Un pastor valencià fabricarà formatge amb energia solar. 30-07-2019 | Samarucdigital\nUn pastor valencià fabricarà formatge amb energia solar\nEl jove castellonenc Jordi Benages culmina amb èxit la seua campanya de micromecenatge, i amb la recaptació d'aquest projecte pretén posar en marxa el primer sistema de fabricació no contaminant de formatge artesanal d'ovella a través de la instal·lació de panells d'energia fotovoltaica.\nJordi Benages farà realitat el seu somni: fabricar formatge amb energia solar i reduir així l'impacte mediambiental que té aquest sector sobre l'entorn més pròxim. El jove pastor emprenedor que el passat 18 de juny va llançar un projecte de micromecenatge podrà finançar finalment el primer sistema de fabricació no contaminant de formatge artesanal d'ovella, a través de la instal·lació de panells d'energia fotovoltaica.\nSota el nom "El formatge valencià que salva el planeta", Jordi Benages ha renovat a més la imatge del pastor, demostrant que emprendedurismo i món rural poden anar de la mà i posant en valor la necessitat de repoblar l'interior de les nostres comarques que ofereixen diverses oportunitats per a la gent jove com pot ser, en aquesta ocasió, la fabricació d'un producte com el formatge d'ovella. "El sistema rural valencià mostra un dèficit important de població jove i en edat de treballar i la veritat és que necessitem atraure les noves generacions de pastors", comenta.\nJordi es dedica, des de fa sis anys, al pasturatge d'un ramat d'ovelles de raça Lacune en una granja familiar situada a Xert (Castelló) que elabora formatges de forma artesanal. "Nosaltres optem per un model que respecta el cicle vital dels animals i les estacions de l'any, servint-nos de la saviesa dels nostres avantpassats pastors i dels recursos que ofereix l'entorn per a la ramaderia extensiva, però faltava una mica més", comenta l'emprenedor. Amb els diners d'aquest micromecenatge el promotor instal·larà un equip solar amb el qual generar energia neta i reduir l'impacte mediambiental de la fabricació dels formatges, així com contribuir a mantenir la pràctica de la ramaderia extensiva que contribueix a la prevenció d'incendis forestals. Una iniciativa que modernitzarà la producció agroalimentària familiar.\nMicromecenatge de formatges per a protegir el planeta\nLateuaterra.com és la primera plataforma valenciana de micromecenatge especialitzada i dedicada a projectes que cuiden, respecten i milloren el medi ambient. En dos anys des de la seua posada en marxa la plataforma ha aconseguit recaptar 38.850€ i la taxa d'èxit dels projectes que alberga aconsegueix el 90%. En 39 dies, ha aconseguit recaptar més de 7.100 euros a través d'una campanya de micromecenatge (xicotetes aportacions econòmiques de moltes persones) en la plataforma valenciana Lateuaterra.com, gràcies a la solidaritat de 147 persones que han confiat i cregut en la seua iniciativa mediambiental.\nDes de Lateuaterra animen que qualsevol persona, associació o empresa que tinga una idea mediambiental presente la seua iniciativa en www.lateuaterra.com. Després de la presentació de la idea, un comité tècnic valora que el projecte siga realment beneficiós per al medi ambient, complisca la normativa i no produïsca petjada de carboni. Lateuaterra segueix la sistemàtica de les plataformes de microfinançament tradicionals: a canvi de les aportacions monetàries, sempre que no siguen donatius altruistes, el promotor envia una recompensa relacionada amb la seua campanya, sempre a elecció del mecenes. Durant el temps que dura la campanya qualsevol persona pot aportar una quantia al projecte i la suma de les aportacions individuals fa possible que les iniciatives tiren avant.\nCastelló Crowdfounding Energia fotovoltaica Energia solar formatge Jordi Benages LaTeuaTerra Mediambient Micromecenatge ovella Ovelles Lacune Ramaderia rural


Clara Boj i Diego Díaz - Lalalab | Biennal Ciutat i Ciència 2021 | Ajuntament de Barcelona\n/ Clara Boj i Diego Díaz - Lalalab\nClara Boj i Diego Díaz - Lalalab\nClara Boj i Diego Díaz treballen junts des de l'any 2000. Els seus projectes involucren la noció de l'espai públic transformat per les noves tecnologies digitals, la ciutat híbrida.\nLes seves principals obres proposen nous dispositius (tant conceptuals com tecnològics) que reformulen la percepció i l'experiència de l'entorn urbà. En aquest sentit traslladen les seves propostes directament al carrer per provocar la trobada entre els llocs físics, els espais digitals i la gent. En molts dels seus projectes exploren la narrativa no lineal utilitzant dispositius de geolocalització i altres recursos dels mitjans locatius per crear narratives que combinen capes d'informació física i digital. Recentment, estan treballant amb tècniques d'aprenentatge automàtic per analitzar com els ordinadors poden entendre i predir el nostre futur.\nEl seu projectes i obres han estat exposats en festivals, museus i centres d'art amb reconegut prestigi internacional i nacional com el Singapore Art Museum, el Kiasma Museum d'Hèlsinki, l'ISEA de Sant José (Califòrnia), el Big Day Out d'Austràlia, La Casa Encendida de Madrid o el festival Sónar de Barcelona, entre molts altres. Així mateix, han gaudit de residències de creació i investigació en institucions de diferents països. Entre altres distincions, han estat premiats amb la Beca de Recerca Alfons Roig de la Diputació de València en 2006 i amb el Incentiu a la producció en la competició internacional Vida 13.2 Art i Vida Artificial.\nClara i Diego combinen la creació i la recerca amb la docència. Actualment Clara imparteix classes en el grau en Belles Arts a la Universitat Politècnica de València. Diego imparteix classes en el grau de Disseny i Desenvolupament de Videojocs de la Universitat Jaume I de Castelló. Actualment desenvolupen, al costat d'altres investigadors i investigadores, el projecte de recerca Reset Mar Menor: Laboratori d'imaginaris per a un paisatge en crisi, finançat per la Fundació Carasso en la seva convocatòria d'Art Ciutadà.


Expedienten tres treballadors d'una residència de l'Ebre que ha vacunat familiars contra la covid\nSalut destinarà 500 infermeres per iniciar la campanya de vacunació de la covid\nUna infermera posant una vacuna.\nSalut ha apartat del lloc de feina els empleats del centre de persones discapacitades\nActualitzada 13/01/2021 a les 15:09\nJosep Maria Argimon, secretari de Salut Pública i director gerent de l'ICS, ha comunicat que personal d'infermeria d'una residència de persones discapacitades de les Terres de l'Ebre hauria aprofitat per vacunar contra la covid-19 a familiars directes. Argimon ha titllat l'incident de «molt greu» però ha assegurat que és un «fet aïllat» que no representa els professionals de l'ICS. Les tres persones, empleats de l'Institut Català de la Salut, han estat apartades del lloc de treball i se'ls ha obert un expedient. No seria el primer cas a Espanya, on ja va passar en una residència de Madrid.\nEl màxim responsable de l'ICS ha explicat que s'ha apartat de forma cautelar aquests sanitaris del seu lloc de treball i ha deixat clar que qualsevol irregularitat d'aquest tipus serà sancionada.\nEl secretari general de Salut ha explicat que han tingut coneixement d'aquesta irregularitat en les darreres hores i que han actuat amb rapidesa. No ha volgut concretar si els sanitaris van arribar a vacunar els familiars, però en el supòsit que hagués estat així, ha raonat, rebrien la segona dosi per no perdre l'efectivitat d'haver administrat la primera.\nDurant la compareixença del secretari de Salut, ha explicat que la vacuna Moderna es començarà a administrar immediatament i en paral·lel a la de Pfizer-BionNtech.\nCatalunya ja ha rebut 5.800 dosis de Moderna i s'espera que n'arribin 8.000 més durant les properes dues setmanes. Els primers en rebre-la seran els Hospitals d'Amposta, Manresa, Mataró i el Sant Joan de Déu de Barcelona.\nLes tres infermeres de les Terres de l‘Ebre expedientades per l’ICS van vacunar diversos familiars seus\nComenta el contingut : Expedienten tres treballadors d'una residència de l'Ebre que ha vacunat familiars contra la covid


El pla Llíria Viva destinarà més de 2,3 milions d'euros a la recuperació social i econòmica de la ciutat | Valencia Extra\nEl Govern local de Llíria ha presentat hui el Pla Llíria Viva amb un paquet de mesures per a la recuperació social i econòmica del municipi i del seu teixit comercial i empresarial, enfront de les conseqüències generades per la crisi del coronavirus.\nL’alcalde Manolo Civera ha assenyalat que aquest programa d’impuls de la ciutat “és una prolongació del Pla Covid-19 posat en marxa amb motiu de l’estat d’alarma, que pretén atendre a tots els sectors afectats, amb especial incidència en els col·lectius més vulnerables”.\n“Es tracta d’un pla transversal que ha comptat amb la participació de totes les regidories, obert a modificacions en funció de l’evolució de la crisi, perquè isquem tots junts d’aquesta i que ningú es quede arrere”, ha afegit.\nLlíria Viva preveu mobilitzar més de 2,3 milions d’euros dels pressupostos municipals. El programa municipal pivota sobre quatre eixos fonamentals: econòmic, socioeducatiu, salut pública i cultural.\nMesures reactivació econòmica\nEn el primer apartat, “es preveu una inversió d’1.790.000 euros amb un conjunt de mesures dirigides a la reactivació de l’ocupació i l’activitat comercial i empresarial a la localitat”, ha explicat el primer tinent d’alcalde i edil de Foment Econòmic, Joanma Miguel.\nEntre les accions, “s’ha contemplat una partida de 100.000 euros per a concedir una ajuda directa de 400 euros a les persones treballadores autònomes que han vist minvada la seua activitat professional”, ha destacat el regidor.\nPer a la dinamització del sector comercial es dedicaran més de 120.000 euros que es distribuiran en subvencions als establiments i associacions comercials i campanyes de foment del consum, com la creació del bo consum. Els veïns podran adquirir vals per a comprar en el comerç local, en els quals l’Ajuntament de Llíria aportarà el 25% del seu valor.\nIgualment, es posarà en marxa un pla d’ocupació per a la contractació temporal de 45 persones amb una inversió de 145.000 euros, i un altre, dotat amb 23.000 euros, de beques formatives remunerades amb 8 places per a postgraduats.\nA més, es destinaran 1.400.000 euros a obra pública, que inclouen un pla extraordinari dotat amb 400.000 euros per a empreses locals. “També es duran a terme altres inversions a través dels fons del Pla SOM de la Diputació”, ha recordat Joanma Miguel.\nEn el pla socioeducatiu, es preveu una inversió total de 508.000 euros. La partida més important en aquest apartat, 300.000 euros, es destinarà a ajudes d’emergència extraordinàries per a atendre a persones i famílies amb menors en situació de vulnerabilitat. A més, es posarà en marxa un programa d’ajudes per al lloguer de l’habitatge a col·lectius en situació de risc social.\nD’altra banda, l’alcalde Manolo Civera ha manifestat que el Pla Llíria Viva “recull altres mesures de prevenció de la salut pública de la ciutadania, basades en una mobilitat sostenible, la conscienciació mediambiental, i la millora de la neteja i salubritat dels espais urbans”.\nTampoc s’ha volgut deixar de costat la cultura, “perquè tota política de desenvolupament econòmic ha de ser sensible amb aquest sector, ja que serveix per a vertebrar la nostra ciutat i genera oportunitats de negoci”, ha declarat el primer edil edetà. “Des de les nostres fermes conviccions i el nostre compromís amb la UNESCO com a Ciutat Creativa de la Música, continuarem donant el nostre suport al moviment associatiu cultural i als artistes, uns altres dels grans damnificats per la crisi”.\nLlíria aprova la nova Ordenança Municipal de Convivència Cívica\ndinou − huit =


vaga – AMPA Isaac Peral\nComunicat sobre la vaga del 19 de març – FAPAC\nLa FaPaC exigeix responsabilitat al Departament d’Educació i als sindicats d’ensenyament\nDavant la vaga d’ensenyament convocada pel dia 19 de març la FaPaC manifesta que:\nEn aquest moment que el sistema educatiu públic necessita compromisos i pactes fa falta treball en comú i responsablitat per part de totes les parts implicades. Els nostres fills i filles, i els centres educatius públics, són els principals perjudicats per aquesta falta d’enteniment.\nLa Llei d’Educació de Catalunya ha de permetre reformes a fons que cap interès corporatiu hauria de frenar. No hem d’oblidar, però, el dia a dia dels centres educatius, i exigim al Departament d’Educació el compliment de les inversions, l’adopció de mesures immediates contra la saturació de les aules i la segregació d’alumnat nouvingut i el recolzament a la tasca que estan fent les AMPA, imprescindible per al bon funcionament dels centres públics.\nClica aquí per llegir més informació …\nPublicat el 05/03/2009 04/10/2017 Categories L'AMPA INFORMA, vagaDeixa un comentari a Comunicat sobre la vaga del 19 de març – FAPAC\nPublicat el 16/02/2009 04/10/2017 Categories L'AMPA INFORMA, vagaDeixa un comentari a La FaPaC exigeix responsabilitat al Departament d’Educació i als sindicats d’ensenyament\nSeguiment de la vaga del 14 de febrer\nEl 64% dels docents de primària i secundària ha fet vaga d’ensenyament a Terrassa\nCCOO XIFRA EN 822 ELS MESTRES I PROFESSORS QUE HAN SECUNDAT L’ATURADA\n822 mestres i professors de primària i secundària de Terrassa han secundat la vaga d’ensenyament convocada pels sindicats. Això significa que el seguiment a la nostra ciutat ha estat del 64% dels docents segons dades facilitades per Comissions Obreres. Pel que fa a les dades del Vallès Occidental, la vaga ha estat recolzada pel 90% dels mestres de primària i per un 60% de secundària.\nPublicat el 15/02/2008 05/10/2017 Categories vagaDeixa un comentari a Seguiment de la vaga del 14 de febrer\nEl 80% de les escoles de Terrassa se sumaran a la vaga de dijous\nUn 80 per cent dels mestres de les escoles de primària públiques de Terrassa faran vaga demà dijous, segons Comissions Obreres. El sindicat diu que a secundària l’aturada estarà al voltant del 70 per cent i que a les llars d’infants se situarà pràcticament al 100 per cent.\nLa Generalitat ha decretat uns serveis mínims que estableixen que en els centres d’educació infantil i primària haurà d’haver-hi un membre de l’equip directiu i un mestre per a cada quatre grups.\nPublicat el 14/02/2008 05/10/2017 Categories vagaDeixa un comentari a El 80% de les escoles de Terrassa se sumaran a la vaga de dijous\nL’equip de mestres de l’Escola s’afegeix a la vaga del 14 de febrer\nPublicat el 14/02/2008 05/10/2017 Categories vagaDeixa un comentari a L’equip de mestres de l’Escola s’afegeix a la vaga del 14 de febrer\nInformació de la vaga de mestres del dijous 14 de febrer\nUs pengem els enllaços per informar-vos de la vaga de mestres del proper dijous dia 14 de febrer. Ja veureu que la Federació d’Associacions de Mares i Pares de Catalunya (la FAPAC) hi està en contra. També hi posem els enllaços dels sindicats convocants de la vaga.\nFAPAC (Federació d’Ampes)\nFederació d’Ensenyament de la UGT de Catalunya\nPensem que estaria bé que el debat entorn a la futura Llei d’Educació de Catalunya (LEC) també hi participéssim els pares i mares, perquè el model d’educació l’hem de fer entre tots.\nPublicat el 12/02/2008 05/10/2017 Categories L'AMPA INFORMA, vagaDeixa un comentari a Informació de la vaga de mestres del dijous 14 de febrer


Louis Tomlinson actuarà a Barcelona el 9 de març • Ràdio Capital de l'Empordà\nLouis Tomlinson actuarà a Barcelona el 9 de març\nLouis Tomlinson que va donar el gran salt a la fama amb One Direction, anuncia una única data al nostre país. Serà el 9 de març 2020 a la sala Razzmatazz de Barcelona on vindrà a presentar-nos el seu primer àlbum “Walls“, disponible a partir del 31 de gener.\nLes entrades, que tindran un preu únic de 35 € (+ despeses), sortiran a la venda el divendres 1 de novembre a les 10h a www.livenation.es i Ticketmaster.es. La prevenda de l’artista s’obrirà el dimarts 29 d’octubre a les 10h i els usuaris registrats en www.livenation.es tindran accés a una prevenda el 31 d’octubre a les 10h.\nEncara que el seu nom estigui fortament vinculat a One Direction, l’exitosa boy band que va vendre més de 100 milions d’àlbums en el món sencer, Louis Tomlinson està demostrant amb singles com ‘Kill My Mind’ o el flamant ‘We Made It’ que el seu projecte en solitari té solidesa, qualitat i futur.\nL’entrada Louis Tomlinson actuarà a Barcelona el 9 de març ha aparegut primer a Primera Fila.\nArticle anteriorColdplay avancen el seu nou disc amb ‘Orphans’ i ‘Arabesque’\nArticle següent“Som Cultura”, aquest novembre al Baix Empordà


Bernardo: "Som conscients de la importància d'aquest diumenge" | betevé\nBernardo: “Som conscients de la importància d’aquest diumenge”\nL'equip busca un bàlsam en forma de victòria aquest diumenge contra el Getafe\nAlbert Diumenjó | divendres, 22 de novembre del 2019, a les 18.51\nEl jugador del RCD Espanyol Bernardo Espinosa ha parlat en roda de premsa abans de l’enfrontament contra el Getafe aquest diumenge a les 12 h a l’RCDE Stadium en el partit corresponent a la 14a jornada de Primera Divisió. El colombià ha assegurat que l’equip “és conscient de la importància d’aquest partit”, en què ha de puntuar si vol allunyar-se de la zona perillosa de la taula i sortir de les places de descens. També ha explicat que els jugadors “remen en la mateixa direcció i estan compromesos a guanyar” el primer partit de la temporada a casa.\nLa urgència de guanyar a casa\nL’equip de Pablo Machín té la necessitat imperiosa de puntuar a casa quan encara no ha assaborit el triomf com a local aquesta temporada. Bernardo ha reconegut que l’equip “és en una situació en què no vol ser i necessita puntuar per sortir-ne”, i ha afegit que són els deures pendents en clau blanc-i-blava. “Entenem que la gent pensi que és una final, portem treballant dues setmanes per aquest partit perquè som conscients de la importància d’aquest diumenge”, ha sentenciat el jugador.\nUn vestidor unit amb un camí marcat\nTot i la poca fortuna en els resultats, les sensacions dins el vestidor són bones pel que fa al joc i la imatge dels darrers partits. Si bé és cert que a l’equip se li resisteix la victòria, Bernardo assegura que “cal seguir amb la dinàmica positiva de les darreres jornades” i certificar el canvi de xip amb un triomf amb gust de bàlsam. El jugador ha explicat que per guanyar “s’han de centrar en ells i oblidar la resta”, i en aquest sentit s’ha mostrat proper als seus companys: “La unió a dins del vestidor és màxima”.


El Papa Francesc molt sovint parla de la SOLIDARITAT, de l’ajuda als pobres i de les necessitats que es troben arreu, en qualsevol entorn social i local .\nCANÇO DE FINESTRA OBERTA\nFinestra Oberta (mp3)\nFinestra Oberta (lletra)\nQuè és Finestra Oberta?\nFinestra Oberta és una escola de voluntariat que està sota el paraigües de la Pastoral del col·legi, on es promouen valors i accions diverses de solidaritat amb participació de Germans, professors, pares, mares, alumnes, antics alumnes i altres persones que ho desitgen.\nAquestes accions estan relacionades amb l´ajuda a nens i nenes, joves i persones grans a diferents entitats. L´esperit que anima aquestes accions és de col·laboració senzilla i cordial d´acord amb l´esperit de La Salle i amb la tradició del Col·legi.\nEs descobreix que ser VOLUNTARI implica una convicció i creixement interior. Et fa prendre consciència dels que pateixen situacions injustes.\nDe tu depèn posar el teu granet de sorra!\nCENTRE ACTIVITAT HORARI\nMisericòrdia Reforç escolar\nColònies De dilluns a djous, de 17.30 a 19.00 h\nDimarts, de 18.00 a 19.30 h\nLlar Joan Trias Cantada de nadales\nBerenar per Sant Jordi\nVisita a les Convivències Festes de Nadal\n23 d´abril a la tarda\nFestes La Salle. Maig\nCottolengo Servei de menjador Diumenges, de 12.00 a 14.00 h\nServei de menjador (dinars i sopars)\nDissabtes i diumenges, a les 13.15 h i 20.00 h\nEstel d´Assís Esplai De dilluns a divendres, de 18.00 a 20.00 h\nCentre Obert Tria Reforç escolar De dilluns a divendres, de 17.30 a 20.00 h\nHospitalitat Mare de Déu de Lourdes Acompanyament dels malalts al peregrinatge de juny\nAssociació contra el càncer Col·laboració Data a definir per l´entitat\nGrup de creixement personal d´adults. Obert a tothom\nParlar, pregar i reflexionar\nDarrers dimarts de cada mes, de 20 a 21 h\nTrucant al 93 254 09 50 demanant per Finestra Oberta, de dilluns a divendres, d´11 a 13 h.\nO bé a la pàgina web del col·legi , bloc del’ Ampa o busca´ns al Facebook!!


Mancomunitat Penedès Garraf Comunicat sobre l’anunci de vaga en el servei de recollida de residus\nComunicat sobre l’anunci de vaga en el servei de recollida de residus\nDes de la Mancomunitat informem que a hores d’ara s’està a l’espera de l’evolució de les negociacions entre el comitè de treballadors i l’empresa concessionària, que continuen obertes, i que la institució ha presentat la petició de serveis mínims al Departament de Treball. En aquest punt, també s’està a l’espera de que la Generalitat aprovi el decret que estableixi els serveis mínims.\nCom a fet destacable, i fruit de l’acte de mediació entre Departament de treball, comitè de vaga i FCC, informem que la data d’inici de l’aturada s’ha endarrerit fins a dimarts 27 de març.\nEn tot moment la Mancomunitat ha mantingut una comunicació continuada amb els Alcaldes i Alcaldesses del territori, per tal d’informar-los de l’evolució dels esdeveniments.\nEn cas de que finalment la vaga sigui una realitat, des de la Mancomunitat apel·lem a la col·laboració ciutadana i recomanem seguir els canals oficials de comunicació de cada ajuntament on s’anirà informant de la situació en cada moment.


Al Yamama Palace - Hilal Branch 9 Apartment Riyadh Aràbia Saudita - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAl Naseem District, Abi Hurairah Street, An Nahdah, Riyadh, Aràbia Saudita, 11564 - Veure al mapa\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Al Yamama Palace - Hilal Branch 9 Apartment es troba a la zona de An Nahdah de la ciutat de Riyadh. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara King Abdullah Specialist Children Hospital, Khurais Mall, Hospital Al-Yamamah.\nEl Al Yamama Palace - Hilal Branch 9 Apartment, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions són només algunes de les comoditats que fan que Al Yamama Palace - Hilal Branch 9 Apartment sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Al Yamama Palace - Hilal Branch 9 Apartment es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), aire condicionat, telèfon, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Al Yamama Palace - Hilal Branch 9 Apartment és una elecció inteligents per a viatgers a Riyadh, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Visit Palamós » PALAMÓS CONTINUA LA SEVA PROMOCIÓ AL MERCAT VASC\nPALAMÓS CONTINUA LA SEVA PROMOCIÓ AL MERCAT VASC\nDesprés de l’èxit aconseguit l’any passat i enguany a la fira Sevatur de Sant Sebastià, aquest any Palamós serà present també a la fira Expovacaciones de Bilbao del 4 al 6 de maig. L’any passat la fira va comptar amb més de 200 expositors de diverses comunitats autònomes i països d’arreu, i més de 75.000 visitants de mitjana. Palamós hi serà present amb un mostrador dins l’estand global del Patronat de Turisme Girona-Costa Brava.\nLa fira Expovacaciones tindrà lloc entre els dies 4 i 6 de maig al Pavelló número 3 del Bilbao Exhibition Centre de Barakaldo. Els horaris de la fira són divendres i dissabte d’11 a 20.30 i diumenge d’11 a 19 hores. Durant la fira, aquest any des del Patronat han organitzat dues actuacions castelleres dels Marrecs de Salt per a donar a conèixer les nostres tradicions i dinamitzar l’estand. Les actuacions es faran prop de l’estand del Patronat el dissabte dia 7 de maig a les 13:00 i 18:30h\nAquest certamen internacional presenta un any més totes les novetats del sector turístic de cara una nova temporada d’estiu amb propostes innovadores pel visitant més exigent.\nAquest any reservarà una àmplia zona dedicada al caravàning, amb més de 20 marques que presentaran les últimes novetats del sector, així com elements i accessoris necessaris per a aquest tipus de vehicles.\nPalamós hi serà present amb un mostrador dins l’estand global del Patronat de Turisme Girona-Costa Brava. Dins de l’estand hi seran presents altres municipis de la Costa Brava com Calonge-Sant Antoni, Platja d’Aro, etc.


Santiago Rusiñol Prats (Barcelona, 1861 – Aranjuez, 1931) – Gothsland Galeria d'Art\nSantiago Rusiñol Prats Barcelona, 1861 – Aranjuez, 1931\nLa seva primera exhibició es celebrà l’any 1884 a la Sala Parés.\nPintor, escriptor i dramaturg (L’auca del senyor Esteve, 1917). Estudià a Barcelona i treballà fins que tingué vint-i-cinc anys al despatx del seu avi.\nMalgrat que l’avi mai volgué que Rusiñol estudiés art, des de nen tingué una passió pel dibuix i per això va assistir a les classes del professor Tomás Moragas Torras. La seva pintura més antiga coneguda és una vista del port de Barcelona de l’any 1875.\nLa seva primera exhibició es celebrà l’any 1884 a la Sala Parés. Aquesta sala fou important a la seva carrera perquè, com Casas o Clarassó, seguí exposant fins morir.\nEl Centre d’Aquarel·listes organitzà el 1885 una exposició que inclogué algunes de les seves pintures com El atajo o Primavera en otoño. L’any 1887 es mudà a Paris i visqué la bohèmia amb Miguel Utrillo, Ramon Casas, Clarassó i Ramon Canudas.\nA París va viure amb Ignacio Zuolaga durant tres anys: treballaven durant la setmana (normalment dibuixaven a les nits) i visitaven el Louvre cada diumenge.\nLa capital francesa va ser definitivament rellevant a la seva carrera: es va deixar influir per l’impressionisme i començà a pintar amb colors més clars i cridaners. També, començà a experimentar amb la pintura de gènere.\nAlgunes de les seves obres foren exhibides al Saló de París i també al Saló dels Independents. En els seus articles a La Vanguardia, Rusiñol exposà les seves idees sobre art.\nL’artista viatjà a molts llocs que el serviren com a inspiració (Itàlia, França, Andalusia…). A Andalusia va descobrir la seva passió pels jardins i la seva primera exposició de pintures de jardins es realitzà a la Casa Bing (Paris).\nLes seves pintures són sovint descrites com a ‘’literàries’’ i ‘’romàntiques’’, però Rusiñol reia d’aquests judicis. Durant els últims anys de la seva vida va viatjar a Itàlia amb el seu amic i pintor Joaquin Terruella Matilla perquè sempre havia desitjat pintar els jardins Tívoli i Frascatti. Així doncs, les obres que realitzà abans de morir van ser meravellosos paisatges italians.


IB3 | FILA 3: Especial Premis Goya 2018 al programa d’IB3 Ràdio\nEspecial Premis Goya 2018 al programa d’IB3 Ràdio\nEl pròxim dijous dia 1 de febrer, entre les 22.04 hores i les 23 hores el programa d’IB3 Ràdio, Fila 3, farà un especial sobre el certamen dels Premis Goya 2018, que se celebraràel dissabte 3 de febrer.\nEl programa serà presentat pels seus conductors habituals, Adela Peraita i Rodo Gener. Hi participarà per via telefònica un dels nominats mallorquins, Agustí Villaronga, que opta al Goya al Millor Guió Adaptat per Incerta Glòria; d’altra banda,assistiran a l’estudi Jaume Carrió i Laura Gost, nominats al Goya al Millor Curt d’Animació pel curtmetratge Woody & Woody, una coproducció d’IB3.\nA més,en aquest programa col·laborarà com a convidada especial Inma Pilar, crítica de cinema, que ajudarà a repassar la resta de nominacions dels Premis Goya 2018.\nEs farà un esment especial a l’apartat de bandes sonores nominades, algunes de les quals sonaran al programa.\nFila 3 és el programa que fa un recorregut pels grans clàssics dels cinema explicats des d’un punt de vista diferent. A IB3 Ràdio es pot escoltar cada dijous a les 22.04h.


Apartment Calle Progreso Les Palmes Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCalle Progreso, Tazacorte, Les Palmes, Espanya, 38770 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Calle Progreso\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Tazacorte, no busqui més enllà de Apartment Calle Progreso. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Calle Progreso també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Tazacorte. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen ascensor.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara balcó/terrassa, estació d'Ipod, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, pesca, equitació, esports d'aigua (no motoritzats) estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment Calle Progreso la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Tazacorte.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Apartment Calle Progreso de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 75 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Ponce: “Cal aplicar un càstig exemplar a l’alcalde de Cullera per provocar l’incendi” – Compromís\nEl diputat de Compromís Juan Ponce considera que el Pla de Prevenció i Extinció d’Incendis de la Generalitat presentat aquest dimecres pel conseller de Governació, Serafín Castellano, “arriba tard” i “fa curt davant del greu perill d’incendis per la sequera que pateixen les terres”.\nPonce ha assenyalat que les mesures de prevenció “haurien de ser més restrictives, ja que la capacitat de resposta ara no és la de fa anys”. En aquest sentit, el parlamentari ha recordat que el Consell “va rebaixar dràsticament les brigades en 400 afectius en 2011. Una rebaixa que no es compensa amb els 100 nous treballadors que el conseller ha anunciat”.\nPer això, des de Compromís han reclamat un increment dels efectius i que aquestes unitats de vigilància estiguen en actiu també els quatre mesos d’hivern.\nA més, Ponce considera que falten encara 200 punts d’aigua per abastir les tasques de extinció.\nPer altra banda, Ponce ha reiterat la petició que s’aplique un càstig exemplar a l’alcalde de Cullera, Ernesto Sanjuán, a qui considera responsable últim de l’incendi de la setmana passada al municipi.


SFxI: Crònica: «Joan Tardà i Josep Ginesta, de súbdits a ciutadans»\nCrònica: «Joan Tardà i Josep Ginesta, de súbdits a ciutadans»\nEl passat divendres, 7 de juliol, la sala d’actes del Centre Cívic Sagrada Família era plena a vessar. Totes les cadires estaven ocupades, fins i tot les que es van anar a buscar a les oficines, i encara va quedar gent dreta. Un ple que indica que tots tenim ganes de saber on som per saber actuar en conseqüència.\nSota el títol República Catalana: de súbdits a ciutadans, la conferència de Joan Tardà i Josep Ginesta va resultar amena, didàctica, entenedora i motivadora. Josep Ginesta va apropar als ciutadans els primers esbossos de com serà el nou país, amb un estil planer i ple d’exemples pràctics. Joan Tardà va parlar, amb el seu estil tan propi i característic, del camí que encara ens falta fins al referèndum, el mandat democràtic que el Govern s’ha compromès a celebrar.\nTots dos van ser capaços de mantenir l’atenció de la immensa majoria dels assistents durant les dues hores que va durar l’acte. I entre tots dos ens ho van deixar molt clar: encara ens queda un camí per recórrer, un camí dur en el qual caldrà saltar obstacles que ara no podem preveure; per això és important recórrer-lo junts, estendre la mà a tothom i treballar amb partits i corrents en allò que ens uneix. I després, un cop fet i guanyat el referèndum, aquest camí encara no s’haurà acabat i caldrà un altre esforç: el procés constituent.\nPerò no hem de patir gens ni mica: l’esforç haurà valgut la pena quan siguem ciutadans de ple dret en un estat que treballarà per a nosaltres, amb més recursos gestionats de manera eficient i amb lleis que protegeixin les persones. En definitiva, tot plegat valdrà la pena perquè deixarem de ser súbdits per ser ciutadans lliures.\nGràcies per ser-hi! Junts ho farem possible!


gener | 2008 | Coses de Tecnologia\nSMOG: fum, fum, fum…\nEl tren arribava amb retard com de costum. Era un matí calorós. Jaume anava a Barcelona amb els seu amics a veure un partir de futbol. La ciutat ja començava a divisar-me a mesura que el tren s’apropava.\n– Mireu.- va dir l’Albert- Barcelona quasi no es veu. Hi ha un fum negre que sembla boira.\n– Això es SMOG.- va dir Simó.- És una boira de fum… una boira de pol·lució… una boira deguda al mal ús del progrés… Continue reading →\nThis entry was posted in 1r BATXILLERAT, 3r ESO, Actualitat on 31 gener 2008 by Departament Tecnologia.\nL’invent del bolígraf\nUn home estava assegut al banc d’un parc meditant un problema mentre observava una nois jugant al joc de bales. Un dels vailets va llençar la bola que va passar per un toll d’aigua. Al sortir del toll, la bola va anar deixant un rastre mullat per on anava passant. De sobte, l’home ho va veure clar, acabava de resoldre el seu problema: Lazlo Biro acabava d’inventar el bolígraf.\nAixí expliquen com va passar. Lazlo Biro era un periodista hongarès que estava cansat de veure com la seva ploma estilogràfica li jugava sempre males passades: de vegades no escrivia o, el més greu, se li escapava la tinta tacant-li la butxaca de les seves camises. Això era un problema, sobretot quan havia de prendre notes ràpidament en una roda de premsa. Desprès de l’anècdota de les bales del parc, va decidir fer un prototip molt rudimentari, i va substituir la seva ploma per aquell extrany artilugi. En una roda de premsa a Iugoslàvia (antiga unió de repúbliques balcàniques), va coincidir amb el president de l’Argentina que va quedar meravellat per l’invent, dient-li que al seu país tindria molt d’èxit.\nQuan va esclatar la segona guerra mundial va escapar a l’Argentina amb el seu germà per escapar de la persecució nazi. El motiu de triar aquest país va ser perquè va veure possibilitats de tirar endavant el seu projecte. Allí van fundar una empresa amb un soci anomenat Jorge Meyne, i l’any 1940 van llençar al mercat el primer bolígraf del món: el Birome (acrònim, de BIROme i MEyne).\nA partir d’aquí, l’èxit va ser monumental i es van anar perfeccionant fins l’actualitat. El bolígraf no és més que un dipòsit de tinta allargar al final del qual hi ha una petita bola que va rodant a mesura que es pressiona. Mentre roda, la part mullada de tinta de la bola va impregnant el paper.\nThis entry was posted in Curiositats, Inventors i descobridors on 30 gener 2008 by Departament Tecnologia.\nUn home estava assegut al banc d’un parc meditant un problema mentre observava una nois jugant al joc de bales. Un dels vailets va llençar la bola que va passar per un toll d’aigua. Al sortir del toll, la bola va anar deixant un rastre mullat per on anava passant. De sobte, l’home ho va veure clar, acabava de resoldre el seu problema: Lazlo Biro acabava d’inventar el bolígraf. Continue reading →\nNIMBY: Ho vull, però lluny de casa\nNIMBY són les inicials de “Not In My Back Yard” (no al meu pati del darrera), i és el pensament de la gent que no s’oposa al progrés, sempre que no li afecte directament. Un exemple seria la necessitat d’instal·lar antenes per poder parlar amb telèfons mòbils, però quan més lluny de casa millor.\nAquest corrent està calant cada cop més fort a la societat degut al dany que poden patir pel fet de tenir prop de casa unes instal·lacions que permeten, entre altres coses, parlar per mòbil, tenir electricitat, tenir escalfor, o disposar d’Internet sense fils. Un dels casos més destacats són les centrals nuclears, on molta gent s’oposa sempre que estiguin molt lluny de casa seva. Un cas molt diferent són els que s’oposen a l’energia nuclear siguin on siguin les centrals.\nEls defensors del progrés acusen als que pateixen de NIMBY d’hipòcrites i d’insolidaris. Fins i tot Al Gore, el gran defensor de l’estalvi energètic i les energies renovables per evitar les emissions de CO2 que escalfen el planeta, no deixa de gastar electricitat a la seva mansió i anar amb jet privat pel món fent conferències. Ell pretén que siguem moderats i ens estem de molts capricis per estalviar, quan ell no ho fa. Seria un cas de NIMBY: estic d’acord amb l’estalvi energètic, però no a casa meva.\nThis entry was posted in 3r ESO, fàbules, General on 24 gener 2008 by Departament Tecnologia.\nNIMBY són les inicials de “Not In My Back Yard” (no al meu pati del darrera), i és el pensament de la gent que no s’oposa al progrés, sempre que no li afecte directament. Un exemple seria la necessitat d’instal·lar antenes per poder parlar amb telèfons mòbils, però quan més lluny de casa millor. Continue reading →\nThis entry was posted in 1r BATXILLERAT, 3r ESO, Actualitat on 24 gener 2008 by Departament Tecnologia.\nThis entry was posted in Curiositats on 23 gener 2008 by Departament Tecnologia.\nEls Post-it són un producte de gran èxit que va ser descobert degut a la inspiració d’un home aprofitant-se dels fracassos d’un altre. Continue reading →\nAquest so el va fer el primer satèl·lit artificial que va enviar l’home al voltant de la terra el 4 d’octubre de 1957. Era l’Sputnik i ho va aconseguir la URSS (antiga unió de repúbliques soviètiques on hi havia l’actual Rússia). Aquí pots sentir com era:\nVa ser el primer èxit de la carrera espacial entre Soviètics i Nord-americans, carrera que culminaria amb l’arribada a la lluna per part dels americans.\nQuan es va acabar la segona guerra mundial, va començar una carrera entre dues gran potències per veure quina de les dos tenia més poder que l’altra. Eren la URSS i els Estat Units de Nord-america. Tenien diverses “modalitats” on competien per obtenir aquesta hegemonia, i una d’elles era la carrera espacial. Al capdavant d’aquest projecte hi havia el Soviètic Korolev per part de la URSS, i l’alemany Von Braun que treballava pels nord-americans. Von Braun va ser el responsable de la creació de les bombes V-2 de Hitler a la Segona Guerra Mundial. Quan els alemanys es van rendir, els nord-americans van veure que aquest enginyer els podria fer arribar a la lluna amb els seus coets.\nKorolev per la seva banda estava molt pressionat per les autoritats soviètiques i treballava nit i dia per aconseguir el primer èxit en la carrera espacial, la posada en òrbita d’un satèl·lit. Era un programa portat en secret per evitar que algú passés informació als americans.\nSputnik significa “camarada” en rus. El satèl·lit era una esfera d’alumini de 83 quilos de pes i 58 cm de diàmetre, i disposava de quatre antenes llargues i fines de 2 metres i mig de llarg. Dintre del satèl·lit tenia un dispositiu de radio que emitiria una senyal que indicaria que estava en òrbita (beep…beep…). L’Sputnik va fer unes 1400 òrbites al voltant de la terra i va caure al cap de 92 dies. La carrera va seguir amb els Sputniks 2 i 3. el segon va portar el primer ésser viu a l’espai, la gosseta Laika.\nThis entry was posted in Comunicacions, història, Transports on 20 gener 2008 by Departament Tecnologia.


Consorci de la vall del Ges, Orís i Bisaura | Xarxa d’AODL i DL\nc. Enric Prat de la Riba, 17, ,\nPhone number: 938592226\nWeb page: Web d Consorci de la vall del Ges, Orís i Bisaura\nContact Administrador SOC.\nSERVEI DE DINAMITZACIÓ EMPRESARIAL I COMERCIAL\nDes del servei de dinamització empresarial es pretén afavorir el desenvolupament econòmic del territori i donar suport a les petites i mitjanes empreses de la zona. Per a fer-ho, el Consorci realitza assessorament per l'emprenedoria i suport en la creació d'empreses, prospecció d'empreses a través de visites personalitzades, programes d'assessorament i acompanyament empresarial, actuacions per fomentar l'associacionisme empresarial i l'esperit emprenedor, així com l'elaboració d'un programa formatiu específic per a empreses i comerços del territori.\nSERVEI DE DESENVOLUPAMENT RURAL I MEDI AMBIENT\nAcció coordinada entre tots els agents integrants del teixit social del territori dispers per garantir els drets i serveis d’aquesta població. Es treballa per la dinamització del teixit empresarial i comercial local, per la vehiculació de les possibilitats turístiques del territori a partir d’accions que beneficiïn a la població que viu a la zona i per potenciació de la producció local més enllà de la zona a partir d’accions concretes de promoció de productes de la terra. També es treballa per l’alfabetització digital del territori.\nSERVEI DE PROMOCIÓ DEL TERRITORI\nDes del Consorci de la Vall del Ges, Orís i Bisaura es treballa pel desenvolupament turístic com a estratègia de diversificació econòmica del territori.\nSERVEI D’ÀMBIT SOCIAL\nEl servei de l’àmbit social treballa per construir una societat oberta, diversa, cohesionada i afavoridora de la igualtat d’oportunitats. Entre els seus camps d’acció destaca el treball per la igualtat entre homes i dones, la dinamització del teixit social del territori i la promoció de l’educació i la producció cultural a tots els estrats socials.\nEl Centre de Formació Forestal Especialitzada, creat l’any 2006, és fruit de la cooperació público privada del territori per potenciar la dinamització del sector forestal i afavorir així al desenvolupament econòmic del territori. A través de la seva activitat, el Centre de Formació Forestal Especialitzada (CFFE) vol dignificar el sector a través de la formació, millorar la rendibilitat, l’eficiència i la competitivitat de les empreses i dels productes forestals, promovent la qualitat dels treballs; incrementar la seguretat i per tant disminuir la sinistralitat i perillositat de l’activitat; millorar la imatge de les empreses del sector; millorar la imatge professional de la\nDINAMITZACIÓ TURÍSTICA I GESTIÓ DEL PARC DEL CASTELL DE MONTESQUIU\nDes de l’any 2011 el Consorci de la Vall del Ges, Orís i Bisaura gestiona el Castell de Montesquiu, un dels principals actius turístics de la Vall del Ges, Orís i Bisaura, mitjançant conveni de col•laboració amb la Diputació de Barcelona.\nPROGRAMA D’ACOMPANYAMENT EMPRESARIAL\nEl programa d’acompanyament empresarial del Consorci de la Vall del Ges, Orís i Bisaura és un projecte que té com a objectiu principal afavorir el desenvolupament econòmic del territori i donar suport a les petites i mitjanes empreses del territori.\nPROJECTE D’OCUPACIÓ “ANEM PER FEINA”\nEl projecte Anem per feina és un programa d'inserció sòciolaboral adreçat a persones d'entre 25 i 55 anys, en situació d'atur i amb baix nivell formatiu. L'objectiu principal d'aquest programa és la millora de l'ocupabilitat de la Vall del Ges, Orís i Bisaura a partir d'itineraris personalitzats d'inserció que es complementen amb accions de formació transversal, i amb l'assistència setmanal a l'espai de recerca de feina, on es potencia la recerca activa.


Casa fàbrica Lloberas Barcelona entre Muralles\nCasa fàbrica Lloberas al carrer de la Riereta n. 13 i carrer de l’Aurora n. 14b (F. Font)\nCasa fàbrica Lloberas\nEl fabricant de teixits Francesc Lloberas i Gelpí tenia una primera fàbrica l’any 1829 al carrer de la Cera. Amb l’obertura del carrer de la Reina Amàlia construí l’any 1839 en aquell indret una nova casa fàbrica, edifici promogut inicialment pel fabricant de filats Bonaventura Rogent.\nL’any 1839 reforma unes cases de la seva propietat al carrer de les Carretes, cases que probablement dotaven d’habitatge a la fàbrica del carrer Reina Amàlia.\nL’any 1842 obrí una nova fàbrica al carrer de la Riereta; la fàbrica de la Riereta era de filats i la del carrer de la Reina Amàlia era de teixits. La casa i habitatges estaven alienats amb el carrer de la Riereta i el cos de fàbrica amb el carrer de l’Aurora. “Tenia la particularitat d’ocupar un terreny que feia cantonada amb el carrer de l’Aurora, per la qual cosa era possible establir una “quadra” de 12 metres, amb doble tramada i il·luminació a les dues bandes”.\nA partir de la dècada del 1850 Francesc Lloberas i Gelpí lloga l’espai industrial a altres empreses, i es retira del negoci de fabricant.\nAvui en dia encara existeix, amb un estat de conservació bastant notable, ocupada per magatzems, tallers i habitatges.\n Artigues i Vidal, J. i Mas i Palahí F.; 2012, pàg. 551


La Sargantana Ibèrica - Origami Rotor, Joguina de Paper\nUn Rotor de Paper\nvideo // Origami Rotor by Senbazuru Origami\nUPCICLATGE / PAPIROFLÈXIA\nS'apropen les festes de Nadal, cap d'any i reigs i els bonics i tradicionals embalatges de paper. Per a reciclar-los bé i aprofitar al màxim dels vostres regals, proposem un plegatge ideal per a impressionar els nens, afegir un missatge personalitzat a un regal, o simplement desembarrassar-se dels embolcalls deixats a terra.\nVal la pena entendre, practicar, i dominar aquest plegatge, una mica ardu, estem d'acord, però el resultat és molt més performant en vol que un senzill o clàssic avió.\npermalink Youtube.com: http://www.youtube.com/watch?v=xvSq9mXYkMw\nL'hem provat per tú..\nAls nostres lectors Andorrans, acostumats a observar molts helicòpters i pocs avions, aquest rotor segur que li encantarà. Als de les planes que hauran vist més arbres a la tardor, que sapigueu qu'aquest rotor gira com la fulla (fruit) d'un acer.\nSi no sabeu res de papiroflèxia, comenceu amb un clàssic avió. Preferiu un model fet a partir d'un quadrat, proveu de mentalitzar les línies principals marcades o imaginàries del quadrat (mitjanes, diagonals i subdivisions d'aquelles), també proveu de dominar la tècnica del contra-plegatge, útil aquí per a amagar el paper dins el cos del rotor a la etapa final.\nObjecte: helicòpter tipus UAV* rotor, volant com una fulla (fruit) d'acer.\n◾La primera dificultat consisteix en refrenar les vostres ganes de plegar pensant que els primers passosnomés sirveixen a marcar punts de referència a les extremitats del quadrat.\n◾La segona dificultat sera el plegagte amb moviment rotatiu, que permet crear les dues ales del rotor.\n◾La tercera és el moviment quasi final de translació de les ales necessari per a desplegar-les i fer que el conjunt es matengui ben agregat.\n* Unmanned Aerial Vehicle (en anglès.), drône (en francès)


Com utilitzar endolls de Armènia a Noruega\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Armènia a Noruega en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Armènia a Noruega sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.\nSituació ideal: tots els connectors utilitzats a Armènia també s’utilitzen a Noruega. No necessitareu cap adaptador (però consulteu els voltatges i les altres seccions d’aquest informe). Felicitats !!!!


El MNAT podria tancar portes durant dos anys per obres a l'edfici\nL'Estat licitarà la millora del Museu d'Arqueologia de Tarragona l'any vinent\nLa façana de l'edifici del Museu Nacional d'Arqueologia de Tarragona de la plaça del Rei.\nEl MNAT podria tancar portes durant dos anys per obres a l'edifici\nTambé està prevista la convocatòria del Pla d'Usos de la Tabacalera per decidir el futur de l'antiga fàbrica de tabacs\nActualitzada 11/01/2017 a les 20:22\nLa seu del Museu Nacional Arqueològic de Tarragona (MNAT) tancarà portes aquest any per executar diverses obres de reforma a l’edifici de la plaça del Rei. El director en funcions de l’organisme, Xavier Llovera, ha avançat aquest dimecres que el tancament es podria produir l’1 de setembre i que s’està negociant traslladar l’activitat i les exposicions de l’Arqueològic a un tinglado del Port de Tarragona mentre durin els treballs, que tenen un termini d’execució de més de dos anys. El govern espanyol -propietari de l’edifici- ja ha licitat els treballs de millora i climatització de les instal·lacions. En paral·lel, la Generalitat -com a gestora del recinte- impulsarà la renovació del relat i la presentació museogràfica dels elements que s’hi exposen.\nLlovera ha detallat que l’Estat assumirà les obres per adequar l’edifici a la normativa vigent en temes de seguretat i confort. Segons el director en funcions del MNAT, es donarà compliment així a una sentència judicial que reconeixia que l’immoble presenta deficiències relatives a la climatització, tal com denunciaven els treballadors. En aquest sentit, es preveu que calgui canviar portes i finestres, instal·lar calefacció i aire condicionat, així com una escala d’emergència.\nActualment, la direcció del MNAT treballa amb l’escenari de tancar el museu l’1 de setembre perquè les obres no interfereixin les visites turístiques dels mesos d’estiu, i també negocia amb el Port que la seva activitat es pugui traslladar temporalment a un tinglado. Al seu torn, la Generalitat aprofitaria el període de tancament per renovar el relat i la presentació museogràfica dels elements antiquats que, segons Llovera, estan «antiquats».\nAixí mateix, la institució podria impulsar canvis en el sistema de tiquets d’accés als principals monuments. D’una banda, s’està treballant per comercialitzar un bitllet únic per visitar la capçalera del Circ, el Pretori i el MNAT, ha dit Llovera, però també s’està estudiant un ‘forfait’ únic que inclogui «la totalitat del Patrimoni Mundial» que actualment és de pagament.\nConcurs pel Pla d’usos de la Tabacalera\nEn paral·lel, està previst que aquest any es convoqui el concurs del Pla d’Usos de la Tabacalera per decidir el futur de l’antiga fàbrica de tabacs. Amb un sostre de 45.000 metres quadrats, es calcula que la seva reforma podria assolir els 100 milions d'euros. El MNAT és un dels equipaments que està previst que s’hi ubiqui a llarg termini, en un espai d’entre 9.000 i 11.000 metres quadrats.\nLa Direcció General de Patrimoni de la Generalitat i l’Ajuntament de Tarragona ja estan preparant les bases per planificar el futur de l’espai. De fet, dimarts ja es va produir una reunió al consistori per abordar la qüestió. Llovera, que també és cap de la divisió d’actuacions en museus i monuments de l’Agència Catalana de Patrimoni, s’ha mostrat convençut que el concurs despertarà l’interès de grups de treball multidisciplinars.\nDesprés de la jubilació de Francesc Tarrats com a director del MNAT, l’organisme encara li busca un relleu definitiu. Fins aquest dimarts, s’havien presentat almenys sis candidats al càrrec. El director en funcions ha detallat que el jurat es reunirà per deliberar a principis de febrer i que, presumiblement durant el mes de març, el nou responsable ja agafarà les regnes de l’organisme.\n1.Detingut un jove de 19 anys per agredir i...\n2.Crema un vaixell en una nau del polígon de ...\n3.El Jutge de Disciplina de LaLiga suspèn ...\n5.Linares es nega a jugar més amb el Reus\n6.Las Palmas busca un vol xàrter per tornar a ...\n7.Filtren 733 milions d'adreces de correu ...\n8.El partit entre el Reus i Las Palmas sí que es ...\n10.Vicenç Lleonart, nou sotscap de la Regió P...\n1. Carrizosa qualifica de «déjà-vu» la ponència pe...\n2. La Terra Alta estrena una Ruta del Vi\n3. Els «presos polítics» arriben a l'Índia\n4. Cabify demana que es persegueixin les...\n5. Preocupació entre els hotelers de la Costa ...\n6. Cinc taxistes detinguts per atacs a vehicles...\n7. El PPC emmarca en la «llibertat d'expressió» el...\n8. Tete torna a la convocatòria\n9. Junqueras: «La solució política per a Ca...


Bibliomenorca - Xarxa de biblioteques de Menorca - Entrevista Miquel Capó Dolz\nUn crac editorial a l'aula de matemàtiques\nMiquel Capó Dolz, nascut a Ciutadella fa 35 anys, és un fenòmen editorial poc conegut a la nostra illa.\nEl seu primer llibre el va publicar l'any 2005 i des d'aleshores ha tret al mercat vint-i-tres títols. Tots ells publicats per editorials espanyoles de prestigi dins el camp de la divulgació científica. Més de 40.000 exemplars venuts, importants vendes a Sud-amèrica, drets venuts per a una propera edició a Indonèsia i presència a La Fira del Llibre de Frankfurt, on diferents editorials internacionals han mostrat interès per la seva obra.\nEl Rompecabezas, Nivola, CCS, Edaf, Ediciones B, Montena i Ceac són les empreses que, fins ara, l'han editat. La darrera ha estat l'editorial catalana Cossetània, i amb ella ha publicat recentment el llibre "100 qüestions de matemàtiques", el primer escrit originalment en llengua catalana.\nMalgrat aquests xifres espectaculars, en Miquel és una persona modesta a qui no li agrada la publicitat i que conserva intacta la seva vocació docent. Per què això d'escriure?\nEscriure llibres és una activitat que va sorgir per casualitat i a la que m'he continuat dedicant en el meu temps lliure perquè té sortida en el mercat; les editorials m'ho demanen i m'agrada fer-ho.\nQuina va ser aquesta casualitat que et va fer publicar el teu primer llibre?\nVa sorgir durant un Taller de matemàtiques al col·legi de la Consolació l'any 2005. Tenia uns apunts que vaig interpretar que podien ser útils per a molta altra gent. Els vaig enviar a diferents editorials, i El Rompecabezas, una editorial madrilenya especialitzada en llibres de divulgació científica i històrica per a fillets, em va publicar una sèrie de cinc llibres amb el títol general "El país de las mates. 100 problemas de ingenio". Amb aquells cinc llibres pensava que acabava la meva aventura editorial, però el tema ha continuat interessant i, afortunadament, tot el que he escrit fins ara ha tingut sortida en el mercat.\nEn Miquel exerceix de professor de matemàtiques d'ESO i 1r de batxillerat a l'iES M. Àngels Cardona de Ciutadella. Ho deixaries per dedicar-te al món editorial?\nPer suposat que no. No podria viure de vendre llibres i m'agrada molt l'ensenyament. Algun dia això acabarà i em quedaré ben tranquil amb la meva plaça de professor d'institut.\nÉs feixuga aquesta feina?\nJo m'ho pas bé, evidentment, si no, no ho faria. Cal dir que estic molt damunt de tot el que em publiquen. La temàtica dels problemes d'enginy matemàtic requereix una feina de correcció exhaustiva que arriba a ser avorrida, però és necessària per evitar errors en la publicació final. Per sort, avui dia,a través d'Internet i del PDF, pots revisar fins al darrer detall, i això em permet dir que estic satisfet de l'edició de tots els meus llibres.\nQuin projecte tens entre mans?\nAra estic treballant en la segona part de "365 enigmas y juegos de lógica". Aquest llibre, publicat per Montena, ve acompanyat d'unes encertades il·lustracions i ja se n'han venut més de 10.000 exemplars. Sé que a la Fira del Llibre de Frankfurt hi ha hagut editorials de tot el món interessades a comprar-ne els drets. Qui ja ho ha fet és una editorial d'Indonèsia. No sé en qui idioma sortirà, però estic molt il·lusionat per veure'n el resultat.\nSaps on es venen més els teus llibres?\nLes editorials et donen les xifres globals de vendes, però sense més detalls. Sé que del llibre “Magia y matemáticas”, Ediciones B ha venut més llibres per tot Sud-àmerica, que no pas per Espanya. Això em motiva molt, perquè el que realment em satisfà és ser útil en la divulgació del món de les matemàtiques.\nVas heretar dels teus pares aquesta passió per les matemàtiques?\nNo, en absolut. Des de petit em va interessar aquest món i se'm donava bé. Guardo molt bon record de tots els meus professors de Ciutadella i Barcelona i, de fet, el meu darrer llibre el dedic amb noms i llinatges a tots i cadascun d'ells.\nI el pas a la universitat?\nJo vaig acabar batxillerat amb matrícula d'honor i vaig poder accedir a la Politècnica de Catalunya, que té un nivell molt alt. Ser allà em va servir per baixar-me els fums. Jo tenia matrícula d'honor, però al meu costat tenia companys que es permetien amb tota la naturalitat del món corregir en plena classe a tot un catedràtic o respondre una pregunta brillantment en una sola línia, mentre que jo havia necessitat tres pàgines per fer-ho.\nQue fa un llicenciat de matemàtiques quan acaba la carrera?\nDels meus companys, pocs ens dedicam a l'ensenyament. N'hi ha que treballen a la banca, a Aigües de Barcelona o a l'Agència Espacial Europea, sempre dedicats a temes de programació informàtica, algoritmes, etc. Sortim de la universitat molt preparats per a aquesta mena de feines.\nEstàs satisfet de dedicar-te a la docència?\nSí, molt. És evident que no tots els alumnes tenen el mateix interès per les matemàtiques, però és molt gratificant veure com els pots ajudar. A les classes obligatòries has de seguir el pla d'estudis, però en els tallers optatius pots fer-los pensar més a fons i és aquí on faig servir el contingut dels meus llibres. El problema actual és que aquests tallers tenen unes ràtios superiors als vint alumnes que, al meu entendre, és el màxim acceptable per a fer una bona feina.\nMalgrat ser un dels autors menorquins amb més llibres publicats, ets poc conegut. Per què?\nJa t'he dit que escriure i publicar llibres no és l'objectiu de la meva vida. No en faig promoció, ni publicitat. M'han ofert donar conferències, entrevistes a la ràdio i la televisió, però sempre ho he rebutjat. Agraesc l'interès però aquest no és el meu món. Em defens bé dins una classe, però no tant davant una audiència desconeguda. El diari "Menorca" m'ha entrevistat en tres o quatre ocasions, però poca cosa més.\nA mi m'ha sorprès el teu cas perquè, tot i dedicar-me al món dels llibres, no et coneixia. Autors com Pau Faner i Ponç Pons tenen també un munt de llibres publicats i són coneguts... però Miquel Capó no, excepte, suposo, en el món de les matemàtiques. Per aquest motiu he volgut conversar amb tu i donar-te a conèixer a través del web de la Xarxa de Biblioteques sense que, cal dir-ho, hagis posat cap mena d'objecció, al contrari, tot han estat facilitats.\nEl fet que jo no entri dins del món de la promoció dels meus llibres o que no em vegi en cor de donar conferències, no vol dir que no agraeixi l'interès per la meva obra. No és el meu objectiu, això ja ha quedat clar, però potser alguns llibreters de Menorca venguin algun exemplar més dels meus llibres després d'aquesta entrevista. Record que, després de sortir al diari "Menorca", la Llibreria Catalana de Maó va vendre més. Esper que torni a passar. Sé que els meus llibres estan una mica per tot. A Ciutadella em consta que la llibreria Pau i Vadllibres en tenen algun, tot i que mai se m'ha acudit entrar a preguntar si en venen o no.\nCom saps quina franja d'edat podrà respondre els enigmes i problemes que planteges en els teus llibres?\nSi ets professor, com és el meu cas, això ho saps perfectament. No hi ha dubte possible. Per a les editorials això és molt important perquè a cada moment saben quina mena de llibre volen en funció de la demanda del mercat. Per a ells això és un negoci. M'agrada que sigui així, perquè l'editorial fa de filtre. Consider que si una editorial es vol gastar els diners en publicar-me un llibre alguna cosa deu tenir i això no ho podria saber en cas d’editar-me'l jo mateix.\nMantens alguna mena de contacte amb els teus lectors?\nEl "feedback" entre autor i lector m'interessa. Hi ha plataformes de distribució a través d'Internet, com Amazon, que demanen al comprador la seva opinió sobre el producte adquirit, i a través d'aquí he pogut llegir comentaris positius. També recordo amb afecte el cas d'una escola d'Almeria que va fer llegir un dels meus llibres, i els alumnes en van penjar els comentaris a Internet. Jo els vaig llegir per casualitat i els vaig escriure per agrair-los l'interès. Els fillets de l'escola d'Almeria van al·lucinar, però a mi no em va costar gens fer-ho.\nI amb altres col·legues teus, hi ha contactes?\nJo, no gaire. Visc força aïllat d'aquest món. Sé que hi ha una associació però no en som membre. Hi ha dos autèntiques primeres figures del món de les matemàtiques a les que seguesc i recoman, tot i que els seus llibres no sempre estan a l'abast intel·lectual de la majoria. Em refereixo al catedràtic català Claudi Alsina i al professor anglès Ian Stewart.\nMiquel, ja ha passat una hora de conversa. Ha estat un plaer disposar d'aquest temps perquè ets realment una persona molt enfeinada. Els teus vint-i-tres llibres ja estan penjats al web de la Xarxa, cosa que, lamentablement, no passava. Confio que, a partir d'ara, tinguem notícia puntual de la teva futura producció editorial. Et desitgem molta sort.\nText i foto: Jordi Vila\nDiari Menorca 15.04.2014


Entrevista a Maria Pujolà, presidenta de l'Associació RIPOLLET: "Costa fer-te comprendre" — Ajuntament de Ripollet\n/ Entrevista a Maria Pujolà, presidenta de l'Associació RIPOLLET: "Costa fer-te comprendre"\nEntrevista a Maria Pujolà, presidenta de l'Associació RIPOLLET: "Costa fer-te comprendre" https://www.ripollet.cat/actualitat/noticies/9662 https://www.ripollet.cat/actualitat/noticies/9662/@@images/image/preview\nEntrevista a Maria Pujolà, presidenta de l'Associació RIPOLLET: "Costa fer-te comprendre"\ndimecres 16 gener 2008\nLa Fibromiàlgia i la Síndrome de Fatiga Crònica són dues malalties que no permeten a la persona que la pateix fer vida normal. L'Associació RIPOLLET neix amb la voluntat de donar suport a aquestes persones i als seus familiars.\neBR. Com neix la vostra associació?\nTotes les persones que formem part de l'associació som de Ripollet i ens vam conèixer en un grup de suport psicològic, amb la psicòloga Mery Levi, gràcies a qui ara som una associació.\neBR Quin és el vostre objectiu?\nDoncs a part de realitzar activitats com ara xerrades, volem donar veu a algunes reivindicacions, com per exemple, que sempre hi hagi un reumatòleg al CAP, especialista en aquesta malaltia. També hem demanat un monitor especial per fer aquagym al poliesportiu. També donem informació dels tractaments i avenços que s'estan fent.\neBR Quins tipus de tractaments hi ha per es dues malalties?\nFarmacològic cap de concret. Tots són per ajudar a suportar els símptomes, però sovint són medicaments tant forts que no tothom els pot prendre. Després també hi ha el suport psicològic que és importantíssim. La incomprensió de les persones que tenim aquestes malalties és molt gran, tant a la feina com a casa.\neBR On us podrem trobar?\nDoncs encara no tenim seu pròpia, però aviat tindrem un espai, amb hores de visita al Centre Cultural. Les persones que es vulguin poden contactar amb nosaltres a


Jornades d’Estudis Comarcals 2020 – Grup de Recerca de Cerdanya\nJornades d’Estudis Comarcals 2020\nLa IV edició de les Jornades d’Estudis Comarcals havia de tenir lloc el 14 de novembre a Bellver de Cerdanya, però l’actual situació sanitària ens ha obligat a canviar el seu format i fer-les online. Així, oferim la possibilitat a tots els autors que ho desitgin de fer les presentacions de les seves comunicacions en video, que es podran veure al canal de youtube del GRC.\nIndependentment, totes les comunicacions que havien estat presentades a les Jornades d’Estudis Ceretans 2020 es publicaran igualment a la revista ERA que s’editarà el 2021.\nLes comunicacions de les JEC 2020 es divideixen en 6 grans blocs: Història medieval, Història moderna i contemporània, Patrimoni, Literatura, Urbanisme i Medi natural. A més, hi ha dues conferències: una d’història i l’altra de medi natural.\nA continuació trobareu els resums de les diferents comunicacions, així com els videos rebuts, pitjant al títol de cadascuna.\nAl final de la pàgina podreu veure seguides totes les comunicacions i les conferències rebudes.\nQuan el Pirineu Oriental era un eix estratègic: Talló i la Cerdanya a l'Antiguitat Tardana\nTítol: Quan el Pirineu Oriental era un eix estratègic: Talló i la Cerdanya a l’Antiguitat Tardana\nAutor: Oriol Olesti\nEl Trencalòs (Gypaetus barbatus) a la Cerdanya, Catalunya i Andorra\nTítol: El Trencalòs (Gypaetus barbatus) a la Cerdanya, Catalunya i Andorra\nAutor: Àngel Bonada, Grup d’Estudi i Protecció del Trencalòs a Catalunya\nEls comtes de Cerdanya del casal de Barcelona: un apanage reial carregat de conseqüències (segles XII-XIII)\nTítol: Els comtes de Cerdanya del casal de Barcelona: un apanage reial carregat de conseqüències (segles XII-XIII)\nAutor: Carles Gascón\nAbstract: La incorporació del comtat de Cerdanya als dominis dels comtes de Barcelona l’any 1118 va comportar notables dificultats de gestió sobre uns territoris allunyats del centre de poder dels nous sobirans, en un context caracteritzat per uns mecanismes administratius i de govern rudimentaris. La manca d’una integració real dels nous dominis i la necessitat de dotar els fills no primogènits de la dinastia comtal, propicià la implantació d’una branca menor de la dinastia barcelonina com a nous comtes de Cerdanya a partir de 1162. Estretament fiscalitzats per la branca principal de la família, els nous comtes de Cerdanya no gaudiren de gaire autonomia de govern, si bé a partir de 1185 esdevingueren també comtes de Rosselló. En qualsevol cas, la vigorosa personalitat del darrer d’ells, el comte Nunó Sanç (1212-1241), generà unes dinàmiques carregades de conseqüències a llarg termini en l’evolució política de la Cerdanya i el Rosselló.\nEl llibre dels fogatges de Cerdanya (1365-1374): fiscalitat de guerra a la Terra de Cerdanya i l’Urgellet\nTítol: El llibre dels fogatges de Cerdanya (1365 – 1374): fiscalitat de guerra a la Terra de Cerdanya i l’Urgellet\nAutor: Gerard Cunill i Costa\nAbstract: El llibre dels fogatges de Cerdanya es crea l’any 1365 com a conseqüència de les corts de Tortosa. S’acorda un fogatge general a tot Catalunya, i el donatiu més gran del segle XIV, degut a la situació precària de la Corona, per la guerra contra Castella. La gestió d’un donatiu tant gran, anirà delegada a la Diputació del General, qui a la vegada, delegarà als anomenats comissaris (un per cada vegueria) les potestats per poder recaptar el donatiu en la seva jurisdicció. Realitzaven una funció financera, entre les comunitats locals, i la Diputació, qui finalment pagava les soldades dels mercenaris.\nEl comissari de Cerdanya tenia jurisdicció a la Cerdanya, el Baridà, la Vall de Ribes, i el Vescomtat de Castellbò. Per la potestat conferida per les corts al comissari, per poder estendre àpoques, ell va crear el llibre dels fogatges, que recull cada un dels pagaments, durant gairebé 10 anys, assistit per la institució notarial puigcerdanesa. Aquest llibre ens plasma la gestió del comissari i del notari, i també, ens mostra un mapa polític d’aquests indrets, durant el tercer quart del segle XIV.\nPere d’Aragall, el “Bord d’Aragall”, batlle de Bellver i sotsveguer de Baridà (1367-1385)\nTítol: Pere d’Aragall, el “Bord d’Aragall”, batlle de Bellver i sotsveguer de Baridà (1367-1385)\nAutor: Enric Xargay i Vallès\nAbstract: Pere d’Aragall, anomenat el Bord d’Aragall, era escuder de la cambra de Pere el Cerimoniós. Realitzà, al servei del rei, nombrosos viatges a l’estranger i, amb el temps, es convertí en enllaç habitual del rei amb el comte de Foix. A partir de 1367 i fins a la seva mort, l’any 1385, exercí l’ofici de batlle de Bellver i sotsveguer del Baridà, càrrec que simultanejà amb les missatgeries reials.\nS’ha conservat la declaració de l’Aragall en el procés promogut l’any 1383 pel procurador reial per determinar els límits del terme de Montellà. Se sospitava que el Capítol d’Urgell, senyor d’aquest terme, usurpava propietats del rei. La declaració permet una aproximació al personatge que no és possible a través de la documentació notarial o cancelleresca.\nEl Bord d’Aragall era senyor de Cortàs i també va actuar com a senyor de Lles i Travesseres en casar-se amb Sibil·la de So, viuda de l’antic senyor, Jaume Cadell, executat l’any 1369 a Puigcerdà. El Bord d’Aragall era oncle de Blanca d’Aragall senyora del Quer i Ansovell, que havia viscut també, com Sibil·la de So, l’execució del primer marit, quinze anys abans. Blanca es tornà a casar l’any 1358 amb Bernat de So, vescomte d’Èvol.\nLa lluita pels cereals al comtat de Cerdanya en temps del rei Pere el Cerimoniós i les seves conseqüències posteriors\nTítol: La lluita pels cereals al comtat de Cerdanya en temps del rei Pere el Cerimoniós i les seves conseqüències posteriors\nAutor: Miquel Sitjar i Serra\nAbstract: Els cereals han estat una part important de l’agricultura a la Cerdanya i, fins i tot, a títol més literari que real, n’ han configurat la identitat mítica en fer-se presumptament derivar el nom antic de Ceritania del de la deessa Ceres, la patrona romana de l’agricultura. Aquesta importància real o mítica dels cereals va fer que els cònsols de Puigcerdà en volguessin tenir el control, essent per això un dels continguts dels privilegis d’aquesta vila, negociats primer amb els reis de Mallorca, i després amb Pere el Cerimoniós des de 1357 fins al final del seu regnat. Durant aquest anys, enmig de moviments de tropes, caresties i pestilències, es varen mantenir, no sense conflictes, aquests privilegis sobre el blat que es van consolidar i confirmar en regnats posteriors. A partir de documentació poc coneguda de l’Arxiu Comarcal de la Cerdanya (ACCE), es farà una cronologia dels fets per apuntar alguna conclusió sobre aquesta singularitat jurídica de Puigcerdà i Cerdanya.\nLa immigració francesa a la Cerdanya durant els segles XVI i XVII\nTítol: La immigració francesa a la Cerdanya durant els segles XVI i XVII\nAutor: Alexandra Capdevila i Muntadas\nAbstract: Tot i que l’estudi de la immigració francesa ha esdevingut un tema clàssic dins la historiografia catalana, la Cerdanya no disposa d’estudis sobre aquesta temàtica, més enllà de les aportacions de Joan Peytaví per a la Cerdanya francesa. Aquest buit bibliogràfic s’explica segurament per la manca de llibres de matrimonis conservats durant els segles XVI i XVII. Tanmateix, tot i que aquesta font documental ha estat la més utilitzada, existeixen altres tipologies documentals, com els capítols matrimonials, que permeten aproximar-se a l’anàlisi d’aquest flux migratori.\nSi es té present que Puigcerdà es va erigir en una de les rutes de pas de molts dels immigrants francesos arribats a terres catalanes interessa escatir fins a quin punt aquesta comarca va acollir un contingent important de francesos.\nEn aquest cas, la proposta de comunicació que es planteja per aquestes jornades té per objectiu aproximar-se a l’estudi d’aquesta onada migratòria dels segles XVI i XVII a la Cerdanya a partir del buidatge dels capítols matrimonials dels segles XVI i XVII a les notaries de Bellver i Montellà i Puigcerdà. El seu estudi ha de permetre conèixer la proporció d’immigrants francesos establerts en aquest territori, com va evolucionar aquest degoteig poblacional al llarg de les centúries, quins efectes va tenir el Tractat dels Pirineus del 1659 en el desenvolupament d’aquests desplaçaments humans i, finalment, d’on provenien.\n1568, hugonots a l’Arièja\nTítol: 1568, hugonots a l’Arièja\nAutor: Lluís Obiols i Perearnau\nAbstract: L’aparició i difusió del protestantisme durant el segle XVI va provocar un dels grans conflictes bèl·lics europeus d’aquella època: les guerres de religió. En un indret fronterer com la Cerdanya, on entraven en contacte les terres que depenien de la monarquia catòlica hispànica i el regne de França, aquest conflicte va tenir unes notables repercussions, amb constants ràtzies i incursions entre els protestants que s’expandien al nord del Pirineu i els habitants catòlics del sud.\nEn un moment d’auge de les hostilitats, el 1567 i 1568, es va planejar una expedició per foragitar els protestants de l’Arièja, en la qual s’unirien els catòlics d’aquesta mateixa vall juntament amb tropes dels seus territoris propers, com la Cerdanya. La proposta dels catòlics ariegesos, que van oferir la possessió del castell de Merens als seus auxiliadors del sud en contraprestació, va provocar una situació inèdita. El que pels veïns del nord i del sud del Pimorent era només un gest de col·laboració i bon veïnatge, va esdevenir, segons els nous criteris imposats per les polítiques centralitzadores dels grans estats, un conflicte de política internacional que va arribar al més alt nivell institucional.\nEl pas de Josep de Calassanç per la Cerdanya\nTítol: El pas de Josep de Calassanç per la Cerdanya\nAutor: Aniol Noguera\nAbstract: Devem a Josep Calassanç la creació de la primera xarxa d’escoles d’ensenyament primari i gratuït, l’Escola Pia, que s’estengué durant el segle XVII i XVIII arreu d’Europa i que va esdevenir model per a l’escola de servei públic.\nLa biografia de Josep Calassanç (1557-1648) transcorre en terres del bisbat d’Urgell, al servei del Capítol i del Bisbe, fins el 1592, quan anà a Roma. Una antiga tradició oral afirma que estigué a Puigcerdà i a Enveig. Però, quan i per quin motiu tingué lloc aquesta estada?\nEls historiadors escolapis del segle xx van obrir diverses vies de recerca, les quals hem revisat i hem pogut ampliar el coneixement sobre aquesta tradició i la seva veracitat.\nLa partició de la Catalunya (1658-1660)\nTítol: La partició de la Catalunya (1658-1660)\nAutor: Michel Bougain i Annie Bougain\nAbstract: El Tractat dels Pirineus (7 de novembre 1659) és el resultat de negociacions principiades al 1658, que varen atribuir successivament a França el Rosselló, el Conflent, el Capcir i la part de Cerdanya situada eventualment al vessant francès.\nCaldrà tres sèries de conferències tumultuoses per arribar a la partició actual de la Cerdanya, que França va reivendicar finalment en totalitat, i a la creació de l’enclavament de Llívia en canvi de la vall de Querol.\nAquest procés complex va posar en perill la pau entre els dos paisos i més enllà en Europa, Espanya negant el casament de la seva Infanta amb Louis XIV, ara que sense casament el Tractat hauria vingut a ser caduc.\nAquest estudi va ser possible gràcies al Arxiu de la Corona de Castilla (AGS) conservat a Simancas, molt de temps inaccesible i, que no va ser estudiat especificament sobre aquesta període de 1658/1660.\nL’entrada a la Cerdanya del Bisbe Justí Guitart l’any 1920\nTítol: L’entrada a la Cerdanya del Bisbe Justí Guitart l’any 1920\nAutor: Daniel Fité i Erill\nAbstract: El juliol de 1920 va fer la seva entrada solemne a la Diòcesi d’Urgell el bisbe Justí Guitart Vilardebó. Aquesta, es va produir per Cerdanya, arribant primer a Ribes de Fresser en tren i després dirigint-se a la vila de Puigcerdà en automòbil. La capital cerdana s’engalanà per a rebre el nou prelat durant els dos dies de la seva estada. El relat d’aquests esdeveniments, enguany centenaris, vol servir també per parlar de com s’organitzava el teixit parroquial de la Cerdanya i el paper que jugava l’Església i la religiositat dels habitants de la comarca durant el període de 1910 a 1930. Una comarca llavors plena d’una religiositat fecunda, viva i rica espiritualment. També en patrimoni religiós, moble i immoble, que sofriria de forma tràgica i colpidora, el saqueig i la destrucció, durant l’onada de terror revolucionari i sacríleg contra l’Església i els seus ministres desenrotllada a partir de l’any 1936. Els arxius parroquials i notarials no van escapar d’aquesta barbàrie, fent que avui sigui difícil documentar molts aspectes de la vida quotidiana dels segles XIX i XX, havent de recórrer a fonts externes o de tipologia diversa. Aquesta comunicació vol ser una petita aportació a la vida religiosa a la Cerdanya al primer terç del segle XX, un petit mirall, a un passat tan proper i alhora tan llunyà, al caliu d’un esdeveniment social com fou l’arribada del nou prelat urgel·lità ara fa cent anys.\nCertificacions mèdiques recomanant les aigües de la Cerdanya francesa\nTítol: Certificacions mèdiques recomanant les aigües de la Cerdanya francesa\nAutor: Ferran Sabaté i Casellas ; Elisenda Sabaté i Pérez\nAbstract: Les propietats medicinals d’algunes fonts d’aigua de la Cerdanya, son conegudes des de l’Antiguitat. Han estat utilitzades per via interna (aigua de beguda) o per via externa (banys termals). Segons la seva composició química o la seva temperatura a la sortida, s’han recomanat per al tractament o la prevenció de diferents tipus de malalties o carències minerals.\nA l’Arxiu Comarcal de la Cerdanya, és conserven certificacions mèdiques o de caràcter sanitari, de l’any 1835, recomanant prendre les aigües de l’Alta Cerdanya. A traves d’aquests documents podem conèixer els noms dels metges prescriptors, el lloc d’exercici, el nom dels malalts, la seva ocupació, el seu lloc de residencia i el tipus de malaltia per al qual li és prescrita l’Hidroteràpia.\nArqueologia i història de la Línia P. Les estructures defensives del Pla d’Anyella (Toses i Alp) i la fortificació dels Pirineus entre 1940 a 1957\nTítol: Arqueologia i història de la Línia P. Les estructures defensives del Pla d’Anyella (Toses i Alp) i la fortificació dels Pirineus entre 1940 a 1957\nAutors: Eulàlia Díaz, Laia Gallego, Alba Peña-Muñoz, Jordi Ramos i Queralt Solé\nAbstract: Al llarg dels segles les muntanyes dels Pirineus han estat lloc de pas i de refugi però també esdevenen una frontera natural que separa la península Ibèrica de la resta de l’Europa continental. Aquesta frontera geo-política seria potenciada pel règim franquista mitjançant la construcció d’una línia defensiva que recorreria els Pirineus des del Mediterrani a l’Atlàntic, l’anomenada Línia P. Es tracta de la darrera obra de defensa construïda a la frontera Nord que se suma a moltes d’altres des del tractat dels Pirineus 1959.\nAixí doncs, la Línia P es va construir al llarg de la frontera pirenaica per defensar l’Espanya franquista d’una possible invasió al territori per part dels aliats entre els anys 1940 i 1957, en que es paralitzà definitivament la seva construcció. Sotmeses a secret oficial, les construccions van romandre discretes integrades en el paisatge muntanyós, fins que amants del Pirineu es comencen a preguntar per les estructures que es reparteixen al llarg de la Serralada.\nPresentem la investigació realitzada al Pla d’Anyella en la que es van es va poder analitzar una part dels fortins que componien el Centre de Resistència 49 de la Línia de Defensa dels Pirineus, ubicat en aquest pla entre els municipis d’Alp i Toses a la Cerdanya.\nL’estudi històrico-arqueològic d’aquestes infraestructures busca eixamplar les perspectives que han abordar aquesta temàtica. En aquesta investigació, doncs s’intenta aportar les eines i els coneixements de la perspectiva arqueològica. D’aquesta manera, busquem ampliar la documentació pel que fa als mètodes de construcció, els materials utilitzats, la integració en el paisatge, l’adaptació a l’orografia del terreny, la composició geològica, l’estudi de l’indret en què es van ubicar les infraestructures, etc. D’aquesta manera procurem contrastar les fonts escrites de les que disposem amb les dades que n’obtenim del registre arqueològic.\nLa Línia P s’integra en una tendència militar estesa en l’Europa d’entreguerres, la qual procura l’aprofitament de la geografia per a la fortificació del paisatge i és una mostra de continuïtat amb les línies defensives aixecades durant la mateixa guerra civil. A Catalunya, per exemple, podem constatar la construcció de la línia del Cinca, la de la costa i les cinc que s’intenten bastir al llarg del territori català . D’aquesta manera, la morfologia de la serralada pirenaica determina com s’organitza la defensa dels pirineus, i observem com els criteris en la seva construcció son sotmesos a les característiques del paisatge.\nAixí doncs, donada la orografia de la serralada pirenaica, la Cerdanya és considerada un punt altament estratègic com a principal via d’accés a Catalunya des del continent europeu juntament amb la del Pertús. Per aquest motiu l’exèrcit franquista projectà un gran nombre de fortificacions en aquesta zona, als que se’ls hauria donat alhora prioritat a l’hora de començar a construir la línia defensiva. Com a resultat de la priorització estratègica, al llarg del paisatge muntanyós de la Cerdanya s’hi estenen gran quantitat d’estructures defensives que queden integrades en els seus paisatges, en les que ens hem volgut centrar amb aquesta investigació.\nAquesta se centra en l’anàlisi d’una part dels fortins que componien el Centre de Resistència 49 de la Línia de Defensa dels Pirineus, ubicats al Pla d’Anyella (entre els municipis d’Alp i Toses) a la Cerdanya. Prenem com a punt de partida una casamata de canó antitanc situada a 1846 metres d’alçada caracteritzada per la gran visibilitat de la zona que ofereix ja que la seva ubicació i orientació permet una visió de diversos hectòmetres que controlen el camí de Toses, la Molina i Castellar de n’Hug.\nA partir de la documentació i l’estudi dels elements de l’estructura intervinguda constatem que es tracta d’una construcció militar, la qual es troba integrada en un conjunt defensiu conegut com a Línia P, formant part d’un pla defensiu davant una possible invasió militar a través dels Pirineus.\nPer altra banda, a través de l’anàlisi de les transformacions observables en l’estructura així com els vestigis que hi hem pogut documentar, procurem inferir una lectura de les seqüències d’ús que ha patit l’estructura. A partir d’aquest anàlisi, procurem discernir si, com sembla, mai van arribar a desenvolupar cap mena d’activitat militar, a més de contrastar la finalitat original de l’estructura amb les activitats que s’hi han desenvolupat, així com l’aprofitament dels elements presents en la casamata per a altres finalitats durant les diverses utilitzacions.\nPer últim, procurem reflexionar entorn d’altres aspectes com ara l’impacte de la construcció massiva de fortificacions sobre el territori, ja que la creació de paisatges militaritzats que comporten molt més que la materialitat de les estructures. D’aquesta manera ens obrim a qüestions com el concepte de fronteres polítiques i socials així com les conseqüències de la presència militar de la regió i el domini de l’espai fronterer, com a imposició d’un control estricte sobre les vies de comunicació així com del desenvolupament de les activitats i la vida quotidiana de les persones d’aquesta zona.\nLes colònies Iukaidí i els xalets de l’arquitecte Joep Maria Sostres, educació i arquitectura en un entorn rural\nTítol: Les colònies Iukaidí i els xalets de l’arquitecte Joep Maria Sostres, educació i arquitectura en un entorn rural\nAutor: Pau Vinyes i Roig\nAbstract: El present treball de recerca vol ser una aproximació a les colònies Iukaidí, fundada per les germanes Dolors i Montserrat Bonhora, en el marc de la renovació pedagògica en un context històric dominat pel nacional catolicisme de la dictadura franquista. Les colònies Iukaidí van néixer com expressen les germanes Bonhora en “el desig de fer participar la mainada de ciutat de la riquesa de la vida camperola d’una comarca tan assolellada, tan rica de color, tan atraient com la Cerdanya. Naturalment, dins d’un estil escolta i durant l’època de les vacances escolars”. Els edificis on es realitzaven les colònies -els dos darrers del passeig Pere Elias de Bellver de Cardanya, camí de Talló- configuraven, conjuntament amb la resta de xalets del mateix passeig, un conjunt arquitectònic obra, aleshores, del jove arquitecte nascut a La Seu d’Urgell Josep Maria Sostres. Influenciat per l’arquitecte italià Giusseppe Tarragni, Sostres va construir a finals dels anys quaranta del segle passat, essent arquitecte municipal de Bellver de Cerdanya, el conjunt de xalets del passeig de Pere Elias. El treball conjugarà la modernitat de l’arquitectura de Sostres amb la moderna pedagogia en l’educació en el lleure que oferien les germanes Bonhora. Afegint-hi qui escriu aquestes ratlles fou alumne de les esmentades colònies Iukaidí, fet que es recolzarà amb les vivències personals viscudes al llarg dels anys 1969-1976.\nEl treball anirà acompanyat d’imatges inèdites i de plànols i comptarà amb l’aportació de la Teresa Bonhora i familiars de la Dolors Bonhora i dels arxius públics de Bellver de Cerdanya, de la Cerdanya, del Col·legi Oficial d’Arquitectes de Catalunya així com del fons personal de l’autor de l’article. També comptarà amb bibliografia i hemeroteca sobre el tema.\nLa restauració de l'arquitectura i de les pintures murals de l'església de Sant Climent de Talltorta (Bolvir)\nTítol: La restauració de l’arquitectura i de les pintures murals de l’església de Sant Climent de Talltorta (Bolvir)\nAutor: Montserrat Moli\nAbstract: Des del 2008 l’església de Sant Climent projectada l’any 1667 , fou sotmesa pel Servei de Patrimoni de la Diputació de Girona a un rentat de cara i a una acurada restauració, que a la vegada permeté trobar restes d’antigües construccions, segurament d’alguna de les esglésies preexistents . El 2015 foren bellament restaurades les espléndides pintures barroques, volgudes pel culte Simeó de Guinda Apeztegui, bisbe de la Seu d’Urgell, que converteixen l’església en un rar i meravellós exemple de la poquíssima pintura barroca que ha arribat fins a nosaltres. A la vegada l’ajuntament de Bolvir comprà a l’arxidiocesi de la Seu d’Urgell la deliciosa rectòria, amb la idea de convertir-la en un museu de les peces barroques més preuades.\nEns proposem fer una proposta relativa als autors de les pintures, uns personatges cultes que treballaven en un gran taller monacal com a miniaturistes dels codexs que confeccionaven pel monestir i també per altres cenobis i que a Talltorta foren ajudats per artistes potser menys cultes però importantíssims per la historia de la Cerdanya.\nEl monument a l’exili espanyol a Enveig\nTítol: El monument a l’exili espanyol a Enveig\nAutor: Jean-Louis Blanchon i Martí Solé\nAbstract: El nostre treball comença primer de tot amb la descripció del monument en record dels exiliats espanyols que van morir a l’”Hôpital provisoire de la gare de La Tour de Carol, comune d’Enveitg” durant els últims dies de l’exili republicà el gener / febrer de 1939.\nEl mausoleu és situat al cementiri de la localitat, a l’entrada de la població just a tocar la carretera nacional 20. El recinte acull les restes de cinquanta-quatre republicans morts tot just entrar en territori francès.\nTambé hem consultat el registre d’Estat Civil de l’Ajuntament d’Enveig, i a partir de les dades obtingudes hem confeccionat un quadre resum on hi consten la data de defunció, els cognoms, el nom, la situació, l’origen i l’edat dels difunts.\nCal fer constar que, malauradament, d’algun d’ells no hem pogut recuperar gaires dades.\nComplementem el treball tot recollint tres naixements succeïts aquells dies a l’”Infirmerie de la Garde Mobile de la Gare Internationale de La Tour de Carol, commune d’Enveitg”\nAmb aquest treball, volem treure de l’oblit a aquestes persones.\nEls Jocs Florals de la Cerdanya de 1908: pàtria, literatura i estiueig\nTítol: Els Jocs Florals de la Cerdanya de 1908: pàtria, literatura i estiueig\nAutor: Arnau Mayans\nAbstract: El 15 d’agost de 1908 es van celebrar els primers Jocs Florals dels quals en tenim constància a la vila de Puigcerdà. El certamen presidit per l’aleshores ja exdiputat a Corts Francesc Albó i Martí comptava entre el jurat amb membres tan destacats de la intel·lectualitat puigcerdanenca com el farmacèutic Josep Maria Martí i Terrada i amb estiuejants tan fidelitzats com un Narcís Oller que, tot just feia un parell d’anys, havia publicat Pilar Prim. S’hi van presentar cent trenta-set composicions, una xifra gens negligible que indica la presència d’un gruix important de participants vinculats al fenomen i a les pràctiques de l’estiueig. La majoria de les peces rebudes —sobretot en format poètic— versaven sobre la preciositat del paisatge ceretà imaginat dins d’un territori nacional més ampli.\nEn aquesta comunicació volem aproximar-nos a l’estudi de la literatura jocfloralesca cerdana des d’una perspectiva teòrica que contempli el caràcter nacional i de classe d’aquesta «institució de la ruralitat».\nPremsa escrita i literatura a Cerdanya en el període d’entreguerres: temptativa d’interpretació\nTítol: Premsa escrita i literatura a Cerdanya en el període d’entreguerres: temptativa d’interpretació\nAutor: Tomàs Meinhardt\nAbstract: La present comunicació pretén definir les característiques i repensar els singulars vincles establerts entre la literatura i la premsa ceretana en el període d’entreguerres del segle XX amb l’objectiu de poder reflexionar al voltant del paper que hi tingueren les comarques (en aquest cas la Cerdanya) en quant a l’aportació intel·lectual en clau literària i periodística en el conjunt de les terres catalanes i més enllà de la ja evident centralitat barcelonina. Des del comparatisme literari i la història intel·lectual, es transitarà per la premsa cerdana a partir de publicacions com Ceretània, El Pirineo o La Revue de Cerdagne per tal d’il·lustrar com, sense aquests periòdics i revistes —en plena tensió centre-perifèria— , no hagués sigut viable el desenvolupament del camp literari i intel·lectual català, tot reforçant i recordant una vegada més la idea de que la literatura catalana a principis de segle XX és una literatura de premsa i constituïda fonamentalment sota la seva empara.\nL’ensenyament de la gramàtica al segle XVIII a Puigcerdà\nTítol: L’ensenyament de la gramàtica al segle XVIII a Puigcerdà\nAutor: Enric Sàrries\nAbstract: A començament del segle XVIII l’Ajuntament de Puigcerdà feia la provisió de mestres de Gramàtica mitjançant un pregó públic, en què s’informava dels deures que tindria el candidat acceptat i els drets de què gaudiria.\nEls aspirants s’havien de presentar i superar un examen, que estava rodejat d’una minuciosa litúrgia.\nL’any 1728 l’Ajuntament va signar un contracte amb l’orde de l’Escola Pia.\nAmb aquest pacte podem dir que es va crear una autèntica escola pública a Puigcerdà, però que de fet va servir per a nois procedents de tota la Cerdanya, d’un i altre costat de la frontera. Aquesta escola es va caracteritzar per una determinada organització de les aules, i dels horaris i activitats que es portaven a terme al llarg de la setmana.\nInforme per a la perpètua memòria dels drets de la finca “Els emprius del Paborde”, a La Molina, instat pel seu propietari Manuel Bertrand Cortalé\nTítol: Informe per a la perpètua memòria dels drets de la finca “Els emprius del Paborde”, a La Molina, instat pel seu propietari Manuel Bertrand Cortalé\nAutor: Cristina Forns de Rivera\nAbstract: El 22 de setembre de 1869, Manuel Bertrand Cortalé, adquirí a l’Estat una finca a La Molina que havia estat propietat de la Pabordia de Lillet i que, en ser desamortitzada, passà a mans de l’Estat.\nDins la finca, es localitzava una part amb arbrat i pastures anomenada “Els emprius del Paborde”, antigament coneguda com a “La muntanya del paborde”.\nLa pabordia des de antic tenia arrendats a favor de diverses persones, entre elles habitants a La Molina, certs drets com ara les pastures, el pas ramader per a ramats de llana i cavalls, aprofitament de les aigües i el molí, l’explotació de la casa-hostal entre d’altres.\nManuel Bertrand Cortalé, del qual indicarem la seva relació amb la Cerdanya i particularment amb Das, instà al Jutjat de Barcelona, el 1883, l’aprovació d’un expedient per a la perpètua memòria de aquests drets. Amb aquesta finalitat, es va recollir, el 1884, la declaració de vuit testimonis, habitants o amb relació amb la finca que varen declarar sobre aquests drets.\nDe l’expedient, a petició del nou propietari, es va redactar una escriptura notarial que adjuntà al memorial un plànol detallat de “Els emprius del Paborde”.\nEl memorial és de gran interès per al coneixement de les activitats que es feien a La Molina i els seus habitants arrendataris de la Pabordia; l’existència d’elements proto-industrials com ara el molí, ja desaparegut, al seu lloc es va aixecar la casa-hostal; i els camins i les pastures. El plànol conté una preuada informació sobre les llindes i la toponímia de la zona, a la que farem també esment.\nEls camins públics del terme municipal de Puigcerdà\nTítol: Els camins públics del terme municipal de Puigcerdà\nAutor: Carlos Guàrdia\nAbstract: Des d’una perspectiva geogràfica, els camins públics són aquells que satisfan les necessitats de mobilitat de naturalesa social i econòmica inherents a la col·lectivitat. Aquests camins configuren una xarxa, que és complexa i diversa, tant des del punt de vista morfològic (camins aptes per a vehicles i camins no aptes per a vehicles) com funcional (veïnal, ús agrícola i forestal, mobilitat no motoritzada de lleure, etc.). L’objectiu d’aquesta comunicació és identificar els camins públics d’ús públic del terme municipal de Puigcerdà a partir de fonts documentals de diversa tipologia (administratives, cadastrals, cartogràfiques, literàries) i del reconeixement de camp.\nNoves dades sobre les poblacions d’orquídies dels gèneres Ophrys i Epipactis a la Cerdanya\nTítol: Noves dades sobre les poblacions d’orquídies dels gèneres Ophrys i Epipactis a la Cerdanya\nAutors: Enric Quílez, María Rosés, Gael Piguillem, Francesc Esteban\nAbstract: Els darrers anys s’ha anat evidenciant que les orquídies dels gèneres Ophrys i Epipactis, especialment les primeres, eren molt més freqüents a la Cerdanya del que es pensava originàriament, tant pel que fa al nombre d’espècies, com de localitzacions.\nPel que fa al gènere Ophrys, s’ha descobert que el municipi d’Urús és especialment ric en aquestes espècies i se n’han descobert diverses citacions més, tant de noves espècies a la comarca com de localitzacions específiques.\nTambé s’han localitzat noves localitzacions d’Ophrys al municipi de Ger, en una zona especialment rica en presència d’orquídies, algunes força rares a la comarca.\nPel que fa al gènere Epipactis, aquest s’ha demostrat més estès també del que es pensava, i s’han trobat noves localitzacions fins i tot a municipis com Isòvol o Puigcerdà, on no eren citats amb anterioritat, alguns en llocs certament visibles i transitats.\nAixò ens fa suposar que caldria una recerca més intensa i més primerenca pel territori cerdà, tant de noves espècies com de noves estacions, ja que possiblement són més corrents del que fa només uns anys ens pensàvem.\nEl carrascar de Bellver de Cerdanya (la Baixa Cerdanya)\nTítol: El carrascar de Bellver de Cerdanya (la Baixa Cerdanya)\nAutors: Valentí González i Josep Nuet\nAbstract: Els carrascars són boscos perennifolis de carrasca (Quercus ilex ssp. rotundifolia), un arbre germà de l’alzina (Quercus ilex ssp. ilex).\nLa carrasca és un arbre típic de les contrades mediterrànies continentals, mentre que l’alzina ho és de les contrades mediterrànies marítimes. La distribució a Catalunya dels dos arbres es complementa força: la carrasca es fa a l’interior i l’alzina, a la façana litoral —i també a la rodalia del Montsec—, però al sud del Llobregat la carrasca arriba al litoral.\nLa Baixa Cerdanya és un punt extrem en la distribució de la carrasca, i els carrascars que hi trobem són raríssims. El carrascar de Bellver de Cerdanya és un bosquet isolat i constitueix un bon exemple d’aquests carrascars pirinencs.\nEn aquesta ponència presentem els resultats obtinguts d’un estudi fitosociològic fet en aquest carrascar durant aquest any.\nLa meteorologia a finals del s. XIX i principis del s. XX a Puigcerdà\nTítol: La meteorologia a finals del s. XIX i principis del s. XX a Puigcerdà\nAutor: Trini Cadefau\nAbstract: A l’Arxiu Comarcal de la Cerdanya es conserven els registres de dades meteorològiques de finals del s. XIX i principis del s. XX molt complerts, la qual cosa permet fer una anàlisi objectiva del temps. Per altre part, en el mateix període, el setmanari comarcal (La Cerdaña o La Cerdanya de 1897 a 1906 i Ceretania de 1906 a 1936) recull el temps fet durant la setmana, ja sigui en petits apunts o publicant les dades meteorològiques. Concretament destacaríem el seguiment que va fer sobre el desbordament del riu Querol la nit del 28 al 29 de juny de 1902. Entre d’altres, s’analitza aquesta adversitat meteorològica.\nLes JEC2020 en línea\nJa que no és possible que els autors dels treballs exposin les seves comunicacions presencialment, podeu veure les que ens han enviat a la llista de reproducció de les JEC2020 que hem preparat a Youtube.\nLes Jornades d’Estudis Comarcals estan organitzades per l’Arxiu Comarcal de la Cerdanya i el Grup de Recerca de Cerdanya, amb la col·laboració de l’Institut d’Estudis Ilerdencs, la Diputació de Lleida, la Diputació de Girona, el Consell Comarcal de Cerdanya i l’Institut Ramon Muntaner.