De qui és la cadira?\nBernat Joan i Marí | 19 agost 2013\nEl cas de Marienna Sánchez-Jauregui, encara que sigui indirectament, ha revifat una qüestió que es ve arrossegant durant anys i panys, en relació a la representativitat democràtica. De qui és l’escó? De qui és l’acta de regidor/a de l’ajuntament? De qui és la representativitat, quan hom ha estat elegit per la gent?\nEls partits polítics, de manera pràcticament generalitzada, sostenen que el lloc de representació correspon al partit polític. I, en bona mesura, se’ls ha de reconèixer que tenen raó. Efectivament, a la nostra part del món, les persones que són elegides per a càrrecs públics ho són dins llistes tancades, que són elaborades per les cúpules dels partits polítics i aprovades pels seus òrgans de direcció. Per tant, si hom va en una llista, és perquè un determinat partit polític ho vol. Generalment, els partits no fan primàries, ni tan sols per escollir el cap de llista. I no n’hi ha cap que en faci per escollir la resta de representants. Per tant, hom és en una llista perquè així ho ha decidit el seu partit polític.\nPerò els que són elegits són les persones, amb nom i llinatges. I l’escó o la regidoria han de ser ostentades per algú. Aquest algú, generalment, arriba a ostentar la representació perquè abans el seu partit l’ha escollit per fer part d’una llista. Però això no li treu que, al cap i a la fi, el càrrec sigui nominal. Per això, per molt que ho desitgin, els partits polítics no poden treure del lloc de representació els seus díscols. La senyora Sánchez-Jauregui va encapçalar la llista del PP a l’ajuntament de Vila, a les últimes eleccions, perquè així ho va decidir el partit. Però la seua acta de regidora és nominal. Per tant, malgrat que hagi deixat el partit pel qual va ser elegida i que aquest li hagi demanat el càrrec, ella no se’n desferra i el partit no té força per treure-la’n.\nLa qüestió –altament polèmica- només es pot solucionar de dues maneres: llistes obertes o demarcacions territorials.\nEl sistema de llistes obertes permetria als electors poder escollir persones de més d’una llista i no haver de quedar-se amb una llista sencera sota cap concepte. Per tant, fos quina fos la decisió dels partits a l’hora de confeccionar llistes, al cap i a la fi seria la gent la que acabaria determinant el lloc que ocupàs cadascú (i qui fos elegit i qui no). Em plau molt recordar el cas d’un regidor elegit fa uns anys per l’Spirit de Flandes a l’ajuntament de Brussel·les, malgrat ocupar el penúltim lloc de la llista, mentre el número 2 de la mateixa llista quedava fora de l’ajuntament. En aquest cas, amb el sistema de llistes obertes, és bastant clar que la representació correspon a la persona. I, de cap de les maneres, a cap partit (als països on existeix aquest sistema electoral) no se li acudiria demanar l’escó a algú que deixàs la militància durant la legislatura en què en fos representant. No tendria cap sentit, perquè no són els partits sinó la gent els que decideixen els càrrecs.\nL’altre sistema que contribuiria a aclarir la qüestió seria el de demarcacions territorials. Aquest sistema és factible si ens referim als parlaments, però resulta impossible a demarcacions més petites (com ara, per exemple, a les eleccions municipals). Es tracta del sistema vigent al Regne Unit, o als Estats Units d’Amèrica. El diputat o la diputada són elegits per la seua “constituency”, és a dir, per la seua demarcació territorial. I només hi haun diputat o una diputada escollit per cada demarcació. De manera que la gent sap qui és el seu diputat o la seua diputada. Això focalitza més clarament les responsabilitats de cadascú. I estreny els lligams entre les persones elegides i els seus electors. En aquest cas, òbviament, també l’escó és del diputat i no del partit.\nCasos com els que comentam haurien de servir per obrir el debat entre nosaltres sobre com podríem fer una democràcia més participativa i més profunda. Què hem de fer, perquè el desengany envers la política no ens porti a un perillosíssim populisme antipolític? Des del meu punt de vista, millorar el sistema. I he de dir que tant les llistes obertes com les eleccions per demarcació em semblen prou més encertades que no la confecció de llistes per part de les cúpules dels partits polítiques. Amb un sistema de llistes obertes o d’elecció per demarcació casos com el de Bárcenas i companyia serien bastant més difícils.\nPer Bernat Joan, fa mes de 7 anys\nres més lluny de la meua voluntat que sumar-me a l'antipolítica tot desqualificant el sistema democràtic actual. El meu modest intent era proposar algunes formes de millorar-lo. Però sense desqualificar el que tenim (i que tant ha costat).\nPotser vaig errat, però trob que la vostra concepció de la política no és gaire democràtica. El feixisme i el comunisme xerren del partit com un ens amb vida pròpia, per damunt de les persones. La tradició liberal i democràtica defensa la llibertat de l'home, qui amb altres intervé si li plau en els partits o en altres associacions o col·lectius (hi ha vida al marge dels partits, gràcies a déu), i si el que hi ha no li agrada en pot partir i anar a una altra banda, o deixar de participar--hi, si no hi creu. No existeix el partit com una abstracció, sinó les persones que el formen. Aquesta tradició arrenca del pensament de Locke, primer, i d'Stuart Mill, després, i és ben antiga però també ben actual. Ens fa mal a tots que doneu a entendre que, en un sistema democràtic, el poder pertany a uns ens aliens a les persones, que ho dominen tot. És ver que els qui controlen els partits malavegen per mantenir el poder i no volen que ningú els el prenga, però això no té res a veure amb la democràcia sinó més aviat amb el tarannà dels homes. De totes maneres, la solució és més llibertat, més democràcia, més critica al poder, però no al poder en abstracte, sinó al de les persones que, als partits o onsevulla, no volen que tothom pugui expressar les seves idees.\nNo és cap desqualificació contra vós. Només una manera diferent d'entendre la participació de la gent en la vida col·lectiva, a partir dels homes que, com deia Locke, s'uneixen i d'una manera lliure pacten unes normes de vida col·lectiva.\nBen d'acord estic. S'ha de canviar el sistema perquè sigui veritablement democràtic, sino la gent acabarà pensant que "això de la democràcia és una merda" (cosa falsa si ens acollim a l'etimologia de les paraules i no a perversió de les mateixes per mor de la realitat esdevinguda) i això seria perillós. Talment com molt perillós és que la gent torni anti-política. Molt.\nTambé an el sistema de llistes tancades poden esser els militants qui eleborin les llistes.\n1. Se presenten els candidats.\n2. Els militants voten i segons els vots que han rebut\nels candidats són col·locats a la llista per orde de la\nquantitat de vots obtenguts.\nDe aquesta manera serien els militants els\nresponsables de elegir bé o malament els candidats.


Modiin-Maccabim-Reut - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n31° 56′ 02″ N, 34° 59′ 08″ E / 31.9339°N,34.9856°E / 31.9339; 34.9856Coord.: 31° 56′ 02″ N, 34° 59′ 08″ E / 31.9339°N,34.9856°E / 31.9339; 34.9856\nModi'in-Maccabim-Re'ut (en hebreu: מודיעין-מכבים-רעות) és la més nova de les ciutats de l'Estat d'Israel, està situada en el centre geogràfic del país, a 300 metres d'altitud sobre el nivell del mar. La seva pedra fonamental va ser col·locada el 1993 pel primer ministre Yitshaq Rabbín, i les seves obres de construcció van començar el 1994. En juliol de 1996 va començar el seu procés de població, sent proclamada ciutat en 2003.\nEl 2007 comptava amb una població de 67.100 habitants, després de la seva unificació amb les poblacions de les rodalies de Macabim (מכבים) i Re'ut (רעות). La ciutat es troba en ple procés de desenvolupament i expansió, amb una mitjana de construcció de 4.000 habitatges anuals, al cap del qual es té previst que arribi a acollir fins a 250.000 habitants, arribant així a ser la quarta ciutat del país darrere de Jerusalem, Tel Aviv i Haifa.\nLa seva estratègica situació geogràfica la situa al centre mateix del país, a mig camí entre les dues majors ciutats, la capital Jerusalem i Tel Aviv, distant uns 25 quilòmetres de cadascuna d'aquestes ciutats, i a uns 10 quilòmetres a l'est del camí troncal d'Israel, l'autovia 6, que a la seva conclusió haurà de recórrer l'Estat de sud a nord i és l'única via ràpida de pagament de peatge del país. Es troba en plena construcció la línia fèrria Tel Aviv - Aeroport Internacional de Ben Gurion (aquest tram ja ha estat inaugurat en 2005) - Modi'ín, que haurà de connectar aquesta ciutat amb la zona costanera del país cap a mitjans de 2006, i conclourà a Jerusalem cap a finals del 2008.\nConcebuda com una ciutat-jardí, la seva planificació obeeix a conceptes urbanístics d'avançada, entre els quals s'aprecien àmplies avingudes parquizadas que respecten l'orografia; integració dels habitatges i les zones públiques en el paisatge i les abundants restes arqueològiques de la zona; soterrament de la totalitat de les infraestructures i cablejats, incloent la seva futura estació central de ferrocarril; separació clara de zones residencials, comercials, de serveis i polígons industrials; reciclat d'aigües pluvials per a la seva utilització en el reg de parcs i posterior reinserció en l'aqüífer, entre altres característiques excel·lents.\nEmplaçada en el lloc històric de Modi'ín, va ser seient dels germans Macabeus, capdavanters de la rebel·lió en contra de la conquesta hel·lènica de la Judea, al cap de la qual es van erigir triumfadors, instal·lant el Regne Asmoneu. Aquest regnat jueu, la durada del qual va ser d'uns 100 anys (164 a. C. - 63 a. C.), fins a la invasió romana de Pompeu, va ser l'última etapa d'independència dels jueus, després de la qual va sobrevenir la pèrdua de la sobirania i la posterior diàspora de gairebé 1.900 anys, fins a la creació del modern Estat d'Israel en el segle xx.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Modiin-Maccabim-Reut&oldid=27744555»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 jul 2021 a les 23:04.


Així i tot: Saltimbanco\nDel 30 de desembre al 10 de gener, el Cirque du Soleil fa parada a Barcelona amb el seu espectacle Saltimbanco. Milers d'espectadors assisteixen aquests dies a les representacions al Palau Sant Jordi.\nEl Cirque du Soleil és una empresa canadenca amb base a Montreal (Quebec) fundada el 1984 per dos artistes de carrer. Cada show és una síntesi de diversos estils de circ d'arreu del món, amb el seu tema central i història. Saltimbanco és la primera gran producció. Des del 1992 està de gira per arreu del món i gairebé 6 milions de persones ja l'han vista en directe. 53 apareixen a l'escenari, amb una enlluernadora estètica de colors vius i desbordant optimisme.\nEls números són extraordinàris però el que realment em fascina és la capacitat que tenen per conjuntar-ho tot: vestuari, música, maquillatge, tramoia, dansa... creant un món fantàstic amb personalitat pròpia.\nSaltimbanco és meravellós. Així i tot, el millor moment de Cirque du Soleil és a Quidam. La dansa amb els vels en suspensió en l'aire i amb la preciosa Let me fall com a banda sonora. D'una excel.lència difícilment superable.


Windows 7 ha estat un dels sistemes operatius més estables i exitosos fins al moment. Tot i això, Microsoft va decidir posar-hi fi el passat 14 de gener del 2020. Després de més de 10 anys, s’ha decidit acabar amb el suport oficial que oferien als usuaris d’aquest sistema. Com a usuari pots seguir utilitzant-lo, però assumint riscos. Al no tenir suport oficial, aquests equips es fan cada cop més vulnerables a virus, troians o atacs de “hackers”. Fet que posa als usuaris d’aquest sistema al punt de mira dels creadors de programari maliciós.\nA part d’augmentar la vulnerabilitat del sistema, el no oferir suport oficial, a la llarga farà que les empreses informàtiques deixin de produir productes compatibles amb aquest. Això provocarà que acabi desapareixent.\nPerquè s’ha decidit acabar amb el Windows 7?\nWindows 7 és un sistema que tot i que abasta gran quota de mercat, és molt antic, i necessita d’una gran inversió per mantenir-lo al dia. Una inversió que la companyia prefereix destinar-la a versions més actuals, com el Windows 10.\nQuè podem fer si els nostres equips utilitzen aquest sistema?\nEl més recomanable (depenent de l’antiguitat de l’ordinador) és actualitzar els equips a Windows 10, que és més econòmic que comprar equips nous que ja el portin instal·lat. Si no sabeu com fer-ho, a Sintelec tenim un equip de tècnics professionals que us poden assessorar en aquest necessari procés.\nSi esteu interessats en l’ajuda de Sintelec, podeu contactar amb nosaltres aquí


Miquel Martín i Serra: Els néts del silenci\nEls néts del silenci\nEls que tenim vora quaranta anys vam néixer en una dictadura agonitzant i vam créixer en una democràcia feble i insegura que, amb els anys, s’ha demostrat obertament precària. Els nostres pares, fills de la postguerra, es van educar en la fretura que imposaven els temps i l’obscurantisme que imposava el Règim. Els nostres avis –i potser els nostres besavis– havien fet la guerra. Dues, tres, quatre generacions marcades per un conflicte bèl·lic i les brutals conseqüències d’una dictadura feixista que va decretar el silenci i la vergonya per als vençuts. En nom de la reconciliació nacional, es va “depurar”, humiliar i denigrar qualsevol persona que remotament tingués a veure amb el marxisme, el separatisme i la maçoneria que, obsessivament, com gossos de presa, els vencedors ensumaven a tot arreu.\nUn silenci colossal, feixuc, asfixiant, que s’ha allargassat fins al present i que, encara, pretén amagar i fer oblidar una rebel·lió militar contra un règim democràtic. Un silenci que nega i s’esforça a esborrar el genocidi, les presons, l’exili i els camps de concentració. Un silenci que va permetre que un dictador sanguinari (n’hi ha cap que no ho sigui?) morís de vell i els seus hereus continuessin remenant les cireres impunement. Un país, doncs, construït a còpia d’oblits i mentides, i, per tant, malalt i corromput. Uns oblits interessats i unes mentides barroeres que no curen cap ferida perquè senzillament les deixen obertes i sagnant.\nDe tot això tracta i sobre tot això reflexiona No parlis amb estranys (fragments de memòria), l’obra de la figuerenca Helena Tornero, que s’ha estrenat aquest dimecres al TNC. Amb uns actors esplèndids que recomponen les petites històries de cada casa, de cada família, els fragments d’una trencadissa que avui encara ressona i que molts encara fingeixen no sentir. Maria Casellas, Òscar Castellví, Olga Cercós, Oriol Genís, Mireia Gubianas, Nuria Legarda, Àngels Poch i David Vert ballen i canten al ritme de la música ye-yé, van de vacances o beuen còctels fins emborratxar-se; mentre, però, els grisos continuen torturant i els vençuts no poden tornar a casa seva i les dones es converteixen en objectes al servei del nacionalcatolicisme. Una tragicòmedia que toca el moll de l’os, perquè està feta de veritat i de compromís.\nNo parlis amb estranys es pot veure fins al 14 d’abril, casualment (o no) data de proclamació de la Segona República. Encara hi sou a temps, de gaudir-la. Encara hi som a temps, de trencar els silencis i fer justícia als que van haver de callar per sempre.\nDiari de Girona, 7 d'abril de 2013\nL'equip de "No parlis amb estranys"


La IPBES recomana l’ús de models matemàtics per a avaluar l’eficàcia de les polítiques ambientals » Blog del CTFC\n28 de febrer, Kuala Lumpur – Les 124 nacions que conformen la Plataforma Intergovernamental Científic-Normativa sobre la Biodiversitat i els Serveis Ecosistèmics (IPBES) han adoptat aquest cap de setmana una nova avaluació que recomana usar els models matemàtics i els escenaris disponibles per a mesurar l’impacte del canvi global sobre la biodiversitat i els serveis ecosistèmics. Amb aquest missatge, les Nacions Unides i els polítics de tot el món tenen des d’avui un millor accés a aquestes eines científiques per mesurar si els països progressen i compleixen, per una banda, els compromisos establerts pel Pla Estratègic per a la Diversitat Biològica del Conveni sobre la Diversitat Biològica de les Nacions Unides (2011-2020) i, de l’altra, els 17 Objectius de Desenvolupament Sostenible. L’informe, titulat The Methodological Assessment of Scenarios and Models of Biodiversity and Ecosystem Services, posa de manifest que els escenaris i els models matemàtics són claus per mesurar l’impacte de les polítiques ambientals i avaluar si són les adequades.\nLluís Brotons, investigador del CSIC a la unitat mixta InForest formada pel CREAF i el CTFC, ha liderat un dels capítols de l’avaluació i ha estat convidat a la quarta reunió plenària que ha aprovat aquest document a Malàisia. Segons Brotons, “les eines descrites en aquest document són fonamentals per a la presa de decisions a escala global, però sobretot a escala regional. El dia a dia de les persones es desenvolupa a escales més locals, i és aquí on es poden comprovar els efectes que tenen les nostres decisions sobre el medi natural, la biodiversitat i els serveis que ens aporta”.\nTaula de ponències amb Lluís Brotons a la dreta\nEls exemples de l’informe inclouen l’ús d’escenaris i models per gestionar la pesca sostenible, o per dur a terme una planificació de l’ús del sòl que cobreixi les necessitats de desenvolupament alhora que de protecció de la biodiversitat.\nL’avaluació presentada el 28 de febrer s’ha dut a terme per 83 experts i ha citat més de 3.000 articles científics. Ha rebut dues rondes de revisió en les que ha comptat amb 4.066 comentaris de 230 col·laboradors independents.\nCientífics, polítics i actors han de col·laborar i desenvolupar models participatius\nLa UNESCO dóna suport a l’ús d’escenaris, especialment d’escenaris participatius, per informar en la presa de decisions sobre la biodiversitat i els serveis ecosistèmics. “Coproduir el coneixement utilitzant diversos enfocaments participatius i amb totes les parts interessades és clau per a aquest tipus de decisions”, comenta la directora general de la UNESCO, Irina Bokova.\n“L’avaluació d’escenaris i models dóna el tret de sortida perquè científics, polítics i altres actors d’interès es mobilitzin, treballin junts i facin l’esforç global i ambiciós d’entendre i utilitzar millor la informació científica sobre biodiversitat i serveis ecosistèmics que hi ha disponible”, comenta Karachepone N. Ninan, codirector de l’informe i president del Centre d’Economia, Medi Ambient i Societat a Bangalore, Índia.\nLa IPBES aposta per l’avaluació dels impactes sobre la biodiversitat a través de models i escenaris\nSegons el professor Zakri, “la presentació d’aquest informe, juntament amb el dels pol·linitzadors que es va presentar divendres, marca el llançament de la IPBES com una important veu global per a la biodiversitat i els serveis ecosistèmics”. De fet, els escenaris i models ajudaran a fer un millor ús de les avaluacions regionals i globals que està generant la IPBES. Aquestes avaluacions inclouen un nou i ambiciós informe que es presentarà d’aquí a tres anys sobre biodiversitat i serveis ecosistèmics a nivell global. Aquesta nova avaluació, planejada per a finals de 2019, mesurarà si s’està progressant cap al compliment dels diversos compromisos internacionals referents a biodiversitat i serveis ecosistèmics (el Pla Estratègic per a la Diversitat Biològica del Conveni de les Nacions Unides sobre la Diversitat Biològica i els 17 Objectius de Desenvolupament Sostenible de les Nacions Unides).\n« Incendis forestals en el subsòl: els grans desconeguts\nExpert Workshop on Financial and Institutional Innovation for Reducing the Risks of Private Sector Investments in Sustainable Forestry »


Butlletí comptadors intel.ligents num. 13\nUs enviem el número 13 del butlletí digital de la campanya comptadors intel.ligents de Sabadell, amb informacions, novetats i consells al respecte de la nova cultura energètica. Si no pots visualitzar de forma òptima aquest butlletí clica aquí.\nSabadell celebra la Setmana de l'Energia del 18 al 22 de juny amb activitats per tots els públics.\nLa 8a edició de la Setmana de l'Energia i Canvi Climàtic presenta un programa divers i adreçat a diversos públics per tal de celebrar amb més èmfasi encara l'Any Internacional de l'Energia Sostenible a Sabadell. L'Ajuntament ha coordinat un programa d'actes per tot l'any amb participació de multitud d'entitats locals, actualitzable en format web i farcit de propostes culturals, tècniques i divulgatives.\n[Programa Setmana Energia 2012]\n[Any Internacional de l'Energia a Sabadell]\nQuè n'opineu de la campanya dels comptadors intel.ligents?\nLa recomanaríeu a les vostres amistats?\nArribat el moment de retornar el comptador, us demanem cinc minuts per omplir l'enquesta de valoració de la campanya, per tal de poder millorar-la i fer-la més útil en futures fases. Ompliu l'enquesta i feu-nos-la arribar abans del 15 de juliol per correu electrònic a oficinaenergia@ajsabadell.cat\nAbans de l'estiu us farem arribar el vostre informe individualitzat amb els consums del vostre llar. Us agraïm la participació a la campanya, i passeu un bon estiu!\nRecursos per entendre la factura elèctrica.\nLa Diputació de Barcelona en el marc de la Setmana de l'Energia ha fet públics uns recursos per entendre la factura elèctrica. Aquests recursos poden reforçar el paper pedagògic que el comptador té sobre el consum energètic de la llar i aporten idees sobre com actuar per reduir la despesa econòmica associada.\nCinema amb energia - cicle de documentals energètics al festival 30 nits.\nEl festival cultural estiuenc de la ciutat inclou aquest any per primera vegada un cicle gratuït de documentals sobre temes energètics. Tots els dimarts de juliol a les 19hores i en VOS, es projectaran peces seleccionades pel Festival Internacional de Cinema de Medi Ambiental del 2011 al Casal Pere Quart. Amb la col.laboració de FICMA i la Diputació de Barcelona, les pel.lícules són de països diversos: França, Suïssa.\n[Programa 30 Nits]\nOci energètic - mots encreuats.\nCara a l'estiu, us animem a resoldre aquests mots encreuats d'alt voltatge. Tanmateix, aprofitem per enviar-vos la solució de la sopa i els mateixos mots encreuats...\n[Sopa de lletres solució] [Mots encreuats solució]


Els socorristes de Proactiva ja han començat la vigilància a les platges de Lloret i Fenals | Nova Ràdio Lloret\nLa caseta de Proactiva, aquest matí\nHi seran fins al 15 d'octubre. L'1 de juny passaran a vigilar també Cala Canyelles, Santa Cristina i Sa Boadella.\nAvui ha començat el servei de socorrisme a les dues platges principals del municipi, la de Lloret i la de Fenals. El 15 de maig és la data habitual en què el servei es posa en marxa per atendre els banyistes que gaudeixen del mar.\nCom cada any, a partir de l’1 de juny, el nombre de socorristes augmentarà i passaran a vigilar també Cala Canyelles, Santa Cristina i Sa Boadella. La xifra màxima és entre juliol i agost, quan normalment són 22 professionals vigilant la costa lloretenca.\nAlgunes de les dades que més destaquen de la temporada passada són les següents: els socorristes van fer més de 37.000 accions preventives, 3.000 intervencions entre picades de medusa, ferides lleus, cremades solars o contusions; i 500 assistències a persones discapacitades que van gaudir del bany.\nEl director operatiu. Oriol Canals, assenyala que la seva principal tasca és vetllar per la prevenció. Els principals riscos, a les platges de Lloret, són l’entrada i sortida de vaixells, l’exposició al sol i les zones de roques.\nTambé cal tenir molt en compte l’estat de la mar en cada moment, senyalitzat amb la bandera verda, groga o vermella. Segons Oriol Canals, la majoria de banyistes són respectuosos amb les normes i remarca que sovint els autòctons són els menys les tenen en compte, ja que són més confiats amb el mar i això representa un risc.\nA banda de la prevenció, Proactiva també ofereix primers auxilis, imprescindibles quan es produeix algun incident. El més habitual són les picades de medusa i les contusions.\nEl servei, que proporciona l’empresa Proactiva, s’allarga cinc mesos: del 15 de maig al 15 d’octubre. De fet, al costat de Barcelona, Lloret és el municipi del litoral català on el servei de socorrisme està operatiu durant més temps. El motiu és l’elevat nombre de banyistes que hi ha a la destinació, així com la voluntat de servei per part de l’Ajuntament.\nArticle anteriorCaixaBank posa a l’abast dels hotelers una línia específica de finançament de 150 milions d’euros\nArticle següentBDBH – 16 MAIG 2018


Joc de taula Laser Maze de Thinkfun\nLaser Maze és un joc de lògica per a un sol jugador, que ens proposa crear circuits amb llum làser real!\nAquest joc de taula consisteix en 60 reptes de diferents nivells de dificultat en els que haurem de fer arribar un feix de llum làser a un objectiu final. Per a això haurem de posar estratègicament diversos miralls perquè la llum reboti entre ells. Precisament el significat de Laser Maze és Laberint Làser.\nInclou un panell de 5 x 5, 11 fitxes i targetes de reptes.\nFunciona amb 2 piles de botó de 1,5v AG13 que trobareu dins el joc.\nInstrucciones Laser Maze.pdf\nInstrucciones Laser Maze\nLaser Maze. Juguem-hi!\nLaser Maze consisteix a crear un laberint amb el feix làser fins il·luminar l'objectiu final. Primer triem una targeta de repte on ens indica 2 apartats: Les peces d'inici, i les peces que hem de col·locar estratègicament. Requereix que utilitzem miralls o divisors per fer que el feix recorri el tauler, recorri per totes les peces i arribi al final del circuit.\nLaser Maze, Ens agrada perquè...\nEns agrada perquè és un joc que requereix lògica, resolució de problemes, aprenem sobre la reflexió de la llum, i vam adquirir habilitats en enginyeria, ciència i matemàtiques també anomenat STEM. A més és totalment segur perquè el làser és de baixíssima intensitat.\nFunciona amb 2 piles de botó de 1,5v AG13. IMPORTANT No mirar directament el feix!


El PPC crida en un vídeo a anar a la manifestació de diumenge per "defensar la democràcia, la dignitat i Espanya" ! ACN ! directe!cat\nDivendres, 6 d'octubre de 2017 14:44 h\nEl PPC crida en un vídeo a anar a la manifestació de diumenge per "defensar la democràcia, la dignitat i Espanya"\nEs mostren imatges de persones amb banderes catalanes i espanyoles i conclou amb el lema 'Som catalans, som espanyols'\nACN Barcelona.-El PP difon un vídeo per cridar els ciutadans a anar a la manifestació d'aquest diumenge impulsada per Societat Civil Catalana sota el lema 'Prou. Recuperem el seny'. En les imatges es mostren persones amb banderes catalanes i espanyols i s'anima a participar-hi per "defensar la democràcia, la dignitat i Espanya". Així mateix, apareixen eslògans com 'Orgull' intercalats amb declaracions del president del PP, Xavier Garcia Albiol, en què assegura que està disposat a "trencar-se la cara" per defensar el país i els milions de catalans que no volen que els obliguin a deixar de ser espanyols. Així com el vídeo en què Albiol es dirigeix als agents de la policia espanyola a Pineda de Mar. A més, també apareix el president del govern espanyol, Mariano Rajoy, defensant que "el que és Espanya ho decideixen tots els espanyols i no una part". 'Per la unitat d'Espanya. Som catalans, som espanyols', conclou el vídeo.


Prop de 170 alumnes de la URV demanen l'avaluació única\nDesenes de persones s'han concentrat aquest divendres davant del Campus Catalunya de la URV. | TarragonaDigital.com\nProp de 170 alumnes de la URV s'adhereixen al nou sistema d'avaluació única\nEl Consell de Govern de la URV ha aprovat «de forma extraordinària» la mesura evitar condicionar el dret a manifestació\nper Toni Cabanillas dimecres, 13 de novembre 2019 - 18:55h\nEl Consell de Govern de la Universitat Rovira i Virgili (URV) ha aprovat aquest dimecres a la tarda, en sessió extraordinària, el nou sistema d'avaluació única que ja va anunciar que posaria a disposició dels estudiants que així ho demanessin per tal d'evitar que la vida universitària els condicioni el dret a manifestació en unes dates especialment escalfades arran de l'onada de protestes que ha despertat la sentència als líders independentistes presos.\nLa rectora de la URV, María José Figueras, ha confirmat a la sortida de la reunió que han donat llum verda a la mesura «excepcional» atès el context polític de les darreres setmanes i després de consensuar-ho amb els degans i deganes de les respectives facultats. Després de romandre obert el termini entre els dies 6 i 12 de novembre, la rectora ha confirmat que són un total de 167 universitaris són els qui s'han adherit a aquesta possibilitat.\nLa URV dona el 'sí' a l'avaluació única, però només en aquelles matèries que ho permetin\nAquest sistema d'avaluació única només serà aplicable en aquelles assignatures «on sigui possible efectuar-ho per la seva tipologia acadèmica, a criteri dels responsables de les facultats», ha matisat la rectora. És a dir, que serà inviable en assignatures que requereixin de pràctiques continuades indestriables, però sí es podrà aplicar en matèries teòriques on un únic examen final serveixi com a avaluació viable.\nFigueras ha recordat que la mesura s'ha aprovat pensant en què «els universitaris que es vulguin manifestar no hagin de patir per perdre la totalitat dle seu curs acadèmic» i tinguin la possibilitat d'examinar-se a final de curs amb aquest format d'avaluació. «És clar que és més difícil aprovar una assignatura en una única oportunitat que al llarg de tot el curs, però certament creiem que havíem de possibilitar aquesta opció», ha subratllat Figueras, insistint en l'excepcionalitat del moment.\nDels 167 universitaris que ho han sol·licitat, un total de 123 pertanyen a la Facultat d'Economia i Empresa del Campus Bellissens. Proporcionalment al total de la comunitat universitària, ha demanat aquesta avaluació un percentatge molt simbòlic del total de més d'11.000 estudiants de grau que estan matriculats enguany a la Rovira i Virgili.\n🔴 LA UNIVERSITAT DE TOTS? Polèmica a la URV a partir de la sentència del procés\n👉 1969 - 2019: 50 anys de la revolucionària arribada de BASF a TGN\nUniversitat Rovira i Virgili ensenyament vaga María José Figueras


REPRENEM LES NOCTURNES 13.01.2010 - BiCiCORRiOLS Ciclisme i muntanya\nComençàrem la pujada a can Cirés a Argentona per les sureres de can Serra de LLadó i anàrem enfilant fent ziga-zaga a la falda del Turó dels Oriols fins aconseguir el seu cim. Un cop a dalt, en Martí i jo baixàrem la trialera del camí del dipòsit per trobar-nos amb la resta al monòlit. Passant pel coll de Codera ens acomiadem de l’Àlvaru que se’n torna cap a casa. Diu que no està a l’alçada i no arria prou. No el podem convèncer.\nPugem a Burriac per la pista de llevant. Cal dir que la humitat del terra fa que les seves condicions per progressar-hi siguin immillorables tot i que s’hagi de ser habilidós amb l’equilibri.\nA dalt, quatre fotos d’estudi per fer enveja i a gaudir de la baixada.\nAl coll de Codera seguim el fil del Turó dels Oriols i prenem el descens que va gairebé paral·lel a la trialera dels dipòsits, per entendre’ns, i que mena al camí d’aquests. Fins als dipòsits la baixada ha estat d’onanisme. Seguim pel flanqueig fins el Bosc del Gitano i aprofito l’aturada als rocs per fer una parell de fotos més.\nTot baixant el descens de can Riera, en un dels sectors més ràpids, em trobo amb un gran pi travessat al mig del camí. Sort que no baixava amb les regnes fluixes…\nLa davallada fins a can Riera sempre és d’agraïr i amb l’estat actual del terra, no hi ha paraules…\nEls corriolaires: Lo Pelat, el Màster, l’Home no tant senzill, en Prosciutto, l’Àlvaru i en Pistons.\nDistància recorreguda: 18 km.\nDesnivell +acum.: 450 m.


Mou-te en bici | Liciten el carril bici per sota del viaducte del tren\n650 640 557 info@moutenbici.org\nRegistre de bicis\nUna bici, un any d’abonament a Mou-te en bici\nBlog de la bici\nSalut i Bicis\nBotiga de Mou-te\nFormulari d’alta a la newsletter\nLiciten el carril bici per sota del viaducte del tren\nDdG – GIRONA – ACN\nLes empreses tenen temps per presentar ofertes fins l’11 de gener i les obres hauran de tenir un termini de sis mesos\nL’Ajuntament de Girona ha tret a licitació les obres del carril bici de sota del viaducte del tren, que permetrà connectar la Copa amb l’estació del tren i, des d’allà, amb els barris de Santa Eugènia i Sant Narcís. Les empreses tenen temps per presentar ofertes fins l’11 de gener i les obres hauran de tenir un termini d’execució de sis mesos. El regidor de Mobilitat i Via Pública, Joan Alcalà, ha explicat que l’obra obliga a eliminar 39 places d’aparcament que se “sacrifiquen perquè sigui més segur anar en bicicleta”. Paral·lelament, també avancen d’altres projectes: està a exposició pública el carril bici entre el carrer Nou i l’avinguda Santa Eugènia i ja està redactat el projecte de Pont Major fins a l’entrada de la ciutat.\nL’Ajuntament ja ha tret a licitació les obres per fer un carril bici per sota del viaducte, des de la zona de la Copa a tocar amb el punt de benvinguda turística- fins a l’enllaç amb la plaça Poeta Marquina, molt a prop de l’estació de trens i autobusos. Les obres surten a licitació per pràcticament 400.000 euros i les empreses tenen temps fins l’11 de gener de presentar ofertes. Els sobres de les diferents ofertes s’obriran el dia 25 i, un cop escollida la millor oferta, l’empresa adjudicatària tindrà sis mesos per fer els treballs. Aquest carril bici es pagarà amb part dels diners que l’ajuntament va ingressar amb la venda d’una parcel·la de les hortes de Santa Eugènia, on s’han situat dos establiments comercials. Segons ha detallat el regidor de Mobilitat i Via Pública, Joan Alcalà, el carril bici es farà just entre els dos pilars del viaducte i s’instal·laran semàfors per poder travessar la rotonda de l’avinguda Ramon Folch.\nA més, per evitar que cap cotxe envaeixi el carril, també es posaran uns separadors físics. Eliminar aparcamentEl fet que el carril passi per l’espai que hi ha entre els dos pilars fa que calgui reorganitzar l’aparcament situat a sota les vies. El regidor ha concretat que caldrà eliminar 39 aparcaments, sobretot a la zona on el carrer Bonastruc de Porta s’estreny. “Són places que se sacrifiquen per tal que sigui més segur anar en bicicleta”, reivindica. Segons Alcalà, aquest tram de carril bici serà important perquè permet la unió d’altres trams que ja estan acabats. Per exemple, un cop els ciclistes arribin a la plaça Poeta Marquina podran enllaçar amb el carril bici de l’avinguda Santa Eugènia i també amb el nou tram del carrer Ovideo, al barri de Sant Narcís.\nAltres projectes en marxa\nD’altra banda, hi ha d’altres projectes que permetran ampliar i connectar tota la xarxa pedalable. Són projectes que s’estan tirant endavant gràcies als ingressos que han revertit a l’ajuntament a través de la taxa turística. Actualment Girona disposa de 26,9 km de carrils bici i, gràcies a aquests projectes, se’n faran 5 km més. Els que estan en un estat més avançat són el carril bici que connectarà l’avinguda Santa Eugènia i el carrer Nou (que ja està en exposició pública) i també el tram que sortirà de Pont Major, passarà per Pedrer i arribarà fins a la zona de la Copa. En aquest cas, el projecte ja està acabat i, segons el regidor, ja s’ha ensenyat als veïns, que el veuen “amb bons ulls”.\nDos estacions més de Girocleta\nAquest dimecres està previst que entrin en funcionament dos noves estacions de Girocleta. Es tracta de les que estan ubicades a l’antiga plaça Europa i a la Rambla Ramon Berenguer, ambdues al barri de Sant Narcís, i tindran capacitat per a 56 bicicletes. Amb aquestes dues noves parades, el servei de bicicletes públiques de Girona ja compta amb 16 parades. El regidor ha recordat que la propera estació que es pensa fer estarà a propera a l’Hipercor.\nFes-te soci de Mou-te!\nOmpli el següent formulari per subscriures al Newsletter\nUn any de soci gratis!\nSi has comprat la bici en una de les nostres botigues col·laboradores.\nEmplena aquest formulari\nGran Timbrada – per reivindicar entorns escolars segurs i saludables\n57 km per reivindicar un transport públic sostenible!\nCurs de voluntaris de tàndems amb l’ONCE\nRecollida de firmes per l’alliberament temporal de la carretera dels Àngels\nParada de Sant Jordi 2022


Els batecs dels barris: els sons de la natura | La Fàbrica del Sol\nEls batecs dels barris: els sons de la natura\nEl llenguatge de la natura a través del vent, els ocells i l'aigua de les fonts ens envolta i ens allunya del soroll del trànsit, esporàdicament proper als barris de Vallvidrera, Tibidabo i les Planes.\nEl barri de Vallvidrera és un nucli de població que actualment forma part del districte de Sarrià – Sant Gervasi. Les característiques orogràfiques del barri fan que la mobilitat a peu sigui molt reduïda a causa dels forts pendents.\nConeixerem la difícil tasca de gestionar la contaminació acústica en els entorns urbans, aprendrem a interpretar el mapa estratègic del soroll i a identificar el valor subjectiu dels sons i els sorolls aprenent a fer servir el sonòmetre i l'escala de mesura que utilitza.\nAquesta activitat és una experiència sensorial i parts del recorregut es faran amb els ulls tapats, sempre supervisat per una persona que fa de guia. Es recomana portar calçat còmode per caminar i preferiblement silenciós. És necessari un mocador o un accessori per tapar-se els ulls. És recomanable que un membre del grup faci de persona acompanyant activa.\nFunicular de Vallvidrera, 08017 Barcelona, Spain


Ilka Stuhec i Beat Feuz guanyen la prova de descens en el Campionat del Món d'esquí de Saint-Moritz - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nIlka Stuhec i Beat Feuz guanyen la prova de descens en el Campionat del Món d'esquí de Saint-Moritz\nL'eslovena aconsegueix el primer títol important en la millor temporada de la seva carrera. El suís ha complert el seu somni en aconseguir el títol de descens a casa\n12/02/2017 - 16.33\nIlka Stuhec, exultant al podi (Reuters)\nL'eslovena Ilka Stuhec ha obtingut el primer gran títol de la seva carrera després de proclamar-se campiona del món de descens. L'esquiadora, de 26 anys, ha estat la millor en els Campionats del Món que es disputen a Saint-Moritz (Suïssa), després de superar l'austríaca Stephanie Venier i la nord-americana Lindsey Vonn. Stuhec està completant la seva millor temporada, amb 3 victòries en 6 descensos en la Copa del Món. En els Mundials, l'eslovena ha ratificat el seu domini d'aquesta especialitat arriscant el mínim per evitar una sortida de la pista.\nVenier, la segona, ha fet la gran sorpresa en accedir al podi amb només 21 proves en la Copa del Món. Vonn, or l'any 2009, plata el 2007 i el 2011, ha aconseguit el primer bronze en el Mundial de la seva carrera, meritori tenint en compte que, després de lesionar-se el novembre del 2016, no havia pogut tornar a competir fins a mitjans de gener.\nEl suís Beat Feuz guanya a casa\nEl suís Beat Feuz ha complert el seu gran somni en aconseguir el títol de descens en els Campionats del Món de Saint Moritz per davant del vencedor del supergegant, el canadenc Erik Guay, i de l'austríac Max Franz. Després del seu tercer lloc en el descens de Garmisch-Partenkirchen a finals de gener, Feuz es va col·locar en el grup de favorits.\nLa mala visibilitat va obligar als organitzadors a canviar la sortida i baixar-la al nivell en què es va fer la prova combinada, a la cota de 2.745 metres, deixant la baixada en 705 metres de desnivell i una longitud de 2.920 metres i 38 portes. L'esquí directe de Feuz ha estat clau per guanyar la prova. Guay, el segon, es va quedar a 12 centèsimes del guanyador.


Ajuntament de Benicarló: Benicarló commemora el Dia Internacional de les Persones amb Diversitat Funcional\nL'Ajuntament de Benicarló ha organitzat un conjunt d'activitats amb motiu del Dia Internacional de les Persones amb Diversitat Funcional. El pròxim dilluns es realitzarà la lectura del manifest institucional.\nEl pròxim dijous 29 de novembre a les 18.00 hores hi haurà un assaig obert per a l'obra Birds a la Capella del Convent de Sant Francesc; aquesta obra es representarà el diumenge 2 de desembre al mateix lloc i a la mateixa hora. A les 11.00 hores del dilluns 3 de desembre, Dia Internacional de les Persones amb Diversitat Funcional, tindrà lloc la lectura del manifest institucional a l'Ajuntament de Benicarló, amb la participació dels representants polítics, l'IVASS, l'OACSE, AFANIES, ATENEO-Dany Cerebral Adquirit, COCEMFE-Maestrat, els Fenòmens i AFARE. Seguidament, es realitzarà una cercavila.\nLes activitats continuen els dies 17 i 20 de desembre am un taller sobre mobilitat i mobilització en persones dependents i un altre sobre suport alimentari davant problemes de deglució, respectivament. Així també, fins al 4 de desembre es podrà visitar l'exposició «El nostre ART» a l'Edifici Gòtic; es tracta d'una mostra de treballs artístics d'índole molt diversa realitzats per membres de l'IVASS, ATENEO-Dany Cerebral Adquirit, AFANIAS i Residència Sant Francesc.


Les fantasies artístiques de Kanye West - la MÚSICA per la VISTA\nNOW READING Les fantasies artístiques de Kanye West\nREAD NEXT Foals, instint guanyador\nprevious Multiplexpo, l’ànima suspesa en l’aire\nnext Foals, instint guanyador\nBy Jordi Saumell 21 Novembre, 2018\nKanye West i Kid Cudi han començat a Los Angeles la gira de presentació del disc “Kids See Ghosts” (Universal Music, 2018). És l’excusa perfecta per parlar de la portada d’aquest treball que West ha encarregat una llegenda de l’art pop com Takashi Murakami. Música negra i pop art japonés… la barreja pot semblar estranya però funciona i no és la primera vegada. Ja fa més d’una dècada que West es va apropar per primera vegada al treball de Murakami. El raper estava interessat a conéixer qui hi havia darrere de l’escultura titulada “Hiropon” i va convidar Murakami al seu estudi. Tres mesos després Kanye West encarregava a l’artista japonès la portada i totes les il·lustracions del disc “Graduation” (Universal Music, 2007), una exhibició de pop art amb un icònic òs com a alter ego de West i que s’inspirava/reinterpretava en l’òs que ja apareixia al disc inmediatament anterior, “Late Registration”.\n10 anys després, aquell mateix fantasma que apareixia a l’interior del disc reapareix a la portada de “Kids See Ghosts”, en què Takashi Murakami fa una reinterpretació d’una obra anterior titulada “Manji Fuji” (2001).\nA “Kids See Ghosts”, Murakami converteix una aquarel·la tradicional japonesa en una escena psicodèlica que combina matisos de taronja i rosa fusionats amb blaus i morats sobre la qual un fantasma cavalcat per una figura humana persegueix la doble figura de la pintura original. Una obra clarament menys pop que la ralitzada per al disc “Graduation” però que comntè alguns dels elements clau de l’estil de Murakami, un artista que ha fet del concepte ‘Superflat’ el seu signe d’identitat: art postmodern influit per l’estil del còmic manga i anime.\nMurakami no és l’únic que s’ha beneficiat de la sensibilitat artística i la popularitat de Kanye West. Gràcies al disc “My Beautiful Dark Twisted Fantasy” (Universal Music, 2010), vam descobrir l’art de George Condo, artista visual contemporani nord-americà que treballa en diferents disciplines com la pintura, el dibuix o l’escultura i que ha desenvolupat un estil basat en el realisme artificial i amb el qual és capaç de barrejar la cultura pop amb el surrealisme i l’art grotesc. Condo va dibuixar fins a cinc portades per al disc de West.\nI aquest 2018 Kanye West ens ha descobert dos artistes més, el nord-americà Kerry James Marshall (Alabama, 1955) i el britànic Shadi Al-Atallah (Aràbia Saudita, 1995), gràcies a la portada del senzill “I love it”. West va demanar Al-Atallah una portada cromàticament inspirada en una obra de Marshall. El resultat final és d’una semblança cromàtica però també estilística molt evident.\nUn japonès, un àrab, un nord-americà… sembla un acudit però el bon gust de Kanye West traspassa l’àmbit estríctament musical per abraçar i projectar l’art més enllà dels seus discos i gires. I la seva galeria es fa cada dia més gran.


S'ha mort Luc Montagnier, codescobridor del virus de la sida\nS’ha mort Luc Montagnier, codescobridor del virus de la sida\nEl Premi Nobel de Medicina va morir dimarts a vuitanta-nou anys, segons ha confirmat l'alcalde del municipi on vivia\nActualització: 11.02.2022 - 15:10\nEl viròleg francès Luc Montagnier, codescobridor del virus de la sida i Premi Nobel de Medicina l’any 2008, va morir dimarts a vuitanta-nou anys, segons ha confirmat l’alcalde de Hauts-de-Seine, el municipi on vivia.\nFundador del departament de virologia del prestigiós Institut Pasteur de París, l’any 1983, Montagnier va descobrir el virus de la sida, juntament amb els viròlegs Jean-Claude Chermann i Françoise Barré-Sinousi. L’any 2008, els tres investigadors reberen el Premi Nobel de Medicina en reconeixement d’aquesta descoberta.\nAl llarg dels darrers anys, tanmateix, Montagnier havia estat notícia més per expressar opinions anticientífiques que no pas pels seus assoliments com a investigador. L’any 2017, per exemple, les seves declaracions sense fonaments en contra la vaccinació infantil varen provocar una denúncia pública per part dels seus companys de professió. L’any 2020, Montagnier afirmà que el virus del SARS-CoV-2 havia estat fabricat artificialment a partir del de la sida, una afirmació sense cap mena de fonament científic.


Energia hidràulica i Hidroelèctrica\nElectricidad. Energía hidráulica y hidroeléctrica. # Centrals Tèrmiques. Transformacions energètiques. Avantatges i Inconvenients. Turbina\nQüestionari sobre l'energia hidràulica i la hidroelèctrica:\nQuina diferència hi ha entre l'energia hidràulica i la hidroelèctrica?\nDoncs que l'energia hidràulica és on l'energia obtinguda es transportada mitjançant embarrats i d'altres mecanismes mecànics per a fer funcionar les màquines de les fàbriques (principalment tèxtils), aquesta energia va deixar de ser utilitzada quan va aparèixer l'electricitat la qual tenia un rendiment més alt i un transport menys complicat.\nAquesta energia elèctrica s'obtenia reconvertint les antigues centrals hidràuliques en hidroelèctriques i que es feia instal·lant un alternador al costat de la turbina, que transformava l'energia cinètica de rotació en elèctrica. Els avantatges eren quantiosos, més rendiment, un transport més fàcil i més barat, no haver de tenir la fàbrica a prop de la central etc.\nContesta amb la informació del vídeo\n2.1- De quin tipus es cada central del vídeo?\nSurten dos hidroelèctriques una de derivació i una d'acumulació i també surten les mini centrals\n2.2- Quines són les seves parts?\nLes d'una de derivació són el canal de derivació, la cambra de pressió, la canonada de força i el canal de descàrrega, i d'una d'acumulació la presa, els sobreixidors, els esmorteïdors i els desaigües, i les mini centrals utilitzen un petit canal fins a la turbina i un desaigüe.\n2.3- Quin tipus de turbina utilitzen?\nLa de derivació utilitza una Francis, i la d'acumulació i la mini central una Kaplan.\n2.4- De que depèn la turbina escollida?\nDes salt i de l cabal d'aigua.\n2.5- Com es connecta la turbina al generador?\nMitjançant un eix entre la turbina i l'alternador o amb unes corretges, aquest últim utilitzat en la conversió de centrals hidràuliques en hidroelèctriques.\n2.6- Quins dos tipus de generadors elèctrics hi ha?\nDinamos i alternadors\n2.7- Quina és la diferència entre dinamo i alternador?\nLa principal diferència és que la dinamo produeix corrent continu i l'alternador corrent altern.\n2.8- Quin avantatge té l'un sobre l'altre?\nDoncs que la dinamo produeix corrent continu, que té moltes pèrdues en el seu transport i que no ens permet transportar-lo molt lluny, en canvi l'alternador produeix corrent altern (utilitzat actualment) ens permet un fàcil transport, en resum el transport és el principal avantatge de l'un sobre l'altre.\nQuins avantatges i inconvenients té l'energia hidroelèctrica?\nPrincipalment tot són avantatges, baix cost de producció, fàcil transport, augments de potència, igual que la hidràulica no emeten partícules contaminants però provoquen la pèrdua de terrenys fèrtils, alteracions del cabal fluvial, modificació de l'ecosistema etc.\nExplica el funcionament bàsic d'una central hidroelèctrica.\nUna central hidroelèctrica utilitza l'aigua embassada en una presa per exemple, que es transforma en energia cinètica de rotació mitjançant una turbina (depèn de les característiques de la central) , després aquesta energia es transformada en elèctrica amb un alternador, i finalment uns transformadors la transformen en alta tensió per un transport més fàcil i barat.\nQüestionari sobre Centrals Tèrmiques:\n1.1- Quants tipus de centrals tèrmiques es tracten al vídeo?\nSurten centrals tèrmiques convencionals\n1.2- Quins altres tipus de centrals tèrmiques coneixes?\nLes de coogeneració que ens permeten obtenir energia tèrmica i elèctrica\n1.3- Que les diferència?\nDoncs que unes només generen energia elèctrica i les altres generen energia elèctrica i tèrmica amb un gran rendiment i que utilitzen majoritàriament combustibles no fòssils (en alguns casos).\n1.4- Quines transformacions energètiques es produeixen en una central tèrmica convencional?\n2- Components d'una central tèrmica.\n2.1- Quins són els components principals?\nEl magatzem del combustible, la caldera, les turbines, el condensador, la torre de refrigeració, la xemeneia, l'equip elèctric format per alternadors, transformadors i el parc de distribució, i la sala de tractament de l'aigua.\n2.2- Quin és el paper de cada part?\nAl magatzem es prepara i s'emmagatzema la matèria primera, a la caldera s'escalfa l'aigua del circuit, les turbines transformen l'energia cinètica del vapor en cinètica rotatòria, al condensador es condensa el vapor per tornar a proporcionar aigua a la caldera, la xemeneia evacua els gasos de la combustió, l'equip elèctric que trans. l'energia cinètica rotatòria en elèctrica, de baixa a alta tensió i on es connecta a la xarxa respectivament, i a la sala de tractament on es tracta l'aigua per evitar la precipitació de residus.\n3- Explica el funcionament d'una central tèrmica de carbó\nDoncs en una central tèrmica de carbó, s'utilitza el carbó com a combustible per a la caldera on es transforma l'aigua en vapor, després aquest vapor passa per tres turbines, la d'alta, mitjana i la de baixa pressió. L'energia cinètica del vapor es transforma en cinètica rotatòria, la qual després amb l'alternador es converteix en elèctrica. Abans de sortir a la xarxa es transforma en alta tensió.\nPer una altra banda el vapor després de passar per les turbines passa pel condensador on es torna a transformar en aigua per realimentar la caldera.\nQuins avantatges i inconvenients tenen les centrals tèrmiques?\nUna producció energètica elevada, però d'inconvenients en té molts, una matèria primera exhaurible, forts impactes medioambientals, entre els que destaquen efecte hivernacle, pluja àcida i boira fotoquímica, escalfa l'aigua dels rius o dels mars (es necessària per refrigerar) etc.\nInformació sobre noves centrals tèrmiques.\nUna de les ultimes novetats en centrals tèrmiques són les de coogenaració que ja que gasten una important energia en escalfar aigua per fer moure les turbines, és “tonteria” refredar-la just després, aquestes centrals al que fan és aprofitar aquesta energia tèrmica per altres usos.\nNormalment aquestes centrals utilitzen gas natural o biogàs encara que també utilitzen gas-oil. Tenen un gran rendiment, proper al 90% però només són utilitzades en instal·lacions petites o en indústries.


Puigcerdà - Turisme i activitats en una localitat amb molt encant\nPuigcerdà és considerada una de les viles més encantadores de tot Catalunya. Fent referència a la seva història podem dir que aquesta vila va ser fundada cap al 1175 – 1176 pel rei Alfons I. Aquest home va comprar una parcel·la en el terme de Rigolisa en la qual es va desenvolupar l’eixamplament de Puigcerdà. Poc a poc la població va anar creixent i aleshores Puigcerdà es va anomenar Podiocerdana o Podiumceretani que significa “el Puig dels cerdans”.\nLa Vila va tenir el seu punt cabdal cap a mitjans de segle XIV, quan era la sisena població de Catalunya amb un gran mercat com a principal atracció. El gran creixement econòmic que es va generar a finals del s. XIII va portar a l’arribada dels religiosos, mendicants i dels jueus, bàsicament des de Narbona, el Rosselló i Vilafranca de Confloent. Arran d’aquest fet es va eixamplar el traçat de l’antiga muralla pel seu vessant nord i nasqué un nou Barri anomenat Vilanova i on hi edificarien el call jueu. Això va ser el segon eixamplament de la Vila.\nSustentat per la sèquia, el llac ha estat el gran subministrador d’aigua tant per al regadiu com per a la neteja dels recs i les clavegueres dels carrers i per fer front als incendis, funcions algunes de les quals encara compleix. El peix era un bé que també s’atribuïa a l’estany ja que al voltant del segle XVIII hi havia truites, bagres, barbs i fins i tot anguiles. Avui en dia els peixos més comuns són la carpa, el barb roig, el gobi i la truita comuna. Els signes van ser introduïts cap al 1928 i a nivell avícola s’hi pot trobar vàries espècies d’ànecs i a vegades també hi ha espècies com el bernat pescaire, el gavià argentat o la polla d’aigua.\nEra el de l’antiga església de Santa Maria; una construcció gòtica la qual omplia gran part de la plaça. A partir de l’any 1177 es va construir i fou enderrocada el 1936. El campanar té 35 metres d’alçada i recolza el seu pes sobre quatre pilars rectangulars de granit a partir d’on arrenca la torre octogonal. A la part superior trobem una ampla terrassa, la qual té una vista panoràmica extraordinària. Va patir greus detriments al llarg dels segles, majoritàriament per part d’incendis, ja sigui per culpa dels llamps o bé per accidents els quals poguessin ocasionar incendis. El 1876 s’hi van fer obres a la part superior i l’última rehabilitació tingué data a partir de la dècada dels 90 del passat segle.\nAvui en dia està oberta al públic els mesos de juliol i agost perquè els visitants puguin gaudir de les seves increïbles vistes a tota la Cerdanya.\nGastronomia a Puigcerdà\nAl parlar de la gastronomia típica de la Cerdanya parlem d’una cuina occitana barrejada amb la francesa, el que fa que sigui un lloc ideal pels amants de la gastronomia.\nPer la seva situació geogràfica, l’abundància de productes autòctons determinen la cuina de la Cerdanya. Verdures, cereals, caça i pesca, aus i ovins són els productes que s’introdueixen en els diferents guisats del país, adequats sempre a cada època de l’any.\nA la Cerdanya parlem de productes típics com el trinxat, la mel i melmelada, el formatge i mantega, formatge de tupí, embotits i conill amb moixerons entre d’altres.\nOficines de turisme a Puigcerdà:\nPl. Santa Maria 17520. Puigcerdà. Telèfon: 972 880 542\nCurabitur et ligula. Ut mol a, ultricies porta urna. Vesti bulum commodo volutpat a, convallis ac, laoreet enim\nPhasellus fermentum dolor. Pellentesque facilisis. Nulla imperdiet sit amet magna. Vestibulum dapibus, mauris\nHotel Muntanya ****


El cop judicial al cèntim sanitari: 5 preguntes amb resposta\nEl ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, subratlla que la sentència no desautoritza el govern espanyol sinó la Comissió Europea. Però la resolució del Tribunal de Justícia de la UE recull l'advertència feta a Espanya pel fet de no ajustar-se a la normativa comunitària\nIMPOST QÜESTIONAT L'Estat ha recaptat un total de 13.000 milions d'euros amb l'impost sobre els carburants, que va suposar un encariment de la benzina per finançar part del sistema sanitari. El Tribunal Europeu haurà de determinar ara si l'impost és legal. En cas que digui que no, podria obligar el govern espanyol a retornar tots els diners recaptats. FRANCESC MELCION\nBarcelonaEl cop de la justícia europea al cèntim sanitari pot suposar un daltabaix a les arques públiques. L'impost sobre la gasolina que cobraven fins al 2013 la majoria de comunitats autònomes per finançar la sanitat –inclosa Catalunya– és il·legal. El Tribunal de Justícia de la Unió Europea ha declarat que la taxa és contrària a la legislació comunitària perquè l'única finalitat del cèntim sanitari és augmentar els ingressos dels governs autonòmics. La resolució del Tribunal de Luxemburg obre molts interrogants.\nQuan va entrar en vigor el cèntim sanitari?\nEl cèntim sanitari, nom amb el qual es coneix l'impost sobre les vendes minoristes de determinats hidrocarburs, va ser una iniciativa del govern del PP de José María Aznar. L'executiu espanyol va aprovar la mesura el 2002. La majoria de comunitats autònomes (13) van imposar-lo de forma progressiva. A banda de Catalunya, també va implantar-se a Andalusia, Astúries, les Balears, Cantàbria, Castella i Lleó, Castella la Manxa, Extremadura, Galícia, Múrcia, País Valencià, Navarra i Madrid. El 2012, la Generalitat va decidir augmentar el gravamen de 2,4 cèntims d'euro per litre de carburant a 4,8. No totes les comunitats van aplicar el mateix gravamen.\nNo. El govern espanyol va canviar a principis del 2013 el funcionament de la taxa per intentar esquivar l'acció de la justícia europea. Davant la possible sentència, el govern espanyol va incorporar el cèntim sanitari a l'impost sobre els hidrocarburs. D'aquesta manera, els consumidors segueixen pagant el gravamen, atès que l'Estat se serveix d'una argúcia legal per evitar suprimir-lo. La sentència es pronuncia sobre el cèntim sanitari abans que s'incorporés a l'impost dels hidrocarburs.\nPer què el Tribunal de Luxemburg creu que vulnera la legislació europea?\nLa llei europea només admet gravàmens d'aquest tipus si tenen una "finalitat específica" no pressupostària, però no per generar més ingressos als governs. Segons el Tribunal de Justícia de la UE, el cèntim sanitari viola la normativa comunitària perquè l'única finalitat de l'impost és augmentar els ingressos dels governs autonòmics. El ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, ha apuntat a Brussel·les en la primera anàlisi de la sentència. "El Tribunal de la UE no està desautoritzant el govern espanyol, sinó a la Comissió Europea, que en el seu moment va ser qui va autoritzar el govern i les comunitats autònomes per implantar el sistema del cèntim sanitari", ha afirmat Montoro. Però les paraules de Montoro topen amb el que detalla la sentència: "És precís observar que el dictamen presentat pels serveis de la Comissió [...] va concloure clarament que la introducció d'un impost sobre els hidrocarburs d'import variable segons les comunitats autònomes, com proposaven les autoritats espanyoles, era contrària al Dret de la Unió".\nQuines conseqüències té la resolució judicial?\nEl Tribunal de Luxemburg obliga a retornar els 13.000 milions d'euros que va recaptar en concepte del cèntim sanitari. Tanmateix, fonts jurídiques adverteixen de les dificultats per a empreses i particulars a l'hora de reclamar aquests diners. Caldria disposar de les factures de la gasolina, un fet complicat sobretot pels particulars. Les mateixes fonts apunten que només es podrien reclamar els diners recaptats en els últims quatre anys. L’Estat voldrà fer valdre la previsió de la llei tributària, que limita als darrers quatre anys la devolució dels ingressos pagats indegudament. Però el fet que l'impost hagi estat declarat il·legal planteja la possibilitat de reclamar des del primer cèntim pagat.\nQuant ha ingressat la Generalitat?\nEl cèntim sanitari ha aportat a les arques de la Generalitat 829 milions d'euros en els últims tres anys. És l'última dada disponible que ha facilitat la conselleria d'Economia, avançada per l'ARA el 25 d'octubre del 2013, quan l'advocat general del Tribunal de Luxemburg va dictaminar que la taxa dels hidrocarburs violava la llei comunitària. L'opinió de l'advocat general, prèvia a la sentència, no és vinculant, però en el 80% dels casos el veredicte del tribunal respecta el dictamen del jurista. Així s'ha acabat produint.


Nom: COLÒNIA VILADOMIU VELL\nLa Colònia Tèxtil de Viladomiu Vell fou fundada l'any 1868 pel Tomàs Viladomiu i Bertran, industrial sallentí, al peu del riu Llobregat (Km. 34 de la carretera comarcal de Manresa a Berga). Va ser una de les primeres indústries dedicades al tèxtil organitzades sota el sistema de Colònia.\nLes obres de la fàbrica de Viladomiu Vell s'iniciaren el 1868 i el 1871 es posava en funcionament. L'any 1882 va obtenir l'estatut de colònia agrícola e industrial i va beneficiar-se de les exempcions fiscals que la llei concedia. Des de aquest any fins a principis del segle XX: l'església fou beneïda l'any 1885, la torre dels propietaris inaugurada el 1910 i en 1897 es renovaren les turbines.\nLa família Viladomiu s'embrancà en la construcció de grans fàbriques tèxtils (Viladomiu Vell, Viladomiu Nou, El Guixaró i més tard Cal Marsal) a l'eix de l'alt Llobregat. Amb la producció combinada de filats i teixits, la colònia va créixer al voltant de la fàbrica amb un seguit de carrers paral·lels i una plaça, centrada per l'església i la Torre.\nDesprés de superar les contínues crisis dels darrers de anys, Viladomiu Vell continua mantenint la seva estructura de colònia, malgrat que s'ha perdut el paternalisme original, la consciència d'entitat diferenciada es manté. Els serveis bàsics són al cap del municipi, Gironella, així com les activitats d'esplai. La Colònia Tèxtil de Viladomiu Vell fou fundada l'any 1868 pel Tomàs Viladomiu i Bertran, industrial sallentí, al peu del riu Llobregat (Km. 34 de la carretera comarcal de Manresa a Berga). Va ser una de les primeres indústries dedicades al tèxtil organitzades sota el sistema de Colònia.\nLes obres de la fàbrica de Viladomiu Vell s'iniciaren el 1868 i el 1871 es posava en funcionament. L'any 1882 va obtenir l'estatut de colònia agrícola e industrial i va beneficiar-se de les exempcions fiscals que la llei concedia. Des de aquest any fins a principis del segle XX: l'església fou beneïda l'an...


Resultats de la cerca frase exacta: 154\n41. cop 1\nvessant en forma de conquilla, ocasionada per esllavissament, la qual es va eixamplant per erosió. Acció notable, que causa admiració o impressiona profundament. Presentar-se a casa seva sense avisar-los va ser un cop genial. cop d'estat Acció de prendre violentament el poder polític d'un [...]\n42. entreteniment educatiu\nActivitat que ofereixen els productes multimèdia interactius, generalment destinats als infants, que combinen el vessant lúdic amb el formatiu. [...]\n43. Emmudiment de la segona consonant d'alguns grups consonàntics\nparlars, però, l'emmudiment de la consonant final es produeix sempre quan la segueix un mot que comença per consonant. Per exemple: [m] camp florit [n] vessant sinistre [l] molt perfumada El procés d'emmudiment de la consonant final no afecta en cap parlar els grups de consonants que no comparteixen el [...]\nObra destinada a evitar la formació de congestes que consisteix en una plataforma en desplom que perllonga el vessant de la cresta a sobrevent. [...]\n45. baixada de piemont\nVessant suau, al peu d'un relleu, format per la reunió d'una sèrie de cons al·luvials coalescents, característic de les regions àrides o semiàrides. [...]\nForma de relleu monoclinal, semblant a una V invertida, originada per erosió diferencial, que correspon a un estrat de roca resistent a l'erosió en un vessant d'un plec o en una cuesta. [...]\nm [vessant assolellat] solana f, carasol. [...]\n48. vertiente (castellà)\n49. rebosante (castellà)\nDeclivitat d'una teulada per on s'escorre l'aigua de pluja. [...]\nDiccionaris terminològics (113)\nPàgines 5 / 16


Ressenyes climatològiques 2012 – AMEAL\nEl passat 5 de juliol de 2012 per la vesprada, poc abans d’entregar aquest article, vam ser testimonis d’una destacable tronada acompanyada de pedres del calibre que mostra la fotografia.\nJULIOL 11,6 litres/m2\nAGOST 14,2 litres/m2\nSETEMBRE 15,0 litres/m2\nOCTUBRE 12,6 litres/m2\nNOVEMBRE 148,8 litres/m2\nDESEMBRE 5,4 litres/m2\nPrecipitacions superiors a les de l’anterior any de 2010 (560,2 litres/m2) i entre les quals és de destacar el mes de març (220,8 litres/m2), el de novembre (148,8 litres/m2) i el d’abril (105,2 litres/m2). El mesos més secs van ésser els de desembre (5,4 litres/m2) i febrer (8,2 litres/m2). Cal destacar que al llarg de l’any 2011 no ha hagut cap mes completament sec i que al llarg del dia 21 de novembre es van recollir 102,8 litres/m2.\nQue sumen un total de 188,2 litres/m2, quantitat bastant inferior a la que es va produir durant el mateix període del passat any de 2011 (513,6 litres/m2).\nEl riu de Benafexines en una foto d’arxiu (desembre-2007): Segons dades d’AMEAL al llarg de l’any 2011 el riu, que va eixir fluix el 15 de març per agarrar més força a partir del 23 del mateix mes, va veure part del seu llit recorregut per les aigües ben bé dos mesos, fins la primera quinzena de maig.\nENTRE JULIOL-2011 I JUNY-2012\nLes màximes temperatures les vam tenir no fa molts dies, concretament el dia 29 de juny de 2012, quan el termòmetre va marcar 35,8 ºC i el dia anterior, el 28 de juny de 2012, en que es va medir una màxima de 35,4 ºC. També cal destacar les temperatures màximes dels dies 20 d’agost de 2011, on es van mesurar 34,9 ºC i del dia següent, 21 d’agost de 2011, on el termòmetre va arribar als 34,6 ºC.\nDestacarem que les temperatures més baixes es van agrupar als mesos de gener i febrer, sobretot en aquest últim que va tenir 11 dies on la temperatura mínima va estar baix zero. El dia on el termòmetre ba baixar més va ser el 20 de febrer de 2012 on es van mesurar 3,8 ºC baix zero; també cal destacar els dies 2 i 3 del mateix mes de febrer en que es van mesurar 3,7 ºC baix zero i 3,6 ºC baix zero respectivament.\nEn cinc ocasions s’han mesurat ratxes de vent que han superat la velocitat de 100 Km/hora. La màxima velocitat del vent es va medir el dia 4 de febrer de 2012 a les 12:30 hores amb una ràfega que va arribar als 113,2 Km/hora. Les altres ratxes de vent destacables són: 111,4 Km/hora, medida el 6 de novembre de 2011, els 102,0 Km/hora medida el 6 de gener de 2011, els 101,0 Km/hora del 5 de febrer de 2012 i els 100,2 Km/hora del dia següent 6 de febrer de 2012.\n« Ressenyes climatològiques 2011\tRessenyes climatològiques 2013 »


- L’Ateneu Sant Roc ho celebra el 12 de febrer\nEs pot celebrar de moltes formes, però si és de manera solidària, millor que millor. Així ho celebrarà l’Ateneu Sant Roc de Badalona, que farà una festa solidària el proper divendres 12 de febrer a partir de les 21 hores, amb karaoke i festa. La cita, a l’Ateneu Sant Roc (c.Càceres, 34) a partir de les 21 hores. El bo d’ajut és de 8 euros i tot el fons recaptat es destinarà a projectes de cooperació. A l’acte també col•labora el Grup de Solidaritat És l’hora, de Sant Adrià.\nPer confirmar l’assistència cal trucar al 93 399 39 51.\nTorna el Carnestoltes als carrers adrianencs


Wikiloc | Ruta Granollers - SANT SADURNÍ DE GALLIFA pel riu Tenes i St. Feliu de Codines (IBP:125)\nGranollers - SANT SADURNÍ DE GALLIFA pel riu Tenes i St. Feliu de Codines (IBP:125)\n22.052 528 4234\nRuta llargueta en gravel per arribar fins a Sant Sadurní de Gallifa i les cingleres de la zona, sortint des de Granollers.\nEns dirigim cap a Bigues i anem resseguint el riu Tenes: ens desviem cap a Riells del Fai i creuem el riu per sobre unes pedres, per tal de seguir una pista que ofereix una bona vista de les cingleres vermelloses d'aquesta part dels Cingles de Bertí (una part que recorda un dels parcs nacionals de Utah a petita escala). Pugem cap a Sant Feliu de Codines sense tocar la carretera.\nCreuem la població i sortim per la seva part més alta, fent un petit tram de carretera fins al centre de vol de rapinyaires del Cim de les Àligues: aquí ja prenem pista, que aviat comença a enfilar-se fort. Després d'uns quilòmetres, creuem la carretera que porta a Sant Quirze Safaja i poc després la que porta a Castellterçol. Pedalem ja pel Moianès, i tornem a agafar pista que ens condueix, en puja-baixa, cap als Cingles de Gallifa.\nEns enfilem fins a l'ermita romànica de Sant Sadurní de Gallifa, magnificament situada sobre les cingleres i al costat d'un mirador (punt més alt de la sortida). Baixem ràpidament per pista i en arribar a la carretera enfilem cap a Sant Feliu de Codines. Baixem cap a Bigues, ara per carretera, i retornem cap a casa resseguint novament el riu Tenes.\nBase Cingles de Bertí (cingleres vermelles)


Risotto de llamantol\nPublicat per blogger el dia d’octubre 27, 2014\n4 llamantols partits pel mig\n16 gambes petites\n1kg. d'arròs Bomba\n50gr. de formatge Mascarpone\n2'5 litres de fumet de peix\nNetegeu els caps dels llamantols i utilitzeu-los per fer el fumet de peix, podeu veure la recepta aquí.\nEn una cassola amb oli, fregiu les meitats de les cues de llamàntol i les pinces grosses. Saleu i reserveu.\nEn el mateix oli, fregiu les gambetes, saleu i retireu a una safata.\nPer últim, fregiu les sípies tallades a daus. Saleu i reserveu.\nEn la mateixa cassola amb l'oli que ha quedat, si cal en poseu més, fregiu els alls picats, afegiu la ceba tallada ben petita i quan estigui cuita, incorporeu la sèpia i les pinces reservades; poseu-hi l'arròs, fregiu-lo dos o tres minuts, agregueu el vi blanc i deixeu-lo reduir.\nMulleu amb 4 o 5 cullerots de fumet, deixeu reduir tot remenant i torneu a posar fumet dues vegades més, remenant i deixant-lo reduir cada vegada. Ha de queda una mica caldós. Rectifiqueu de sal.\nQuan l'arròs ja està cuit, el lligueu amb els dos formatges, hi poseu les mitges cues de llamantol i les gambetes. Tapeu la cassola i deixeu-la reposar 5 minuts.\n45 min arròs celíacs marisc plat únic


Instal·lacions Parera oferirà assessorament en el seu estand de FirAnoia per reduir la factura de la llum - Parera Instal·lacions\nInstal·lacions Parera aprofitarà la seva presència en un estand a FirAnoia per oferir als ciutadans consells sobre estalvi energètic. Així, el visitant interessat podrà conèixer quines són les males pràctiques que calen evitar i quins són els bons hàbits que s’han d’adoptar, sobretot pel que fa a l’ús dels electrodomèstics, ja que hàbits com aprofitar l’escalfor residual de la vitroceràmica o no obrir el forn fins que la cocció no hagi acabat poden fer estalviar alguns euros.\nEn el mateix sentit, Instal·lacions Parera assessorarà al visitant sobre les etiquetes energètiques i com interpretar-les a l’hora de comprar un electrodomèstic. Així com consells per estalviar electricitat en la climatització de la llar o la il·luminació.\nAmb aquesta activitat, que s’oferirà en el seu estand ubicat al Passeig Verdaguer cantonada amb C/Òdena, Instal·lacions Parera té la voluntat de col·laborar en la promoció de l’estalvi energètic i la sensibilització pel medi ambient, així com en l’oferiment de les millors ofertes i serveis quant a preu, qualitat i condicions.\nEn aquest sentit, l’empresa instal·ladora oferirà el finançament d’aires condicionats en la mateixa factura de la llum, una modalitat nova que per primera vegada ofereix Endesa i que permet a més a més, a l’usuari , benificiar-se d´una descompte adicional en l´electricitat.\nTambé seran interessants altres ofertes exclusives per les compres fetes a la fira com per exemple l’estalvi de 100€ en la compra d’un aire condicionat Mitsubishi o Toshiba.\nInstal·lacions Parera és una empresa familiar que va néixer el 1972 a La Llacuna i actualment és present també a Igualada, Sant Quirze del Vallés, Vilafranca del Penedès, Tàrrega, Valls i Salou. Són experts en instal·lacions elèctriques, fontaneria, climatització, renovables, gas i telecomunicacions, i també són punt de servei Endesa.\n6 novembre 2020 | 0 Comentaris


Talin és el nou seleccionador nacional de futbol sala - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEl preparador de la tricolor agafa el relleu de Xavier de la Rosa i el seu primer repte oficial serà el Preeuropeu del 2022\n02/12/2020 (13:40 CET)\nTalin Puyalto i Fèlix Àlvarez en la presentació del primer com a seleccionador. FAF\nLa Federació Andorrana de Futbol (FAF) ha nomenat Talin Puyalto nou seleccionador nacional de futbol sala. L'exjugador internacional amb la tricolor agafa el relleu de Xavi de la Rosa al capdavant de la banqueta del combinat nacional, amb la intenció de continuar amb la feina realitzada pel seu predecessor.\nDesprés d'una dilatada experiència com a jugador de futbol sala, Talin ha continuat la seva carrera esportiva com a entrenador, dirigint 3 temporades al CE Sant Julià i 3 més al Puigcerdà Sala CF, sumant 4 ascensos en aquestes 6 temporades a les banquetes. Talin ha estat presentat aquest matí com a seleccionador en un acte íntim i sense presència de mitjans de comunicació motivat per la situació sanitària generada pel coronavirus. Des de la FAF s’ha volgut agrair la tasca del ja ex seleccionador, i encoratjar el nou a assumir reptes importants.\nTalin Puyalto, de la seva banda, ha agraït a la FAF per concedir-li aquesta oportunitat: “Per a mi és una gran il·lusió que afronto com un repte. La nostra intenció seguir creixent i donar continuïtat a la feina de De la Rosa. Hem de construir una selecció de futur però també tenim 7 o 8 jugadors jugant fora i tothom té la porta oberta a la selecció nacional, sense tenir en compte l’edat”. Amb la selecció nacional, el primer repte oficial per a Talin serà la fase de classificació per al Mundial, que es disputarà a principis del 2022. Abans, Talin treballarà per buscar partits amistosos que serveixin com a preparatiu.


Antoni Bassas farà la conferència inaugural del curs universitari 2014-2015 a Andorra – Universitat d'Andorra\nAntoni Bassas farà la conferència inaugural del curs universitari 2014-2015 a Andorra\nPosted on 29/09/2014 Authormaster\nEl periodista català Antoni Bassas participarà a l’acte d’inauguració del curs acadèmic 2014-2015 a la Universitat d’Andorra (UdA), que tindrà lloc a l’auditori Claror del Centre Cultural i de Congressos Lauredià, a Sant Julià de Lòria, el dimarts 21 d’octubre de 2014 a les 11.00 h. Convidat per la Universitat d’Andorra, Bassas hi pronunciarà la conferència inaugural, titulada Dels Estats Units a Europa, el clam per recuperar la democràcia. L’acte estarà obert al públic, amb entrada lliure.\nAntoni Bassas (Barcelona, 1961) és actualment editor del diari Ara. Va debutar en el periodisme davant dels micròfons de Ràdio Joventut, als 16 anys. Quan en tenia 20, el va fitxar Joaquim Maria Puyal perquè s’integrés a l’equip de les transmissions de Futbol en català, de Ràdio Barcelona. Tots dos radiofonistes van fer el salt a Catalunya Ràdio. L’etapa com a comentarista esportiu la va tancar el 1995, després de més de 800 partits narrats en català. Bassas va tenir la responsabilitat de prendre el relleu de Josep Cuní, que deixava El matí de Catalunya Ràdio. Ho fa fer durant 14 temporades consecutives i el va convertir en el programa de ràdio més escoltat de Catalunya. També ha treballat a la televisió. Va ser guionista i presentador de concursos com Tres pics i repicó i El joc del segle. La temporada 1998-1999 va codirigir i presentar Aquest any, cent!, una sèrie que repassava la història del FC Barcelona. Del 2009 al 2013 va fer una estada a Washington com a corresponsal de TV3.\nEl curs acadèmic 2014-2015 serà formalment inaugurat pel cap de Govern, Antoni Martí, en companyia del rector de la Universitat d’Andorra, Daniel Bastida. L’acte inclourà el lliurament de diplomes universitaris del curs passat.\nData de publicació: 1 d’octubre del 2014.\n← Anterior Previous post: Nova publicació sobre jurisprudència\nSegüent → Next post: Màster en Enginyeria informàtica


Benicàssim programa teatre per a conscienciar sobre la igualtat\nELPERIODIC.COM - 19/10/2019\nAlumnes i professors del Centre Educatiu Mediterráneo de Benicàssim participaran en primera persona de la campanya “Tots els 25 són 25 de novembre” de la Regidoria d'Igualtat de l'Ajuntament de Benicàssim. Ho faran divendres que ve 25 d'octubre amb la representació de l'obra de teatre Noche en Verona, en què van treballar durant sis mesos els de primer de Cicle Formatiu Superior d'Administració i Finances. L'obra de Juan Pedro Sánchez Landete (Chipi), amb versos de William Shakespeare i David Gutiérrez (Picolo), tindrà lloc en l'Espai de la Música Mestre Vila a les 19.30 hores.\nCom explica el professor de FP del centre i director de teatre, Juan Pedro Sánchez Landete (Chipi), per a l'assignatura de Comunicació i Atenció al Client es va optar per una representació teatral com a forma per a avaluar la segona i tercera avaluació del curs passat. La decisió s'ha vist plasmada ara en l'obra de teatre Noche en Verona que, com Chipi comenta, “és la història de Romeu i Julieta moderna en què Romeu és masclista i tant Julieta com la resta d'actors secundaris li fan veure, en vers, que una persona així ho perd tot”.\nEl procés creatiu de l'obra de teatre es va allargar durant sis mesos, temps en què els alumnes han treballat el tema de la igualtat i s'ha incidit en el rebuig de la violència verbal i al micromasclisme.\nQuant a l'elenc que conforma Noche en Verona, els alumnes Tomás i Judit interpretaran divendres que ve 25 Romeu i Julieta, mentre que els actors secundaris són Margarit, Miguel, Elisabet, Amaia, Spuad, Franco i Mercedes, Souad i Franco, mentres que Leti és la vocalista i Roberto l'encarregat de la música. En aquest punt destacar la participació de Mercedes Soria, directora del centre educatiu, qui té un paper secundari en l'obra. Però, com afig Juan Pedro Sánchez, “l'activitat ha sigut possible gràcies a la implicació de tot el centre”. Així, tots els que conformen el Centre Educatiu Mediterrani oferiran als veïns de Benicàssim una obra de teatre que es representarà en la Casa Rural Verona i en la que la igualtat serà l'eix de tot.\nA més de l'obra de teatre, la Fundació Isonomia també estarà present dins de la campanya “Tots els 25 són 25 de novembre” i en aquest cas els dies 24 i 25 d'aquest mes d'octubre s'impartiran els tallers “Apunta’t al bon rotllo” dirigits als alumnes de l'IES Violant de Casalduch, amb l'objectiu de potenciar el desenvolupament d'altres maneres alternatives de relacionar-se sexualment i afectivament, que s'aparten dels models violents.


Joaquim Mallafrè (Reus, 1941) és traductor, professor, escriptor i lingüista.\nLlicenciat i doctor en filosofia i lletres per la Universitat de Barcelona és professor a la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona. Aviat comença a dictar conferències i impartir cursos i seminaris a diverses poblacions catalanes, i més endavant a diversos punts d'Europa, com Delfos, Praga, Salford o Trieste. Escriu a publicacions especialitzades i a la premsa escrita.\nLa seva tasca com a traductor constitueix tot un llegat per a la literatura catalana, tenint en compte que és l'autor de la traducció de l'Ulisses de Joyce, per exemple, però també d'obres d'escriptors com Samuel Beckett, Henry Fielding, Laurence Sterne o de l'Utopia de Thomas More. Aquesta feina de traductor, combinada amb l'activitat docent, ha donat pas a diversos assajos com De bona llengua, de bon humor (1994), una recopilació d'articles; Llengua de tribu i llengua de polis (1999), un assaig ambiciós que va més enllà de la traducció per endinsar-se en terrenys com l'antropologia lingüística o la sociologia, i Uns i altres. Literatura i traducció (2016), entre altres.\nL'any 1998 obté la Creu de Sant Jordi per la seva tasca pedagògica i traductora, i entre el 1999 i el 2002 és vicepresident de la Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans. Actualment segueix traduint obres d'autors anglosaxons i impartint classes a la universitat, al mateix temps que participa en esdeveniments culturals importants relacionats amb la literatura, com per exemple l'Any Mercè Rodoreda del 2008.\nImatges cedides per l'autor, amb el consentiment de la fotògrafa, Sílvia Güell.


Antoni Ferrando analitza la "rivalitat política i mediàtica" entre Blasco Ibáñez i Teodoro Llorente - VilaWeb\nAntoni Ferrando analitza la “rivalitat política i mediàtica” entre Blasco Ibáñez i Teodoro Llorente\nEn el llibre "Llorente i Blasco Ibàñez: entre la política i la literatura" publicat per la Institució Alfons el Magnànim\nActualització: 09.10.2021 - 18:03\nLa Institució Alfons el Magnànim-Centre Valencià d’Estudis i d’Investigació acaba de publicar Llorente i Blasco Ibàñez: entre la política i la literatura, del catedràtic de la Universitat de València, Antoni Ferrando (Benicolet, 1947).\nAquest volum, el número 176 de la col·lecció Estudis Universitaris, aborda l’enfrontament polític entre aquests dos líders del republicanisme i conservadorisme valencians, respectivament, a propòsit del conflicte colonial, i els arguments que van utilitzar en favor o en contra de l’ús del valencià.\nEl llibre mostra la batalla dialèctica entre els autors Blasco Ibáñez, cap del republicanisme valencià, que va fer servir el diari El Poble per a “desqualificar la monarquia borbònica, i va instrumentalitzar la desastrosa gestió de la guerra colonial per a difondre els seus ideals polítics”.\nPer part seua, Llorente, cap del Partit Conservador a València, “va utilitzar Las Provincias, que ell dirigia, i Lo Rat Penat, que controlava, per a donar suport a l’acció del govern espanyol i contrarestar l’impacte mediàtic d’El Poble”, ha explicat la institució en un comunicat.\nLa rivalitat política entre Blasco i Llorente va tindre una derivada lingüística: “el primer va descartar la viabilitat del valencià com a llengua de cultura, mentre Llorente la va defensar, però només en poesia”, afigen.\nEl llibre de Ferrando analitza de manera crítica el comportament ideològic i lingüístic d’aquests “dos grans homes valencians, que van destacar en l’època per la seua intel·ligència i per la seua capacitat per a atraure a les masses mitjançant la paraula i, sobretot, a partir del més potent instrument de comunicació en aquella època: la premsa diària”.\nAixí mateix, posa de manifest “el caràcter extraordinari dels dos personatges i com la seua popularitat s’ha prolongat durant moltes dècades i ha marcat la història política i lingüística dels valencians durant el primer terç del segle XX”.\nAntoni Ferrando és catedràtic emèrit de la Universitat de València. Ha sigut director del Departament de Filologia Catalana i de l’Institut de Filologia Valenciana.\nA més, és fundador i primer director de la revista Caplletra i dirigeix les col·lecciones Biblioteca Sanchis Guarner i Biblioteca Lingüística Catalana. Pertany a l’Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana, a l’Institut d’Estudis Catalans, és ex-acadèmic de l’AVL i membre de la Reial Acadèmia de Bones Lletres. S’ha especialitzat en història de la llengua, història de la cultura i edició de textos.


Les obres de modernització del Canal d'Urgell començaran l'any 2022 amb 10.000 hectàrees\nActualitzada 22/10/2020 a les 17:50\nEls primers quatre projectes executius tenen un cost d'uns 110 milions d'euros\n© L'acte de presentació del projecte de modernització del reg del Canal d'Urgell aquest dijous a Mollerussa.\nEl Govern ha començat la redacció dels primers quatre projectes executius que permetran modernitzar unes 10.000 hectàrees de l'àrea regable del Canal d'Urgell, de les 75.000 hectàrees globals. Els treballs, amb un cost d'uns 110 milions d'euros, s'allargaran durant tot el 2021 i s'espera que les obres puguin començar al 2022. Així ho han reiterat el vicepresident amb funcions de president, Pere Aragonès, i la consellera d'Agricultura, Teresa Jordà, durant la presentació del projecte de modernització del reg del Canal d'Urgell aquest dijous a Mollerussa. El projecte total preveu una inversió de 1.350 milions d'euros i està inclòs dins el Pla de reactivació econòmica i protecció social de l'executiu català.\nEl projecte, amb una inversió al voltant dels 1.350 milions d'euros, preveu modernitzar el sistema hidràulic del Canal d'Urgell amb la construcció d'una nova xarxa de reg a pressió més eficient. Així, el Departament d'Agricultura, ja té en marxa els primers quatre projectes, amb una inversió de 110 milions d'euros. La redacció d'aquests acabarà a finals de 2021 i s'espera que les obres, que afectaran unes 10.000 hectàrees, puguin començar al 2022.\nLa consellera d'Agricultura, Teresa Jordà, ha explicat que si finalment "quadren els números i tot sembla que apunta així" el Govern podrà destinar aquests 1.350 milions d'euros. "Això vol dir que tindrem molta feina amb poc temps, perquè això s'ha de desplegar amb molts pocs anys", ha afegit. Així mateix, Jordà ha tornat a assegurar que "el reg és una estructura de país", i ha assegurat que la seva modernització permet un ús més eficient de l'aigua, adaptar els cultius al canvi climàtic, i millorar les condicions socioeconòmiques a les explotacions.\nPer la seva banda, el vicepresident amb funcions de president, Pere Aragonès, ha dit que el reg dels Canals d'Urgell "s'ha de posar al dia per aprofitar la seva potencialitat". Aragonès ha recordat que la modernització de la infraestructura hidràulica forma part dels projectes que s'inclouen dins el Pla de reactivació econòmica i protecció social aprovat pel Govern. En aquest sentit, ha reiterat la importància que Catalunya aconsegueixi el "màxim de fons" possible dels fons europeus per reactivar l'economia després de la pandèmia de la coid-19.\nJordà i Aragonés han visitat aquest dijous la seu de la Comunitat General de Regants dels Canals d'Urgell a Mollerussa per presentar el projecte de modernització del reg dels Canals d'Urgell. A la trobada els han acompanyat el president de la Comunitat de Regants del canal, Amadeu Ros i el delegat del Govern a Lleida, Ramon Farré, entre altres autoritats i representants institucionals.


Il Ginepro Camaiore Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Salapreti, Camaiore, Itàlia, 55041 - Veure al mapa\nMés informació sobre Il Ginepro\nDissenyat tant per oci com per negoci, Il Ginepro està situat idealment a Camaiore; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Il Ginepro, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Il Ginepro es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, nevera, renta vaixelles, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Il Ginepro és una selecció idònia per a la vostra estada a Camaiore.


Receptora d'òvuls - CRA Barcelona Centro de Reproducción Asistida\nHome Receptora d’òvuls\nSeleccionem de forma especial i individualitzada la millor donant per a tu. Ajudem a complir el teu somni de ser mare\nCOM SORTIR DE DUBTES?\nTaxes d'embaràs ovodonació\nPer poder ser considerada com a possible donant, els requisits bàsics són:\nEdat més de 18 i menys de 35 anys.\nDisposar de plena capacitat d’obrar i trobar-se en bon estat de salut psicofísica. Motivació altruista.\nNo ser adoptada, ja que limita el control d’historial familiar.\nEs prioritzen donants amb estudis superiors o amb fertilitat provada prèvia.\nEstudi biomètric i fenotípic: alçada, pes, índex de massa corporal, raça, color de pell, color d’ulls, color i textura de pèl, grup sanguini i Rh.\nPresa d’imatges i vídeo per optimitzar el procés d’assignació amb la parella receptora.\nEntrevista mèdica: Els nostres ginecòlegs especialistes en reproducció assistida revisen els antecedents mèdics personals i familiars de la donant mitjançant una entrevista estructurada completa. S’incideix en hàbits de vida, absència de consum de tòxics, incloent-hi tabac i alcohol, tatuatges i altres elements que puguin constituir motiu d’exclusió del programa de donació.\nExploració ginecològica completa, incloent-hi:\n-Ecografia ginecològica completa per establir estat de reserva ovàrica i anatomia genital.\n-Hemograma, coagulació, perfil hormonal tiroide, prolactina i hormones sexuals, colesterol, glucosa.\n-Estudi infeccions, incloent-hi: hepatitis B i C, VIH, sífilis, toxoplasma, citomegalovirus.\nEl procés per a l’elecció de la donant també comporta una valoració psicològica, que comprèn:\nEntrevista estructurada, incidint en antecedents de patologia psicosocial en la donant o la seva família.\nLes candidates s’han de sotmetre al Test Genètic de Portadors, que descarta la presència de més de 300 malalties genètiques. Totes aquelles donants portadores de malalties lligades al sexe o trastorns genètics amb risc elevat per a la descendència, com ara l’atròfia muscular espinal, es descarten del programa de donants.Si vols saber tota la llista de malalties hereditàries que estudiem a les nostres donants, fes click aquí.\nValoració del genetista\nFinalment, després d’obtenir el resultat del test de portadors i el cariotip, totes les nostres donants realitzen una entrevista amb el nostre equip de genetistes, en la qual s’interroga de nou de forma estructurada pels antecedents i orígens familiars fins a tres generacions anteriors.\nNomés aquelles donants amb una valoració positiva per part dels nostres ginecòlegs especialistes, psicòlegs i genetistes entren al programa de donants.\nPacients amb més de 40 anys\nDONA AMB MALALTIA HEREDITÀRIA


Bloc de notes de Josep Romeu: divendres, 15 / de febrer / 2013\nNi una ombra de sospita\nÉs possible, i perfectament plausible, que molts pensin que des de les estructures de l’Estat s’estan utilitzant tots els mecanismes que tenen al seu abast per fer fracassar el procés sobiranista. I em refereixo, ara, a la policia, als serveis d’intel·ligència, als inspectors d’hisenda, etc que estarien furgant a tort i a dret per trobar qualsevol escletxa per on poder-se agafar. De fet, sense haver-hi aquesta urgència política d’ara, és ben sabut que a Catalunya sempre hi ha moltes més inspeccions fiscals que a cap altre lloc de l’Estat. Ens hem de fer pagues que ells utilitzaran totes les seves armes, inclosa la guerra bruta.\nI bé, això, que penso que és perfectament denunciable, no pot servir de justificació per als qui realment estan en fals, per als qui realment han comès algun tipus de delicte, han abusat del seu càrrec o tenen quelcom per amagar. Perquè no hi ha dia que no apareguin nous casos de corrupció. I això que en un polític espanyol pot representar, a tot estirar, la fi de la seva carrera política, aquí pot esdevenir un escull important per al procés de transició nacional. Ja sé que si fem un cop d’ull al diccionari de la corrupció, sense que aquest sigui complet ni de tros, trobarem que el Partit Popular arriba als 240 casos d’imputacions per corrupció, el PSOE 125, als quals podríem afegir els 18 del PSC, mentre que a CiU en tenen 21. La diferència és força escandalosa, però a nivell mediàtic i per suposat als mitjans espanyols, poden presentar Catalunya com el gran focus de corrupció, i això pot anar calant entre la gent fins a pensar que no hi ha ningú que sigui fiable, ni els de casa nostra. I si algú s’entreté a veure què hi ha darrer d’aquestes xifres, s’adonarà que el PP no només guanya numèricament, sinó que el volum i la gravetat dels fets que s’imputen a militants i alts càrrec del PP són força més greus que els de la resta.\nPerò és igual. Ells són perfectament conscients que si poden explotar el tema al màxim, pot ser una bona arma per a desacreditar el procés sobiranista. Per això, cal que en siguin ben conscients també els nostres polítics; i a la més mínima sospita, cal retirar-se immediatament si és que la seva acció política tenia com a objectiu estar al servei del país. No es tracta, ara, de si ha de prevaldre o no la presumpció d’innocència, sinó de si ha de prevaldre o no el servei al país. I ara el que el país menys necessita és veure’s permanentment sota la sospita de la corrupció.


Honda CB750 Four | Restaura la moto!\n24 de juny de 2015 Honda CB750 Four\nAvui us vull parlar de la magnífica serie CB de Honda, però abans,… deixeu-me que us expliqui una mica d’història.\nSi us dic el nom de Komyo, segurament algú li sonarà d’alguna cosa. Si a més hi afegeixo el nom de Soichiro, segur que uns quants ja saben de que parlo. Si us dic el nom de “Honda”, segur que tots sabeu qui es… Sí! Es el fundador d’HONDA, en Soichiro Honda, que va neixer a Komyo (1906), prop de Hamamatsu. Fill de ferrer local i de professió, enginyer autodidacta.\nA Komyo, es on va instal·lar la seva fàbrica de segments de pistons (Tokai Seili Heavy Industries). Més tard i despres d’un terratremol, a l’octubre de 1946, va fundar l’Honda Technical Research Institute en la que comença a partir de 500 motors de 2T comprats d’un excedent de l’exercit i que els va muntar en xasís de bicicletes. Així comencen les primeres Honda, eren copies i es van anomenar Tipus A de 50cc i coneguda com la “xemeneia”.\nHonda Type A “Xemeneia”\nLes tipus B, eren de tres rodes i motor de 89cc, que portàven una plataforma pensada per a càrrega i més tarda, es construeixen les Tipus C, de dues rodes i el mateix motor de 89cc. Al 1949, Honda crea les tipus D o anomenades “Dream” que va ser la primera motocicleta fabricada completament per Honda.\nA partir d’aquí, el comptable Takeo Fujisawa, va començar a crear una xarxa de venedors, tallers de bicicletes, on venien els models de Honda.\nAl 1952, surt al mercat la model E-Dream, de 146cc\nHonda Type D\nEl model més avançat tècnicament era el Model – E Dream, basat el model D (el primer de fabricació integra per Honda), muntava el primer motor de 4t fabricat per Honda de 5,5CV a 5.000 rpm (mono cilíndric de 146cc, de 2 carburadors i 3 vàlvules).\nHonda Type E\nPer cert, la model D consumia un munt d’oli!\nI a partir d’aleshores comencen a sortir els nous models, com la Model F Cub – amb motor de 50cc (1CV a 3.000 rpm) muntat a l’esquerra de la roda posterior, destinat a les classes més populars.\nHonda Type F\nAquest motor lateral es va convertir en un gran èxit per a Honda!\nAquest mateix any, el 1952, Honda visita Europa i els Estats Units i comença la seva expansió amb la creació de nous models! També va ser l’any en que Honda va estar a punt de fer fallida, degut a la inversió d’un milió de dòlars en maquinària…\nAnys més tard, al 1957, Honda comença a explorar el mercat estranger (després d’haver après en tecnologia al seu pas per la competició en les curses TT de l’illa de Man).\nAl 1958, sorgeix la magnífica Super Cub C100 de 90cc. Una moto de gran èxit social i econòmicament.\nEra una moto pràctica, oferia una magnífica protecció per al pilot de les seves parts mecàniques i disposava d’embragatge automàtic.\nLa C100 i les seves versions, han estat les motos més venudes del mon.\nAl 1959, Honda decideix participar per primera vegada a les curses de competició internacional TT de l’illa de Man amb la seva primera moto CB72 de 250cc.\nNo serà fins al 1964, quan Honda aconsegueix prendre el títol a les MV Augusta a la categoria de 500cc\nPer fi, al 1965, Honda aconsegueix plantar cara a les marques i fabricats europeus amb el seu nou model CB 450 Dream de motor suspès del xassís, bicilindric de 445cc i doble carburador i que aconseguia arribar als 161km/h (velocitat destinada a les de categoria superior de 650cc). Se la va anomenar la “Black Bomber”.\nHonda CB450 Dream\nAquí teniu tot un ferro, o no?\nA partir d’aleshores, el model va evolucionant, passant per les CB 250, les series trail CD i CL. Al 1970, tots aquests model equipen de sèrie fre de disc davanter, fins que arriba la superdream al 1977 que fa que tot quedi lluny…\nHonda CB250 i CB400 Superdream\nAls anys ’70, la famosa CB450 Black Bomber, havia evolucionat fins arribar a la coneguda CB500T (de motor de carrera curta i poca compressió).\nHonda CB500 Twin\nAl 1979, Honda construeix el primer model de màquina de gran cilindrada. La Honda CB750 Four, que es la que fa transformar completament el mercat de motocicletes d’alta gama.\nA nivell mundial, al 1979, va causar una gran sensació l’aparició de la Honda CB750 Dream Four. Un dels seus secrets era que incorporava 5 velocitats, disc de fre davanter o arrancada elèctrica, característiques que fins aleshores eren reservades per a les categories considerades de luxe. El seu motor donava 67CV a 8.000 rpm, era alimentat per 4 carburadors i disposava de dos vàlvules per cilindre amb arbre de lleves a culata accionat per cadena central. Muntava 4 tubs d’escapament amb 4 sortides (4 en 4). Aquest fet li permetia agafar els 201km/h.\nMotor: tetra cilíndric en línia, transversal\nCilindrada: 736 cc (61×63 mm)\nCicle: 4 temps\nPotència màxima: 67CV a 8.000 rpm\nRefrigeració: per aire\nCaixa de canvis: per pedal de 5 velocitats\nTransmissió secundaria: per cadena\nPes en vuit: 220 Kg\nVelocitat màxima: 201 km/h\nBastidor i forquilla: tubular de doble cuna amb forquilla telescòpica\nPer completar la CB750 Four, muntaren un seient gran i còmode que la feia una motocicleta ideal de moto turisme. Si a tot això hi sumem un motor molt simple i sense gaire manteniment ni atencions, obtenim una gran i magnífica motocicleta que ben aviat desbanca a les seves rivals (les BSA i les Triumph) i seria una de les motos y motors més copiats a partir d’aleshores.\nUn detall molt important es que fins no fa gaire, la CB750 estava en fabricació.\nUs deixo algunes imatges de la CB750 Four per tal que pogueu veure quina preciositat de moto es:\nA partir del 1971 (un magnífic any), apareixen les CB500,\nHonda CB500 Dream Four\nla CB400 de 4 cilindres i la CB550\nHonda CB550F i CB400F\nAl 2013, Honda considera que vol retornar als orígens, recorda la seva CB750 Four i presenta la espectacular CB1100 EX.\nEspero que els que tingueu una CB la gaudiu al màxim i com deia aquell que conduïa… Gas al ferro!\nTagged with: CBCB750hondaTop Ten\nPosted in Els top ten\tby Rafael\t2 comments\n26 de juny de 2015\t09:20\nEn Rafael sempre m’ha ajudat a fer un bon manteniment a la meva Honda, i a més m’ ha ensenyat a realitzar coorrectament aquesta tasca.\nGràcies a ell la meva moto funciona molt i molt bé!\nGràcies per tot Rafael!\n17 d'agost de 2015\t21:24\nMoltes gràcies a tu Toni, per els teus comentaris i per confiar en Restauralamoto. M’alegra saber que la moto va finíssima.\nQualsevol cosa ja saps on sóc.\nI ara, no t’oblidis de donar-li … Gas al ferro!