Encara que les lleis han estret el setge sobre el tabac, encara es registra un nombre excessiu de fumadors passius a les pròpies llars\n/imgs/20080401/salud.01.jpgUn fumador passiu és aquell que està exposat als efectes de l’aire contaminat pel fum d’un tabac que fuma una altra persona, encara que siga per poc de temps. El principal problema, a més de l’evident dany que causa en la salut, és que es desconeix el llindar d’exposició a partir del qual el fum d’un cigarret es considera nociu i converteix una persona en fumadora passiva. La llei 28/2005, de 26 de desembre, anomenada Llei de mesures sanitàries enfront del tabaquisme i regulació de la venda, el subministrament, el consum i la publicitat dels productes del tabac no determina límits, encara que ha estret el setge al consum de tabac. Fumar està prohibit als centres de treball, i als locals de restauració s’han fixat límits que depenen de les dimensions. No obstant això, malgrat aquests avanços a favor dels no fumadors, sempre hi ha escletxes per on es cola el Fum Ambiental de Tabac (FAT).\nUna d’aquestes és la mateixa llei, que no ha establert la prohibició total de fumar en bars i restaurants, fet que discrimina els treballadors que han de respirar l’aire contaminat durant la jornada laboral. L’altre colador de fum és el domicili particular, on el membre de la família que fuma exposa els altres al fum tòxic.\nHi ha dos tipus de fumadors passius: els adults -que han de ser conscients dels seus riscos, conèixer els seus drets i reclamar-los- i els xiquets -que no poden defensar-se i per la salut dels quals han de vetllar els pares i cuidadors-. Però, quina és la dimensió del problema? Quina proporció de població fuma sense voler? A Espanya, es calcula que un 35% de la població és fumadora, mentre que el 65% està exposada al fum del tabac en un lloc o un altre, segons l’últim estudi de l’Institut Català d’Oncologia (ICO), efectuat sobre 2.500 persones adultes de tot Espanya.\nEls fumadors passius sovint no són conscients d’estar exposats al fum tabàquic. Amb tot, quan s’efectua un mesurament de la cotinina (metabòlit de la nicotina que es troba en la saliva i la sang), es comprova que moltes persones són fumadores sense saber-ho, en especial els xiquets. Més del 50% dels infants espanyols són fumadors passius, segons dades de l’Associació Espanyola Contra el Càncer (AECC).\nMortalitat a Espanya\nEl tabaquisme passiu no només afavoreix el desenvolupament de malalties, sinó que també mata. L’exposició involuntària al fum del tabac, tant a la llar com als centres de treball, causa un mínim de 1.228 morts a l’any a Espanya per malalties cardiovasculars i càncer de pulmó. Però aquesta és una estimació a la baixa, ja que es calcula que podrien arribar a les 3.237 defuncions anuals si s’analitzessen altres factors i les morts ocasionades pel tabaquisme passiu als llocs d’oci.\nEl repte al domicili\nAmb independència que cada vegada es coneguen millor quines són les greus conseqüències del tabac per als fumadors passius, l’única mesura eficaç per a eliminar-ne els riscos és evitar exposar-se al FAT. I com que no es disposa de cap revisió efectiva per a fumadors passius que detecte de forma precoç un possible càncer de pulmó o altres malalties, la regla d’or és evitar l’exposició a un ambient contaminat.\nA la Unió Europea, on cada any moren més de 19.000 persones a causa del tabaquisme involuntari, la protecció dels drets dels fumadors passius és una prioritat, una qüestió de salut pública. I, amb aquesta finalitat, ha impulsat la iniciativa ?Help, per una vida sense tabac. En la mateixa línia, CONSUMER EROSKI ha elaborat l’escola del consumidor per a DEIXAR DE FUMAR.\nTal com es reflecteix en aquesta escola, ventilar l’habitació en què haja estat un fumador no serveix tan sols ni per a netejar l’aire. Sí que es disminueix l’olor originada pel fum, però els components químics tòxics només s’eliminen de manera parcial. L’aire de l’estança es queda viciat fins i tot molt de temps després que el fumador l’haja abandonat i, amb això, els potencials efectes perniciosos que té per a les persones que l’ocupen.\nNombrosos països han aprovat lleis molt més restrictives que l’espanyola. Així, prohibeixen fumar als espais públics, inclosos els locals d’hostaleria, com ara Irlanda i Itàlia, entre d’altres. Alguns països com els EUA, Austràlia i Nova Zelanda, conscients d’aquests perills del tabac a la llar, han convidat, a través de campanyes publicitàries, a l’autoregulació de l’hàbit tabàquic a casa. Encara que no el prohibeixen, sí que animen que s’acorden alguns límits als domicilis. A Espanya, aquesta invitació a l’autoregulació en l’àmbit privat encara no està massa treballada. El repte dels fumadors passius és consensuar certes normes -la seua pròpia llei- a casa.\nFum i càncer\nL’etiqueta de ser un fumador passiu implica més efectes, i més greus, que els derivats de la mala olor que s’estén per casa o a la roba. L’aprovació de lleis per a protegir la població no fumadora i preservar els espais comuns lliures de fum es fonamenta en nombrosos i poderosos pilars que tenen a veure amb conseqüències nocives per a la salut.\nEl 85% del fum dels cigarrets es produeix entre calada i calada. El fum que emana el cigarret dipositat al cendrer o sostingut entre els dits produeix fins i tot més substàncies tòxiques que les que inhala el mateix fumador, segons un document de la iniciativa HELP, per una vida sense tabac, de la Unió Europea. Com a exemple, es calcula que un cambrer exposat al FAT en l’horari laboral registra uns nivells de nicotina equivalents a la persona que fuma entre tres i cinc cigarrets al dia i, per tant, també es contagia dels riscos corresponents a la inhalació d’aquestes dosis de tabac. La nicotina que conté el FAT actua sobre el sistema nerviós central com una droga i hi crea addicció, la qual cosa explica la dificultat d’abandonar-ne l’hàbit.\nPerò la nicotina no és la substància responsable de l’acció més perjudicial. El fum que desprèn un cigarret conté 4.000 components tòxics, dels quals al voltant d’uns 20 s’han identificat com a carcinògens tòxics per a l’ésser humà (altres 20 són perjudicials per als animals), segons l’Agència Internacional d’Investigació sobre el Càncer (IARC), que depèn de l’Organització Mundial de la Salut (OMS). Entre els carcinògens presents en el FAT figuren les nitrosamines, el quitrà o els benzopirens. A aquesta llista cal afegir-ne d’altres com ara la 2-Naftalina, el 4-Aminobifenil, l’arsènic, el cadmi, el clorur de vinil i el crom, tal com detalla l’Associació Espanyola Contra el Càncer (AECC).\nA causa de l’extensa llista de tòxics, el FAT no solament pot generar càncer de pulmó, sinó també de boca, laringe, faringe, esòfag i, fins i tot, d’altres òrgans allunyats del tracte respiratori com ara el pàncrees o la bufeta urinària. Els components del tabac viatgen a través de la sang i són capaços d’arribar a òrgans més distants. A més, es discuteix si el FAT també podria estar implicat com un factor de risc en part del càncer d’estómac i de còlon en la població general, i en el càncer de mamella en les dones joves. S’acaba de demostrar que els fumadors passius tenen un 80% més de risc, respecte dels no fumadors, de desenvolupar càncer de pulmó i de sofrir infarts.\nPerò el càncer no és l’única conseqüència negativa del tabac per a la salut. Aquest pot danyar els pulmons i causar patologies respiratòries no tumorals com la malaltia pulmonar obstructiva crònica (MPOC), que es manifesta entre els cinquanta anys i els seixanta, de forma progressiva, irreversible i que genera grans limitacions en els qui la pateixen.\nUn altre grup important de malalties que poden estar provocades pel tabac són les cardiovasculars i cerebrovasculars: angina de pit, infart agut de miocardi o infart cerebral. El tabac exerceix una acció inflamatòria directa que danya les parets (endoteli) dels vasos sanguinis i afavoreix l’arterioesclerosi (estretiment de les artèries), de manera que actua de forma conjunta amb diversos dels components nocius per al sistema cardiovascular, com ara l’alcohol o la hipertensió, i propicia l’increment del risc d’accidents cardiovasculars i cerebrovasculars.\nSempre que una persona deixa de fumar o d’estar exposada al fum del tabac, el risc sobre el sistema cardiovascular es redueix i torna als nivells dels no fumadors. Per contra, no ocorre el mateix amb el càncer de pulmó: una persona exfumadora d’anys pot presentar malaltia oncològica al cap de deu anys o més, ja que el període d’inducció és més llarg.\nLactants, xiquets i embarassades\nAlguns sectors de la població són especialment vulnerables al fum del tabac, com ara els lactants, els xiquets i les embarassades. L’impacte sobre la seua salut pot ser greu i, fins i tot, letal. En el cas dels lactants, hi ha estudis que demostren que el tabaquisme dels pares és un dels factors que pot desencadenar l’anomenada mort sobtada del lactant.\nEn xiquets de més edat exposats al fum del tabac dels seus cuidadors (pares, cangurs, avis i altres familiars), la prevalència d’otitis i de malalties respiratòries és més alta (els xiquets asmàtics poden sofrir més episodis que la resta). Quant a les dones embarassades i, alhora, les fumadores passives, s’enfronten al mateix risc que les gestants fumadores de parir bebès prematurs, amb malformacions i amb baix pes a causa de l’exposició involuntària al fum del tabac.\nConsells per als fumadors passius\nCal prendre consciència dels perjudicis que el tabac ocasiona a la salut.\nLa norma d’or és evitar l’exposició al fum del tabac sempre que es puga.\nSempre que s’intuïsca que un fumador vol encendre un cigarret, se li pot demanar educadament que no ho faça.\nAls llocs on està prohibit fumar, segons la llei, és necessari reclamar que no es fume.\nEn el cas que els fumadors no respecten els seus drets, cal denunciar l’incompliment de la llei a l’organisme pertinent: l’Ajuntament o les autoritats sanitàries.\nAcordar normes a casa, com ara delimitar les zones per a fumar al balcó, en una finestra o a la cuina, o bé permetre fumar només en certes hores, per protegir així els menors.\n"Plore d'emoció quan contemple algunes peces de museu"


Ventura Pons, a judici per impagaments als treballadors del Texas\nLa primera cita s'havia de celebrar el març i esperen la seva celebració amb una data "imminent"\nImatge d'arxiu de l'exterior dels Cinemes Texas / ACN\nACN 27/01/2021 8:57 am\nQuatre dels cinc treballadors dels Cinemes Texas han portat el cineasta Ventura Pons a judici per presumptes quantitats endarrerides, salaris i drets laborals, més la quitança i la rescissió de contracte, entre el setembre de 2019 i mitjans de 2020, i per uns acomiadaments executats com a “comiats objectius” un cop va tancar el cinema fa uns mesos, segons ha explicat Josep Antoni Martín, portaveu dels treballadors. El jutjat els van donar data de judici per al 16 de març, “amb la desgràcia” que tres dies abans va arribar el confinament i l’estat d’alarma, de manera que la cita va quedar ajornada.\nAra, els treballadors esperen una nova data, que aventuren que serà “imminent”. Segons ha relatat Martín, els problemes amb les nòmines van començar l’octubre de 2018, tot i que aquests endarreriments inicials es van resoldre quan Pons es va vendre una propietat. “El 2019 vam començar un altre cop igual, entre setembre i octubre”, ha detallat. Aleshores els treballadors van demandar el director al Jutjat Social número 16 de Barcelona, on també li reclamaven les hores extra no pagades, obtenint com a primera data de judici el 16 de març passat, que va quedar suspesa.\nEstant des de la tardor sense cobrar, els quatre treballadors que anaven d’acord (el cinquè ha anat “per lliure”), van demanar la baixa uns dies abans del confinament. “No vam fer el judici, no cobràvem, no teníem ERTE, però el cinema continuava obert”, ha dit, de manera que l’única opció que tenien era mirar de cobrar a través de l’empresa d’assegurances laborals. A banda ha assenyalat que tots quatre no podien “més”.\nSegons Martín, l’empresari no va respondre al pagament directe per la baixa dels seus empleats, de manera que van haver de sol·licitar-la directament a l’empresa d’assegurances. Els treballadors van començar a cobrar el mes de juny el 75% de la base reguladora, una situació que es va allargar fins al setembre del 2020, quan el cinema va tancar per “una ordre de desnonament i denúncia” per part de la propietat per impagament del local.\nEn aquell tancament, l’empresari no va fer un ERTO als treballadors, que encara estaven de baixa, sinó que va tancar i va aplicar-los-hi “un comiat objectiu”. Per a Martín, aquella era la forma “més pràctica” que tenia Ventura Pons de fer-los fora. “No acceptem que sigui un comiat objectiu perquè la nostra causa ve de més enrere”, ha explicat.\nAixí, amb la seva advocada, els treballadors han rebutjat el comiat objectiu davant del jutjat, i aquesta segona causa ha derivat en un segon judici programat pel passat 16 de novembre. Novament, la cita es va ajornar, en aquest cas perquè la jutgessa va decidir “ajuntar les dues causes per no haver de fer dos judicis”.\nAra, els treballadors esperen una nova data per al doble judici, que és “imminent” segons l’advocada dels empleats. En el marc de tot aquest procés judicial, treballadors i empresari van tenir la setmana passada un acte de conciliació previ al judici a la qual Pons no s’hi va presentar, ha criticat Martín.\nEls treballadors atribueixen “mala fe” a Pons, i li retreuen haver agafat el cinema de València i després el de Figueres sota la mateixa fórmula. “El problema és que per a tirar endavant el cinema de Figueres es va gastar molts diners”, ha dit, amb unes reformes que van sobrepassar el pressupost i que a més, un cop finalitzades, no van trobar prou públic. “Nosaltres no cobràvem”, ha dit Martín.\nMartín ha criticat que Pons ha deixat deutes a “moltíssima gent”, i que mentre no ha afrontat els seus pagaments ha seguit fent rodatges, s’ha venut propietats, i ha anat dient que “no deu diners a ningú”. “Ingressos en té, però a nosaltres ens diu que no en té”, ha lamentat.\nPel que fa al projecte veïnal per salvar el cinema, ha assegurat que el districte no hi posarà diners, i que “el forat és tan gran” que ara per ara l’única opció és que un exhibidor privat s’animi a reobrir l’espai fent front als deutes generats. “Ara amb el 50% de l’aforament és molt difícil que es mantingui”, ha afegit.\nCinema Empresa Gràcia Ocupació


L’establiment porta més de mig segle al servei del fumador.\nA mitjans dels anys 60, -el 1965-, la construcció de la nova estació de ferrocarril va comportar l’obertura d’un nou estanc a la ciutat, que, amb el Nº 10, recuperava la llicència que fins llavors havia tingut l’estanc situat al Castell de Sant Ferran, el qual, amb el tancament del penal i la reducció de tropes del castell, es va veure obligat a tancar portes. i quina llicència d’obertura va obtenir la sol·licitud de Dolores Santamaria Álvarez, que ja havia regentat anteriorment un estanc a Màlaga, i la qual va estar al capdavant del negoci fins a la seva mort,el febrer de 1968 any en què la va substituir el seu marit, José Jiménez Bermúdez. En traspassar aquest, el 1973, va passar a regentar l’estanc Nº 10, el seu fill, Francesc Xavier Jiménez Santamaria, el qual va viure des de l’estanc de l’estació el gran moviment migratori dels anys 60 i 70, especialment amb la verema i els veremadors, que anaven a França, l’arribada del turisme internacional així com els canvis i transformacions de la ciutat i la comarca.\nL’estanc Número 10 a l’estació es va obrir al públic el 22 de gener de 1965, quan encara no s’havia inaugurat el nou edifici de l’estació. El nou establiment subministrador de tabac es trobava al costat dret de l’interior d’un gran vestíbul,(al Hall) de l’estació, i al costat de l’accés a la cantina, i un gran panell on s’anunciaven els horaris d’arribada i sortida dels trens. La nova estació comptava també amb una cantina, serveis, guixeta de venda de bitllets, despatx per al cap d’estació i consigna per els equipatges, a més de l’estanc.\nAmb l’arribada del fill, Francesc Xavier Jiménez Santamaria, a mitjans dels anys 70, l’estanc es va traslladar al carrer Méndez Núñez, 22, en unes àmplies instal·lacions –molt a prop de l’emplaçament original de l’estació-, on podia mantenir la clientela del barri, i, on, inicialment va incorporar un punt de venda de còmics i posteriorment es va convertir en llibreria i venda de premsa, a més de joguines i regals. En aquest nou lloc va comptar, a més, amb l’ajuda de la seva dona, Carmen de la Parte i, durant algun temps, també amb la tercera generació de la família Jiménez amb els seus fills Marta i Xavi, essent aquest darrer el digne continuador de la família que durant més de mig segle ha estat al davant del negoci.\nEls temps canvien i les necessitats dels fumadors també i per aixó l’Estanc Sant Jordi, amb Xavi Jiménez de la Parte al capdavant s’ha anat adaptant en cada moment a la demanda de la seva clientela i així, a més de la venda de tabac i articles per al fumador és també un destacat quiosc de venda de premsa diària i centre de lliurament i recollida de paqueteria de DHL i UPS\nVaps i Shishes els articles de moda\nCom ja em dit Xavi Jiménez de la Parte està preparat per encarar el futur,i ha anat adaptant l’establiment al temps i les necessitats actuals,on a més dels mencionats serveis, darrerament s’ha especialitzat en la venda i assessorament dels Vaps o cigarrets electrònics, dispositius electrònics que simulen a la cigarreta convencional que s’han posat de moda entre els fumadors, així com l'increment de la moda entre els joves que ha generat un important augment en l'ús de la hookah o shishas, pipa d'aigua, d’origen oriental que, des de principis d’aquest segle, s‘ha posat de moda als Estats Units i Europa, i que és un dispositiu que s'empra per fumar tabac de diferents sabors. La shisha / hookah, ha anat guanyant certa popularitat entre un públic d’edats variades i ofereix moltes opcions de models.\nTant en cigarrets electrònics com en diferent tipus de shishas, l’Estanc Sant Jordi ofereix un ampli ventall de possibilitats, així com assessorament, informació i servi tècnic sobre aquests nous articles per al fumador.\nFinalment hem de destacar el seu horari d’obertura, de dilluns a dissabte de 7 del matí a les 9 del vespre i els diumenge i festius de 9 a 14 hores.


Consells per evitar la propagació de la Covid-19 durant aquestes festes | el Nou\nConsells per evitar la propagació de la Covid-19 durant aquestes festes de Nadal\nNACHO PASQUAL · Director del CAP de Palafrugell\nEls primers consells són: reduir el contacte social, augmentar la distància, el rentat de mans i l'ús de la mascareta són bàsics per la contenció del virus.\nAquest any haurem de fer compatible gaudir de les festes de Nadal amb el toc de queda i les restriccions de trobades i mobilitat. A les 10 de la nit haurem d'estar a casa i no podrem sortir, exceptuant uns casos concrets, fins a les 6 del matí. Tampoc hi haurà sopars d'empresa, grans cues per comprar els regals i alguns actes culturals com 'Els Pastorets' o els pessebres vivents se celebraran en molt pocs indrets, i on es facin hauran de complir les mesures d'aforament i de seguretat.\nCal evitar aglomeracions per a prevenir contagis, per la qual cosa convé fer les compres sense esperar a l'últim moment. El comerç local ofereix moltes avantatges i facilitats per poder comprar amb seguretat, utilitzem-les. En aquest sentit, es mantindrà el control d'aforaments en comerços, mercats nadalencs i altres activitats que es realitzin en l'àmbit municipal com els tradicionals mercats ambulants.\nHi ha una sèrie d'actes que no es duran a terme i les cavalcades es realitzaran en un altre format i en entorns segurs lliures d'aglomeracions.\nEs recomana dividir les trobades familiars en grups reduïts. I encara millor minimitzar el número total de grups en aquests dies, ja que el possible contagi no ho sabrem fins uns dies després. En aquest sentit, cal recordar la importància de la ventilació en els espais tancats. Una bona ventilació pot disminuir el risc de contagis. Recordem que el compartir un espai tancat unes hores i sense mascareta, com aquests àpats, es la principal causa de contagi a l'àmbit comunitari.\nS'està parlant sobre la possibilitat de poder adquirir proves ràpides d'antígens per detectar els positius. No sabem si en el moment de celebrar les festes serà factible o no, però és un mitjà per poder estar més segurs, tot i que hem de entendre que no ens donarà cap certesa de un risc 0 de contagi.\nHem de recordar que sempre que tinguem símptomes compatibles amb la malaltia ens hem d'adreçar al nostre CAP de referència que ens guiarà sobre els passos a seguir. Ningú més que nosaltres sap què hem de fer per evitar la propagació i com a consell sempre hem d'actuar com si siguéssim portadors del virus perquè d'aquesta manera segur que no infectarem a ningú.\nAbaixar la guàrdia pot ser molt perjudicial per a la salut pública.\nAcabem posant-nos a la seva disposició en els nostres serveis i els desitgem un Feliç Nadal i un 2021 que ens porti a la normalitat


A PEU » La vida\n« El tren del record Per a què serveixen els mosquits? »\nPublicat en 12:11 sota Vida i mort\nAvui vull compartir un text molt bonic que he trobat de casualitat al blog de l’ ESTER BACH COBACHO i que es titula La vida: Un sí als llavis i un gràcies al cor. No sé qui és l’autor, però trobo que val la pena llegir-lo.\nLa primera lluita.\nCaminar… Sempre caminar.\nDia a dia fer passar els anys.\nEn solitud, però acompanyats.\nAprendre a volar.\nI viure mil primaveres en l’amor.\nI el món ser sols una sola casa…\nI passar tempestes…\nFins quasi semblar que tot està perdut…\nFins sentir el dolor i la pèrdua…\nI trobar bonances…I respirar i agrair.\nAprendre vivint la bellesa i la fragilitat que conté la vida, la pròpia vida.\nSubmergir-se, deixar-se amarar…\nQue tot l’ésser respiri, bategui, sofreixi, gaudeixi…\nI també unir esforços, viure els somnis…\nCercar companys de camí.\nDonar i rebre.\nAvui tu, demà jo.\nViure i morir…\nDonar vida, prendre-la…\nAcceptar el cercle com és.\nAcceptar-te tu com ets.\nAcceptar l’altre com és…\nEstimar, estimar-te, estimar l’altre.\nSempre i a cada dia seguir en aquest aprenentatge.\nEl de l’amor.\nI assumir tot: vida i mort.\nMur, esquerda, opressió…\nUn som-hi! , un anem, un junts…\nSaber que visc en comunitat malgrat ser un jo.\nI viure en solitud però acompanyat, acompanyada.\nDavant l’horror cercar sempre la llum, l’esperança.\nAixí és la vida:\nTerra eixuta, terra assadollada.\nAridesa i abundància.\nRiquesa i pobresa.\nUna esperança sempre a l’horitzó.\nUn camí vers la llum.\nTant de bo aquest fos el nostre objectiu…\nViure sense por!\nDesprendre’ns de tot.\nI volar sense res\nAprendre a deixar coses.\nA despullar-nos poc a poc de tot.\nI quedar-nos tant sols amb l’essencial.\nEl que de veritat importa.\nEl que cap diner no pot comprar.\nAmor, tendresa, respecte, joia, companyia, pau,…\nLa tendresa d’una abraçada, l’escalfor d’un cos.\nEl somriure d’una mare, els ulls de l’amant.\nEl cant de la natura.\nEls amics, els companys.\nEl repòs vora el riu.\nAl capdavall la llum del nostre viure, allò que ens dóna ales.\nPodem així seguir en el nostre vol.\nFins arribar al nostre darrer dia.\nI sense cap por enlairar-nos, fondre’ns, deixar-ho ja tot.\nSer u amb l’U.\nVolar eternament lliures.\nI tornar a ser criatures.\nEls ulls ben oberts cap a la llum.\nI un si als llavis.\nI un gràcies al cor!\nUna resposta a “La vida”\nEsperança en 13 febr. 2015 en 22:36 1\nSenzillament preciós, gràcies per tanta bellesa…Un gràcies al cor!


Què són les paraules spam i com evitar-les - Serveis d'Internet Javajan\nQuè són les paraules spam i com evitar-les\nL’email màrqueting és una part important d’una estratègia de màrqueting digital, i es basa en enviar correus electrònics a clients per generar-los confiança, informar-los i aconseguir la seva fidelització, és per això, que cal tenir present una sèrie d’aspectes clau per aconseguir una estratègia efectiva i rellevant.\nUn dels aspectes importants, són les paraules spam o “spam words”, ja que cal evitar-les per tal que els correus electrònics no es dirigeixin a la categoria d’spam. Solen aparèixer a l’assumpte del correu però també es poden detectar a una altre part del missatge i fer saltar les alarmes de spam.\nA continuació, us adjuntem exemples de paraules spam que poden aparèixer a l’assumpte del correu:\nParaules que inciten la compra directa: Fes clic en el següent enllaç, fes clic per comprar-ho ara mateix, compra!, clica per comprar, acceptem targetes de crèdit, etc.\nParaules que generen urgència: Fes-ho ara mateix, urgent!, a què esperes? Compra-ho per un temps limitat, aprofita-ho avui, correu prioritari, no esperis més, inscriu-te ara!, etc.\nParaules que ofereixen descomptes o gratitud: millor preu, promocions especials, accés gratuït, regal, 100% gratis, truca gratis, instal·lació gratuïta, rebaixes, compara preus, 70% menys, estalvia, etc.\nParaules que generen exaltació: increïble, descomptes impressionants, meravellós, sorpresa, etc.\nParaules personalitzades: felicitats!, per a tu, has estat seleccionat, has guanyat, t’ho mereixes, etc.\nParaules que impliquen beneficis laborals: ideal pel teu treball, personalitza el teu horari laboral, sense gerents, treballa des de casa, teletreball, etc.\nParaules relacionades al màrqueting digital: màrqueting online, màrqueting directe, màrqueting digital, email màrqueting, etc.\nParaules que generen confiança: sense risc, recomanat, 100% segur, garantia, confidencialitat, podràs cancel·lar en qualsevol moment, uneix-te a totes les altres persones, satisfacció, etc.\nA més a més, després del seguit de paraules spam que cal evitar a les campanyes de email màrqueting, també és important evitar una puntuació exagerada, errors gramaticals, símbols excessius o frases sense sentit, per garantir que l’usuari rebrà el correu electrònic a la safata general i no a spam. És per això, que cal realitzar enviaments de prova per comprovar a on acaba el missatge enviat.\nNova actualització de Google per millorar els resultats de cerca\nCom han canviat els hàbits de compra durant la pandèmia\nInbound marketing: consells per una bona estratègia\nOptimització del procés de checkout via dispositius mòbils


Termes i Condicions | Igneus Priorat\nLes presents Condicions Generals tenen per objecte regular les condicions d’ús i utilització de la nostra botiga en línia i de la qual és titular l’empresa igneus.wine\nLa mera utilització de la nostra botiga online, atribueix a qui faci ús d’ella, la condició d’Usuari (des d’ara «Usuari»), qui declara conèixer i acceptar sense reserva ni excepció, totes i cadascuna de les Condicions Generals que en aquest document s’exposen.\nLes condicions d’accés a la web estan supeditades a les disposicions legals vigents a cada moment així com als principis de bona fe i ús lícit per part de l’Usuari, se expressa i taxativament qualsevol tipus d’actuació que pogués anar en detriment o perjudici de la nostra botiga en línia o de tercers.\nEl web no exigeix la prèvia subscripció per a la simple navegació, accés o utilització de el servei en qüestió. Per contra, per a l’accés a determinats continguts i serveis, s’exigirà la prèvia subscripció i el seu corresponent registre com Usuari (d’ara endavant Usuari Registrat).\nL’Usuari es compromet a seleccionar, usar i conservar el seu nom d’usuari o «login» i la seva contrasenya o «password».\nEl preu dels nostres articles és el que s’indica en cada moment a la nostra pàgina web.\nSi es detectés que ha existit un error en la introducció de el preu d’un producte, amb posterioritat a la recepció d’una comanda, ens posarem en contacte amb vostè el més aviat possible per informar-lo de la incidència, i oferir-li la opció de cancel·lació o manteniment en les condicions correctes. La remissió de confirmació automàtica no valida condicions de preu errònies.\nEn cas de cancel·lació li serà reintegrada qualsevol quantitat que hagués estat abonada. Sense la seva expressa conformitat a les condicions de preu correctes, no es procedirà a donar curs a l’enviament.


Obre la Ciutat dels Somnis, la versió renovada del Festival de la Infància | NacióDigital\nObre la Ciutat dels Somnis, la versió renovada del Festival de la Infància\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, recalca que és un nou model de saló orientat "cap a la pedagogia"\nper Redacció, 27 de desembre de 2017 a les 14:15 |\nLa Ciutat dels Somnis, que substitueix el Festival de la Infància Foto: Ajuntament de Barcelona\nDescobrir els detalls dels oficis més tradicionals com ara el de metge, o altres de més moderns, com el de guionista de televisió, o fins i tot d'altres molt menys sentits per la canalla com especialista en ciberseguretat és el principal objectiu de la Ciutat dels Somnis, la versió renovada del Festival de la Infància de Barcelona que aquest dimecres ha obert portes amb la intenció que els més petits juguin, s'ho passin bé i sobretot aprenguin.\nDe fet, l'enfocament pedagògic és el principal valor afegit que li atorga l'alcaldessa de la capital catalana, Ada Colau, que en la primera visita a l'espai ha destacat que és "un molt bon inici d'una nova etapa". Entre les famílies, com acostuma a passa, opinions per a tots els gustos. El saló s'ha aprimat en dies i pressupost, i enguany només es podrà visitar fins al dissabte.\nColau s'ha mostrat satisfeta pel canvi que s'ha impulsat en aquest certamen després de dècades i ha recalcat que aquest primer any "de transició i experimentació", per anar "afinant l'aposta per un nou model" en què la pedagogia i els elements didàctics amb els oficis i les professions de rerefons, han d'anar guanyant protagonisme. Per això, els cossos policials i l'exèrcit han quedat fora, una decisió que Colau ha recordat que es va acordar d'acord en diversos sectors pedagògics de la ciutat.\nAixí, les famílies que visiten la Ciutat dels Somnis es troben precisament amb la recreació d'una ciutat a petita escala on cada infant pot fer més de 100 activitats i "jugar a ser grans". Per exemple, els nens i nenes poden experimentar què significa ser pintor o il·lustrador, provar què és ser científic i experimentar en un laboratori o aprendre per a què serveix la Inspecció Tècnica de Vehicles i quina tasca fan els mecànics que hi treballen. També poden provar què és ser guionista de televisió o fins i tot presentador, en un plató, o treballar de cambrer en hostaleria.\nLes opcions són moltes i diverses, i també permet descobrir als més menuts oficis que potser no saben que existeixen, com per exemple, tots els que estan relacionats amb internet i la seguretat. De fet, l'Autoritat Catalana de protecció de Dades (APCDCAT) ha organitzat un estand on s'explica als més petits com s'han de protegir les dades personals a la xarxa i als més grans, com s'han de dissenyar les contrasenyes més segures.\nEls tradicionals circuits del Reial Automòbil Club de Catalunya (RACC) perquè els joves aprenguin els senyals de circulació i les principals normes tampoc no falten, així com diversos espais per practicar esport. L'Ajuntament de Barcelona ha dissenyat l'espai "Jo de gran vull treballar a Barcelona" que comptarà amb jocs de les professions. Actuacions musicals, teatre, titelles o altres tallers, també hi seran presents, des d'aquest dimecres i fins dissabte.\nDiversitat d'opinions sobre el nou saló\nLa renovació del Saló no ha estat al gust de tothom, i com és habitual, entre les famílies que s'han aventurat a anar-hi el primer matí d'obertura, hi havia gran diversitat d'opinions. En Salvador per exemple, que hi porta un nen de 4 anys, creu que és ''una mica pobre'' perquè tot i que pot ser "més didàctic, és menys divertit". Precisament ha trobat a faltar els bombers, la policia i els cavalls de la Guàrdia Urbana. En una mateixa línia s'ha pronunciat en Víctor, que anava amb nenes d'entre 3 i 6 anys. Considera que és "una mica light", i critica que el canvi s'hagi fet "de cara a la galeria". "Falta aventura", ha afegit, ja que creu que els nens i nenes no saben pas què faran d'aquí a 10 anys.\nLa Míriam en canvi, està molt contenta amb el canvi. Ja hi ha vingut sabent que era una versió renovada del Festival i creu que el nou saló és "molt més actiu i amb més possibilitat d'aprendre coses". L'Alba, amb un nen de gairebé 4 anys, també creu que "està molt millor" perquè en el nou saló, els nens "interactuen" entre ells a més de fer l'activitat. El compara amb el de quan ella era petita i li agrada més, la nova versió.\nLa Ciutat dels Somnis estarà oberta a la Fira de Barcelona fins al 30 de desembre i l'Ajuntament espera rebre fins a 20.000 visitants.\nBarcelona aprima el Festival de la Infància: redueix el preu i els dies a la meitat\nBarcelona, Societat, Fira de Barcelona, Nadal, la Ciutat dels Somnis, Festival de la Infància, Ada Colau, Barcelona, Ajuntament de Barcelona\nproposta desfasada i avorrida\nPer Anònim el 30 de desembre de 2017 a les 21:23\nVaig anar a la presentació que va fer l'equip i Fira Barcelona ja que sóc empresària del sector infantil i volien captar sponsors. Em va semblar un plantejament avorrit, desfasat i molt antiquat. Francament, una proposta molt poc atractiva. No crec que moltes empreses mitjanes s'hagin apuntat, potser les grans corporacions que tenen compromisos amb Fira o amb l'Ajuntament. Em sembla molt allunyat de la realitat fer girar el saló entorn d'una llista de professions que tenen poc a veure amb la realitat, quan l'educació va per tota una altra direcció. I en rel.lació amb el marketing es fan projectes més digitals, o gràfics, amb mes recursos i que ens parlen a les emocions. La ciutat de cartró és un recurs que s'ha fet servir fins la sacietat, i a la nostra ciutat (món llibre, per exemple). Per mi no va tenir cap interés en cap sentit, ni comercial, ni empresarial, ni pels nens.\nUna mica fluixet\nPer Quin País! el 27 de desembre de 2017 a les 18:12\nSembla mes pensat pel que els professionals creuen que agrada o hauria d'agradar als nens, que no pas per als nens. Els nens no només han d'aprendre a ser grans, també han de jugar! A banda que fer un espai didàctic quan ja hi ha a Barcelona un Salò de l'Ensenyament, sembla fins i tot redundant.


El Baxi supera la grip i recupera Dani Pérez - Regió7\nEl Baxi supera la grip i recupera Dani Pérez\nPedro Martínez tindrà avui 11 jugadors a Bilbao. Luke Nelson amb molèsties al turmell i Toolson no hi seran\n18·01·20 | 22:57\nAvui s'enfronten dos equips en bona ratxa a la lliga. Tant el Baxi com el seu amfitrió, el RETAbet Bilbao, han guanyat els 5 darrers partits. Als bascos, que van vèncer a la pista del Barça per 92-94, els ha valgut per classificar-se per a la Copa del Rei, i aquesta tarda ho celebraran amb la seva afició. Per al Manresa, ha suposat sortir de la zona de perill i obrir marge amb la zona de descens, tot i les lesions i impediments com ara la grip que ha castigat la plantilla de Pedro Martínez en els últims dies. La bona notícia avui és el retorn del base Dani Pérez, que aportarà el seu joc a la direcció de l'equip, al costat d'Aleks Cvetkovic.\nÀlex Mumbrú: «El nivell de competitivitat del Manresa es va demostrar a Ankara»\nPedro Martínez va confirmar que Dani Pérez ja està disponible, una setmana abans del previst, després de la lesió al bíceps femoral de la cama esquerra que es va fer en el partit amb el Betis a Sevilla. A més, el Baxi ha viatjat amb tots els jugadors (Dulkys, Magarity, Kravish, Mitrovic) que durant la setmana han tingut els efectes de la grip i que van fer que el conjunt manresà jugués amb només set jugadors a la pista del Türk Telekom, on, de tota manera, va plantar cara fins al final i va perdre de només sis punts (78-72). Qui no s'ha desplaçat és Ryan Toolson, perquè, segons va dir el tècnic en la roda de premsa, «encara no està bé» de la lesió al peu esquerre, que ja el va impedir actuar en el partit contra l'Andorra.\nCvetkovic, que no juga la Champions League, es reincorpora amb normalitat; és un dels que no ha estat afectat per la grip. Pedro Martínez ha volgut fer pública la seva «admiració per l'esforç que està fent l'equip en aquesta última setmana. És cert que recuperem jugadors, però cal veure com els ha afectat passar la malaltia, quina pot ser la resposta física. Alguns fins i tot van viatjar amb intenció de jugar a Turquia, però no ho van poder». Kravish i Mitrovic es van haver de quedar a l'hotel mentre els seus companys jugaven el partit de Champions. Luka Mitrovic era el més tocat en aquesta part final de la setmana, però finalment també ha viatjat a Bilbao. Preguntat per les grips, l'entrenador va confirmar que la plantilla «no s'havia vacunat».\nDe cara al partit d'avui, Pedro Martínez ha declarat del Bilbao que «s'ha classificat per a la Copa del Rei amb tota justícia, amb una gran trajectòria i amb la barbaritat de guanyar a la pista del Barça. Té Bouteille, que està sent el millor ala de la lliga, però tota la plantilla aporta molt, amb homes experts com Schreiner i Rafa, i uns pivots que són molt importants en el seu joc, com Balvin i Lammers». En el matx de la primera volta, el Baxi es va imposar per 101-97 després de dues pròrrogues.


Periodisme en positiu | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nNo tots els mitjans parlen de guerres, desastres naturals, atemptats o previsions catastrofistes de l'economia. Hi ha periodistes que opten per centrar-se en l'altra cara de la moneda: les bones notícies.\nSabíeu que l’equip nacional d’esquaix del Pakistan ja ha guanyat el World Open fins a disset vegades? O que als voltants de Lahore s’està creant un petit Silicon Valley? El més probable és que totes les notícies que ens arribin d’aquest país asiàtic siguin negatives. Cansats de donar aquesta mala imatge al món, els periodistes pakistanesos s’han sumat al que es podria anomenar periodisme en positiu. És a dir, mitjans de comunicació que tan sols s’expliquen notícies optimistes. “És l’hora de donar la volta al que expliquem de la nostra realitat i difondre les bones notícies”, expliquen els creadors de Positivepakistan.com . En la mateixa línia, la iniciativa local Jalaibi.com, disponible en diferents plataformes, també ha apostat per canviar el to de l’actualitat pakistanesa.\nÉs precisament en els països anglosaxons, bressol del vell principi del periodisme que diu Good News, No News, on es crearen les primeres plataformes d’aquest tipus de periodisme. Així, el 1993, es va fundar a Anglaterra Positivenews.org . Al nostre país, aquest corrent no va arribar fins al 2001 amb el ja desaparegut Solobuenasnoticias.com, creat pel jove periodista Alberto de Oliveira. Un any més tard Graham Forrest, un anglès instal·lat a Espanya, conscient de l’èxit que estava tenint la xarxa Positivenews.org a l’estranger, va fer-ne la versió espanyola.\nÉs així com el 2002 es va fundar, sense ànim de lucre, l’Associació Notícies Positives. Al principi, editava un diari trimestral en format paper amb una tirada de fins a quaranta mil exemplars i comptaven amb una poc actualitzada pàgina web. El 2008, però, es va rellançar amb força el web Noticiaspositivas.net, que avui en dia ja compta amb una mitja de mil lectors al dia, segons explica Daniel Jiménez, un dels redactors de la plataforma. Des d’aleshores, el panorama digital del país s’ha ampliat amb mitjans definits com a ‘‘optimistes’’, com és el cas d’ Enpositivo.com , Sonbuenasnoticias.com, Quieroserpositivo.com o Noticiaspositivas.net , per citar-ne alguns exemples.\n“Hi ha un nou rol transmissor i pedagògic per als mitjans que ja ha acollit nous termes com periodisme de solucions o periodisme constructiu”, explica Jorge Dobner, editor del web Enpositivo.com. Els creadors d’aquest portal sense ànim de lucre van iniciar el projecte el 2008 amb la idea que “hi ha una part de la realitat que no està essent explicada, o s’està transmetent de manera incorrecta”. “El fet és que ja no n’hi ha prou amb informar només dels successos i les males notícies”, remarca Dobner.\nEn la mateixa línia, Daniel Jiménez, redactor de Noticiaspositivas.net, es pregunta “ què és una notícia positiva?”. “Per als mitjans tradicionals, que baixi la prima de risc o que creixi l’economia és una notícia positiva, però per a nosaltres no”. “Per als redactors de la plataforma -explica Jiménez- el punt positiu és que hi hagi gent treballant per al canvi social”. Un tipus de notícia, afegeix, que “no interessa els propietaris dels mitjans generalistes ni els seus anunciants”. “En realitat -matisa Dobner- el nostre mitjà no és alternatiu ni contraposat als mitjans actuals, sinó complementari”.\nA l’hora d’extreure la informació, aquestes plataformes es nodreixen de les notícies d’agència positives que passen desapercebudes per als mitjans tradicionals, així com de les notes que els hi arriben d’entitats, associacions, ONGs i empreses socials. Tot i que aquests portals són gestionats per periodistes, no tots els col·laboradors ho són, fet que a vegades pot posar en dubte la seva qualitat i credibilitat. “Ens financem gràcies a les aportacions dels lectors, amics i alguns anunciants avantguardistes que s’identifiquen amb nosaltres”, confessa Dobner.\nLa bona noticia diària\nA mig camí dels portals de periodisme positiu hi ha una variant, que consisteix a dedicar un espai a les notícies positives en els mitjans generalistes. Així ho fan al web d’Antena 3 -amb el seu apartat ‘‘NoticiasPositivas’’-, el diari El Confidencial o el Huffington Post amb la secció ‘‘Así Sí’’. “Durant aquests últims anys, ha estat habitual escoltar la gent dir que ja no vol llegir el diari o escoltar la ràdio, perquè tot el que es diu és negatiu”, comenta Montserrat Domínguez, directora editorial de l’ Huffington Post. “Per això a l’Huffpost apostem per barrejar continguts, entre la informació ‘dura’, com la política, economia o social, i aquella més tova, que es pot compartir, és divertida i té un punt d’ironia”, explica.\n“El clàssic axioma periodístic del Good News, No News només certifica que els abusos, les catàstrofes, les guerres i els conflictes de la convivència humana desperten un interès social infinitament més gran que els assumptes que funcionen de manera correcta, sense ensurts i amb la rutinària normalitat que s’espera d’ells”, explica Luis Mauri, cap de Societat d’ El Periódico. “Això no treu, però, que les bones notícies no puguin ser notícia, com un descobriment científic o una millora mèdica”, afegeix. De la mateixa manera, Ramon Iglesias, cap d’Informatius de Cadena SER afirma que el periodisme “és denúncia i fiscalització: denúncia de les injustícies o fiscalització dels governs i de la política”, sense descomptar, recorda, que “els informatius radiofònics tenen com a finalitat última captar l’interès de l’oient amb la informació”.\nUn model de futur?\n“La negativitat o positivitat d’una notícia no la marca tant el tema com el tractament que s’hi fa d’aquella notícia”, opina Jaume Peral, cap d’Informatius de TV3. Sobre el tractament que la cadena va fer sobre el suïcidi al reportatge Suïcidi, la mort evitable al programa 30 minuts, explica: “No ens vam quedar només a retratar la tragèdia que representa aquest fet; vam anar més enllà i vam explicar que el suïcidi pot ser una mort evitable amb un entorn favorable, uns professionals que lluiten contra aquesta xacra i ho vam posar sobre la taula amb honradesa professional i ètica periodística”. En última instància, Peral considera que “ les notícies negatives no s’han d’amagar, s’han de poder explicar amb la màxima seriositat i sensibilitat”.\nAquests tres periodistes afirmen no haver rebut mai cap queixa per part del públic per l’excés de notícies negatives. “Normalment, es queixen de si la notícia els afecta a ells, als seus interessos o a la seva ideologia”, remarca Iglesias. En l’àmbit televisiu, Peral afirma que la queixa prové més aviat “de la violència de les imatges”. “Hem d’evitar ensenyar imatges feridores i violentes que no aporten informació i poden ferir la sensibilitat dels espectadors”, admet. Però, un cop dit tot això, serà el periodisme en positiu un nou camí a explotar per als mitjans de comunicació? Ramon Iglesias ho té clar: les experiències de mitjans de notícies “amables” han tingut un recorregut més aviat efímer,“perquè entren en contradicció amb la condició humana, plena de comportaments clarobscurs”.


La tendència indiscutible per aquest 2018 són els banys de color. Les parets llises i d’una sola tonalitat han quedat enrere i els materials avantguardistes estan agafant cada vegada més força. Entre els més utilitzats hi ha el terratzo o el marbre. També es porten molt les aixetes de color negre mat o gris, que aporten un to elegant i sofisticat a l’espai.\nPel que fa als miralls, predominen les formes ovalades i circulars, i és que cada vegada es defuig més de les línies i les formes rectangulars. També s’aposta per miralls mitjans o petits i es dona més protagonisme a la resta de la paret amb decoracions pictòriques, prestatgeries o elements que pengen.\nUna altra tendència que s’està imposant cada vegada més és la decoració de banys amb plantes i flors naturals, així com gerros de colors pàl·lids i sabons i sals de les mateixes tonalitats. A més, s’intenta donar un toc diferenciador i especial a l’espai amb detalls que fins ara no es tenien gaire en compte, com una decoració original del porta-rotlles amb materials i formes vintage.


El Breny - Cartes a El Breny - Març 2002\n1. EL CONSORCI DEL BAGES SUD TREBALLA A NIVELL INTERNACIONAL\n2. EL CONSORCI PROMOU MILLORES EN LES ZONES VERDES DEL BAGES SUD\n3. EL CFI BAGES SUD ATÉN MAJORITÀRIAMENT DONES TREBALLADORES\nEL CONSORCI DEL BAGES SUD TREBALLA A NIVELL INTERNACIONAL\nEl Consorci del Bages Sud va participar en les activitats i sessions de treball de la trobada internacional que van celebrar les entitats agrupades al voltant del projecte europeu Fogaina per a la formació de gestors del Tercer Sector. Es van dur a terme del 4 al 7 d'abril a Callús, Manresa i Sant Vicenç de Castellet i van servir per posar les bases del curs sobre gestió d'entitats sense ànim de lucre que començarà el proper 22 d'abril. Hi participaran alumnes francesos, italians, hongaresos i catalans, que intercanviaran coneixements i experiències a través d'Internet.\nEl projecte Fogaina pretén aprofitar les noves tecnologies de la informació per dissenyar un curs que pugui ser seguit de forma simultània per persones que es troben a diferents països. A més dels continguts sobre gestió del Tercer Sector, posa un èmfasi especial en les activitats de relació i intercanvi entre alumnes des d'un punt de vista transnacional. El treball es canalitzarà a\ntravés del web www.fogaina.org, que disposa, també, d’una part accessible a les persones interessades no inscrites al curs. Aquesta iniciativa és impulsada per sis organitzacions: CAE, formació i serveis socioculturals de Manresa, Fundació Aplicació de Callús, Gea d'Itàlia, Fundació Artemiszió d'Hongria, Ifac de França i el Consorci del Bages Sud.\nRepresentants de totes les institucions promotores del projecte van fer una visita a les instal·lacions del Consorci del Bages Sud a Sant Vicenç de Castellet el passat 5 d'abril. Els va rebre la gerent, Cristina González, amb qui van intercanviar impressions sobre la marxa del treball. També van destacar la importància dels programes europeus per apropar persones i territoris que, més enllà de les diferències culturals, socials o lingüístiques, tenen el repte comú de construir una Europa unida. El Consorci del Bages Sud participa en projectes d'aquestes característiques des de l'any 1996.\nEL CONSORCI PROMOU MILLORES EN LES ZONES VERDES DEL BAGES SUD\nUn acord entre el Consorci del Bages Sud i l'Ajuntament de Castellbell i el Vilar ha permès urbanitzar la plaça situada entre l'avinguda Catalunya i la piscina d'aquest municipi . Els jardiners del taller d'ocupació gestionat pel Consorci han recuperat per a l'ús públic aquest racó del poble que tenia pendent de fa temps una intervenció d'aquest tipus. Hi han participat un total de vuit treballadors i treballadores que, actualment, es troben en procés de formació com a rehabilitadors d'espais verds urbans i naturals. L'Ajuntament de Castellbell s'ha fet càrrec de les despeses de material i subcontractació d'empreses.\nUn cop acabada aquesta obra, l'activitat d'aquesta brigada s'ha traslladat a un altre municipi del Bages sud: Castellgalí, on estan realitzant l'enjardinament dels talussos d'accés al municipi des de l'eix del Llobregat. Aquesta actuació compta amb el suport econòmic de l'Ajuntament de Castellgalí i el seguiment dels serveis tècnics municipals.\nEs preveu que durant el mes de març, el taller d'ocupació iniciï les obres de rehabilitació del marge esquerre del riu Llobregat al seu pas per Sant Vicenç de Castellet. Aquesta actuació té com a finalitat recuperar un espai infravalorat i ajudar a desenvolupar el projecte de dinamització del parc fluvial del Llobregat. Aquesta intervenció també compta amb el seguiment i col·laboració de l'Ajuntament de Sant Vicenç.\nEL CFI BAGES SUD ATÉN MAJORITÀRIAMENT DONES TREBALLADORES\nLes dades sobre el nombre d'usuaris atesos pels diferents serveis del Consorci del Bages Sud durant l'any passat ens permeten constatar que un 53% del total són dones. El col·lectiu femení ha estat tradicionalment un dels menys afavorits del mercat de treball. Sovint, hi accedeix de forma precària i és el primer a patir les conseqüències de la destrucció de llocs de treball. Aquesta és una realitat que, com a la resta del país, es dóna també al Bages Sud, fins i tot amb més intensitat. Segons dades el gener del 2002, les dones sumen el 65% de l'atur registrat a la zona. L'índex de desocupació femenina del Bages sud és del 19.08%, força superior a la mitjana comarcal que se situa en el 12.26%.\nAquesta és una situació que ve de lluny. Per això, el Consorci de Formació i Iniciatives del Bages Sud dirigeix una atenció especial a la problemàtica de les treballadores amb l'objectiu de millorar el seu posicionament dins del món laboral. Al llarg del darrer any, les dones van ser el principal col·lectiu destinatari de les seves actuacions. Se n'ha orientat un total de 92 que buscaven feina, se n'han format 140 en especialitats diverses de formació per al treball i se n'han assessorat 42 per tal que posessin en marxa el seu negoci. Aquestes intervencions han permès insertar 86 dones al mercat de treball, en feines de peonatge de fàbrica, ajudant de cuina, dependentes o personal de neteja. En el camp de la creació d'empreses, el suport rebut ha ajudat a fer realitat el 22% dels projectes impulsats per dones, la majoria vinculats al comerç detallista i els serveis personals.\nD'altra banda, el Consorci del Bages Sud també atén les necessitats formatives de base de la població del seu àmbit d'influència a través de l'Escola d'Adults. El seu alumnat és majoritàriament femení amb 82 dones inscrites al curs 2001-2002, xifra que representa el 67% del total. Es tracta sobretot de persones castellano-parlants, amb un nivell d'instrucció baix que tenen com a objectiu adquirir habilitats bàsiques per integrar-se millor en el seu entorn i reforçar i consolidar la seva autoestima. Paral·lelament, durant els darrers anys, un nou col·lectiu ha accedit als cursos d'alfabetització de l'escola: les dones immigrades de països extracomunitaris, sobretot del Magreb. Actualment, representen el 5% del total de dones matriculades. S'adrecen al Consorci per millorar les seves competències lingüístiques i trobar un espai de socialització.


PREGUNTES DE LA CIUTADANIA EN RELACIÓ AMB LES OFICINES DE TREBALL – Agència de Desenvolupament del Ripollès\nPREGUNTES DE LA CIUTADANIA EN RELACIÓ AMB LES OFICINES DE TREBALL\nInformacions a la ciutadania: com puc contactar amb la meva oficina de treball? Què passa amb la meva cita prèvia amb el SOC? Com puc renovar la meva demanda? Com em puc inscriure com a demandant d’ocupació? Com puc saber si he estat apuntat alguna vegada al SOC?….(Font: Servei Públic d’Ocupació de Catalunya).\nHas estat acomiadat o el teu contracte de treball ha finalitzat recentment i vols sol·licitar l’atur o una altra prestació? (Font: Servei Públic d’Ocupació de Catalunya).\nNou telèfon gratuït, 900 800 046, per a tràmits i consultes consultes. Truqueu si teniu dubtes en relació amb donar d’alta una demanda d’ocupació, la Renda Garantida de Ciutadania i altres tràmits i/o consultes que normalment es fan des d’una Oficina de Treball. Dilluns 30 de març inici del servei a les 8h. (Servei Públic d’Ocupació de Catalunya, 29-3-2020).\nIndicacions i preguntes freqüents adreçades a la ciutadania davant la crisi sanitària ocasionada pel Covid-19. Preguntes en relació amb les Oficines de Treball (Servei d’Ocupació de Catalunya).\nCom donar-se d’alta com a demandant d’ocupació a les Oficines de Treball (Servei d’Ocupació de Catalunya).\nInscripció i renovació de la demanda d’ocupació en una Oficina de Treball del SOC durant el COVID19 (Generalitat de Catalunya).


fanzine Archives – Pàgina 3 de 11 – Publicacions Anarquistes\nPublicació Anarcosindicalista editada en format de fanzine per la CNT-AIT FL de Balsareny. Arxius d’Autogestion\nPublicació Anarquista editada en format de fanzine i subtitulat com a “Un Grito Anarquico de Rebelion Amororsa”. Arxius d’Autonomia Ya\nPublicació Anarcosindicalista editada en format de fanzine per la CNt-AIT de Tarragona. Arxius d’Adoquin\nPublicació Anarcosindicalista editada en format de fanzine per la CNT-AIT Sindicato del Metal de santa Coloma de Gramanet. Arxius de Accion Directa Gramanet\nPublicació Anarquista editada en format de fanzine a Montevideo per la Biblioteca Anarquista El Cerro. Arxius de Accion Directa Cerro\nPublicació Anarquista il·lustrada editada en format de fanzine per AnARTchist blog. Arxius de Tinta Negra Pàgina Web de Tinta Negra\nPublicació Anarquista editada en format de fanzine a Uruguay i publicat per La Turba Ediciones. Arxius de Tierra y Tempestad Pàgina Web de Tierra y […]\nPublicació Anarquista editada en format de fanzine. Arxiu de Sueños\nPublicació Anarquista editada en format de fanzine. Arxius de Sophia Acracia Pàgina Web de Sophia Acracia


QÜESTIONARI ELECCIONS 2016 DE LA MAREA BLANCA DE CATALUNYA : SABREM QUE EN PENSEN LES DIFERENTS CANDIDATURES? – Marea Blanca\nEl proper 26 de Juny hi han eleccions al Congrés dels Diputats i al Senat. Davant aquesta nova contesa electoral es va decidir dirigir-se a les diferents candidatures per a preguntar-lis envers el dret a la salut i la sanitat pública, tot tenint en compte que no seràn pas temes estrella d’aquesta campanya electoral. I així els hi vem enviar via email primer però després també es van entregar en mà a la seu de les diferents candidatures Esquerra Republicana de Catalunya, Partit dels Socialistes de Catalunya, Partit Popular de Catalunya, Ciutadans i En Comú Podem (seu de Barcelona En Comú). També la vem fer arribar a mans de la CUP. Destacar que totes aquestes forces polítiques van segellar la còpia de l’escrit presentat sense cap mena de problema excepte Ciutadans que van manifestarquie no tenien segell d’entrada d’escrits. Finalment el Partit Animalista contra el Maltractament Animal va acusar rebut via email de la recepció del qüestionari.\nLa pregunta que ens fem és: obtindrem respostes?\nAquí sota està el text que hem tramés a les forces polítiques (bé amb lleugeres matitzacions a l’encapçalament del de la CUP ja que no es presenten a les eleccions).\nLa Marea Blanca de Catalunya té presents les properes eleccions al Congrés dels Diputats i al Senat del dia 26 de juny de 2016, eleccions a les que vosté i la seva força política presenten candidatura. Amb l’objectiu de saber que pensa i a que es compromet en l’ambit de la salut i de la sanitat. i alhora no alterar un calendari de campanya electoral ben atapeït i ja programat, li dirigim aquest breu qüestionari a fí de que es pronunci sobre els punts que, previ debat , hem considerat oportuns davant aquestes eleccions.\nEl procediment es ben senzill. Només li cal encerclar la resposta que cregui oportuna a cada una de les preguntes i fer-nos arribar les respostes el més ràpidament possible al nostre email mareablancacatalunya@gmail.com.\nEsperem tenir-les abans del proper dia 21 de juny. L’objectiu es poder fer arribar a tots els nostres col.lectius i entitats i públic en general els seu posicionamenten un tema tant important com la sanitat i que malauradament no és objecte de debat.\n1. Es compromet a la derogació del Real Decret 16/2012 per a garantir la universalitat en l’accès a la sanitat?\nSI NO NO SAP/NO RESPON\n2. Es compromet a eliminar tots els co/repagaments en curs?\n3. Es compromet a blindar el sistema públic enfront de la mercantilització de la salut i la sanitat? SI NO NO SAP/NO RESPON\n4. Es compromet a un SNS, que promogui els serveis públics, en titularitat i gestió, en comptes dels privats. i decididament a eliminar la parasitació d’allò que és públic pel sector privat?\n5. Es compromet a invertir recuperant tot el sostret als pressupostos de sanitat i a recuperar el finançament de l’atenció primària?\nSI NO NO SAP/NORESPON\n6. Es compromet a unes llistes d’espera en els terminis garantits des de i amb serveis públics? SI NO NO SAP/NO RESPON\n7. Es compromet a canviar de socarrel els criteris en ús de l’Institut Català d’Avaulacions Mèdiques prioritzant l’atenció humana, social i sanitària?\n8. Es compromet a obrir la participació empoderada i la codecisió del sistema sanitari públic? SI NO NO SAP/NO RESPON\n9. Es compromet a garantir el transport sanitari segur, eficient , ràpid, de qualitat i de gestió i titularitat pública ?\n10. Es compromet a reobrir els serveis, plantes, llits , quiròfans, urgències tancats els darrers anys?\n11.Es comproment per un model de salut preventiva, primant l’atenció primària, enfront de l’actual model hospitalcentrista?\nBarcelona a 13 de juny de 2016.\nGeneral 26j, CDC, cup, ELECCIONS, EN COMU PODEM, ERC, Marea Blanca, PACMA, PARTITS POLITICS, PP, PSC permalink\n← TARRAGONA ES QUEDA SENSE PLA FUNCIONAL GRÀCIES A LA MOBILITZACIÓ POPULAR\nJORNADA DE DEBAT A SANT VICENÇ DELS HORTS: LES LLUITES DELS MOVIMENTS SOCIALS →


Carrer Les roques – Penelles\nUna altra manera de produir cervesa.\nSom un petit obrador que ens mou la inquietud d’elaborar i consumir des de la proximitat, i oferir un producte de qualitat en un entorn per gaudir-lo i consumir-lo degustant i disfrutant.\nLo Perot, petit obrador situat a Penelles (La Noguera) entre Balaguer i Tàrrega, portat per la Jordina, la Mar i en Jordi, ens va despertar la inquietud d’elaborar i consumir des de la proximitat, mantenint un producte fresc i natural. Ens mou l’objectiu de donar a conèixer de més a prop el producte i els productors. Oferint una experiència sensorial en un entorn rural, ideal per degustar i gaudir.\nL’espai que envolta l’obrador, en funcionament des de l’any 2015, vol ser un punt de trobada de referència de la zona, ja que l’Espai Perot acollirà activitats culturals i artístiques, presentacions i actes. L’agenda d’activitats de l’Espai per a la tardor de 2016 el podeu consultar al nostre calendari.\nPer a la Ruta de la Cervesa s’obren les portes de l’obrador i de l’Espai Perot i s’ofereix una visita guiada, un maridatge amb formatges o coques i pans de proximitat elaborats artesanalment per veïns de la zona o tast de cerveses perot. A més, Lo Perot proposa una visita pel poble de Penelles, on des del maig de 2016 el visitant trobarà obres d’art en forma de murals gràcies al Gar-Gar Festival de Murals i Art Rural, iniciativa que vol difondre la cultura artística al món rural i posicionar a Penelles com un referent amb un atractiu turístic extra. Més de 800 m2 de paret del poble són ara murals artístics a disposició de tot aquell que ho vulgui.\nCerveses de Lo Perot\nAlberg “Lo Galliner”


Troben a Palafolls la dona desapareguda a Pineda | Ràdio Palafolls\nHome Societat Troben a Palafolls la dona desapareguda a Pineda\nTroben a Palafolls la dona desapareguda a Pineda\nMarc Ferri , març 23, 2017\t / 2105 0\nLa dona de 68 anys, que respon al nom de Justina Muñoz, ha estat localitzada aquesta tarda a Palafolls. Sis dies després des de la seva desaparició, el dissabte passat, un home ha donat avui l’avís a la Policia Local del municipi pels volts de les 5 de la tarda després de trobar-la desorientada a la zona del cementiri. Una patrulla dels agents s’hi ha desplaçat i ha identificat a la dona com la veïna de Pineda, malalta d’alzheimer, que havia desaparegut el dissabte. Ho explica el sergent de la Policia Local de Palafolls, Miquel Àngel Marín.\nLi han proporcionat menjar i beure, se l’ha traslladat a la comissaria de Palafolls i des d’allà una ambulància del SEM se l’ha endut cap a l’Hospital de Calella per fer-li un reconeixement mèdic. Justament aquesta tarda, Mossos i i la Policia Local feien una batuda per la zona de Palafolls i Tordera.\nDes del dissabte, la Policia Local, Bombers i Mossos d’Esquadra treballaven en la cerca de la dona de la que no se’n sabia res des del cap de setmana passat, quan per últim cop va ser vista a la zona de l’ambulatori de Pineda al carrer Tarragona. La dona pateix demència, pel que s’hauria desorientat. Des d’aleshores, diverses càmeres de vigilància, l’haurien enregistrat en diferents punts del Maresme: en una benzinera de Malgrat, a Arenys de Mar i a Pineda. La recerca s’havia ampliat cap a Hortsavinyà i Montnegre. Després de 6 dies desapareguda, la dona ha sigut finalment localitzada a Palafolls.\nEl Govern local defensa l’auditoria i acusa a ERC de fer demagògia\nBioibérica presentarà l’avantprojecte de la planta de biogàs a l’oposició\nMarc Ferri, desembre 12, 2017\nEl nou calendari de l’ACEP homenatja el comerç local d’abans i ara\nMarc Ferri, octubre 27, 2015\nObert el termini per demanar un dels horts urbans que es posen en marxa a PLF\nMarc Ferri, novembre 29, 2019\nEls alumnes de les escoles i guarderies col·laboren en els nous llums de Nadal


Jesucrist, la passió vostra,\najudeu-me-la a cantar;\nmés morí per culpa nostra,\nquè farem sinó plorar?\nvós al cel me pujareu,\npuix l'escala de pujar-hi\nés l'escala de la creu.\nSos deixebles són a taula\nfent amb ells l'últim sopar,\nquan els pasma sa paraula\nde què els peus els vol rentar.\nPere diu, tot fent-se enrera:\n-Vós a mi no em rentareu,\n-Si els peus no et rento, Pere,\nno entraràs al regne meu.\n-Doncs, renteu-me'ls, -responia-,\npeus i mans, ànima i cos:\ni quan io rentat ne sia,\nres del món tacar-me pot.\nAl blog Goigs i devocions populars també en trobem una versió completa.


Orriols: “‘Dolça introducció al caos’ és la llarga conversa de parella que no es té perquè anem amb presses” – aMartorell\nOrriols: “‘Dolça introducció al caos’ és la llarga conversa de parella que no es té perquè anem amb presses”\nL’escriptora i crítica d’art sabadellenca Marta Orriols va presentar ahir en línia a martorelldigital.cat el seu darrer llibre, Dolça introducció al caos . Ho va fer acompanyada del poeta Isaac Feyné -qui la va presentar-; del regidor de Cultura, Museus i Patrimoni de l’Ajuntament Andreu González i de la tècnica de la Biblioteca Josefina Canals.\nDesprés de l’èxit d’Aprendre a parlar amb les plantes (traduït ja a tretze llengües i Premi Òmnium Cultural a la Millor Novel·la de l’Any 2018), Orriols torna a aprofundir en els sentiments humans. En aquest cas, al voltant d’una decisió important que ha de prendre una parella, de la discrepància que se’n desencadena i de les esquerdes que aquest fet comporta.\nMarta, com ha resultat l’experiència d’escriure Dolça introducció al caos després de l’èxit amb Aprendre a parlar amb les plantes ?\nVaig agrair moltíssim el premi, perquè és una empenta. Que et nominin sense que tu t’hi hagis presentat és un doble premi i una empenta per a que els llibres durin més temps a les taules de les novetats, ja que hi ha molta producció. Sense un premi, en marxes més ràpid.\nAixò genera més pressió, tanmateix?\nMe l’havia posat jo mateixa. Jo he entrat a l’escriptura una mica tard i de manera no premeditada, i encara em pregunto el per què de l’èxit d’Aprendre a parlar amb les plantes . Sé que molts lectors estaven esperant la nova novel·la i confesso que l’he escrita amb una sensació de no baixar la guàrdia.\nQuè hi ha de diferent, respecte l’anterior?\nTot aquell atreviment que hi havia a Aprendre a parlar amb les plantes en aquesta no hi és. Són dues històries que no tenen res a veure, però tenen punts en comú estilísticament.\nQuina és, la temàtica de Dolça introducció al caos ?\nLes editorials, la premsa i les persones tendim a classificar les coses i a posar etiquetes a un llibre quan es publica. Ho entenc, però a vegades això juga en contra. Quan el vaig escriure no pensava en un tema en concret. La majoria d’escriptors ens deixem emportar per l’espontaneïtat i les ganes d’escriure sentiments i connexions mentals.\nQuin va ser, doncs, el punt de partida?\nEren moltes coses: el pas a l’edat madura quan veus que no hi ha volta enrera, la maternitat i les contradiccions que comporta, la crisi global…diverses coses d’un món contemporani. A vegades tendim a ser reduccionistes i això empobreix el contingut. I falta que el llibre l’escrigui una dona per a que diguin que és un llibre sobre maternitat, quan jo crec que és un llibre que va d’una no maternitat.\nEl llibre posa a la palestra la disparitat d’opinions i reaccions de la Marta i el Dani al voltant de tenir o no tenir un fill. La Marta no vol i el Dani sí. Com es desplega?\nUn tema com la decisió de tenir fills, en literatura, normalment recau sempre sobre protagonistes femenines, i penso que evidentment en una decisió com aquesta ha de ser així. El llibre va de decisions, però crec que el que pugui pensar l’home també és molt important. Volia parlar en el fons de què se’n fa de tots aquests desitjos que no van enlloc, de com col·loquem aquest dolor amb el que continuem vivint després d’una decisió que va en contra dels nostres desitjos. Les decisions i les no decisions.\nI tot això en un temporal de la novel·la molt delimitat, no?\nTot i que hi ha alguns flaixbac , bàsicament l’acció es concentra en 4 o 5 dies, en què els dos personatges estan tancats al seu pis. M’agrada molt posar-los a soles reflexionant amb sí mateixos, tot i que també interactuen entre ells.\nCom els definiries?\nSón molt diferents de comportament, he jugat molt amb això. El Dani és la inseguretat feta persona i la Marta és una dona que, almenys externament, sempre ha estat molt segura de les seves ideologies o decisions. Però falta que li passi alguna cosa de parella com aquest embaràs inesperat per a que se li desmunti tota aquesta seguretat que tenia construïda. La inseguretat del Dani acaba encomanant-se a la Marta i trenca una mica la seva seguretat.\nReferent al Dani, poses molt d’enfoc en el seu personatge.\nTenia moltes ganes de provar de posar-me en la pell d’un home. Com a lectora sovint m’he preguntat si, llegint un llibre sense mirar la coberta, endevinaria si l’autor és home o dona. I com a escriptora em vaig plantejar si podria portar tota una novel·la amb un personatge amb veu masculina.\nI com és, aquesta veu masculina?\nJo volia que reflectís una nova masculinitat en la que, per sort, es mostra una fragilitat que jo crec que no és nova. Els homes sempre han estat així, però la literatura i el cinema n’han fet molts clixés, igual que amb les dones. Hem de lluitar contra els clixés tant femenins com masculins. El Dani és un retrat dels homes que jo conec, dels homes reals, que evidentment igual que les dones estan envoltats de vulnerabilitats, febleses, pors i dubtes. Volia un home contemporani, de trenta anys, que respongués a la nova masculinitat i que tingués aquesta manera d’acompanyar la Marta.\nUna Marta que, a la segona meitat de la novel·la, apareix amb força.\nQuan estava a mitja escriptura vaig veure que era força injust que la Marta, que tenia moltes coses a dir, hagués de quedar reflectida a través de la veu del Dani. Per això vaig dividir el llibre en dues parts, perquè pensava que seria feixuc sentir la mateixa veu tota l’estona, i així donava més color.\nEstà condicionada pel context social?\nVolia plantejar les dificultats que tenen les dones, per molt decidides que estiguin a tenir o no un fill. El context social acaba alterant aquestes decisions, quan només haurien de dependre d’elles.\nEn conjunt, com s’hi planteja la relació de parella?\nCom a una nova manera d’estimar, deixant enrere aquestes relacions més tòxiques al voltant del “sí o sí anar junts a per totes” més pròpies de l’amor romàntic, i descriure l’amor que deixa espai a qui tens al costat, més empàtic. La Marta i el Dani venen de relacions passades molt breus que no són el que busquen, i per primera vegada comencen a construir alguna cosa conjunta i a batallar amb sentiments nous.\nPerò amb objectius diferents que afloren…\nLa Marta està en un moment en el que la última cosa que necessita és precisament que algú li parli de lligams i de futur immediat, perquè té un futur professional que pesa moltíssim i ganes de projectar-se com a fotògrafa professional i anar a més, l’ara o mai, el “si no ho faig ara, mai ho faré!”. L’esperit maternal no se li ha despertat.\nUn gran canvi respecte anteriors generacions?\nAbans no es tenia tant en compte, ni racionalitzàvem, ni potser érem tan individualistes. Ara, abans de prendre una decisió vital tan important com anar a viure amb algú o tenir un fill, ens volem assegurar que hem anat de viatge a tants llocs o que hem fet tantes coses…és fruit del nostre temps. No ho estem fent bé ni malament, estem dins d’una onada que ens porta sols. Al llibre m’ha agradat intentar reflectir el món contemporani que ens rodeja. Parla de dues persones que sentimentalment van una mica perdudes i en un context que no les acompanya: la crisi laboral, política, institucional..\nI enmig de tot plegat, la decisió de tenir o no tenir un fill…\nI en una decisió així, un ha de sortir perdent. No podia fer guanyar el Dani, perquè em semblava molt injust per la Marta, i crec que una decisió així només la pot prendre la dona, tot i que el pobre Dani sigui totalment noble amb els seus sentiments. Però és una novel·la on no hi ha bons ni dolents. Tots dos tenen raó i no la tenen, argumenten raons de molt de pes que són contradiccions i és impossible tenir les coses clares perquè sempre hi ha mil matisos. Per mi el llibre és com la conversa llarga que mai es pot tenir perquè sempre anem amb presses. El context hi reflecteix aquest món tan ràpid i de pensament pla, del blanc i el negre, contrari al que és la vida, una escala de grisos i de matisos infinita, on cal tenir la necessitat d’aturar-se i d’escoltar-se. No hi ha res dolent en les contradiccions.\nD’alguna manera, queda reflectida la complexitat de les relacions de parella?\nParla de les relacions que ens poden semblar lliures i obertes, però que en el fons acaben deixant les persones a soles com a individus, amb un merder emocional important. Crec que cada cop ens costa menys relacionar-nos amb els altres per intimar sexualment, però cada cop ens costa més establir uns llaços emocionals forts, o aclarir-nos nosaltres mateixos sobre el que volem. Estem en un moment de canvi i tot tremola. Estem fent una mica de conillet d’índies.\nFont: Orriols: “‘Dolça introducció al caos’ és la llarga conversa de parella que no es té perquè anem amb presses”\nEn marxa les sessions informatives dels nous cursos de Formació Ocupacional\nMans Mercedàries impulsa un projecte de beques universitàries per a joves


Les posicions de l’enfrontament dialèctic han estat INS Celestí Bellera “en contra” i INS L’Estatut “a favor”.\nINS L’Estatut ha defensat la seva posició a favor argumentant que no té cap sentit caracteritzar Internet com a bo o dolent, perquè no és la eina, sinó els usuaris i l’ús que es fa d’aquesta eina. Han admès que Internet és corrupte, però que tot i així és una gran eina, malgrat no ser un mirador de 360º.\nINS Celestí Bellera s’ha posicionat en contra argumentant que no tothom té accés a Internet, no només al món sinó també a Barcelona. A més a més, han mencionat el perill de convocar manifestacions a través de la xarxa degut al control que el govern pot exercir.\n“No ho posem molt fàcil a la repressió dir per internet on quederem, com i què farem?” Torn de refutacions #lligadedebat #UAB\n— Comunitat UAB (@comunitatuab) 20 febrer, 2016\nAquesta ha sigut la primera semifinal de la jornada. Els resultats es publicaran un cop acabades les semifinals.


Europa, llengua i necessitat d’acords | DIARI DE MIQUEL ICETA\n← Nou disseny de l’espai Europa\nLa interessant polèmica Coscubiela-Puigcercós →\nEuropa, llengua i necessitat d’acords\nArribo a casa de la Festa de la Rosa. És la que fa quinze, i enguany han estat unes 30.000 persones les que s’han aplegat a Gavà per passar el dia, dinar plegats i sentir les intervencions de Joan Clos, Manuela de Madre, Pepe Montilla i Pasqual Maragall. La Festa del PSC ha tornat a ser un èxit del que cal felicitar a les Agrupacions i Federacions que hi participen, a les entitats que hi col·laboren, i a l’equip organitzador coordinat per Antonio Poveda. També ha estat molt celebrat el disseny del cartell i el fons d’escenari d’aquesta edició, realitzats per Francesc Troya.\nCada dia que passa es va confirmant la importància del debat sobre la Constitució europea, i per això he decidit potenciar encara més l’espai del meu web dedicat a la qüestió, amb l’ajut de José Crespín.\nCDC ha fet pública la ponència que serà debatuda en seu Congrés extraordinari. El text, sense desdir-se una d’una posició negativa amb respecte del text que se sotmetrà a referèndum, sembla obrir alguna escletxa a un eventual canvi de posició. Sorprèn la seva brevetat si la comparem, per exemple, amb la resolució adoptada pel Congrés del PSC. La ponència de CDC es podria resumir així: no votarem la Constitució europea si no es reconeix la oficialitat del català i la participació de la Generalitat en els organismes de la Unió. Duran Lleida ja ha puntualitzat que les dues “condicions” fixades per la ponència de CDC no tenen res a veure amb la Constitució europea sinó que depenen de decisions que corresponen a Espanya. O sigui, que aquests dos elements no justifiquen un vot negatiu.\nPer això m’he permès confegir un argumentari adreçat als nacionalistes, prenent els arguments de la pròpia CDC i els esgrimits per Roca, Duran, Cullell i Guardans. Per a convèncer la gent d’esquerres ens basarem, entre d’altres arguments, en la declaració de la Confederació Europea de Sindicats, esgrimida per José Luis López Bulla, o en les raons d’Antoni Gutiérrez Díaz, de François Hollande, i de Dominique Strauss-Kahn i Bertrand Delanoë.\nLa divulgació de la ponència de CDC ha coincidit també amb els esforços del govern Zapatero per aconseguir el reconeixement institucional del català a la Unió Europea. En efecte, el Ministre Moratinos ja s’ha adreçat al Consell de la Unió per fer-ho possible en el reglament d’ús de les llengües que aquest Consell ha d’aprovar. La carta de Moratinos ha aixecat de forma inevitable una gran polèmica per haver recollit també el valenciàcom a llengua. Preservar la unitat de la llengua és un objectiu de tots, però no podem amagar el cap sota l’ala sobre alguns problemes concrets als que caldrà fer front amb intel·ligència i per la via de l’acord. En primer lloc cal saber que Moratinos ha pogut demanar el reconeixement institucional de les llengües espanyoles que no són el castellà, emparant-se en la normativa comunitària, en el que s’estableix a la Constitució europea gràcies a l’esforç de Zapatero, i en l’article 3.2 de la Constitució espanyola que diu: “Les altres llengües espanyoles seran també oficials en les respectives Comunitats Autònomes d’acord amb els seus Estatuts”. En segon lloc cal saber que l’Estatut de la Comunitat Valenciana estableix en el seu article 7: “Els dos idiomes oficials de la Comunitat Autònoma són el valencià i el castellà. Tots tenen dret a conèixer-los i usar-los. La Generalitat Valenciana garantirà l’ús normal i oficial de les dues llengües i adoptarà les mesures necessàries per assegurar el seu coneixement”.\nCatalà i valencià són diferents denominacions oficials d’una única llengua catalana (com s’explica en sentències del Tribunal Constitucional, veure per exemple la STC 75/1997 de 21 d’abril sobre els Estatuts de la Universitat de València, o del propi Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, que va anul·lar una ordre del Govern valencià que no acceptava el títol de Filologia catalana com a prova suficient del coneixement de la llengua valenciana). Ens agradi o no, és precís arribar a un acord sobre les conseqüències d’aquest fet en el moment de demanar i obtenir el reconeixement institucional de la nostra llengua per part de la Unió Europea. Seria absurd demanar dues traduccions simultànies, dues publicacions diferents dels documents oficials i els debats i dos mecanismes separats per a les comunicacions entre els ciutadans i les institucions europees que es produeixin en català o en valencià.\nVist tot això, hauria estat més prudent arribar a un acord sobre aquesta qüestió abans de procedir a la petició de reconeixement oficial davant les institucions europees. En aquest cas les presses han estat dolentes. Però és evident que l’acord ha de produir-se ara més que mai, i que hi ha bases objectives per fer-ho.\nTambé cal un acord a Catalunya per tenir un nou Estatut. I les primeres passes de la ponència que té l’encàrrec de redactar-lo fan pensar que potser no serà possible. Ja havíem tingut alguna indicació al respecte: la intensitat amb què des de CiU es plantejaven com a condicions irrenunciables i prèvies a tota consideració el concert econòmic, la definició de nació o el dret d’autodeterminació, no sols s’explicava per un legítim interès de partit per marcar una posició pròpia en el debat, sinó per l’afany de situar des del primer moment algun obstacle infranquejable que impedís el necessari acord a Catalunya (2/3 dels vots al Parlament) o potser per incomodar ERC tot desbordant-la. A la ponència, la insistència en discutir abans de res el preàmbul i el títol preliminar, en contra de l’opinió de la resta de grups de la Cambra, del criteri de tots els experts consultats, i del que ha succeït en tots els processos de redacció constitucional i estatutària, sols s’explica des d’una deliberada voluntat d’obstrucció. CiU hauria de reflexionar perquè s’ha quedat sola, fent possible un acord que reunís el PP i els grups que donen suport al govern.\nQui subratlla la divisió per evitar avançar en la coincidència, sols vol fer impossible l’acord. Ja fa temps que penso que CiU està en camí de convertir-se en el partit del no. No a la Constitució europea, no a l’acord sobre el nou Estatut, no a la Conferència de Presidents de les Comunitats Autònomes, no a una llei electoral catalana, sempre no. Per sort, CiU encara és a temps de rectificar. Si no és així pot passar a la història com el partit que va bloquejar l’aprovació d’un nou Estatut al llarg de molts anys quan estava al Govern, i després va aconseguir bloquejar-la quatre anys més quan estava a l’oposició. Espero que el pas dels dies desmenteixi aquesta impressió, i que CiU no acabi frustrant la possibilitat real d’avançar de forma substancial en l’autogovern de Catalunya. El President Maragall, en la seva intervenció d’avui a la Festa de la Rosa, ha convidat CiU a que se sumi a l’esforç comú per aprovar un nou Estatut. Que així sigui.\nPosted on diumenge 19 Setembre 2004, in Política. Bookmark the permalink.\tComentaris tancats a Europa, llengua i necessitat d’acords.


Els Amics de les Arts, Chambao i els sabadellencs Ovella Xao posen la banda sonora al dissabte de Festa Major | Ràdio Sabadell\nEls Amics de les Arts, Chambao i els sabadellencs Ovella Xao posen la banda…\nEls components dels Ovella Xao amb la nostra companya Raquel García | Roger Benet\n02.09.2017 20:52 Núria García\nEls Amics de les Arts, Chambao i els sabadellencs Ovella Xao posen la banda sonora al dissabte de Festa Major\nEls Amics de les Arts actuen aquesta nit a l'escenari de l'Eix Macià (21 h) per presentar les cançons del seu darrer disc, titulat Un estrany poder i que va sortir a principi d'any. Un concert que consideren especial perquè, tot i que ja han tocat més vegades a Sabadell, és la primera vegada que ho fan per Festa Major: "Els concerts de Festa Major són diferents perquè la gent està amb una energia molt especial", admetia un dels components de la banda barcelonina als micròfons de Ràdio Sabadell 94.6. Precisament, per això, els Amics de les Arts prepararan un repertori una mica diferent al que proposen habitualment en les seves actuacions. "Tenim un repertori i anem triant, però les cançons més lentes o més íntimes cauen perquè hi entrin d'altres amb més canya", han comentat. Entre els temes que no hi faltaran aquest vespre hi ha per exemple Jean Luc, de l'àlbum Bed & Breakfast, o El seu gran hit, del darrer LP publicat. "Hem intentat convertir la merda en or i hem fet una cançó que realment ho està petant", han dit.\nEl de Sabadell no és l'únic concert que els Amics de les Arts ofereixen aquests dies. Divendres van fer doblet a Santa Coloma de Gramenet i Vilafranca del Penedès, mentre que avui després de la ciutat marxaran fins a Figueres per oferir el segon concert d'avui dissabte. Els membres de la banda asseguren que és més difícil moure tot el tema logístic que no pas gestionar el cansament i han reconegut que han vist a més d'un fan fer la ruta amb ells.\nUn altre dels grans noms de la jornada seran els Chambao, que també actuaran damunt l'escenari de l'Eix Macià. Lamari presentarà el seu darrer disc, que porta per nom Nuevo Ciclo, però on també repassarà alguns dels seus temes més coneguts. L'actuació començarà a les 23.30 h.\nEls sabadellencs Ovella Xao també pujaran a l'escenari de l'Eix Macià aquesta nit (01.30 h) per fer ballar el públic local. Els integrants del grup local, que ha parlat amb Ràdio Sabadell en les hores prèvies al concert, ha comentat que els fa molta “il·lusió” tornar a tocar a casa. “És guai actuar a casa perquè tens més feedback amb el públic”, ha assenyalat el Pau. Entre els temes que sonaran hi ha cançons dels dos àlbums anteriors així com els tres singles que la banda ha estrenat aquest any.


L'Usap es desplaça a Argelers de la Marenda divendres, incendi a Bompàs d'una caravana, l'SPA alerta dels abandons d'animals a l'estiu, 'Apero Jazz' a Perpinyà, i vídeo de l'Usap..\n* La Usap anirà divendres a Argelers de la Marenda, per fer un entrenament obert al públic. Tot l’equip usapista, es s’hi desplaçarà, i realitzaran un entrenament obert al públic a l’estadi Gaston Pams. Aquest estadi, es troba a l’avinguda de la Liberació.\nPer altre costat, el pròxim divendres 9 d’agost, a les 20h, jugarà el seu primer amistós contra l’equip de Montauban a l’estadi Aimé Giral. Ja podeu comprar les entrades, que tenen un preu únic de 10 €, gratuït pels menord de 12 anys. Aquí trobareu totes les informacions sobre aquest partit. Ja tornarem a parlar d’aquest partit. També podeu veure un vídeo sobre com transcorre aquesta pretemporada, amb entrevistes a dos jugadors: Quentin Etienne i Thibauld Suchier.\n* Incendi d’una caravana a Bompàs. Ahir dilluns a la matinada, cap a les 5 h 50, una caravana s’ha incendiat. Aquesta es trobava en un terreny privat a l’avinguda François Cassagnes. L‘incendi a cremat una superfície de 40m2 de fusta. 15 bombers s’han mobilitzat i han aconseguit apagar l’incendi en una hora, abans de que es propaguès a la casa principal, contigua a l’extensió de fusta. En el moment de l’incendi no hi havia ningú.\n* Més de 8.000 animals han estat abandonats a l’estat francès des del començament de l’estiu. En total ja son 8053 gossos i moixos, abandonats pels seus amos a l’estat francès. El president de la SPA (Société Protectrice des Animaux) Jacques-Charles Fombonne, afirma que l’estat francès es on més abandons de mascotes hi ha, i va assegurar diumenge passat en una entrevista a la RTL que les causes son : ‘la primera raó es l’adopció irresponsable, agafen un animal com agafarien un inmoble i després veuen unes setmanes, uns mesos més tard que no poden anar de vacances,, l’animal es torna molest. I en aquest moment, l’abandonen‘ . Assegura també que, a l’estat francès a l’estiu s’hi abandonen uns 60.000 animals.\n*Avui dimarts a Perpinyà de les 19h 30 a les 21h podeu assistir a un ‘apero Jazz’ a la plaça Aragó. Aquesta es una activitat gratuïta que us ofereix l’ajuntament juntament amb Conseil interprofes-sionnel des vins du Roussillon i alguns bars i cafeteries del centre vila, en el marc de la ‘vila europea del vi 2019’. Podreu escoltar un concert del ‘Rose Trombone trio‘ mentre feu l’aperitiu. També podeu consultar aquí en PDF les propostes, algunes gratuïtes que us fa l’ajunatment de Perpinyà, en el marc de la tercera setmana de ‘perpinya escenes i els jeudis de Perpinya’.


El mirall | Sarrià-Sant Gervasi per la independència\nLa Sentència de la Cort de Justícia de La Unió Europea del passat 19 de desembre sobre la immunitat de l’eurodiputat Junqueras percudeix amb força sobre la justícia espanyola. Tan forta és la càrrega, que potser a partir d’ara haurem de parlar de l’aparell judicial espanyol com de baula feble de l’estratègia espanyola contra l’independentisme.\nFins i tot hi ha qui diu que hi podria haver una mena de “intervenció” de la justícia espanyola si es nega a acatar el veredicte europeu, o en fa cas omís. I veurem quines conseqüències se’n deriven de les greus violacions de drets comeses fins ara. De prevaricacions n’hi ha hagut tantes que ja n’hem perdut el compte, així que alguns han encetat els càlculs de possibles conseqüències penals per als principals responsables. Lluny de la retractació, la Junta Electoral Central (JEC) manté el rumb traçat inhabilitant el President Torra. El missatge del sector ultra judicial és el mateix de sempre: no hi ha camí de tornada.\nLes últimes decisions judicials afegeixen encara més pressió en el sector unionista moderat que vol liderar Pedro Sánchez, fent de poli bo. Salvada la investidura, el nou govern espanyol neix tocat. La taula de negociació amb Catalunya, qüestió sobre la que pivota ara mateix tota la política espanyola, té un recorregut que podríem qualificar, com a mínim, de dubtós. El marge d’ambdues parts continua estrenyent-se. El PSOE no és autor directe de les aberracions judicials comeses, però les ha beneït i justificat amb desimboltura i en política aquest suport significa que n’és, com a mínim, corresponsable. Pedro Sanchez s’ha aliniat de forma matussera amb l’extrema dreta judicial espanyola, fins i tot virant a la dreta per esgarrapar uns quants vots de Ciutadans, per força resultaria grotesc desdir-se com si res. Amb l’alè fètid de la ultradreta al clatell, i algunes veus barroeres clamant per la sortida d’Espanya de la UE, el silenci dels dies posteriors a la sentència va ser eixordador, símptoma de la desorientació imperant. Té marge el PSOE per reorientar el rumb? O és que espera instruccions d’altes instàncies (reials) per reajustar el discurs? Ens volen dur cap a una reedició de la transició, tutelada pels de sempre? Els protagonistes estan a punt: d’una banda, un PSOE que ha assumit els principis bàsics de l’espanyolisme ultradretà; i de l’altra, l’independentisme domesticat d’ERC.\nPel que fa als objectius reals d’ERC, tothom en diu la seva. L’acord amb el PSOE posa de manifest un cop més les diferències estratègiques entre els partits independentistes, ve a ser el primer pas de la renovada doctrina del peix al cove d’ERC, amb l’autodeterminació a la nevera. Una aposta arriscada per l’independentisme i per la pròpia ERC. Les properes eleccions catalanes planen a l’horitzó, i un reviscolat Puigdemont, ara eurodiputat, s’apresta més que mai a la propera contesa electoral. Si la mesa de negociació fruit de l’acord d’investidura no obté rèdits tangibles, contrapartides potents, demostrables i verificables, serà una nova baixada de pantalons d’ERC com la de l’abril passat. Una aixecada de camisa més. No obstant això, s’ha de reconèixer que la derrera esgarrapada de la JEC inhabilitant al President Torra ha facilitat un pèl el posicionament d’ERC. El plantejament que sura és que si la ultradreta judicial intenta torpedinar la investidura, …potser no és tan desgavellat donar-hi suport. Cal anar amb compte amb aquestes trampes psicològiques: les barbaritats del poli dolent no fan millor el poli bo, només en termes relatius “sembla” millor.\nMentre els tribunals espanyols van quedant retratats, la qüestió de fons realment important de la sentència de la Cort Europea és l’esmena al procediment escollit per l’statu quo espanyol per a bregar amb la qüestió catalana. L’Espanya de Rajoy va prendre en el seu moment una transcendental decisió en relació a Catalunya. Podia escollir entre Regne Unit (o Canadà) i Turquia, i va tirar cap a Turquia. Podia ser Cameron i va preferir ser Erdogan. Podia moderar, negociar i frenar la ultradreta, però va preferir la brutalitat policial de l’1-O i la via judicial amb vulneració de drets i llibertats. La tradicional política espanyola de sempre vers Catalunya, tot i els 40 anys de democràcia i en ple segle XXI. Amb reserves i a l’espera dels propers esdeveniments, crec que es pot afirmar que la via judicial ha quedat tocada, la desautorització de la justícia europea és clara, ferma i sense matisos. Tot i el sostenella y no enmendalla de la JEC, sembla que a mig termini serà difícil sostenir políticament aquesta via, amb uns tribunals europeus “revoltats” contra l’ús de la justícia a Espanya com a eina repressiva. Això no vol dir que no continuïn fent la seva…mentre els surti gratis. Però políticament serà més difícil mantenir-hi el suport monolític que fins ara rebien els jutges espanyols.\nÉs curiós de veure com els sistemes judicials europeus claven clatellades amb la mà oberta a la justícia espanyola mentre els governs europeus callen i mantenen el suport a Espanya sense fissures. S’està empenyent a Espanya, indirectament i velada, a reprendre la via negociada enlloc de la repressiva? És aviat per dir-ho. Europa sempre ha jugat a mantenir la divisió entre les nacions peninsulars, els ha interessat una perpètua guerra civil entre Espanya i Catalunya. L’emergència d’una nació catalana independent, en col·laboració amb la nació espanyola enlloc d’enfrontada i sotmesa, seria un pol potentíssim al sud d’Europa, un rival temible per al domini franc-alemany. I potser és per això que el suport és desigual, per una banda els governs tanquen files i per l’altra els sistemes judicials defensen el dret a la llibertat de Catalunya. Un suport en tots els àmbits decantaria la balança en favor d’un dels contendents. Com sempre, Europa facilita mantenir el conflicte obert i sagnant.\nEl cert és que un cop encetat el camí de la repressió, quan ja has posat en evidència el fons autoritari, resulta extremadament difícil tornar a la via negociada, és enormement costós en tots els flancs, sigui el polític o judicial, i electoralment arriscadíssim per a qui prengui la iniciativa. Fa falta un estadista de primera línia que entengui la oportunitat històrica i tiri pel dret. A hores d’ara no hi ha home o dona de nivell suficient en el panorama polític espanyol capaç d’aital gesta. Pedro Sánchez, per suposat, no dóna el perfil. No només no s’enfronta a l’establishment, sinó que n’ha assumit els principis fonamentals. El marge és tan estret, que difícilment la taula de negociació pot donar algun fruit que sigui mínimament assumible per a l’independentisme. Si l’autodeterminació hi queda fora, no hi ha recorregut. Per tant, un cop fracassi la negociació, malauradament l’única alternativa viable per als grisos protagonistes de la política espanyola serà mantenir i potenciar el camí repressiu iniciat, aprofundint l’aïllament de la justícia espanyola i del país en el seu conjunt vers els socis europeus. La rectificació no s’albira. Aquesta victòria judicial a Europa pot ser l’avantsala d’un increment de la repressió: il·legalitzacions de partits i entitats, propera parada. El Rei es quedarà sol amb el pinyol ultradretà, militar i judicial.\nAixò doncs, Espanya és davant el mirall. Amb les alternatives judicials i repressives qüestionades per la democràcia europea, el manteniment de la via repressiva contra Catalunya col·loca a Espanya davant de contradiccions cada cop més descarnades, una democràcia formal enfangada en un autoritarisme passat de voltes i d’època. Si Catalunya no es rendeix, si no ens conformem amb guanyar només un partit i mantenim la pressió de la no-violència, aviat els espanyols veuran en el mirall una imatge del seu país ben poc galdosa. La fetor de la putrefacció del règim s’acosta. L’autodeterminació és un nucli radioactiu en plena fusió, incrustat com un míssil a les entranyes de la democràcia espanyola. La bronca del debat d’investidura és la primera escaramussa de la implacable lluita encetada per tombar el nou govern, i amb Sánchez i Iglesias cauran les restes d’un sistema que mai no va arribar a ser plenament democràtic perquè no va ser capaç de reconèixer l’autodeterminació de Catalunya. Si algun espanyol volia presumir de ser una democràcia consolidada amb un sistema de llibertats equiparable al de qualsevol país europeu, a hores d’ara deu estar ben avergonyit. I més que ho estarà, en el temps fosc que s’acosta. La propaganda té un límit, i es diu Internet i xarxes socials. El Mundo va poder mantenir durant dos anys la ficció de la participació d’Eta en els atemptats de l’11-M. Quan de temps podrà aguantar la farsa actual? Al final, els espanyols hauran d’escollir: o democràcia o Catalunya.\nPrev post El far del Primer d’octubre\nNext post Autocars a Perpinyà


– Voltar per la Literatura – EL PESO DE LOS MUERTOS (🐌🐌🐌🐌) de Víctor del Árbol – 03.08.2017- (L35) |\n– Voltar per la Literatura – EL PESO DE LOS MUERTOS (🐌🐌🐌🐌) de Víctor del Árbol – 03.08.2017- (L35)\nEL PESO DE LOS MUERTOS de Víctor del Árbol –\nFa un temps vaig llegir “Abans de gairebé tot“i ara he volgut llegir aquesta novel·la, la primera que va escriure Víctor del Árbol i que m’ha agradat molt. Una novel·la que no es podia trobar enlloc i que ara ha estat reeditada per una altra editorial. He llegit doncs la primera i l’última, escrites amb deu anys de distància entre ambdues. Ara caldrà llegir les intermèdies …\nEL PESO DE LOS MUERTOS, és una història explicada en dos moments, l’any 1975 just a les acaballes del franquisme i la mort del dictador, i l’any 1945, quan la nostra protagonista, Lucia, era una nena. La trama principal és l’actual, però s’entrellaça continuadament amb la trama del passat.\nLucia, viu a Viena, allunyada físicament de tot el que va ser el seu passat, però mentalment lligada a ell. Al setembre del 75 una trucada telefònica d’un antic amic, Octavio Cruz, la fa decidir que ha arribat el moment d’enfrontar-se a tots els fantasmes del passat i viatja a Barcelona acompanyada de l’Andreu, el seu marit.\nFranco agonitza, però encara existeixen persones com el moro Ulises, comissari de policia, que es creu amb tots els drets sobre les persones perquè ostenta el poder de la por. La trobada entre tots dos serà inevitable.\nA la presó Modelo, resideix des de fa tres dècades Liviano, potser l’única persona capaç de reconstruir la veritable història del general Quiroga i la seva dona Amelia al començament de la dictadura, la de Nahúm Márquez, la del pare de Lucía i, com no, la seva pròpia existència, en un duel entre l’amor i el turment.\nA Barcelona, Lucia, es retroba amb persones conegudes i la fan reviure un passat que recordava diferent. La seva tornada fa que els “morts tornin a la vida” i la obligan a endinsar-se en la seva pròpia memòria i en les seves pors.\nEns agrada creure que podem enterrar el passat, però la memòria resideix en el nostre inconscient, i la nostra història és sovint el fruit de la nostra imaginació.\nUna novel·la molt intensa plena de dolor on els remordiments, la por a la veritat i la necessitat de tancar ferides obertes ens arriben en primera persona, amb uns protagonistes molt ben descrits i amb molta força, tots tenen un passat i han intervingut d’una manera o un altre en esdeveniments que voldrien deixar enrere.\nVíctor del Árbol va néixer a Barcelona l’any 1968, i ja des de petit volia ser escriptor per explicar les històries que guardava al seu cap. Segons llegim a la seva web, va cursar estudis en Història en la Universitat de Barcelona, sense concloure’ls, i va col·laborar dos anys com a locutor i col·laborador al programa radiofònic de realitat social «Catalunya sense barreres» (Ràdio Estel, ONCE). En l’àmbit laboral, va treballar com a funcionari de la Generalitat des de 1992 fins a 2012.\nTítol: El peso de los muertos\nData primera publicació: 2006\nData aquesta edició: Juny 2016\nEditorial: Al reves\nPàgines. 288 – idioma: castellà\nAquesta entrada s'ha publicat en Literatura, Teatre i s'ha etiquetat amb EL PESO DE LOS MUERTOS, Víctor del Arbol el 3 d'agost de 2017 per Miquel Gascon.\n← – Teatre (323) – SOTA LA CATIFA (🐌🐌🐌) – Teatre Gaudí – 01.08.2017 – Teatre Musical (324) – TELL ME ON A SUNDAY (Diga-m’ho en diumege) (🐌🐌) – Versus Teatre – 02.08.2017 →


PREVIEW, el Festival Internacional de Curtmetratges al Prat | Consorci de Turisme del Baix Llobregat\nInici › Guia de l'oci › PREVIEW, el Festival Internacional de Curtmetratges al Prat\nPREVIEW, el Festival Internacional de Curtmetratges al Prat\nArriba la 6a edició de PREVIEW,\nel Festival Internacional de Curtmetratges\nDurant els dijous 6, 13, 20 i 27 de juliol, es realitzaran projeccions diàries dels curtmetratges presentats a concurs i els que són pròpiament d’exhibició. A l’edició d’aquest any es projectaran cada dijous 4 curtmetratges de Categoria General, d’entre 1 i 15 min. de durada, 4 curtmetratges d’entre 1 i 3 min. de durada i 1 curtmetratge de Categoria Local que serà només d’exhibició i per tant quedarà fora de concurs.\nAl llarg d’aquests anys d’experiència han passat per la ciutat del Prat professionals com Jose Luis Romeu, muntador de llargmetratges com, Los Cronocrímenes , el director Carles Torras, entre altres...\nOrganitza: CèNTRIC gastrobar · Ajuntament del Prat de Llobregat · Ascap\nAmb el Suport: Moritz Barcelona · Filmin · Acadèmia del Cinema Català · Festival Internacional de cinema de Sitges · Da Film Festival · El Prat Film Office · El Llobregat