la reunió de la comissió tècnica de la comissió provincial de l'aigua, Mazón, que ha estat acompanyat per la vicepresidenta segona i diputada de Cicle Hídric, Ana Serna, no ha descartat tampoc presentar un recurs contenciós administratiu si finalment el pla impulsat pel govern espanyol tira avant, a més d'"eixir al carrer per a defensar de manera clara i contundent el transvasament".\n"En la defensa del transvasament ens assisteix la raó i no és una ni una queixa d'un territori, ni una mesura d'insolidaritat. Amb la defensa del transvasament estem, precisament, lluitant contra el canvi climàtic i afavorint el medi ambient i la sostenibilitat", ha indicat Mazón, qui ha apuntat que els cabals ecològics del Tajo "són compatibles" amb els cabals ecològics del Segura, "que també els ha de tindre".\nEn aquest sentit, ha assenyalat que amb la "mort" del transvasament "es crearà el primer desert d'Europa i s'acabarà amb l'horta d'Europa, amb el futur de moltes famílies i amb el futur d'Alacant, Múrcia i Almeria".\nD'altra banda, ha qualificat de "burla" la resposta de la Confederació Hidrogràfica del Tajo a les al·legacions presentades per la Diputació d'Alacant a l'Esquema de Temes Importants, pas previ a l'elaboració de l'esborrany del Pla Hidrològic del Tajo.


La retirada dels EUA d'un tractat clau fa témer una nova escalada nuclear\nWashington abandona l’acord per a l’eliminació de míssils atòmics de mitjà i curt abast, signat amb Moscou el 1987, en plena guerra freda\nActualitzada 03/08/2019 a les 06:55\nEl govern dels Estats Units va complir ahir la seva amenaça i va abandonar formalment el tractat per a l’eliminació de míssils nuclears de mitjà i curt abast (INF) que va signar amb la Unió Soviètica el 1987, durant la guerra freda, fet que ha disparat les alarmes sobre una nova escalada atòmica. Al mateix temps, els EUA van convidar la Xina a formar part d’“una nova era del control d’armes” que inclogui altres nacions. Fins ara el pacte prohibia a Rússia i els Estats Units fabricar, desplegar o realitzar proves de míssils de curt abast (és a dir de 500 a 1.000 quilòmetres) i de mitjà abast (de 1.000 a 5.500 quilòmetres).\nEl secretari d’Estat nord-americà, Mike Pompeo, va anunciar en un comunicat aquesta retirada oficial dels EUA del tractat després que, fa sis mesos, denunciés l’acord davant la negativa de Moscou de destruir un tipus de míssil que, segons la versió de Washington, viola les condicions del pacte. Pequín no forma part de cap tractat de desarmament i això suposa un problema per a Washington. La Xina ha acumulat l’arsenal més avançat del món de míssils, encara que de moment estan armats amb caps convencionals, no nuclears.\nL’altre problema per als nord-americans era la desconfiança cap a Rússia. Durant anys, Washington i Moscou han estat acusant-se de violar aquest tractat. El que finalment ha disparat les tensions entre tots dos és un míssil de creuer que pesa 1.700 quilos i mesura vuit metres de llarg: el Novator 9M729. D’acord amb els EUA, l’arma infringeix el tractat en superar els 500 quilòmetres d’abast. Aquests advertiments a Rússia van començar ja el 2013, sota l’administració de Barack Obama.\nL’OTAN ha responsabilitzat Rússia del fracàs del tractat i ha fet costat a Washington en la seva decisió de retirar-se. Els països membres de l’organització militar han lamentat que Rússia “no hagi mostrat voluntat” ni hagi adoptat mesures “per retornar al compliment de les seves obligacions internacionals”, malgrat el compromís dels Estats Units i els aliats, inclosa una “oportunitat” donada a Moscou en els últims mesos de tornar a complir l’acord.\nDe moment l’aliança no respondrà a desplegaments russos col·locant els seus propis míssils nuclears terrestres, però enfortirà les defenses antimíssils i augmentarà les maniobres d’entrenament. Els Estats Units també poden intentar col·locar nous míssils a Europa, però no està clar quin país del continent acceptaria acollir-los.\nMolts experts en control d’armes han assegurat que la desaparició de l'INF no canviarà les coses de la nit al dia. Però l’exèrcit dels EUA ja està buscant finançament i llum verd per començar a desenvolupar míssils d’abast intermedi que haurien estat prohibits pel tractat INF. Poden estar enllestits en 13 mesos.\nAdvertència de Gorbatxov\nEls defensors del control d’armes creuen que la fi del tractat augmenta el risc d’una acumulació de míssils nuclears i convencionals al llarg de la frontera de Rússia amb Europa de l’Est. El signatari de l’INF que queda viu coincideix amb aquesta visió: Mikhaïl Gorbatxov, en declaracions a l’agència Interfax, ha assegurat que l’expiració del primer tractat de desarmament de la guerra freda “dinamita no només la seguretat d’Europa, sinó de tot el món”.\n#1 Guerra freda\nQuan EUA entra en crisi econòmica s'inventa una guerra i posa la indústria a treballar, de totes maneres, en 100.000 anys haurà desaparegut tota la radioactivitat, i afortunadament només quedaran humans hermafrodites. No hi haurà masclisme ni feminisme, ni polítics, ni res. No pinta tan malament, ànim!


Berga s'omple d'ofertes i promocions amb les gangues al carrer | NacióBerguedà\nBerga s'omple d'ofertes i promocions amb les gangues al carrer\nEls dos dies de gangues estimulen el comerç i el turisme a la ciutat\nper Redacció, 20 d'agost de 2016 a les 16:00 |\nGangues al carrer a Berga Foto: NacióBerguedà\nCentenars de persones rebusquen entre la roba, les sabates i altres complements i objectes als principals carrers de la capital berguedana. Altres, ja han trobat el que buscaven i passegen amb bosses sota el braç. Aquest és el panorama que es viu a Berga aquest divendres i dissabte, durant els dos dies de gangues d'estiu al carrer, que Berga Comercial ha tornat a organitzar. Enguany, però amb un novetat destacada, ja que la celebració de les gangues s'ha avançat una setmana en el calendari per no coincidir amb els actes del Centenari de la Coronació de la Mare de Déu de Queralt que començaran la setmana que ve.\nEl primer dia de la festa del comerç ha estat aquest divendres. Al llarg dels eixos comercial de la ciutat s'ha respirat bon ambient i bones vendes, ja que han estat molts els clients autòctons i els turistes que s'han deixat seduir per els descomptes i les promocions que han ofert els comerços de la ciutat associats a Berga comercial.\nDe fet, s'ha volgut potenciar aquest esdeveniment i donar-lo a conèixer als turistes i estrangers que aquest dies fan estada a la comarca. Així, el dinamitzador de Berga Comercial, Marc Montes, ja va avançar a NacióBerguedà que s'havien informat als focus més turístics de la comarca, com els càmpings o hotels,per tal que estiguessin assabentats de l'esdeveniment.\nDurant aquest dos dies, els comerciants ofereixen els seus productes a uns preus més assequibles amb l'objectiu d'acabar amb els estocs que no han pogut vendre durant la temporada d'estiu.\nBerga Comercial avança les gangues al carrer per no coincidir amb els actes de la Coronació\nCultura i Mitjans, Berga, gangues d'estiu, gangues al carrer, Berguedà


Metodologies col·laboratives: Futura proposta aplicable. Marta Prat\nPublicat per Marta Prat a 21:39\nJordi Sáez 28/11/10 09:41\nA mi m'agrada més l'opció de treballar amb petits grups amb les tasques repartides i després fer el projecte conjunt grups-classe.\nEn general bon sistema per la realització del projecte.\nRoser Orquin 29/11/10 15:12\nBona tarda, Marta!\nEn primer lloc, voldria explotar-te una mica: he sentit a parlar molt d'això de Comènius, però no sé exactament de què va ^_^U Que me'n podries fer 5 ¢?\nA banda d'això, als alumnes els va molt bé presentar-se a projectes més grans que l'aula (projectes oficials): no només els motiva, sinó que aprenen valors com la paciència i la conformitat (que la vida no és justa!).\nMarta Prat 29/11/10 21:15\nEl Programa Comènius és un programa que promou la mobilitat i la cooperació entre els centres educatius d'Europa. Els centres poden treballar amb un altre (Bilateral) o multilateral (amb un màxim de 5 països). A la pàgina de l'Xtec hi pots trobar informació, i aquí també: http://www.xtec.cat/pap/cat/pap/comenius.html\nAl meu centre estem decidides a començar amb un de bilateral. Ja t'explicaré com anem!!\ncarmen royo 29/11/10 22:15\nBona nit Marta, em sembla que el prototip es tan versàtil que té infinites aplicacions, i que millor que en un projecte d'intercanvi amb altres centres!!\nEn la segona proposta, amb el wikispaces jo no vaig aconseguir diferenciar els permisos, tu has pogut?


El 8 de març és cada dia\nLa CUP i els Comuns, la clau per formar govern a Catalunya\nLa immensa majoria de la gent sempre espera amb il·lusió les festes nadalenques per celebrar amb la família, "cercles pròxims" i amics aquests dies tan assenyalats en què es posa fi a un any -en aquest cas nefast- i s'espera el nou amb la esperança que sigui una mica millor que l'anterior. Altres pensen que el canvi de dígit significa sumar un any i alguns pensen que a partir dels 49 sembla que els anys passen més ràpidament. No siguem pessimistes, complir anys significa també que la vida t'ha regalat un més.\nDoncs a la recta final d'aquests 360 dies i a pocs dies de les celebracions - qui s'ho pugui permetre- les mogudes polítiques, a més de les sanitàries i econòmiques, no donen treva. Estarem en tensió fins a l'últim minut. Tanta intensitat emocional i mental no és bona per a la salut, afirmen els especialistes.\nQue, si el Rei emèrit ha regularitzat una part dels seus "ingressos", uns el critiquen, d'altres callen i els tercers no saben o no contesten. Que, si s'acaba d'anul·lar per part del Marroc la reunió que havia de seure en una taula de diàleg al president Sánchez i alguns dels seus ministres amb els seus homònims marroquins i la reunió de el president espanyol amb el Rei del Marroc. Per què? Diuen que, per la postura de el vicepresident, Pablo Iglesias sobre el suport al referèndum al Sàhara i les últimes declaracions de la ministra d'Afers Exteriors en què manifestava que "Espanya sempre s'ha recolzat en les resolucions de l'ONU sobre el Sàhara a l'hora d'abordar el conflicte territorial d'aquesta zona ". Un tema que s'agreuja després que el president Trump en un dels seus penúltims actes -alguna cosa més farà abans de marxar- hagi reconegut la sobirania del Marroc sobre el Sàhara Occidental. Però això és només un canvi de monedes, on s'ha aconseguit que el Marroc estableixi relacions diplomàtiques amb Israel. Un cop més Trump es passa les resolucions de l'ONU per sota d'aquest tupe ros de pot tan característic. L'embolic està servit i no és petit que diguem.\nMentrestant, el diputat Asens, en una entrevista a TV3, es mostra molt crític amb el govern d'Espanya i manifesta que ha perdut la paciència pel tema de l'indult als polítics catalans presos, demanant amb urgència la reforma del delicte de sedició El pastelina Asens haurà perdut la memòria? Perquè s'oblida que el seu partit forma part de govern. És la tàctica de ser govern i oposició, com fer trampes jugant al solitari. Deia el mestre Mario Benedetti que "el que fa trampes és perquè no té coratge per ser honest".\nQuè dir de la que hi ha liada per la renovació dels membres del Poder Judicial. Cada dia surt una nova i això de la independència només és una teoria política que els seus senyories volen desterrar. Per si faltés poc, a Catalunya la precampanya electoral cada dia puja d'intensitat i del que es tracta, pel que sembla, és de qui la diu més grossa per atreure més vots, sense importar-li a ningú que després del 14F la vida política segueix i que els pactes seran necessaris. Cap problema, el que han dit durant tots aquests mesos, el canvien i no passa res. La política per desgràcia és així.\nPer si fos poc, la part de el govern socialista segueix empassant quina amb les sortides de test el bolivarià Pablo Iglesias que vol seguir marcant l'agenda de tot el govern. Alguns socialistes expliquen en privat que ja queda menys i que any nou, vida nova per a Sánchez, que per això està aguantant fins a finals d'aquest mes que és quan s'hauran aprovat els pressupostos.\nIglesias, que no és ximple i si maquiavèl·lic, està marcant perfil propi i té un as a la màniga: ataca el Rei emèrit per carregar-se la monarquia i el règim constitucional. És la seva arma per acontentar part dels seus votants, perquè el que és gestió com a ministre, poca se'l coneix. Desestabilitzar amb temes populistes és el seu. Així que, paciència que ja queda menys per acabar l'any. Encara que sol succeir que any nou, polítiques velles.


Consells per a l’èxit internacional de la publicitat als cercadors\nLa publicitat als cercadors funciona a gairebé tot arreu, encara que existeixen una sèrie de diferències bàsiques, que es tradueixen en un encert més gran o més petit dels anuncis pagats. Abans de llançar campanyes internacionals SEA, cal conèixer com funcionen i incloure-les en la planificació.\nIncloem tot seguit algunes recomanacions per preparar una campanya internacional.\nRecomanació 1 – Mercat de destinació i potencial\nLes experiències al mercat propi no poden transferir-se sense més ni més al mercat de destinació. Els productes o serveis que es poden vendre fàcilment al nostre país poden ser totalment desconeguts a Polònia, per exemple. En conseqüència, cal definir primer el mercat objectiu i valorar el seu potencial.\nRecomanació 2 – Comunicació amb el client d’igual a igual\nL’anglès s’ensenya com a segona llengua en nombrosos països i no cal oblidar-se que prop de 1.500 milions de persones entenen i parlen anglès. Així i tot, quan es pot, val la pena adreçar-se al grup destinatari en la seva llengua materna, i orientar el servei convenientment per tal de transmetre serietat i credibilitat.\nRecomanació 3 – Diferències en les dates de festes i vacances\nHem de tenir en compte les diferències en les dates de les festivitats en qualsevol campanya SEA internacional, ja que de vegades es perllonguen diversos dies i afecten fins i tot a les vacances.\nRecomanació 4 – Cercadors diversos\nGoogle domina el mercat occidental, però a la Xina, per exemple, s’utilitza Baidu i a Rússia l’opció majoritària no és Google sinó Yandex. En la planificació d’una campanya SEA internacional s’han de tenir en compte els hàbits de cerca als diferents països per no perdre quota de mercat.\nRecomanació 5 – Estudiar la competència\nLes activitats dels competidors proporcionen idees valuoses per a campanyes SEA. Aprofita les Principals Claus Genèriques? Amb quines paraules longtail intenta arribar als seus clients? Aquell que aconsegueix diferenciar-se de la competència, pot conquerir nínxols de mercat que li permetran obtenir èxits a llarg termini.


El SO al cinema: Naixement de la bso\nEl SO al cinema\nNaixement de la bso\nV. F. Perkins dice:\nSólo con el color como fuente disponible podemos considerar el uso de la fotografía en blanco y negro como resultado de una decisión consciente. Sólo en el cine sonoro puede utilizar el director el silencio para conseguir un efecto dramático.\nLa relació entre imatge en moviment i música remunta en diverses combinacions als inicis de les reproduccions públiques de cinema (encara mut).\nLes sales per visualització pública de filmacions en blanc i negre, i les sales tipus Nickelodeon, petites saltes on es projectaven pel·lícules i proliferaren al voltant del 1905 com a espais d'oci on es reprodueixen filmacions sovint acompanyades amb música en directe.\nNickelodeon, o sala de reproducció de cinema a Toronto. Imatge publicada a wikipedia.org\nEn un inici la música la interpretava un o un conjunt de músics (d'un organista o d'un pianista), o d'un gramòfon, i l'únic, que interpretava eren cançons i temes de moda del moment (sense relació expressiva amb la pel·lícula que sestà visionant) i l'objectiu d'aquesta era el d'entretenir al públic i, sobretot, tapar el molest soroll de les màquines de projecció.\nSerà més endavant que, per evolució lògica, el següent pas sigui la interpretació de peces temàticament vinculades a la pel·lícula que s'està reproduint, i al ritme o ambient de l'escena.\nAmb músics com Camile Saint Saens amb la seva composició per la pel·lícula "l'assassinat del Duc de Guisa" (1908) o l'obra de Sergei Prokofiev para "Alexander Nevsky", d'Eisenstein i Vassiliev (1938), trobem mostres de partitures expressament escrites per ser interpretades durant la reproducció de les pel·lícules. Serà l'inici d'allò que ara anomenen banda sonora- si més no una part d'aquesta, perquè la bso (banda sonora original) actual inclou veus i efectes sonors.\nNo fou fins al 1927, més de trenta anys després del naixement del cinema, que es realitzà el primer film sonor de la història: El cantor de jazz (Alan Crossland, 1927, Warner Bros).\nLa raó d'aquesta revolució tècnica (que tant afectaria el llenguatge cinematogràfic) no és la que primerament podem considerar, com que finalment s'assoleixi la tecnologia necessària per poder captar el so en sincronia amb les imatges. Aquesta tecnologia s'assoleix anys abans, però no s'utilitza en cinema per tenir molts detractors. Edison havia assajat la possibilitat de sonoritzar imatges, però empreses com Western Elèctric i AEG n'adquiriren les patents i les van ocultar durant uns anys... De fet, es considera que aquestes empreses varen ocultar la innovació tecnològica perquè la renovació del cinema mut no fes perdre capacitat econòmica a les seves sales de cinema del moment (que caldria adaptar amb nova maquinària). No fou fins que una de les grans productores, la Warner Bross, per mirar de superar problemes financers (la competència de la ràdio prenia espectadors a les sales de projecció de cinema del moment) provà de buscar quelcom de nou: la sonorització dels films. A partir d'aquí, del 1927 tota la indústria cinematogràfica es convertí en sonora. Les pel·lícules mudes, tot i el suport de molts directors, actors i actrius, deixaren ben aviat de fer-se.\nAquest, però, suposa una sèrie de canvis de gran cost en la maquinària per al cinema (càmeres amb blindatges per apaivagar i absorbir els sorolls dels motors, micròfons, tècnics de so, decorats per filmar en estudis, sense soroll ambiental, quan abans no eren imprescindibles... I el no menys important, canvi en el mateix llenguatge de les imatges. Caldran plans més estàtics (per evitar els moviments de càmera sorollosos), més interiors en estudi (per controlar la qualitat de la gravació de so), amb la veu dels actors desapareixen les cartel·les amb text entre les escenes, i, per tant, es complica la difusió internacional de les pel·lícules, que ara caldrà subtitular (i més endavant doblar...) I caldrà la maduració de la combinació entre text parlat, imatge i expressió dels actors, acostumats a l'exageració del cinema mut...\nAixí, de la mateixa manera que amb les investigacions de cineastes com Kuleshov s'assolí un muntatge més madur, on el director era conscient de la importància de l'orde i durada de les imatges per crear interpretacions i generar sentiments en l'espectador. L'experimentació amb el nou mitjà sonor i la maduració de la integració d'imatge i so en el llenguatge cinematogràfic permetrà als cineastes valorar com la banda sonora condiciona activament la forma en la que percebem i interpretem les imatges. Un mateix pla, combinat amb altres plans alternatius, genera diferents lectures (Efecte Kuleshov, recordeu? ;) ), i, a partir del cinema sonor, imatges iguals, tindran diferents interpretacions si variem la banda sonora.\nNo tots els directors s'afanyen a fer cinema sonor, trobarem exemples, com el de Chaplin, que es nega a acceptar aquesta innovació considerant que causarà la pèrdua de l'art d'explicar histories amb imatges. Chaplin no s'incorpora als cineastes que utilitzen el so fins a finals dels anys 30. I és cert que, com hem dit, aquesta innovació comporta molts més canvis que els que aparentment sembla. No es tracta senzillament d'afegir diàlegs al cinema que ja es feia, sinó que comporta una sèrie d'adaptacions que repercutiran en el mateix llenguatge cinematogràfic del moment i en el tipus de cinema que s'havia fet.\n◄ Documental "La batalla per les xarxes" de TVC on es tracta Fake news\nSalta a... Salta a... Guia d'estudi Estructura de l'examen Models d'exàmens Posa't a prova - No hi ha CA :-( Recull d'exàmens PAU CA Terminologia i exemples concrets amb idees Informació CA altre entitat Informació CA escola IPSI Imatge Fixa (Tots els continguts agrupats) PDF Imatge fixa Termes de composició Films de fotògrafs Exemples d'experimentació amb la càmera Exemples de luminogrames i imatges HDR d'alumnat d'altres anys Programa de TVC - Generació digital - Pintar amb llum 16:40" El revelat Imatge en moviment (Tots els continguts agrupats) PDF Imatge en moviment Glossari de cinema Llistat de pel·lícules recomanades per selectivitat plantilla GUIÓ IL·LUSTRAT Bloc públic amb bons treballs i teoria. Enllaç a PWP amb Moviments fotogràfics Videoclip del grup Buhos - Barcelona s'il·lumina Fotocol·leccionisme - Documental de TVC La foto més gran Programa de TVC - Generació digital (211 capítols) Programa de TVC - Generació digital "Timelapse" Minut 19:42" Programa de TVC - No pot ser (el demà ja està aquí) Programa TVC - Espai internet (bloc) Entrevista "Combatem les fake news amb Simona Levi" a FAQS de TVC Documental "La batalla per les xarxes" de TVC on es tracta Fake news PDF El so al cinema Publicitat. PDF Publicitat Producció publicitària PDF Producció publicitària Fases de producció Guió literari Guió il·lustrat Exemples de guió il·lustrat Fases realització programa de televisió Vídeo digital El còmic Teoria en PDF - El còmic La televisió Teoria en PDF - La televisió Personatges, entorns i estils. Teoria en PDF - Personatges, entorns i estils. Estètica, color, guió i muntatge Teoria en PDF. Estètica, color, guió i muntatge. Publicitat visual i audiovisual Teoria en PDF. Publicitat visual i audiovisual Notícia a l'info K sobre el saló del còmic Vídeo història de la televisió Vídeo reflexió sobre la televisió i el món en què vivim. Arxiu històric de vídeos de RTVE, enllaç a programa juvenil amb Alaska PWP amb Moviments cinematogràfics PWP amb Muntatge i BSO Comentaris sobre el color fet per Scarlew Harzac Organització horari - Bixpe Organització de tasques - Keep\nPDF El so al cinema ►\nAportacions del so\nComponents de la Banda sonora actual.


La Llar Sant Joan de Déu va atendre 865 persones el 2020 - Regió7\nLa Llar Sant Joan de Déu va atendre 865 persones el 2020\nEl centre ofereix un servei de dutxes i bugaderia social, residència per a emergències i l’acollida de refugiats\n19·05·21 | 06:31\nLa Llar Sant Joan de Déu de Manresa, a l’antic edifici de les Germanetes dels Pobres i que gestiona la Fundació Germà Tomàs Canet, de l’Orde Hospitalari de Sant Joan de Déu, ha atès durant el 2020 865 persones en situació de vulnerabilitat. Ho ha fet a través dels tres programes que s’hi porten a terme: el servei de dutxes i bugaderia social, que han utilitzat 397 persones; el centre residencial d’emergències socials, que ha atès a 42 persones, i el programa d’acollida de persones refugiades, que ha acollit 426 persones sol·licitants d’asil.\n24 dutxes al dia de mitjana\nAl servei de dutxes hi pot accedir tothom qui ho necessiti i està obert dues tardes i un matí a la setmana. Durant el 2020 es van fer un total de 2.430 dutxes, una mitjana de 24 cada dia que el servei va estar obert. De les 397 persones que en van fer ús, 304 eren homes, 45 dones i 48 menors d’edat, sent la franja d’edat més nombrosa la de 18 a 25 anys (el 27%), seguida de la de més de 70 anys (un 17%), i la de 30 a 40 (un 16%). Un 51% dels atesos residia a Manresa i un 68% vivia en situació d’ocupació.\nEl 2020 ha estat el primer any de funcionament del centre residencial d’emergències socials, que té com a objectiu cobrir temporalment les necessitats bàsiques de famílies i persones que s’han trobat sense llar de manera sobrevinguda i oferir-los el suport necessari per recuperar la capacitat de viure de manera autònoma. Disposa de 9 habitacions per a persones soles o famílies amb menors d’edat al seu càrrec, i té una capacitat màxima de 18 places. Les persones que hi accedeixen són derivades pels Serveis Socials de l’Ajuntament.\nDurant el 2020, ha atès 42 persones; 20 homes, 10 dones i 12 menors d’edat, amb una mitjana d’edat de 35 anys i una durada mitjana de l’estada de 53 dies.\nPel que fa al programa d’acollida de persones refugiades, durant el 2020 ha atès 426 persones, 187 de les quals s’hi van incorporar aquest mateix any. Els principals països d’origen van ser Colòmbia (46 persones), Hondures (24), Veneçuela (23), El Salvador (17) i Geòrgia (16). En total, es van acollir persones de 19 nacionalitats diferents. Un 43% tenia menys de 17 anys i un 66% entre 18 i 30.\nEl programa consta de dues fases. En la primera les persones resideixen a la Llar Sant Joan de Déu, tenen cobertes totes les necessitats bàsiques i reben atenció individualitzada per portar una vida autònoma fora de la Llar. En la segona han de deixar la Llar per començar a viure en un habitatge de lloguer, i trobar una feina, tot i que continuen rebent suport socioeducatiu per part de professionals del centre. Les persones ateses han rebut cursos de català i castellà, formació laboral, suport en el procés d’inserció laboral, assessorament jurídic, atenció psicològica i atenció sanitària.


00:01:121998, però grup que treballa molt a poc a poc.\n00:01:36Perspectiva interdisciplinària i sorgeix de la\n00:01:45demanda dels estudiants i de les meves pròpies inquietuds i com a\n00:01:45Demanda dels estudiants i de les inquietuds de Margot Pujal.\n00:01:52seminari de discussió de teoria crítica i epistemologia. El grup es munta temps després de la meva\n00:01:52Seminari de discussió de teoria crítica i epistemologia.\n00:02:45tesi sobre relacions de gènere i té dues\n00:02:45Tesi de Margot Pujal sobre relacions de gènere.\n00:03:15DOCENTS: 6 professors, dels que 3 en situació estable: Anna Garay, Enrico Mora i Margot Pujal. I 3 professores lectores: Jenny Cubells, Maricela Montenegro y Luz María Martínez. En aquesta segona etapa\n00:03:39objectius canvien una mica: ja tenim\n00:03:43recerques subvencionades, tot i que encara anem a poc a poc perquè tenim molta feina de docència i formació. -\n00:04:08ASSUMPCIONS COMPARTIDES com a horitzó dins del grup: 1. Idea de que el\n00:04:16gènere és un tret transdisciplinari dins de les\n00:04:16Gènere com a tret transdisciplinari.\n00:04:20ciències socials, però també ens hem d'obrir a altres àmbits, com les\n00:04:31ciències de la salut. 2. Complexitats i\n00:04:31Ciències de la salut.\n00:04:43debats interns, que generen tensions, per tal d'orientar-los cap el\n00:04:54diàleg obert i productiu. 3. Ús\n00:05:03categoria gènere com a dispositiu de poder, que va associat a un\n00:05:07ús polititzat i amb vincles amb el moviment social, i per tant\n00:05:12diferenciat de l'ús de la categoria gènere com a categoria descriptiva, assimilable a\n00:05:12Diferenciat de l'ús de la categoria gènere com a categoria descriptiva.\n00:05:18diferències entre homes i dones. 4.Ús extensiu de la categoria de gènere per a la\n00:05:18Diferències entre homes i dones.\n00:05:26transformació del paradigma científic positivista i androcèntric, en el si de les diferents disciplines (epistemologia i metodologia feministes) més enllà de l'aplicació de la categoria a l'\n00:05:26Transformació del paradigma científic positivista i androcèntric.\n00:05:39anàlisi de les relacions socials. 5. Tenir cura continuada de la\n00:05:39Anàlisi de les relacions socials.\n00:05:50interseccionalitat del gènere amb els\n00:05:50Interseccionalitat del gènere\n00:05:52altres eixos de desigualtat com la classe, l'ètnia, l'edat, la professió, l'orientació sexual, etc., ja que l'eix del gènere mai va sol. 6.\n00:05:52Eixos de desigualtat.\n00:06:07Aplicar de manera situada tots aquests principis. -\n00:06:07Aplicar de manera situada tots aquests principis.\n00:06:28SUB-ÀREES DE RECERCA: Cadascuna de les 6 professores es responsabilitza d'un aspecte. Sub-àrees més teòriques: 1. La\n00:06:28SUB-ÀREES DE RECERCA:\n00:06:45conceptualització del gènere com a dispositiu de poder. 2. La\n00:06:45Gènere com a dispositiu de poder.\n00:07:15producció sociocultural del cos sexuat i generitzat i la seva part agent. 3. Les\n00:07:15Producció sociocultural del cos sexuat i generitzat.\n00:07:28interseccions entre allò corporal, l'afectivitat, l'inconscient i el discurs explícit en l'estudi de la subjecció i la subjectivitat. -\n00:07:44NOM: El grup va estar un any i escaig sense nom. El nom de Des-subjectant sorgeix de la influència de l'obra de\n00:08:06Mecanismos psíquicos del poder i del seu\n00:08:06Mecanismos psíquicos del poder.\n00:08:10concepte de subjecció. És a dir, de la\n00:08:10Concepte de subjecció.\n00:08:15producció social del subjecte sexuat i/o generitzat, des d'un vincle apassionat amb el sotmetiment que, al mateix temps li dóna força per transformar-se). -\n00:08:15Producció social del subjecte sexuat i/o generitzat.\n00:09:13RECERQUES MÉS APLICADES: 1. La\n00:09:13RECERQUES MÉS APLICADES:\n00:09:17producció sociocultural i de gènere del cos adolorit. 2. L'estudi de les diferents\n00:09:17Producció sociocultural i de gènere del cos adolorit.\n00:10:17violències de gènere i de les\n00:10:17Violències de gènere.\n00:10:25dones com a víctimes. 3. La\n00:10:25Dones com a víctimes.\n00:10:47intersecció entre classe social i gènere. 4. La\n00:10:47intersecció entre classe social i gènere.\n00:11:08intersecció entre fet migratori i el gènere. 5.\n00:11:08intersecció entre fet migratori i el gènere.\n00:11:26Els sabers en les històries de vida de les mestresses de casa. 6. L'anàlisi i reducció de la\n00:11:26Els sabers en les històries de vida de les mestresses de casa.\n00:11:36bretxa digital pel que fa a la producció en matèria de gènere. En el grup s'intenta donar\n00:11:49autonomia a cada recerca i professor i intercanviar una mica a partir dels resultats o comentar les tensions teòriques i enriquir una mica la perspectiva de gènere des de la que es partia.\n00:11:49autonomia de cada recerca i professor\n00:12:20TESIS DOCTORALS: 1. La de María Juliana Flórez:\n00:12:28Tácticas de des-sujección, disenso, subjetividad y deseo en los movimientos sociales: relaciones de género en el proceso de comunidades negras del pacífico colombiano. Aquesta persona estava al principi dins del grup però ara treballa en una universitat c\n00:12:28Tácticas de des-sujección, disenso, subjetividad y deseo en los movimientos sociales: relaciones de género en el proceso de comunidades negras del pacífico colombiano.\n00:12:51Relaciones de poder, espacio subjetivo y prácticas de libertad: análisis genealógico de un proceso de transformación de género. Situada a Navarra als anys de la transició democràtica, en unes escoles que es suposava que eren per formar les dones com a mil\n00:12:51Relaciones de poder, espacio subjetivo y prácticas de libertad: análisis genealógico de un proceso de transformación de género.\n00:13:37Ultraindividualismo y simulacro en el nuevo orden mundial: reflexiones sobre la sujeción y la subjetividad. I\n00:13:4914 tesis doctorals més en procés.\n00:14:03RECERQUES FINANÇADES ACTUALS: Anàlisi d'una recerca:\n00:14:03RECERQUES FINANÇADES ACTUALS:\n00:14:09Dolor subjectiu en femení. Anàlisi psicosocial de la producció social i de gènere del dolor i la seva transformació. El cas de la fibromiàlgia. Línia de recerca sobre\n00:14:09Dolor subjectiu en femení.\n00:14:30gènere i salut, amb contacte amb les ciències mèdiques. És una aproximació al dolor com a resposta ambivalent a una\n00:14:30Gènere i salut.\n00:14:45poliviolència de gènere.\n00:14:49OBJECTIUS: 1. Estudiar amb\n00:14:51perspectiva psicosocial i de gènere i metodologia qualitativa la\n00:14:51Perspectiva psicosocial i de gènere.\n00:14:59producció del dolor cronificat. Amb aquesta recerca es conjuguen els\n00:14:59Producció del dolor cronificat.\n00:15:04eixos de desigualtat com a mínim de gènere, edat i classe social. 2. Identificació i expressió dels\n00:15:04Eixos de desigualtat.\n00:15:13determinants socials de gènere en la producció del dolor. 3. Anàlisi de la resposta d'intervenció convencional:\n00:15:13determinants socials de gènere en la producció del dolor.\n00:15:36la medicina i la psicologia individualista. 4. Anàlisi dels\n00:15:36Medicina i la psicologia individualista.\n00:15:45efectes psicosocials de discriminació de gènere de la intervenció mèdica i psicològica en salut. 5. Anàlisi de\n00:15:45Efectes psicosocials de discriminació de gènere.\n00:15:53resistències a la intervenció per part de les persones afectades i dels seus grups i dels professionals partidaris de la\n00:15:53Resistències a la intervenció.\n00:16:27desmedicalització. Aquesta recerca intenta proporcionar instruments per a un\n00:16:36nou coneixement amb una perspectiva de gènere que\n00:16:36Nou coneixement amb una perspectiva de gènere.\n00:16:39transformi la intervenció actual cap a un model psicosocial. En la teoria ja s'assumeix que aquest és el model a tenir en compte, però en la pràctica està molt lluny de ser real. Ho volem estudiar a través del cas de\n00:16:39Transformar la intervenció actual cap a un model psico-social.\n00:16:57la fibromiàlgia, que podem definir com a\n00:17:01dolor cronificat o dolor en femení. Que no vol dir que sigui només de dones, perquè hi ha\n00:17:01Dolor cronificat o dolor en femení.\n00:17:05homes afectats però ho passen molt malament a l'hora de reconèixer-ho, en el sentit de que es produeix una\n00:17:12crisi d'identitat de gènere pel fet de reconèixer-se vulnerables i amb un dolor que és interpretat com un símptoma somàtic perquè no hi ha una casa orgànica coneguda. La fibromiàlgia s'està extenent bastant i és una categoria calaix de sastre, però el\n00:17:12Crisi d'identitat de gènere\n00:18:03paradigma biomèdic no sap llegir ni reconèixer i que ha d'assumir que té un límit i, per tant, incorporar elements d'altres disciplines. Algunes\n00:18:16preguntes que sorgeixen amb aquest estudi són: 1. La\n00:18:16REFLEXIONS SOBRE LA RECERCA:\n00:18:20dimensió inconscient i corporal de la resistència, de trencar amb les herències de mandats de gènere. 2. El\n00:18:20Dimensió inconscient i corporal de la resistència.\n00:18:28límit de la política entesa com a representació simbòlica, ideologia o discurs conscient en determinats\n00:18:28Límit de la política.\n00:18:35contexts i condicions socials precàries, com seria la fibromiàlgia i que podríem aplicar-hi el concepte de\n00:18:42subalternitat. 3. L'ús pragmàtic del\n00:18:45discurs biomèdic i la seva ambivalència en aquest cas de dolor. L'estudi pretén construir\n00:18:54instruments teòrics per visibilitzar 3 nivells: 1. La\n00:18:57incorporació i impacte dels factor socioculturals i de gènere en el cos. Com allò social es va incorporant i es va sedimentant en unes disposicions i unes maneres de fer més enllà del que podem pensar o creure què fem. 2. La\n00:18:57Incorporació i impacte dels factor socioculturals i de gènere en el cos.\n00:19:18"de-socialització", "de-culturació" i "de-generació" del cos mitjançant les pràctiques discursives i no discursives bio-mèdiques. Com això social s'extreu en una fase quan queda fixat en l'entorn mèdic. 3. La\n00:19:18"de-socialització", "de-culturació" i "de-generació" del cos mitjançant les pràctiques discursives i no discursives bio-mèdiques.\n00:19:34re-incorporació dels factors socioculturals i de gènere en el cos mitjançant el\n00:19:34Re-incorporació dels factors socioculturals i de gènere en el cos.\n00:19:38treball intersubjectiu en grups específics. PREGUNTES: El\n00:19:38Treball intersubjectiu en grups específics. PREGUNTES:\n00:20:01postmasclime ve a dir és que el masclisme tradicional funcionava d'una manera, mentre que l'actual és més subtil i invisible, pel que cal resistematitzar-lo, ja que s'ha sofisticat.\n00:21:16Homes i fibromiàlgia. El reconeixement del dolor té a veure amb les identitats de gènere i el mandat de gènere és la vulnerabilitat de les dones, pel que ho reconeixen sense conflicte amb la identitat, mentre que amb els homes passa el contrari. Els homes\n00:21:16Homes i fibromiàlgia.\n00:22:29determinants socials i de gènere que hi ha al darrere i que no s'estan tenint en compte és un diagnòstic que es fa per eliminació d'altres diagnòstics. PARAULES CLAU:\n00:22:29Determinants socials i de gènere.\nGrup Subjectant. Grup d'Estudis Social de la Subjecció i la Subjectivitat des d'una Perspectiva de Gènere adscrit al departament de Psicologia Social de la Universitat Autònoma de Barcelona.\nEntitats: UAB, iiEDG, UB, Universitat de Barcelona


Silom SPA | Massatges Barcelona\nReservar ara +34 932726662\nPacks Romàntics ❤\nL'experiència Spa a casa\nEmporta't l'experiència Spa a casa i converteix la rutina en un moment únic. Tenim una àmplia gamma de productes de luxe i exclusius, fets amb ingredients naturals i tradicionals d'Àsia. Per a la cura personal d'ell i d'ella.\nUn veritable plaer!\nOferim sets de regal i creacions exclusives, adaptades a qualsevol gust i pressupost, per canviar el concepte de bellesa i cura de la pell. Productes per a cos, ment i esperit.\nInforma't trucant al 932726662 o enviant un email a silom@silomspa.com\nT'ajudem a escollir\nEl desig de Pañpuri és reviure la creença que tenien els nostres avantpassats en els poders curatius i místics de la natura, virtuts que estan profundament arrelades en la filosofia oriental, que reconeix la connexió entre el benestar físic, mental i espiritual.\nEls seus productes estan inspirats en les herbes orientals per a una cura holístic del nostre cos.\nÉs una col·lecció orgànica, que utilitza ingredients amb certificats orgànics. Lliures de fragàncies artificials, amb olis i extractes essencials, sense parabens i lliures de SLS. En contra de les proves amb animals només contenen cera d'abelles i mel d'origen animal. Els seus productes i embolcalls són respectuosos amb el medi ambient.\nDescobreix el VIATGE DELS SENTITS.\nAromatherapy Associates se centra en el poder dels olis essencials i els seus beneficis terapèutics sobre la pell, el cos i la ment, que ajuden a trobar l'equilibri a través del viatge sensorial de l'aromateràpia.\nEls seus guardonats productes de luxe per al bany, la cura de la pell i del cos mantenen la seva integritat i filosofia, de manera que les matèries primeres es conreen amb els més alts graus de puresa, qualitat i normes ètiques. No fan servir minerals o olis sulfonats, que pot bloquejar el rendiment dels olis essencials, ingredients transgènics, Lauril sulfat de sodi (SLS), petrolat, Propilenglicol, parabens, ingredients que han estat provats en animals, derivats d'animals (a excepció de la seda i cera d'abelles, que són els subproductes animals), colorants sintètics o fragàncies i estan en contra de les proves en animals\nAromatherapy Associates dóna suport al comerç just, l'agricultura orgànica i tradicional i defensa que les plantes cultivades sense productes químics tenen més beneficis reals per al benestar de les persones.\nTES Silom Spa\nEl te és una beguda utilitzada habitualment per la medicina natural de les civilitzacions orientals per aprofitar les seves propietats terapèutiques.\nSilom Spa ha seleccionat tres tipus perquè difrutes després del teu tractament i perquè puguis portar-te a l'experiència relaxant a casa.\nIngredients: Arbust vermell, trossos de poma, trossos d'ametlles, trossos de canyella, safrà bord, aroma\nBeneficis per a la salut\nEl rooibos té propietats relaxants, antidepressives, i actua com a antihistamínic natural.\nMolt eficaç en tota mena de problemes digestius, com diarrea, restrenyiment, gastritis, o mal de panxa.\nConté calci, potassi, i vitamines A B C.\nMolt recomanat després de realitzar esport o qualsevol esforç físic per restablir l'equilibri mineral del cos.\nCom NO CONTÉ teïna és ideal perquè el prenguin els nens, que es beneficiaran de totes els beneficis esmentats.\nIngredients: Te verd, limonaria, ginseng, gingebre, capoll de blauet, aroma\nAls beneficis del te verd, el més ric en vitamines C; B; E; A i amb grans propietats antioxidants, hem d'afegir les propietats antiinflamatòries del gingebre, i el poder del ginseng, molt utilitzat en l'actualitat en tot tipus de teràpies alternatives.\nEls efectes terapèutics del ginseng s'aconsellen en situacions de desequilibri nerviós, quan es pateix una infecció, o, en època de fatiga.\nIngredients: Trossos de canyella, trossos de gingebre, claus, cardamom, pebre vermell\nEl te ayurveda s'elabora a força d'exòtiques espècies i barreges d'herbes heretades d'antigues receptes hindús de naturopatia holística, que és la que observa l'estat del nostre organisme a través de l'iris.\nL'efecte del te és relaxant i abans de res equilibrant, busca nostres dèficits i actua equilibrant el nostre organisme.\nNo conté teïna pel que és ideal per a nens.\nDe dilluns a dissabte de 10.30h a 21.30h. Diumenges i festius de 10.30h a 20.30h.


Popular ara mateix a Cebu Més venut Waterfront Airport Hotel and Casino Mactan 1 Airport Road, Lapu-lapu City Habitació Superior reservada fa 10 minuts, 41 segons\nHaruhay Dream Resort and Restaurant Marigondon Beach Road, Lapu Lapu, 6015, Cebu Habitació Delux reservada fa 14 minuts, 52 segons\nMovenpick Hotel Mactan Island Cebu Punta Engano Lapu-Lapu Habitació de luxe king amb vista a l'oceà reservada fa 21 minuts, 5 segons\nMandarin Plaza Hotel Archbishop Reyes Corner Escario Street Habitació de 2 llits Superior reservada fa 24 minuts, 54 segons\nSolea Mactan Resort Alegria Barangay Road Premier, vista sobre el mar reservada fa 26 minuts, 25 segons\nCarbon Market és un dels més reconeguts llocs de Cebu Agoda.com ha garantit els preus d'hotels més baixos prop de molts Botigues. Carbon Market és a prop d'una gran varietat d'hotels, amb seleccions com CLM Dormitory i Radisson Blu Cebu. Les reserves d'Hotel es fan fàcilment amb les reserves segures online d'Agoda.com per hotels propers a Carbon Market. Amb eines de recerca útils i ampla informació d'hotels,hotels a Cebu són fàcils de buscar. Amb més de 2 milions de comentaris de clients, més viatgers estan triant Agoda.com per reservar hotels a prop de Carbon Market.\nDissenyat tant per oci com per negoci, La Residencia Luzviminda Pensionne està situat idealment a Fuente Osmena; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Amb aquesta situació a només 3 km del centre de la ciutat i a 10 km de l'aeroport, aquest hotel de 2-estrelles atreu nombrosos viatgers cada any. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Centre Mèdic Ciutat Cebu, Banc Central de les Filipines a Cebu, Carrer Colon donen a aquest hotel un encant especial. Les instal.lacions i els serveis que proveeix La Residencia Luzviminda Pensionne asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, centre de negocis. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, escriptori per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com massatge, jardí. La Residencia Luzviminda Pensionne és una elecció inteligents per a viatgers a Cebu City, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nSituat a l'encantadora àrea de Ciutat de Cebu, Magnolia Pension House gaudeix d'una posició excepcional a la els restaurants, compres, l'oci nocturn de Cebu. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 12.1 km, i normalment només es triga 18 minuts per arribar a l'aeroport. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Magnolia Pension House és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Recepció 24 hores, Zones públiques amb Wi-Fi, botigues a l'hotel, zona de fumadors són només algunes de les comoditats que fan que Magnolia Pension House sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. L'hotel compta amb 12 precioses habitacions, i totes inclouen habitacions per a no fumadors, aire condicionat, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, plat de dutxa. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Magnolia Pension House és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Cebu.


Enric Valor i Vives (Castalla, 1911 - València, 2000), rondallista, gramàtic, lexicògraf, narrador, novel·lista, periodista, escriptor i activista polític.\nNascut en el si d’una família de la petita aristocràcia rural, va residir la major part de la seva vida entre Alacant, on va realitzar estudis de professorat mercantil a l’Escola de Comerç, i València. Ben aviat va començar a treballar en la indústria del calçat, al mateix temps que estudiava llengua i literatura catalanes de forma pràcticament autodidacta.\nDes de molt jove va participar amb l’aportació de materials lèxics del valencià meridional per a l’elaboració del Diccionari-català-valencià-balear. Als dinou anys, va començar la seva tasca com a periodista i escriptor quan va entrar a col·laborar a la revista El Tio Cuc des d’on va impulsar l’adopció de l’ortografia de l’IEC. Amb la proclamació de la II República va destacar com a activista polític en publicar alguns articles sobre la catalanitat a El Luchador o col·laborar amb publicacions nacionalistes com El Camí, El País Valencià, La República de les Lletres i Jornada, entre d’altres.\nDurant la dictadura va destacar per ser el difusor de l’ortografia i la gramàtica catalana fabriana al País Valencià, amb algunes adaptacions a la varietat valenciana, amb obres com Curso de lengua valenciana (1966) o Millorem el llenguatge (1971). Després d’haver estat empresonat durant 3 anys (1966-1968) com a conseqüència de les seves activitats antifeixistes, va continuar la seva tasca de defensa de la llengua fundant la primera revista valenciana en català de la dictadura: Gorg (1969), que només va sobreviure tres anys, fet que el va portar, als anys 70, a realitzar un nou intent periodístic: Els Quaderns Gorg. Paral·lelament, va publicar articles de tema catalanista i lliçons de gramàtica normativa als diaris d'Alacant i València.\nLa vocació literària d’Enric Valor es va materialitzar en la literaturització de les rondalles valencianes a partir dels anys 50. Entre 1950 i 1958 va publicar les Rondalles valencianes, distribuïdes en tres volums (reed. en vuit volums per la Federació d’Entitats Culturals del País Valencià, 1984) on recopila i dóna caràcter literari a 36 rondalles populars valencianes. Entre 1964 i 1970 va publicar Meravelles i picardies, en dos volums editats per L’Estel. Valor també compta amb l’Obra literària completa on els dos primers volums (1975-76) recullen les seves rondalles. En definitiva, va recopilar un corpus de rondalles de la tradició oral valenciana, transcendint la mera funció compiladora i creant un món literari propi.


Per definir que és el rol el propi Ricard Ibáñez va crear un capítol introductori on ho explicava amb aquestes paraules en la primera edició d’Aquelarre publicada per Joc Internacional l’any 1990.\nQué és un joc de rol?\nMai, amic lector, tot veient una pel·lícula, llegint una novel·la, o escoltant un relat explicat per algú altre, no has pensat que el que feia el protagonista era estúpid, i que en lloc seu faries quelcom força diferent?\nImaginem-nos per un moment una escena: un narrador està explicant un relat (potser explicant una pel·lícula) a un grup de nens. Aquests segueixen la narració amb interès, participant-hi, fent preguntes, protestant a estones pel desenvolupament de l’acció i dient el que ells farien si fossin els protagonistes del relat i haguessin d’enfrontar-se amb aquelles situacions. Els nens s’estan imaginant que viuen aquest relat, i diuen el que ells farien si interpretessin el ROL (paper de l’actor) del protagonista.\nAquests tres punts (DIALEG, IMAGINACIÓ i INTERPRETACIÓ) són la base del joc de rol.\nLa imatge d’una partida de rol no és gaire diferent de l’escena del narrador i els nens: en el joc de rol, un Director de Joc imagina una situació, una aventura, i elabora un guió. Un grup de jugadors l’escolten mentre explica el plantejament inicial. Aquests jugadors, però, prenen part activa en la narració: cadascun d’ells interpreta el rol, el paper d’un dels protagonistes de la història. Una narració que és, d’alguna manera, com la vida: el Director de Joc exposa la situació, els jugadors la imaginen i reflexionen sobre la millor manera de resoldre-la. De la mateixa manera que, per travessar el carrer, podem decidir entre les solucions d’esquivar els cotxes o esperar que el semàfor canvïi a verd. La decisió final depèn sempre del jugador.\nEl Full de Personatge?\nEls personatges que interpreten els jugadors no són invencibles ni omnipotents. És per això que les seves limitacions físiques i psíquiques es defineixen numèricament en un full de paper anomenat “Full de Personatge". Aquest, s’hi indiquen la força i la cultura del personatge, els seus coneixements i les seves possessions i, fins i tot, els trets del seu caràcter. La psicologia del personatge, normalment, serà molt diferent de la del jugador. El repte d’aquest és procurar pensar com reaccionaria el seu personatge en una situació determinada, i no com reaccionaria ell en persona.\nLes situacions es resolen mitjançant l’ús de daus especials, comuns a aquesta mena de jocs: de 4, 6, 8 i 10 cares. Tots coneixem el vell dau de 6 cares. La resta es poden trobar en botigues especialitzades en jocs o sol·licitar-los al teu proveïdor habitual.\nEls daus de 10 cares serveixen per determinar els resultats dels percentatges. Els coneixements del nostre Pg (i moltes altres coses) vénen donats per un valor expressat en un tant per cent. Llançarem el dau de 10 cares dues vegades: una per a les desenes i una altra per a les unitats. Així tindrem un valor entre 01 i el 00 (100). Compararem seguidament aquest valor amb el percentatge que provàvem: si el resultat dels daus és menor o igual que el percentatge, ho hem aconseguit. En cas contrari hem fallat.\nLa resta de daus s’utilitzen per a funcions molt espec-ifiques que s’explicaran en el seu moment.\nEl personatge està limitat per unes regles per fer el joc més realista, però el jugador no té per què aprendre-se-les totes de memòria. Aquelarre, com altres jocs e rol, està dissenyat per a que el jugador es limiti a imaginar i a dir que fa. Li correspon al Director de Joc aplicar les regles a les seves intencions. Aquest sí que ha de tenir una idea aproximada de les regles, però tampoc no és precís que se les aprengui totes: pot consultar-les en qualsevol moment.\nGràfics i figures\nEls jocs de rol no necessiten tauler per jugar-hi. Els límits vénen donats per la pròpia imaginació. El Director de Joc es limita a descriure el paratge on es troben els personatges o, en situacions molt concretes, els dibuixa en un paper o en una pissarra un gràfic o un mapa. Tampoc no calen fitxes per jugar, tot i que en botigues especialitzades es poden adquirir figures de plom de 25 mm, ideals per visualitzar millor un personatge, o determinar exactament la localització de cadascú en un combat o situació difícil.\nL’objectiu del joc\nEn els jocs de rol no hi ha ni guanyadors ni perdedors. El Director de Joc no pot guanyar, ja que és l’arbitre i mediador de la partida. Tampoc no hi pot haver un únic guanyador entre els jugadors, perqué al més probable és que s’hagin d’ajudar els uns als altres i actuar en equip per sortir-se’n bé de l’aventura preparada pel Director de Joc. L’objectiu del joc és, simplement, VIURE una aventura, ser algú diferent per una estona i actuar (mentalment) com a tal. El pitjor que li pot passar a un personatge, òbviament, és morir. Però res no impedeix al jugador de crear un nou personatge per a la propera partida.\nUna partida sol durar entre tres i cinc hores. Però les diferents aventures poden perfectament anar enllaçades, ja que, al cap i a la fi, van formant la vida d’un personatge. Aquest anirà vivint, lluitant, viatjant, de vegades intrigant, potser atresorant riqueses i poder per, després, perdre-ho de la manera més estúpida… Amb el temps, aprendrà i guanyarà experiència, millorant els seus coneixements i adquirint-ne de nous. És una aútentica vida paral·lela que, com un llibre, es pot deixar en un punt determinat per reprendre-la més endavant.\nMANUALS I MÓDULS?


Puigdemont anirà a les europees: cronologia d’un descrèdit - El Temps\nPuigdemont anirà a les europees: cronologia d’un descrèdit\nEl Jutjat Contenciós Administratiu de Madrid resol que, finalment, Carles Puigdemont podrà concórrer a les llistes de Lliures per Europa amb Toni Comín i Clara Ponsatí. I ho fa discrepant amb el Tribunal Suprem, a qui responsabilitza, en la interlocutòria, de la decisió final.\nEl Jutjat Contenciós Administratiu de Madrid és qui ha donat llum verda perquè en president a l’exili, Carles Puigdemont, es puga presentar a les eleccions europees el 26 de maig. La decisió era esperada, però no es descartava una última maniobra per impedir, contra el criteri de tothom, que Carles Puigdemont i els consellers -també a l’exili- Toni Comín i Clara Ponsatí no es pogueren presentar als comicis al Parlament Europeu.\nEl passat 29 d’abril, l’endemà de les eleccions generals i valencianes, la Junta Electoral vetava els tres primers de la llista de Lliures per Europa, dissenyada per Junts per Catalunya per a les eleccions europees. La maniobra no comptava amb gaire suport. Fins i tot el president de la Junta Electoral Central, Segundo Menéndez, es va desmarcar de la decisió conjuntament amb el vicepresident de l’organisme i dues vocals. L’equip de defensa dels candidats afectats responia presentant tres recursos a distints organismes judicials: el Tribunal Suprem, el Constitucional i el jutjat Contenciós Administratiu de Madrid. Mentre no es resolia el cas, la formació decidia substituir provisionalment els tres candidats vetats per l’advocat Gonzalo Boye, l’exalcalde de Barcelona Xavier Trias i la periodista Beatriz Talegón.\nMalgrat aquestes propostes de substitució, les defenses dels afectats pronosticaven, sense cap mena de dubte, que Puigdemont, Comín i Ponsatí acabarien podent presentar-se a les europees. En l’escrit d’exclusió, la JEC s’emparava en una sentència del Constitucional de l’any 1999: «la llibertat que ha de presidir la concurrència de distints programes electorals i candidats davant els ciutadans per justificar el seu vot, justifica que la Llei Penal impose límits contra qualsevol conducta amenaçant o intimidatòria».\nLa resolució polèmica de la Junta Electoral diferenciava els candidats presos dels exiliats, titllats com a «fugats», com per permetre la concurrència dels primers i impedir-ne la dels segons. Curiosament, l’escrit també es basava en incompliments censals per prohibir la candidatura tot just quan Lluís Puig, conseller de Cultura també a l’exili, s’havia presentat com a senador per Junts per Catalunya i és alcaldable per Terrassa. I pel que fa a les discrepàncies dels membres de la mateixa JEC amb la resolució, s’argumentava que la «rebel·lia penal» -situació en què es trobarien els exiliats- «no és causa d’inelegibilitat», a més d’alertar que «els partits polítics no tenen legitimitat per impugnar la inscripció censar d’un ciutadà concret», deia el document en referència al fet que havien estat Partit Popular i Ciutadans els qui havien denunciat aquesta concurrència amb sengles recursos.\nDies després, divendres 3 de maig, a un dia de tancar el termini -que es va acabar allargant- per tancar les candidatures a les eleccions europees, es pronunciava la Fiscalia del Jutjat Contenciós Administratiu de Madrid. Aquest era, tal com s’explicava abans, una de les institucions a què la defensa de Puigdemont, Comín i Ponsatí es va adreçar amb un recurs per desencallar finalment les candidatures. La Fiscalia contradeia la tesi de la JEC, que hauria vulnerat el dret fonamental d’accedir a càrrecs públics amb igualtat. El Ministeri públic argumentava que l’única manera d’evitar la concurrència d’una candidatura era a través d’una sentència ferma que cap dels tres polítics exiliats no tenen. Aquest pronunciament va anar seguit d’una gran concentració celebrada a Barcelona, a les portes de la delegació del Govern espanyol, per defensar la candidatura dels tres afectats a les europees.\nMalgrat la tesi de la Fiscalia, el Tribunal Superior de Justícia de Madrid va preferir no prendre la decisió i la va delegar en el Suprem. Els magistrats de la Sala Quarta de l’alt Tribunal van haver de reunir-se un diumenge per tornar el tema, novament, al jutjat madrileny. Amb un clar matís: «no es presenta cap causa d’ineligibilitat». Si bé, el Suprem es decantava no competent per resoldre la qüestió.\nL’endemà passaria al jutjat Contenciós Administratiu de Madrid, novament, que acabaria resolent a favor que Puigdemont, Comín i Ponsatí es presentaren a les eleccions europees. I ho feia un tant contrariat, referenciant la resposta del dia anterior: «Per donar resposta a les pretensions dels recurrents és imprescindible fer referència a la interlocutòria del Tribunal Suprem, data 5 de maig de 2019, per la qual declara que la competència per conèixer aquest recurs correspon a aquest jutjat. I (...) ha marcat la direcció en què ha de ser resolta aquesta sentència».\nEncara més: «el Tribunal Suprem, encara que diu no tindre cap competència per resoldre sobre aquesta qüestió, al mateix temps ha determinat que aquest jutjat resolga amb els raonaments de la interlocutòria referida. És a dir, que en relació amb la suposada causa d’inegibilitat que poguera afectar els recurrents, pel fet de trobar-se en rebel·lia, no impedeix que puguen ser candidats, ja que l’alt Tribunal ha determinat que aquesta situació de rebel·lia no és causa d’inegibilitat. En conseqüència, i en relació amb la qüestió més polèmica de l’assumpte, aquest òrgan judicial no pot entrar a decidir, ja que ho ha decidit el Tribunal Suprem».\nTal com se suggeria des de les defenses, la justícia miraria d'evitar donar la raó a Carles Puigdemont. Finalment, tot i admetre el recurs i poder presentar-se a les europees, els jutjats que han hagut d'acceptar les seues peticions no assumeixen la decisió presa.


La crisi ha fet caure 20 punts la taxa d'ocupació dels joves catalans\nLa crisi ha fet caure 20 punts la taxa d’ocupació dels joves catalans\nSegons Joves de CCOO, 166.000 persones entre 16 i 29 anys estan a l'atur i són el 27,8% de la població activa d'aquesta franja d'edat\nManifestació d’estudiants a Barcelona Foto: Enric Català\nLa crisi econòmica ha fet descendir 20 punts la taxa d’ocupació dels joves catalans. Quan va començar la crisi financera a Catalunya treballaven 64,9 de cada 100 joves que volien fer-ho,. Per joves s’entenen persones que estan en la franja de 16 a 29 anys. El 2016 els joves ocupats són només el 42,3%, segons l’estudi elaborat per Acció Jove-Joves de CCOO.\nA Catalunya, abans de la crisi hi havia 847.000 llocs de treball ocupats per joves, dels quals perduren només 431.900, aproximadament la meitat, segons el treball fet públic per l’organisme sindical.\nSi s’observen els canvis en la taxa d’ocupació entre el primer trimestre del 2015 i el primer trimestre del 2016 veurem com disminueix un 1,6%, passant a ser l’esmentat 42,3%. La disminució podria variar si es té en compte la denominada variació de la taxa d’activitat, és a dir, el nombre de joves que tot i estar en edat de treballar manifesten que no busquen feina. En aquest punt Acció Jove puntualitza que una part de l’esmentada reducció de l’activitat pot estar motivada per joves que decideixen marxar a un altre país a la recerca d’una feina més estable i segura que la que tindrien aquí.\nUna altra cosa és la taxa d’atur entre els joves catalans. Segons l’estudi, en el primer trimestre de 2016 hi havia a Catalunya poc més de 166.000 joves que busquen treball. En relació amb la població activa la xifra suposa un 27,8%. No deixa de ser una taxa elevada, però encara ressalta molt més si la comparem amb la taxa d’atur entre les persones de més de 29 anys, que és del 15,5%, és a dir, 12,3 punts inferior.\nLa taxa d’atur juvenil, tot i mantenir-se elevada, ha aconseguit disminuir 5,6 punts respecte a l’any passat, però aquesta davallada només s’explica amb la contínua reducció de la població activa juvenil, que actualment se situa en el 58,6%, i sembla que la seva tendència és continuar a la baixa, asseguren els Joves de CCOO.\nPel que fa a les característiques el treball dels joves, l’informe afirma que sí que existeix un canvi de tendència, i és que de mica en mica la taxa d’ocupació és similar en ambdós sexes (42,2% en dones joves davant un 42,4% en homes joves), mentre abans era molt més normal observar com la dels homes joves era molt més alta.\nPer altra banda, el sector on més joves estan treballant és el sector dels serveis, amb un 81,1%. Les feines que desenvolupen són predominantment de baixa qualificació si es comparen amb la resta de persones que treballen al mateix sector però que tenen més de 29 anys.\nOcupació dels joves


Suzuki Swace: Arguments contemporanis | ElMotordeGirona.cat\nSuzuki Swace: Arguments contemporanis\n3 novembre, 2021 albertalsina 0\n3 novembre, 2021 albertalsina\nEl Suzuki Swace és el segon pas de Suzuki dins de l’acord de col·laboració signat amb Toyota Motor Corporation per a aprofitar sinergies entre tots dos fabricants.\nEl sistema híbrid que alimenta al Swace li permet circular amb el motor de combustió, amb el motor elèctric o amb tots dos alhora, depenent de les necessitats de conducció, oferint una experiència magnífica al mateix temps que bones prestacions i reduïts consums.\nDisposa de l’etiqueta mediambiental ECO de la Direcció General de Trànsit, amb tots els avantatges i beneficis que això li aporta, i ho té gràcies al seu motor elèctric de 53KW i una bateria de gran capacitat que li permet circular només amb el motor elèctric amb la potència proporcionada per la bateria sense haver de preocupar-se pel soroll i les emissions.\nEl seu avançat sistema híbrid té un funcionament molt silenciós i àgil en el qual no hi ha necessitat d’endollar el cotxe per a recarregar la bateria, oferint un baix cost de manteniment, uns nivells de consum i emissions de C02 molt baixos i un estalvi molt interessant gràcies a la manera elèctrica en els moviments quotidians.\nEl nou Suzuki Swace disposa d’un selector de manera de conducció que permet al conductor ajustar el comportament del vehicle a les condicions del trajecte, sent aquestes Normal, Eco i Sport. I tot això amb una acceleració 0 a 100 km/h de 11,1 segons, aconseguint una velocitat màxima de 180km/h i amb unes emissions homologades en WLTP de 103 grams per quilòmetre recorregut.\nEstà disponible només amb carrosseria familiar i les seves línies fluides i el seu baix centre de gravetat es rematen amb un frontal molt atlètic, ressaltant els fars Bi-LED i l’àmplia graella hexagonal amb disseny en niu d’abella. La part posterior no està exempta d’atractiu, una caiguda molt fluida que acreix el dinamisme del conjunt alhora que ens obre les portes a la versatilitat de tot model de tall familiar.\nL’habitacle, dissenyat sota la filosofia “menys és més”, ha donat com a resultat un interior elegant i senzill alhora que espaiós, confortable i pràctic. Contribueix a aquesta sensació d’espai interior el disseny del quadre de comandament les línies del qual flueixen cap als tiradors de les portes. La combinació de textures en els seus materials amb els detalls cromats o platejats ressalta la seva qualitat de fabricació i l’elegància de l’interior.\nLa consola central del nou Suzuki Swace està presidida per una pantalla multifunció de 8 polzades el sistema multimèdia de les quals és compatible amb Apple CarPlay per a iPhone, Android Auto i MirrorLink. Compta també amb una base de càrrega sense fils a la consola frontal per a carregar el telèfon intel·ligent, i amb dos ports USB / AUX de molt fàcil accés tant per al conductor com per a l’acompanyant. Altres elements clau de l’interior són el volant i els seients davanters calefactats, el climatitzador S FLOW amb detecció de passatgers i la llum ambiental en la cabina.\nLa seva habitabilitat és molt bona, la capacitat del seu maleter notable, de 596 litres, i incorpora nombrosos accessoris per a major funcionalitat i comoditat. En cas d’abatre els seients posteriors, s’aconsegueix una superfície de càrrega completament plana i la seva capacitat s’amplia a 1.232 litres.\nLa conducció del nou Suzuki Swace destaca per la seva suavitat i confort gràcies al seu baix centre de gravetat i a una gran posada a punt de la seva suspensió. La posició de la bateria, sota els seients posteriors, fa que el centre de gravetat sigui molt baix afavorint el comportament en corba i fent que la seva conducció sigui suau i fàcil. Les suspensions, d’arquitectura McPherson en l’eix davanter i dobles trapezis en el darrere, han estat calibrades buscant una conducció estable i confortable.\nEl seu equipament en matèria de seguretat incorpora les últimes novetats en aquest terreny, com els fars LED amb Assistent de llums de llarg abast, proporcionant tota la confiança i tranquil·litat en cada desplaçament tant al conductor com a la resta dels passatgers.\nPer a més informació: Esteve Blanch.\ntags: Hybrid Suzuki Swace\nprevious La Policia Municipal de Girona renova el seu parc mòbil\nnext CUPRA Born: Una nova era esportiva


Mobilitzacions ciutadanes a la Mallorca autonòmica - Arxiu - Futurs alumnes - Seccions - Actualitat - Universitat de les Illes Balears\nSeccions: Mobilitzacions ciutadanes a la Mallorca autonòmica\nMobilitzacions ciutadanes a la Mallorca autonòmica\nLa tesi doctoral de Gabriel Mayol Arbona analitza les dinàmiques d'acció col·lectiva en defensa del territori, els drets socials, la cultura i l'autogovern en el període 1983-2013\nEl mite de l'illa de la calma que Santiago Rusiñol encunyà al seu llibre amb el mateix títol publicat el 1912 ha pesat com una llosa a l'hora de definir el comportament de la societat mallorquina. Sense ser una terra amb ànsies revolucionàries, el poble de Mallorca s'ha mobilitzat de manera habitual i amb importants èxits, almenys, des de les acaballes del franquisme fins a l'actualitat.\nLa tesi doctoral de Gabriel Mayol Arbona, defensada a la Universitat de les Illes Balears, analitza la dinàmica de l'acció col·lectiva de l'illa els primers trenta anys d'existència de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears. La recerca conclou que el moviment ecologista de Mallorca és el gruix i la força principal de les mobilitzacions ciutadanes a Mallorca. És segurament un dels moviments en defensa del territori més importants del sud d'Europa. En segon lloc hi situa les protestes a favor de la cultura i l'autogovern, i en tercer lloc, la reivindicació dels drets socials.\nL'investigador assenyala que durant els primers trenta anys de l'autonomia s'ha forjat una cultura pròpia de la mobilització que beu dels darrers temps del franquisme i que ha anat in crescendo fins a fructificar en les mobilitzacions més importants de la història de Mallorca. Aquesta cultura de la mobilització a la mallorquina també es caracteritza per una composició transversal dels mobilitzats que cerca apel·lar a la majoria de la societat.\nTambé cal destacar la manifestació com a principal mostra de la força de les protestes, el paper dels mitjans de comunicació a l'hora de seguir les mobilitzacions i fer-ne d'altaveu i l'atribució a les grans mobilitzacions de 1998, de 2007 i de 2013 del canvi polític d'un govern conservador cap a un govern progressista.\nEn el cas de les protestes en defensa del territori, la tesi doctoral determina que han estat les mobilitzacions ciutadanes amb més potència i recorregut durant els primers trenta anys d'autogovern a Mallorca.\nLa dinàmica comença durant els anys de la transició democràtica amb lluites emblemàtiques com són la demanada de protecció per a l'illa de sa Dragonera i la platja des Trenc. Dues victòries que emmarcaren les reivindicacions posteriors a la segona meitat dels anys vuitanta, amb mobilitzacions en defensa de la Punta de n'Amer (a Sant Llorenç des Cardassar), cala Mondragó (a Santanyí) i s'Estalella (a Llucmajor).\nUn cas a part és el de Cabrera, que s'arrossegava des de la dècada dels setanta i que presenta algunes peculiaritats, com ara la intervenció del grup ecologista internacional Greenpeace, els interessos de la Casa Reial i l'Exèrcit i la posició del PSOE en l'àmbit estatal i illenc.\nAl començament de la dècada dels anys noranta l'ecologisme mallorquí entrà en una concepció més global de les reivindicacions. La dinàmica de mobilització a favor del territori anirà in crescendo amb els casos contra la rebaixa de la Llei d'espais naturals, contra la construcció de la incineradora de Son Reus o la manifestació contra la proliferació d'urbanitzacions.\nEl darrer gran període estudiat de mobilitzacions ecologistes d'aquesta tesi és la legislatura 2003-2007. Sota el pacte PP i UM al Govern i al Consell es començà una política de construcció de noves infraestructures que aixecà una forta oposició ciutadana a gran part de Mallorca en forma de plataformes proteccionistes. Les protestes més emblemàtiques varen ser Salvem la Real, No al 2n Cinturó i Autovia No. Fou el moment de les plataformes ciutadanes o veïnals unides sota els paraigües de les campanyes Qui estima Mallorca no la destrueix i Salvem Mallorca.\nLa segona part, dedicada a les mobilitzacions del moviment obrer, confirma la decadència d'accions col·lectives hereves del segle XIX, com ara la celebració del Primer de Maig, els darrers anys convertit més en una commemoració que en una protesta. Els motius d'això són la decadència a Europa del moviment obrer o la divisió freqüent entre les diferents centrals sindicals, entre d'altres.\nA l'apartat de les vagues generals, les aturades de 1983 i de 1985 varen tenir una incidència limitada. En canvi, la vaga del 14 de desembre de 1988 aconseguí d’aturar l'activitat, i la sensació de victòria s'assolí perquè tancaren els comerços del centre de Palma. Les següents vagues general de 1992 i 1994 seguiren una dinàmica semblant, però sense arribar, ni de molt, a tenir una incidència tan important. La de 2002 va fer-se coneixedora sobretot en un sector turístic en plena temporada alta.\nLes darreres aturades generals foren ja en plena crisi econòmica. La de 2010 demostrà que una situació de carestia de vida no abocava inevitablement cap a més conflictivitat social. En canvi, les dues vagues de 2012, ja posteriors al moviment 15-M, centraren l'impacte a aconseguir una manifestació molt concorreguda i no tant a aturar l'activitat econòmica. Una novetat respecte a les vagues generals anteriors.\nCultura i autogovern\nEl darrer gran grup de mobilitzacions són aquelles que defensen la cultura i l'autogovern. Una acció col·lectiva que pren força a la segona meitat del anys vuitanta amb la diada del 31 de Desembre, impulsada pels sectors del catalanisme que havien quedat fora del pacte constitucional. Una marca de radicalitat que aquesta protesta no ha aconseguit llevar-se de damunt.\nUna línia diferent de reivindicació d'un caràcter més transversal començà el 1991 amb la Plataforma per l'Autogovern i el manifest «Volem comandar a ca nostra». L'OCB recollí el testimoni d'aquesta línia amb iniciatives com les diades per la Llengua i l'Autogovern o apadrinant-ne d'altres com el Correllengua o l'Acampallengua.\nAl final del període estudiat arribaren les dues mobilitzacions més importants que han tingut lloc a Mallorca. Són la protesta contra la Llei de la Funció Pública i, sobretot, la lluita dels docents de les Illes Balears, totes dues contra el govern de José Ramón Bauzà. L'acció col·lectiva en contra del gabinet autonòmic arribà a nivells mai no vists a Mallorca.\nTítol: Mobilitzacions ciutadanes a Mallorca durant l'etapa autonòmica (1983-2013) en defensa del territori, els drets socials, la cultura i l'autogovern\nAutor: Gabriel Mayol Arbona\nDirector: Sebastià Serra i Busquets\nData de publicació: Mon Nov 20 09:43:00 CET 2017


Què és el silici policristal·lí? Ús i propietats\nQuè és el silici policristal·lí?\nEl silici policristal·lí és un material fet de vidre de silici desalineat (policristal·lí). Ocupa una posició intermèdia entre el silici amorf, en el qual no hi ha un ordre de llarg abast, i el silici monocristal·lí.\nEl silici policristal·lí té un nivell d'impuresa d'una part per bilió o menys.\nPer a què serveix el silici policristalio?\nEl silici polictistalino s'utilitza sobretot en la indústria electrònica i en l'energia solar fotovoltaica.\nAquest tipus de material és molt important per a la fabricació de cèl·lules fotovoltaiques i l'energia solar en general.\nEl silici policristal·lí també s'utilitza en aplicacions particulars, com els panells fotovoltaics. Existeixen principalment dos tipus de plaques fotovoltaiques que poden ser de silici monocristal·lí o policristal·lí.\nEls panells solars policristal·lins utilitzen cèl·lules de silici policristal·lí. D'altra banda, les plaques solars monocristalinas utilitzen cèl·lules de silici monocristal·lí. L'elecció d'un tipus de panell o d'un altre dependrà del rendiment que volem obtenir i del pressupost.\nAquest material té característiques metàl·liques discretes. Sovint reemplaça a l'alumini per a la producció de peces metàl·liques dins de dispositius electrònics semiconductors causa de la resistència mecànica millorada a el procés de producció del circuit integrat.\nTambé s'utilitza per a la realització de condensadors en un entorn integrat: amb el polisilici es fabriquen plaques de metall, mentre que amb òxid de silici es realitza el dielèctric interposat entre les plaques.\nEn electrònica, es pot obtenir amb tècniques menys sofisticades i menys cares que les requerides per a la deposició de silici. El silici policristal·lí també es pot obtenir durant els processos de fabricació de silici.\nLes cèl·lules policristal·lines tenen una eficiència que varia de 12 a 21%.\nAquestes cèl·lules solars es fabriquen mitjançant el reciclatge de components electrònics rebutjats, és a dir, els anomenats "restes de silici", que es tornen a fondre per obtenir una composició cristal·lina compacta.\nAquests residus de silici es fonen dins d'un gresol per crear un compost homogeni que després es refreda de tal manera que genera una cristal·lització que es desenvolupa verticalment.\nDesprés s'obté un pa d'aproximadament 150-200 kg que després es talla verticalment en lingots paral·lelepípedes. Amb un altre tall, aquest cop horitzontal, s'obtenen talls d'un gruix similar a les hòsties de vidre únic. També en aquest cas, les hòsties es netegen amb una connexió de soda, i després es dopen amb fòsfor per a la realització de les unions PN.\nCom es produeix el silici policristal·lí?\nLa major part del silici policristal·lí del món es produeix en forma de varetes cilíndriques de color gris amb una superfície dendrítica rugosa. En general, les varetes es divideixen en fragments, que s'empaqueten en bosses netes de polietilè gruixut (5-10 kg).\nLes varetes estellades tenen una forma similar a una petxina, similar a les torçades dels materials amorfs. El tall d'una barra de polisilici se sol estudiar controlant la qualitat del silici produït i analitzant el curs del procés tecnològic.\nAl centre de la barra hi ha una "llavor" de mico o polisilici. Anteriorment, les llavors s'obtenien tirant de l'atmosfera de polisilici de qualitat electrònica.\nLa puresa i la resistivitat elèctrica de la llavor tenen una influència decisiva sobre la puresa de la barra policristalina final.\nDes de la llavor perpendicular a la generatriu, brollen cristallets compactes en forma d'agulles curtes, amb una secció transversal de menys d'1 mm. Amb una alta taxa de sedimentació, els grans de polisilici sovint comencen a créixer dendríticamente. Durant el procés, les dendrites poden fins i tot formar crostes de descamació.\nQualitat del silici policristal·lí\nLa qualitat i puresa d'aquest polisilici sol ser menor.\nLa producció en un llit fluïditzat és més avantatjosa causa dels ordres de magnitud de més deposició superficial i, en conseqüència, un consum més complet de la barreja de reacció.\nD'altra banda, aquest silici conté certa quantitat de material amorf i partícules fines del revestiment del reactor.\nEn general, el silici granular té un grau de puresa notablement més baix que el silici obtingut per deposició en barres fixes. S'usa més sovint per a la producció menys exigent de cristalls de qualitat solar, és a dir, per construir plaques solars policristal·lines.\nData de publicació: 26 de octubre de 2018


Primer congrés mèdic oficialment ajornat per les instruccions del ministeri de Salut en relació al coronavirus - Altaveu el diari digital d'Andorra\nPrimer congrés mèdic oficialment ajornat per les instruccions del ministeri de Salut en relació al coronavirus\nSeguint recomanacions internacionals, Andorra demana que els professionals sanitaris evitin desplaçaments, per això s’ha posposat una trobada internacional de metges experts en lesions d’esquí\n07/03/2020 (16:45 CET)\nLes recomanacions internacionals adoptades per les autoritats sanitàries andorranes en relació amb el coronavirus i el fet que els professionals de la salut evitin al màxim l’exposició a la malaltia i, per tant, que la preservació passi per reduir al màxim trobades multipersonals i desplaçaments ha tingut ja una primera conseqüència de repercussió pública que hagi transcendit: l’ajornament del congrés de la Societat internacional de metges d’esports de neu.\nEl Principat havia d’acollir entre l’1 i el 4 d’abril la 37a edició de la SITEMSH i de la Societat Catalana de Medicina de l’Esport. Però s’ha posposat seguint les recomanacions del ministeri de Salut d’Andorra i les prohibicions imposades pel Col·legi de Metges internacionals en relació amb la participació dels professionals mèdics en congressos i manifestacions. La voluntat és “prevenir l’expansió del Covid-19 i minimitzar l’exposició dels professionals de la salut malgrat que, hores d’ara, a Andorra només s’ha confirmat un cas, d’un viatger procedent d’una zona afectada”.\nEl titular de Salut, Joan Martínez Benazet, va anunciar aquest divendres la recomanació pública sobre els professionals sanitaris, igual com ja havien fet Espanya o França. L’esmentat congrés, els dels metges especialistes en lesions derivades de la pràctica de l’esquí i altres esports de neu, s’ajorna i els seus organitzadors, han anunciat a través de les xarxes socials, anunciaran més endavant quan es pot dur a terme.


La UAB i Castellar del Vallès acolliran persones refugiades procedents d’Iraq | Cerdanyola Informa\nLa UAB, la FAS i l’ajuntament de Castellar del Vallès han signat un acord per cooperar en l’acollida de persones refugiades procedents de l’Iraq. La Universitat facilitarà la continuació de l’activitat acadèmica i el municipi s’encarregarà de l’habitatge i la manutenció.\nLa rectora de la UAB, Margarita Arboix; l’alcalde de Castellar del Vallès, Ignasi Giménez; i el director de la Fundació Autònoma Solidària, Jordi Prat, han signat un conveni que té per objecte establir un marc de col·laboració entre la Universitat i l’Ajuntament per a “l’execució, control i aportacions del programa d’acollida de persones en cerca de refugi”. La família acollida, procedent de l’Iraq, s’instal·larà a Castellar del Vallès i un dels seus membres, vinculat al món acadèmic, cursarà el Doctorat en Traducció i Estudis Interculturals al Departament de Traducció, Interpretació i d’Estudis de l’Àsia Oriental de la UAB (serà el primer dels estudiants refugiats acollits a la UAB que cursarà un doctorat).\nLa UAB es farà càrrec de les taxes universitàries de matrícula i gestió acadèmica. La Fundació Autònoma Solidària s’ocuparà de les despeses vinculades a la gestió del visat d’estudiant, desplaçaments i altres despeses acadèmiques no previstes, a més de les tasques de seguiment i suport. I l’ajuntament es farà càrrec de l’habitatge, la manutenció i l’escolarització de la família. Aquest acord suposarà una experiència pilot de treball entre el programa d’Acollida de la UAB i els municipis dels voltants que podria créixer en el futur, amb la incorporació de nous municipis.\nA l’acte de signatura de l’acord, que va tenir lloc el 30 de novembre al Rectorat, la rectora de la UAB, Margarita Arboix, va expressar en nom de la Universitat que es sent “molt orgullosa” d’actuar en solidaritat amb persones refugiades i va reafirmar el compromís de la institució amb els ciutadans que pateixen problemes als seus països i han de buscar “noves oportunitats”. Arboix va manifestar també el seu agraïment a l’Ajuntament de Castellar del Vallès per endegar aquesta col·laboració. En el mateix sentit, l’alcalde castellarenc, Ignasi Giménez, va agrair la confiança dipositada en el consistori per part de la UAB, que va descriure com “la nostra universitat”. Segons Giménez, l’acord suposa una oportunitat per “demostrar solidaritat” per part del municipi i per “explicar experiències” en el sentit de difondre les problemàtiques que afecten les persones refugiades i els seus països d’origen.\nEstà dirigit a persones sol·licitants de protecció internacional a Espanya, així com per persones en situació de refugi amb permís de residència per estudis. Concretament, el projecte vol fer front a les dificultats d’accés a la formació superior reglada que pateixen les persones refugiades. Així doncs, el programa facilita la plena integració de les persones sol·licitants de protecció internacional residents al campus de la UAB i promou el coneixement de les causes estructurals dels desplaçaments forçats i la facilitació d’eines d’acció a través d’accions de divulgació.


Actualitzat 28/04/2021 16:03\nLa Guàrdia Civil ha detingut un home de 44 anys per la seva presumpta autoria en un delicte de robatori amb violència i intimidació, detenció il·legal i lesions a una dona que exercia la prostitució. La víctima va llançar-se en marxa del vehicle per escapar.\nL'home va segrestar la dona després de ser refusat\nLa víctima exercia la seva activitat en una zona del Port de València. Va ser reclamada per l'acusat, que conduïa un vehicle. Després de sol·licitar els serveis de la víctima i aquesta negar-se, la va segrestar i va conduir amb el cotxe per la V-30 i l'A-7 en contra de la seva voluntat.\nGuàrdia Civil / Pixabay\nLa víctima, després de sentir-se violentada, va aprofitar una reducció de velocitat per saltar del vehicle en marxa, quedant les seves pertinences en poder de l'autor dels fets.\nLa víctima va ser traslladada al centre mèdic per una patrulla de la Guàrdia Civil d'Aldaia i posteriorment va interposar formalment la denúncia i va explicar el succeït a les dependències de la Guàrdia Civil d'Alfafar.\nDesprés de practicar una sèrie d'investigacions i gràcies a la col·laboració ciutadana, els agents van aconseguir esbrinar la identitat i localització del presumpte agressor i el van traslladar a les dependències d'Alfafar, on va quedar detingut. Es tracta d'un home de 44 anys, de nacionalitat espanyola a qui se li considera presumpte autor de robatori amb força i intimidació, detenció il·legal i lesions.