Desambiguació : si cerqueu el grup d'artistes, consulteu el grup N (artistes) .\nEn relació amb els esports de motor gestionats per la FIA , el grup N fa referència a una sèrie de canvis realitzats als cotxes de producció per a carreres. Això contrasta amb el grup A, que inclou cotxes totalment dedicats a les carreres, però que deriven, encara que de forma remota, de la producció en sèrie. Els cotxes del grup N estan subjectes a restriccions pel que fa als canvis en les especificacions d’estoc. El grup N es va introduir el 1982 per substituir el grup 1 , com a part de la revisió de l'anomenat "annex J" de la normativa internacional de carreres de motor.\nPer obtenir l’ homologació, s’han de construir un mínim de 2500 models de carreres de 25.000 de tota la gamma de models (per exemple: 2500 Subaru Impreza WRX STi de 25.000 Subaru Impreza ).\n1 Velocitat en circuit\nVelocitat al circuit\nUn 2006 Subaru Impreza WRX Group N.\nTot i que el grup A s’ha convertit gradualment en la categoria estàndard de les carreres de gira internacional, el grup N s’ha convertit en una classe més econòmica. De fet, a totes les nacions, normalment hi ha dos campionats: un per al grup A i un altre per al grup N. La categoria va tenir cert èxit a finals dels anys noranta quan es van permetre canvis més extensos amb la introducció de la categoria de superturisme .\nLa categoria encara s’utilitza a tot el món, especialment al Japó que té el Super Taikyu ( Super Endurance , també es pot pronunciar Suupaa Taikyu, ス ー パ ー 耐久), també hi ha la italiana, una sèrie de resistència promoguda per la promoció Peroni , però que sempre tenen un paper secundari després de la introducció del Super 2000, la classe de vehicles que troba espai al Campionat Mundial de Turismes . El WTCC es basa en vehicles de superproducció del grup N que es poden modificar àmpliament\nUn Toyota Celica GT-Four Grup N el 1994\nEn el Ral·li el grup N es divideix en classes segons el desplaçament: N0 fins a 1150 cm³, N1 fins a 1400 cm³, N2 fins a 1600 cm³, N3 fins a 2000 cm³, N4 per sobre de 2000 cm³. Un cotxe que es prepari al grup N necessita un formulari d’homologació que no tenen tots els cotxes de carretera. La preparació consisteix en la configuració de seguretat, la substitució de l’escapament, la substitució de la unitat de control, el mecanitzat al cap, les molles i els amortidors, el muntatge d’un diferencial autoblocant, el muntatge d’una caixa de canvis amb engranatge frontal que, però, ha de romandre manual i amb el mateix nombre d'engranatges que el model de carretera, però reduït. La carrosseria i la mida dels pneumàtics i les llandes han de seguir sent idèntiques al model de carretera, a excepció de la classe N4, que pot adaptar-se a una mida de llantes una mica més gran. La tracció ha de seguir sent la mateixa que el model de carretera. Els turbo estan equipats amb ALS (sistema anti-lag ).\nExemple de cotxes dividits en grups:\nCotxe N1 MG ZR 105 amb 120-125 cavalls de potència\nCotxe N2 Citroën Saxo o Peugeot 106 amb 150-155 cavalls de potència\nCotxe N3 Renault Clio Rs amb 190-195 cavalls de potència\nN4 Mitsubishi Lancer Evolution o Subaru Impreza WRX STi amb 300-310 cavalls de potència\nEn els ral·lis, el Campionat Mundial de Ral·lis de Producció s’executa segons les regles del grup N. Els cotxes més usats en aquest campionat són les versions de tracció a les quatre rodes sobrealimentades, principalment Subaru Impreza WRX i Mitsubishi Lancer Evolution .\nLa FIA i els clubs automobilístics locals treballen intensament per apropar els campionats de ral·li al grup N, reduir els costos, reduir la diferència entre els cotxes de carreres i els cotxes quotidians i reduir l’impacte ambiental. [ sense font ]\nWikimedia Commons conté imatges o altres fitxers sobre el grup N\nObtingut de " https://it.wikipedia.org/w/index.php?title=Gruppo_N&oldid=108579103 "


Resolució del PSUC viu i la JSUC davant la Sentència del Procés – PSUC viu\nNotícies i Comunicats Comitè Executiu Resolució del PSUC viu i la JSUC davant la Sentència del Procés\nDes del PSUC viu i la JSUC rebutgem la Sentència dictada pel Tribunal Suprem, tant per les penes injustes com pel perillós precedent jurídic que es genera envers les futures reivindicacions de caràcter social i laboral, tenint present que ja l’actual marc jurídic facilita la persecució a sindicalistes, activistes, artistes o periodistes, i que hauria de ser profundament reformat per garantir la llibertat d’expressió i d’organització.\nTenim la ferma convicció de que el diàleg i la negociació, i el respecte a la pluralitat ideològica i democràtica, és l’única via per afrontar el problema polític d’encaix entre Catalunya i Espanya. Cal canalitzar cap al terreny de la política la solució d’un conflicte que mai s’hauria d’haver judicialitzat. Amb l’empresonament de diferents dirigents independentistes, es va avançar en la confrontació interessada per les dretes nacionalistes, i amb la Sentència del Tribunal Suprem s’aprofundeix en aquest camí. Denunciem les decisions judicials i demanem la llibertat de les persones condemnades, per a poder fer avançar el conflicte cap a una solució política, dialogada i de consens.\nCom hem situat reiteradament, hem de superar l’actual escenari que provoca el reforçament permanent de les dretes nacionalistes a una banda i d’altra de l’Ebre, per així poder recosir la fractura social i tornar a assolir la Catalunya d’un sol poble que vam heretar al seu dia del PSUC, prioritzant els interessos socials, econòmics i democràtics de la classe treballadora i dels sectors populars catalans.\nDes del PSUC viu i la JSUC ens reafirmem, una vegada més, en el catalanisme popular i en el projecte federal, plurinacional i solidari que avanci en un procés constituent cap a la 3ª República. Només aquest camí garantirà una Catalunya política i socialment avançada i el legítim dret democràtic a l’autodeterminació, mitjançant la realització d’un referèndum amb garanties, que interpel·li a tota la societat catalana i la seva pluralitat de posicionaments.\nFinalment, ens sumem a aquelles mobilitzacions que tinguin un caràcter unitari davant la sentència, i defensin el diàleg, una solució política i la llibertat de les persones condemnades.\nLlibertat per les persones condemnades injustament!\nPosem fi a la judicialització de la política! Cal una solució política al conflicte català!


Unai Macias 'La forma del agua', l'última pel·lícula de Guillermo del Toro arriba aquest divendres a la cartellera. La cinta acumula més de 10 nominacions als Oscars 2018, que se celebraran el proper 4 de març. La pel·lícula, ambientada a Baltimore el 1962, explica la història d'una jove conserge que treballa en un laboratori governamental d'alta seguretat, que entaula un vincle emocional amb una criatura humanoide-amfíbia que ha estat capturada.\nLa veritat és que Guillermo del Toro és un mestre del cinema de fantasia i la ciència ficció. Així ho ha demostrat en molts dels seus treballs. Repassem les seves millors obres cinematogràfiques:\nTambé coneguda com 'La invenció de Cronos', es tracta d'una de les primeres obres dirigides pel director. Ron Pearlman i el ja traspassat Federico Luppi encapçalen el repartiment d'aquesta barreja de terror i fantasia ambientada en l'univers dels vampirs.\nLa història es basa en un artefacte creat per un alquimista medieval i en l'interior es troba un insecte. Aquest, s'alimenta de sang i pot oferir l'eterna joventut. Va gaudir de magnífiques crítiques i es va endur dos guardons al festival de cinema fantàstic de Sitges.\nGuillermo del Toro va dirigir aquesta pel·lícula espanyola que protagonitzen cares conegudes del nostre país com Eduardo Noriega o Marisa Paredes. A més va tornar a comptar amb l'argentí Federico Luppi.\nCom tornaria a fer més endavant, la història transcorre poc després de finalitzar la guerra civil. Un nen de 10 anys arriba a un orfenat que acull orfes de víctimes republicanes. Amb aquest argument el realitzador va aconseguir dues nominacions als Goya.\nDesprés del seu primer contacte amb el cinema de còmics, va estar al capdavant de la segona part de Blade, Guillermo del Toro va tornar a confiar en Ron Pearlman per portar a les sales a 'Hellboy'. Una crispetera pel·lícula d'acció i aventures.\nVa aconseguir fer una seqüela, encara que no va tenir la rebuda esperat. En aquests moments, s'està preparant la volta del personatge amb David Harbour ( 'Stranger Things') interpretant al dimoni creat per Mike Mignola.\nLa tornada al cinema espanyol del director no va poder tenir un millor resultat. Es tracta, sens dubte, de l'obra magna de l'autor, que signa també el guió. Actors nacionals com la jove Ivana Baquero o la veterana Maribel Verdú, coincideixen en el repartiment amb intèrprets internacionals com Doug Jones, en el paper del fauno.\nDe nou, amb la postguerra com ambientació, però donant-li una visió fantàstica i de conte. Una nena s'assabenta que en realitat és una princesa que, per poder tornar al seu màgic regne, s'haurà d'enfrontar a tres proves diferents.\nGuillermo del Toro va agafar les regnes d'aquest projecte de Hollywood en el qual unes criatures gegantines amenacen la terra. Per solucionar el problema i combatre als monstres, es dissenyen uns robots enormes, anomenats 'Jaegers'.\nL'èpica ficció, protagonitzada per Charlie Hunnan i Idris Elba, tindrà aquest any una seqüela amb Steven S. DeKnight al comandament, el mexicà en les tasques de producció, i l'actor de 'Star Wars', John Boyega, encarnant al nou protagonista.\nEn aquesta nova aventura, el Pocoyó, la Nina, el Pato i l'Elly s'uneixen [..]\nEl Clàssic del mes La jove Sabrina (Audrey Hepburn), filla del xofer britànic\nRobert Redford i Mia Farrow van protagonitzar la que potser és la més reeixida de les adaptacions


El Palau de la Música ultima la neteja de la seua cúpula vidrada\nEl Palau de la Música de València està ultimant la neteja dels mil metres quadrats de superfície de la seua cúpula vidrada, en un procés que s’està desenvolupant des de mitjans del passat mes de maig i que ha requerit el treball de huit alpinistes i tres operaris. Es tracta d’una acció de millora de l’edifici, que com ha explicat la presidenta del Palau de la Música, Glòria Tello, «era altra acció precisa que volíem abordar, després d’instal·lar i reformar el sistema de producció de climatització de l’edifici».\nTal com ha exposat Tello, «no s’havia fet cap acció de neteja des de 2011, la cúpula estava molt bruta i era aconsellable aquest treball, perquè tornara a lluir com correspon a un edifici del prestigi del Palau». A més, aquesta acció se suma al condicionament tant del mobiliari del vestíbul dels tarongers com de les parets dels corredors que donen accés al vestíbul i a les sales Rodrigo, Lucrecia Bori i Martí i Soler.\nLa neteja de la cúpula vidrada s’ha efectuat tant a l’exterior com a l’interior. En l’exterior han participat huit alpinistes que han netejat les tres primeres files de cristalls superiors, després, tres operaris han treballat amb elevador sobre les següents tres files i, per últim, en les dues restants amb una bastida. L’interior s’ha fet en dues fases, la primera amb elevador les sis files des de dalt i les altres dos amb bastida. El cost total de la intervenció ha sigut de 20.773,78 euros.


DIGITALITZAR EL COMERÇ DE PROXIMITAT, APROFITAR PER REPENSAR LA DESTINACIÓ I SER DECISIUS EN MATÈRIA DE SOSTENIBILITAT – Made in Menorca\nDIGITALITZAR EL COMERÇ DE PROXIMITAT, APROFITAR PER REPENSAR LA DESTINACIÓ I SER DECISIUS EN MATÈRIA DE SOSTENIBILITAT\n16 juliol, 2020 25 maig, 2020\nDijous passat va celebrar-se el darrer dels quatre Diàlegs Era Made in Menorca en format digital que ha impulsat el Departament d’Economia i Territori del Consell Insular al canal Instagram de Made in Menorca.\nQuatre diàlegs seguits àmpliament a través de les xarxes socials, on diferents veus expertes han donat el seu punt de vista sobre l’escenari post-COVID-19 que ara mateix s’obre per al conjunt de sectors del teixit econòmic insular en matèria de comerç, turisme i sostenibilitat. En aquest sentit, els dos primers Diàlegs Made in Menorca van posar l’accent en fórmules per revitalitzar l’activitat comercial urbana i quin paper hi tenia la digitalització.\nTant Jaume Portell, expert en el sector tecnològic i fundador de l’start-up Beabloo, com Oriol Cessena, consultor empresarial, coincidien en el fet que el concepte de proximitat estava canviant cap a un entorn on la tecnologia tenia molta importància per accedir al consumidor final, i que el primer gran repte havia de ser l’establiment de polítiques públiques que ajudessin en aquest sentit.\n“El comerç sempre serà de proximitat però necessita ser tecnològic per conèixer millor el client final o per arribar-hi a ell a través d’altres canals” explicaven.\nD’altra banda també van insistir a establir ajudes que impulsin la modernització dels punts de venda per fer-los més atractius, més visuals, la promoció d’espais urbans més amables i finalment que la ciutadania pogués tenir un pes més important en la planificació del comerç a la ciutat.\nMoment per repensar en matèria turística\nLa sostenibilitat i l’activitat turística van protagonitzar els dos darrers Diàlegs Era Made in Menorca. Primer el consultor especialitzat en indústries verdes Eric Sunyol va apuntalar el fet que la crisi de la COVID-19 havia posat en relleu la fragilitat de les cadenes de subministrament globals i que aquesta fragilitat es veuria igualment afectada per l’escalfament global.\nEn aquest sentit, a Menorca, la protecció del medi natural per preservar la bellesa de l’illa era un dels actius que teníem per diferenciar-nos dels competidors, com també ho podien ser l’artesania o els esdeveniments culturals de qualitat. Per la seva banda, el professor José Antonio Donaire, de la Universitat de Girona, assenyalava que, davant l’impacte sense precedents de la COVID-19, abans que res calia ser prudent per evitar qualsevol error que comprometés la seguretat sanitària de la nostra destinació, però que, un cop passat el context de reducció de l’activitat, hi hauria un repunt de les ganes de fer turisme que podíem aprofitar com a illa.\n“Ens hem de situar més al 2021 que al 2020 i aprofitar el moment per reflexionar, ja que estem en un context disruptiu en el qual cal replantejar-ho tot” explicava el professor de la UDG.\nEn aquest sentit, Donaire feia referència a diferents tendències que observava i que Menorca podia aprofitar gràcies al posicionament que s’havia treballat al llarg dels anys com a reserva de biosfera més enllà del sol i platja. “Hi ha un desig de construir estratègies turístiques basades en la naturalització de les ciutats que com a illa ja teniu. A més, el creixement de les relacions humanes basades en la immersió dels viatgers amb els locals us poden beneficiar, especialment entre el local i el foraster, és a dir, “no només conèixer el producte sinó sobretot el productor”. Pel professor Donaire, però, davant la dificultat de diferenciació per part de la majoria de destinacions, calia pensar en l’ètica com a principi rector unívoc. Una ètica radical per a qualsevol aspecte, des de la sostenibilitat fins a la mobilitat o qualsevol altre element. “Ara és un bon moment per forjar la destinació que vulgui ser Menorca en el futur” va cloure.


El diccionari creix | Cultura | EL PAÍS Catalunya\n5 DES 2021 - 22:32\tCET\nUna treballadora de l'Hospital del Mar de Barcelona. Nacho Doce REUTERS\nDèiem la setmana passada que, segons com, la lentitud de l’Institut d’Estudis Catalans a l’hora d’admetre novetats al diccionari es podia associar matusserament a una parsimònia endèmica, i patapam!, ni 24 hores no va trigar l’IEC a fer públiques les noves incorporacions i esmenes al DIEC. Val a dir que el ritme amb què darrerament s’estan produint aquestes novetats no pot sinó moure a l’elogi, en tant que el que abans es feia bianualment (del 2007 al 2019 es van fer canvis al diccionari cada dos anys), ara es fa biennalment (els anys 2020 i 2021 hi ha hagut dues tongades de novetats, respectivament, la darrera al mes de març). Espanta i tot tanta diligència.\nHem de celebrar alguna de les novetats, especialment aquesta de covid, que temps enrere havíem reivindicat com l’autèntic neologisme de l’any passat i que ni tan sols va ser finalista (vegeu l’article “Voteu ‘grup bombolla’”). Per força hi havia d’aparèixer, seria excessivament prudent creure que el terme necessitava més temps per demostrar arrelament, i també ingenu pensar que la malaltia patirà una erradicació tal que farà oblidar el terme. Al contrari, la inclusió al diccionari servirà per fixar definitivament la vacil·lació que encara ara presenta en molts punts: és paraula aguda, no plana; és femenina, no masculina; s’escriu tot amb minúscules; no ens cal afegir-hi el guionet amb el dinou; i la seva definició afecta només la malaltia, no el virus mateix. La pandèmia ha dut altres fitxatges al DIEC, com ara coronavirus o cribratge, però ens hem quedat sense uns meritoris teletreball (desmentiríem així els que advoquen per telefeina), videotrucada o sindèmia.\nLa resta de la llista de novetats no és especialment llaminera: si descomptem els nombrosos participis verbals que ara tindran entrada pròpia amb forma d’adjectiu (cardat, correspost, equivocat, glaçat, mesurat, quadriculat, etcètera), de fet les entrades noves són un grapat, a banda de les ja esmentades: conductista, culleradeta, dialogant, espertinar, nord-coreà, paralímpic, fer el ronso, rumrumejar i sud-coreà. Molt més interessants són sempre les correccions a les entrades ja incloses al diccionari, les quals no són mai objecte de titulars i que informen molt més tant dels canvis que es produeixen a la llengua com dels principis que en guien la comprensió.\nPer exemple, és dins de la correcció de les entrades que trobem novetats quant a la incorporació de locucions i frases fetes: ja podem trobar al diccionari coses com avall, que fa baixada, no fer ni brot, cridar el mal temps, cridar l’atenció, dia a dia, cada dos per tres, a l’hora de la veritat, de lloguer, anar (o venir) a menys (o a més), en tot moment, passar-ho bé, segons sembla, en síntesi, sol com un mussol, a tot tardar, ésser a temps. Deunidó amb les novetats, hi ha més suc aquí que no pas a les entrades noves, perquè si bé n’hi ha que són dites de tota la vida i fem bé de tenir-les al diccionari, d’altres han tingut de sempre l’etiqueta de castellanismes i hem maldat per esquivar-les cada dos per tres.\nI una novetat més, en aquest cas entre les definicions, estranya, inopinada, aparentment innòcua, però venint d’on ve, d’una transcendència rellevant. L’IEC ha optat per retallar la definició del terme bilingüisme tot deixant-la en la mínima expressió i, possiblement, evitant haver de definir un concepte espinós: “Condició de bilingüe”. Però a l’entrada bilingüe hi apareix una accepció nova que podria ser molt discutida des dels mateixos rengles de la filologia i la sociolingüística catalanes, i que potser agrairan aquells que, precisament, fa anys que malden per inocular la idea que Catalunya és ben bilingüe perquè sí: “bilingüe 4 adj En què coexisteixen dues llengües”. I amb un exemple que embolica encara més la troca, perquè matisa el sentit del mot a través d’un adverbi políticament circumstancial: “Irlanda és un país oficialment bilingüe”. Tenint en compte que el mateix diccionari defineix coexistència com a “existència simultània”, sense més matisos, hem de concloure que d’acord amb el DIEC Catalunya és bilingüe?


Podere Carceroni Cinigiano Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n"Very nice hospitality. Small and pleasant hotel with an amaz..."\nVia Vicarello - Poggi del Sasso, Cinigiano, Cinigiano, Itàlia, 58044 - Veure al mapa\nCasa de Camp - Annex (Cottage - Annex)\nMés informació sobre Podere Carceroni\nAl visitar Cinigiano, vosté es sentirà com a casa a Podere Carceroni, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Podere Carceroni, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar, telèfon a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com bany, sauna, bany d'aigua termal calenta, piscina exterior, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Cinigiano, el Podere Carceroni és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Carta del dia: “Integració tarifària, molt per fer” – Promoció del Transport Públic\nCarta del dia del Diari Segre. Dimarts, 18-03-2015.\nAmb la incorporació dels trams ferroviaris Lleida-Vinaixa i Lleida-Sant Guim de Freixenet es completa en bona part la integració tarifària del transport públic a Lleida.Era un punt crucial i esperat. Per això hem de felicitar qui ho ha fet possible: la conselleria deTerritori i Mobilitat, i Fomento.A partir d’ara, amb un sol títol, podrem utilitzar fins a tres transbordaments (tren, bus interurbà i bus urbà) sense cap cost afegit i amb estalvis de fins al 87% sobre el cost del bitllet senzill actual. Amb un bitllet multiviatge haurem de poder anar des del nostre poble fins a l’Arnau, per exemple, combinant bus i tren.\nCal entendre la xarxa de rodalia i la integració tarifària com un arbre de dues soques (tren i bus) i ben arbrat.Vol dir que s’arribi a tot arreu, no només a les capitals de comarca;amb bons preus i serveis competitius.\nOn caldrà posar èmfasi, doncs, a partir d’ara?:\n1.A més d’integrar, caldrà coordinar serveis, evitant duplicitats bus-tren com succeeix ara; sempre tenint present que, en cas de duplicitat, el tren és el més eficaç; el buspot arribar millor al 40% de la població que viu allunyada de la capital de comarca.\n2.Aprofitar la rapidesa de la línia Lleida-Cervera. La PTP va demostrar el 2011 que amb senzills canvis d’explotació es podria garantir un tren cada hora. Recordem que a les rodalies de Lleida no s’ha incorporat cap nou servei, a diferència deTarragona i Girona.\n3. Almacelles té vies i una cèntrica estació (o tenia), i no hi para cap tren. Esperonem la conselleria deTerritori i Mobilitat a fer reeixir aquest tram ferroviari (Lleida-Raimat-Almacelles) per tal d’incloure’l dins de la integració tarifària.Tot plegat no treu el mèrit aconseguit amb la inclusió de Renfe a la integració tarifària.\nAra, però, cal continuar treballant per a fer una xarxa de transport públic que sigui efectiva, eficient, sostenible i equitativa a tot el territori.\nAnteriorPublicació anterior:La PTP valora positivament l’increment d’oferta a la xarxa d’autobusos de BarcelonaSegüentPublicació següent:La Generalitat inclou els trens regionals a la tarifa integrada de Lleida, però no millora freqüències


setembre de 2015 – SCGS\nArchive for month: setembre, 2015\nExperts debaten sobre les noves tendències en TIC i salut\n16/09/2015 /in Actualitat, Notes de premsa /by SCGS\nQuines són les noves aplicacions de les TIC en l’àmbit de la salut? Com es pot buscar finançament? Quines són les noves oportunitats i els nous casos d’èxit? Metges i experts han intentat donar resposta a aquestes preguntes a la primera sessió del curs acadèmic 2015-2016 organitzada per la Societat Catalana de Gestió Sanitària.\nAmb el lema Innovació TIC, la sessió, moderada per Jaume Raventós, director gerent de QuirónSalud a Catalunya, va tenir lloc el passat 30 de setembre amb la participació del director del Programa Wayra de Telefònica a Barcelona, Julián Vinué, del Managing Partner de YISIOSCAPITAL, Josep Lluís Sanfeliu, del responsable d’Innovació de la Fundació TIC Salut, Jordi Martínez, i del Cap del Servei de Psiquiatria de l’Hospital de Sant Pau, Enric Álvarez.\nhttps://scgs.cat/wp-content/uploads/2015/09/tic.jpg 999 1725 SCGS http://scgs.cat/wp-content/uploads/2015/11/logoscgs1-300x102.jpg SCGS2015-09-16 04:24:252015-11-14 09:20:29Experts debaten sobre les noves tendències en TIC i salut


L’hort torna a estar preparat per plantar\n23 oct. 2013 Deixa un comentari\nby plantem.nos in ACCIÓ, CRÒNICA, CURS, FESTA Etiquetes: AGROECOLOGÍA, alimentación, HUERTO, otro mundo es posible, plaza pública, TERRASSA\nL’hort torna a estar preparat per plantar. Després d’una jornada de treball i de reunions intensa, però en la qual també ens va donar temps per fer conversa gastronòmica entorn dels plats que totes i tots havíem preparat amb tot l’afecte per compartir amb els altres…i alguna ampolla de ratafia i patxaran, vam arribar a la conclusió que tenim força per continuar amb el projecte.\nAixí que res més, gràcies als companys i companyes de Sembrant Ciutat ; als nous habitants de l’hort, el projecte de famílies “La Cova d’en Grufa” (ja parlarem en una altra entrada d’elles) i Carme, Cristina, Susana, Carlos i David que sumen els seus esforços als antics horticoles. Aquest curs a més, continuaran amb més ganes si cap els nois i noies de l’IES Terrassa que sota l’assessorament de Didac, també tocaran la terra.\nI com mostra un botó, aquí va una foto del grup posat en la tasca.\nAquesta setmana comencem la plantada de calçots per a tornar-los a compartir en el nostre aniversari. Així que ja saps, si t’interessa mira el calendari i suma’t\nEns veiem a l’hort!\n18 març 2013 Deixa un comentari\nby plantem.nos in CRÒNICA, PROJECTE Etiquetes: agricultura ecològica, HUERTO, otro mundo es posible, TERRASSA\nUn grup d’alumnes de l’escola Crespinell van realitzar el passat dia 8 una visita a l’hort. A l’escola Crespinell saben molt bé el que és un hort urbà, no en va ells també porten un a la seva escola. I com també porten un preciós blog, no deixen ser uns dobles col·legues als quals agraïm la seva visita i els obrim les nostres portes sempre que vulguin venir a xerrar o a treballar.\nSi voleu accedir al seu blog cliqueu http://secundaria4-secundaria4.blogspot.com.es/


Cap Vermell - Reunió per valorar l’inici de la temporada turística\nReunió per valorar l’inici de la temporada turística\nEl batle es reuneix amb l’associació d’oferta complementària, bars, restaurants i oci de Llevant per parlar de l’inici de temporada\nEl batle de Capdepera, Rafel Fernández, ha mantingut una reunió amb els membres de l’associació d’oferta complementària, bars, restaurants i oci de Llevant per valorar l’inici de la temporada turística i al mateix temps parlar de les ordenances de convivència i de la d’horaris dels establiments i espectacles.\nPer part dels empresaris la temporada està funcionant correctament i es comporta com la de l’any passat pel que fa a la clientela.\nPer part del batle ha recordat als assistents l’obligació de complir amb els nivells de renou establerts (a àmbits turístico-comercials no pot superar els 55 decibels en horari diari i nocturn), i que les sancions van des dels 60 euros per una infracció lleu als 3.000€ per una molt greu.\nPel que fa als horaris d’obertura i tancament dels establiments, així com l’horari de les terrasses, l’ordenança especifica que els restaurants, bars, cafès, cafeteries i anàlegs tenen un horari de 8h a 04h; els bars musicals i similars tenen un horari de 12h a 04h, i les discoteques, sales de festa, cafès concert i anàlegs de 12h a 06h. Així mateix, les terrasses es regeixen per l’horari de l’establiment. Les sancions de l’incompliment d’aquesta ordenança van des dels 60€ als 6000€.\nEl batle va comentar que aquesta mateixa reunió es mantindrà amb el sector hoteler de la zona per intercanviar impressions i recordar les ordenances municipals.


EDiSo - Simposium EDiSo 2014 - Fòrum de grups de recerca\nCoordinació: Luci Nussbaum, Olga Cruz Moya i Celso Alvarez Cáccamo\nL’objectiu del fòrum és fer conèixer les línies d’investigació dels diferents grups i/o projectes als quals pertanyen els membres d’EDiSo, i així visualitzar interessos comuns i possibles col·laboracions.\nPer participar en el fòrum, us demanem d’enviar, abans del primer de maig, tres diapositives en disposició apaïsada i format PowerPoint, Keynote, PDF o Word:\nNom del grup o projecte, sigles, institució, membres de l’equip, adreça electrònica de contacte, i pàgina web.\nPrincipals línies de recerca.\nMarcs teòrics i metodològics.\nPer favor, indiqueu les sigles del grup o projecte al costat superior dreta de cada diapositiva. Es poden incloure lliurement elements gràfics estàtics, però no vídeo ni àudio.\nAquesta informació ens permetrà agrupar les intervencions per camps afins i organitzar intercanvis. Les diapositives s’enviaran a l’adreça següent:\nluci punt nussbaum arrova uab punt cat\nUs recordem que al portal d’EDiSo estem mantenint un espai d’informació sobre els grups i projectes de recerca sobre discurs i societat: http://www.edisoportal.org/investigacion. Si les vostres dades no són encara en aquest espai, també les inclourem, si no teniu cap inconvenient.\nInicioNoticiasArchivoI Simposium EDiSo - Sevilla 2014Simposium 2014 - CatalàSimposium EDiSo 2014 - Fòrum de grups de recerca


Clanga a Pals!\nAvui, dia 12 de gener de 2014, he anat als arrossars de Pals a intentar veure l'àguila cridanera (Aquila clanga) que s'hi està observant.\nL'exemplar, un primer any, va arribar al novembre i, després de passar uns dies a la zona, va desaparèixer. Jo no hi vaig poder anar fins dos dies més tard de la seva desaparició, així que (de moment) em vaig quedar sense clanga. Però tot seguit un exemplar idèntic va ser localitzat al Delta del Llobregat. Al blog Frontera Empordà (veure aquí) trobareu una comparació entre aquestes àguiles, on s'acaba deduïnt que són el mateix exemplar. Dos dies més tard també va desaparèixer del delta del Llobregat. I no s'en va saber res més fins el dia 28 de Desembre, quan va reaparèixer als arrossars i encara hi és.\nAixí que avui, al les 8 del matí hem arribat als arrossars. Mentre esperàvem que hi hagués una mica més de llum, hem anat a les basses del golf Empordà, on, com a més destacat, hem vist 3 ànecs grisets.\nMirant ocells al golf\nA continuació hem començat la recerca. Becuts, territs variants, moltes gavines vulgars, gavians argentats, 2 gavians foscos, fredelugues, bernats pescaires, grassets de muntanya, cogullades vulgars, martinets blancs, agrons blancs... Hi ha hagut un parell de falses alarmes amb aligots comuns i arpelles vulgars. mentre miràvem una d'aquestes arpelles, de cop, amb ella es creua un altre rapinyaire... arpella pàl·lida! Un mascle preciós, potser no com una cridanera, però val la pena.\nA prop del golf Serres de Pals, entre un grup de becadells comuns, hem aixecat un becadell sord! Potser encara no tenim la clanga, però de moment anem prou bé.\nA continuació hem fet una altra volta als arrossars, sense èxit tampoc pel que fa a l'àguila. Ai, que no la veurem...\nPerò havíem d'anar també a l'antic estany i al Mas Pinell., així que ens hem dirigit primer a l'antic estany. Aquí hem vist més o menys el mateix que als altres arrossars, com a més destacable 2 gavians foscos més i un tallarol capnegre. Al Mas Pinell hem vist corbs marins grossos i emplomallats, titelles, cruixidells, mosquiters comuns, ànecs collverds, una fotja, i, com a més interessant, baldrigues balears, mediterrànies i un mascarell.\nA continuació, hem decidit de prescindir del Ter Vell i la Gola i hem tornat als arrossars. Allà hem trobat dos altres ornitòlegs que buscaven l'àguila, En Dani Mañas de Solsona i en Josep Bosch de Santpedor. Tampoc l'havien vist. Cada cop veig més clar que no ens quedarem sense ella de nou.\nHem seguit amb ells una mica i encara hem trobat una altre ornitòleg buscant-la sense èxit, en Xavier Boronado. I mentre parlavem tots cinc, ha arribat en Gabriel de Jesús amb tres persones més, que la tenien localitzada. En Gabriel ha accedit a acompanyar-nos un moment mentre els altre tres esperaven allà.\nAixí que, en un moment, i ja passada l'hora de marxar, hem arribat i... àguila cridanera!!!!\nL'hem pogut contemplar enlairant-se i volant en cercles molt a prop fins a anar agafant alçada. Per fi, tot i que una mica tard, hem pogut tornar a Girona amb l'objectiu complert.\nÀguila cridanera Aquila clanga\n(tot el que he pogut aconseguir)\ni com ho saps que era sord el becadell?????\n13 de gener de 2014 a les 16:22\nEnric Saguer ha dit…\n13 de gener de 2014 a les 20:03\nGuillem Saguer ha dit…\nNomés el vaig veure volant, peró el vol és més recte i sense canvis de direcció tan sobtats; i en compàració amb els comuns s'el veu més petit i amb el bec molt més curt.\n13 de gener de 2014 a les 20:05


Els millors colmados que trobareu a Barcelona\nFoto: Irene FernandezColmado Casa Buendía\nEls 9 millors colmados de Barcelona\n9 botigues de queviures amb ànima que ens omplen el rebost amb productes extraordinaris\nQueviures, colonials, ultramarins, drogueries, bodegues, xarcuteries, mantequeries i així fins a omplir un parell de línies més. Totes aquestes paraules es fan servir per anomenar un ventall de tipologies diverses que va des de la botigueta de barri on trobar una mica de tot fins al celler on comprar vi a granel, fruita seca i alguna llauna. El verb castellà ‘colmar’ (vessar) dona nom i conceptualitza aquest tipus de botigues que tenen el seu origen a les drogueries de Ciutat Vella, que oferien cacau, café, vainilla i tota mena de productes d'ultramar.\nAl llarg d’aquest reportatge veurem com les característiques d’aquests establiments –qualitat, tracte, proximitat– s’entrellacen creant més confluències que diferències en botigues que són úniques en la seva espècie. Reivindiquem els colmados i ho fem per molts motius: per la seva bellesa (en contingut i continent), per la seva història arrelada a la ciutat i per la seva proximitat. Veniu?\n1. Colmado Múrria\n2. Tierra Trágame\n3. Bodega Buenavista\nLocal de vins petit i acollidor al sud del barri de Gràcia. Un establiment on també es pot disposar d’una molt bona selecció de formatges, embotits i 'foies'. Molt interessant el seu celler, amb unes 300 referències. Tenen una sola taula, mig amagada al fons del local, ideal per a bons àpats, tant per a trobades íntimes com per a grups nombrosos. Allà podreu tastar els productes que venen al taulell, tots deliciosos. Des d’aquí us animem a seguir les recomanacions del maridatge. Feu cas als qui en saben!\nFoto: Jordi Serra Maosa\n6. Mantequería Lasierra\nClar exemple de les botigues de queviures destinades a la burgesia del segle XX, que un cop caigudes les muralles, busquen llocs més salubres on es respira, es viu i es menja més bé i amb més netedat. Amb el temps, aquest establiment va trobar en l’especialització un punt de distinció de la mà del gust elegant i afrancesat per la mantega i els formatges. Actualment hi trobareu una excel·lent selecció de vins, embotits, formatges, caves i conserves. No us quedeu contemplant la façana: entreu-hi i gaudiu-ne.\n7. Queviures Serra\nDe botiga de queviures de xamfrà del nou Eixample, a botiga especialitzada en vins, caves i conserves. Compta amb una acuradíssima selecció de formatges i amb un personal caracteritzat pel mestratge de qui fa molts anys que es dedica al mateix ofici. Si hi aneu, sisplau, compreu. Aquests establiments no són només patrimoni cultural, 'cosa muerta', 'seco olvido' (que diria el poeta Alberti) al qual peregrinar. Són cara visible dels productors i del paisatge autòcton, alhora que porta d’entrada gastronòmica d’altres cultures.\nFoto: Xarcuteria Adrià\n8. Xarcuteria Adrià\nNo és la forma sinó el contingut el que dona valor a aquest local. Situat en una anodina plaça del barri de Sant Gervasi, res no adverteix del plaer per als sentits que obtens un cop hi entres. Xarcuteria, plats per emportar... Però el més important és a les prestatgeries plenes de conserves perfectament disposades. Mostra del fet que aquest és un petit gran establiment són els formatges: tenen peces senceres de grans dimensions dignes de monument. Un plaer per als sentits.\n9. Colmado Casa Buendía\nMÉS PROPOSTES AMB ÀNIMA\nEls restaurants que us proposem, us faran gaudir d'una varietat de plats tradicionals (com els canelons) en un entorn familiar.\nPel seu interiorisme, en allò que ens fan sentir quan hi som, aquestes són algunes de les més interessants del panorama.


S'ha mort la filòloga Aina Moll, la primera directora general de Política Lingüística de la Generalitat\nS’ha mort la filòloga Aina Moll, la primera directora general de Política Lingüística de la Generalitat\nFilla gran de Francesc de Borja Moll, va impulsar la normalització lingüística\nLa filòloga Aina Moll s’ha mort avui a la matinada a Mallorca a 88 anys. Era la filla gran de Francesc de Borja Moll, amb qui va col·laborar en la redacció dels dos darrers volums del Diccionari català-valencià-balear.\nVa ser la primera directora general de Política Lingüística de la Generalitat entre el 1980 i el 1988. Va impulsar la normalització lingüística al Principat i en va assentar les bases al País Valencià i a les Illes. Allí hi va coordinar la campanya interinstitucional de normalització entre el 1990 i el 1995. Un any més tard fou assessora lingüística del govern, amb Cristòfol Soler de president. Del 1993 ençà havia estat membre numerària de l’Institut d’Estudis Catalans.\nEl 1990 publicà La nostra llengua i el 2004 una biografia del seu pare titulada Francesc de B. Moll: la fidelitat tossuda. El 2012 fou investida doctora honoris causa per la Universitat Oberta de Catalunya.\nSòcia fundadora de l’Obra Cultural Balear, el 2012 començà a lliurar un premi amb el seu nom. És autora de llibres de text de llengua i literatura franceses i d’articles de divulgació lingüística. Entre els múltiples premis rebuts al llarg de la carrera destaca la Creu de Sant Jordi atorgada per la Generalitat l’any 1988.\nLes hores vinents la família farà saber els actes de comiat.


© 2018 - www.obreslloret.com\nNota Legal - Política Integrada del Sistema\nLa nostra empresa considera un objectiu prioritari la realització d'uns treballs de qualitat, respectant el medi ambient i la seva execució complint la seguretat i salut dels treballadors.\nPer assegurar aquest objectiu es necessita de la implicació de tots els treballadors, tant els propis com la dels nostres col·laboradors.\nObres Tècniques Lloret no ha sofert accidents amb baixa laboral dels nostres treballadors en els últims 2566 dies.\nA continuació es mostren uns indicadors significatius en matèria de Seguretat.\nEl 100% del nostre personal d'obres és Recurs Preventiu\nEl 81% de la formació impartida a la nostra empresa és en matèria de Seguretat i Salut\nEl 100% de les nostres obres disposen d'inversió en matèria de Seguretat i Salut\nEn l'afany per mantenir i millorar la qualitat del producte que oferim als nostres clients, l’any 2011 vàrem implantar un sistema integrat de gestió en base al model de les Normes UNE-EN ISO 9001, UNE-EN ISO 14001 i OHSAS 18001.\nAquest projecte ens ha permès realitzar una anàlisi a fons dels nostres processos per tal de racionalitzar i homogeneïtzar, així com materialitzar, en la mesura del possible, la nostra decidida vocació de servei. Amb aquesta mateixa finalitat s'ha adaptat el procés d'assegurament al sistema integrat de gestió que proposa la Norma UNE - EN ISO 9001 , UNE - EN ISO 14001 i OHSAS 18001 , introduint tots els canvis que determinen aquestes normes .\nEl Departament Tècnic i el de Compres realitzen un seguiment i anàlisis de nous materials emergents al mercat, que cada vegada més, juguen un paper més rellevant i aporten solucions eficaces i resolutives pel client.\nA continuació, es poden descarregar els certificats de qualitat en format PDF.\nImplicats en la conservació del medi ambient, tenim implantat un procediment propi de gestió de residus dins el Sistema Integrat de Gestió (SIG).\nAixí mateix disposem d’una estratègia pròpia de gestió de residus, tant a les nostres oficines com a les obres, amb personal format en matèria de medi ambient.\nEn aquest sentit vetllem per la selecció dels propis residus per arribar a la màxima fracció de runes, millorant el sistema de gestió de reciclatge i economitzant els costos implicats.\nA continuació mostrem l’indicador selectiu de runes dels últims tres anys:\nResidus classificats ANY 2013 sobre el total de residus generats\nResidus classificats ANY 2014 sobre el total de residus generats\nResidus classificats ANY 2015 sobre el total de residus generats


Hostals Apartaments Malaga: sleeping-in.com Hostals Apartaments Malaga: sleeping-in.com\nHostals Apartaments Malaga: sleeping-in.com\na Malaga ( España )\nL´Hostal La Casa de Davant està situada a pocs minuts del centre històric de Màlaga, al costat del Hospital Carlos de Faig i la Ciutat Esportiva de Carranque, a 10 minuts de la zona comercial i estació María Zambrano, a 15 minuts de l´aeroport. Al s´han realitzat constants millores adaptant els nostres serveis a les comoditats requerides pel client. Per això us convidem a allotjar-se en el nostre establiment i així poder visitar la nostra ciutat. La Casa de Davant compta amb 61 habitacions, de les quals destaquem la neteja, la lluminositat, el confort i un ambient familiar perquè el viatger pugui gaudir la seva estada a casa nostra.\nSituat a Màlaga capital, davant de l´estació central de tren i autobús, a només 10 minuts del nucli antic de la ciutat. Totes les habitacions es componen de bany complet, aire condicionat, calefacció i TV satèl·lit. Wifi gratuït a totes les instal·lacions.\nEl Manilva Green Apartaments està situat a 10 minuts a peu del centre de Manilva ia 2 km de la platja, i disposa de 2 piscines exteriors i excel·lents vistes al Mediterrani i les muntanyes. Els apartaments són lluminosos i tenen aire condicionat, TV per satèl·lit, balcó amb vistes, i sala d´estar amb sofà llit. Es lloguen caixes fortes, i hi ha connexió WiFi gratuïta a totes les zones. Els apartaments inclouen zona de menjador, cuina equipada, nevera, microones i cafetera. L´Apartamentos Manilva Green disposa d´un restaurant, una cafeteria, una zona de barbacoa, un bar, un supermercat petit, una recepció oberta les 24 hores i un bar a la piscina. Hi ha aparcament gratuït a les instal·lacions, i es pot llogar cotxe al taulell d´informació turística i en la recepció, oberta les 24 hores. El Club de golf dona Julia és a 5 minuts amb cotxe\n48 hotels trobats disponibles


La Puça torna als orígens | BonDia Diari digital d'Andorra.\nLa històrica llibreria es muda al Cap del Carrer i es concentra “en el que sabem fer i hem fet sempre: vendre llibres”\nDl., 27/05/2019 - 03:00\nLa Puça torna als orígens\nLa històrica llibreria es muda al Cap del Carrer i es concentra “en el que sabem fer i hem fet sempre: vendre llibres”.\nAprofitin els deu dies que queden, fins que el 4 de juny es consumi el trasllat al número de 2 de La Llacuna, just davant del restaurant Eximi, per trepitjar una última vegada la segona planta de la Puça al carrer de la Vall, que n’ha sigut l’emplaçament des de l’1 d’octubre del 2014. El cruixit del terra, com qui passeja per la borda d’una fragata de Sa Graciosa Majestat –posem que la Surprise, a punt de travessar el Cap d’Hornos– era una de les gràcies de la llibreria. Aquesta, i els secrets que s’ocultaven al cap de casa, en la secció dedicada als llibres de saldo i d’ocasió –ho expliquem a part– és l’única gràcia que no s’enduen Anna Riberaygua i Pere Miquel Fonolleda en la nova singladura bibliòfila que arrencarà exactament el 4 de juny. Tota la resta del que ha distingit la Puça en els seus 35 anys d’història –passió encomanadissa pel llibre i per la cultura pirinenca, un tracte extraordinàriament cordial i acollidor, i una conversa tan prolixa com el client vol– es mudarà al Cap del Carrer conjuntament amb els prop de cinc mil volums que constitueixen els fons de la llibreria.\nDissabte van fer el comiat més o menys oficial i entre amics. Però fins al 3 de juny, diu Riberaygua, continuaran servint del carrer de la Vall. Aquí es quedarà la part del negoci consagrada a restauració i producte de proximitat, inclòs –i això és una llàstima– el llibre de saldo i d’ocasió. Però el trosset de la Puça que es quedarà al carrer de la Vall ja no serà ni es dirà la Puça, sinó La Tapeta, i la gestió la portarà un altre equip. La llibreria i el nom se'n van a la Llacuna.\nCom insisteix Riberaygua, el trasllat al Cap del Carrer suposa “tornar als orígens, a fer el que hem fet sempre i el que sabem fer de veritat, que és vendre llibres”. Però rectifiquem: no és del tot cert que amb el canvi només perdem el rítmic cruixit de qui navega entre els llibres buscant el tresor ocult. Al Cap del Carrer hi haurà un espai per a les tertúlies en format “reduït”, però s’han acabat les presentacions tal com les havíem conegut fins ara, i que havien convertit La Puça en un dels eixos vertebradors de la nostra vida llibresca. Quin escriptor local no havia somiat mai a omplir la segona planta de la Puça? És molt probable que també s’hi hagin acabat els vermuts musicals sabatins, a quatre mans amb La Fada. No es pot tenir tot. Però és que el nou local no dona per a més: els 60 metres quadrats del nou espai suposen la tercera part de la superfície de l’actual. També perden la clientela potencial que eren els ramats de turistes que visiten Casa de la Vall. Menys postals però, espera Riberaygua, més gent del país i per tant més llibres: “Al carrer de la Vall hi venia el client de tota la vida, però no l’ocasional, el que passa per davant de l’aparador i compra per impuls, perquè no és precisament un lloc de pas. Això és el que pensem que podem guanyar aquí”. Així que a la veïna FNAC li ha sortit una competència inesperada, i als antípodes del seu model de negoci.\nPer a la Puça, en fi, es tracta del quart emplaçament des que va obrir les portes, el desembre del 1984 al número 12 del carrer de la Vall, on avui hi ha els baixos de la galeria Riberaygua. L’agost del 2012 es va mudar al carrer Joan Maragall, a Prada Ramon, amb caràcter provisional i mentre no s’acabava de concretar el gir radical que va suposar l’obertura, l’octubre del 2014, de l’actual local, de nou al carrer de la Vall i on els llibres han compartit des d’aleshores i fins ara espai amb el producte local i una considerable oferta gastronòmica.\nDoncs això s’ha acabat. I la butaqueta de setí vermell del segon pis, amb la finestra oberta i, al fons, la Casa de la Vall: probablement el raconet més acollidor del centre històric. “Però tornem als nostres orígens, com si tinguéssim 34 anys menys. No podem ser més optimistes”. Paraula de Riberaygua. Paraula de llibretera.\nEls de segona mà i els d'ocasió es queden al carrer de la Vall\nJa ho han vist: el cap de casa es queda al carrer de la Vall. A La Llacuna no hi caben els llibres de saldo i d’ocasió. Dit així, semblen poca cosa, però també n’hi havia de vell, i dels que els entesos anomenen rars i curiosos. El més pròxim a una parada dels encants de Sant Antoni que teníem per aquí, després de la clausura a traïció de l’escaldenca llibreria Caballé, ara farà un lustre. Allà dalt –a la tercera planta de la Puça– hi podien trobar quasi completa A tot vent, la històrica col·lecció de Proa, i l’obra també completa, o gairebé, de Rafael Tamarit i de Domènec de Bellmunt, dos dels nostres egregis oblidats. Allà dalt és on cert client es va topar una col·lecció de postals eròtiques dels anys 20 que li va saltar de l’interior d’un llibre –i a preu de saldo: quina barra!– o, un altre igualment afortunat, un singular exemplar de les Crónicas marcianas de Bradbury, editat el 1971 per Minotauro i que contenia una misteriosa pàgina mecanografiada i firmada per un anònim remitent el 10 de novembre del 1970. A Palma de Mallorca. per concretar. Una rara joieta dirigida a un destinatari –“Amic i company”, li diu– sens dubte andosí: “No podre pujar al átic geogràfic que és Andorra [...] però no se m’han passat les ganes de veure cine-cine extra fuerte” (!). L’interlocutor hi repassa en un català rudimentari -som al 1971- la llista de novel·les pendents (entre les quals, El Aleph, “extraordinari des de tots els conceptes, tracta d’aconseguir-lo, está amb edició argentina i costa entre cent i cent trenta peles”) i acaba de forma apoteòsica: “Que els deus et conservin la vista i dono per acabada la missiva. No crec que mereixis tanta lletra i tant discorriment del meu cervell exprimit qual vulgar llimona. A reveure”. Sensacional. O no?\nPere Miquel Fonolleda


L'exèrcit espanyol viatja en Renfe La República\nL’exèrcit espanyol viatja en Renfe\nEls serveis de Renfe al Principat són lamentables. Patim tants retards, que Renfe s’ha hagut de treure de la màniga el servei Devolució Xpress per tal de poder calmar una […]\nEls serveis de Renfe al Principat són lamentables. Patim tants retards, que Renfe s’ha hagut de treure de la màniga el servei Devolució Xpress per tal de poder calmar una mica els ànims dels pobres usuaris que pateixen les inclemències d’aquesta empresa estatal.\nPer sort, Renfe ha trobat la manera de que la gent no s’avorreixi mentre espera uns minuts de mes algun tren que mai va a l’hora. A partir d’ara, Renfe cedeix les seves instalacions -desconeixem si de manera gratuïta o no- a l’exèrcit espanyol per tal que puguin muntar la seva barraqueta i entretendre el personal amb apassionants ofertes d’allistament.\nLes fotos són preses a l’estació de Girona ara fa un mes. Curiosament, els joves militars que atenien la paradeta eren tots d’origen sud-americà, amb la qual cosa es fa difícil pensar com funciona exactament això del patriotisme si els que precisament se suposa que han de defensar l’estat són tots immigrants. Però bé, ja se sap que a l’exèrcit mai es fan preguntes.


Més de 400 persones participen en el 35è Aplec de la sardana Vila de Constantí\nEn l'acte hi van participar sardanistes de diferents municipis del territori\nActualitzada 25/09/2017 a les 12:29\nEl Parc de les Escoles Velles va acollir, ahir diumenge 24 de setembre, l’Aplec de la sardana Vila de Constantí, que enguany arriba a la seva 35a edició. En la jornada, que es va celebrar tant al matí com a la tarda, hi van participar més de 400 sardanistes procedents de diverses poblacions com Tarragona, Altafulla, Torredembarra, El Morell, Reus, Valls, la Selva del Camp, La Pobla de Mafumet o Cambrils, a més dels sardanistes de Constantí.\nEl Cercle Cultural, Recreatiu i Esportiu, amb col·laboració de l’Ajuntament de Constantí ha estat, un any més, l’entitat encarregada d’organitzar aquesta trobada. Durant l'audició de la tarda es va realitzar un emotiu homenatge als impulsors de la primera edició de l’Aplec de sardanes que es va fer l’any 1983. Com a acte de reconeixement es va fer entrega d’una placa commemorativa a Josep Maria Sabaté Gil, que fou el president, i a Ramon Martí Ferran i Sebastià Vila Martorell, que foren vicepresidents.\nL’acompanyament musical de la cita va anar a càrrec de la Cobla Ciutat de Terrassa i la Cobla Cossetània, i la trobada va finalitzar amb una ballada conjunta de la Sardana “Per Constantí”, obra Tomàs Gil Membrado.


Eccocivi: entorn i tradició - Diari de Girona\nEccocivi: entorn i tradició\nSituada a les Gavarres és l'única vinya del Gironès que ha recuperat el conreu del raïm\ndavid céspedes | sant martí vell 24.09.2020 | 23:33\nEccocivi: entorn i tradició Diari de Girona\nEn el cor de les Gavarres, a Sant Martí Vell, s'alça el celler Eccocivi amb l'única vinya del Gironès que ha recuperat el conreu del raïm. Es tracta d'una finca espectacular totalment integrada en un paisatge boscós que amaga diverses particularitats com ara que el celler es troba sota terra on el vi fa el seu procés de criança de manera natural, reposada, sostenible i respectuosa amb el medi ambient. De fet, Eccocivi disposa de la certificació Cero CO2 que l'acredita com un celler respectuós amb el medi ambient. I és que no podria ser d'una altra manera, ja que el celler està situat en un espai natural com les Gavarres i d'aquí surten uns vins artesanals que representen l'aposta dels seus responsables per la terra.\nEl celler es va construir de manera integrada en el paisatge i al costat d'una antiga masia que dona nom a un dels seus millors vins: Ca l'Elsa. Actualment la seva gamma de productes està composada per: Ca l'Elsa, Can Noves (Blanc i Negre), Montrodó (Rosat, Blanc i Negre) i el batejat com a Vi Naturalment Dolç. Els seus vins són d'una gran qualitat i destaquen perquè són molt aromatitzats i marcats per l'entorn on s'elaboren.\nPerò tot aquest patrimoni natural i arquitectònic que representa Eccocivi s'ha de conèixer de primera mà, i per aquest motiu, s'organitzen visites guiades que s'han adaptat a les obligades mesures higièniques i sanitàries. Els visitants podran descobrir, per exemple, la Col·lecció Montrodó amb una visita guiada per la vinya i el celler i fer un tast de vins en el porxo exterior de la masia. La segona proposta permetrà als visitants jugar amb els sentits, aprendre sobre el vi i les claus del maridatge. Per conèixer més detalls sobre els horaris, condicions i pagament: https://eccocivi.com/enoturisme/\nL'Ençà, el nou vi d'Empordàlia.


Tocat per la Tramuntana: «Víctimes» del mercat comú europeu\n«Víctimes» del mercat comú europeu\nExtreballadors duaners reclamen celeritat a l'Estat per cobrar la jubilació que tindrien si haguessin mantingut la feina\nUn grup d'extreballadors de les agències de duanes reclamen a l'Estat espanyol celeritat per cobrar la part de jubilació que han deixat de percebre a causa dels acomiadaments del 1993 per l'entrada en vigor del mercat comú europeu. Els afectats s'han reunit a la Jonquera per acordar les accions que cal emprendre per desencallar aquesta qüestió. De fet, el govern espanyol ja els reconeix aquest dret en un decret de finals de l'any passat, però els afectats asseguren que totes les sol·licituds que s'han presentat estan bloquejades a les oficines de la Seguretat Social de Figueres. A més, també es queixen que aquesta norma és molt restrictiva i que exclou part dels treballadors que llavors treballaven a les duanes, i que no estarien inclosos en aquest decret.\nCentenars de treballadors d'agències de duanes de la Jonquera, Portbou, Puigcerdà i Palamós van quedar sense feina l'any 1993 amb la desaparició de les fronteres i l'entrada en vigor del mercat comú a la Unió Europea. Alguns van continuar treballant en aquest sector pel seu compte, i d'altres van muntar petits negocis o es van reciclar en altres sectors, però segons expliquen els afectats, en la majoria dels casos el canvi els va suposar un nivell d'ingressos molt inferior al que tenien.\nAquesta situació ha provocat que gran part dels treballadors d'aquell moment hagin acabat tenint jubilacions molt més baixes de les que haurien percebut si haguessin continuat treballant a les duanes. Ara, després de disset anys, aquests extreballadors es mobilitzen per aconseguir cobrar aquesta diferència. Segons expliquen els afectats, l'Estat ja ha reconegut aquest dret als treballadors de les agències de duanes, però el problema és que la tramitació de les peticions que s'han presentant s'està allargant.\nUn conveni especial\nLa normativa que regula aquesta qüestió és la llei 40/2007 de mesures en matèria de seguretat social, que preveu que «els treballadors d'agències de duanes afectats per l'entrada en vigor del règim de Mercat Únic Europeu podran incorporar-se a un conveni especial amb la Seguretat Social, amb l'objectiu de tenir garantit que quan arribin a l'edat oficial de jubilació als 65 anys tinguin dret a una pensió equivalent a la que haurien percebut si haguessin continuat actius». El problema és, segons ha explicat el col·lectiu d'afectats, que fins a l'octubre del 2009 el Ministeri de Treball i Immigració no va aprovar el decret que desenvolupava aquesta normativa i, segons diuen, després de diverses queixes al defensor del poble espanyol, al síndic de greuges i al defensor del poble europeu.\nAra que el decret ja està en vigor, els extreballadors es queixen que la Seguretat Social ha deixat aparcades les sol·licituds per poder cobrar aquestes retribucions que preveu la llei i després de mig any no ha respost a cap afectat. A més, consideren que la normativa exclou bona part dels empleats, com ara els que es van prejubilar, els que van deixar de treballar mesos abans del 1993 o els transitaris, treballadors que formaven part de la mateixa empresa però que constaven com si fossin de companyies diferents. En una reunió celebrada a la Jonquera, a la qual van assistir un centenar de persones, es va acordar crear una comissió que treballi per fer pressió en aquest sentit i defensar els interessos del col·lectiu. Per això es contractarà un advocat laboralista perquè hi treballi.\nEspavilar-se després de les duanes\nUna imatge de tres dels afectats, que formen part de la\ncomissió de seguiment. Foto: M.V.\nJoan Farré, de Portbou, era gerent d'una empresa de la duana quan van arribar els expedients de regulació del 1993. Explica que al seu poble, quan era jove, ser treballador de la duana era molt buscat, perquè era una feina amb què estaves molt ben considerat i amb un bon sou. En l'època dels acomiadaments tenia 50 anys, i fins arribar a la jubilació va decidir muntar una botiga d'articles de tot a cent, un negoci que va combinar amb feines de duaner a Barcelona i Madrid. Es va decidir a prejubilar-se amb seixanta-un anys, i per aquest motiu l'Estat li havia dit que no podria beneficiar-se dels drets que preveu el decret del 2009. Finalment, però, després de moltes queixes, li han reconegut les aspiracions.\nMariano Llorente va arribar a la Jonquera provinent de Guadalajara amb setze anys. El 1984 va crear la seva pròpia empresa, amb deu treballadors. Amb l'entrada al mercat comú, va haver de fer-se autònom i continuar treballant diversificant el negoci. Assegura que la diferència de jubilació que li quedarà serà molt gran, i per això vol veure si li sortirà a compte demanar acollir-se a aquest decret.\nTambé Josep Peiris, alt-empordanès, que treballava a les agències de duanes i que el 1993, amb la regulació d'ocupació, era gerent d'una empresa. Com en Mariano, en Josep també va optar per continuar treballant com a autònom en aquest mateix sector. «Els que treballem en això no sabem fer res més», assegura.\nTots tres formen part de la comissió de seguiment que lluita per aconseguir unes jubilacions millors, i coincideixen que en aquell moment hi havia molta gent que no es creia que tants treballadors acabarien al carrer, i lamenten que potser no van pressionar prou. «Ens dedicàvem a treballar i no ens en vam preocupar prou», expliquen. En aquest moment, estan molestos per la incertesa. Tot i que saben que si cobren més de jubilació també hauran de pagar el que han deixat d'aportar a la Seguretat Social, defensen que tenen dret a demanar-ho, perquè els acomiadaments van ser «una decisió política de la qual no tenim cap culpa», afirmen\nNomés va quedar un 20% dels empleats\nUna imatge del 1992 de les cues de camions arran de la\nvaga de duaners. Foto: m..llado.\nProp d'un miler de persones treballaven abans de l'entrada al mercat comú l'any 1993 com a agents duaners o treballadors d'agències duaneres a les comarques gironines, comptant els passos fronterers de la Jonquera, Portbou i Puigcerdà, i els empleats que també hi havia a Vilamalla i Palamós. Segons dades que es van fer públiques en aquell moment, més del 80% d'aquests empleats van quedar sense feina. Aquesta situació va provocar les protestes dels duaners, que van protagonitzar durant bona part de l'any 1992 diverses assemblees, mobilitzacions i vagues per protestar contra els acomiadaments que suposava l'entrada al mercat comú. De fet, les protestes es van fer en l'àmbit estatal arran de l'entrada en vigor del mercat comú i, per tant, de l'obertura de les fronteres a la circulació de mercaderies provinents dels països signants del tractat.\nLa Jonquera és el municipi de les comarques gironines on aquest canvi va tenir més afectació, ja que també era el punt on treballaven més empleats de les agències duaneres. A partir d'aquell moment l'afectació va ser a tot l'Alt Empordà, ja que hi havia treballadors de diversos municipis alt-empordanesos que treballaven a la Jonquera i, en nombre més reduït, també a Portbou.\nSegons expliquen els extreballadors, en aquell moment tothom es va espavilar com va poder, i els afectats no van ser només els treballadors duaners, sinó que també hi havia molta gent que tenia negocis que en va resultar afectada, ja que els duaners eren un col·lectiu de treballadors amb un poder adquisitiu molt elevat que tenien possibilitats de comprar productes de consum. Del fet que aquests centenars de persones haguessin quedat sense feina, aquests negocis, per tant, també se'n van ressentir.\nDe les vuitanta agències de duanes que els extreballadors calculen que hi havia abans del 1993, en l'actualitat només en queden divuit, que a més tenen la dificultat que els comporten les diverses incorporacions de més estats a la Unió Europea.\nPublicat per Tocat per la Tramuntana a 15:26


Cinc queixes habituals que tenen els marits sobre les seves dones - Matrimoni\nRelacionsGènere I SexualitatDivorciAtreure Un CompanyIntimitat FísicaDiversLluitantAmorProblemes De RelacióFamília\nHome/Matrimoni/Cinc queixes habituals que tenen els marits sobre les seves dones\nCinc queixes habituals que tenen els marits sobre les seves dones\nCada matrimoni tindrà la seva part de desafiaments. Es diu que es tracta d’un dels problemes més freqüents a les parelles comunicació problemes. Sempre m’ha semblat estrany, ja que la majoria de parelles no comencen a tenir problemes de comunicació fins després d’haver estat junts un temps. És gairebé l’equivalent a traslladar-se a una ciutat nova i no perdre’s mai fins després d’haver viscut allà un any! Es podria pensar que com més temps heu estat amb algú o heu viscut en algun lloc, més fàcil seria navegar o entendre’l.\nEl principal motiu pel qual la majoria de la gent no comença a tenir problemes fins que ha estat junts durant un temps és perquè tant els homes com les dones tendeixen a doblar-se cap enrere per impressionar-se mútuament fase d’enamorament de nova relació. Com més s’atrauen l’un cap l’altre, més estan disposats a fer un esforç si us plau aquesta nova persona i evitar conflictes tant com sigui possible. Estar amb algú que sembla voler fer tot el que li agrada fer pot fer que se senti com si hagués conegut la seva 'ànima bessona'. D'aquí a tres o sis mesos diuen: 'T'estimo'.\nDesprés que hi hagi una 'inversió emocional' en la relació i que ambdues parts hagin estat presentades a la família, amics i companys de feina, gradualment comencen a revelar-se el seu 'jo autèntic'. No obstant això, la majoria de la gent no ho fa del tot relaxar-se i deixar anar fins que s’hagin casat.\nEl matrimoni té una manera de donar falses seguretat a algunes persones. Actuen com si les cites i el festeig fossin el període de prova per a una nova feina i un cop intercanviats els vots, ja no cal que els complisquen millor comportament. Al cap i a la fi, “la feina” és seva (per sempre)!\nAquesta creença fa que algunes persones comencin a relaxar-se o a deixar d’esforçar-se tant com feien quan intentaven guanyar-se el cor de la seva parella. Sovint sorgeixen “lluites de poder” en el matrimoni fins que cada persona decideix quines tàctiques li serveixen per treure el millor de les coses. No és estrany escoltar algú dir sobre el seu cònjuge: 'No és la mateixa persona de qui em vaig enamorar'. A continuació es detallen cinc queixes habituals alguns els marits tenen sobre les seves dones.\n1. Canvis d’humor que desafien el raonament lògic\nAlguns homes senten com si les seves dones intentessin deliberadament coses per discutir. És com si ser feliç i coexistir (pacíficament) els avorrís fins a la mort!\nDesprés de treballar tot el dia, l'últim que busquen la majoria dels marits és barallar-se amb la seva dona. Tot i que hi ha molts homes que lluiten contra el foc, també hi ha qui es tanca i es retira a la 'cova de l'home'. Sovint es considera que aquests homes són “passius agressius”.\nLa majoria dels homes desconcerten quant pot canviar en vint-i-quatre hores des del punt de vista o l’estat emocional d’una dona. Una cosa és que hi ha hagut un problema persistent, però passar d’una nit apassionada romàntica a la III Guerra Mundial és inabastable per a la majoria dels homes. Dit això, hi ha casos en què s’ha demostrat mèdicament alguns les dones tenen problemes de síndrome premenstrual greus que afecten el seu estat d’ànim. Tot i això, des del punt de vista masculí és irracional passar de feliç a boig.\n2. Ella és Perfecte i ell ho és a Work in Progress!\nSi l'home té 30, 40, 50 anys o més als seus ulls, és un 'miracle' que va sobreviure abans ella va arribar a la seva vida! No sap bullir aigua, fer un llit, doblegar les tovalloles o fins i tot carregar els plats al rentaplats, també 'correctament' ella manera! Algunes dones creuen de debò: 'Cal formar un home'. Molt pocs nois busquen ser-ho canviat.\n3. Degradació instantània a la seva llista de prioritats\nEls homes normalment es casen amb les dones que estimen. Veuen els seus fills com descendència a la seva unió. Tot i que estimen molt els seus fills, la majoria segueixen posant la seva dona en el lloc superior de la seva llista de prioritats. Naturalment, hi ha excepcions i se sap que alguns nois tracten les seves dones com a criades. Molts homes es veuen a si mateixos com a situats a la part inferior de la llista de prioritats de la seva dona.\n1. Nens 2. El seu temps 'Jo' 3. Ella (pares / germans) i família extensa. 4. Els seus millors amics de tota la vida. 5. Qualsevol animal de companyia (gat / gos) que posseís abans del matrimoni. 6. Marit\n4. Tenir relacions sexuals és fer-li un favor\nEl sexe amb ella és una cosa que s’ha d’utilitzar en funció de la recompensa / el càstig. Mai no l’inicia ni el fa sentir desitjable. Amb el pas del temps, desexualitza el matrimoni on hi ha un 0% d'erotisme. Sovint, això porta a molts nois a endinsar-se en llocs de porno i visitar clubs de strip. Volen la 'fantasia' de fer que una dona es llenci a ells mateixos o els converteixi en el centre d'atenció perquè ells mai aconseguir aquest tractament a casa. El seu somni és tenir 'una dama al carrer i un monstre als llençols'.\n5. El tracta com un caixer automàtic humà\nSi no pot guanyar diners més ràpidament que ella els pot gastar, llavors serà un 'perdedor'. Si guanya més que ell, li molesta per això. Quan es tracta de diners, no hi ha cap 'nosaltres i nosaltres'. Només hi ha 'Tu i jo'. Els seus diners cobreixen les seves despeses i els seus diners són per fer el que ella vulgui. Se suposa que ha de trencar el banc pel seu aniversari, el dia de la mare, el Nadal i el dia de Sant Valentí. A canvi, compta les seves benediccions per aconseguir una corbata, roba interior, un parell de mitjons i esperar-ho .... un nou conjunt d’eines!\nLes queixes varien d'un matrimoni a l'altre, així com dels reptes que pot afrontar la parella en una fase particular del matrimoni. Probablement, de tant en tant, sigui una bona idea imaginar-se a la pell del seu cònjuge. Com diu el vell adagi:\n'Tracta les persones de la manera que vols que et tractin'\nCreieu que la majoria de les parelles casades sempre estan obertes a ser infeliços?\nNo, la majoria de la gent pateix en silenci fins que les coses es tornen insuportables?\nSí, les parelles casades expressen la seva infelicitat entre elles el més aviat possible.\nNo, la gent s’acostuma al seu company i escull les seves pròpies batalles.


Aikido Infantil - Web Aiki Catalunya\nHome » Aikido Infantil\nLa disciplina de l'Aikido conté elements de vital importància per al desenvolupament i maduresa del nen:\nEs fa especial èmfasi en valors essencials de la convivència com el respecte i la capacitat de diàleg, a través de l'estudi i practica d'actituds com l'honradesa, la igualtat, el coratge, l'altruisme, l'amabilitat, la noblesa, la sinceritat i el compromís. Aquests són valors de les arts marcials tradicionals i l'Aikido especialment, que propugna l'aplicació de tècniques controlades i no lesives. Tot això facilita afrontar les situacions quotidianes generadores d'estrès mitjançant actituds alternatives a les instintives de por, violència o de negació de la realitat.\n• L'aptitud tècnica.\nLes tècniques s'aprenen des d'una visió no competitiva dels exercicis que es realitzen, respectuosa amb el cos i sempre avaluant les capacitats pròpies i alienes. La pràctica de l'aikido requereix formar, prudent però decididament, la consciència del propi cos i el control emocional utilitzant immobilitzacions i projeccions no cruentes, adaptades segons l'edat i les capacitats de cada alumne. Així mateix, la integració en els diferents nivells de pràctica es realitza en base a la maduresa i consciència que cada nen va desenvolupant.\n• Concepte d'escola.\nLa formació de l'alumne es desenvolupa mitjançant l'aplicació de programes d'ensenyament i mòduls d'aprenentatge orientats a grups d'edat concrets dins de cada grau determinat. L'aplicació d'aquests programes està inspirada per l'experiència dels instructors i la supervisió del Tribunal de Graus de l'Associació, per tal de poder facilitar la seva futura integració en el grups d'adults on, tant la base tècnica adquirida prèviament, com el progrés en l'harmonització de cos i ment, acabaran formant una persona responsable, respectuosa i autosuficient.


Tractaments facials - Estètica Orgànics\nTractament de núvies\nEls tractaments facials Orgànics t’ajudaran a recuperar la lluminositat de la teva pell i el teu rostre Millora el teu aspecte amb els nostres tractaments, confia amb el nostre equip d’experts en estètica facial i deixa’t assessorar.\nTRACTAMENTS DE PURESA\nNeteja Facial Orgànics: Tractament que oxigena i equilibra la pell aconseguint un aspecte mes sa i net. El resultat és una pell lluminosa sense impureses, la textura més fina i uniforme.\nPeeling Resurfacing: Tractament que elimina les imperfeccions provocades per l’estrès, tabac, contaminació, el sol, ... destoxificar la pell és un gest essencial de bellesa. El peeling Resurfacing està inspirat en tècniques mèdiques que renoven la pell amb àcid alfa hidroxi beta i juntamentH2CRTH cosmecèutical de renovació cel·lular i actius oxigenants donen com resultat una PELL NOVA.\nCorrector Pureté: Tractament corrector per brillantors , poro dilatat, granets que ajuda a la pell arecuperar el seu equilibri. La pell esta més purificada, la seva apariència millora, per lluir una pell sana.\nHidratació: Tractament fonamental específic adaptat per tractar la deshidratació de la pell.\nNutrició: Tractament fonamental específic adaptat per tractar la falta de nutrició de la pell.\nVitamines: Tractament de temporada amb un còctel de vitamines necessàries depenent l’estació de l’any, revitalitzant per l’estiu i nutritives per l´hivern.\nJeunesse: És un tractament intensiu contra els signes visibles d’envelliment com les arrugues i el relaxament cutani. El Bp3 + Tri-compleTH protegeix el capital de joventut de qualsevol edat. Doble acció contra els signes d´ envelliment i l’estrès oxidatiu i l’envelliment cronològic.\nDetox-Energie: És un tractament que aconsegueix una pell més resistent a la fatiga i a la pol·lució. La pell es recàrrega d´energia i es destoxifica de qualsevol efecte negatiu de l´ estrès medioambiental que pugui accelerar l’envelliment cutani.\nHydraHyaluronic Acid: És un tractament intensiu d’àcid hialuronic que aconsegueix reomplir L´arruga d´hidratació fins un 71%, combinant els seus actius altament eficaços per inundar la pell de benestar i proporcionar-li una sensació d’hidratació absoluta.\nOval perfecte: En aquest tractament combinem el tractament ovalo perfecte de Sothys amb la tecnologia de Regen XL per aconseguir preservar la joventut de l’oval i l’escot.\nEspecífic ulls: Tractament per la zona del contorn d´ulls treballant juntament amb Regen XL permet difuminar d’immediat el signes de fatiga i envelliment.\nThermal Spa: Tractament per pells sensibles.\nTRACTAMENTS PREMIUM I PRESTIGE\nCapsula del Temps BDR: Tecnologia alemana que activa el procés d´autoregeneració de la pell, combinant ingredients dermacèutics ultra eficaços millorant la textura de la pell sense necessitat de cirurgia. El tractament es realitza amb tres pasos: exfoliació química i mecànica, obrin micro canals perquè penetrin les nano molècules de la dermacèutica i la mascarilles cosmètiques i de LED regeneradora.\nFotorejuveniment ELLIPSE IPL: Energia de llum per activar el col·lagen i la elastina i difuminar eliminar les taques.\nRegen XL: Tractament facial per tensar la pell liftin cutani i estimular la col·lagenesis. Reafirmen la pell amb energia RF desde les capes profundes a les superficials és l’alternativa al bisturí. Resultats visibles desde la primera sessió.\nSecrets Facial: És un tractament únic per l’excel·lència, un parèntesi de benestar inoblidable. Un tractament facial en 8 etapes totes excepcionals que comença amb l’aroma Secrets que d’embolta i et submergeix en una relaxació profunda que uneixen cos i ànima.\nCoronel Molera, 9 bxos\n17250 Puigcerdà (Girona)\nTel. 972 883 143\ninfo at organicsestetica dot com\nHores convingudes. No tanquem al migdia.


El punt de recollida des tests d'antígens ubicat a l'antiga plaça de Braus d'Andorra la Vella. M. P.\nAndorra la VellaQue Andorra aviat tingui la meitat de la població vacunable vacunada contra el SARS-CoV-2 no significa que es redueixi a la meitat el risc de contagiar-se. Perquè ni el risc d'emmalaltir de Covid, ni tan sols el d'infectar-se, és percentual a gruix de ciutadans immunitzats. Les dades resultants dels tests de saliva efectuats al campus de la Universitat de Colorado Boulder, reflectides a un article publicat a PNAS, apunten que un 2% de les persones portadores del coronavirus, encara que siguin asimptomàtiques, són les responsables del 90% de les infeccions d'altres persones. De fet, totes les mostres de saliva que es van prendre al campus eren de persones que no presentaven símptomes per Covid.\nPer contra, l'estudi també apunta que, independentment de l'estat simptomàtic o asimptomàtic de la persona infectada, aproximadament la meitat dels casos positius per SARS-CoV-2 no contagien. Sembla evident que si un 2% és capaç d'infectar un 90% de la seva comunitat hi hagi un altre percentatge molt alt de portadors del coronavirus que no contagiïn.\nL'estudi admet la hipòtesi que els supercontagiadors puguin ser qualsevol persona en un moment determinat del procés d'infecció, en funció d'una càrrega viral alta. També apunten a factors externs i situacions concretes que faciliten la circulació del virus.\nD'aquí la importància dels tests d'antígens. Perquè si bé és cert que la immunització de bona part de la població –entre la qual es troben els col·lectius més vulnerables al SARS-CoV-2– ha reduït els contagis i, sobretot, la pressió hospitalària, mentre el coronavirus segueixi circulant i afecti persones asimptomàtiques que en algun moment tenen gran capacitat per contagiar, no s'acabarà l'alerta.\nQue els tests d'antígens, tot i tenir menys capacitat que les PCR i TMA per detectar el coronavirus en segons quina fase del contagi, siguin fiables quan la persona infectada té la carrega viral més alta casa amb els resultats de l'estudi sobre els supercontagiadors. Si el 2% de la població infectada és qui en algun moment presenta més capacitat per infectar, els tests d'antígens han de ser fonamentals per detectar-los i aïllar-los fins que eliminin la possibilitat de contagi. Tot plegat sense oblidar la resta de mesures per evitar els contagis com: interrelacionar-se en espais oberts, ventilació i corrent d'aire en interiors, distància entre persones i mascareta posada.\ncoronavirus andorra test d'anticossos test d'antígens


LA FONT DE GRECCIO: Amb joves a Uganda\nEn moments com els que vivim, amb tanta inseguretat i incertesa, ens cal continuar construint ponts entre persones de bona voluntat, siguin d'on siguin. Un altre món és possible. Aquestes són les ratlles escrites just abans de saber l'atemptat de Barcelona, que van en sentit contrari a la bàrbarie i a tot allò que es vol aconseguir des del terrorisme:\nBaixant de Montserrat pensava: "I per què m'havia d'embolicar jo amb portar joves a l'Àfrica?". Perquè no pot ser que als antics escolans joves només els oferim experiències com un intercanvi a Austràlia, una estada als Estats Units... Perquè el món és més gran, i ens convé obrir els ulls també a altres realitats tan diferents a les nostres.\nUna altra raó és que hi ha una part de matèria primera: perquè sempre m'acabo complicant la vida en nous projectes, etc. És innegable.\nAnem a compartir, a conviure, a conèixer. Al Setem (fa quasi vint anys, quan ens preparàvem per anar a un camp de solidaritat a Hondures) ens transmetien que cal evitar les actituds paternalistes, tan fàcils venint dels nostres països. I que calia anar a "aprendre i col·laborar". Hi anem amb aquesta actitud fraternal: tots som germans. I deixeu-me somniar en veu alta: seria molt bonic que d'aquí en pogués sortir algun projecte de col·laboració amb Montserrat! Déu dirà.\nAnem a una zona rural, a un monestir benedictí que serà la nostra base. D'allà anirem a conèixer la zona, la cultura, quins problemes tenen, quines il·lusions, quines tradicions, la fe, la família... en definitiva, com viuen.\nNuria (Fenix) 18 d’agost de 2017, a les 19:35\nQuina sort la d'aquests nois de tenir al costat una persona amb inquietuds i moltes ganes de portar-los a llocs per conèixer cultures,costums,indrets que els faran enriquir com a persones.\nCrec que es normal tenir respecte per anar a un lloc tant allunyat i molt diferent dels que estem habituats.No obstant estic segura que al tornar tot,TOTS,deixareu en el país una petita petjada i portareu costums,experiències molt enriquidores.\nPer tant jo des de la llunyania us desitjo tot el millor,feliç estada, i que algun somni es pugui fer realitat. Potser entre tots un del teus projectes pugui anar endavant.\nEs bonic llegir avui les teves paraules escrites ,amb tot el que estem vivint en aquest nostre petit país. Quina pena per els que han tingut la mala sort de creuar el camí de persones sense respecte per la vida dels altres.\nCuideu-vos tots !!avui si deixo unes abraçadetes\nLucy 19 d’agost de 2017, a les 11:28\nI wish it will be a truly rich experience for all and that it may give fruits of peace and hope.\nJoan Capdevila 19 d’agost de 2017, a les 16:50\nDesitjo de tot cor que tingueu una bona estada a Uganda. Segur que aprendreu moltes coses d'un país que per la majoria de nosaltres ens és desconegut. Conèixer altres cultures i tradicions de primera mà és sempre enriquidor. A la tornada ja ens explicareu les vostre vivències i espero que les puguis compartir a la "Font de Greccio". Moltes gràcies.\nM. Teresa 19 d’agost de 2017, a les 19:57\nEl teu exemple i la teva il.lusió, Sergi, és la millor llavor que arrelarà al cor d'aquests nois.\nUs desitjo molt bona estada i des de la distància unim els cors en aquest anhel de pau entre germans.\nMarta 20 d’agost de 2017, a les 9:49\nQuina meravella Sergi!!! És tot un luxe per aquests nois haver-se trobat amb tu en el seu camí, un gran regal de la vida!!! Que pugueu treure totes les experiències positives que se us presentin.\nUna forta abraçada a tots!!!\nAh! Segur que podràs fer fotos ben boniques a veure si ens en penges alguna!!! Esperem amb moltes ganes de veure'n.\nSergi d'Assís 20 d’agost de 2017, a les 20:32\nGràcies pels comentaris, i pels elogis. Els elogis ja valen per tot el viatge, d'acord? :)\nRamon Caralt 21 d’agost de 2017, a les 11:48\n(Bon dia! Em penso que us escau!)\nObro la memòria d’Intermón, de Mans Unides,\nde tantes ONG, i hi trobo rebel•lia.\nno es regala res: s’ensenya a administrar,\na creure en un mateix,\na comprar instruments i eines,\na llegir, a projectar, a compartir,\na convertir la ràbia en camí,\na créixer com creixen els somnis quan semblen possibles.\nPous, canals, tallers, escoles,\nhomes, dones, nenes, nens:\ntot és llavor\nd’un futur d’audàcia i de justícia!\nCada bitllet es multiplica;\nen mi seria excés i en ells es torna vida;\nen mi seria luxe i en ells és acció.\nés prou clar que nosaltres només haguem d’ensenyar?\nVoleu dir que no hi ha res que en puguem aprendre?\nI si, a més d’ajudar, els escoltéssim algun dia,\nintentéssim de debò saber com són,\nesbrinéssim què pensen, què senten, com veuen el món,\ni repenséssim, també, en part, la nostra vida?\nQue sàpiguen guanyar-se govern prou eficaços,\nhomes de govern honestos i capaços\nde fer callar la guerra i la corrupció\ni ens facin sentir, ben clara, una veu pròpia!\nMentrestant, però, cal ajudar.\nquin millor talent que el que obre un bon camí?\nI en lloc de desistir, som invitats a rebel•lia.\nSergi d'Assís 23 d’agost de 2017, a les 11:55\nFantàstic text. Gràcies!\nAngel Pi 22 d’agost de 2017, a les 18:00\nNo sóc massa optimista aquests dies amb la raça humana. Un d'aquest dies vaig sentir a Catalunya ràdio un psiquiatre que dèia que la raça humana és un error de l'evolució que s'encamina a l'autodestrucció.\nPenso, però, que accions com les teves i les de tanta altra gent donen un sentit i una esperança perquè aquest error es pugui tornar, encara que sigui per moments, en quelcom gran, molt gran.\nI el fet que ho poguis compartir amb nosaltres fa que ho poguem gaudir i aprendre desde la distància.\nGràcies Sergi d'Assís (que bé que t'escau aquest nom)\nSergi d'Assís 23 d’agost de 2017, a les 11:53\nGràcies Angel Pi pel teu primer comentari en aquest espai!\nBenet 23 d’agost de 2017, a les 11:37\nCrec que és important conèixer cultures ben diferents a la nostra. D'altra manera, podem arribar a pensar que allò que nosaltres fem és el que fa tothom, o que és la millor forma de veure i viure la vida. Una cultura tan diferent és un gran aprenentatge per a tothom!\nSergi d'Assís 27 d’agost de 2017, a les 21:00


onatges: Televisió ets tu?\nAquest intent de poema forma part d'un recull de 150 preguntes, Ets tu...?\nNoia com has canviat,\ntan recta i tan plana,\nhas perdut les formes...\nHas fet amistat\namb massa entabanadors,\ni ments molt curtes\ni limitades i limitadores...\nHas convidat a taula\n-la flor i nata-,\nfarsant i xarlatans.\nEts la droga del consum,\nsempre tens la boca\nplena de publicitat...\nTens el comandament\na distància, però a mi\nel martell a distància.\nHas perdut la teva\net fot mà.\nI els pobrets que\nel que tu dius...\nI dius tan poc,\ni tan malament.\nAbans erets l’orgull\nde moltes cases, ara\nnomés ets com\nuna gran “cangur”,\nperò mal entretens\ni pitjor eduques...\nque la roba es renta a casa,\nperò tu gaudeixes\ni els pecats dels altres,\nde la tristesa de la bona gent\npretens fer-ne un espectacle\ni que t’aplaudeixin...\nNo i no, i mil vegades no.\nSi pretens fer un exercit\nde borregos, amb mi\nt’has equivocat de lliçó.\nTelevisió ets una\nperò l’interès del poble\nno el veig en lloc\nTelevisió, NO gràcies!\nPublicat per onatge a dilluns, de juny 14, 2010\nCarme Rosanas 14 de juny de 2010, a les 12:06\nFa anys que no miro la televisió... no ha estat una decisió presa massa a consciència, més aviat és la "torna" de dedicar-me als blogs. No puc dir res d'ella, no sé res. Ara l'altre dia vaig veure Adeu, Espanya. Vaig fer una excepció!\nClara 14 de juny de 2010, a les 12:22\n"Hauries de saber\ni que t’aplaudeixin..."\nAquí la claves.. Jo tampoc no la miro massa, potser algun dia, si recordo que en tinc.. Però he après a conviure sense ella! Abans una bona conversa.. O el silenci..\nonatge 14 de juny de 2010, a les 12:29\nCarme i Clara, la veritat és que fa molt de temps que no la miro ni la veig... Exeptuant programes selectius, documentals, reportatges i algun programa que parla de llibres. El temps que tinc m'agrada més llegir escriure i els blogs... Però sentint el que surt per televisió ens podem fer una idea de la mitja cultural del país...\nVitta 14 de juny de 2010, a les 13:22\nDeien alguns entesos, quan estaba a la Universitat estudiant Ciències de la Comunicació, que poc a poc la televisió entraria en una fase esperançadora creació y d'auto-transformació; encara que els més agnòstics y ateus no hi crèiem massa- emprean les paraules d'Ontage- amb aquest Deu Encapsat ;)\nPoster, l'extinció de la espècie, del format de programes com el "Tomate", pogué senyalà de forma subtil el final d'una Era Glacial d'escrupols. Qui sap!\nA mi em continúa semblant com si a "l'espectacle" de la vida no li arriba prou bé la "senyal" y només codifica la imatge de la realitat encostipada y malalta de nosaltres mateixos.\npero només perque l'envio des de la distància!!!\nonatge 14 de juny de 2010, a les 23:49\nVitta, gràcies per ser-hi. El poc temps que em queda no el malgasto amb la televisió. Hi ha poca cosa que m'interessi, el futbol no m'agrada gens. I quan fan un programa interessant, s'acaba a les tantes de la matinada...\nPilar 15 de juny de 2010, a les 15:53\nSóc una gran aficionada al cine i a la lectura...No tinc gaire temps de veure televisió. Si el tingués, triaria el programa que m'agradés. Això és el que faig amb tot. Sempre trio el que m'agrada.\nVitta 15 de juny de 2010, a les 16:07\nUn plaer, Onatge!!\nFent memòria d'una antiga dita..."Trobo la televsió molt educativa, cada cop que algú la pren, marxo cap a l'altre habitació a llegir un llibre"


“Ser un agrupat del GAJ Barcelona serà un orgull per a tot advocat jove” | El Jurista\n“Ser un agrupat del GAJ Barcelona serà un orgull per a tot advocat jove”\nAvui entrevistem a la Maria Aventin, advocada, jove i Presidenta del Grup d’Advocats Joves de Barcelona (“GAJ Barcelona“).\nQuina és la motivació que et va fer presentar-te i guanyar les eleccions a Presidenta del GAJ Barcelona?\nVaig decidir fer un pas endavant i liderar el GAJ Barcelona perquè crec en el projecte que defensa l’agrupació. Crec que l’advocat jove necessita tenir una plataforma de suport en els seus primers anys d’exercici professional, per poder millorar les seves condiciones laborals i de formació, així com, per poder tenir millor accés al món laboral. Vaig decidir esdevenir la Presidenta del GAJ Barcelona perquè estic convençuda que és l’agrupació que necessiten els joves advocats per defensar els seus interessos, ajudar-los a obtenir formació gratuïta i de qualitat, així com fer-los partícips de la nostre professió.\nQuè ens podries dir dels membres que has escollit per acompanyar-te en aquesta aventura? Son prou representatius de la voluntat del conjunt d’advocats joves de Barcelona?\nCadascú dels membres que m’acompanyen en el comitè representa un perfil diferent de l’advocacia barcelonina; advocats de grans despatxos, de mitjans i petits, així com d’especialitats diferents. Per què els vaig triar? Perquè són companys compromesos amb la professió, que estimen l’advocacia i que hi tenen una gran vocació.\nVas prometre càrrecs?\nNo. Tots som iguals; els càrrecs s’han assignat, posteriorment, atenent a la disponibilitat, a la dedicació i a la passió de cadascú cap al GAJ Barcelona.\nI, conjuntament, amb aquest equip, ¿què creus que s’hauria de canviar o renovar del GAJ Barcelona?\nLo primer i, per això, vam crear una vicepresidència de comunicació, és fer arribar la nostre feina a tots els agrupats mitjançant la creació de la marca GAJ. El GAJ Barcelona treballa molt dur, diària i setmanalment, per poder oferir formació de qualitat, així com per desenvolupar activitats socials; una de les missions principals del meu mandat és fer arribar la nostre feina a tots els agrupats perquè sàpiguen que el GAJ Barcelona treballa amb i per ells. Volem que el GAJ Barcelona sigui la casa dels joves advocats de Barcelona; per això treballarem dur per fer arribar a tots els advocats joves de Barcelona que el GAJ lluita i lluitarà pels seus interessos i les seves causes. El GAJ Barcelona serà el lobby de l’advocacia jove de Barcelona.\nA dia d’avui la veu del GAJ Barcelona és prou escoltada a l’ICAB, el JAC o CEAJ?\nSi, ha sigut prou escoltada, però, a partir de la meva presidència i a través de tots els projectes que estem duent a terme estic convençuda que ho serem molt més, així com que tindrem molta més presència i força.\nI creus que el Comitè del GAJ Barcelona es prou proper als seus agrupats?\nSi, el Comitè del GAJ Barcelona és proper als seus agrupats. L’exemple és clar; quan vaig accedir a la presidència ho vaig fer renovant gran part del comitè amb agrupats que havien contribuït activament amb el GAJ Barcelona i que, encara, podrien aportar moltes més noves idees i projectes des del Comitè. En absolut som un comitè aliè als nostres agrupats, al contrari, som l’altaveu de tots aquells agrupats que ens necessiten per defensar els seus interessos tant individuals com col·lectius.\nParlem també dels reptes que hauràs d’afrontar com a nova Presidenta del GAJ Barcelona en un any tant especial com el del 50º aniversari de l’agrupació.\nEl primer repte que ens hem plantejat és el de tornar a reunir i unir a tota l’advocacia que ha participat i ha format part de l’historia del GAJ Barcelona. En aquest sentit, hem organitzat una taula rodona per debatre sobre les relacions entre l’advocacia i l’administració de justícia el pròxim divendres 25 de novembre a l’Il·lustre Col·legi de l’Advocacia de Barcelona i, posteriorment, aquella nit celebrarem el 50º aniversari del GAJ Barcelona a l’Hotel Hilton de Barcelona on volem reunir a tots els advocats joves que formen part de l’agrupació amb tots aquells que volen involucrar-se més en la nostre professió.\nParlem d’alguna de les principals accions que vols portar a terme com a Presidenta.\nUn dels pilars principals del meu mandat serà el projecte “Jo també vull ser mare”, a través del qual volem fer possible conciliar ser advocada amb la maternitat. Busquem anar molt més enllà de les condicions de cada empresa, buscant arribar a acords per a la suspensió de terminis i de vistes. Aquest projecte sortirà a la llum en breus i esperem que des dels mitjans de comunicació, com el vostre, ens ajudeu a difondre aquesta iniciativa que pretén transformar l’advocacia i trencar molt sostres de vidre. Així mateix, seguirem treballant en la consolidació del mentoring i en la difusió del catàleg de drets dels advocats joves.\nUna altre de les principals accions, si no vaig equivocat, és consolidar el GAJ Barcelona com a marca. Per on començar?\nComençarem per difondre què és realment el GAJ Barcelona i com els joves advocats hi poden participar i col·laborar en l’agrupació. Volem que els nostres agrupats i tots els joves advocats sàpiguen que el GAJ Barcelona és el seu altaveu per transformar l’advocacia, una casa on mai se’ls hi negarà ajuda quan els hi faci falta. Ser un agrupat del GAJ Barcelona serà un orgull per a tot advocat jove.\nAquesta setmana el GAJ Barcelona celebra el seu 50º aniversari. Creus que el GAJ Barcelona ha esdevingut l’agrupació que els seus fundadors van idear?\nSi. Crec que el GAJ Barcelona segueix defensant amb valentia i passió els drets dels advocats joves, segueix sent una veu important dins de l’ICAB i, prometo que arribarem molt més enllà del que els seus fundadors van idear. Després de 50 anys, el GAJ Barcelona segueix i seguirà més jove que mai.\n¿I com és la relació amb els presidents emèrits? ¿Segueixen tenint implicació amb l’agrupació?\nLa relació és molt bona, són companys que ens segueix de molt aprop en totes les activitats que fem i s’impliquen moltíssim. A més, un dels objectius de la meva presidència és tornar a unir i a implicar de nou tots aquells companys que han format part de la nostre història per enfortir molt més el GAJ Barcelona en la defensa dels interessos dels advocats joves.\nPer acabar, com t’agradaria que et recordin els joves advocats barcelonins una vegada acabi el teu mandat?\nM’agradaria que em recordessin com una Presidenta que ha treballat amb dedicació, esforç i passió per millorar les condicions laborals dels advocats joves i per fer que el GAJ Barcelona sigui una agrupació on es sentin representats tots els joves advocats i a la que sigui un honor pertànyer.


Sant Ermengol, bisbe d’Urgell.\nSant Carles Borromeu, cardenal i arquebisbe.\nSants Zacaries i Elisabeth, pares de Sant Joan Baptista\nSant Sever, bisbe de Barcelona i Dia internacional per a la prevenció del medi ambient en guerres i conflictes.\nBeat Francesc de Jesús Maria Josep Palau i Quer.\nSant Godefrid, bisbe.\nSant Andreu Avel·lí, teatí i Dia mundial de la ciència al servei de la pau.\nSant Martí de Tous, soldat i bisbe.\nSant Nil, abat.\nSant Leandre, bisbe.\nSant Josep Pignatelli, jesuïta i Dia mundial de la diabetis.\nSant Albert el Gran, doctor de l’Església.\nSanta Margarida, reina d’Escòcia i Dia internacional per a la tolerància\nSanta Isabel, vídua i princesa d’Hongria.\nDedicació de la Catedral de Barcelona i de les Basíliques de Sant Pere i Sant Pau a Roma.\nSant Abdies, profeta.\nAbdies és el quart profeta menor ia qui s’adjudica el més breu dels llibres profètics de l’Antic Testament (conté vint-i-versets). El títol del llibre és…\nSant Benigne, bisbe i Dia mundial de la infantesa.\nLa Presentació de la Mare de Déu al Temple, Dia mundial de la televisió, Dia mundial de la filosofia i Dia mundial de l’espina bífida\nSanta Cecília, verge i màrtir, patrona de la música.\nSant Climent I, papa.\nSantes Flora i Maria, verges i màrtir.\nSant Gonçal, bisbe i Dia mundial per a l’eliminació de la violència contra la dona.\nSant Joan Berchsmans, jesuïta.\nBeat Ramon Llull, màrtir.\nEl beat Ramon Llull (1232-1316), nascut a Mallorca, casat i amb fills, pot considerar-se un insigne avançat del gran floriment de la mística cristiana que…\nSant Jaume de Màrchia, franciscà.\nSant Sadurní, primer bisbe de Tolosa.\nVa ser un dels set bisbes missioners que en el segle II l’Església de Roma va enviar per evangelitzar les Gàl·lies. Sadurní va fixar la…\nSant Andreu, apòstol i Dia internacional per a la seguretat a la informació.


Com sempre, al teu costat | Estabanell Energia\nDavant l’emergència sanitària decretada per les autoritats durant el cap de setmana i en desenvolupament del Protocol desplegat en el sí de la companyia, Estabanell Energia ampliem el termini de tancament de les nostres oficines d’Atenció al Client de Granollers, Tona i La Garriga.\nAquest tancament serà vigent mentre les administracions mantinguin el confinament com a mesura preventiva davant l’evolució del COVID-19.\nEt recordem que, per dur a terme qualsevol gestió, sempre estem a la teva disposició a través de:\nCorreu electrònic. Ens pots escriure a atc@estabanell.cat i et donarem resposta el més aviat possible. Recorda que per correu electrònic, pots sol·licitar la teva carta de pagament.\nTelèfon d’atenció al client. Truca’ns al 900 250 260, en el següent horari: de dilluns a dijous de 8:30h a 17:00h i el divendres de 8:30h a 14:00h.\nI aprofita, sempre que ho necessitis i en qualsevol moment, per accedir a l’Oficina Virtual per:\nGestionar les teves dades personals i de contacte.\nConsultar el teu historial de facturació.\nGestionar i consultar el detall del teu contracte.\nGestionar els teus pagaments.\nLa nostra manera de fer ha estat, sempre, la d’atendre de forma individualitzada els nostres clients i les nostres clientes. Enfront els efectes del COVID-19, aquesta posició i forma de fer es manté inamovible i es consolida. Com? Hem reforçat el nostre equip d’Atenció al Client per atendre cada cas de tu a tu, a través dels nostres serveis telemàtics i telefònics.\nTanmateix, confirmar-te que la xarxa d’Estabanell Distribució està estable i tenim els efectius humans preparats i organitzats per actuar i respondre en cas de necessitat o avaria, com a servei essencial de qualitat i proximitat que prestem.\nFer front al COVID-19 està a les mans de totes i tots. Gràcies per la teva confiança!\nEquip d’Atenció al Client