L’editorial Meteora recupera Agustí Bartra – Llegir en cas d'incendi\nL’editorial Meteora recupera Agustí Bartra\n'El gall canta per tots dos' aplega els poemes que Bartra va escriure entre 1980 i 1982\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t12/05/2012\nL’editorial Meteora ha encetat una iniciativa la qual, en els temps que corren, no podem deixar de titllar d’heroica: una nova vessant de la seva col·lecció (de poesia!) “Mitilene”, dirigida pel també poeta Jordi Cervera, en la qual es recuperaran publicacions de poetes catalans que avui es fa molt difícil retrobar. L’aventura poètica s’ha iniciat amb El gall canta per tots dos, d’Agustí Bartra, en una edició a cura de Sam Abrams, qui, també, ha escrit un llarg i intens pròleg. A més, el llibre inclou, al final, unes notes sobre els poemes que n’aclareixen el sentit i la intenció.\nLa poesia no és un gènere fàcil ni d’acceptació multitudinària tot i que en els darrers anys ha sofert una bona revifalla en la modalitat del recital poètic. Potser és més fàcil escoltar que llegir o potser és que tot té el seu instant àlgid i el seu moment oportú. Bartra tampoc és un autor fàcil. La brillantor d’Espriu, que va monopolitzar durant anys l’escena poètica del país per diferents motius, o la popularitat més aparentment planera d’autors com Joan Oliver l’han situat en l’àmbit una mica ocult dels secundaris de luxe de la seva generació, cosa injusta. Fa alguns anys vam redescobrir Vinyoli i potser ja toca acostar-nos a Bartra. Home d’una gran cultura, en la seva poesia s’apleguen un munt de referents que fan que en ocasions, als no iniciats, ens sembli una poesia pedant i críptica.\nNo voldria entrar en qüestions més acadèmiques, en el món de les tendències poètiques hi ha especialistes que en saben molt més que no pas jo i el pròleg del llibre amolla ja moltes pistes sobre aquest tema. En el cas de la poesia crec que cal acostar-se als textos des d’una certa innocència, des de l’íntima emoció del moment, cosa que no sempre és fàcil, ja que qualsevol lectura presenta diferents nivells de comprensió relacionats amb el nostre propi bagatge cultural.\nPer altra banda Agustí Bartra, com Carles Riba i tants altres, té per a les dones un greuge afegit, les seves esposes van ser dones brillants que van viure a la seva ombra a causa de les dèries i costums de l’època i intuïm que ni ells mateixos –potser ni elles mateixes- van arribar a copsar el seu propi pes intel·lectual. En els poetes i els artistes, en general, hi ha sovint una dosi imprescindible de narcisisme. En castellà tenim el cas de Juan Ramón Jiménez i Zenobia Camprubí, un dels més emblemàtics d’aquestes situacions lligades a uns temps difícils, en els quals la dona estava molt lluny encara de tenir un paper més o menys d’igualtat en la consideració social i cultural.\nM’he acostat a aquest llibre, doncs, ho admeto, des d’uns certs prejudicis motivats pel desencant en les meves primeres lectures juvenils d’alguns poemes de Bartra i per un cert feminisme ressentit. Però aquest darrer llibre del poeta és precisament el més adient per iniciar, els qui no el coneixen, en la seva obra, ja que té totes les virtuts del gran poeta que va ser i, en canvi, ens presenta un home-poeta molt humà, pare i espòs, a les portes d’una mort propera, en un moment en el qual qualsevol vanitat literària té molt poc sentit i on ofereix a la seva dona un homenatge sentit i emotiu.\nL’edició és molt acurada però sense obra gràfica que acompanyi els poemes, com s’esdevé en d’altres títols de la col·lecció “Mitilene”. No fa falta. Si volem acostar-nos a les imatges familiar del poeta sempre podem recórrer a la xarxa on el podem retrobar jove i gran, sempre amb l’Anna Murià al costat. Dos dels poemes inclosos al recull són cartes als seus fills, cartes-poemes, prosa poètica o com en vulguem dir. Són, aquests, també, una mostra d’amor, d’amor de pare-poeta en els quals la condició de pare sobrepassa tota la càrrega literària inevitable.\nPer a qui no coneix Bartra és aquest un text imprescindible per iniciar la seva lectura a l’inrevés, des del present cap al passat, i poder retornar després al seu final poètic. La vida d’Agustí Bartra i Anna Murià esdevé un passeig per la història del nostre país i de les seves virtuts, mancances, dificultats i represes culturals. Els poemes són d’aquells que s’entenen com diu la gent a vegades, de forma planera. I les claus ocultes en molts d’ells ens les donen de forma magistral les notes finals. Esperem que aquesta iniciativa de Meteora ens faciliti, en el futur, l’accés a tants textos oblidats o abaltits.\nFaria un prec als editors: que sense arribar a les estèrils paritats no oblidin en aquesta tasca les dones-poeta. N’hi ha moltes i bones, d’aquestes generacions que, o bé han viscut a l’ombra dels seus homes o bé són molt poc conegudes, ja que no compten tampoc amb reedicions acurades, de vegades ni tan sols amb edicions. El mític Price dels Poetes de 1970 en el qual va participar Bartra va comptar amb poca presència femenina però fa quatre dies, en el suplement literari d’un diari, vaig trobar-me amb un article sobre poetes actuals, joves, entre els mencionats i comentats hi havia un deu per cent de dones. Sense comentaris.\nAgustí BartraEditorial MeteoraJúlia Costa\n‘Mequinensa’, el món literari de Jesús Moncada al TNC\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t- Mai 11, 2012\nAlbert Salvadó: “Encara hi ha qui vol adormir-nos i fer-nos els seus esclaus”\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t- Mai 15, 2012


Sourcing - SODER Barcelona\nL’amplia oferta de tot tipus d’habitatge a Catalunya (per tipologia, estil o ubicació) fa que la tasca de recerca i rastreig del mercat contempli moltes opcions.\nSöder, té com a objectiu facilitar i simplificar aquest procés al client destriant totes les possibilitats del mercat que s’ajustin a les preferències del client, presentant-li totes les alternatives que s’atinguin als seus interessos, minimitzant al màxim els seus desplaçaments i estalviant-li costos.\nSom agents de compres: escoltem el que busca el client, cerquem les millors opcions (de qualsevol agència, promotora o propietari) i l’ajudem en el procés de la compra. L’experiència de Söder en aquest sector ens permet coneixer bé què ofereix el mercat, els preus i els millors agents de cada zona i per tant, trobar les propietats més addients i amb la millor relació qualitat/preu.\nEnviament d’informe amb propietats o terrenys que s’ajustin al perfil del client.\nPreparació d’agenda de visites per a aquelles propietats pre-seleccionades, acompanyant-lo i assistint-lo en tot moment.\nEstudis de condicions urbanístiques i estat en terrenys i immobles.\nEn propietats antigues, tècnics qualificats certificaran l’estat de l’edifici que vulgui comprar, i així assegurar que l’edifici no tingui cap tipus de patologia, tèrmits… i alhora comprovar l’estat de qualsevol element tècnic de l’edifici, com estructura, instal·lacions…\nSi el procés de Sourcing comporta la voluntat final del client d’adquirir una finca, li assistirem, així mateix, en tot el procés de Buying.


Josep Pla. Madrid\nMadrid, 1921. Un dietari\nSI HE D'ÉSSER VERÍDIC, DIRÉ QUE, A CASA, havíem sentit parlar d'una manera de Madrid, molt abans que jo hi anés a passar una temporada. El meu pare hi estudià, a l'Escola d'Agricultura de la Moncloa, algunes ciències geomètriques i diverses assignatures vagament agràries. Al seu despatx, s'hi podia veure una orla esgrogueïda que recordava, amb un glòria més aviat evaporada, les seves aventures acadèmiques i madrilenyes. A l'hivern, havent sopat, quan els meus germans i jo érem petits, el pare, abans d'anar a donar un pinso a l'euga, solia contar-nos coses d'aquells dies. El que deia devia ésser molt agradable i tenir una vaga llunyania, perquè sentint-ho –el foc mentrestant ens rosava una galta– ens adormíem. Quan ens veia dolçament naufragats –en braços d'Orfeu, per dir-ho com els literats idealistes– anava alentint l'explicació, abaixava el to de la veu i a la fi deia unes últimes paraules, com si rondinés, d'una manera que per nosaltres era deliciosament inintel·ligible. Encenia llavors la pipa, i nosaltres, adormits, com si fos un record imprecís, sentíem cremar la llenya, el tic-tac del rellotge i el ro-ro de la gata, estirada davant del foc d'una manera paradisíaca.\nD'aquells soliloquis, de tota manera, ens en quedava sempre alguna cosa; i això és tan cert, que a casa no hem necessitat mai l'arribada del recaptador de contribucions per a saber que la Puerta del Sol, el carrer d'Alcalà i la Bombilla tenen una existència real i tangible.\nSi hagués de concretar, però, en què consistia exactament la idea que ens fèiem de Madrid a través d'aquelles explicacions, no podria pas sortir d'un terreny de vaguetat impresentable a un lector assenyat i exigent. Llavors –dec parlar dels voltants de 1905– hi havia persones de la població –poques, però bones– que portaven capa, exactament capa madrilenya. Un dels qui en portava era un tal senyor Guardiola, secretari del Jutjat, escriptor fecundíssim sobre paper segellat, d'una abundància dialèctica que vorejava la frivolitat. Tinc la impressió d'haver vist el meu pare amb capa madrilenya algun diumenge d'hivern. La capa del senyor Guardiola era certament més important: era una capa amb una gira de vellut vermell que feia rodar el cap, d'un vermell tornassolat que feia pensar en una posta de sol deliciosa de febrer. La del meu pare era més modesta i no tenia gira de peluix: només la valoneta. De tota manera, el seu transport donava a la persona que la portava un cert aire de disfressa de sainet pintoresc, convencional, poca-solta i lleuger. La capa, que aclapara i desinfla les persones velles d'una manera definitiva, dóna als joves una presència gairebé insolent –una presència injustificada però ofensiva. Si amb la capa posada el meu pare hagués tractat de cobrar algun arrendament, no crec que hagués cobrat cap cèntim. La utilitzava purament els dies de festa. I és que la capa era un símbol. En realitat, el Madrid que entrevèiem a través de les seves explicacions de la vora del foc era una mena de cucanya modesta, una cosa com una cucanya fina i lleugera –de la qual la capa era una espècie de compendi vestimentari i habitualíssim.\nEl meu pare contava que, a Madrid, hi fa a l'hivern una fred traïdora, que l'aire del Guadarrama hi és d'una subtilitat gèlida i que només el giravolt de la capa sobre la cara pot evitar les seves conseqüències. Un altre dia ens digué que a Madrid, a l'estiu, hi fa tanta calor que ell i els seus amics hi solien dormir de dies i sortir a la nit. Darrera d'aquelles paraules, hi vaig entreveure un ideal plausible d'existència, i, com que jo llavors era una mica erràtic i noctàmbul, em vaig prometre d'anar-ho a veure. Les criatures s'agafen per les formes de la imaginació més favorables al seu temperament, i el meu era donat a aquestes vulgaritats.\nA vint anys, tornant per primera vegada de París, vaig anar a Madrid. Ja havia entrat en el periodisme. Una petita part del que vaig publicar llavors està contingut en aquest llibre. El lector ja veurà, sense necessitat de fixar-s'hi massa, que es tracta d'una obra d'adolescència i que tota plegada és plena d'imperfeccions i d'infantilismes. També veurà que l'autor no tenia llavors cap preparació especial per a parlar de Madrid. No havia vist mai «La Verbena de la Paloma» ni les obres de Muñoz Seca ni d'Arniches i a penes comprenia els acudits estranys dels funcionaris d'Hisenda i dels periodistes. La història em fluixejava molt i una vegada que un cambrer d'un cafè m'invità a precisar les meves idees sobre Daoiz i Velarde no vaig pas sortir-me'n. El meu castellà, per altra part, era escanyat i pobre, i el temperament tímid que sempre he tingut em privà de treure un rendiment decent de la part plateresca, inflada i de motllura de l'idioma. Així vaig passar pels carrers, places, cafès i societats instruïdes de la ciutat com un contribuent incert, crepuscular i prescindible. I, ara que han passat tants anys, tot això em sembla mentida i jo sóc el primer sorprès d'haver escrit aquest llibre.\nLa primera elaboració d'aquest «Madrid», la vaig fer a Estocolm, en el curs de l'hivern de 192...\n[ Primera volada ]


Espelmes per a l'amor. Special Edition. - NoSoloReiki\nInici / Espelmes / Espelmes per a l’amor. Special Edition.\nS’aproxima una data que per a molts és especial, el dia de Sant Valentí. Encara que en el calendari es tracti d’un dia especial, l’amor hauria de ser una cosa que tots mereixeríem experimentar diàriament. En el fons tots els dies són especials per celebrar que som afortunats, que tenim persones especials a qui estimar i persones especials als qui sorprendre.\nPerò és cert que les dates especials tenen el seu sentit. En aquests dies, allò que és important entra en la nostra vida per a ser potenciat i recordat. Els dies especials poden llavors cobrar un nou sentit, és a dir, serveixen per a potenciar la nostra consciència i així poder recordar allò que hauria de ser bàsic en les nostres vides. Evolucionar per sentir més cada vegada amb més intensitat. I el dia de Sant Valentí ens serveix per recordar i intensificar el sentiment d’amor.\nLes espelmes tenen diferents utilitats, creen un ambient màgic i també permeten treballar intencions positives. Les podeu regalar pensant en algú estimat i fer-li una sorpresa especial. O perquè no, serveixen per regalar-vos-en alguna cosa a vosaltres mateixes, per exemple, a través d’un treball amb espelmes que us permeti potenciar la relació que ja teniu, o, perquè no, demanar que una persona especial entre en el vostre camí. També per a desbloquejar qualsevol tema amb algú que sigui important en les vostres vides. Treballar i meditar pensant en qualsevol objectiu relacionat amb l’amor sempre ens ajuda a evolucionar, sentir més i estar millor, amb més pau. I fer-ho amb espelmes és fer-ho amb llum.\nLes espelmes amb el símbol de l’amor estan pensades per a treballar-les un mateix o per a regalar-les. En qualsevol cas, quan s’encenen ajuden a potenciar els objectius relacionats amb l’amor. Ens assisteixen per a promoure relacions que sumin i potenciïn a les dues parts. T’animes a sentir més i millor?\nPrevious post: Súper lluna del 31 de Gener, ideal per a rituals\nNext post: Els rituals. L’eina que estàs buscant.


Regal aniversari nena 2 anys - SocPetit.cat\nRegal aniversari nena 2 anys\nEntradaAutor: tineta14 » dc. juny 08, 2016 1:07 pm\nHola!! Em podrieu donar idees? Els avis li regalen una pissarra amb guixos i també lletres imantades, nosaltres una moto/bicicleta, i la resta de família em pregunten què regalar-li... Què dirieu? Té molts contes, playmobil d'animals, algun puzzle, colors per pintar, fruites de plàstic, plastelina... I per Reis li fariem la cuineta. A veure si em doneu idees! Gràciesss!!!\nRe: Regal aniversari nena 2 anys\nEntradaAutor: Nicoleta » dc. juny 08, 2016 1:37 pm\nHola Tineta14, no sé quin pressupost té la family però per mi, una molt bona opció són els jocs per a l'aire lliure. De casetes infantils n'hi ha des de les de lona que valen 20 euros fins a les de plàstic, de 80 o 100e. I d'altres d'enormes i més cares. Si tens espai a fora, genial. I si no, dins de casa també es pot. Comprant segons el que et convingui. O un gronxador petit. O una piscina inflable amb tobogan (al Drim n'hi ha per 40e i són divertidíssimes).\nSón idees. A veure què més surt!\nEntradaAutor: neus10 » dc. juny 08, 2016 2:07 pm\nA veure, aprofitant que ja casi som a l'estiu què tal coses relacionades amb la platja/piscina: tovallola, banyador, gorra, pales/galledes, xancletes, algun vestidet per anar a la platja,....\nI altres podrien ser algun joc de memòria dels personatges que li agraden (peppa, mic, patrulla canina, princeses,.....), titelles, llençols d'estiu per la seva habitació, puzzles, pintures de cara, disfresses, nines,....\nEntradaAutor: tineta14 » dc. juny 08, 2016 2:18 pm\nNicoleta, m'oblidava, la meva cosina li regala una cabanya d'aquestes que dius, de lona, és de l'IKEA!\nEntradaAutor: turuleta » dc. juny 08, 2016 3:54 pm\njo per l'anniversari del meu fill sempre demano que no li comprin joguines. en tenen masses trobo...però poden portar tot allò que vulguin i que estigui fet a mà, sigui roba, dibuixos o joguines...any were any sino ens trobarem que ja res els emociona...\nEntradaAutor: jellwill2 » dc. juny 08, 2016 4:31 pm\nel meu fill gran no té mai prou contes. I als dos els encanta la música, en l'idioma q sigui, mainasons, pica pica, canta jocs... a imaginarium venen un reproductor de cd's a prova de nens. I també copien els balls dels dvd's de música. Ja té bici? Com han dit, jocs d'aire lliure, on pogueu jugar vosaltres tambě.\nEntradaAutor: illeta25 » dc. juny 08, 2016 6:46 pm\nVeig que ja tant dit alguna cosa, la meva petita està mes o menys en aquesta edat i lo que li agrada més :\n-\tSorrera per el jardí / pala / rampí / galleda...\n-\tCaseta per Jardí\n-\tLlit elàstic\n-\tImants (per jugar nevera en tenim d’animals, vehicles...)\n-\tCuineta, per la cuineta també tenim menjar de fusta d’aquets que s’enganxen en velcro .\n-\tMoto o Bici sense pedals\n-\tArc iris d’aquets de fusta apilable si encanta molt\n-\tBombolles de sabó\n-\tGomets de diferents formes i colors.\n-\tTaula de llum\n-\tNina / Cotxet/\nTambé depèn de lo presumida que sigui raspall / pinta / clips d’algun dibuix que li agradi, collarets o braçalets o algun kit d’aquets que hi ha també assecador de cabells...\nNo se si te pogut ajudar amb alguna cosa! Ja ens informaras del que et regalan aixi també tindrem ideas\nEntradaAutor: saludoalaluna » dj. juny 09, 2016 7:19 am\nEm sembla que no ho has posat ni n han fet referencia pero a partir d aquesta edat mes o menys tambe els hi agrada el lego duplo, de peces grans.


M’acompanyeu a ca la Mercè? – GARBUIX\nAvui ens fan de memòria del temps l’Assumpció Gallifa Puig, l’Antonio Martos Velázquez i els seus dos fills, l’Imma i el Toni. Som a ca la Mercè.\nS’hi arriba pel camí de ca l’Ànima i de veïns tenen can Parets del Pla (abans cal Barber), can Xico (l’antic pastor del poble), ca l’Ànima, can Manent (abans la perruqueria) i l’Assumpció recorda molt especialment can Bassó, a tocar, amb un pati ple de gallines. Ja ho veieu, un poble petit, però amb tots els serveis, ja que un xic més enllà, a can Coll d’Oca, avui can Bufí, hi havia una botiga de carn, al pis de dalt hi havia una sala de ball i també era un cafè. Encara hi havia una altra sala de ball a la sala de can Bou i una altra botiga a can Gregori.\nPer què la casa es diu ca la Mercè? Hem anat a veure el Josep Llampallas, que ens ajuda a recular abans que la família Gallifa Puig visqués en aquesta casa. Sembla que tot apunta que el nom de ca la Mercè o el de ca la Sastre ve segurament del nom de la tieta del Josep Llampallas, que hi va viure un temps de lloguer, ja que es deia Mercè i el sobrenom de “ca la Sastre” deu venir perquè feia “de sastre” o el que en diem modista. Després hi va viure el seu fill Jaume i la jove Quimeta, fins que la casa sembla que va quedar abandonada.\nL’àvia Ramona, els pares de l’Assumpció: Josep Gallifa Molist d’Aiguafreda i Maria Puig Padrós de Collsuspina i el seu germà Andreu van viure primer un temps a can Moret i més endavant van venir a viure a ca la Mercè de lloguer. El pare de l’Assumpció segurament hi devia haver vingut a segar i devia agradar-li la casa. L’Assumpció recorda que el seu pare deia que quan hi va venir a viure hi havia unes herbes altíssimes. Feia temps que no vivia ningú.\nEls pares de l’Assumpció\nCa la Mercè és una casa centenària, que potser va començar sent una barraca d’hort. Sembla indicar-ho un armari encastat que s’ha trobat fent obres i que estava emparedat, o el que explicaria que on hi ha l’entrada avui, arran d’escala, hi hagués una llar de foc. És possible que al principi fos una estança petita i que més endavant s’anés ampliant. L’única inscripció que trobem en una finestra és molt nova, de 1959. De ben segur que les parets tenen molta història viscuda. L’Assumpció ja va néixer a ca la Mercè. Són dos germans: l’Assumpció i l’Andreu. Ella diu que és una radioaficionada des dels 15 anys i que va conèixer el seu marit Antonio, d’Almeria, per ràdio. Ell vivia a Granollers i coses del destí! Quan l’Assumpció es va casar van estar un temps de masovers a can Vidal i després van tornar a “casa” a viure amb els pares d’ella. El propietari de ca la Mercè, Josep Bassa Blanché, de Granollers, va oferir comprar-la i així va passar a ser propietat de la família. La casa, però, necessitava reformes. Mitja teulada era de canyís i fang, i diu l’Assumpció que quan plovia havien de posar palanganes i anar amb paraigua a dins. El sostre era doble, de rajola catalana. Tampoc hi havia bany, només hi havia comuna.\nL’estructura es pot dir que és la mateixa que ara, però s’ha anat ampliant. S’han mantingut tots els elements que s’han pogut, perquè tant a l’Assumpció com l’Antonio els agrada preservar tot allò antic, com dues grans pedres que ens condueixen a la cuina i que van sortir fent obres, les arcades, part de totxo o paret inicial, finestres… i si no, s’ha intentat restaurar-ho o fer-ho igual, com és el cas d’un capitell molt original que hi ha a l’entrada de la casa i que l’han restaurat copiant l’altre.\nA ca la Mercè vivien de pagès, però és que abans amb quatre porcs, gallines, conills, ànecs… n’hi havia prou per viure. El dijous s’agafava el Santa Digna i s’anava al Rengle de Granollers a vendre el bestiar. Amb el que en treien compraven i pagaven el pinso.\nAra només tenen un hortet per tenir quatre tomàquets, patates, cebes, alls o pebrots i tant l’Assumpció com l’Antonio tenen altres feines. Encara formen part de regadors del rec de can Bou, tot i que no el fan servir: mitja hora de rec, els dimarts. I és que l’Assumpció diu que “li agrada molt la terra” i que això “li ha inculcat l’àvia Ramona”. Recorda com anaven al bosc de can Màrgens a buscar llenya o a collir bolets en aquest mateix bosc o en el de can Riambau. Té un especial record per l’àvia. Amb la mare havia anat a rentar al safareig de davant de can Gregori. A més de rentar, diu, s’hi feia safareig.\nTant l’Antonio com els fills recorden com eren de bons els rostits que feia la mare de l’Assumpció, la Maria. I m’ensenyen una cuina econòmica que deu ser el secret d’aquestes receptes de canelons o del senglar amb patates que l’Imma diu que era per llepar-s’hi els dits. La cuina econòmica, m’expliquen, és un estri multifunció, ja que a més serveix d’estufa tot l’hivern a la planta baixa de la casa. Un bon record d’altres temps!\nL’Antonio diu que la Maria anava un dia a la setmana a fer-la petar amb la Maria de ca l’Ànima, la veïna, i s’intercanviaven ous o fruita. El bon veïnatge dels pobles!\nEl pare de l’Assumpció havia treballat a cal Ferreret fent envelats i ella va tenir el privilegi de poder tenir un envelat fet a mida a casa seva per celebrar el dia de la seva comunió. Sí, sí, ca la Mercè convertida en envelat per a un dia tan especial.\nL’Assumpció diu que quan se li va morir la mare va “morir”, en part, la memòria històrica de casa seva. Ella es preocupa de recuperar-la. Diu que caldria que a totes les cases visquessin com a mínim dues generacions, perquè la convivència amb els avis, amb penes i alegries, ensenya valors. Tal com diu l’Imma, no té amigues que hagin pogut viure a casa amb els pares i els avis. Ella, el seu germà, els cosins i els amics han jugat molt, però també han anat a collir patates tots plegats, perquè quan tocava, diu, “ens hi posàvem tots”.\nL’Assumpció diu que ca la Mercè és una mica com una casa “de portes obertes”. Hi ve tothom i de totes les edats i li agrada que sigui així. Ella es considera molt feliç, perquè des de ben petita amb qualsevol cosa: amb formiguetes, el tricicle… ha “disfrutat” molt, i també amb la mare i el pare.\nVa anar a l’escola can Patusca, que considera una escola republicana amb molt bon aprenentatge. Quan feia calor, diu que anaven a La Verneda a fer la classe, al costat de la riera, que era molt pla. Després, va anar a l’escola que hi havia on ara hi ha el Consell de Poble, amb la Maria. Em descobreix dues grans passions: la pintura i fer ceràmica. La casa és una autèntica sala d’exposicions!\nL’Assumpció i l’Antonio estimen Llerona i han preservat una casa pairal que de ben segur té molta més història viscuda a les seves parets. Assumpció, Antonio, Toni i Imma, gràcies per haver-nos fet de memòria del temps i per molts anys!\nPrevious Post:Editorial: La conjuntura\nNext Post:Beatriz Talegón: “La justícia a Espanya brilla per la seva absència”


El 22 i 23 d'abril us hi esperem a la Diada de la Primavera 2017 - Sóc Serra d'en Mena\nEn mig d’un ambient de treball molt positiu, les moltes cares noves que han assistit a la trobada s’han sentit com a casa, ja que els veterans han pres el paper de padrins, resolent dubtes i proporcionant suport. I és que aquesta és ja la tercera edició de la Diada de la Primavera i es nota. Hi ha un bagatge previ, molta feina feta conjuntament i les entitats ja tenen molt interioritzades les maneres de treballar i les metodologies. Tothom aporta idees i noves propostes d’activitats. I és que la Diada de la Primavera és de tothom, i tothom fa pinya per a que sigui, de nou, un èxit.\nEs van definir els quatre eixos de treball on s’emmarcaran les diferents activitats de la Diada de la Primavera 2017. Tres són velles conegudes, ja que repeteixen de les anteriors edicions: Salut i Esport, el Zoco de les idees i elements simbòlics del barri (on es treballaran les propostes artístiques de la Serra d’en Mena. i el Tastet per tothom, amb plats d’aquí i d’allà que menjarem el dia 22 al Parc del Pins del Motocross. La gran novetat és la quarta comissió, la de Sant Jordi. I és que volem aprofitar per celebrar la diada de la rosa i el llibre com es mereix, amb la Diada Castellera com a gran acte central i tot d’activitats centrades en el foment de la lectura i la cultura. Ara, doncs, toca posar-se mans a l’obra, que ens reunim les comissions i posar el resultat de tota aquesta feina en comú. Continuarem informant.


Carme Forcadell: "Vivim en una societat masclista i, per tant, estem més invisibilitzades: som dones i preses" - Diari Jornada\nL'expresidenta del Parlament evita valorar les intencions de Sánchez a l'espera de poder-ne valorar els "fets"\nCarme Forcadell: "Vivim en una societat masclista i, per tant, estem més invisibilitzades: som dones i preses"\n| 26 de juny, 2018 - 09:09\nCarme Forcadell, expresidenta del Parlament de Catalunya, ha reclamat des de la presó d'Alcalá Meco on fa 94 dies que està empresonada en el marc de la causa contra el sobiranisme que no s'oblidi la «injustícia» de l'empresonament dels presos polítics. Ho ha dit en una entrevista a 'Nació Digital', on ha valorat que l'acostament a presons catalanes seria bo per a les famílies, però ha reiterat que el fet que tant ella com els altres vuit exdirigents polítics catalans estiguin a la presó és injust. «Estiguem a 600 o a 10 quilòmetres de casa nostra», ha dit. Forcadell també ha opinat sobre Pedro Sánchez: «No puc valorar les intencions de l'actual president del govern espanyol, en podré valorar els fets».\nSobre el resultat del judici que l'Estat instrueix contra ella i els altres polítics sobiranistes, Forcadell ha manifestat que «sense dubte», es tracta d'un procés «polític». I ha afegit: «No sé quin serà el resultat però el procés és eminentment polític».\nTambé ha denunciat la invisibilització del seu cas i del de Dolors Bassa pel fet de ser dones. «Vivim en una societat masclista i, per tant, estem més invisibilitzades: som dones i preses», ha assegurat, tot i que ha agraït als moviments de dones «la feina que fan per revertir aquest fet».\nSobre els revessos judicials que el jutge del Tribunal Suprem Pablo Llarena ha rebut a l'estranger, Forcadell ha considerat que és «una bona notícia» que els «exiliats hagin trobat justícia a Europa».\nL'expresidenta del Parlament no ha volgut pronunciar-se sobre si tot el procés que ella va viure des de primera línia ha valgut la pena. «No tenim prou perspectiva històrica», ha afirmat, tot i que sí ha afirmat que la «llavor» de la República «fa anys que està plantada i va creixent».\nFinalment, Forcadell també ha tingut paraules crítiques per a Ciutadans a l'entorn de la polèmica sobre el llaç groc als escons del Parlament. Ha denunciat que aquest partit «viu de la confrontació» i que si no n'hi ha, «la fabrica».


La Cerdanyola va guanyar al camp del Mollet un partit trepidant que va acabar amb un resultat més propi de futbol sala que no de futbol (5-6). Els grocs ja sense res en joc van jugar sense cap pressió i això va fer que l’equip jugués com feia temps que no ho feia i aquest cop si materialitzant les ocasions creades.\nLa Cerdanyola sempre va ser l’equip que va portar el pes del partit i va tenir la pilota davant un Mollet que ja esta salvat i que va donar moltes facilitats en defensa, fruit d’això l’equip es va avançar ben aviat per dos cops, però abans d’arribar al 25’ amb dos minuts el Mollet va capgirar el marcador. Malgrat això els grocs van seguir igual i abans d’arribar al descans van fer dos gols més.\nA la represa als pocs minuts els locals van escurçar diferències, però tot seguit David va tornar posar la renta de dos gols. En els últims minuts amb el partit obert de banda a banda el Mollet es va posar a tant sols un gol, però Porcel que havia entrat a la segona meitat va fer el sisè gol i va sentenciar al matx a falta de tres minuts pel final. Més tard va arribar el cinquè gol del Mollet amb el temps pràcticament exhaurit.\nSegurament si l’equip hagués mostrat aquesta cara en molts dels partits de casa i aquesta efectivitat golejadora ara estaríem parlant de la Cerdanyola com d’un equip matemàticament salvat, però lamentablement estem parlant ja d’un equip de Primera regional.\nMOLLET 5 – 6 CERDANYOLA\nCERDANYOLA: Mario (Bernat,78’), Vicaria, Albert, Camprubí, Linares, Oscar, Calvo, Uri (David,46’), Hugo, Bustos (Porcel,63’), Martín (Carlitos,73’).\nÀRBITRE: Sr. Rodríguez Gómez. Va amonestar amb targeta groga als locals Sebas, Chino, Fernando, i als visitants Albert i Martín.\nGOLS: 9’ Calvo (0-1), 14’ Uri (0-2), 22’ Chino (1-2),24’ Chino (2-2), 27’ Bustos (2-3, 29 Calvo (2-4), 47’ Chino (3-4), 69’ David (3-5), 74 Mario (4-5), 87’ Porcel (4-6), 90’ Mario (5-6).


El Kafre Teatre de Picassent acull una marató de riure amb la presència de 'El Sevilla' - Levante-EMV\nEl Kafre Teatre de Picassent acull una marató de riure amb la presència de 'El Sevilla'\nlevante-emv valència 12.02.2016 | 22:13\nEls dies pròxims 19 i 20 de febrer Picassent tornarà a ser l'epicentre de l'humor amb una nova edició —en van 12— del Kafre Teatre. Enguany la cita es compilarà en dos dies amb quatre actuacions, dos en horari de mitjanit i en sessió golfa. «Hem volgut en 48 hores posar tota l'essència i la força del Kafre i a més amb artistes reconeguts, tant dins de les nostres terres, com de fora», apunta Jaume Sobrevela, regidor de Cultura de l'Ajuntament de Picassent.\nEl cartell del festival està encapçalat per Miguel Ángel Rodríguez, 'El Sevilla'. L'actor, roquer i showman televisiu presenta «Reflexiones del hombre lengua» (dissabte, 20 de febrer a les 22.30 h), una funció que tindrà pensaments i reflexions, tot davall el prisma surrealista i còmic del cantant de Mojinos Escozíos.\nUn dia abans (19 de febrer), a la mateixa hora que 'El Sevilla' i per iniciar el Kafre, la Casa de Cultura acollirà la representació de la companyia italiana de Teatro Necessario, anomenada «Nuova Barberia Carloni». Teatro Necessario arriba després d'actuar per tot Europa, amb uns artistes complets i versàtils que duen 8 anys fent l'obra que es mostrarà a Picassent.\nSessions golfes i kafrebo\nEl festival també té una part de més proximitat amb un to i ambient més desenfadat. La seu de la Societat Artístico Musical (SAM) acull dos sessions a partir de la mitjanit, en el cas de divendres amb els picassentins, Survivors Produccions, i dissabte, amb Pau Blanco, qui farà un resum dels millors moments kafres en la seua etapa com a humorista.\nEls espectacles a la Casa de Cultura tenen un preu de 10 euros cadascun, mentre que els de la SAM són gratuïts.


La 'tonadillera' podria haver demanat ajuda al seu cercle més pròxim\nper Tamara Rodríguez diumenge, 13 de desembre 2020 - 13:22h\nFa ja diverses setmanes des que Kiko Rivera descobrís la gran mentida de la seva mare. Cal recordar que el mateix Dj narrava a 'Cantora: l'herència enverinada' que havia vist gran part dels vestits del seu pare i altres objectes personals d'aquest en una habituació que fins al moment sempre havia estat tancada.\nAixò no seria res de l'altre món si no fos pel fet que la 'tonadillera' havia denunciat fa anys el robatori dels objectes personals de Paquirri, quan els fills d'aquest, Fran i Cayetano Rivera havien demanat part de l'herència que els corresponia després de la mort del torero.\nSens dubte, una polèmica que ha mostrat la cara menys humana de l'artista, que ara com ara acumula una legió d'enemics a la seva esquena.\nEls objectes de Paquirri\nLluny de callar-se després de descobrir que la seva mare havia estat amagant els objectes del seu pare tancats amb clau, l'intèrpret de 'Quítate el top' no va dubtar a revelar-lo públicament posant a la seva mare en un gran destret, no sols pel nombre de mentides explicades en els últims anys, sinó també en una dificultat legal, ja que inventar-se un robatori pot estar penat amb diversos anys de presó.\nÉs, potser, per això, que la 'tonadillera' no havia trigat ni mig segon a moure els seus fils per a intentar sortir tan il·lesa com sigui possible de la polèmica. Segons ha pogut saber 'Socialité' les coses de Paquirri podrien no estar ja a Cantora però, on s'amaguen ara?\nSegons una confident del programa presentat per María Patiño, els objectes de Paquirri podrien estar a Sevilla, concretament a casa d'una de les millors amigues de Pantoja. Pel que sembla, i segons narra aquesta confident, les pertinences del torero haurien sortit de Cantora res més assabentar-se el Dj.\nPel que sembla, diversos homes havien tret gran part d'aquests objectes a la nit i d'amagat de la resta de la família, una equació perfecta planificada per la mateixa Isabel Pantoja per a evitar més problemes amb la justícia. «Les coses de Paquirri es van treure cinc dies després de donar Kiko l'entrevista de 'Cantora: l'herència enverinada', de nit, en caixes grans i en una furgoneta», assegurava la confident.\nLa polèmica de l'herència de Paquirri\nLa veritat és que si Kiko, Cayetano i Fran Rivera volen prendre possessió de l'herència del seu pare hauran d'estar més atents, ja que Isabel Pantoja sembla no voler cedir a fer lliurament tan fàcilment dels objectes personals de Paquirri.\nL'origen de la polèmica de l'herència del torero no és un altre que els objectes personals que es trobaven en la residència del destre i que mai van ser lliurats als fills que aquest havia tingut amb Carmen Ordóñez.\nTal ha estat la indignació de la mare de Cayetano i Fran Rivera que fins i tot va arribar a denunciar a la 'tonadillera' perquè aquesta retornés els objectes personals del torero als fills d'aquest. Al llarg d'aquesta batussa familiar, Kiko sempre s'havia mantingut molt unit a la seva mare mostrant-li així tot el seu suport.\nNo obstant això, aquest passat estiu el Dj li retirava tot el suport a la seva mare després de descobrir que la cantant s'havia beneficiat de l'herència del torero per sobre d'ell i de la resta dels seus germans, quelcom que a Kiko Rivera li ha dolgut en l'ànima.\nSens dubte, la lluita per recuperar l'herència de Paquirri no ha fet més que començar i tot sembla indicar que Isabel Pantoja haurà de donar la cara davant els tribunals després que sortís a la llum que mai li havien robat els objectes que els fills de Carmiña Ordoñez li havien estat reclamant al llarg d'aquests anys.\nFelip i Letícia trenquen la promesa: Sorpresa en l'última aparició de la Família Reial\nKiko Rivera Isabel Pantoja Fran Rivera María Patiño Cayetano Rivera


Promoure l’equilibri territorial en les polítiques i recursos relacionats amb el sistema de coneixement. - Propostes - Procés participatiu del Pacte Nacional per a la Societat del Coneixement - Participa gencat\nPromoure l’equilibri territorial en les polítiques i recursos relacionats amb el sistema de coneixement.\n- Reconèixer de facto la diversitat de realitats territorials de Catalunya.\n- Definir les diferents regions de coneixement que integren Catalunya. Cal redefinir l’estructura territorial que ha de tenir Catalunya i crear les estructures regionals de coneixement necessàries, enteses com una suma de diferents agents connectats entre ells: la universitat com a pal de paller, les diverses administracions, centres de recerca, centres tecnològics, centres d’innovació, centres de formació professional, empreses i societat civil (tot l’ecosistema de coneixement).\n- Aquesta regió no es pot definir amb criteris quantitatius sinó que s’ha de definir amb criteris qualitatius.\n- A banda de gestionar l’ecosistema d’innovació i coneixement, l’estructura regional hauria de tenir una visió metropolitana i hauria d’atendre factors clau, com la mobilitat, les infraestructures de transport de persones i mercaderies i una política d’habitatge coherent.\n- Un dels aspectes clau d’aquest espai de governança de l’ecosistema és l’optimització de la relació entre els agents per afavorir la transferència de coneixement entre ells (especialment entre universitat i món productiu), més enllà de la cerca de solucions a problemes industrials.\n- Per implementar aquest equilibri territorial també caldria descentralitzar la governança en cadascun dels territoris designats com a regions de coneixement. El sistema de governança s’hauria de decidir conjuntament entre els diversos actors que conformen l’ecosistema.\n- S’haurien, també, de transferir les competències per tal que sigui el mateix territori el que pugui decidir cap on vol anar.\n- Caldria fer les polítiques amb visió transversal de programes i serveis.\n- En el moment de desenvolupar els ecosistemes, caldria tenir en compte no només els sectors que ja són pol d’atracció en aquests moments (per exemple el turisme i la indústria química a Tarragona), sinó també altres sectors que poden esdevenir punters en un futur. Cal enfocar-se a desenvolupar de manera plena les potencialitats del territori i els seus agents.\n- Finalment, és imprescindible que el PNSC asseguri l’equilibri dels ecosistemes innovadors arreu del territori. Tarragona rep menys inversió que la resta de territoris en algunes polítiques de coneixement. Som l’únic territori per al qual la Generalitat no paga les escoles d’art, els conservatoris de música, etc.


Condis obre el seu primer supermercat a La Pobla de Lillet - Regió7\nCondis obre el seu primer supermercat a La Pobla de Lillet\nEs tracta del primer punt de venda que la cadena de supermercats obre a la comarca del Berguedà\n22·01·20 | 17:09\nEn el marc del seu pla d'expansió, Condis ha inaugurat un nou establiment a La Pobla de Lillet, amb una superfície de vendes de 300 m2 i amb 5 treballadors en la plantilla. El nou punt de venda està situat al Carrer de l'Església número 4.\nEl nou establiment disposa de seccions com drogueria i perfumeria, congelats, fruiteria, forn de pa, i expositors de carnisseria i xarcuteria. El seu horari comercial és de dilluns a dissabte de 9h a 14h i de 17h a 21h, i diumenges de 9h a 14h.\nAmb aquesta obertura, Grup Condis incorpora el primer punt de venda a la comarca del Berguedà. En total, el grup té 551 establiments a Catalunya, amb una superfície de vendes de 213.592 m2.\nCondis, amb més de 50 anys d'història, és una de les empreses líders del sector de l'alimentació a Catalunya, amb un àmbit d'actuació que s'estén a la Comunitat de Madrid i la Zona Centre. La seva xarxa compta amb més de 600 establiments, que ofereixen un servei de qualitat i proximitat i sumen una superfície de venda superior als 240.000 m2, que inclou botigues tant pròpies com franquiciades, sector en què Condis és una de les companyies que lidera el rànquing espanyol per volum de facturació.


Dia Mundial de l'Estalvi d'Energia | Finançament per a les teves compres en línia | BBVA Espanya\nQuè és el Dia Mundial de l'Estalvi d'Energia?\nEl Dia Mundial de l'Estalvi d'Energia se celebra amb l'objectiu principal de conscienciar les persones sobre el valor que té la realització de petites accions que fomentin l'estalvi energètic, les quals tindrien un impacte molt positiu en el planeta si es duguessin a terme.\nQuan és el Dia Mundial de l'Estalvi d'Energia?\nLa data oficial de la celebració del Dia Mundial de l'Estalvi d'Energia és el 21 d'octubre.\nPer què se celebra el Dia de l'Estalvi d'Energia?\nDurant el Dia Mundial de l'Estalvi d'Energia s'intenta transmetre a les persones la importància que té emprendre accions que ajudin a estalviar energia com, per exemple:\nCanviar les bombetes a un model LED.\nApagar els llums quan no s'estigui en una estança de la casa\nEvitar el consum fantasma dels aparells electrònics.\nAbaixar la temperatura del calefactor.\nContractar la potència energètica adequada.\nComprar electrodomèstics d'alta eficiència energètica.\nAplicar-les ajudarà a rebaixar les conseqüències negatives que té aquest gran consum per al planeta.\nCom puc finançar les meves compres del Dia de l'Estalvi d'Energia?\nPer facilitar la compra de productes que siguin més respectuosos amb el medi ambient (com electrodomèstics eficients o cotxes elèctrics), BBVA posa a disposició dels seus clients diferents opcions de finançament, entre les quals hi ha el Préstec Ràpid Online, que poden sol·licitar des de bbva.es o l'app de BBVA sense lliurar cap documentació i obtenint una resposta en un termini aproximat de 8 hores laborables, o el Préstec Personal Online.\nHe de ser client de BBVA per aprofitar les promocions del Dia Mundial de l'Estalvi d'Energia?


arquitectures234: de gener 2017\n6 collages i 4 pintures [petit hotel I]\nAquí teniu la pila d'arquitectes, que us comentava avui a classe, que sovint utilitzen collages naïfs com a eina d'expressió dels seus projectes, a França (Bruther, Raynaud, NP2F, Bast...) i a Bèlgica (OFFICE kgdvs, 51n4e, de Vylder...). -sovint hi podreu reconèixer l'obra de pintors com Hockney, Hopper, Rousseau, i Magritte...\n[debut al blog d'un despatx interessant, NP2F -i Thomas Raynaud-, bo perdre's una estona pel seu web, farcit de collages]\n[dimecres, tret de sortida del quadrimestre, i doble sacada: la maqueta (de treball) aglutinant les principals estratègies del projecte -les inicials- per ingènues que semblin -que hi siguin totes!- i el collage sobre l'habitacle, intentant descriure l'atmosfera que imagineu, tal i com us he comentat...]\n[OFFICE Kersten Geers David Van Severen]\n[OFFICE kgdvs + NP2F]\nPublicat per [xavier ros majó] a 0:45 1 comentaris\nEtiquetes de comentaris: art, bruther, expressió gràfica, np2f, office kersten geers david van severen, thomas raynaud\nconferència COAC [OFFICE Kersten Geers David Van Severen]\nDijous 26 de gener conferència dels OFFICE Kersten Geers David Van Severen al COAC de Barcelona, inclosa al cicle comissariat per Moisés Puente 'Europa, Europa'.\nPublicat per [xavier ros majó] a 23:42 1 comentaris\ncicle conferències [foros UIC 2017]\nCom cada curs en aquestes dades es presenta el cicle FOROS de la UIC.\nAquest any estrena direcció, Ethel Barahona, i presenta sota el títol 'The Agency of Architecture' aplega una selecció eclèctica -OMA, Langarita, etc.- on sobresurt l'inquietant Brandlhuber.\n[el divendres entrega a la 6.2, a les 15.30 fins les 16.30; vagi bé l'apretada final]\nPublicat per [xavier ros majó] a 1:11 1 comentaris\nconferència COAC [OFFICE Kersten Geers David Van S...


Al bar - Manuel Gómez Perochena a Àngels Canut\nAl bar – Manuel Gómez Perochena\n325,00 € IVA inclós\nManuel GÓMEZ PEROCHENA\nTema inspirat en l´obra de il·lustrador i pintor nord-americà Norman Rocwell (1894 – 1978)\nSKU: MGP 8 Categorías: Galeria d'Art Tècnica mixta, Els nostres artistes, Manuel Gómez Perochena, Dibuixos, Aquarel·les Etiquetas: Aquarel·la, Artistes, Manuel Gómez Perochena, Paper\nAutodidacta. Realitza exposicions a Madrid, Sòria, Almazán (Sòria), Valdemoro (Madrid), La Marina d’Elx, Zeddam (Països Baixos)\nObté premis d’aquarel·la i dibuix en diversos concursos.\nLa seva obra figura en col·leccions privades i en Museu de Zeddam, (Països Baixos)\nEspecialitat artística en què treballa: Aquarel·la i dibuix\nAl llarg de la seva vida com a delineant projectista, les eines que utilitza per realitzar dibuixos de precisió, són la regla, l’escaire, el cartabó o el compàs i amb el llapis, el tiralínies o el retolador tècnic, executa dibuixos amb tota mena de detalls per arquitectes de renom com, Fernando Moreno Barberá o Julio Cano Lasso.\nMés endavant s’inicia en el dibuix i l’aquarel·la, inspirat en les il·lustracions de Norman Rockwell, de les que quals es queda enamorat per la seva ironia i humor, reemplaçant el tiralínies pel pinzell i el color.\nPerochena és un excel·lent dibuixant nat, sap plasmar en les seves aquarel·les de paisatges un caràcter lineal, procurant potenciar el contrast per ressaltar el conjunt arquitectònic en general, donant-los personalitat pròpia.\nEls seus coneixements com a delineant, l’animen a desfer en el temps i recuperar gran varietat de maquinària de transport: trens, avions, vaixells, i amb bona mestratge i molta il·lusió, reflectir sobre un suport blanc la idea d’uns somnis d’ahir.\nFragments de Crítiques\nManuel Perochena defuig de l’aquarel·la clàssica per endinsar-se en una pintura realista manejant els pinzells amb el mestratge d’un arquitecte del dibuix i la composició.\nL’artista busseja en la recerca del passat amb prou feines tres colors bàsics que entrellaça amb perfecció i adquireixen la profunditat dels nostres pobles més ancestrals.\nEl passat és la seva obsessió i la seva passió. El vell i el antic s’apoderen de la sala traslladant-nos a la tradició.\nLa mirada de l’espectador és atrapada pels ulls i les cares dels personatges representats per un artista que no interpreta sinó que trasllada la realitat del que observa.\nHomes, dones i nens oficien, anhelen, segresten al visitant amb la seva realitat descarnada i agredolç.\nNo et pots quedar indiferent davant la tècnica d’un pintor que sorprèn pel seu domini de l’aquarel·la.\n“Ontmoetingen” (Trobades), és una exposició col·lectiva de 55 artistes espanyols que exposen al “Museum Galerie Rosmolen” de la ciutat de Zeddam (Holanda).\nEl museu està instal·lat en un antic molí de gra on giren les obres dels artistes com els cavalls giraven per moldre el cereal. I una única obra espanyola serà la que tingui l’honor de seguir residint en aquest país que ha estat subjugat per la seva tècnica i la seva qualitat. Aquest pintor elegit d’entre els 54 restants és Manuel Perochena amb el seu quadre “Madrid”.\n“Motius americans” és una mostra de la vida americana dels anys 50 pintada a l’oli per Norman Rockwell.\nLes figures dibuixades per Perochena són assetjades pels imperatius de la perfecció. La intenció de l‘artista és plasmar el detall: arrugues, cabells blancs, expressions, llums, colors que no semblen realitzats per un pinzell amarat en aquarel·la. Tècnica molta tècnica. I emoció.\nLa tecnologia és una de les constants d’un pintor d’arrels sorianes i basques que assalta trens i avions per traslladar-nos a països i èpoques remotes. Màquines de vapor que creuen paisatges de somni amb un dibuix impecable.\nSé el primero en valorar “Al bar – Manuel Gómez Perochena” Cancelar respuesta\nTramvia – Manuel Gómez Perochena\nTramvia - Manuel Gómez Perochena\nAquarel·la sobre paper 29x19,5 cm\nTema inspirat en l'obra de l'il·lustrador i pintor nord-americà Norman Rockwell (1894 - 1978)\n200,00 € IVA inclós Añadir al carrito\nLa família – Manuel Gómez Perochena\nLa família - Manuel Gómez Perochena\nAquarel·la sobre paper 30,5x28,5 cm\nTema inspirat en l´obra de il·lustrador i pintor nord-americà Norman Rocwell (1894 - 1978)\n325,00 € IVA inclós Añadir al carrito\nPenjoll de quars rosa i antelina rosa 22,00 € IVA inclós\nPenjoll de jade verd i cordó de cotó verd 34,00 € IVA inclós


Blog VERNACLE de Jordi Salat Orteu: El Rellotge Català i el Cap d'Any\n(El rellotge que senyala el temps amb el sistema típicament català dels quarts)\nL’Ajuntament de Cardedeu ha estat el primer dels Ajuntaments catalans que ha instal·lat a la seva façana un rellotge que marca les hores amb el sistema dels quarts tradicional a Catalunya.\n" Els catalans sempre vivim més avançats que els castellans perquè quan nosaltres ja som a dos quarts de vuit, ells encara són a "las siete y media" - deia l’avi Jeroni, un agricultor de Lleida que anyalment consultava el calendari del pagès de Fra Ramon dels Pirineus.\nEl mateix podem dir sobre el tema del canvi de segle. Pels catalans que tenim el sistema de quarts, el segle XXI comença a un quart d’una de la nit que va del 31-12-99 al dia del 1-1-2000. Per la cultura castellana, el segle XXI comença A partir de l’any 2001.\n¿Seguiran l’exemple de l’Ajuntament de Cardedeu els altres Ajuntaments de Catalunya?\nL’Ajuntament de Barcelona, no ho ha fet. L’Ajuntament de Badalona tampoc.\nEl mossèn de la parròquia de Sant Josep de Badalona sí que ho ha fet a la façana de l'església.\nHe anat a veure la façana de l’Ajuntament de Barcelona, i no hi he vist el rellotge que mesura el temps amb el sistema dels quarts tradicional de Catalunya. Al meu costat hi havia un grup de turistes, que d’haver vist l’original rellotge, s’haurien assabentat de l’existència de la cultura catalana, i ajudaria a reduir el nombre de turistes que visiten Barcelona, i se’n tornen sense assabentar-se’n que existeix la catalanitat i Catalunya.\nEl rellotge de l’Ajuntament de la Capital de Catalunya, no marca les hores amb el sistema tradicional català.\n¿Perquè no es catalanitza Catalunya amb els seus símbols i mites propis?\nLes grans metròpolis, com més universals es fan, més reflecteixen en el seu urbanisme els senyals i símbols de la seva pròpia identitat. Nova York, té l’Estàtua de la Llibertat. Paris, té la Torre Eiffel. Londres, té un rellotge anomenat "Big Ben".\nTots els polítics i turistes que visiten la ciutat de Praga, van a veure el típic i llegendari rellotge de l’Ajuntament.\nBarcelona, hauria de ser un mirall que reflectís la catalanitat, així es faria una capital digna dels catalans.\nAquests símbols facilitarien la integració dels nouvinguts doncs sabrien més fàcilment amb què s’han d’identificar. La catalanitat no és solament una qüestió de llengua. Es una qüestió de mites i símbols; de referents que senyalen el camí de l’existència als ésser humans. És, des del punt de vista funcional de la cultural, una manera d’integrar-se en la realitat.\n"El rellotge esfèric que marca les hores amb el sistema dels quarts" tradicional de la cultura catalana, - conegut ja com "el rellotge català"-, hauria de ser un símbol de Catalunya, que estigués present en tots els seus municipis.\nS’hauria de posar, sense complexos, el rellotge català, al Palau de la Generalitat, a l’ Ajuntament de Barcelona, en el parc de temàtica catalana "Catalunya en Miniatura", a les esglésies parroquials, com a Badalona ho ha fet el mossèn de Sant Josep al qual felicito públicament.\nNo puc felicitar però, als monjos del Monestir de Poblet, ni els monjos del Monestir de Santes Creus, ni els del Monestir de Ripoll, ni els monjos del Monestir de Montserrat que passen per ser molt catalanistes, però no tenen ficat el rellotge català en els seus monestirs.\nTampoc puc felicitar al president del “Barça”, un club que vol ser més que un club perquè té la representació de la catalanitat en boca dels seus socis i simpatitzants, doncs no hi el rellotge català dels quarts a l’estadi i si vol ser un club amb simbologia catalana, ho hauria de tenir.\nLa llista de rellotges que mesuren el temps amb sistema foraster ficats a Catalunya, és molt llarga. S’hauria de promoure la catalanització dels rellotges de Catalunya.\nLa mesura, o senyalització del temps en el sistema català dels quarts, comporta tota una concepció cultural.\nLa comercialització d’aquests rellotges, a més a més, crearà llocs de treball i una font de riquesa local.\nLa comercialització de les coses autòctones fa venir diners de fora i fa rics als seus habitants. La comercialització de les coses forasteres, fa marxar diners a fora, fa rics als de fora i pobres als que són naturals del lloc.\n¿Hi veurem un rellotge que senyali les hores en el sistema català dels quarts, tradicional de la cultura catalana en el telenotícies de TV3, la Televisió de Catalunya?\nEl rellotge que mideix el temps amb el sistema dels quarts, dóna imatge de catalanitat.\n¿Sacrificarem una vegada més la representació de la simbologia catalana, justificant-ho amb el subterfugi de la pseudomodernitat d’un disseny “light”, indefinit i sense sentit, com ho han fet els responsables de la mascota olímpica dita “cobi” i del canvi de l’escut municipal per treure’n el simbolisme templer de la creu vermella sobre fons blanc, i el simbolisme cabalístic delsquatre pals?\nL’alcalde de Barcelona, l’alcalde de Badalona, el president de la Generalitat, el president del F.C. Barcelona, el director general de TV3, els monjos de Montserrat, … i molts altres personatges catalans, haurien de fixar-se en l’exemple del mossèn de la parròquia de Sant Josep de Badalona i ficar als rellotges amb el sistema català dels quarts en els llocs i edificis que estan sota la seva responsabilitat.\nEl mossèn de la parròquia de Sant Josep de Badalona ha ficat el rellotge català en el campanar de la seva església, potser perquè, com a bon cristià, té present aquella ensenyança evangèlica que fa referència al respecte que han de manifestar els cristians pels símbols autòctons, entre aquests, els símbols i la llengua: ”Reconeixeran que sou els Meus deixebles – va dir Jesucrist -, perquè allà on anireu l’Esperit Sant os infondrà el do de llengües i tot arreu on sigueu parlareu en les llengües pròpies de cada lloc i respectareu els seus costums”\nGràcies i felicitats, mossèn, per haver conservat per Badalona un símbol català relacionat amb una qüestió tant científica com és la mesura del temps.\nM’agradaria menjar-me els dotze grans o gatims de raïm de la propera nit de cap d’any, el cap d’any del 2000, escoltant les campanades d’un rellotge que mesurés el temps amb el sistema tradicional català dels quarts i que ho transmetessin per TV3 via satèl·lit.\nEscrit any 2000\nPublicat per Vernacle a 1:47


dBalears | 20 abril 2000\nDestituït el fiscal Skuratov El president electe de Rússia, Vladimir Putin, demostrà ahir la seva influència en el Parlament rus obtenint una doble victòria política en la seva Cambra Alta. Només li va ser necessari enviar una carta als senadors del Consell de la Federació per transmetre'ls el seu desig de veure destituït el fiscal general Iuri Skuratov, perquè la majoria absoluta de la Cambra el fes cessar en la votació d'ahir. Un total de 133 senadors es mostraren favorables a la destitució, i només 10 hi votaren en contra.E.P.\nHaider amenaça de sortir de la UE El líder austríac d'extrema dreta, Joerg Haider, amenaçà a la Unió Europea amb la retirada d'Àustria i es mostrà favorable a un boicot en les aportacions a la UE. «La Unió Europea ha creat una situació en la qual per primera vegada un Estat membre ha d'examinar si ha de retirar-se'n», declarà Haider en una entrevista que publicarà avui el setmanari austríac News. «Serà interessant veure si deixant de pagar "les aportacions a la UE" podem deixar de costat la nostra adhesió» a la UE, afegí.E.P.\nTres morts en atemptats integristes Quatre atemptats atribuïts als grups armats islàmics varen provocar tres morts i quatre ferits dilluns passat, d'ells tres militars, segons informaren ahir els principals diaris algerians. Un membre de la guàrdia comunal va ser assassinat en un atac d'un grup armat al poble de Kadiria (a 120 quilòmetres d'Alger), en el qual els assassins aconseguiren fugir. En un altre atemptat, un home va ser assassinat i el seu pare ferit per un grup armat que va atacar la seva granja a Oggaz, a la regió de Mastegués (a 360 quilòmetres a l'oest d'Alger).E.P.\nEntrevista amb l'ONU El representant especial de l'ONU per a l'Afganistan, Francesc Vendrell, s'entrevistà ahir a Dushanbe amb el comandant afganès Ahmed Shah Masud "representant del govern en l'exili", segons anuncià l'ambaixador afganès al Tadjikistan, Said Ibrahi Jikmat. El comandant Masud, cap de l'oposició als talibans, farà partícip Vendrell de les seves reivindicacions polítiques per aconseguir un acord amb la milícia integrista, segons la mateixa font.E.P.


Mo-Sys llança un nou disseny radical per a l'estabilització de la càmera giroscòpica | NAB Show News | NAB Show Media Partner 2020 i productor de NAB Show LIVE. Broadcast Engineering News\nInici » Notícies » Mo-Sys llança un nou disseny radical per a l’estabilització de la càmera giroscòpica\nMo-Sys, líder mundial en solucions de seguiment de càmeres de precisió per a estudis virtuals i realitat augmentada, ha llançat avui una nova generació de capçal remot estabilitzat giroscòpic, el G30. El seu nou disseny radical, amb un marc compacte de 45 graus, li permet suportar pràcticament qualsevol aparell de càmera de difusió o cinematografia digital per a un moviment i estabilització precisos.\n"En les nostres converses amb la comunitat de producció, sabem que hi ha una necessitat real d'estabilització i posicionament de la càmera de precisió excel·lents sense la despesa i les limitacions dels muntatges específics i específics del dispositiu", va dir Michael Geissler, CEO de Mo-Sys. "Ja sigui en un vehicle, un muntatge remot o una grua, els productors i directors volen ser creatius sense restriccions, amb un dispositiu ràpid de configurar i equilibrar i que accepti la càmera i els accessoris que necessitin".\nLa geometria del marc de 30˚ del G45 proporciona un accés fàcil a totes les connexions i accessoris de la càmera, cosa que facilita la instal·lació de qualsevol tipus de càmera de forma ràpida i segura. El marc curt i rígid proporciona rigidesa a equips de fins a 30 kg i els motors d’accionament directe d’alt parell proporcionen un moviment de càmera precís i nítid, a més d’una excel·lent estabilització. Els concentradors oberts per als tres motors de transmissió vol dir que l’encaminament dels cables és clar i ordenat i evita la necessitat de corretges i cables específics per a la càmera.\nEl disseny exclusiu del marc elimina una limitació seriosa amb alguns dissenys de capçal giroscòpica existents: el problema del bloqueig del cardà, on el moviment de l’eix panoràmic (inclosa l’estabilització) és impossible quan la càmera apunta directament cap avall. El G30 té impressionants rangs de moviment de panoràmica i inclinació, juntament amb rotllos de ± 45˚, adequats per a la majoria de produccions creatives. Els codificadors d’eix s’incorporen a cada conjunt de motors per a una entrada directa als sistemes de producció virtuals.\nEl client llançador del G30 és Thoroughbred Racing Productions, amb seu a Melbourne, Austràlia. Ofereix una cobertura completa de més de 525 reunions de curses a l'any, incloent un cotxe amb càmera que fa un seguiment de cada cursa. Aquest cotxe ha utilitzat un cardan d’estabilització Mo-Sys anterior, i TRP ara fa servir el G30 durant diversos mesos.\n"Vam treure el G30 de la caixa, el vam posar al nostre suport i el vam encendre", va dir Charles Cole, gerent tècnic d'operacions de TRP. "L'estabilització de la nostra imatge és significativament millor que qualsevol cosa que havíem vist abans; els resultats han estat molt, molt bons".\nCole va assenyalar l'excel·lent estabilització de les preses d'un cotxe en moviment ràpid, inclosa la reducció efectiva de les pertorbacions de baixa freqüència a causa dels sots a la pista del curs. També va elogiar la simplicitat de la configuració, sobretot perquè els diferents cursos requereixen diferents ajustaments de zoom i, per tant, diferents velocitats de panoràmica per fer un seguiment de l'acció sense problemes.\nEl programari de control del G30 inclou la possibilitat d’afinar el balanç de la càmera de forma ràpida i en gran mesura automàtica, reduint significativament el temps de configuració. El disseny del marc rígid i el sistema d’equilibri semiautomatitzat garanteixen que qualsevol equipament de càmera de fins a 30 kg es pugui instal·lar sense contrapesos i que estigui llest per al seu ús molt ràpidament. Els usuaris poden emmagatzemar configuracions prèvies per a combinacions de càmeres d'ús freqüent per accelerar encara més la configuració.\nMo-Sys llança un nou disseny radical per a l’estabilització de la càmera giroscòpica - Octubre 15, 2020\nGB Labs presenta Unify Hub, la moderna plataforma de gestió de treballs remots - Setembre 29, 2020\nGB LABS MOSTRA SOLUCIONS D'EMMAGATZEMATGE PER A AVUI A BROADCASTASIA VIRTUAL - Setembre 28, 2020\ncàmera G30 Gimbal girestabilització girestabilització Mo-Sys Mo-Sys G30 producció cap remot estabilització estabilització Producció virtual 2020-10-15\nanterior: MediaKind llança el CE1, anunciant el primer procés mundial de processament de vídeo de contribució\nsegüent: Motion Impossible, creadors d'AGITO, anuncia l'obertura del mercat nord-americà


BARRAQUES DE PEDRA SECA DE VACARISSES: 239 - Barraca del Pau Espardenyer (el Mimó)\nUbicació: Vessant hidrogràfic dret de la riera de la Torre. S'hi accedeix des de la pista que neix al km 3.8 de la carretera d'Olesa i es dirigeix cap al Mimó (actual restaurant Mas Mimó), tot passant sota l'autopista C-16.\nData de visita: 31-03-2019\nCoordenades (Datum WGS 84 = ETRS 89): N 41º 34.900' E 001º 55.097'\nDescripció: Era una barraca gran. Està adossada a un bloc de pedra desprès del cingle superior. El mateix bloc al que està adossat la barraca era el muntant esquerre de la porta.\nComentaris: A cal Pau, una casa vacarissana del carrer de can Còdol, aquí menaven una vinya en contracte de rabassa morta o de parceria amb el propietari del Mimó. Segons el Plano geométrico del término jurisdiccional de Vacarisas de l'any 1856, un tal Feliu Gibert aquí conreava una peça de terra de 3 quarteres i 5 quartans, el conreu principal de la qual era la vinya. Poc temps després, segons l'Amillarament de 1861, el mateix Feliu Gibert (à) Pau Espardenyer conreava aquesta peça de terra, propietat de Josep Bover, que consistia en una vinya de 2ª i 3ª categoria (1 Q i 5 q), erm de 1ª (1 Q i 6 q) i roques. L'any 1897, la Rosa Pla Camprubí, el seu home Manuel Bayà Urpina i els seus fills es van establir a la masoveria de la Torre. Aprofitant la baixada de preus provocada per l'arribada de la fil·loxera a Vacarisses (1895), la Rosa va comprar a l'hereu de Feliu Gibert les dues propietats que tenia: cal Pau i una vinya de l'antiga heretat del Lleonart. A més a més, també va comprar una altra peça de terra a tocar de cal Pau Gran. Segons m'explicà el Jordi Torrella, a la dècada de 1910 el primogènit i la jove de la Rosa i el Manuel, que també vivien a la masoveria de la Torre, van morir a causa del tifus; deixant els seus nets orfes. En aquella situació la Rosa, que ja tenia més de 65 anys, va decidir deixar la masoveria i endur-se els seus nets orfes des de la Torre a cal Pau. Entre aquests nets, qui va acabar heretant cal Pau i la resta de finques de l'avia paterna va ser el primogènit masculí: en Joan Bayà Alavedra. Persona que ha quedat lligada a cal Pau en l'imaginari col·lectiu de Vacarisses. La gent gran del poble encara el recorda, i una filla seva encara viu a cal Pau.\nFont d'informació: El Jordi Belil em va donar les indicacions per trobar-la; per tant sense la seva col·laboració aquesta barraca no hagués estat inclosa al present inventari. Jordi Torrella de cal Cargol. Plano geométrico del término jurisdiccional de Vacarisas de l'any 1856 (Cartoteca Digital de l'ICC). Amillaraments de Vacarisses dels anys 1861, 1926 i 1944 (Arxiu de l'Ajuntament de Vacarisses).


Política de cookies | Porcar Trade International\nAquesta política de cookies es va actualitzar per última vegada al 8 de maig de 2021 i s’aplica als ciutadans de l’Espai Econòmic Europeu.\nEl nostre lloc web, https://www.porcartrade.com (d’ara endavant “el lloc web”) utilitza cookies i altres tecnologies relacionades (per comoditat, totes les tecnologies es denominen “cookies”). Les cookies també són col·locades per tercers que hem contractat. En el document següent us informem sobre l’ús de les galetes al nostre lloc web.\nUna cookie és un fitxer petit i senzill que s’envia juntament amb pàgines d’aquest lloc web i que el vostre navegador emmagatzema al disc dur de l’ordinador o un altre dispositiu. La informació emmagatzemada en ell es pot tornar als nostres servidors o als servidors dels tercers corresponents durant una visita posterior.\nAlgunes cookies asseguren que certes parts del lloc web funcionen correctament i que les preferències dels usuaris segueixin sent conegudes. Utilitzant cookies funcionals, us facilitem que visiteu el nostre lloc web. D’aquesta manera, no cal que introduïu repetidament la mateixa informació quan visiteu el nostre lloc web.\nFem servir cookies analítiques per a optimitzar l’experiència en el lloc web per als nostres usuaris. Amb aquestes cookies analítiques obtenim coneixements de l’ús de la nostra web. Li demanem el seu permís per a inserir cookies analítiques.\nUtilitzem cookies de Google Analitycs amb finalitats tècniques que permeten a l’usuari la navegació a través del lloc web. A més, el nostre lloc web utilitza cookies per identificar les pàgines que es visiten i la seva freqüència. Aquesta informació només s’utilitza per a l’anàlisi estadístic i després s’elimina permanentment.\nUtilitzem Complianz per a gestió del consentiment de cookies (emmagatzemar l’ID de la política de cookies acceptada i guardar preferències de consentiment de cookies). Més informació.\nUsem WPML per a gestió local (guardar configuracions de llenguatge). Aquestes dades no es comparteixen amb tercers.\nPodeu eliminar les cookies en qualsevol moment des del vostre equip.\n8. Activació / desactivació i eliminació de cookies\nPodeu utilitzar el navegador per a esborrar les cookies automàticament o manualment. A més, podeu especificar que determinades cookies no siguin col·locades. Una altra opció és canviar les preferències del vostre navegador per a rebre un missatge cada cop que una cookie és col·locada. Per a més informació, podeu consultar les instruccions a l’Ajuda del vostre navegador. Tingueu en compte que el nostre lloc web pot no funcionar correctament si totes les galetes estan desactivades. Si suprimiu les galetes del navegador, se’n crearan de noves després del vostre consentiment quan torneu a visitar el nostre lloc web.\nSant Marian, 103\nTel. +34 666 586 571\nTel./Fax +34 937 844 409\n© Porcar Trade International 2021


L'Ajuntament i els principals representants de la comunitat educativa del municipi es reuneixen per garantir una tornada segura a les aules - Son Servera\nL'Ajuntament i els principals representants de la comunitat educativa del municipi es reuneixen per garantir una tornada segura a les aules\nS'han explicat els plans de contingència de cada centre.\nAquest dilluns, 7 de setembre, s'ha duit a terme una reunió amb representants de les escoles del municipi -CEI Sant Francesc d'Assís, CEIP Jaume Fornaris i Taltavull, CEIP Na Penyal, IES Puig de sa Font i un representat de pares i mares del Consell Escolar de Na Penyal i de l'IES- i representants de l'Ajuntament i tècnics dels Serveis Educatius Municipals.\nEn aquesta reunió els centres han pogut explicar els plans de contingència que han dissenyat durant aquest estiu per garantir tant com sigui possible la seguretat a les aules, on destaca la creació d'una aula covid per aïllar possibles casos o la manera com s'han adequat els espais per complir amb les normatives i protegir els infants.\nPer altra banda, la batlessa, Natalia Troya, ha insistit que el consistori està a disposició dels centres com fins ara i ha explicat les tasques que ja s'han duit a terme, com ara les desinfeccions de les aules, l'elaboració de noves rutes o l'habilitació de nous espais per garantir les separacions entre alumnes.\nLa regidora d'Educació, Dori Moreno, per la seva part, ha agraït la feina feta i s'ha posat a disposició dels centres.\nTrobar punts en comú i fer una reflexió conjunta han estat els objectius d'aquest encontre en el qual la prioritat ha estat la seguretat de la Comunitat Educativa, els infants i les famílies davant un escenari complicat i incert.\nDes de l'Ajuntament i de part de tota la comunitat educativa es demana responsabilitat i que totes les famílies seguiu les recomanacions i instruccions dels centres per tal de poder garantir la seguretat de tothom i tenir un bon inici de curs.


Entrevista a Stefan Voelkel: "La biodiversitat comença a les llavors"\nHome Actualitat Stefan Voelkel: “La biodiversitat comença a les llavors”\nStefan Voelkel: “La biodiversitat comença a les llavors”\nStefan Voelkel és, des de principis dels 80, director general de l’empresa de sucs naturals Voelkel, radicada a la zona de Wendland (Baixa Saxònia, Alemanya). Mogut pel desig de viure d’acord amb la naturalesa, que ja compartien els seus avis, va modernitzar l’empresa familiar i la va constituir en una fundació amb la qual ha posat els fonaments perquè, en el futur, Voelkel segueixi estant al servei de les persones i el medi ambient.\nL’agricultura biodinàmica constitueix l’essència de Voelkel. Per què és important?\nDirigeixo juntament amb els meus fills una empresa familiar que té 85 anys. Amb una gestió sostenible, els meus avis i els meus pares van posar les bases perquè les generacions venidores, així com molts treballadors i les seves famílies, poguessin viure còmodament fins avui. La naturalesa es comporta de forma molt semblant: hauríem tractar-la de manera que un dia els nostres nets també puguin gaudir-ne. I això només és possible si no es fan servir productes que intoxiquin la terra. Per això, només treballem amb ingredients procedents de l’agricultura ecològica i biodinàmica.\nOrígens: Voelkel va néixer sota la influència del moviment germànic Wandervogel. Què el caracteritzava? Com influeix això en la producció agrícola?\nEntorn de l’any 1900, joves de tot Alemanya van començar a organitzar excursions en grup a la natura. La creixent industrialització de les ciutats va despertar en ells l’anhel d’una vida senzilla i independent en sintonia amb la natura, el mateix desig que va animar als meus avis, Margret i Karl, quan fa uns 100 anys es van establir en un dels seus viatges en el lloc que avui és la nostra seu. Inspirats també pels ensenyaments de Rudolf Steiner, es van dedicar a l’autoabastiment i a elaborar exquisits sucs amb la fruita dels agricultors del voltant. Avui en dia, el respecte per la natura i la convicció que ens dona tot el que necessitem són valors que no només honora Voelkel, sinó també els agricultors de tot el món amb els que col·laborem.\nSegons l’Organització de les Nacions Unides per a l’Alimentació i l’Agricultura (FAO), ja s’han perdut dos terços de la diversitat genètica dels cultius. Quin paper tenen les llavors en aquest sentit?\nLa biodiversitat comença a les llavors. Des de fa mil·lennis, els agricultors obtenen tots els anys les llavors de les plantes més puixants per a la següent sembra. D’aquesta manera, van sorgir innombrables varietats adaptades a la perfecció a cada lloc. En l’actualitat, un grapat de grans empreses inunden els camps de tot el món sempre amb les mateixes varietats de llavors híbrides no reproduïbles que prometen un gran rendiment, especialment en combinació amb certs productes agrícoles tòxics. Però això és pa per avui i fam per demà: les toxines es dispersen pel medi ambient i destrueixen la vida que està present en els sòls de forma natural. Per tant, les llavors no híbrides són en general més resistents i, per això, una millor opció per a l’agricultura sostenible. També per als agricultors, perquè, al disposar de les seves pròpies llavors tradicionals, no perden la seva independència.\n“Hauríem tractar la natura de manera que un dia els nostres nets també puguin gaudir-ne”\nLa gran majoria de la vostra producció es basa en llavors tradicionals. Per què?\nA l’utilitzar llavors tradicionals no híbrides en els nostres productes, recolzem els cultius naturalment reproduïbles. Als agricultors els ha de tornar a compensar l’usar varietats tradicionals, tot i que assumeixin rendiments menors al principi. A canvi, obtenim matèries primeres d’una qualitat extraordinària. És precisament això el que els nostres clients esperen de Voelkel.\nCom pioners de Demeter, és una gran satisfacció tenir relacions internacionals, ja que ens permet impulsar projectes agrícoles i l’agricultura ecològica a tot el món. No obstant això, sempre és important que, al créixer, no es perdi de vista la filosofia de l’empresa. Per assegurar-nos que això no passi en el futur, l’any 2011, els meus fills i jo, vam convertir l’empresa familiar en una fundació dedicada a impulsar el bé comú. Amb els beneficis que genera, donem suport a nombrosos projectes benèfics. El 2020, el nostre negoci familiar va obtenir la certificació d’empresa de l’Economia del Bé Comú. Aquesta distinció m’omple d’orgull perquè demostra que fem una bona feina; bona tant per als nostres conciutadans com per a la natura.


Colomer destaca que la vinculació de la música al turisme “contribueix a construir una Comunitat més rica, diversa i feliç” – tucomarca.com\nHomeLa Foia de Bunyol-XivaBunyolColomer destaca que la vinculació de la música al turisme “contribueix a construir una Comunitat més rica, diversa i feliç”\nFrancesc Colomer ha participat en la presentació de la Conferència Internacional WASBE al costat de l’alcaldessa de Bunyol i el president de WASBE.\nEl secretari autonòmic de Turisme, Francesc Colomer, ha participat aquest dimecres en la presentació de la Conferència Internacional World Association for Symphonic Bands and Ensembles (WASBE), juntament amb l’alcaldessa de Bunyol, Jonquera Carrascosa, el president de WASBE, Darío Sotelo, i el vicepresident de la Federacióde Societats Musicals de la ComunitatValenciana (FSMCV), Remigi Morant.\nDurant la seva intervenció, Francesc Colomer destacat que la vinculació de la música al turisme “contribueix a construir una Comunitat Valenciana més rica, diversa i feliç” i que “la cultura i la música tindran sempre un espai a la seva disposició dins de Turisme”.\nEl congrés de la WASBE, que se celebrarà del 9 al 13 de juliol a Bunyol, està dedicada a la música de vent més important del món i agrupa directors, compositors, intèrprets, editors, docents, fabricants d’instruments i experts procedents dels cinc continents.\nFrancesc Colomer ha destacat que “Turisme Comunitat Valenciana col·labora amb l’organització d’aquesta Conferència Internacional WASBE a través d’un conveno de col·laboració que subscriu amb l’Ajuntament de Bunyol i en el qual es recull la celebració d’aquest esdeveniment”.\nEl responsible de Turisme ha reiterat l’aposta del seu departament “pel turisme experiencial com el vinculat a la música, ja que és un actiu i atractiu turístic molt important per a nosaltres”.\nFinalment, ha destacat que “el pròxim mes de juliol Bunyol serà la capital mundial de la música” i ha destacat que a més durant aquests dies “es convertirà en una fàbrica de màrqueting, perquè els que vinguin a la Conferència Internacional WASBE es convertiran en prescriptors turístics de la nostra destinació”.


Noves mesures a Catalunya a partir del 14 de juny de 2021 - JDA | Servicios Profesionales\nHomeBlogEconomiaNoves mesures a Catalunya a partir del 14 de juny de 2021\nEl passat 14 de juny van entrar en vigor algunes flexibilitzacions en les restriccions per a la contenció de la pandèmia provocada pel coronavirus SARS-CoV-2. En les noves mesures s’elimina la cita prèvia per accedir a equipaments esportius interiors, es permeten els actes de fi de curs d’alumnes no universitaris i s’estableix l’assistència als estadis de les lligues professionals de futbol i bàsquet, en les condicions que marca el Consell Superior d’Esports.\nL’informem que el passat 14 de juny van entrar en vigor algunes flexibilitzacions en les restriccions per a la contenció de la pandèmia provocada pel coronavirus SARS-CoV-2. En les noves mesures s’elimina la cita prèvia per accedir a equipaments esportius interiors, es permeten els actes de fi de curs d’alumnes no universitaris i s’estableix l’assistència als estadis de les lligues professionals de futbol i bàsquet, en les condicions que marca el Consell Superior d’Esports.\nEs recomana que els desplaçaments fora del domicili, així com la circulació per les vies d’ús públic, es limitin en la mesura que sigui possible, respectant les mesures de protecció individual i col·lectiva establertes per les autoritats competents.\nInteriors: oberts de 06.00 h a 01.00 h amb el 50% de l’aforament, amb bona ventilació natural o forçada i amb una distància mínima de 2 metres entre comensals de taules o agrupacions de taules diferents. Limitació de 6 comensals per taula o agrupacions de taula.\nLes activitats culturals (arts escèniques i musicals i espectacles públics) que es desenvolupin en tot moment a l’aire lliure en instal·lacions o equipaments que tinguin un aforament autoritzat superior a 15.000 persones, podran tenir un nombre màxim d’assistents del 20% de l’aforament si s’estableixen fluxos d’accés, banys i zones de restauració independents, i amb un màxim de 3.000 persones en seients preassignats i es preveuen mesures de circulació dels assistents que evitin les aglomeracions en els creuaments o punts de més afluència.\nInstal·lacions i equipaments esportius d’interior i exterior: aforament del 70%. Sense ventilació i qualitat de l’aire reforçada limitació a 6 persones i ús de màscara en activitats grupals. Es permet l’ús de vestidors. Se substitueix la cita prèvia per a un control d’accés que permeti controlar l’aforament establert i la traçabilitat de contactes.\nCompeticions: permeses les categories internacionals, professionals, estatals i competicions que hi donen accés, a més de les lligues regulars de qualsevol edat. En aquestes competicions està permesa la presència de públic amb la limitació del 70%, excepte en les competicions d’àmbit estatal de futbol i bàsquet de caràcter professional en el qual les condicions seran determinades pel Consell Superior d’Esports.\nLes competicions esportives que es desenvolupin en tot moment a l’aire lliure en instal·lacions o equipaments que tinguin un aforament autoritzat superior a 15.000 persones, podran tenir un nombre màxim d’assistents del 20% de l’aforament si s’estableixen fluxos d’accés, banys i zones.\nEquipaments cívics: permeses activitats amb un màxim del 70% de l’aforament autoritzat si s’acredita que els espais i locals compleixen les condicions de ventilació i qualitat dels aires reforçats.\nUniversitats: en les activitats teòriques presencials es podrà considerar l’augment de la presencialitat simultània restringida fins a un màxim del 50% dels alumnes de cada universitat.\nActivitats extraescolars: permeses les activitats extraescolars, d’oci i esportives des de cicle infantil fins a batxillerat i cicles formatius que es realitzin dins o fora dels centres educatius.\nActes religiosos i cerimònies civils, incloses les noces, serveis religiosos i cerimònies fúnebres, al 70% d’aforament.\nTambé es poden celebrar festes de fi de curs i actes de graduació dels alumnes no universitaris amb mesures diferents en funció de si es realitzen en espais interiors o exteriors. En aquests casos es recomana que preferentment es realitzin a l’exterior, amb un màxim de 500 persones inclosos els alumnes, sense obligació d’asseure’s i amb permís de consum i begudes en racions individuals. En espais interiors, l’aforament màxim serà de 250 persones (alumnes inclosos) assegudes en grups de convivència separats per un seient buit. A més, es recomana que només participin els nens o joves del grup de convivència estable o bé, en espais ben ventilats, alumnes de diversos grups d’un mateix nivell acadèmic. No es permet el consum d’aliments i begudes. Els grups de convivència poden ser escolars (el grup de nens que forma el grup educatiu durant el curs) i també els familiars (aquells que conviuen sota el mateix sostre). Si participen les famílies, l’aforament no pot superar el 50% de la capacitat de la sala. Tant en exterior com en interior, cada persona ha de disposar de 2,5 m².


Barraques s’avança a l’estiu amb un Vermut Popular\ndilluns, 16 de maig de 2022, 23:44\nBarraques s’avança a l’estiu amb un Vermut Popular\nLes entitats donen el tret de sortida a la celebració de la fita del vintè aniversari, demà a la plaça de l’Església\nArxivat a: Cultura · Festes · Festa Major · Barraques\nEnric Galli | divendres, 8 de abril de 2022, 14:45\nL’arribada de l’estiu és sinònim de festa major a Arenys de mar, però enguany la comissió de barraques s’avança per començar la celebració dels vint anys. Per aquest motiu, el Cau Flos i Calcat, el Patronat de Sant Roc, l’Associació de Pubillatge Arenyenc i la darrera incorporació, Jovent Dissident, faran un Vermut Popular demà a les 12 hores a la plaça de l’església, amb la collaboració de l’Ajuntament.\nLes entitats conviden a tots els arenyencs a gaudir d’una fita que no es va poder celebrar el 2020, coincidint amb l’inici de la pandèmia, ni el 2021 amb el format barra-que-és?, encara sota les restriccions sanitàries. Hi haurà barra amb preus populars i el punxadiscos Dj Hochi animant una xerinola, que organitzen per primera vegada. A més, enguany han adquirit l’històric logotip del licor Calisay, que ja se n’havia fet ús anteriorment com a imatge de les festes.\nEl vermut és un avançament d’unes barraques que les entitats ja contemplen amb tota normalitat i a les quals esperen bastant gent, ja que són de les primeres festes d’estiu al Maresme. “Podem avançar que tenim sorpreses preparades que es faran per primera vegada i que donaran una volta al que són les barraques d’Arenys de Mar”, explica Núria Esteves, representant del Cau Flos i Calcat. L’objectiu és tornar a agafar l’embranzida prepandèmica i recuperar l’esplendor de les barraques d’Arenys de Mar.\nL’artista arenyenc Antonio Iniesta obre una mostra de gastronomia i art\nCamil Bosch presentarà dissabte la seva primera novel·la ‘Jo, per si de cas, me’n vaig’ al Mson de Mar


Gràcies a tots els que heu fet possible aquest I Congrés Ibamfic – IBAMFIC\nEns quedem amb molts moments, i en recordem ara un especialment, amb aplaudiments, quan la presidenta de la Ibamfic, Elena Muñoz, va destacar a la mesa inaugural que tot això havia estat possible gràcies a la tasca de tots, de molts, de molt, i sense finançament de la indústria farmacèutica.\nLa nostra tasca va ser recollida als mitjans. Dues jornades destinades a la Medicina Familiar i Comunitària. “La única especialitat que no fragmenta els pacients en trocets”, tal com va destacar la Consellera de Salut, Patrícia Gómez, a la mesa inaugural, elogiant la nostra feina diària.\nGràcies al Consell Insular de Menorca per cedir-nos les instal·lacions i aquest marc incomparable de Llatzeret, carregat d’història per a la Salut, tal com va recordar Maties Torrent, president del Comitè Científic també a la mesa inaugural.\nGràcies a la Maria Fernández, vicepresidenta de la Semfyc, per acompanyar-nos a Llatzeret i parlar davant les principals autoritats en matèria de salut de les Illes Balears de tots els reptes de la medicina de família, de la nostra feina, de tot el que ens queda encara per fer…\nI recordatori especial també a les paraules del president del Comitè Organitzador, José Antonio Vidal, en referència a la ponència que va obrir les activitats d’aquest congrés del Professor José Lázaro i a la disciplina humanista necessària a la tasca de la consulta amb els pacients.\nFoto: Rosa Duro.\nVolem agraïr a l’esforç a tots els col·laboradors, als residents, als joves metges que varen participar, en fi, a tot l’equip d’aquest congrés.\nI felicitar a tots els autors per la qualitat de les seves comunicacions presentades, i especialment, als guanyadors. En total, van ser 49 les comunicaciones rebudes, i 44 aceptades, totes elles presentades al I Congrés Ibamfic, com a presentació oral o pòsters. Destaquem també el treball en vídeo Menos es más, de l’Enrique Galcerán, presentat en aquest espai.\nEl nostre agraïment als ponents que van intervenir fent formació, als participants dels col·loquis i les meses de debat per la vostra passió en les matèries exposades. En violència de gènere, en ecografia bàsica, en comunicació, en sistemes d’informació, en les noves competències de la medicina de família.\nGràcies per aquest gran programa!\nEns quedem també amb els moments compartits a les estones d’esbarjo, la visita guiada per Llatzeret, els dinars i els sopars fent grup…\nI recollim en aquest enllaç l’èxit a les xarxes socials\nFoto: Enrique Álvarez Porta.\nPublicat el 13 de juny de 2017 25 de juliol de 2017 Autor ibamficCategories Actualitat, General, I Congrés Ibamfic, Notícies\nAnterior Entrada anterior: Premis atorgats a les millors comunicacions del I Congrés Ibamfic\nSegüent Entrada següent: Impressions del Taller de sensibilització en violència de gènere del I Congrés Ibamfic


Apartment Malinska, Primorje-Gorski Kotar 19 Malinska Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 1.688 allotjaments a Malinska.\nApartment Malinska, Primorje-Gorski Kotar 19\n-, Radići, Malinska, Croàcia, 51511 - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Malinska, Primorje-Gorski Kotar 19\nAl visitar Malinska, vosté es sentirà com a casa a Apartment Malinska, Primorje-Gorski Kotar 19, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Apartment Malinska, Primorje-Gorski Kotar 19, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Malinska, Primorje-Gorski Kotar 19 és una elecció inteligents per a viatgers a Malinska, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interholiday t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 100 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.\nAllotjaments a Malinska


CRISTIANS SEGLE XXI DE GRÀCIA: JESÚS ÉS UNA REALITAT HISTÒRICA\nJESÚS ÉS UNA REALITAT HISTÒRICA\nApunts, 6a..Trobada (Curs 2019-2020).\nQue Jesús de Natzaret fos un personatge històric és important perquè acredita que la revelació de Déu als homes ha estat un fet real; que Jesús ha posat Déu en la història universal dels homes: «El qui és la Paraula s’ha fet home i ha habitat entre nosaltres» (Jn 1,14)\nNingú no pot dubtar de la condició humana de Jesús, perquè està inscrit en el cens oficial» de la Judea del s.I. Els evangelistes defineixen que ha estat pels humans una bona notícia, i els historiadors de l’època l’han descrit com «una bona persona que va morir a la creu» (Flavi Josep. Llibre XVIII, «Antiguitats jueves»).\nEls evangelis –diu Pannikar-- s’han escrit en «el llenguatge simbòlic de la fe , per dirigir-se a la realitat». Es tracte de narracions senzilles per explicar veritats transcendents. El sentit profund de Nadal, per exemple, ens diu, més enllà de la cova, els àngels i els pastors, que:\n- «En Jesús l’encarnació de Déu és va manifestar d’una forma absoluta». I, que «tots els qui l’han rebut, els qui creuen en el seu nom, els ha concedit de ser fills de Déu» (Jn 1,12).\n- El Jesús històric va associat a l’existència real de Joan el Baptista. Dos personatges complementaris que uneixen l’antic i el nou testament.\nJoan va batejar Jesús com ho feia amb els altres. Jesús va viure entre nosaltres com un «jueu marginal» (John P. Meier). I avui segueix «viu» donant vida a aquells que creuen en ell: «Viurà –diu l’Escriptura-- el qui és just per la fe.(Rm 1,17). I Pau es posa com exemple: «Ja no sóc jo qui visc; és Crist qui viu en mi».(Ga 2,20)\nAquesta informació històrica sobre el Baptista, tant si ens ve de fonts cristianes com d’historiadors paganes, recolzen l’autenticitat històrica de Jesús de Natzaret, Joan era «com el sagrament preparatori per a la vinguda del messies». Batejava amb aigua i predicava conversió. Jesús, a qui Joan denomina «Fill de Déu« i «Anyell de Déu», batejarà amb la força de l’Esperit i la seva predicació serà Bona Nova per a tothom. «El moviment de Joan --com ha escrit John Dominic Crossan— es va acabar amb la seva mort». El moviment de Jesús va prendre embranzida després de la crucifixió del Mestre.\nL’historiador judeo-romà també va escriure: «Annàs denuncià Jaume, germà de Jesús anomenat el Crist, que alguns dels seus contemporanis consideraven el Messies», (llibre XX de la col·lecció esmentada)\nApunt de Salvador Sol\nPublicat per CSXXIG a 23:07\nLES TEMPTACIONS DE L'ESGLÉSIA D'AVUI\nESTIMA FINS I TOT ELS ENEMICS\nLA LLUM DE LES BONES OBRES\nLA BONA NOTÍCIA DE JESÚS


A partir del 15 de juny es podran demanar ajudes per al pagament de subministraments bàsics | ARA Multimèdia\nA partir del 15 de juny es poden demanar ajudes per als subministraments bàsics\nEl termini general de sol·licituds començarà el 15 de juny i es tancarà el 30 de setembre, encara que des del Consistori asseguren que el termini es podria ampliar per a atendre totes les sol·licituds.\nEscrit per Redacció 4 juny 2020\nEl dilluns 15 de juny l'Ajuntament d'Alcoi obri el termini per a sol·licitar les ajudes de subministraments bàsics de l'habitatge. Es poden beneficiar d'aquestes subvencions les famílies amb ingressos inferiors a 12.000 € anuals.\nEls beneficiaris de l'any anterior rebran una carta a casa amb la documentació que han de signar i presentar en l'Ajuntament, així també com la documentació de la bonificació de la brossa i de l'aigua. Una vegada es reba la carta, s'ha de sol·licitar cita prèvia a través del correu electrònic tributs@alcoi.org o del telèfon 96 553 71 10. Els nous beneficiaris podran demanar cita prèvia a partir del 15 de juny.\nEl termini general de sol·licituds començarà el 15 de juny i es tancarà el 30 de setembre, encara que des del Consistori asseguren que el termini es podria ampliar per a atendre totes les sol·licituds. L'abonament de les ajudes està prevista per la segona quinzena de desembre. S'haurà de demanar cita prèvia al correu electrònic tributs@alcoi.org o el telèfon 965537110 entre el 15 de juny i el 30 de juliol per a ser atés presencialment i és obligatori l'ús de la mascareta en els usuaris que acudisquen a la cita.\nLlistat de subvencions per als subministraments bàsics\n1. Amb caràcter general els beneficiaris rebran una ajuda de 75 € anuals.\n2. Unitats familiars monoparentals amb fill/s menors de tres anys a càrrec, 100 € anuals.\n3. Unitats familiars amb fill/s menors de tres anys, 90 € anuals.\n4. Unitats familiars amb discapacitats i minusvalideses iguals o superiors al 65%, 120 € a l'any.\n5. Unitats Familiars amb víctimes per violència de gènere,120 € a l'any.\n6. Famílies nombroses, 120 € a l'any.


Divendres, 06 Juny 2008 13:44\nDesprés les pluges dels últims dies la ciutat de Mataró ha baixat fins al nivell d’excepcionalitat 1 de sequera. Això vol dir que algunes de les mesures de prohibició que hi havien fins ara desapareixen, com és el cas de les dutxes de la platja, tot i que ara només estaran obertes des de les 8 del matí fins les 20 hores del vespre. D’aquesta mateixa manera les fonts ornamentals de la ciutat també es tornara a obrir dues hores al dia, concretament de les 19 hores fins les 21. Tot i això la neteja des carrers i les clavegueres, així com el rec que es fan amb camió cisterna se seguiran fent amb aigua no potable. El rec dels jardins públics i les zones verdes, es continuarà fent en hores nocturnes, i només quan sigui necessari per tal d’estalviar el màxim d’aigua possible. Tot i estar en nivell 1 s’ha de seguir estalviant aiguaEls nivells de sequera estan marcats pel Departament de Medi Ambient de la Generalitat de Catalunya i en total n’hi han tres, i s’imposen en funció de la capacitat d’aigua que hi ha en els pantans catalans. Per tant ara fa quinze dies la ciutat estava en el nivell 2 i ara està en el 1. Tot i això des de l’administració ja s’ha anunciat que seguiran en peu algunes de les mesures d’estalvi d’aigua, perquè de la mateixa manera que la situació ha anat cap a bé ara, d’aquí uns mesos pot ser que la cosa canviï cap a pitjor.


L'Última Cançó, l'Escape Modernista a La Garriga - gymkhana-barcelona\n1 octubre, 2020 7 octubre, 2020 Artemis\nAmb motiu de les Jornades Modernistes i amb la col·laboració de l’Ajuntament de La Garriga, hem creat d’aquest emocionant escape que recorrerà els edificis, balnearis i places més bonics de la població, permetrà gaudir de l’aire lliure i enamorar-se del patrimoni arquitectònic i cultural de La Garriga.\nUn joc «made in Artemis» amb enigmes, trencaclosques, cryptex, missatges secrets, aparells encriptats… I MOLT MÉS!\nDesprés de quasi 100 anys tractant de trobar l’amagatall del rotlle de pianola que porta l’última obra de la Narcisa Freixas, l’Agència de Cercatresors Artemis, s’ha posat en contacte amb un equip de detectius per trobar aquest objecte tan preuat.\nL’equip de detectius compta amb un material misteriós que ha arribat a l’agència i que haurà de desencriptar per tal de trobar pistes, entrevistar a\npersonatges, obrir caixes fortes i posar en odre la història.\nAconseguiran trobar el mapa del parador del rotlle de pianola?\nAquí el que necessiteu saber, si voleu venir:\nQuan: Dissabte 10/10 a partir de les 17h30\nDiumenge 11/10 a partir de les 11h00\nOn: Plaça del Silenci, La Garriga\nCom: Inscripcions gratuïtes a info@visitalagarriga.cat o a 610477823 – Equips de màxim 6 persones (recomanat per a adults i famílies amb nens/es de +10 anys).


Coronavirus.- El Congrés aprova la cinquena pròrroga de l'estat d'alarma, però amb més vots en contra que mai\nPublicat 20/5/2020 21:36:48 +02:00CET\nEl Ple del Congrés ha aprovat aquest dimecres la cinquena pròrroga de l'estat d'alarma decretat pel Govern central per la pandèmia de coronavirus, que portarà les restriccions fins a les zero hores el proper 7 de juny. Encara que ha aconseguit just la majoria absoluta, sumant 177 vots, aquesta nova ampliació ha trobat més oposició que mai doncs el PP s'ha passat al 'bloc del No', on ja estaven Vox i els independentistes d'ERC i Junts, entre d'altres.\nL'Executiu de Sánchez va decretar l'estat d'alarma el passat 14 de març per poder adoptar mesures extraordinàries contra el Covid-19 i amb aquesta ja són cinc les ocasions en les quals el Congrés ha avalat la proposta d'ampliar aquesta situació excepcional, encara que, això sí, cada vegada amb menys suports.\nLa primera pròrroga, la del 23 de març, no va tenir vots en contra, però a la segona, el 9 d'abril, ja es van oposar Vox i la CUP (54 vots). En l'el dia 22 d'aquest mes, el bloc del 'No' va arribar a 64 vots en sumar-se Junts, i en la següent també ERC i Fòrum Astúries es van passar al vot en contra, fins a completar 75 diputats.\nEn la votació d'aquest dimecres el 'bloc del No' ha marcat la seva cota més alta en sumar 162 vots, doncs s'ha sumat el PP, que fa quinze dies havia passat a l'abstenció, i Compromís, que fins ara venia recolzant totes les pròrrogues.\nMalgrat augmentar el nombre de diputats que se sumen al bloc del 'no' en aquesta nova ampliació de l'estat d'alarma, el decret de pròrroga ha tirat endavant perquè, a més del PSOE i Unidas Podemos, també ha comptat amb el suport de Ciudadanos, el PNB, Más País, CC, el PRC i Teruel Existe, que junts aconsegueixen la majoria absoluta de la Càmera (177 vots).\nS'han registrat també onze abstencions de Bildu, UPN, el Bloque Nacionalista Galego (BNG), Nueva Canarias i el diputat de Soberanistes que forma part del grup d'ERC, Joan Josep Nuet.\nCom va passant des de la declaració de l'estat d'alarma, la majoria dels diputats han votat des de casa per no haver de desplaçar-se a l'hemicicle. Així, 304 diputats s'han acollit el procediment de vot telemàtic.\nLa renovació de l'estat d'alarma s'ha aprovat segons les condicions que va proposar el Govern després del seu acord amb Ciudadanos, ja que el Congrés havia rebutjat hores abans les propostes de modificació que havien presentat ERC, Cs, Més País, Compromís, el BNG i Fòrum Astúries.