Alumnes procedents de tot el món celebren el final del seu primer curs de català a Falset | Consell Comarcal del Priorat\nLa cloenda es va fer dimarts 22 de maig al Consell Comarcal, seu del Servei Comarcal de Català del Priorat\nEl dimarts 22 de maig l’alumnat del nivell Bàsic 1 del Servei Comarcal del Priorat va celebrar el final del seu primer curs de català a la sala d’actes del Consell Comarcal del Priorat.\nDurant l’acte, que van titular La festa de les cultures, l’alumnat va llegir els textos que havien preparat per presentar a la resta de companys i als seus acompanyants informació i costums dels seus països respectius: la República Dominicana, Togo, Moldàvia, els Estats Units i Irlanda, i tot en català. A més, una de les alumnes, que és cantant d’òpera professional, va interpretar un magnífic fragment de Turandot.\nCal destacar que es tracta d’un grup molt divers quant a origen (a banda dels països ja esmentats també hi ha persones del Marroc, Rússia i de l’Estat espanyol, tot i que no van poder ser a la festa) i també quant a localitat de residència al Priorat, perquè actualment viuen a Marçà, Porrera, la Figuera, la Torre de Fontaubella, Torroja del Priorat, Capçanes i Falset.\nRosalia Vernet, la professora i responsable del Servei Comarcal de Català del Priorat; Anna Saperas, directora del Centre de Normalització Lingüística de l’Àrea de Reus, i Joan Reig, gerent del Consell Comarcal, els van felicitar pels progressos i pel fet que en quatre mesos persones d’origen tan divers fossin capaces de comunicar-se en català, i les van animar a continuar amb el seu aprenentatge. D’altra banda, el representant del Consell els va obsequiar amb un llibre sobre la comarca.\nEn acabar, diversos alumnes van dur plats típics dels seus llocs d’origen, que van compartir amb la resta dels presents mentre continuava la tertúlia.\nEl Servei Comarcal de Català del Priorat té previst reprendre els cursos a la tardor, encara que va oferir als presents poder fer cursos intensius d’estiu al juliol a Reus.\nFinalment, recordem que aquest mateix mes de maig el Servei Comarcal de Català del Priorat va presentar a les famílies de l'Escola Antoni de Vilanova de Falset el programa Voluntariat per la llengua. La iniciativa compta amb el suport de l'equip directiu i del professorat del centre, que va animar els familiars a participar-hi, i de l'AMPA, que en va fer difusió.\nDe resultes d'aquesta presentació es van formar sis parelles lingüístiques amb aprenentes interessades a parlar una mica en català i voluntaris o voluntàries que les ajudaran a perdre la vergonya i adquirir més recursos. Les parelles lingüístiques es comprometen a trobar-se una hora a la setmana durant deu setmanes amb un únic propòsit: facilitar la conversa en català perquè aquestes persones que el parlen una mica però no s'atreveixen a fer-ho ho facin amb un voluntari o voluntària que els escoltarà, revisarà i comentarà aquelles paraules o expressions que no acaben de ser adequades en català.\nEstà previst que en les properes setmanes se'n puguin formar més ja que ja hi ha noves aprenentes interessades, així que les persones que vulguin col·laborar-hi com a voluntàries o com a aprenentes encara hi són a temps, i poden adreçar-se al Servei Comarcal de Català del Priorat, per telèfon (977 83 19 83) o per correu electrònic (vxl.reus@cpnl.cat). També poden registrar-se directament al programa a través del web www.vxl.cat.


Tesla ja ven els seus vehicles a l'estat espanyol\nLa marca californiana ja ha desembarcat a l'Estat\nTesla ha anunciat els preus definitius dels seus models per al mercat espanyol. D'entrada, els dos models que comercialitzarà la marca californiana seran el model S i el model X. Més endavant comercialitzarà el model 3, el model d'accés a la marca (que costarà uns 35.000 €).\nEl model S, un esportiu elèctric capaç d'accelerar de 0 a 100 en només 2,7 s, tindrà un preu base de 80.100 €. Per la seva banda, el model X és un SUV amb autonomia de 542 km i que estarà disponible a partir de 103.100 €.\nA més, la marca d'Elon Musk disposa de set estacions 'supercharger' que vol ampliar i fer créixer en el seu projecte d'expansió a la Península. Les primeres entregues de cotxes es faran al llarg del primer trimestre deL 2017, abans de l'obertura dels centres de servei que Tesla preveu inaugurar a Barcelona (seu central de la companyia a l'estat espanyol i Portugal) i les filials a Madrid i Lisboa.\nCom es pot comprar un Tesla?\nEls clients han de comprar el model desitjat a la pàgina web. Un cop formalitzada la paga i senyal, Tesla envia el model semielaborat a la factoria d'Holanda, on s'acaba de muntar. Un cop acabat, el cotxe s'envia a l'estat espanyol en camió i es paga el que falta. La garantia és de vuit anys, tot i que les revisions cada 20.000 km són obligatòries.


El Ferroli Bàsquet Ribes manté la bona línia amb un nou triomf contra l'Àguiles - elPrimer.cat\nL’Intersport Olària Samà i El Surtidor Samà també guanyen\nEl Ribes duu un balanç de tres victòries i una derrota // CB RIBES\nEl Ferroli Bàsquet Ribes manté la bona línia al grup 3A de Primera Catalana i dissabte es va imposar a l’Àguiles–Plasfoc per 86-73.\nL’encert de Josep i Manel en atac i un gran treball col·lectiu en defensa de tot el grup van ser dos factors fonamentals que expliquen el triomf dels blaus.\nEl partit es va trencar al tercer quart, quan l’equip d’Arnau Martrat va explotar en la parcel·la ofensiva i va establir les primeres diferències importants. En l’últim període, el Ribes va mantenir un ritme viu en atac per adjudicar-se la tercera victòria en quatre partits. Només porta un millor balanç que els blaus l’Olesa, amb un ple de triomfs.\nL’Intersport Olària Bàsquet Samà, per la seva part, va sumar la primera victòria. Va aconseguir-la diumenge a la pista dels Monjos per 55-68. Els vermells van fer un gran treball defensiu i van guanyar tots els quarts.\nEn la Primera Catalana femenina, El Surtidor Bàsquet Samà continua intractable i es va imposar a la pista de l’AESE per 38-49. L’equip vermell no va arronsar-se i va saber picar pedra per sumar el quart triomf en quatre partits. El Samà ja és líder en solitari del grup 3A.


ACTIVITATS PER TREBALLAR EL TRAÇ | PARAULES\nACTIVITATS PER TREBALLAR EL TRAÇ\nEn altres articles ja us he parlar de la necessitat de treballar el traç en les primeres etapes d’aprenentatge de l’escriptura.\nEl gest gràfic és un aspecte més a tenir en compte a l’hora d’ensenyar a escriure als infants, si bé no és pas l’únic.\nEn tot cas, el que és important és posar consciència en cadascun dels aspectes que intervenen en el procés d’aprenentatge de l’escriptura: les etapes del procés d’adquisició del codi, les habilitats de composició textual, el text (macroestructura i superestructura), les propietats textuals, els aspectes d’ortografia i gramàtica de base i arbitrària i evidentment el gest gràfic.\nAvui us proposo un llistat de destreses que enforteixen la musculatura del canell en els infants i faciliten l’entrenament i l’aprenentatge del traç. És important posar-se d’acord i planificar quines es treballaran a cada nivell de l’EI i del CI.\nAutores com Gisèle Calmy ens han mostrat propostes per a treballar el gest gràfic a partir d’arabescs, contorns, formes, jocs de rectes, desplaçament a l’espai… i han inspirat altres autores contemporànies com Jeanine Villani (Fitxes d’activitats gràfiques 1, fitxes d’activitats gràfiques 2). Feu-hi un cop d’ull!\nAltres articles on parlo de l’educació del gest gràfic,\nL’educació del gest gràfic\nAmb quina lletra ensenyes a escriure?\nLletra lligada o lletra scrib\nThis entry was posted in escriure, Proposta d'activitats and tagged Escriure, gest gràgif, Gisèle Calmy, grafisme, Jeanine Villani, traç on 4 febrer 2017 by mbertr28.\n← IMATGES 16 DE FEBRER, DIA INTERNACIONAL DE LA LECTURA EN VEU ALTA →\nBiblioteca, dones i lectura / Biblioteca, mujeres y lectura / Library, women and reading\nCarta a la tardor, carta a la primavera / Carta al otoño, carta a la primavera / Letter to autumn, letter to spring


Saber més respecte al cognom Taïbo-lesta és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Taïbo-lesta sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Taïbo-lesta.\nEl cognom Taïbo-lesta en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Taïbo-lesta, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Taïbo-lesta és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Taïbo-lesta\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Taïbo-lesta en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Taïbo-lesta, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Taïbo-lesta que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Taïbo-lesta, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Taïbo-lesta. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Taïbo-lesta és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Taïbo-lesta del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Taïbo-lesta en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Taïbo-lesta poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Taïbo-lesta és un cognom més freqüent, i en quins països Taïbo-lesta és un cognom insòlit o inexistent.\nNom de Famille Taïbo-lesta


Entrenadors/es de formació? – Basquet Laietà\nJa fa uns quants anys que vaig decidir dedicar-me al bàsquet de formació tant a nivell d’entrenador com a nivell de coordinació, i he pogut constatar durant aquest temps que es repeteixen una sèrie de comportaments que fan que no es fomenti aquesta formació.\nEl bàsquet és un esport d’equip i per normativa necessita com a mínim de 8 jugadors/es per poder tirar endavant. Els esports d’equip fomenten el grup, la companyonia, la integració, etc. Els entrenadors/es tenim el deure i la responsabilitat de fomentar aquests valors, malgrat que els nens i nenes d’aquestes edats tenen la seva part egoísta i individual.\nAquesta reflexió ve arrel d’un doble enfrontament d’aquesta temporada amb un equip de la nostra lliga. És cert que aquesta temporada la normativa de l’alineció indeguda ha quedat sense efecte degut al Covid 19 i la possible falta d’efectius, però el que no em sembla bé és aprofitar aquesta suspensió de la normativa per fer jugar molt més els jugadors/es més bons en detriment de minuts de la resta. En el primer partit, el nostre rival comptava amb 11 efectius i va alinear 4 jugadors només 2 quarts, mentre que 3 dels més bons en van jugar 6 (les dues coses il.legals en condicions normals). En el segon partit la cosa encara va ser pitjor, tenint 10 jugadors disponibles van fer participar un jugador només un quart, 2 més només 2 quarts i els més bons 7 quarts. Val a dir que en cap dels 2 partits els va servir per guanyar ni de bon tros.\nQuè estem fomentant en aquest cas?, sens dubte el resultat, el ser més bo. Penso que en aquesta edat és molt important que tots els jugadors/es es sentin partíceps del grup (està clar que cadascú en la seva mesura) però hem de fomentar la participació i la integració, ja hi haurà temps en categories superiors (a partir de cadet) de buscar més la competició.\nA banda queden altres actituds que es van produir en aquests partits, com un “entrenador” cridant “pégale”, “pégale” perquè no aconsegueixi encistellar el rival, bronques als seus jugadors sense reforços positius, etc.\nPer sort, el model de la Secció de Bàsquet del C. E. Laietà és un altre, un model formatiu, integratiu, on hi cap tothom, i on tots els jugadors i jugadores poden trobar el seu lloc per desenvolupar les seves aptituds, inquietuds i relacions interpersonals des del respectei la tutela dels nostres entrenadors/es.\nOrgullós del Laie !!!


Palau de Fluvià - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCarretera de Massoteres, a 200 m de la vila\n41° 47′ 20″ N, 1° 17′ 58″ E / 41.788751°N,1.299363°E / 41.788751; 1.299363\nFluvià, Obra de Fluvià, palau de Fluvià o Obra de Santa Llúcia és un palau goticorenaixentista que es va deixar inacabat ja a inicis del segle XVI a la vila de Guissona (Segarra), declarat Bé cultural d'interès nacional. El palau de Fluvià, més conegut com a Obra de Fluvià, és situat a un km de Guissona, vora la carretera que porta a Biosca, a l'antic terme del poble de Fluvià.\nLa façana principal presenta tres obertures a la banda dreta, dues de les quals són finestres amb arcades que se sustenten en mènsules amb motius vegetals i zoomòrfics, i una tercera obertura amb un ull de bou. Les tres finestres conserven elements decoratius gòtics amb arcs rebaixats i motllures pronunciades.\nA la banda esquerra de la façana totes les obertures es troben actualment tapiades i hi ha una finestra molt deteriorada i una porta que donava accés directe des de l'exterior a l'església.\nL'entrada principal estava formada per una gran portada d'arc de mig punt dovellada, de la qual només es conserven les restes. S'accedeix al palau per un vestíbul que dona a una gran sala ricament decorada a mà dreta i a l'església a l'esquerra; davant, com ja s'ha dit anteriorment, un pati que centralitza tot l'edifici. L'ala dreta d'aquest palau l'ocupen un conjunt d'estances intercomunicades per portes amb arcs de mig punt i motllures. En una d'aquestes estances encara es conserva un forn. A l'ala nord s'ubicaven les cavallerisses, que comunicaven també amb l'exterior per una porta al mur est. Les restes de les cobertes deixen endevinar l'arrencament d'arcs torals i voltes de creueria.\nLa decoració del palau era molt sumptuosa i entrelligava elements del gòtic tardà amb altres de renaixentistes. Es conserven encara motllures, frisos decorats amb motius vegetals, filigranes, arcs adovellats que donen accés a les estances, relleus amb motius vegetals, capitells ricament decorats, etc.\nEn el projecte d'aquest palau de ben segur que hi havia la voluntat d'aixecar un segon pis, ja que l'ala dreta de l'edifici presenta una escala de caragol que no porta a cap lloc, ja que no es va arribar a construir mai.\nEl lloc, que pertanyia a la Universitat de Guissona des del 1383, passà progressivament a la jurisdicció del bisbat d'Urgell. El 1505 el bisbe Pere de Cardona en comprà la totalitat dels drets senyorials, i emprengué la construcció d'una residència palau per als bisbes d'Urgell, en substitució de l'antic castell.\nL'obra avançà ràpidament però restà interrompuda el 1514, quan el bisbe Cardona es traslladà a Tarragona com a nou arquebisbe metropolità, moment en què ja n'era acabada i coberta la planta baixa. Les restes de l'edifici permeten de reconstruir no tan sols l'esquema de planta, sinó també la ubicació de les diferents estances, al mateix temps que ens permeten de fer-nos una idea de l'ambició de l'obra i dels mitjans de què disposà.\nEl 1808 amb la Guerra del Francès, els francesos van fortificar l'edifici i derruïren part de la coberta.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Palau de Fluvià\n↑ 1,00 1,01 1,02 1,03 1,04 1,05 1,06 1,07 1,08 1,09 1,10 «OBRA DE FLUVIÀ». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].\n«OBRA DE FLUVIÀ». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Palau_de_Fluvià&oldid=22154357»\nPatrimoni monumental de Guissona\nEdificis de Guissona


El jutjat 18 de Barcelona engega una nova via penal contra l’independentisme\nAvui comencen a declarar els investigats per l'acció exterior de la Generalitat en una causa que s'afegeix a la del Tribunal de Comptes\n26.10.2021 - 09:44\nActualització: 26.10.2021 - 11:44\nNo fa gaire que el Tribunal de Comptes espanyol va executar l’ofec econòmic de desenes d’ex-alts càrrecs de la Generalitat pel procediment contra l’acció exterior entre el 2011 i el 2017. I ara una bona part dels acusats comencen a declarar al jutjat d’instrucció número 18 de Barcelona per la mateixa raó; una via administrativa amb sanció econòmica, i una via penal que pot implicar presó. La jutgessa Carme Garcia comença avui a prendre declaració a la desena d’investigats d’aquesta causa. Els dos primers són Roger Albinyana (ex-secretari d’Afers Estrangers) i Teresa Prohias (ex-directora de serveis). La resta, que declararan durant el mes vinent, són l’ex-secretari del govern Víctor Cullell i la secretària general del Diplocat entre el 2012 i el 2013, Roser Clavell (16 de novembre); l’ex-director general de Cooperació al Desenvolupament Manuel José Vila Motlló, l’ex-secretari general de l’Esport Gerard Martí Figueras i l’ex-director del Consell Català de l’Esport Antoni Reig (22 de novembre); el conseller Raül Romeva i l’ex-secretari general d’Exteriors Aleix Villatoro (24 de novembre) i l’ex-secretari general del Diplocat Albert Royo.\nLa jutgessa els investiga per les acusacions de la fiscalia d’irregularitats en subvencions i contractacions; per la contractació d’estudis i treballs “orientats a la creació de les estructures d’un nou estat tan bon punt Catalunya assolís la independència”, mitjançant subvencions i contractacions de treballs acadèmics que diu que “es van fer al marge de les competències assignades, o bé eludint la concurrència pública, o bé no justificant-ne la utilitat pública, o bé atorgant-les arbitràriament, pagant suposadament factures sense justificar el servei prestat”.\nLa fiscalia ha engegat aquesta via penal arran de les prospeccions que va anar fent, amb l’ajuda de la policia espanyola en la investigació, fonamentant-se en l’informe del Tribunal de Comptes per a ofegar econòmicament els màxims dirigents polítics de la Generalitat que tinguessin un paper destacat en la internacionalització del procés. I la causa penal que s’obre ara s’afegeix a la que fa anys que hi ha oberta i que es troba en la fase final de la instrucció al jutjat d’instrucció número 13 de Barcelona. En aquest cas, es persegueix una trentena d’ex-alts càrrecs per l’organització del referèndum del Primer d’Octubre, i alguns són investigats ara també pel jutjat 18, com Royo, Prohías i Villatoro.\nGerard Martí Figueras\nManuel José Vila Motlló


"Intentem estar al dia de totes les novetats que ens ofereix el mercat".\nAmb ganes de poder-vos oferir una millor i més amplia oferta de material, ja fa uns quans anys vam creure interessant compartir coneixements i motivacons amb d´altres professionals del sector. Amb els quals vam crear el Grup Cordada a través del qual procurem treballar conjuntament per oferir-vos la millor selecció de producctes.\nDes de fa més de 15 anys, ens dediquem a la tria de material tècnic i a l´assesorament per a la pràctica dels esports de muntanya. La nostra motivació és assessorar-vos i equipar-vos per a la pràctica responsable de la nostra activitat esportiva.


Qui és Koeman?\nL’imperi se’t desfà a les mans mentre prens consciència que la renúncia a créixer va ser el principi de la decadència, i que el pes de les teves glòries ha cavat el cau de les misèries. No queda...\nBartomeu també va ser el president més votat de la història del Barça. Aquests rècords, doncs, no son garantia de res.\nPer aturar de forma dramàtica el recompte de vots ja sap Donald Trump a qui ha de fitxar per enviar a Pennsylvania.\nAmb la pandèmia assotant tot Europa el següent pas de la Champions serà jugar partits de futbol 7. Més segurs i divertits.\nTindrem grans eleccions i els realistes, que som els pessimistes ben informats, sabem que tot és sempre susceptible d’empitjorar.\nNomés era una etapa ciclista però observant els corredors doblegant-se sobre la bici vaig veure la humanitat lluitant metre a metre contra el 2020.


Les Trobades d'Escola Valenciana abans a TV3 que a Canal 9 - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans Les Trobades d'Escola Valenciana abans a TV3 que a Canal 9 - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nAquest cap de setmana les Trobades d’Escola Valenciana –que s’allarguen entre els mesos d’abril i juny- arribaven al seu equador amb unes dades que les feien especialment rellevants: La celebració de la trobada a València ciutat, amb la seva importància política i demogràfica, i el fet de ser la primera mobilització massiva contra la LOMQE, també coneguda com Llei Wert, només dos dies després de la seva aprovació pel Consell de Ministres espanyol. Aquesta legislació dificulta també l’ensenyament en valencià, encara que els mitjans d’aquest territori oblidin sovint aquesta qüestió i focalitzin tot el conflicte en Catalunya.\nMés de 40.000 persones –segons dades dels organitzadors- van participar a les trobades de Guardamar de la Safor i pel barri valencià de Benicalap, una xifra de gent força considerable i noticiable pels motius ressenyats més amunt. Així ho va entendre TV3, que va dedicar una peça d’un minut i mig al Telenotícies Vespre d’ahir.\nEn canvi, Canal 9, als informatius de la mateixa franja no es va fer ni una sola menció a les trobades del cap de setmana. L’única referència a la Llei Wert de tot l’informatiu és la declaració oficial del Govern basc oposant-s’hi. En el camp de les fires i altres esdeveniments populars, les notícies 9 informen de la Volta a Peu celebrada ahir a València amb un nombre de participants similars al de la trobada, la Festa de la Cirera a Serra i fins i tot una exhibició de Fitness a Canet d’en Berenguer.\nPel que fa als diaris impresos al Cap i Casal, la cosa no millora pas gaire. La Volta a Peu ocupa tota la part gràfica tant de Levante i Las Provincias, i aquest segon diari ni tan sols informa de les trobades a la seva edició digital. Per la seva banda, el rotatiu de Prensa Ibérica sí que inclou la notícia de la trobada, enfocant-la, precisament, en la reivindicació contra la Llei Wert. Aquest diari, almenys, va destacar en portada l’inici de les Trobades a finals d’abril.\nActualització: Canal 9 sí va cobrir amb una peça de 45 segons la trobada a Guardamar de la Safor el dissabte 18. La peça, però, només fa una breu referència a l’oposició a la LOMQE i de fet es troba separada del bloc informatiu on es tracta l’aprovació d’aquesta llei, el rebuig a la qual queda limitada a unes declaracions d’Artur Mas i Alfredo Pérez Rubalcaba.\nTV3catalàPaís ValenciàeducacióCanal 9silenciamentmobilitzacions\nDebat a Les Corts sobre la manipulació de l’accident de Metro a Canal 9


El Centre Sant Jaume celebra 20 anys de compromís socioeducatiu | Catalunya Religió\nEl Centre Sant Jaume celebra 20 anys de compromís socioeducatiu\nPer Catalunya Religió. Dv, 13/10/2017\n- Inscripcions actes 20 anys Centre Sant Jaume\n- El sector social dels jesuïtes: “L'espiritualitat ens il·lumina, ens motiva i ens fa resistir”\n- Programa d'actes 20 anys Centre Sant Jaume\n(Laura Mor –CR) Al número 33 del carrer Tortosa hi ha una porta discreta que amaga vint anys de feina sistemàtica a favor dels infants més vulnerables del sud de Badalona. És el Centre Sant Jaume de la Fundació Carles Blanch, un centre socioeducatiu que forma part del sector social de la Companyia de Jesús. Aquest dilluns l'escola Jesuïtes Sarrià – Sant Ignasi acull la inauguració del 20è aniversari de l'entitat. Els actes de celebració s'allargaran fins el 9 de novembre.\nL'entitat ofereix com a principal actiu l'acompanyament integral. “Un dels trets característics del Centre Sant Jaume és el compromís dels professionals per dinamitzar, cobrir i mobilitzar tots els àmbits que permeten acompanyar l'infant i la seva família”, explica Grau Ussetti, director de l'entitat.\nSense aquesta visió sistèmica difícilment haurien aconseguit ser un agent socioeducatiu reconegut a la ciutat. “El Centre Sant Jaume és una entitat consolidada que té el reconeixement de les entitats civils de Badalona”, apunta el jesuïta Francesc Xicoy, membre del patronat de la fundació i un dels inspiradors del projecte. La visió de treball en xarxa, però, depassa la ciutat. Un exemple recent el trobem en la seva adhesió a la xarxa de centres socioeducatius de la Fundació Pere Tarrés.\nAmb el lema 'Celebrem el passat construint futur', la celebració dels 20 anys té un objectiu triple. Per una banda, ha de servir per generar espais de trobada entre generacions i agrair la tasca de tantes persones que han fet possible aquesta trajectòria. També es volen reforçar els vincles entre l'equip humà que opera a Badalona i la comunitat educativa de Jesuïtes Sarrià – Sant Ignasi, nucli fundador del Centre Sant Jaume. I, finalment, la celebració ha d'enfortir l'entitat i fer-la créixer per millorar els seus serveis.\nCréixer per millorar el servei\n“Les necessitats d’atenció als infants de Badalona encara estan lluny de ser cobertes” explica el president del patronat Jaume Boadas. És per això que l'entitat ha projectat la construcció d'un nou edifici. “Volem donar un millor futur als infants i joves que acompanyem des dels diferents projectes”.\nDes de la direcció del centre, Ussetti considera que l'ampliació i millora dels locals possibilitarà “una intervenció més individualitzada, sigui des de l'espai de tutoria, del reforç educatiu o des de l'acompanyament terapèutic” i també permetrà “potenciar les habilitats i capacitats individuals i grupals”.\nLa memòria 2016 recull la tasca de 20 professionals contractats i 83 voluntaris. Amb el seu treball, definit per una clara vocació de servei, el Centre Sant Jaume ha atès un total de 421 persones en situació d'alta vulnerabilitat o en risc d'exclusió social. “Els infants i les famílies que acompanyem, tot i les seves situacions de risc, també tenen els seus propis desitjos i anhels de felicitat”, recorda el director del centre.\nL'equip està format, sobretot, per educadors, treballadors socials, psicòlegs, psicopedagogs i integradors socials. Treballen com a centre obert en l'àmbit lúdic i preventiu; donen suport a l'escolarització en un territori amb un alt índex d'absentisme; també tenen projectes dedicats a la formació i a la inserció sociolaboral; i des de la UEC Gorg Sant Jaume ofereixen un recurs d’educació formal, reconegut pel Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya.\nL'inici com a centre obert\nEl projecte es va gestar amb motiu del centenari de la ubicació del Col·legi Sant Ignasi a la vila de Sarrià. Els membres de la comissió que organitzava els actes commemoratius van voler donar un caire social a l'efemèride. Van acudir a Càritas Diocesana de Barcelona, que els va oferir un projecte vinculat a la parròquia Sant Jaume Apòstol de Badalona. El Centre Sant Jaume va obrir les portes com a centre obert l'any 1996 al número 67 del carrer Tortosa de Badalona.\nDe seguida, el 7 d'abril de 1997, es va constituir la Fundació Carles Blanch. Era l'expressió social del Col·legi Sant Ignasi –actualment Jesuïtes Sarrià-Sant Ignasi, junt amb l'Associació de Pares i Mares d'Alumnes, l'Associació d'Antics Alumnes i la Fundació Sant Ignasi.\nEl perfil de Carles Blanch\nLa nova fundació rep el nom del jesuïta Carles Blanch i Xiró (1929-1975), que va dirigir el Col·legi Sant Ignasi de Sarrià amb una clara empremta social. En un llibret editat el desembre de l'any de la seva prematura mort (Carlos J. Blanch, educador cristiano, 1975), el seu germà, Antoni Blanch, en recordava la qualitat del seu lideratge i un “temperament actiu i emprenedor”. Creient, optimista, comunicatiu i amb una gran capacitat operativa, feia funcionar els projectes, explica.\n“La vida dels vots religiosos facilita una total entrega, despresa i universal, i és el camí per a realitzar la gran idea de l'extensió del Regne de Déu”, va escriure Carles Blanch. Entenia que el seu objectiu vital era “l'amor a tots els homes”.\nUna estimació que el va fer apostar per la justícia social. Marca de la casa. En aquell moment, Pedro Arrupe dirigia la Companyia de Jesús amb el mateix accent. Segons Blanch, “la dedicació als pobres és també la forma concreta de lluitar contra l'ateisme, ja que la font de l'ateisme contemporani és l'escàndol d'una Església passiva davant la injustícia social”.\nQuan va ser nomenat director de l'escola –en aquell moment se'n deia 'rector'– ja es va posicionar en aquest sentit: “L'estructura del col·legi ha d'acomodar-se al màxim rendiment social. Ha d'estar oberta, de fet, a totes les classes socials, perquè no podem consentir que aquest col·legi, que ha de ser plataforma de promoció cultural i cristiana, no atengui els sectors més abandonats de la ciutat, o fomenti a les seves aules un clima de privilegi de classe”. D'aquell desideràtum en va posar a la pràctica diverses iniciatives d'obertura i de socialització de l'escola.\nCentre Sant Jaume, Fundació Carles Blanch, sector social, Jesuïtes Sarrià, Col·legi Sant Ignasi, 20 anys, aniversari, celebració, risc social, inclusió, integració, exclusió, vulnerabilitat, Barcelona, Acció Social, Educació, Actes, Societat, Bones notícies, Jesuïtes\nL’art com a expressió del Transcendent al segle XXI Maria del Mar Albajar: “Els abusos parlen de com s’ha viscut el poder a l’...\nLa Fundació “la Caixa” atorga 65 beques per a investigacions punteres a... Enllaç Solidari col·labora en la construcció d’un pou d’aigua potable al...\nEscola Cristiana crea una borsa Covid amb Blanquerna-URL per cobrir baixes... Units en la diversitat


A. Feilen. Com ser detectiu privat.\nLlicència núm. 1.056\nCol.legiat núm. 183\nQui som? Serveis Contacta\nCom ser Detectiu Privat\nSi vol contractar un Detectiu Privat és bo que sàpiga, d'entrada, que aquesta professió està reconeguda i regulada per la Llei 5/2014 de Seguretat Privada i el Reglament que se'n deriva.\nLa rellevància dels informes, proves i testimoniatge dels Detectius Privats està, a més, reconeguda en la Llei 1/2000, de 7 de gener, d'Enjudiciament Civil.\nAquests marc legal empara el nostre col.lectiu perquè ens permet lluitar contra l'intrusisme i elevar el reconeixement de la nostra feina. Però, alhora, també empara a qui vol contractar-ne els serveis, perquè pot fer-ho amb la garantia que contracta un professional format i habilitat i que el resultat de la seva feina té validesa als estaments judicials.\nQualsevol persona o empresa pot contractar els serveis d'investigació d'un Detectiu Privat, el qual està habilitat per a:\nObtenir i aportar informació i proves sobre conductes o fets privats. És a dir, vostè pot contractar-nos per investigar temes que afectin el seu àmbit econòmic, laboral, mercantil, financer i, en general, personal, familiar o social.\nInvestigar delictes perseguibles només a instancia de part (mai d'ofici).\nResponsabilitzar-se de la vigilància de fires, hotels, exposicions i àmbits anàlegs (com ara grans superfícies comercials i locals públics de gran concurrència).\nRequisits i formació\nPer exercir de Detectiu Privat a l'Estat Espanyol cal obtenir la Llicència de Detectiu que atorga la Direcció General de la Policia. I, alhora, perquè la Policia t'atorgui aquesta llicència cal demostrar que reuneixes determinats requisits, entre els què destaca la formació universitària (Diplomatura en Investigació Privada que s'imparteix als Instituts de Criminologia i d'altres Centres Oficials reconeguts pel Ministeri de l'Interior). A més a més, a Catalunya, per poder exercir, cal estar col.legiat.\nCal també tenir present que, tot i que es disposi d’una habilitació de Detectiu Privat emesa en algun altre estat, per poder exercir la professió a l'Estat Espanyol s'ha d'acreditar davant del Ministeri de l’Interior tenir coneixements, formació i aptituds equivalents als que s’exigeixen a aquí per a l’exercici de la professió, així com coneixements suficients de llengua castellana, entre d’altres requisits.\nTot i que sembli feixuc, tota aquesta empara legal ha permès:\nQue, a la pràctica, el col.lectiu espanyol sigui un dels més ben valorats a la UE.\nQue s'atorgui als informes emesos pels detectius privats una importància rellevant en els judicis.\nPrincipals associacions internacionals


Per camins i cims: Panoràmiques des del massís del Canigó\nPanoràmiques des del massís del Canigó\nA mitjans de juliol vam fer una bonica excursió pel vessant vallespinenc del Canigó. El punt de partida va ser el refugi de l'Avetera, en francès Batère, on s'hi arriba des d'Arles i Corsaví, a la vall del Tec.\nEl dia va ser ventós i fresc, per ser juliol. L'ascensió ens va dur pel cordal dels puig de la Gallinasa (2.461 m) i de Roca Negra (2.714 m), punt culminant de la jornada des d'on vam gaudir d'una esplèndida panoràmica sobre l'esvelta pica del Canigó i el proper puig dels Tres Vents.\nMirant cap al sud hi teníem tot el rosari de cims i serres que es poden ullar des del Puigmal fins al cap de Creus, allà on el Pirineu besa el mar. Vam anar anomenant cadascun dels cims i siluetes que reconeixíem amb certa satisfacció donat que per a nosaltres mirar els Pirineus des del nord ens dóna una perspectiva poc habitual. Així, d'est a oest situàrem el puig Neulós, la serra de les Salines, el Bassegoda, el Comanegra, la serra Cavallera, el Gra de Fajol, el Bastiments, i més allunyats Rocacorba, el Puigsacalm i el Montseny.\nAscendint cap el puig de Roca Negra, amb el puig de la Gallinasa al fons.\nLa pica del Canigó des del puig de Roca Negra.\nAl cap d'una estona d'iniciar el descens des del cim del puig de Roca Negra, ja passat el migdia, vam observar la columna de fum de l'incendi forestal de l'Alt Empordà que ens va tenir a tots pendents durant uns dies. Amb el vent que bufava des de bon matí vam pensar que la cosa no seria fàcil d'aturar, com malauradament va ser. La tramuntana s'encarregà d'escampar fum i cendres cap a la plana de l'Empordà i fins al mar.\nPassat el migdia vam veure l'inici de l'incendi de la Jonquera.\nA primera hora de la tarda el núvol de fum i cendra no deixava de créixer.\nPublicat per Jaume Ferrández Rubió a 16:48\nEtiquetes de comentaris: Canigó, excursió, Pirineus, Vallespir\nJa es veu per les fotografies que veu gaudir de bona visibilitat. I des de lloc privilegiat tanmateix. Una bella visió de la pica del Canigó.\nAquestes excursions es gaudeixen en fer-les i en el record!\nQuilòmetres, sessions, curses...\nQueen a ritme d'ukelele


Traslladen a Barcelona un ferit en un incendi a la Massana - Altaveu\nTraslladen a Barcelona un ferit en un incendi a la Massana\nEl foc ha afectat un pis de l'edifici número 64 de l'avinguda Sant Antoni i ha obligat a desallotjar tot l'immoble\nFum sortint de les finestres del pis afectat. | ANDORRA TELEVISIÓ\nUn incendi originat poc abans de les 7 del matí en un pis d'un edifici de l'entrada de la Massana ha causat cremades importants a un home que ha hagut de ser traslladat a l'hospital de la Vall d'Hebron i ha afectat tres persones més que han hagut de ser ateses per inhalació de fums. Els efectes del foc han obligat a desallotjar tots els veïns de l'immoble, a l'avinguda de Sant Antoni.\nUn veí de la Massana de 59 anys ha hagut de ser traslladat aquest matí a la Vall d’Hebron de Barcelona en helicòpter arran de les cremades que ha patit en un incendi que s’hauria iniciat pels volts de 3/4 de 7 en un pis d’un immoble de l’entrada de la Massana. Tres persones més, una de les quals la parella del ferit més greu, estan sent ateses a l’Hospital Nostra Senyora de Meritxell per inhalació de fums. Els bombers i la policia estan investigant les causes del foc, que ha obligat a desallotjar tots els veïns de l’edifici número 64 de l’avinguda Sant Antoni de la Massana.\nL’incendi, que hores d’ara ja està extingit, ha obligat a tallar totalment el trànsit a la zona des d’abans de les 7 del matí i fins al cap d’una hora, que s’ha permès el pas alternatiu. La circulació s’ha desviat per Anyós i cap a les 9 del matí s’ha donat per restablerta la normalitat quant al trànsit mentre els bombers continuaven treballant a l’immoble. Més enllà del ferit que s’ha hagut de traslladar a Barcelona, la resta d’afectats directes per l’incendi són un home de 55 anys i dues dones de 61 i 52 anys. Es tracta del matrimoni que viu al pis on s’ha declarat al foc, que ha quedat força malmès, i la parella que viu just a l’àtic que queda situat a sobre.


AFA Salvador Espriu: Tots som AMPA\nHola sóc Núria i sóc vocal de l'Ampa i m'agradaria fer una crida als pares i mares de la nostra escola Salvador Espriu:\nNecessitem des de l'associació la vostra col·laboració i la vostra implicació tant dels pares que ja porten un temps a l'escola , com dels pares que tenen els seus fills i filles a infantil ,per que això funcioni.\nL'Ampa, per si algú encara no ho ha pensat, s'encarrega de que tiri endavant:\n- l'acolliment de matí i tarda\n- les activitats extraescolars\n- les festes com el Carnestoltes, Sant Jordi, la festa de final de curs i el sopar, etc\n- diverses subvencions\n- aportacions econòmiques a l'escola\nTot això no pot funcionar nomès amb 6 o7 persones amb voluntat i il·lusió. Tots i totes hauriem de tenir un interés comú: els nostres fills/es.\nTots sóm AMPA.\nPublicat per Núria a 22:12\nM'agrada molt aquesta crida i penso que la Núria té tota la raó. Cal que ens impliquem una mica més. Tampoc cal dedicació exclusiva.\nDe totes maneres, a mi em va agradar veure que el dia de la festa de final de curs, al matí varem tenir la col·laboració i l'ajuda de mares i pares que altres anys no eren habituals.\nTambé, em sembla molt positiu que aquest any el sopar hagi estat un dels de més assitència dels darrers anys.\nA veure si de cara al proper curs hem de pensar la manera de posar més taules.\nD'altra banda veig que el blog comença a tenir participació. Faig una crida per a que no es facin escrits anònims. Posar el nom també és una manera de fer relació de poder millorar. No és un blog crític i les que podem dir penso que no comprometen més enllà de les ratlles escrites.


Reunió participativa amb els comerciants sobre la nova línia de bus urbà | Ajuntament de Palau-solità i Plegamans\nLa sessió amb els comerciants va comptar amb la presència del regidor de Transport, Josep M. Serraviñals, que va exposar el contingut del projecte i va avançar algunes noves informacions d'interès en relació als horaris que tindrà aquesta línia d'autobús exclusivament urbana.\nPosteriorment, es va procedir a un debat sobre el recorregut establert provisionalment i sobre la ubicació de les parades. En aquest últim sentit, els assistents van fer un seguit d'aportacions que seran tingudes en compte en la confecció final del projecte.\nAmb la finalitat de donar a conèixer aquest projecte de transport urbà s'ha posat en marxa un espai web (palautransport.com) on s'hi pot trobar tota la informació relacionada; a més, el lloc web proposa respondre una enquesta virtual de valoració del projecte i on es poden plantejar, fins i tot, nous punts de parades del nou bus urbà.\nRecordem que aquesta nova línia d'autobús serà la primera que farà un recorregut estrictament urbà a Palau-solità i Plegamans, sense sortir dels límits del municipi. L'objectiu és que circumval•li el centre, fent-hi incursions allà on es concentren equipaments i comerços, però desviant-se als barris que actualment estan mancats de transport públic per trobar-se allunyats dels itineraris que fan les línies d'autobús interurbanes que passen pel municipi i que el connecten a ciutats com Barcelona o Sabadell. La previsió de l'Ajuntament és que la nova línia urbana d'autobús comenci a funcionar durant la propera tardor.\nEl nou bus també s'aturarà al Centre d'Assistència Primària


núm. 14 / 18 d'abril de 2008\nL’ACEC i l'AELC ultimen amb el Gremi d'Editors de Catalunya les bases d'un model de contracte d'edició\nUna part de la recaptació per préstec bibliotecari es destinarà al fons assistencial dels autors\nLa situació laboral dels traductors literaris, tema central d'El Butlletí 73 de l'ACEC\nL'ACEC ha obert el domini acec.cat per als seus socis\nConvoquen vint beques d'estada a la Casa del Traductor de Tarazona per a traductors literaris\nRaúl Argemí guanya el premi L'H Confidencial de novel·la negra\nCorredor-Matheos, distingit amb la medalla d'Acadèmic d'Honor de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi\nL’ACEC acull la presentació del poemari '44 cuartetas', d'Osías Stutman\nL’ACEC i l’AELC ultimen amb el Gremi d’Editors de Catalunya les bases d’un model de contracte d’edició\nLes tres entitats acorden treballar també el contracte d’obra col·lectiva, el de traducció i el d’obra d’encàrrec\nLes converses que mantenen, des de la passada primavera, l’ACEC i l’AELC amb el Gremi d’Editors de Catalunya han donat els primers resultats. Sense anar més lluny, aquest dimarts, 8 d’abril, les tres entitats van acordar les bases i van elaborar una primera redacció d’un model de contracte d’edició, que s’acabarà de perfilar en una propera reunió, el 19 de maig. Aquesta actualització del model de contracte d’edició, que les respectives institucions han d’acabar de ratificar, inclou unes clàusules que, per una banda, afavoreixen la dinàmica de relació dels autors amb els editors, i, per una altra, permeten una modernització d’aquests tipus de contractes per posar-los al dia respecte les noves tecnologies.\nEn un clima de mútua comprensió, en la reunió també es va acordar que, tant el Gremi d’Editors, com les dues associacions faran un treball pedagògic perquè s’utilitzi el nou model contractual. Els primers, instant els editors a fer-lo sevir, ja que no té caràcter vinculant, i els segons, explicant als seus associats les millores aconseguides amb el contracte d’edició actualitzat.\nUna altra de les decisions preses va ser el compromís de treballar per establir també un model de contracte d’obra col·lectiva, de traducció i d’obra d’encàrrec. Aquest últim és molt important, perquè per primera vegada es definirà què és l’obra d’encàrrec i la figura de l’autor d’encàrrec.\nLes negociacions, que podrien acabar abans de final d’any, també inclouran l'anàlisi dels usos i costums que afecten al respecte al dret d'autor i la proposta de resolució de la problemàtica legal que originen les noves tecnologies. Un altre pas molt important que les dues associacions estan pactant amb el Gremi d’Editors és l'estudi de la viabilitat d'un tribunal d'arbitratge que agiliti i resolgui qualsevol tipus de conflicte en la interpretació o compliment dels contractes.\nPer la banda dels autors, la comissió negociadora està formada per José Luis Giménez-Frontín i Antonio Tello, respectivament secretari general i secretari en funcions de la Comissió de Drets de l'ACEC, i per Guillem-Jordi Graells i Lluïsa Julià, respectivament president i secretària general de l'AELC, mentre que el Gremi està representat pels editors Julián Viñuales i Segimon Borràs, respectivament vicepresident i secretari general de l’entitat, Daniel Fernández i Albert Pèlach. Ambdues parts estan acompanyades pels seus respectius assessors jurídics, els lletrats Mario Sepúlveda i Jordi Calsamiglia.\nLa recaptació per préstec bibliotecari, que CEDRO ha obtingut enguany per primer cop a Espanya, compensarà els autors per l’ús de les seves obres, però també, si l’Assemblea General de CEDRO dóna la seva aprovació, un 20% d’aquesta quantitat (1,3 milions d’euros) es destinarà al fons assistencial per autors.\nEls diners de la compensació per préstec bibliotecari destinats a aquesta causa permeten als autors gaudir de prestacions per cobrir despeses socio-sanitàries i de material, realitzar ajudes assistencials, per baixa per malaltia o maternitat, cobrir pòlisses d’assegurança i finançar activitats per a la formació, entre d’altres.\nL’article publicat a El Butlletí de l’ACEC número 73 sota el títol “Espanya recapta per primer cop la compensació per préstec bibliotecari” demostra que la xifra recaptada per aquest concepte a Espanya està molt per sota de la resta de països europeus. A través d’un quadre comparatiu, queda palès també que pocs països destinen part d’aquests diners a ajudes assistencials, però, tot i que en el quadre no queda reflectit així, Espanya sí que utilitza un 20% (pendent d’aprovació) a aquest fons per als autors.\nLa situació laboral dels traductors literaris, tema central d’El Butlletí 73 de l’ACEC\nEl número 73 d’El Butlletí de l’ACEC incorpora un complet dossier sobre la situació laboral dels traductors a Espanya, que explica les causes de la precarietat d’una professió poc reconeguda socialment i amb el testimoni de diferents traductors i traductores.\nSeguint amb la línia de centrar la informació en reportatges en profunditat, el butlletí també aborda l’actualitat entorn els llibres digitals, analitza el present i el futur d’aquest format, encara poc arrelat al nostre país, i posa com a exemple el nou model de lector de llibres electrònics, Kindler.\nEl Butlletí també es fa ressò de la primera recaptació que s’ha fet a Espanya per compensació per préstec bibliotecari, i denuncia que està molt per sota de la que recapten la resta de països europeus. Un altre dels temes tractats és l’acte organitzat per l’ACEC i l’AELC per fer balanç dels vint anys de la Llei de Propietat Intel·lectual. Un article elaborat per Antonio Tello, secretari de la Comissió de Drets d’Autor de l’ACEC, sobre l’obra d’encàrrec obre l’edició d’El Butlletí.\nEl Butlletí de l'ACEC número 73:\nL’ACEC ha obert el domini acec.cat per als seus socis\nEls socis de l’ACEC ja poden demanar el domini acec.cat que l’Associació ha obert per oferir-los la possiblitat de tenir un compte de correu electrònic gratuït. Es pot sol·licitar trucant al telèfon de secretaria o bé enviant un correu a secretaria@acec-web.org.\nConvoquen vint beques d’estada a la Casa del Traductor de Tarazona per a traductors literaris\nLa Casa del Traductor de Tarazona (Saragossa), institució dedicada al foment de la traducció literària, ha convocat vint beques d’estada en aquest centre de referència. Aquestes beques comprenen l’allotjament, per un termini mínim de quinze dies i màxim de trenta, a les instal·lacions de la Casa del Traductor; la utilització dels mitjans i els materials existents en el centre, així com una ajuda econòmica de 12 euros per dia d’estada. L’objectiu principal de les beques és donar l’oportunitat als traductors perquè pugin estar en aquesta institució i gaudir dels mitjans més adients per a realitzar el seu treball, a més de proporcionar-los l’ocasió de conviure amb altres professionals.\nPer ser-ne beneficiari, s’ha de tenir nacionalitat o residir en un país europeu; utilitzar qualsevol llengua europea com a llengua de partida o d’arribada de les traduccions; i ser traductor literari professional, condició que s’haurà de d’acreditar amb un mínim de dos llibres publicats.\nEl termini de presentació de les sol·licituds finalitzarà el 31 de desembre de 2008.\nLes bases de la convocatòria es poden consultar al Boletín Oficial de Aragón (número 74, del 2 d’abril de 2008) o al Boletín Oficial de Zaragoza (número 32, de 9 de febrer de 2008).\nRaúl Argemí guanya el premi L’H Confidencial de novel·la negra\nL’escriptor argentí, soci de l’ACEC, s’endú el guardó amb l’obra ‘Retrato de familia con muerta’\nF: La Balacera\nL’escriptor Raúl Argemí, soci de l’ACEC, ha estat el guanyador de la segona edició del premi L’H Confidencial de novel·la negra, amb l’obra Retrato de familia con muerta. El guardó, dotat amb 12.000 euros i la publicació del llibre, està convocat per l’Ajuntament de L’Hospitalet de Llobregat i Roca Editorial.\nRetrato de familia con muerta recrea un fet real que va succeir a finals de l’any 2004 en el món hermètic dels countries, “ciutats residencials poblades per persones amb molts diners i moltes coses per amagar, fins i tot assassinats”, tal i com explica el mateix autor. El fet està basat en una història real, l’assassinat d’una dona en un d’aquests llocs i com els residents de la zona es confabulen per amagar el que ha passat, així com el paper de la policia, que deixa d’investigar el cas.\nRaúl Argemí va néixer a La Plata (L’Argentina), on es va llicenciar en periodisme i va estar empresonat durant tota la dictadura militar. El 2000 es va traslladar a viure a Espanya i va començar a publicar llibres de manera continuada. Entre les seves obres, cal destacar: Los muertos siempre pierden los zapatos; Negra y Criminal (escrita entre dotze autors); Penúltimo nombre de guerra (Premi Dashiell Hammett 2005 i XIIII Premi Internacional Luis Berenguer); Patagonia Chu Chu; i Siempre la misma música (Premi Tigre Juan 2005).\nEn aquesta segona edició del Premi L’H Confidencial es van presentar un total de 36 obres procedents de diferents països (vuit de Catalunya, 21 de la resta d’Espanya i set del continent americà). El premi, promogut per la Biblioteca la Bòbila, pren el nom del fanzine que publica el Club de Lectura de Novel·la Negra d’aquesta entitat.\nEl guanyador de la primera edició d’aquest guardó va ser el mexicà Joaquín Guerrero-Casasola, per la seva obra Ley Garrote.\nCorredor-Matheos, distingit amb la medalla d’Acadèmic d’Honor de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi\nCorredor-Matheos en el moment de rebre la medalla i la insígnia\nEl poeta, traductor, crític d’art i membre de l’ACEC José Corredor-Matheos va ser guardonat ahir, dijous 17 d’abril, amb la medalla, insígnia i diploma d’Acadèmic d’Honor de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi. L’acte de lliurament de la distinció va tenir lloc al saló d’actes de la Casa Llotja de Mar (passeig d’Isabel II, 1, de Barcelona) a les 19.15 hores. Carles Güell i de Sentmentat va ser l’encarregat de glossar la trajectòria de l’autor.\nJosé Corredor-Matheos ha estat guardonat amb les més altes distincions culturals del nostre país. El passat 13 de febrer va rebre al Palau de la Música el premi Ciutat de Barcelona 2007 en la categoria de literatura castellana per la seva obra Un pez que va por el jardín (Tusquets) i l’any passat va guanyar el Premio Nacional de Poesía per El don de la ignorancia (Tusquets).\nEn el mateix acte, també es va fer entrega de la insígnia i el diploma d’acadèmic corresponent a Gabriel Llompart i Moragues i es va presentar la “Fundació Privada Santa Maria de Vallbona 850 anys”, a càrrec de la seva presidenta, Pilar Coromina, amb una conferència sobre els precedents de l’entitat de Josep Maria Sans Travé, director de l’Arxiu Nacional de Catalunya.\nEntrevista publicada a El quinzenal número 12\nL’ACEC acull la presentació del poemari '44 cuartetas', d’Osías Stutman\nEl cicle ‘080 trobades-tertúlies-lectures-debats’ i el taller de literatura i psicoanàlisi completen l’oferta cultural\nL’ACEC continua amb la seva intensa programació cultural d’aquesta primavera. D’entre els actes realitzats aquestes darreres setmanes, cal destacar-ne tres: la presentació del poemari 44 cuartetas, d’Osías Stutman; la primera sessió del cicle “080 trobades-tertúlies-lectures-debats”, dedicada al poema en prosa; i el taller de literatura i psicoanàlisi.\nOsías Stutman (centre) durant l'acte de presentació del seu poemari\nLa presentació, el passat dilluns, 14 d’abril, del poemari 44 cuartetas (Editorial Emboscall), d’Osías Stutman, és una mostra de la qualitat dels actes de l’ACEC. El mateix autor va llegir aquests 44 poemes de quatre versos que conformen la seva obra, que defineix com un “trencaclosques” que explica tot un seguit de sensacions associades al fet de viure en una ciutat. “És un joc combinatori”, diu Stutman, que ressalta que l’última cuarteta “és quasi una disculpa dient-me a mi mateix que hauria d’haver escrit tot això d’una altra manera”. L’encarregat de presentar la curiosa trajectòria del poeta va ser José Ramón Ripoll, director de la revista Atlántica, que va redescobrir Stutman publicant el seu primer poema després de 30 anys sense escriure. També va intervenir-hi el poeta Edgardo Dobry, que va destacar la raresa del fet que Stutman es dediqués a la investigació immunològica i reprengués la poesia molts anys després. Dobry va descriure la seva obra de la següent manera: “Jo crec que, sota l’aparença d’un to assossegat, sense aixecar la veu i, fins i tot, impostant certa ingenuïtat, Stutman es dedica a jugar en els límits de totes les fórmules, les dicotomies i les categories que utilitzem, no només per pensar, sinó fins i tot per percebre el món”.\nOsías Stutman, nascut a Buenos Aires, és, a més de poeta, un destacat investigador en immunologia que ha publicat 235 treballs científics i ha estat catedràtic de la Cornell University i del Memorial Sloan Kettering Cancer Center dels EUA. Tot i que va començar a escriure poesia de ben jove –va ser inclòs a Antología de Poesía Nueva en la República Argentina, juntament amb altres poetes com Pizarnik i Gelman–, va estar un llarg parèntesi sense escriure, fins que el 1992 va rependre la poesia i el 1998 va publicar el seu primer llibre, Los Fragmentos Personales. Entre 1992 i 2007 van aparèixer 131 poemes d’Stutman en revistes espanyoles, argentines i mexicanes. Després de 44 cuartetas, el proper mes de maig sortirà publicat a Argentina el llibre La vida galante y otros poemas, que recull 130 poemes de l’autor.\nCarles Hac Mor, Antonio Beneyto i Albert Tugues durant l'acte\nUna altra de les activitats realitzades ha estat la sessió que el cicle “080 trobades-tertúlies-lectures-debats” va dedicar, el passat dijous, 10 d’abril, a parlar de manera distesa sobre el poema en prosa, un gènere, segons el coordinador de l’acte, Albert Tugues, “marginat dins la poesia”. La xerrada va comptar amb la participació d’Antonio Beneyto i Carles Hac Mor, que van llegir fragments de les seves obres en un ambient de tertúlia amb els assistents. Hi haurà una segona sessió sobre el mateix tema, el 8 de maig, a les 19.30 hores, amb les intervencions de Núria Amat, Vicenç Altaió i Valérie Tasso.\nAntoni Colom i Alejandro Gómez-Franco durant el taller\nPer últim, l’ACEC va presentar ahir, dijous 17 d’abril, a les 19.30 hores, el taller de literatura i psicoanàlisi “Representacions i límits del text”, una modalitat d’investigació creativa que té com a objectiu despslegar les diferents maneres d’aproximació a la inserció entre la literatura i la psicoanàlisi. La cita va ser una proposta per confrontar les investigacions d’escriptors, traductors i psicoanalistes. En aquest sentit, es va parlar de la sobre-determinació que regeix l’escriptura, aquella que està més directament vinculada a l’acte creatiu i es va fer referència al fet que l’escriptura literària, la traducció i el treball psicoanalític s’enfronten a la representació i als límits de la paraula i el llenguatge. Aquest taller, que està coordinat per Alejandro Gómez-Franco, Anna Caballé i Antoni Colom, tindrà un calendari de reunions mensual.


La JOC proposa un diàleg musical entre Mozart i Haydn - Cerdanyola al dia\nLa JOC amb Roger Morelló, com a violoncel solista, i la direcció de Borja Mascaró proposa a la ciutadania el concert Entre Cordes IV, una proposta bastida amb la música de dos gran músics i amics que s’admiraren mútuament durant tota la seva vida, Wolfgang Amadeus Mozart i Franz Joseph Haydn. Entre Cordes IV s’interpretarà el 17 d’abril a les 18.30 h al Teatre Ateneu. Entrades ja a la venda a https://entrades.fila12.cat/\nDe W.A. Mozart interpretaran dues de les seves simfonies: la primera de totes (escrita amb tan sols 9 anys!) i la seva coneguda simfonia núm. 29. Entremig de totes dues es podrà escoltar una de les obres culminants de l’estil clàssic, el segon concert per a violoncel de F.J. Haydn. Aquesta peça serà interpretada en el paper de violoncel solista pel reusenc Roger Morelló, que torna a col•laborar amb la JOC després de dos anys i una pandèmia, per tancar el cercle d’amistats musicals que inspira aquest concert.\nLa JOC, en la seva vessant pedagògica, oferirà un concert proper i amè pel públic assistent, en què es pretén donar les explicacions adequades perquè tothom el pugui entendre i gaudir, oferint alhora un repertori de gran qualitat.\nLa Jove Orquestra de Cerdanyola, avui una entitat independent, va néixer l’any 2009 de la mà de Pedro Pardo i d’un grup d’estudiants de l’escola municipal de música de Cerdanyola. Des de la temporada 2016/2017, la JOC està dirigida per Borja Mascaró, versàtil i amb grans idees, i que ha portat a l’orquestra al Festival de Blues de Cerdanyola amb A Contrablues (2017), a tocar les Quatre Estacions de Vivaldi amb Kai Gleusteen (2017) o a interpretar la gran Simfonia núm. 7 de Beethoven en el desè aniversari de l’entitat (2020).\npreviousEl Servei d’acompanyament emocional per a la COVID-19 del Consell Comarcal ha atès més de 4.000 persones\nnextCerdanyola Comerç i Serveis organitza el primer concurs de punts de llibre de Sant Jordi


La Fira de la Cervesa Artesana de Tàrrega assoleix un nou rècord amb 3.700 litres servits — Ajuntament de Tàrrega\nSou a: Inici / Notícies / La Fira de la Cervesa Artesana de Tàrrega assoleix un nou rècord amb 3.700 litres servits\nLa Fira de la Cervesa Artesana de Tàrrega assoleix un nou rècord amb 3.700 litres servits\nPublicat el 03-06-2019\nLa setena edició del certamen, organitzat per Agrat i Matoll amb suport de la Regidoria de Promoció Econòmica, omplí de públic Can Colapi, on també s'oferiren varietats sense alcohol o aptes per a celíacs · Per primera vegada s'aplegaren tots els elaboradors lleidatans de cervesa artesana amb fàbrica i marca pròpia\nEl públic omplí el recinte de Can Colapi on se celebrà la 7a Fira de la Cervesa Artesana de Tàrrega\nTàrrega ha celebrat amb elevada afluència de visitants la 7a edició de la Fira de la Cervesa Artesana, un referent consolidat a Catalunya en l’especialitat d’aquest producte gastronòmic. L’Associació Agrat i Cerveseria Matoll impulsen l’esdeveniment amb el suport en l’organització de la Regidoria de Promoció Econòmica i la col·laboració de la Diputació de Lleida. L’espai de Can Colapi s'omplí de públic el passat dissabte 1 de juny, data en què s’aplegaren per primera vegada tots els 9 elaboradors de cervesa artesana de Lleida amb fàbrica i marca pròpia. En total, es van servir 3.700 litres de cervesa artesana, rècord del certamen, per part dels 14 productors presents. S'hi van oferir fins a 75 varietats diferents, algunes de les quals es van arribar a exhaurir. Destacaren com a novetat les cerveses elaborades sense alcohol o aptes per a celíacs.\nUna altra de les principals novetats fou la Cata DeBirres Reivindicativa (CDR), centrada en el feminisme amb cerveses fetes per dones. El cartell aglutinà moltes i variades propostes de música en directe i sessions de DJ. La 7a Fira de la Cervesa Artesana de Tàrrega reforçà l’oferta gastronòmica amb food-trucks per dinar i sopar. També es realitzà la tradicional paella feta amb cervesa artesana. No faltaren els jocs infantils i el tradicional ‘Escalabirres’ de l’Agrupació Excursionista de l’Urgell, que enguany incorporà una versió per als menuts de casa.


MERITXELL MARTI & XAVIER SALOMO -\nMés enllà de ser un àlbum sobre la contaminació de plàstics, Sunakay és una oda als nostres mars i un himne a la necessitat de protegir el planeta. A través de la narrativa visual ... 9788418304453 MERITXELL MARTI & XAVIER ... EDITORIAL FLAMBOYANT dimecres, 1 de setembre de 2021\nAutor: MERITXELL MARTI & XAVIER SALOMO Editorial: EDITORIAL FLAMBOYANT Llançament: 01/09/2021 Disponible\nDescubre el libro más divertido. ¡Más de 20.000 lectores lo acreditan!\tElige a los nueve personajes más horripilantes que se te ocurran, añade a un gran chef de fama mundial, mode... 9788417749521 MERITXELL MARTÍ & XAVIER ... EDITORIAL FLAMBOYANT dilluns, 19 de juliol de 2021\nAutor: MERITXELL MARTÍ & XAVIER SALOMÓ Editorial: EDITORIAL FLAMBOYANT Llançament: 19/07/2021 Ho demanem a l'editor\nUn passeig pel bosc és una bona ocasió per observar l'entorn i meravellar-se. En Mixifú és un gat juganer que mira el món amb curiositat. L'acompanyes? Un llibre amb mecanismes mòb... 9788491015666 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dissabte, 1 de febrer de 2020\nQui ets? Un angelet o un dimoni escuat?Vols ser aventurer com un astronauta o bé estrany com un extraterrestre?Posa la cara al forat i emporta't més d'una sorpresa! 9788491015857 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dissabte, 1 de febrer de 2020\nAutor: MERITXELL MARTI & XAVIER SALOMO Editorial: COMBEL Llançament: 01/02/2020 Ho demanem a l'editor\nSabies que els colors poden explicar històries? Segueix les imatges encadenades i hi descobriràs una paleta de colors, sensacions i emocions. 9788491015628 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dissabte, 1 de febrer de 2020\nUn dia de tempesta és una bona ocasió per observar i meravellar-se. En Mixifú és un gat juganer que mira el món amb curiositat. L'acompanyes?Un llibre amb mecanismes mòbils que ens... 9788491014959 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL diumenge, 1 de setembre de 2019\nUna nit de lluna plena és una bona ocasió per observar i meravellar-se. En Mixifú és un gat juganer que mira el món amb curiositat. L'acompanyes?Un llibre amb mecanismes mòbils que... 9788491014935 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL diumenge, 1 de setembre de 2019\nConeixes els sons de les estacions? Si escoltes amb atenció, podràs sentir els ocells a la primavera, la remor de les onades del mar a l'estiu, les tempestes de tardor o el trepig ... 9788491014621 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dijous, 6 de juny de 2019\n9788417749057 MERITXELL MARTI & XAVIER ... EDITORIAL FLAMBOYANT dijous, 28 de febrer de 2019\nEntreu en els escenaris pop-up d'un dels darrers títols de la col·lecció Minipops: la tradició dels Reis d?Orient. Una visió moderna i sintètica dels contes clàssics més populars. 9788491013662 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dimecres, 1 d'agost de 2018\nEntreu en els escenaris pop-up d'un dels darrers títols de la col·lecció Minipops: el conte de l?aneguet lleig. Una visió moderna i sintètica dels contes clàssics més populars. 9788491013600 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dimecres, 1 d'agost de 2018\nAutor: MERITXELL MARTI & XAVIER SALOMO Editorial: COMBEL Llançament: 01/08/2018 Disponible\n«Espejito, espejito, ¿quién es la más hermosa?, pregunta la reina vanidosa». Revive el cuento de Blancanieves con los escenarios pop-up de este libro que, como en un teatrillo, rep... 9788491013099 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dijous, 1 de febrer de 2018\nSabies que els colors poden explicar històries? Segueix les imatges encadenades i descobriràs una paleta de colors, sensacions i emocions. 9788491013143 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dijous, 1 de febrer de 2018\nSabies que els colors poden explicar històries? Segueix les imatges encadenades i descobriràs una paleta de colors, sensacions i emocions. 9788491013129 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dijous, 1 de febrer de 2018\nEntrad en los escenarios pop-up de este nuevo título de la colección Minipops y descubrid la leyenda de San Jorge como nunca la habíais visto. 9788491011798 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dimecres, 1 de febrer de 2017\nEntreu en els escenaris pop-up d’aquest nou títol de la col·lecció Minipops i descobriu la llegenda de Sant Jordi com mai l’havíeu vist. 9788491011781 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dimecres, 1 de febrer de 2017\nEntrad en los escenarios pop-up de los siete cabritillos con este nuevo título de la colección Minipops. Una pequeñajoya que nos ofrece una visión moderna y sintética de los cuento... 9788491011293 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dissabte, 1 d'octubre de 2016\nEntreu en els escenaris pop-up de la caseta de xocolata de Hansel i Gretel amb aquest nou títol de la col·lecció Minipops. Una petita joia que ens ofereix una visió moderna i sintè... 9788491011309 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dissabte, 1 d'octubre de 2016\nEntreu en els escenaris pop-up de les set cabretes amb aquest nou títol de la col·lecció Minipops. Una petita joia que ens ofereix una visió moderna i sintètica dels contes clàssic... 9788491011286 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dissabte, 1 d'octubre de 2016\nEntrad en los escenarios pop-up de la casa de chocolate de Hansel y Gretel con este nuevo título de la colección Minipops. Una pequeña joya que nos ofrece una visión moderna y sint... 9788491011316 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL dissabte, 1 d'octubre de 2016\nUNA NIT BESTIAL Ja és fosc i mare i fill tornen a casa amb cotxe com cada dia per una carretera tranquil·la i solitària. Avui, però, no paren de trobar animals de tota mena que travessen la carret... 9788466138703 MERITXELL MARTI & XAVIER ... CRUILLA EDITORIAL dimecres, 1 d'abril de 2015\nAutor: MERITXELL MARTI & XAVIER SALOMO Editorial: CRUILLA EDITORIAL Llançament: 01/04/2015 Ho demanem a l'editor\nUna visión moderna y sintética de uno de los cuentos clásicos más populares: Caperucita Roja. Cinco escenarios pop-up que, como en un teatrillo, representan la esencia y la magia d... 9788498258837 MERITXELL MARTI & XAVIER ... COMBEL EDITORIAL dimecres, 1 d'octubre de 2014\nL' ILLA DE LES 160 DIFERENCIES Aixeca les solapes, busca les diferències i segueix les fascinants aventures de l'Estel i el Pol.Les solucions les trobareu a: www.e-cruilla.cat/160solucions 9788466128834 MERITXELL MARTI & XAVIER ... CRUILLA EDITORIAL dissabte, 1 d'octubre de 2011


Més de 272.000 euros en beques i ajuts per estudis\nCALVIÀ DESTINA, L'ANY 2019, MÉS DE 272.000 EUROS A BEQUES I AJUDES PER A ESTUDIS DESTINADES A UN TOTAL DE 156 ESTUDIANTS\nL'Ajuntament ofereix beques per fomentar la formació de joves i ajudar en la preparació per a la seva entrada al mercat laboral\nL'Ajuntament de Calvià ha atorgat en les convocatòries de 2019 un total de 272.320 euros per a ajudes econòmiques per estudis i beques de les que s'han beneficiat 156 joves.\nL'Ajuntament, a través de Centre Universitari de Calvià (CUC), ofereix una sèrie d'ajudes per als estudis i diverses modalitats de beques amb l'objectiu de fomentar i potenciar l'educació i la formació de joves del municipi, i alhora donar resposta a les necessitats d'un mercat laboral que demanda professionals cada vegada amb més preparació.\nEl 2019, del total de 272.320 euros, 77.600 han anat destinats a ajudes econòmiques i 194.720 euros a beques.\nUn total de 41 joves han rebut beca:\n-Beca pràctica d'estiu per a estudiants universitaris o de cicles formatius (BeCalvià): 22 joves, per un total de 17.600 euros. En aquesta modalitat, s'ofereix un ajut individual de 800 euros.\n-Beca pràctica per acabats de titular (Projecta't): 171.000 euros, per a un total de 19 joves. En aquest cas, s'ofereix un ajut individual de 9.000 euros.\n-Beca pràctica Socioeducativa: 6 joves s'han beneficiat i s'ha destinat un total de 6.120 euros. Aquestes beques ofereixen un ajut individual de 1.020 euros.\nRespecte als ajuts econòmics, han estat 115 les persones beneficiàries:\n-Ajudes econòmiques per a estudis de Cicles Formatius: 19 beneficiaris, per un total de 3.800 euros. Reben un ajut individual de 200 euros si estudien a Mallorca i de 400 euros si estudien fora de les Illes Balears.\n-Ajudes econòmiques per a estudis de Grau Universitari: 74 joves beneficiats, per un total de 26.000 euros. En aquest cas, els ajuts individuals són de 300 euros si estudien a Mallorca i de 500 euros si estudien fora de les Illes.\n-Ajudes econòmiques per a estudis de Màster: s'han beneficiat 14 persones, per un total de 14.000 euros. Reben un ajut individual de 1.000 euros.\n-Ajuda econòmica per a estudis de Grau (Mobilitat Erasmus): han estat 8 joves que han rebut aquests ajuts per un total de 33.800 euros. Reben una ajuda individual que va des de 600 euros fins a 7.200 euros.\nPodeu trobar més informació a: http://www.cucalvia.com/beques/


França reclamarà canvis legislatius si el govern gal vota a favor d’avortar - El Periòdic d'Andorra\nFrança reclamarà canvis legislatius si el govern gal vota a favor d’avortar\nLaurence Gayte, del mateix partit que Macron, assegura que la Constitució s’haurà de revisar\nPublicat el Dilluns, 26 de novembre de 2018 | 04:00 h\nL'Assemblea Nacional Francesa | MADAME FIGARÓ\nLa parlamentària creu que les dones sense recursos avorten clandestinament dins el país\nLa parlamentària dels Pirineus Orientals de La République En Marche (LaREM), el mateix partit polític que el copríncep Emanuel Macron, Laurence Gayte, avisa que si l’Assemblea Nacional de França es posiciona a favor de la despenalització de l’avortament a Andorra, s’haurà de revisar la Constitució perquè «la legislació sigui més flexible i es materialitzi el canvi». Així ho va explicar a EL PERIÒDIC després que el passat 31 d’octubre tramités una pregunta escrita a l’Assemblea de París en la qual demanava conèixer la versió oficial del govern al respecte. Malgrat que Gayte ho va fer a títol personal, prèviament havia parlat amb la consellera de gènere del president Macron, Constança Bensussan, per reafirmar que tant ella com el partit del Palau de l’Elisi comparteixen els mateixos valors i que estan disposats a debatre en el principal òrgan polític gal un dels assumptes més delicats dins la política i la societat andorranes. La parlamentària, que també forma part de la Delegació dels Drets de les Dones a l’Assemblea, va recordar en el seu escrit que Andorra és un dels quatre únics països del continent en els que l’avortament és il·legal en qualsevol supòsit bàsic. A més, va assegurar que «les andorranes es veuen obligades a anar a avortar als països veïns», i que les que no tenen recursos econòmics per fer-ho, han de recórrer a mètodes insegurs i clandestins dins el Principat.\nSegons la llei francesa, des del moment en què s’admet una pregunta a tràmit i aquesta és publicada al butlletí de la cambra, el govern té dos mesos per posicionar-se, el que determina que abans del 31 de desembre de 2018 Gayte ha de tenir una resposta oficial. Fonts properes a ella, però, van informar que actualment el 40% dels assumptes de l’Assemblea resten pendents i s’estan patint retards considerables, tot i que tenint en compte la transcendència política i social de la pregunta, esperen que el debat s’iniciï abans que acabi l’any.\nLa polèmica arriba a França poques setmanes després que el Vaticà anunciés que si es despenalitza l’avortament a Andorra, el copríncep episcopal serà obligat a abdicar.\nLAURENCE GAYTE: «Sancionar lleis és una obligació del copríncep»\nA l’espera de rebre la resposta oficial, Gayte va assegurar a aquest rotatiu ser conscient de la transcendència que això pot tenir al Principat i va demanar a la societat andorrana «no tenir por» al canvi.\n–La pregunta que ha tramitat a l’Assemblea Nacional, és seva o prèviament la va pactar amb el president Macron?\n–La pregunta és meva. Soc membre de la Delegació dels Drets de les Dones de l’Assemblea Nacional i sempre estic pendent de la situació de la dona, sobretot a escala internacional. La pregunta forma part de la meva lluita personal i dels resultats que vaig extreure d’un grup d’estudi que vaig sol·licitar i que es titulava Drets Internacionals de la Dona.\n–Ha pogut parlar directament amb Macron d’aquest tema?\n–No. No he tingut oportunitat de parlar directament amb el mateix president de la República, però sí que he tractat el tema amb la seva consellera d’igualtat de gènere, Constança Bensussan.\n–Ha parlat amb el ministre d’Afers Estrangers i d’Europa, que és a qui va dirigida la pregunta?\n–Tampoc. Primer vull tenir la resposta a la meva pregunta escrita al Govern i després sol·licitaré una cita amb el ministre.\n–És conscient de la repercussió per Andorra si França es posiciona a favor de la despenalització de l’avortament?\n–Sí, en soc molt conscient, però és que el president de la República francesa i copríncep d’Andorra, té, entre altres funcions, sancionar i promulgar lleis. Considero que com a parlamentària de l’Assemblea Nacional, el meu paper és tramitar preguntes sobre els problemes que puguin afectar la societat andorrana i l’avortament és un d’ells. Quan es qüestionen els fonaments de la societat, obligatòriament s’ha de produir un debat i no hem de tenir por. En aquest cas, a més, no es tracta de la simple despenalització de l’avortament, sinó del dret de les dones a disposar del seu propi cos. Els països veïns no podem tancar els ulls davant l’avortament de les dones andorranes.\n–En la seva pregunta assegurava que les dones andorranes van a avortar a França o Espanya. Li consta un nombre exacte?\n–No, no hi ha registres, però que una sola dona no pugui avortar al seu país, fins i tot en els tres supòsits bàsics, i que es vegi obligada a fugir a França o Espanya, ja és un nombre massa alt.\n–Per què no s’ha tractat mai abans aquest tema a l’Assemblea Nacional de França?\n–Perquè ningú ho havia plantejat. Ara és un bon moment per fer-ho i es discutirà ben aviat. La política Simone Viel, va fer un discurs davant l’Assemblea Nacional el 26 de novembre de 1974 en el qual consideraba incomprensible que aleshores l’avortament fos il·legal. No sé què pensaria si fos viva i veiés que al 2018 encara hi ha països a Europa en els quals segueix prohibit.


Apartment Arcelle.13 Saint-Martin-de-Belleville França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Arcelle.13\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartment Arcelle XII Val Thorens està situat idealment a Val Thorens; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Arcelle XII Val Thorens és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana, sala d'estar per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Val Thorens, faci de Apartment Arcelle XII Val Thorens la vostra llar.\nCal que informeu el Apartment Arcelle.13 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Escola Municipal Art i Disseny Terrassa – Gràfic – Yournal\nGràfic – Yournal.\nLa creació de la identitat corporativa d’aquesta plataforma web, així com les aplicacions adients que permetin la promoció d’aquesta a tot arreu. Oferir als usuaris un espai de promoció, creat bàsicament per a ells, on donar a conèixer el seu treball en aquesta especialitat fotogràfica, amb millors opcions que les que ofereix la competència.\nDiferenciar-nos de la resta de xarxes socials generalistes que, si bé s’utilitzen també com a mode de promoció per milions de persones, no són tan especialitzades com la nostra. Oferir alternatives als bancs d’imatges, amb altres opcions cap a l’usuari com la possibilitat de comentar, votar, compartir, descarregar i imprimir les fotografies amb un tracte més proper i humà.\nDisseny gràfic Estudis oficials de Disseny cursos d'art pintura Escola d'Art de Terrassa Titulació oficial de Disseny Disseny color Disseny d'interiors dibuix Disseny industrial tallers d'art Gràfica publicitaria curs d'accés Cursos superiors de disseny


Josep Maria Benet i Jornet rep la Medalla d’Honor de la SGAE i l’homenatge dels amics\nPublicat el Dimarts, 15 Març 2016 13:04\nJosep Maria Benet i Jornet rep la Medalla d’Honor otorgada per la SGAE.\nEl passat 1 de març, el Consell de Direcció de la Societat General d’Autors i Editors (SGAE), va concedir la seva Medalla d’Honor al prestigiós dramaturg i guionista televisiu Josep Maria Benet i Jornet, un dels noms més eminents de les lletres en l’àmbit dramàtic i audiovisual de l’escena estatal.\nEn un acte entranyable i informal, un vermut amb sifó i olives, Benet i Jornet, Papitu pels amics, va rebre la medalla de mans del president de la SGAE, José Luis Acosta. El director de la SGAE a Catalunya i Balears, Ramon Muntaner, envoltat dels membres de la Junta Directiva i del Consell Territorial, Pere Tantiñá, Enric Gomà, Joan Albert Amargós, Joan Vives i el president del Consell Territorial de la SGAE a Catalunya, Eduard Iniesta, va explicar que Benet i Jornet és membre de la SGAE des del novembre de 1964, quan l’autor comptava 24 anys. A hores d’ara hi té registrades 117 obres de teatre i 4.493 capítols de series de televisió.\nL’autor de Poble Nou, Nissaga de poder o Ventdelplà, va somriure durant tot l’homenatge. A continuació podeu llegir les glosses que li van dedicar la guionista i companya d’equip Marta Molins sobre la seva experiència treballant amb en Papitu i Jordi Casanovas en representació dels nous dramaturgs.\nQuan vas rebre el premi del les lletres catalanes vas dir que et senties més "Papitu" que Josep Maria Benet i Jornet. Així que et diré Papitu, que és com et diuen els amics.\nEl Ramon Muntaner em va demanar dir avui unes paraules, em vaig alegrar i alhora alarmar. Alegrar perquè m'agrada parlar de tu, Papitu. I alarmar perquè què carai dir a una audiència que coneix perfectament els teus mèrits professionals... Tampoc es tractava de fer una tesi sobre el teu treball audiovisual, sóc guionista, no una intel·lectual del guió.\nLa meva vida professional com a guionista de televisió comença amb tu i amb " Poble Nou". Ens coneixíem d'abans, de quan jo era actriu, fins i tot vaig actuar en una peça teva, adaptada per a la TV, "La nau". Teníem uns quants amics comuns, i de vegades coincidíem en algunes estrenes teatrals. En una d' elles, et vas interessar per saber com em trobava, i què feia, s'havia mort la meva parella feia un temps i jo encara estava fotuda. Vaig percebre que la teva preocupació era real i que senties pena pel que m'havia passat, tot i que no érem realment amics. Et vaig explicar que acabava d'arribar de Los Angeles on havia fet un curs de guionista i em vas preguntar si havia escrit algun guió. En tenia dos, em vas demanar que te'n passés un. No ho vaig fer, pensava que ho havies dit per quedar bé. No et coneixia encara i no sabia que no acostumaves a fer les coses simplement per quedar bé. Un amic comú, el Pep Sais, em va explicar que t'havia trobat i t'havies queixat de no haver rebut cap guió meu. Em va estranyar moltíssim el teu encaparrament i te'l vaig enviar. Em va costar triar, un era de ciència ficció, molt mal vista llavors aquí, i l'altre, un thriller bastant bèstia. Vaig optar pel thriller tot i que dubtava que t'agradés la sang i fetge. Que poc et coneixia...!\nMai em vas trucar per dir-me què t'havia semblat el guió ni mai m’has comentat res sobre ell, però sí que li vas dir al nostre comú amic que jo era una molt bona professional.\nLa meva sorpresa va ser enorme quan em van trucar de TV3 per dir-me que començaven una telenovel·la i que el Josep Mª Benet i Jornet havia demanat que jo estigués en el seu equip. No m'ho podia creure. Aquí ja vaig començar a conèixer-te. De moment ja sabia que no t'agradaven les lloances -tampoc rebre-les-. Ho sento, perquè avui, alguna en rebràs, Papitu.\nI va començar l'aventura del Poble Nou. Jo havia fet un curs que es deia Writing for film and TV, però gairebé no vaig fer cap crèdit de TV només de FILM. Quan em van dir que era una telenovel·la diària, em vaig espantar, perquè encara que per mi era una gran garantia que hi fos el Papitu, les úniques telenovel·les que havia vist eren les brasileres, que coneixia perquè n'havia doblat alguna. Em preguntava quin producte seria el què faríem. La idea que es tenia era que fos semblant a "Eastenders", això em va tranquil·litzar. També es parlava de la sèrie australiana “Veïns”, que jo també havia doblat. Va començar una aventura per tots i que em va permetre conèixer molt més al Papitu. Em vaig trobar amb una persona creativa, molt propera, un company lleial, malgrat ser el Cap i sempre, sempre, un gran defensor dels guionistes. Extremadament sincer, no tenia cap problema en dir-te que la teva proposta era una ximpleria o qualsevol cosa molt pitjor. Jo em sentia còmoda amb aquesta sinceritat perquè així jo també li podia dir que el que ell proposava no em funcionava. Em divertien les reunions on inventàvem tot el que podíem, em sentia totalment lliure per fer ho, encara que no s'estalviessin les crítiques.\nL'únic que no podies era tenir la pell molt fina, ni invertir un temps excessiu en discutir per convèncer, per tenir la raó. Això ho considerava una pèrdua de temps. Tot i que era un inconformista que no parava fins a trobar una solució satisfactòria.\nTambé era una mica caòtic i despistat... Quan havia aconseguit tenir acabats i corregits els cinc primers capítols, se'ls va deixar damunt del sostre d'un taxi. Amb l'agreujant de que totes les esmenes les havia fet a mà. No va recuperar els capítols, els necessitaven, ja, i s'havien de tornar a fer!!!\nNo m'ho podia creure, era tan despistat com jo! A mi se’m va esborrar tot un capítol just abans d'entregar-lo i el vaig trucar plorant. Ell, comprensiu, em va dir que no era una cosa tan greu que mereixés les llàgrimes. Més punts per ell!\nExistien molts dubtes sobre l'aventura que havíem començat. El Papitu li havia posat el títol "Ens en sortirem" i el repetia sovint. Només va faltar que vingués un "Doctor", un expert en culebrots brasilers. Va llegir els primers 5 capítols, o el primer només, no ho recordo bé, s'ho va carregar tot sense miraments, pronosticant un fracàs estrepitós si no els canviàvem. Va haver- hi indignació i desànim col·lectiu. El Benet va assumir la tàctica del silenci davant del "Doctor", el va deixar parlar però no li va fer cap cas i va seguir apostant amb valentia pel producte que ell tenia molt clar que volia fer...\nPoble Nou, la primera telenovel·la catalana emesa per TV3 va ser un autèntic fenomen social. El darrer capítol abans de l'estiu el van veure 1.200.000 espectadors. Només els partits del Barça havien aconseguit una audiència similar. Arreu es sentia parlar dels personatges i comentar el que havien fet en el capítol del dia anterior. Jo mateixa recordo escoltar en un autobús, una discussió sobre els protagonistes. Aquella ficció havia passat a formar part de la vida dels espectadors.\nQuan el Papitu va rebre el premi de l'Institució de les Lletres Catalanes de Guions Audiovisuals, va seguir relativitzant el seu paper com autor televisiu i va fer constar el nom de tots els guionistes. Al·lega que no es pot dir que el que ha escrit per la televisió sigui seu perquè és el resultat d'un col·lectiu. No només això, en el sopar que vam organitzar per celebrar-ho, vam decidir entre tots què fer amb la pasta del premi.\nLa meva relació professional amb el Papitu va continuar amb Pedralbes centre, una sèrie setmanal de 13 capítols, barreja de comèdia i drama. Seguíem tenint una relació molt fluïda... però amb excepcions. Ell va marxar de viatge i l'executiu, Jaume Banacolocha, em va demanar que edités jo mateixa el capítol. Em va semblar que hi havia un marit que no servia per res i el vaig suprimir per donar més ritme. Dies després vaig rebre una trucada del Papitu, acabat d'arribat. Em va dir, empipadíssim, que aquell capítol era una autèntica merda i volia aquell marit que jo havia suprimit, "volia el marit, el volia... volia el marit..." Em vaig quedar atònita i callada, ell va penjar. Llavors jo vivia a Sitges i per relaxar-me vaig anar a caminar per la platja. Era hivern i no hi havia ningú. Encara sentia les frases del Papitu repetint que volia el marit... De sobte, vaig parar de caminar i vaig esclatar de riure. Sola, dreta allà a la platja, rient. L'endemà el Papitu em va trucar per disculpar-se, pensant que estaria fotuda. Li vaig explicar la veritat, que havia acabat rient sola a la platja. Vam acabar els dos rient, encara que després, quan va saber que era l'única inquilina en tot un edifici, va penjar un pel amoïnat. Ara, el marit, me'l va tornar a col·locar.\nAquesta anècdota explica una mica la nostra manera de ser, de relacionar-nos i que fins i tot en moments que podien haver estat conflictius els resolíem de manera espontània i sense cap rancúnia.\nDesprés, vam fer "Nissaga de poder". Si "Poble Nou" va ser essencialment una ficció de la vida quotidiana, "Nissaga" es nodria dels temes de la tragèdia clàssica grega.\nEl Papitu, havia impregnat "Poble Nou" d'una visió progressista en la manera de tractar els temes. Aquesta visió era inherent amb ell- era de la mateixa bèstia, com acostuma a dir ell d'una qualitat o defecte d'un actor o actriu. El seu progressisme i unes dones protagonistes fortes, és el que més em van fer sentir com també meves, les sèries "made in Papitu".\nQue les protagonistes i en general, els personatges femenins de les seves sèries siguin dones fortes, i no les usualment secundàries-conformistes- prudents que es dediquen a reprimir la rauxa i aventures dels seus marits, companys o germans... en fi, a ser unes pesades castradores com encara passa a moltíssimes de les dones de la ficció televisiva, "és un puntasso", per mi, fonamental, Papitu.\nEll, no només fa equips paritaris de guionistes sinó que també "envia" un missatge profund de la igualtat a la ficció.\nNissaga aconsegueix un èxit extraordinari i l'Eulàlia Monsolís que les havia fet de tots colors, provoca una gran fascinació. En una entrevista que em van fer per la ràdio em van preguntar si considerava que Eulàlia Monsolís era el prototip de la dona moderna catalana... Em va sorprendre tant que vaig contestar tímidament... que... bé, era una assassina... La locutora, després d'un petit dubte, va argumentar que "ho havia fet per amor".\nAixò és el que el Papitu aconseguia, que temes com l'incest, o l'assassinat, fossin compresosi assumits per l'audiència. No l'allunyaven del personatge, al contrari, entenien els seus motius. Aquest és el gran "KNOW HOW" que ha demostrat tenir el Papitu. A més de la maquinària que ha dissenyat per fer les sèries diàries.\nVaig estar a Nissaga de poder fins que un dia em va trucar per dir-me que com jo no tenia responsabilitats familiars i m'agradava l'aventura, m'enviava a Madrid a fer una sèrie diària de tarda, "El Súper". Em vaig sentir una mica "franquícia" però em venia de gust canviar d'aires. Els seus inicis van ser una aventura molt diferent i amb més problemes que virtuts, fins que va arribar "el salvador", Rodolf Sirera.\nPapitu, company i amic per damunt de tot, empàtic amb les debilitats humanes. "Qui fa el que pot no està obligat a més", és una de les màximes que ens repeties. Sensible, ràpid, sorprenent, generós, sense pudor, creatiu, afable, impacient, humil, tossut, rebel, treballador infatigable, imaginatiu... Creador d'una "maquinària", que possibilita una ficció sense fi. Gràcies. T'estimo. T'estimem.\nJOSEP MARIA BENET I JORNET, PAPITU\nPapitu, com que els que som aquí hem viscut les històries, hem gaudit de les trames i hem patit les desventures dels personatges que basteixen les teves obres, hem pensat que potser no calia fer un repàs dels èxits i les fites que has aconseguit amb aquestes, sinó que valia la pena proposar-se de descobrir quins han estat els trets característics que han fet que et convertissis en un mestre, en un referent, en una mena de pare, o fins i tot d'avi, de la dramatúrgia catalana contemporània.\nI se'ns n'han acudit quatre que, per nosaltres, demostren el valor del mestratge d'una gran carrera:\nLA PERSEVERANÇA. Ens has demostrat que cal escriure fins i tot quan ningú et demana que escriguis teatre. Que l'autor ha de fer el que per ell és inevitable. I, per molts de nosaltres, l'inevitable és escriure teatre. Ho has demostrat superant llargues travessies als teus inicis i ho has demostrat escrivint alguns dels teus millors textos fa només quatre dies.\nSense saber-ho, potser, el teu propi currículum ens explica que escriure teatre català és un acte de resistència i de perseverança. I en prenem nota, mirarem de no defallir, però si mai ho fem, només ens caldrà recordar la teva perseverança per recuperar oxigen.\nLA REINVENCIÓ. Admiro la teva capacitat per mutar, canviar, i provar diversos estils i gèneres. I confesso que és un dels trets que més envejo. Aquesta capacitat de reinventar-se i a la vegada de demostrar que aquest salt al buit, que aquesta aposta per territoris desconeguts, acaba donant grans fruits. Tots coneixem, per exemple, la fita que marca DESIG, trencant totalment amb la teva estètica anterior i que encara ressona en alguns dels textos acabats de sortir del forn de joves autors.\nO, per exemple, les últimes peces que t'hem vist formen part d'una trilogia tan contundent com aparentment senzilla. T'hi plantejaves el repte d'escriure tres obres amb només dos personatges a cada una d'elles i en un únic espai. I ens demostres que mai s'han de deixar enrere les ganes d'exercitar, d'autolimitar-se, de posar-se a prova i d'arriscar.\nLA TRADICIÓ. Sempre has defensat, i segurament amb molt bon criteri, que cal revisar la tradició autòctona encara que després hi acabem vomitant de fàstic a sobre, com feia un personatge de Berenàveu a les fosques després de llegir un text de Segarra.\nLlavors vas ser molt contundent i segurament convé que també nosaltres ho seguim sent. Ens recordes que cal que escrivim declarant la guerra a la nostra més propera tradició, coneixent-la primer, precisament, per presentar una batalla molt més ferotge. I, amb el teu permís, fins i tot ho farem amb les teves obres. Les admirarem i després les posarem en dubte. I malgrat això, no podrem evitar que en les nostres obres hi hagi molt de tu, igual que en les teves hi ha molt dels teus antecessors: "La cadena... som tots baules de la mateixa cadena", com tu has dit moltes vegades.\nÉs així com es fa forta una tradició dramatúrgica, discutint-se entre ella, barallant-se estèticament, emmirallant-se o competint fins i tot en tornejos. (Mai t'agrairé prou haver acceptat jugar en la primera edició a Girona). Et farem cas i coneixerem la tradició per fer de la nostra, una dramatúrgia més original, més especial, més personal i que no podria ser escrita en cap altre lloc més del món.\nLA VITALITAT. Fa cosa de poc més de cinc anys, ens van escollir a una fornada de nous dramaturgs per participar al programa del T6 al TNC. Vam demanar de tenir un tutor per aconsellar-nos amb les obres i ràpidament ens vam posar d'acord. Et volíem a tu. Alguns ja et coneixien i d'altre encara ho havíem de fer. Ens vas acollir, fins i tot, a casa teva, per discutir, per animar-nos, per exigir-nos i per acompanyar-nos en l'escriptura d'uns textos que havien de ser molt importants per tots nosaltres.\nPot semblar un gest senzill i aparentment poc important, però és un gest que crec que resumeix molt bé el perquè de la bona salut de la nostra dramatúrgia actual. Els qui vau haver de sortir d'un espai amb molt poques oportunitats no heu escatimat cap esforç a l'hora traslladar tots els vostres coneixements als qui venien darrera. Hem mirat d'aprendre tot el que podíem gràcies q que ens heu permès fer-ho. No ho han fet altres grans professionals del nostre teatre. Però l'ambient de complicitat que afortunadament podem viure en el nostre gremi és gràcies a que un dia tu vas decidir que els teus coneixements els havies de compartir.\nPer això et vull donar les gràcies, per aquests coneixements, per aquest mestratge, per totes les teves obres, per aquests trets i per aquestes propietats, i per moltes d'altres que segur que m'he deixat.\nMoltes gràcies i moltes felicitats per aquesta medalla d'Honor, Papitu.\nJordi Casanovas i Cristina Clemente\n1 de març de 2016 | Seu de la SGAE\nLlegeix la notícia a la web de la SGAE


Xarxa Riding Hood | Ma Volaille\nValerie (Amanda Seyfried) és una valenta, bella i rebel jove del llogaret de Daggerhorn que ha estat enamorada perdudament del seu millor amic de l’escola: Peter (Shiloh Fernandez), un noble llenyataire que també està enamorat d’ella. Però els seus pares han concertat per a ella un matrimoni amb el ric Henry (Max Irons), el ferrer de poble.\nNo obstant acceptar perdre l’un a l’altre, Valerie i Peter planegen escapar-se i llavors descobreixen que la germana gran de Valerie, Lucie ha estat assassinada pel llop que ronda pel bosc del voltant de la vila. Durant anys, la gent havia tingut una treva amb la bèstia, oferint-li un sacrifici d’un animal cada mes. Però sota la lluna de sang, el llop ha anat més enllà de les estaques i s’ha portat una vida humana.\nDecidits a fer justícia amb les seves pròpies mans, tots els homes de la vila van a la caça de l’monstre. Valerie es preocupa pel benestar de Peter i decideix passar la nit a l’aïllada casa de la seva àvia, que li regala una capa vermella. A l’arribar a la cova de el llop, el pare d’Henry, Adrian, mor enfrontant-se a la bèstia i la resta mata un llop normal que es trobava prop per casualitat.\nA l’endemà tot el poble s’uneix per celebrar la caiguda de l’monstre i, com a trofeu, posen el cap de el llop decapitat al centre del llogaret. En aquest moment arriba el pare Solomon (Gary Oldman), un reconegut caçador de llops que ha vingut per acabar el que els vilatans no han pogut doncs els adverteix que el llop que van matar no és l’autèntic perquè llavors el cap tindria forma humana, i per tant el llop és un vilatà que segueix viu. Després els explica que la seva dona era una dona llop: Salomó va ser atacat per un llop i li va tallar una pota. A l’endemà la seva dona estava morta, i quan va obrir la caixa on hi havia ficat la pota va trobar la mà de la seva dona.\nEls vilatans no li creuen i aquesta nit tots celebren la mort de el llop ferotge. Valerie també descobreix que la seva mare Suzette fa temps va ser amant d’Adrian i com a conseqüència Lucie va ser la legítima filla de tots dos. Escoltant el consell de Suzette, Peter decideix renunciar a Valerie i cancel·la els plans d’escapolir-se amb ella que havia tingut fins aleshores.\nEnmig de la celebració, l’home llop ataca feroçment els vilatans i evadeix fàcilment als soldats Salomó, qui ja sospita el germà autista de Roxanne, una amiga de Valerie. En el fragor de l’atac de el llop, Valerie i Roxanne són confrontades pel llop amb una sèrie de rugits que només Valerie pot entendre, a més s’adona que el llop té grans ulls marrons. El llop li dóna un ultimàtum a Valerie: ha d’abandonar el llogaret amb ell abans que la setmana de la lluna de sang arribi al seu fi o matarà a tots els vilatans que li importen.\nEl cruel pare Solomon mata un dels seus homes que va ser mossegat pel llop i sotmet a el germà de Roxanne a una tortura per tal de provar que no sigui l’home llop. Desesperada per alliberar el seu germà, Roxanne acusa Valerie de ser una bruixa davant el pare Solomon. El sacerdot fa servir a Valerie com a esquer per a l’home llop, disposat a capturar el monstre.\nSense una altra elecció de treballar junts, Henry i Peter s’uneixen per alliberar Valerie però Peter és atrapat pels guàrdies Salomó. El llop torna a aparèixer, advertint a Valerie que ha escapolir-se amb ell, i es crema la pota a l’intentar entrar al temple sagrat. A l’endemà l’ara maleït amb la licantropia el pare Solomon és executat pel germà de la víctima guàrdia i Peter no apareix en tot el matí.\nSospitant que l’home llop sigui ni més ni menys que la seva pròpia àvia, Valerie agafa la seva capa amb un cistell de menjar, recull una mica de l’entrada de el temple i es dirigeix a la cabana de la seva àvia. En el camí es troba amb Peter, que li prega que s’escapoleixi amb ell abans d’arriscar la seva vida. Valerie s’adona que Peter fa servir un guant de ferrer i pensa que se serveix d’ell per ocultar la cremada que el llop es va fer en el seu últim atac. Sorpresa per l’impactant descobriment, apunyala a Peter amb una daga i arriba a la cabana de la seva àvia.\nCreient-fora de perill, Valerie descobreix la veritable identitat de el llop: és el seu propi pare, Cesarie, qui va cometre tots els assassinats per trobar al seu legitima hereva i passar-li la licantropia. A l’descobrir que Lucie no era la seva filla, Cesarie la va matar a l’igual que al seu pare biològic i va atacar a Suzette per saciar la seva set de venjança. Cesarie es prepara per mossegar a Valerie però és detingut per Peter, que acudeix a el rescat de la seva estimada i amb ajuda de Valerie els dos acaben amb el terrible llop ferotge.\nPeter s’adona que va ser mossegat per Cesarie en la batalla, i a l’revelar-li la ferida a Valerie i córrer cap a la neu, ella ho segueix pensant en com Peter va ser l’única persona en la seva vida que mai li ocult secrets, a diferència del seu pare, mare i àvia, de manera que passen una nit junts. Hores després, a l’col·locar pedres a l’estómac de Cesarie i enfonsar el cos al riu, Peter se separa de Valerie disposat a protegir-la, i ella promet que va a esperar el seu retorn.\nDesprés d’aquests esdeveniments, Valerie decideix viure a la casa de la seva àvia ja que amaga un gran secret, i tot i que el llop hagi mort, els vilatans de Daggerhorn van reprendre la vida de por i seclusión que tenien abans, ja que mai els va ser revelada la identitat de el llop i creien que seguia viu. Henry es converteix en el líder dels guàrdies Salomó i junts surten a la recerca de criatures mitològiques. Mentre Suzette torna a tenir una vida tranquil·la amb la desaparició del seu marit Cesarie.\nUna nit, temps després que Peter va abandonar el llogaret, ell torna a la casa de l’àvia de Valerie en forma de llop durant la lluna plena, i a l’trobar descobreix que van tenir una filla acabada de néixer.\nEls efectes perdurables de la immigració