Notícies - La Mirada continuarà endavant al parc del Bosc de Volpelleres\nL'alcaldessa referma el compromís amb aquest projecte que porta retard i implica moltes famílies\nel 27/juliol Redacció Societat PDF\nL'alcaldessa, Mireia Ingla, ha tornat a insistir: La Mirada és la prioritat. I per això, ha dit, el govern continuarà avançant en la construcció del nou edifici, ubicat al parc del Bosc de Volpelleres. De fet, ja s'ha aprovat inicialment el projecte executiu a la nova ubicació i la intenció és continuar endavant amb els tràmits i les obres per materialitzar un projecte educatiu que porta "un retard impressionant amb tot el que implica de perjudici per a les famílies, els nens i les nenes, i la comunitat educativa".\nD'aquesta manera, l'alcaldessa ha donat resposta al programa 'Línia directa' de Cugat Mèdia a les preguntes ciutadanes que qüestionen la construcció del futur edifici al parc del Bosc de Volpelleres. Entre elles, la de la Montse Romeu, que demanava ubicar-lo al camp de golf de Can Sant Joan, ara que no reemprendrà l'activitat esportiva.\nIngla ha descartat aquesta ubicació, de la qual n'és propietari l'Incasòl, i ha aprofitat per valorar el canvi de posicionament sobre el futur d'aquest espai, tot i que ha explicat que ningú els hi ha comunicat oficialment. En aquest sentit, Ingla ha reiterat que el govern municipal és contrari a reobrir el camp de golf.\nRespecte a l'afectació als arbres per la construcció de l'equipament educatiu, Ingla ha recordat que es farà una restitució amb arbrat nou a la parcel·la del costat de l'institut Leonardo da Vinci, on originàriament s'havia d'ubicar La Mirada. Aquesta intervenció es farà de la mà de l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB).\nImatge de la projecció del futur edifici de La Mirada / Foto: Ajuntament


Mor Neus Català als 103 anys, l'última catalana supervivent del camp de concentració nazi de Ravensbrück La República\nMor Neus Català als 103 anys, l’última catalana supervivent del camp de concentració nazi de Ravensbrück\nACN Barcelona.-La lluitadora antifeixista i última supervivent catalana del camp de concentració nazi de Ravensbrück Neus Català ha mort aquest dissabte als 103 anys al Geriàtric Guiamets. Nascuda als Guiamets, […]\nACN Barcelona.-La lluitadora antifeixista i última supervivent catalana del camp de concentració nazi de Ravensbrück Neus Català ha mort aquest dissabte als 103 anys al Geriàtric Guiamets. Nascuda als Guiamets, al Priorat, el 6 d’octubre de 1915, Català era presidenta de l’Amical Ravensbrück des de la seva fundació l’any 2005. Va rebre la Creu de Sant Jordi l’any 2005, la Medalla d’Or al Mèrit Cívic de l’Ajuntament de Barcelona el 2014 i la Medalla d’Or de la Generalitat de Catalunya el 2015. En iniciar-se la Guerra Civil, Català, filla de camperols, va impulsar les Joventuts Socialistes Unificades de Catalunya dels Guiamets i poc després es va establir a Barcelona. El 1939 va creuar la frontera francesa, però l’esclat de la Segona Guerra Mundial i la caiguda de França la porten a implicar-se a la Resistència. Va ser detinguda pels nazis arran de la seva tasca dins dels maquis i el 1944 la van traslladar al camp de concentració per a dones de Ravensbrück. L’enterrament de Neus Català serà a Móra d’Ebre.\nFilla de camperols, es va dedicar a les feines del camp fins que esclata la Guerra Civil. Arran de les hostilitats, Català va ser una de les organitzadores de les Joventuts Socialistes Unificades de Catalunya dels Guiamets. A mitjan 1937 va decidir establir-se a Barcelona, on va seguir amb els seus estudis d’infermeria. Durant aquest període va treballar com a infermera a l’assistència social i va ser destinada a Premià de Dalt com a cap sanitària d’una colònia infantil.La derrota republicana l’obliga a marxar a l’exili francès. Va creuar la frontera amb 180 nens refugiats d’una colònia infantil de Premià de Dalt que estaven sota la seva cura. L’esclat de la Segona Guerra Mundial el setembre de 1939 i la caiguda i ocupació de França el juny de 1940 per les tropes alemanyes, la van portar a implicar-se a la resistència francesa, juntament amb el seu marit. La seva tasca dins dels maquis va acabar amb la seva detenció per part dels nazis l’11 de novembre de 1943. Reclosa i maltractada a Llemotges, el 1944 va ser deportada al camp d’extermini per a dones de Ravensbrück. Després de dos mesos de viure en unes condicions terribles, va ser traslladada al Kommando d’Holleischen (Txecoslovàquia), que depenia del camp de concentració de Flossenbürg, per treballar en una petita indústria de guerra. Va romandre en aquest centre fins al seu alliberament per les tropes aliades el 6 de maig de 1945.Amb la fi de la Segona Guerra Mundial, i gràcies a adquirir la nacionalitat francesa, va dedicar els seus esforços a lluitar contra la dictadura franquista. El seu passaport francès li va permetre entrar regularment a l’estat espanyol, fent tasques d’enllaç entre els membres del PSUC exiliats a França i els sectors opositors de l’interior de Catalunya. El 1962, en una nova mostra de la seva tasca d’opositora al règim franquista i de compromís amb la història, va participar en la fundació clandestina de l’entitat Amical Mauthausen, juntament amb altres deportats, en defensa de la memòria dels deportats catalans i espanyols a tots els camps d’extermini nazis, i del Comitè Internacional de Ravensbrück. D’aquesta manera, va iniciar també la seva feina de recuperar i preservar la memòria de tots els que van perdre la vida en aquests centres d’internament.A finals dels anys 60 va començar a treballar per recuperar la memòria històrica de les dones resistents i deportades. Amb tot el material escrit i oral que recull, va confeccionar la primera part d’un memorial de les dones espanyoles a la Segona Guerra Mundial. Es tracta d’una relació de dones espanyoles que van pertànyer a la Resistència a França, la qual ha recollit més de 92.000 entrades. ‘De la resistència i la deportació’El seu compromís amb la restauració de la memòria d’aquelles dones va més enllà i va publicar, l’any 1984, el llibre ‘De la resistència i la deportació: 50 testimonis de dones espanyoles’, que inclou testimonis directament o indirectament relacionats amb l’exili, la resistència i la deportació, inclòs el seu, i a impulsar i presidir l’any 2006 l’Amical de Ravensbrück.Reconeixements En els darrers temps, Neus Català va rebre molts reconeixements públics. A França va rebre la Creu de Guerra amb Palmes i la Creu de la França Lliure i a Catalunya va ser distingida el 2005 amb la Creu de Sant Jordi de la Generalitat, el 2006 va ser procalamada Catalana de l’Any, el 2014 va obtenir la Medalla d’Or al Mèrit Cívic de l’Ajuntament de Barcelona (2014), en reconeixement a la seva tasca de preservació de la memòria històrica, la lluita antifeixista i la defensa dels drets de les dones i el 2015 va ser distingida amb la Medalla d’Or de la Generalitat per la seva lluita per la justícia social i per les llibertats democràtiques, la memòria dels deportats als camps d’extermini nazi i la defensa dels drets humans.


Reflexionam per millorar! - Xarxes d'orientació - Xarxa del Programa de Millora i Transformació\nPublicat per Margalida Pons Amengual el 12 de Maig de 2022 a les 11:05pm\nLes reunions setmanals de l’equip impulsor de l’IES Joan Maria Thomàs són espais de debat profund i enriquidor on, des de l’esperit crític i l’afany de millora constant, els 22 membres que el formam (la diversitat queda garantida) compartim inquietuds, analitzam els reptes educatius actuals i plantejam possibles actuacions de millora en el marc d’una societat que avança i retrocedeix a parts iguals, dominada per interessos creats pels poders de torn.\nDes de la consciència i la responsabilitat que implica la nostra tasca docent, discutim sobre l'educació en majúscules i compartim els documents aportats a les reunions del PMT. En les darreres sessions, concretament, ens hem centrat en els 7 principis de l’aprenentatge, el Marc educatiu de l’escola avançada i el documental Most likely to succeed, tots ells orientats a un canvi intensiu en la majoria dels àmbits del centre, basat en la idea que el que s’ha fet fins ara no és l’adequat.\nJustament aquest fet ens ha generat nombroses qüestions, les respostes de les quals no solen atendre a raons educatives sinó político-econòmiques, ni es basen en evidències sinó en modes que, curiosament, ja s’han aplicat i fracassat en països del nostre entorn com França, Finlàndia o més llunyans, com els EUA.\nA partir de la reflexió, de l’autoavaluació individual i de centre i, de la nostra experiència docent, hem arribat a algunes conclusions:\nL’alumne ha de ser el centre del seu aprenentatge, sigui quina sigui la metodologia que emprem; l’important és que aprengui, que adquireixi una cultura bàsica que li permeti comprendre la realitat, pensar per ell mateix i prendre decisions amb criteri, així com també que pugui seguir aprenent amb autonomia. En aquest camí són necessaris bons hàbits de treball i valors que guiïn la seva conducta.\nEl paper del docent és clau: el que sap, la seva manera de comunicar, de transmetre, de gestionar l’aula i les emocions que s’hi viuen, d’establir vincles, de plantejar els aprenentatges i engrescar els alumnes, la seva qualitat humana, la seva professionalitat i valors. Aquests elements són els que asseguren aprenentatges amb empremta perdurables en el temps. El bon docent combina mètodes segons les necessitats i els objectius i s’assegura que tots els alumnes progressen.\nÉs importantíssim valorar el que es fa bé (independentment de la llei educativa de torn) i confiar en la llibertat metodològica del docent competent que, amb col·laboració amb la resta de l’equip educatiu, sap trobar l’equilibri en cada decisió, avaluar la pròpia pràctica docent i reconduir els aspectes que no funcionen.


Permís Internacional de Conduir (IDP) | ORSONRENT\nby Orson van der Linden | febr. 23, 2018 | General CA\nSi tenen previst fer un viatge en autocaravana per Espanya, tenir més de 25 anys i tenir una llicència de conduir vàlida durant almenys 2 anys són requisits generals. Un altre requisit per contractar un vehicle pels no membres de la Unió Europea és el permís internacional de conduir o IDP. Sense aquest permís, degut a problemes amb les companyies asseguradores, empreses de lloguer d’autocaravanes com OrsonRent, es negarien a llogar una autocaravana o una furgoneta. Com a conductors, també es podrien enfrontar a sancions si els aturen els agents de l’ordre durant la conducció a Espanya i als altres membres de la UE: Àustria, Bòsnia i Hercegovina, Grècia, Alemanya, Hongria, Polònia, Itàlia i Eslovènia. Per als membres de la UE: si tenen una llicència de conduir emesa en un dels països de la UE, la seva llicència és vàlida a tots els països de la UE *.\nQuè és un Permís Internacional de Conduir (IDP)?\nEl permís internacional de conduir a Espanya és una versió traduïda de la seva llicència original. Està disponible només per aquells que actualment tenen llicència al seu país d’origen. La llicència, en 10 idiomes, facilita l’aprenentatge del seu nom, adreça i altra informació sense barreres idiomàtiques. El seu nom i altra informació de la llicència es mostren en un format estàndard i internacionalment reconegut, i una foto de mida de passaport completa la identificació.\nUna IDP NO és una llicència internacional de conduir, només certifica la validesa de la llicència de conduir de casa seva, per la qual cosa encara hauràn de portar una llicència de conduir vàlida des de casa. Fins i tot en països on no es requereix, el permís de conduir internacional val la pena tenir només per assegurar-se que la seva llicència de conduir sigui acceptada per empreses de lloguer de autocaravanes (RV) locals, agències de lloguer de vehicles i policia de trànsit. Atès que la llicència és simplement una traducció del que ja està en el fitxer, els sol licitants no estan obligats a realitzar cap tipus de prova de carretera o escrita. La llicència de conduir internacional a Espanya és vàlida durant 12 mesos i no es pot renovar. Si el seu temps a Espanya s’estèn més enllà d’aquest període de 12 mesos, cal considerar una llicència permanent. També es pot sol·licitar un permís secundari. La llicència és vàlida durant 12 mesos a partir de la data d’emissió, no del dia d’arribada al país.\n* Si han sol·licitat una llicència de conduir de la UE canviant la seva llicència no comunitària per una llicència de la UE i s’estàn mudant a un altre país de la UE, és possible que la seva llicència de la UE no sigui vàlida. Tots els països de la UE tenen les seves pròpies regles en aquest assumpte.\nOrsonRent va participar al Btravel 2021\nAnar de vacances en autocaravana per Espanya en el 2021\nEl millor moment per a llogar una autocaravana a Espanya\n“Fly&Drive” Vacances en autocaravana des de Barcelona (BCN)\nEn autocaravana a Catalunya\nA Espanya, es pot adormir en una autocaravana en qualsevol lloc?\nPàgina web més visual


Molt males notícies amb la lesió de Gerard Piqué - XCatalunya.cat\nMolt males notícies amb la lesió de Gerard Piqué\n05/05/2022 Mireia Puig\nLa lesió de Gerard Piqué fa que el capità digui adéu a la temporada\nFa setmanes que Gerard Piqué arrossega molèsties. Té problemes musculars i no acaba d’estar fi. Els metges li han fet noves proves i han determinat l’abast de la lesió. El més probable és que no torni a jugar i, per tant, es perdi els partits que manquen fins acabar la temporada. Només es forçaria la seva situació si a l’última jornada el FC Barcelona no tingués la segona plaça assegurada.\nPrimer de tot, el FC Barcelona ha de guanyar al Real Betis i assegurar la seva classificació per la Champions League. Si el partit contra els andalusos acaba amb victòria, Piqué haurà dit adéu a la temporada amb tota probabilitat. Tot i això, com que la màxima prioritat és la segona plaça, l’equip tècnic es guarda la seva carta per si l’ha de fer jugar en l’últim moment. Fins llavors, “descans absolut”.\nEls metges i els fisios consideren que els partits contra la Real Societat a Anoeta i contra el Real Mallorca al Camp Nou el van perjudicar. Argumenten que el capità del barça va fer molts esforços i que va forçar més del compte. Això explica algunes substitucions per Eric Garcia, que en més d’una ocasió ha entrat a mig partit per fer parella amb Ronald Araújo.\nEl futur del central blaugrana no està gens clar. Als seus 35 anys, té ganes de continuar vestint la samarreta del Barça. Té contracte fins l’any 2024, però això no vol dir que l’esgoti. Sempre ha dit que si no es veu capaç de continuar, no continuarà. En aquest cas, arribaria a un acord amb el club per rescindir el contracte de manera voluntària. El futbolista català sempre ha explicat que es vol retirar a Can Barça i que no vol fer el salt a cap altre equip extern.\nAnterior Els missatges entre Leo Messi, el Kun Agüero i Ibai Llanos després de la remontada del Real Madrid\nNePròximxt Els fills de Pep Guardiola li fan arribar aquest missatge després de la derrota contra el Real Madrid


ï»¿ Miquel Jaume Fullana\nFill de Guillem Sastre i de Maria Fullana Gomila va nï¿½ixer a Algaida, al carrer de la Tanqueta nï¿½ 15, a les tres de dia 9 de gener de 1915.\nEstava afiliat a les Joventuts Socialistes. Quan succeï¿½ el fet de les al•lotes campaneres que vingueren a Algaida d’excursiï¿½ amb bicicleta i que les beates dretanes algaidines tragueren a les males de l’esglï¿½sia perquï¿½ vestien falda-pantalï¿½, en Miquel va prendre part a la brega que hi va haver davant l’ajuntament quan les dretes aprofitaren per manifestar-se en contra de la Repï¿½blica i a favor de la monarquia i del feixisme.\nDia 18 de juliol, les Joventut Socialistes havien de fer una excursiï¿½ i, a causa dels esdeveniments, va quedar ajornada. Ell i en Joan Oliver “Serenï¿½” –qui tambï¿½ fou assassinat- foren els dos ï¿½nics que es presentaren a la Plaï¿½a amb la corbata vermella que havien de dur tots els socialistes algaidins a aquesta diada.\nDia 16 d’agost havia de xerrar amb un home amb el qual s’havia llogat per anar a tomar ametles. La seva mare li diguï¿½ que no sortï¿½s perquï¿½ els falangistes tancaven esquerrans. No li va fer cas i se n’anï¿½ a la Plaï¿½a on, immediatament, fou detingut per dos falangistes i portat a l’ajuntament. La seva mare i una germana li dugueren una flassada i un matalasset perquï¿½ passï¿½s la nit.\nL’endemï¿½ d’haver-lo tancat, a les deu del vespre, ell i vuit algaidins mï¿½s foren ficats dins cotxes i portats a Manacor. Allï¿½ foren tirotejats i, encara vius, foren banyats amb benzina i cremats. Un cop morts, foren llanï¿½ats dins una sitja. Aixï¿½ succeï¿½ davant d’un grup de gent d’Al gaida que havia anat a Manacor per veure com mataven els rojos. En Miquel fou el mï¿½s jove dels algaidins assassinats.\nLa seva mort fou atribuï¿½da al fet que va participar en la brega del dia del succï¿½s de les campaneres, ja que la gent d’Algaida no trobï¿½ altre motiu per matar aquest jove de vint-i-un anys.


Sento, doncs existeixo. Educació sexual - SIDA STUDI\nInici > Dinàmiques / Sento, doncs existeixo\nSento, doncs existeixo\nTreballant les nostres emocions\nDestinataris: Joves d'entre 14 a 21 anys\nIdentificar emociones i sentiments i la seva relació amb allò que fem o no fem\nEntrenar la capacitat empàtica\nTreballar el procés que ens porta de les situacions a las decisions: veig-penso-sento-necessito-actuo\nLa dinàmica és adaptable a diferents espais de realització i a nivells d’atenció i maduresa diversos. S’ ha dut a terme amb joves d’entre 14 i 21 anys en els següents espais:\nEspais d’educació formal (centres de secundaria obligatòria y post-obligatòria, universitats, etc.)\nEspais d educació no formal (educació en el temps lliure)\nEspais comunitaris (casals de joves, espaio de barri)\nCentres Residencials d’Acció Educativa (CRAE)\nUna sala suficientment àmplia per a que les persones assistents puguin seure en semicercle o al voltant d’una taula i puguin moure’s.\nVídeos “Inteligencia emocional adolescentes” i “La rabia de Hache”\nOrdinador, projector, altaveus\nANNEX 01. Targetes d’emocions\nANNEX 02. Situacions\nANNEX 03. El camí de les decisions\nRelacions de bon tracte\nExpliquem i pactem les normes de l'espai: respecte, escolta, confidencialitat, no judici. És important tenir en compte que el pacte funciona en tos dos sentits: entre les i els joves; d'elles i ells cap a la persona referent; però també d'aquesta persona cap a les i els joves. Per exemple, seria especialment contraproduent que els i les joves se sentissin jutjades per la persona referent.\nPosem els vídeos “Inteligencia emocional adolescentes” i “La rabia de Hache”. A continuació repartim totes les targetes amb les emocions (Annex 01) al grup i preguntem quines de les emocions que els han tocat apareixen en els fragments que acabem de veure, en quin moment apareixen, i comentem com se senten aquestes emocions, si són agradables o desagradables, en quina part del cos les notem… És interessant preguntar-nos si els nois i les noies vivim les emocions igual i el per què d'aquestes diferències.\nUna vegada hem entrat en l'esfera emocional, expliquem que reconèixer emocions i necessitats determina les decisions que prenem en les nostres vides, i que dedicar-nos temps d’auto escolta ens permetrà prendre millors decisions per a nosaltres mateixes. Per posar-ho en pràctica col·loquem al terra les “rajoles” del “Camí de les decisions” (Annex 03), expliquem breument què significa cada rajola i a recórrer el camí usant les situacions de l'Annex 02. La proposta és demanar un voluntari o voluntària que es posi en la pell de la persona protagonista de la “situació”, i que recorri el camí pensant, en la situació concreta, el o la protagonista: què és el que veu/escolta/percep, què és el que pensa, quina emoció-sentiment li genera, què sent que necessita i com decideix actuar. Hi ha algunes situacions en les quals hi ha dos personatges, que poden anar recorrent el camí en paral·lel. Diferents persones poden identificar pensaments i sentiments diferents per a la mateixa situació, que els poden portar a decisions diferents, i aquesta és la grandesa de la dinàmica. Uns exemples poden ser:\nLa Maria creu que ja no està enamorada del Thiago\n- M’avorreixo quan estem junts\n- Prefereixo fer altres coses que estar amb ell\n- Em diu coses que em fan sentir malament sovint. Sento que no em tracta bé\n- Que potser ja no estic enamorada d’ell\n- Que potser és una fase\n- Que jo el que vull és ser feliç\n-Em sap greu per ell (empatia)\n- Sentir que sóc mestressa de la meva vida\n- Un temps per pensar\n- Tornar a sentir-me bé\n- Que s’acabi aquesta relació\n- Me’n vaig una setmana a veure la meva cosina al poble\n- Decideixo parlar amb ell\n- Demano consell a les meves amigues\n- El noi amb qui s’està enrotllant la protagonista (i que li encanta) no vol fer servir condó\n- Em diu que no vol fer servir condó\n- Pregunta si no confio en ell\n- Que no em vull quedar prenyada\n- Que pel tema de les malalties tampoc passa res perquè és col·lega d’una amiga meva\n- Que no vull que pensi que no confio en ell\n- Que m’està fent xantatge\n- Que està pensant només en ell i en el seu plaer\n- Confort (si em dóna confiança, per exemple)\n- Alegria (m’ha escollit a mi)\n- Empipament (no m’està tenint en compte)\n- Sentir-me segura quan tinc sexe\n- Sentir que el continuo agradant\n- Sentir que em té en compte\n- Fem la marxa enrere, per una vegada no passarà res\n- Le dic que si no hi ha condó no hi ha penetració\n- M’enfado i li dic que jo passo dels “tius” que em fan xantatge, agafo les meves coses i marxo\nQuan acabem de recórrer el camí amb una situació, podem preguntar al grup: algú pot identificar un altre sentiment o una altra necessitat possible? Com podria ser en aquest nou cas la decisió que prendria el o la protagonista?\nLa proposta és triar 3 o 4 de les situacions proposades i, a partir d'aquí, preguntar si algú vol compartir (a través de la dinàmica del “camí de les decisions”) alguna situació que li generés una emoció forta i en la qual no va saber què fer. En cas que ningú del grup vulgui, es pot continuar amb les situacions proposades en l'Annex 02.\nVídeos + targetes emocions\nCamí de les decisions\nRecursos pedagògics online per la igualtat. Ajuntament de Barcelona. (Accés gratuït però cal registrar-se)\nElls. Sobre masculinidad y emocionalidad en el blog Karici.es de Rosa Sanchís\nANNEX 01 Targetes emocions 184 Kb\nANNEX 02 Situacions 85 Kb\nANNEX 03 El camí de les decisions 177 Kb\nInteligencia emocional adolescentes 32,1 Mb\nLa rabia de Hache 6,9 Mb


Obtenció d'un crèdit hipotecari a Espanya - Notícia\nEls bancs espanyols ofereixen hipoteques als residents i els no residents a Espanya, amb algunes diferències en les condicions de crèdit.\nTermes de la hipoteca per als ciutadans estrangers (així com els documents requerits) variaran depenent del banc, però poden distingir els següents punts generals:\nPas a pas el procediment d'obtenció d'una hipoteca a Espanya:\nL'obertura d'un compte corrent en un banc espanyol.\nOrdenar la traducció jurada oficial d'un paquet complet de documents en espanyol (el dokumet necessari veure més avall).\nDeterminació del valor de taxació dels béns adquirits (es demanen al banc i pren generalment 6-10 dies).\nTransferiu el paquet complet dels documents traduïts al banc.\nLa decisió del Banc (central) de la quantitat de préstecs que pugui concedir. Presa 4-6 setmanes.\nEnumeració de client del seu compte personal fora d'Espanya pel seu propi compte a Espanya dèficit tenint en compte les quantitats que es destinaran a les despeses relacionades (impostos, taxes, assegurances, impostos).\nEn el cas d'una decisió positiva, la signatura de documents notarials (escriptura i la hipoteca de contracte) i la seva inscripció en el registre d'estat.\nEl pagament d'impostos i despeses.\nDocuments necessaris per a l'obtenció d'una hipoteca a Espanya:\nPassaport vàlid (còpies de totes les pàgines).\nNombre d'identitat d'estranger (NIE), que es fa en el lloc a Espanya.Pel seu disseny requereix d'un passaport vàlid amb una data de caducitat d'almenys 6 mesos i un visat Schengen.\nAjuda o declaració de la renda corresponent a l'any anterior i per a l'any fins a la data (Formulari 2 PIT).\nExtracte del compte bancari personal al seu país, el que indica el moviment durant els últims 12 mesos, que es pot veure els fluxos de caixa regulars.Poden ser menys que la quantitat especificada en l'impost sobre la renda personal, com els treballadors a Rússia sovint se'ls paga en efectiu a la mà a través de l'empresa.\nLes consultes sobre els dipòsits existents (si n'hi ha).\nOfici de l'ocupador amb capçalera de l'empresa indicant que les dades dels empleats: la posició, la mida del salari, l'antiguitat, amb la signatura del cap i cap de comptabilitat, així com amb el segell de l'empresa.\nLa propietat del seu propi negoci es proporciona un certificat de registre de l'empresa i els documents pertinents per a demostrar que és el propietari o co-propietari.\nCertificat de la propietat de béns arrels al país de residència, indicant la superfície total de les instal · lacions i la manca de qualsevol gravamen (si posseís béns arrels).\nDisposició del Tractat a la propietat comprada a Espanya (contracte signat pel comprador i el venedor abans de fer la compra i la venda a la presència d'un notari i que conté tots els termes i condicions de l'operació).


amb M. Carlas i E. Muñoz\tÉs un podcast de salut i nutrició pensat per ampliar els nostres coneixements de nutrició i dietètica i per millorar la nostra manera d'alimentar-nos. Cada Respostes que alimenten dona informació, promou bons hàbits dietètics i fa suggeriments gastronòmics... En definitiva, un espai per cuidar la dieta i la salut. Un podcast amb Magda Carlas i Esther Muñoz. Si vols enviar idees, propostes i comentaris, escriu a respostesalimenten@rac1.net\nDe vegades veiem la pell com un simple recobriment del nostre cos que va canviant amb el pas del temps. Però la veritat és que la pell és molt més que això: és fonamental per a la vida, i la dieta hi té molt a dir. Hi ha alguna manera de menjar que faci tenir una pell en forma? Cal eliminar alguns aliments per no tenir problemes? Existeix alguna dieta per tenir menys "arrugues"? Com s'ha de protegir la pell de la irradiació solar? Aquestes i altres preguntes es responen en aquest podcast, dedicat al nostre òrgan pes pesant: la pell.\nDes de sempre hi ha hagut un munt de mites i tòpics entorn del tema dels aliments afrodisíacs, de les receptes màgiques per tenir moments intensos... I és que, esclar, estaria molt bé que la dieta fos una aliada en aquest tema. Però què hi ha de veritat en l'eficàcia dels aliments afrodisíacs? És possible augmentar el desig sexual amb l'alimentació o tot és mentida? Cal fer una dieta específica per triomfar en la intimitat? Aquestes i moltes altres preguntes es responen en aquest podcast, que encara que no ho vulguem admetre, ens interessa més del que sembla...\nSi ets de les persones que ja han tirat la tovallola pel que fa al tema del pes de cara a l'estiu, és molt possible que aquest podcast t'ajudi. És veritat que cal perdre pes a poc a poc i començar molt abans, però això no vol dir que quan falten un o dos mesos per a les vacances no s'hi pugui fer res. Es poden posar en pràctica tota una sèrie de mesures dietètiques i d'exercici que no faran miracles però que ens ajudaran a arribar a l'estiu d'una altra manera. Evidentment sense perdre la salut. Què podem fer quan ens volem aprimar i només tenim unes setmanes per aconseguir-ho? És possible alleugerir el pes sense passar molta gana? En aquest podcast trobaràs les respostes que necessites. Al cap i a la fi, millorar ja és tot un èxit!\nEstà entre el mite i l'evidència científica però el cas és que cada primavera hi ha una quantitat important de persones que pateixen el que es coneix com a astènia primaveral. Cansament, estat d'ànim baix, poques ganes de fer res, mal de cap, debilitat... En definitiva tot un malestar que ens pot amargar la vida. Hi ha alguna manera de menjar que ajudi a sentir-nos millor? És potser qüestió de vitamines o d'incorporar algun aliment en especial? O es tracta més d'un tema psicològic?... Aquestes i altres preguntes es responen en aquest podcast on l'astènia primaveral serà la gran protagonista. Després d'escoltar-lo, potser la teva primavera tindrà molta més energia...\nSi hi ha un grup d'aliments que ha creat controvèrsia els últims temps són els làctics, i més encara la llet. Ha passat de ser un aliment estrella de la nostra dieta a un element sota sospita. Però és realment imprescindible, la llet? Els làctics són dolents per a la salut? Quina és la llet més saludable? Què és un iogurt en realitat? Aquestes i moltes altres preguntes es responen en aquest nou capítol en què es parla dels pros i contres dels làctics. I és que de vegades les coses no són blanques o negres.\nL'aigua és l'element vital més important del cos i de la dieta. Mes del 50% del nostre cos és aigua. Som aigua i no podem viure sense ella. Però sabem realment les característiques que té l'aigua que prenem? Sabem què és l'aigua mineral natural? Podem distingir entre les aigües envasades? És veritat que l'aigua aprima o és un mite? Quina és la millor aigua per a la salut? Aquestes i moltes altres qüestions es tracten en aquest podcast de 'Respostes que alimenten' en què l'aigua serà la gran protagonista, amb Magda Carlas i Esther Muñoz.\nFa més d'un any que estem sota els efectes de la pitjor pandèmia de les últimes dècades. En aquestes circumstàncies val la pena saber com ens hem de cuidar i, òbviament, com hem de menjar. Existeix una alimentació anti-covid-19? Hi ha aliments antivirus, que serveixin per immunitzar-nos, una mena de farmaciola nutricional? És veritat que el pes influeix en l'evolució de la infecció? Aquestes i altres qüestions es tracten en aquest tercer podcast de 'Respostes que alimenten'; una bona ajuda perquè la teva alimentació sigui la més adequada en temps complexos. Amb Magda Carlas i Esther Muñoz.\nHi ha una realitat que es repeteix anualment: amb l'inici del nou any un munt de persones començaran les més variades dietes amb l'objectiu de perdre pes, però la majoria el tornaran a recuperar. Per què fem sempre el mateix si sabem que no funciona?, i el més important: per què a la llarga no funcionen les dietes? Aquest és un tema etern que val la pena revisar. En aquest podcast parlarem de tot allò que fa que les dietes no funcionin. Potser després de sentir-lo ja no tornareu a fer dieta...\nLa pandèmia ha canviat la nostra vida en molts aspectes i sovint la nostra forma de treballar. Des de fa gairebé un any, un percentatge molt notable de la població treballa des de casa, moltes vegades tots els dies de la setmana. Davant d'aquesta realitat la pregunta és: cal menjar diferent si estem clavats tot el dia davant la pantalla?, hem de prendre més vitamines o menjar menys d'algun tipus d'aliment?, el fet de no desplaçar-nos fa que necessitem menys energia?, i si no podem deixar de picar? Aquestes qüestions i d’altres de similars són el que tractarem en aquest podcast: com cal menjar quan el teletreball és la nostra nova forma de treballar.\nEp 42: 'Nobody knows you when you are down and out' - Eric Clapton - Es produeix el crac del 29 (24 d'octubre)\nOxigen - Podcast\nCapítol 11: La cultura\nBarcelona 2025 - Podcast


indústria editorial | Interacció\nInici indústria editorial\nPublicat per Centre d'Informació i Documentació el 13/12/2013 - 11:59\nPublicat per Centre d'Informació i Documentació el 12/09/2013 - 13:25\nEl pensador Gabriel Zaid fa en aquesta obra una radiografia de la situació cultural a Mèxic. Presenta un panorama desolador, marcat per les carències i pel malbaratament d’unes institucions culturals i educatives sobre dimensionades que no han contribuït a elevar el nivell cultural del país. Però tot i el seu to crític, l’autor no es mostra derrotista i aposta per portar a terme accions petites, modestes i quotidianes que fomentin la llibertat d’esperit, la creativitat, la lectura i que puguin ser el detonant per assolir reptes més importants i elevats. Ofereix nombrosos suggeriments per aplicar el sentit comú i posar ordre a la situació sense necessitat d’emprar molts recursos. Pensa que és imprescindible retornar a la gent del carrer la capacitat d’iniciativa amb només una intervenció oficial mínima, oportuna i sensata.\nPublicat per Centre d'Informació i Documentació el 01/07/2013 - 13:31


Els Visas: VIA SECOURISTES\nDIJOUS, 03 DE SETEMBRE\nAquesta setmana, abans que no s’acabin les vacances i tingui els horaris mes reduïts, tinc ganes de fer una d’aquelles escapades ràpides al Pirineu, (si aquelles que els companys es neguen a venir per no fer una quilometrada).\nPerò la via que vull fer tot i ser curta bé val l’esforç. La via "secouristes" al Canigó.\nFaig la crida com tinc per costum i el resultat es el de sempre, que si ja l’he fet, que si molts quilometres, vaja que com sempre l’única persona que segueix els meus plans es l’ Isabel que accepta el repte, (tot i haver sortit el dimecres).\nSortim a les set com fem sempre i tot i aturar-nos a Puigcerda per esmorzar, a les deu estem al pàrquing que hi ha al final del tram asfaltat de la pista de Marialles.\nAquest esta quasi ple. Nosaltres preparem el material i comencem l’aproximació, però hi ha quelcom que no encaixa. Les ressenyes que hem vist parlen d’una pista que baixa en direcció al “Coll del cavall mort” , però aquesta no baixa sinó que puja !!!.\nAmb la mosca darrera l’orella pugem fins el coll i ales hores veiem la pista que baixa, (hem fet el passerell !!!). Resulta que hem aparcat al parquing del “Coll de Jou” en lloc de fer-ho al de “la Rende” que es el que diuen les ressenyes. A pi que cal seguir les indicacions i anem trobant tot tal com diuen. Les runes de la cabane Moura, els torrents, el pont , el pas equipat, vaja tot fins el peu de via.\nCal dir que la marrada no ha estat del tot real perquè baixant per la pista hem vist que la carretera esta tallada per una barrera just sortint del “Coll de Jou” o sigui que de totes formes ens calia fer la caminada , si o si. (actualment no es pot pujar fins el pàrquing de la “Rende”).\nParlant de la via, ens ha costat trobar el peu de via (hi ha dos parabolts) i hem pujat molt per la vira, fins dalts de tot, aleshores en no veure res, hem tornat i a l’altura del primer arbre (pujant) hem vist a la dreta la reunió 0.\nEls cinc primers metres de la via , crec que son els més difícils, ja sigui perquè estàs fred , ja sigui perquè rellisquen o perquè la primera assegurança esta un xic alta, però es fa bé apretant. La tirada bonica i amb tendència a l’esquerra fins a posar-se dins d’un díedre.\nLa segona tirada , díedre amunt, i amb la roca menys relliscosa, el tram més espectacular és la superació d’un petit sostre, no gaire difícil però on cal tibar.\nLa tercera tirada segueix per l’estil, díedre i en direcció a un sostre que aquesta vegada evitarem sortint per l’esquerra, el tram més difícil de la tirada es el tram final, per entrar a la reunió.\nAquí el tipus d’escalada canvia, deixem el díedre i enfilem per una placa i poc desprès entrem en un canaló amb moltes incrustacions de quars que li donen un aspecte i un tacte diferent.\nLa cinquena tirada és la més fàcil, però també la menys assegurada, un parabolt en 35 metres, això si, amb un rocam de primera.\nLa sisena tirada és molt complerta i la millor de tota la via, segueix un díedre, no gaire difícil, fins un arbre situat just al final, el darrer tram presenta una bavaresa a assegurar molt maca.\nLes dificultat ja s’han acabat però encara ens resten uns 30 metres fins una reunió i un flanqueig de 10 metres més fins un collet darrera del que trobarem el rapel.\nSembla que les dificultats s’han acabat però nosaltres en hem liat i hem baixat per la primera canal on hem de fer dos ràpels, (per sort muntats).\nUna vegada a nivell de riu tan sols resta desfer el camí fins el “coll de cavall mort”, on nosaltres per saber si a dalt hi ha el pàrquing hem pujat a comprovar-ho i hem baixat per la pista. Aleshores arribant on teníem el cotxe , hem vist la barrera i en ham pogut treure el sentiment de “passerell”.\nPer no aturar-nos per França que les “birres” son més cares, hem apretat fins a Puigcerda on hem pogut fer la cervesa amb braves i agafar forces per fer el tram final fins a casa.\nHan estat catorze hores, de casa a casa però l’activitat s’ho mereix.\nPublicado por Els Visas en divendres, de setembre 04, 2020


agora: No puc enviar missatges.\nNo puc enviar missatges.\n◄ Posició de blocs desconfigurada\nDesactivat mòduls? ►\nRe: No puc enviar missatges.\nper ANTONI GINARD LLADO - divendres, 4 de desembre 2015, 00:31\nHola M Dolors,\nA l'administració del mòdul de documents s'indica quins grups tenen accés als documents i quins els poden editar. En aquests moments, per a totes les categories, teniu indicat que només poden accedir als documents els usuaris no registrats i que només els poden editar els administradors.\nEl que hauríeu de fer és editar les categories i afegir els grups que han de tenir accés a cada una d'elles. Això es fa des d'aquesta pàgina (has d'entrar com a administradora):


Xevi Verdaguer: "Menjar sense gluten no vol dir menjar sa"\nBarcelona. Diumenge, 16 de juliol de 2017. 05:00\nActualitzat: Divendres, 7 de setembre de 2018. 11:07\nXevi Verdaguer (Vic, 1972) és fisioterapeuta des dels 21 anys i va ser el primer català a estudiar Psiconeuroimmunologia per tenir una visió holística de la salut humana i ajudar els pacients que busquen alternatives a la medicina convencional. És un apassionat de l’esport, però també de l’alimentació, el mindfulness i de la gent que l’envolta. Ens trobem amb ell abans de dinar, quasi a les 15 hores i prop del plató de TV3, on farà a la tarda la seva secció de cada dimecres, La fórmula Xevi.\nÉs dolent dinar tan tard?\nSeria ideal que fos entre les 12.30 i les 14 hores, però si almenys mengem a poc a poc...\nÉs important menjar sense presses?\nSí, i no menjar dret i fer-ho acompanyat. La gent que tanca bé la boca pot mastegar més a poc a poc que els que la tanquem malament perquè masteguem més ràpid i empassem abans.\nHem de fer exercici?\nEls pilars per mantenir, prevenir o millorar la salut són l’alimentació, l’exercici físic, la gestió emocional i la relació que tenim amb el sol perquè s’ha de dormir de nit. Hi ha persones que identifiquen tenir salut amb el pilar de l'alimentació i fan molt bé el tema alimentari, però, en canvi, no fan exercici físic o dormen poques hores. Potser no es troben bé de salut i mengen d’una forma envejable.\nEns estàs dient que per molt que mengem bé, si no fem esport, podem trobar-nos malament?\nDe vegades és millor no fixar-se obsessivament en un aliment perquè no et falti i fer una mica bé tots els pilars. Jo intento ser respectuós amb l'alimentació del meu fer i desfer senzill de cada dia, intento sumar moltes coses bé; però també m’agrada molt fer exercici físic. Prefereixo donar-me permís a saltar-me l’alimentació amb el gluten, per exemple, i no deixar de fer exercici físic perquè, si en fas, et millora l’òxid nítric, la circulació, els processos de recuperació del cos, la nostra microbiota...\nFer exercici físic millora uns bacteris que ens afavoreixen a no tenir depressió\nCom percebem la millora de la microbiota intestinal?\nJa sabem que quan fem exercici físic la microbiota ens millora els ràtios d’uns certs bacteris que tenim, que ens afavoreixen a no tenir depressió, sobrepès, diabetis, problemes cardiovasculars... Tot això, quan fas exercici físic, millora.\nO sigui, que hi ha beneficis a nivell de salut que només aconseguim amb l’exercici?\nL’esport és molt bo perquè, a banda d’això, produeix en el primer cervell gaba, serotonina, endorfines... i això, per al primer cervell és fantàstic, però al segon cervell —l’estómac— ens millora la diversitat bacteriana i ens allunya del mecanisme que ens portaria a patir sobrepès, diabetis o resistència a la insulina, és a dir, ovaris poliquístics, acne... Aquest canvi en la microbiota el podem aconseguir fent exercici físic. Hem de menjar bé, però també fer esport.\nEns serveix qualsevol tipus d'esport?\nNo tots els esports són igual de sans. Hem vist que la gent que fa exercici d’alta intensitat tenen problemes amb vòmits o diarrees i no acaben les curses. La majoria de gent que fa maratons i abandona ho fa per problemes digestius. Els lavabos d’una marató estan plens de diarrees. És excés. A partir del 66% de la quantitat màxima d’oxigen, ja comencen a activar-se en excés les hormones d’estrès que són les que provoquen aquest desequilibri intestinal. Això passa quan ja no pots parlar amb el del costat quan estàs corrent.\nQuan comences a ofegar-te és quan comences a malmetre l'intestí\nSí. És a partir d’aquest moment que comences a malmetre l’intestí. Si tu estàs amb aquest ritme, és que ja estàs a molt més del 66%. Si vas sempre a aquesta intensitat, hauràs de cuidar molt més el teu intestí. No vagis a intensitats tan altes si vols tenir una activitat física que millori la teva salut intestinal.\nLlavors, no hem d’obsessionar-nos tant amb cada cosa?\nAmb gent que té malalties inflamatòries, s’ha vist que si fan exercici físic, milloren els paràmetres inflamatoris. És curiós amb la gent que té artritis i els diuen que necessiten repòs. Ara s’està veient que ha canviat molt el paradigma perquè s’ha vist que fer exercici físic et redueix les substàncies inflamatòries sempre que el facis mitja hora al dia i sis dies a la setmana. No cal que et falti l’aire, pots fer footing o bicicleta xerrant amb qui tens al costat.\nQuè passa amb els esportistes d’elit?\nLes persones que fan exercici d’alta intensitat han de tenir millor els intestins que la resta de gent.\nS’ha de dormir bé, gestionar les emocions i alimentar-se d’una forma sana\nS’han de cuidar més pel que fa a l'alimentació?\nExacte. Són persones que han decidit fer un tipus d’esport amb una intensitat que no beneficia l’intestí i és més fàcil que tinguin vòmits o diarrees. S’ha de dormir bé, gestionar les emocions i alimentar-se d’una forma sana. Hi ha gent que ja té una infamació constant a l’intestí i són els que més s’han de cuidar.\nS’ha de dormir bé, de nit perquè durant el dia et toqui el sol; si hi ha situacions d’estrès, s’ha de poder fer mindfulness o teràpia breu que t’ajudarà. I amb el tema alimentari, menjar poc gluten, menjar aliments fermentats i prebiòtics que ajuden a créixer els bacteris. Això és el que a tots ens va bé.\nCom influeix aquesta sobrecàrrega de l’intestí als esportistes?\nArriba un punt en què els esportistes perden la motivació perquè deixen de fabricar la dopamina. Caure en una desmotivació, té molt a veure amb l’intestí.\nQuè estem fent malament si anem restrets?\nAixò és la conseqüència final d’una bona o mala digestió. Pots saber si estàs bé o no perquè el normal és que tinguis uns bacteris que generin gasos sense pudor a l’intestí i uns altres al còlon que en generen amb pudor. Per tant, el normal seria que tinguessis dels dos tipus de gasos. Entre 10 i 20 al dia, depèn de si has menjat més fibra o més proteïna, però si menges equilibradament, n’has de tenir dels dos.\nAmb els gasos i les femtes pots saber si tens un bon equilibri en els bacteris\nQuè passa si fem una dieta basada només en vegetals?\nHi ha gent que és vegana i només té pets sense pudor. Han de menjar proteïnes vegetals. Amb els gasos pots saber si tens un bon equilibri en els bacteris. També ho pots saber amb la forma de les femtes. Si fas caca en boles o vas restret, probablement et falti fibra o serotonina. La gent que fa caques pastoses o líquides, moltes vegades són perquè tenen problemes d’intoleràncies. I la gent, sovint, no s’hi fixa prou, només amb els nens.\nSovint, ens costa mirar-nos a un mateix.\nLa gent es preocupa quan fa tres dies que no va de ventre. De vegades vas de ventre tres vegades al dia i fas caques pastoses i no hi has posat tanta importància. Han de sortir xurros allargats i s’han d’enfonsar perquè si floten, és que hi ha massa metà, un gas que dona problemes de falta de serotonina i restrenyiment.\nSí. Són gent que no dormen bé, que tenen ànsia per menjar dolços... Quan deixes de menjar aliments que fabriquen metà al colon, comença a millorar la serotonina i tens menys angoixa. Per això és tan important que els estudis siguin personalitzats. A través dels gasos i de com surten les femtes, com que l’intestí està relacionat amb el primer cervell, de seguida saps com pot estar aquesta persona emocionalment.\nÉs molt normal trobar persones que tenen el colon irritable que tenen problemes de depressió o angoixa\nNo estem acostumats a relacionar emocions amb salut.\nÉs desconeixement. Quan tractem pacients crònics és molt normal trobar persones que tenen el colon irritable que tenen problemes de depressió o angoixa. O persones que tenen problemes de restrenyiment i tenen problemes de dolors menstruals, ànsia per menjar dolços i se senten tristos i cansats.\nEns falta consciència?\nFins a l’any 2000 no es va veure que l’ADN dels bacteris millora el primer cervell. Ho van provar amb rates. Les que no tenien microbiota, tenien els nivells de serotonina pels terres. Aquest neurotransmissor es relaciona amb problemes de restrenyiment, colon irritable o amb problemes de depressió i angoixa, dormir malament o tenir dolors crònics. La gent que no tenia bacteris, tenia la serotonina per terra. En donar els bacteris a les rates, van veure que la serotonina millorava.\nO sigui que els nostres bacteris influeixen en el nostre humor?\nCada vegada, els estudis que van sortint ens van dient quins bacteris milloren un neurotransmissor. Amb això, les malalties psiquiàtriques, els dolors crònics i problemes emocionals, avui dia ja tenen solució.\nPots tractar el teu estat emocional millorant aquells bacteris que fabriquen serotonina\nTractant-los des de les emocions?\nSí. Pots tractar el teu estat emocional millorant aquells bacteris que ja se sap que fabriquen serotonina. Quan comences a notar que les caques s’enfonsen i que vas al lavabo regularment cada dia, comences a dormir bé i a no tenir dolors menstruals és perquè alguna cosa està canviant.\nEns estàs dient que els dolors de la regla no haurien de ser habituals?\nLes noies poden saber que tenen aquest excés d’estrògens amb símptomes com l’ànsia per menjar dolços, dolor menstrual, fan mal les cames, els genolls, les lumbars, sensibilitat a les mames, mal de cap, estàs trista... Això és que tens excés d’estrògens i, per tant, un excés de la fabricació d’hormones d’estrès.\nEls canvis d'humor que tenim durant el cicle també és a causa d’aquest excés?\nLes dones amb excés d'estrògens també tenen problemes de nerviosisme. És curiós que quan es regula el cicle menstrual i marxen els dolors, les dones descansen més bé, estan de millor humor, no tenen ànsia per menjar dolços i anímicament estan més estables. Les hormones estan interactuant amb els dos cervells. Si tu tens bona salut hormonal, l’intestí estarà bé i el cervell també. Com més diversifiquem, tot es torna més complex. No podem dir només que deixis de menjar gluten.\nNo serveixen les mateixes pautes per a tots.\nSi ens obsessionem a fer molt bé i amb molta regularitat l’exercici físic, ens pot perjudicar; igual que obsessionar-nos a fer una alimentació perfecta, que et pot condicionar perquè no pots anar a tal restaurant o a dinar fora de casa.\nSi t'agafes la vida d'una forma obsessiva, estàs més lluny de tenir una vida sana\nEt torna a generar estrès.\nSi t'agafes la vida d’una forma obsessiva, sigui el que sigui, estàs més lluny d’aconseguir que et canviï la vida i de tenir una vida sana. En canvi, quan ets flexible i fas tot una mica bé, té molt valor encara que un dia dinis una fideuà.\nSi ja fas una alimentació saludable, no passa res, doncs, perquè un dia no mengis tan sa?\nJo normalment menjo aliments ecològics, però, per exemple, a la Garrotxa, si coneixes els productors i com tracten el producte, no té per què portar l’etiqueta ni que em digui que és ecològic.\nLlavors, també és important la proximitat del producte?\nSí perquè, a més, el hàndicap que tenen és que si tu reculls la fruita verda per portar-les a l’altra banda del món, les fruites, quan maduren, fabriquen uns fitoquímics que es diuen polifenols, que a nosaltres ens augmenten la capacitat antioxidant i ens milloren els problemes vasculars, el sistema metabòlic, l’intestí... Les plantes fabriquen aquests polifenols a mida que van madurant. Ho fan per protegir-se dels microorganismes del seu voltant.\nLa fruita, millor madura?\nQuan tu menges fruita i verdura que està madura, aquella planta n’ha fabricat per protegir-se del seu entorn. Si tu vius entorn d’aquella planta, també et protegirà a tu, però si l’agafes verda de l’altra punta del món, encara no ha fabricat el polifenol per protegir-se d’aquells insectes que tenen allà, que són diferents dels que hi ha aquí. Si, a més a més, te’l prens verd, encara té molta menys quantitat.\nLes fruites i verdures dels supermercats habituals solen ser de fora.\nLes grans superfícies ho han de fer d’aquesta manera i han de garantir que aquell producte tingui una data de caducitat posant-hi els conservants perquè duri aquest temps.\nSi un dia no pots menjar ecològic, no passa res\nTambé és cert que hi ha diferents supermercats que estan introduint diversos productes ecològics. Ens en podem refiar?\nCada vegada hi ha una major demanda per aquests tipus de productes més respectuosos i, en un futur, aquests productes complementaran els que ells també ofereixen a un altre tipus de clientela. Però si un dia no pots menjar ecològic, no passa res. Agafa-t’ho amb tranquil·litat!\nI més ara a l’estiu, que marxes de viatge i no perdràs temps buscant llocs que cuinin tan saludable.\nHe sentit gent dir que 'no vaig a Itàlia perquè la pasta està molt bona i m’engreixaré'. Has d’anar a Itàlia i menjar aquella pasta tan bona. Això sí, sempre salvant la gent que és al·lèrgica o intolerant.\nPer la gent que no tenim al·lèrgies i no som intolerants, és igualment recomanable menjar sense gluten?\nEls cereals que porten gluten, porten uns altres components que no és el gluten, però que generen l’inici d’una inflamació al nostre intestí. Com que a mi m’agrada fer esport amb una mica d’intensitat, que també el genera, prefereixo no menjar gluten. Al final, el gluten és un factor de càrrega inflamatòria.\nPer què hi ha persones que encara que mengin bé, se senten inflades?\nMenjar gluten free no garanteix menjar sa, perquè quan vas a una gran superfície a comprar productes sense gluten que venen envasats en bosses de plàstic, porten conservants i sucres o edulcorants que el converteixen en un producte que no és precisament sa encara que sigui lliure de gluten. Menjar sempre així, amb coses processades, conservants, edulcorants i sucres, no va bé.\nPots menjar brioixeria industrial sense gluten i empitjorar de salut i engreixar-te\nÉs saludable la brioixeria ecològica?\nTu pots comprar brioixeria ecològica gluten free, però aquests productes, alhora, també porten oli de palma refinat, greixos hidrogenats i sucres. Això, que un celíac pot menjar, és un aliment porqueria. Pots menjar brioixeria industrial sense gluten i empitjorar de salut i engreixar-te.\nSi dormim malament...\nLes noies haurien de dormir més de set hores i els nois més de sis i de nit per estar en contacte amb el sol de dia. Si no ho fas així, el cervell no fabrica la melatonina, que és l’hormona que comencem a fabricar quan cau la llum i ens ajuda a regenerar, a neutralitzar l’estrès oxidatiu, a recuperar la memòria... Això només passa a les nits.\nI les persones que treballen de nits?\nSi dorms de dia, i després a la nit demanes hormones d’estrès perquè estàs treballant, és antinatural. Les persones que fan torns ho pateixen. Uns es prenen antidepressius naturals i d’altres ansiolítics per intentar compensar aquesta alteració del bioritme.\nSi ens costa dormir és perquè no fabriquem melatonina?\nLa melatonina la fabriquem a partir de la serotonina. Si et costa dormir, pot ser que no fabriquis serotonina a l’intestí. Has de veure com vas de ventre. Nosaltres recomanem un estudi personalitzat per veure quins bacteris et falten.


Consells - FARMACIA LA VILA\nQuan arriba la primavera, moltes persones experimenten una sensació de debilitat i falta de vitalitat generalitzada, tant física com intel·lectual, que redueix la capacitat per treballar i fins i tot realitzar tasques senzilles. És el que es coneix com astènia primaveral.\nLa astènia no apareix després de fer un esforç, sinó durant la nostra activitat diària. És més comú en les dones que en els homes i es presenta especialment entre els 20 i els 50 anys.\nL’astènia primaveral es caracteritza per símptomes molt diversos: tristesa sense causa aparent, to vital baix, pèrdua de gana, falta de memòria i dificultats per concentrar-se, mal de cap, trastorns del son, irritabilitat i disminució de la libido, entre d’altres.\nL’astènia primaveral és de caràcter lleu i remet al cap de pocs dies sense necessitat de tractament.\nNo es coneixen les causes de l’astènia primaveral, però sembla que pot estar relacionada amb el canvi climatològic, els processos al·lèrgics en les persones propenses i els cicles hormonals.\nDesprés de l’hivern, els canvis d’horari (l’avançament de l’hora), les modificacions ambientals (amb altres condicions de llum i pressió atmosfèrica) i l’adopció d’altres rutines (a causa del bon temps ja que es fa fosc més tard) poden alterar l’organisme, fent disminuir la producció d’endorfines, que són les hormones del benestar. A més, l’augment d’hores de llum altera la segregació de melatonina, una hormona que regula el son. També poden influir les al·lèrgies a pòl·lens, molt freqüents en aquesta època de l’any.\nPortar una vida saludable i ordenada és la base per enfortir el nostre organisme i les seves defenses, evitant que els factors externs minin la nostra energia.\nL’astènia es pot prevenir seguint alguns consells molt senzills:\nIntenta dormir vuit hores diàries, o les que siguin necessàries per sentir-te descansat, i procura ser regular en l’hora d’anar-te’n al llit.\nSegueix una dieta equilibrada i variada, enriquida en vitamines i minerals. A vegades pot ser útil una aportació vitamínica o mineral complementari, que pots trobar a la farmàcia.\nMantingues el cos hidratat ingerint uns dos litres d’aigua al dia. La ingesta d’infusions i sucs ajuda també a aconseguir una bona hidratació.\nRealitza exercici moderat al menys durant 30 minuts al dia.\nRoman a l’aire lliure i absorbeix la llum del sol.\nRealitzar activitats que t’agradin. Donat que l’astènia primaveral provoca desmotivació en general, convé intentar superar la sensació de cansament i falta d’energia realitzant activitats que resultin agradables. D’aquesta manera l’ànim s’eleva i es combat més eficaçment el període transitori de tristesa primaveral.\nSi l’astènia no desapareix en poques setmanes, el més convenient és anar a el metge per obtenir un diagnòstic precís.\nFonts: Col.legi de Farmacèutics de Barcelona; Sociedad Española de Medicina de Atención Primaria (Semergen); Sociedad Española de Medicina de Familia y Comunitaria (semFYC)


Actualizada 30/06/2017 a las 12:48\nEl forrellat es despassava de bon matí, però la porta de fusta sempre havia de deixar-se ajustada. “Que no entrin mosques”. La calor.\nDurant segles s’havia obeït aquesta consigna i potser per això a l’entrada de les cases sempre hi feia fresca. Els vells s’hi passarien l’estiu. Sempre asseguts en una cadira de bova, sense més distracció que una pala de matar mosques de color estrident. A mi se’m figuraven els guardians de la migdiada.\nRes ni ningú els destorbaria de la seua missió silenciosa i secreta. Un foraster hauria jurat que el carrer era desert, però uns ulls misteriosos l’escrutarien des de la penombra. A aquelles hores, el poble era tan inquietant com un quadre de Chirico. La letargia dels gossos contribuïa a crear una atmosfera irreal. El temps semblava deturar-se, com si la vida es concedís una treva. O potser és que a més de 37 graus només es pot sobreviure. “Un, dos, tres, pica paret”. Fins i tot la canalla jugava a càmera lenta. El nostre estiu tenia regust d’anís infernal.


Els ports invertiran 15 milions per a recuperar el litoral de València, Gandia, Castelló i Almassora - À Punt\nEls ports invertiran 15 milions per a recuperar el litoral de València, Gandia, Castelló i Almassora\nSeran els primers d’Espanya a reinvertir part dels beneficis en les ciutats on operen. També finançaran la línia 10 del metro de València.\nImatge d'arxiu del port de València, amb nombroses grues i contenidors al fons / Autoritat Portuària València\n29 de març 2021 - 14:20\nQuinze milions per a regenerar el litoral de València, Gandia, Castelló de la Plana i Almassora. És el compromís de Ports de l’Estat, que també finançarà unes altres infraestructures, com ara la línia 10 de Metrovalencia o el parc de Desembocadura al costat de Natzaret, segons ha anunciat el president de la Generalitat, Ximo Puig, després de reunir-se amb els responsables dels ports valencians i del govern espanyol.\nEl cap del Consell ha sol·licitat als ports valencians la millor "integració entre les instal·lacions portuàries i la ciutat, que incrementen la seua vinculació amb l'entorn, compartint els seus beneficis amb la societat".\nEl port de València restaurarà a partir de l'octubre les dunes de la platja de la Creu, al Saler\nPer això, en la trobada entre els presidents de les autoritats portuàries de València, Castelló i Alacant, el president de Ports de l'Estat, Francisco Toledo, i el conseller d’Obres Públiques i Mobilitat, Arcadi España, els responsables dels ports s’han compromés a destinar part dels seus beneficis a les ciutats on s'ubiquen i implicar-se en el seu entorn, de manera que seran els primers ports d'Espanya a invertir en els voltants.\nMillor resposta a la crisi\nAixí mateix, en la trobada s'ha posat de manifest que els ports valencians estan responent millor a la crisi econòmica derivada de la pandèmia que els de la resta de l'Estat, tant en trànsit com econòmicament.\nEn aquest sentit, Puig ha destacat l'augment del 13,3% de les exportacions que han eixit des del port de València el gener i febrer. Des del seu punt de vista, aquesta xifra evidencia "com les exportacions estan tirant de l’economia”. El president de la Generalitat ha destacat “la fortalesa” d'aquest sector, que considera “decisiu” per a l’economia valenciana en un moment tan complicat com l'actual i que permet impulsar sectors com el ceràmic i agroalimentari.


El seu ús ha crescut molt fora de l’àmbit turístic i posa a prova la convivència entre mitjans de transport\n6 min. Barcelona 10/06/2018 20:46\n987x555 El boom del patinet elèctric\nN’hi ha prou amb un minut d’espera en un semàfor del carrer Urgell, a l’Eixample de Barcelona, per veure com han proliferat els patinets elèctrics. Se’n poden veure pràcticament per tot arreu, però sobretot pels carrils bici. Segons els experts, que segueixen molt de prop el boom de patinets que viu Barcelona, han vingut per quedar-se amb aquest format o amb d’altres de similars. Per això, i en previsió de possibles conflictes, l’Ajuntament ja aplica una normativa que els impedeix anar per les voreres -a l’espera que acabi, també, la moratòria que farà baixar les bicicletes- i que especifica, en funció del tipus de patinet, quins són els seus àmbits de circulació. Ara comparteixen espai amb les bicicletes, cosa que alguns ciclistes consideren perillosa per la diferència entre les velocitats que poden assolir uns i altres -hi ha patinets que, tot i tenir la velocitat de circulació acotada, podrien superar els 40km/h-. Si fa anys aquesta mobilitat s’associava als turistes, el patinet sedueix, cada cop més, els autòctons. A Barcelona i a moltes altres ciutats europees.\n“L’escola dels nens ens quedava lluny i no teníem bona combinació en transport públic, així que vam optar per comprar dos patinets”, explica Elisabet Collellmir, convençuda que és una opció de futur: el plegues i ocupa poc espai, el pots guardar a qualsevol lloc, no contamina i, a més, no arribes suat al lloc de destí. Des que aquesta família els fa servir els aturen sovint pel carrer per fer-los preguntes sobre com funcionen. “Això anirà a més”, assegura Carme Miralles, que és professora de geografia de la UAB i experta en mobilitat i que apunta que els mitjans de transport d’aquestes característiques són el futur de les ciutats. “És una punta de llança que ens serveix per visualitzar els futurs, perquè els futurs s’articulen en petits canvis del present”, diu Miralles, que té clar que al segle XXI no continuarem destinant tanta energia no renovable a l’automoció com es va fer en el segle passat i que, per això, creixerà l’ús de vehicles de baix o nul consum energètic, com el patinet o la bicicleta. De fet, els desplaçaments per dins de la ciutat ja es fan majoritàriament en modes no motoritzats -sobretot, a peu-. El govern municipal posa en valor, en aquest sentit, que l’esforç que s’ha fet per millorar i estendre els carrils bici ha servit per fomentar aquests canvis. “Vam decidir regular-ne l’ús per blindar possibles conflictes i equilibrar l’ús de l’espai públic”, explica Adriana Malé, que és coordinadora tècnica de la gerència de mobilitat i infraestructrues i va treballar en la redacció de la modificació de l’ordenança de circulació que es va aprovar l’any passat. El primer pas va ser encarregar a la UPC una classificació d’aquest tipus de vehicles, que es va fer en tres categories. A la primera hi ha els vehicles més petits, des dels patinets fins a la roda elèctrica, mentre que en la segona hi ha els patinets més grans i els segways i en la tercera els cicles de més de dues rodes que es fan servir per a l’ús personal o comercial.\nLa normativa estableix, en el cas dels patinets elèctrics, que poden circular pels carrils bici, pels carrers de plataforma única i pels parcs. Si poden anar a més de 20 km/h, també per les calçades limitades a 30. També es limita la velocitat màxima a la qual poden circular, que només pot arribar als 30 km/h en carrils bici segregats o calçades. En carrils bici no segregats no poden superar els 10km/h. Aquest és el punt que, si no es compleix, provoca conflicte amb els ciclistes. L’ordenança fixa que l’edat mínima per conduir-ne un són els 16 anys. El casc és obligatori en els models més grans i s’aconsella, també, en els petits. L’ordenança és més restrictiva quan els patinets es fan servir per a una activitat econòmica, com una ruta turística.\n651x730 El boom del patinet elèctric El boom del patinet elèctric\nAdriana Malé remarca que Barcelona ha sigut “pionera” en l’elaboració de la normativa, i que es va decidir fer-la després de comprovar que no hi havia referents en els quals inspirar-se. A San Francisco, per exemple, on aquests vehicles han viscut un autèntic boom, la regulació està ara en el centre del debat. L’Ajuntament de Barcelona encara no disposa de dades que puguin demostrar si l’ús del patinet està traient motos i cotxes de la circulació. L’únic que consta són els vehicles d’aquest tipus que s’utilitzen amb finalitat econòmica -que estan obligats a registrar-se-. N’hi ha 60 dels més petits i 526 dels més grans -aquest grup inclou els segways.\nLa tendència a l’alça d’aquests vehicles la confirmen des de l’Associació de Mobilitat i Turisme Sostenible de Barcelona (MiTS). “Cada cop hi ha més interès per aquesta mobilitat”, explica el vicepresident de l’entitat, Robert Pertiñez. L’associació no inclou empreses dedicades a l’ús comercial del patinet. “El que volem és garantir les bones pràctiques: que no en condueixen els menors de 16 anys, que no se circula a més velocitat de la permesa...”, explica.\nEl professor agregat dels estudis d’economia i empresa de la UOC Hug March alerta que el problema es donaria, sobretot, si proliferessin de manera no regulada empreses de lloguer de patinets que en posessin desenes al carrer, tal com ha passat a San Francisco, on ara busquen regular-ne l’ús.\nCanvis en la convivència als carrils bici\nEls patinets elèctrics s’han fet un lloc als carrils bici, i això no agrada a tots els ciclistes. N’hi ha que defensen que, tenint en compte que no són carrils gaire amples, ara són més perillosos perquè hi han entrat vehicles de tipologies diferents. “És un gran error”, lamenta Albert García, d’Amics de la Bici. Defensa que si es volen carrils compartits s’han de fer més amples i, sobretot, treballar millor la convivència entre mitjans de transport. Per a Carles Benito, del Bicicleta Club de Catalunya (Bacc), que admet que aquests nous ginys contribueixen a millorar la mobilitat a la ciutat, és evident que no poden anar per les voreres i que el seu espai, per tant, han de ser els carrils bici. El que cal és, diu, garantir que se cenyeixen a la velocitat màxima -com les bicis elèctriques- i millorar els carrils que són massa estrets.\nPrimer atropellament mortal amb un patinet elèctric\nEsplugues proposa multar les persones que utilitzin el mòbil mentre van amb patinet\nBarcelona intensifica las multas a los patinetes eléctricos por invasión de espacios de peatones y por transporte de niños


Contextualització | musicaTOUR\nEls materials de consulta i documentació per treballar l’assignatura es troben em en el nostre web: wwww.musicarts.cat\nPel què fa al nivell d’exigència, adaptació dels continguts treballats i nivell de realització de les activitats proposades segons les aptituds i possibilitats de cada alumne.—————————————————————\nMATERIAL DIDÀCTIC: cultures/països que es presenten en el web www.musicarts.cat\nACTIVITATS ORIENTATIVES per al coneixement de cada país objecte d’estudi\nInterpretació d’una cançó apresa d’algun familiar (pares, avis…) que pertanyi al repertori tradicional d’algun país, propi o no.\nLectura de traducció del text de la cançó i comprensió lectora del text de la cançó.\nPosada en comú del vocabulari desconegut per l’alumnat. Se’ls proposarà que, com a treball d’ampliació a fer a casa, busquin les definicions exactes d’aquest vocabulari i, si s’escau, que l’il·lustrin amb imatges o dibuixos. Posteriorment, posada en comú de les definicions del vocabulari de la cançó buscades com a treball de casa.\nAprenentatge de la cançó.\nAprenentatge del ritme i el text de la cançó per imitació, segons els versos en els que s’organitza el text.\nAprenentatge de la música per imitació segons les frases musicals en les que s’organitza la cançó, vetllant per l’afinació correcta.\nAprenentatge de la cançó-2 . OBSERVACIONS: a) Repàs del ritme i del text de la cançó per imitació, segons els versos en els que s’organitza el text. b)\nRealització de la seva fitxa tècnica de l’instrument: família, subfamília, material, element vibrador i element ressonador, etc.\nConstrucció de l’instrument tradicional a partir de materials de rebuig.\nElaboració del postre seleccionat i convidar als companys a degustar-lo. 4.1. Posada en comú sobre la textura, gust, olor, etc., del plat degustat. 4.2. Redacció de les impressions personals i del grup sobre aquesta menja típica.\nPaís que, per alguna raó, interessa conèixer més a fons.\nAltres (si s’escau), prèviament argumentats i justificats.\nTEMPORITZACIÓ: Treball per realitzar durant un trimetres o durant el curs.\nPublicació en línia dels materials elaborats\n2007-2008, a La Prestatgeria de l’Xtec.\n2008 a 2019, a <blocs.xtec.cat/jvvmusicatour> del portal de l’XTECblocs.\n2013-2014, en aquest nou web <www.musicatic.com/musicatour>\nRevisió dels materials elaborats pels alumnes d’altres cursos acadèmics.\nSemblances i diferències.\nMancances i possibilitats d’ampliació o millora dels continguts.\nPlantejament de la feina fer.\nRecollida d’opinions i suggeriments de l’alumnat a partir de la proposta que se’ls planteja.\nRelació de països triats i justificació de la tria.\nOrganització dels grups de treball.\nOrganització del treball a fer:\nDocumentació sobre el tema: on i com localitzar la informació.\nClassificació de la informació (visual i verbal) recollida.\nGestió compartida dels materials (Google Drive Docs, e-mail, Dropbox…).\nTemporització: com i quan lliurar els materials per la seva revisió i validació.\nPrecs i preguntes. Aclariments dels dubtes sobre el projecte plantejat.\nDifusió de la feina feta mitjançant aquest web als companys de classe que no cursen aquesta assignatura.\nPresentació a classe de la feina realitzada.


Els familiars de les víctimes de la Residència Domus VI d'Alcoi es preparen per a la batalla judicial | ARA Multimèdia\nEls familiars de les víctimes de la Residència Domus VI d'Alcoi es preparen per a la batalla judicial\nVora 200 persones s'han concentrat respectant totes les mesures sanitàries davant la Covid-19\nEscrit per Redacció 26 setembre 2020\nLa plataforma de familiars de víctimes de la Residència Domus VI d'Alcoi han demanat justícia a la porta del carrer Oliver. Josele García, portaveu de la plataforma, ha confirmat que portaran el cas per la via judicial. El 15 d'octubre decidiran quin tipus de denúncia o querella posen a l'empresa. No descarten tampoc un contenciós administratiu. Vora 200 persones han participat en aquesta concentració que ha acabat amb aplaudiments i amb reivindicacions de 'volem justícia'. Han assistit regidors de tots els grups municipals amb representació a la corporació.\nFamiliars de les 73 persones mortes per la Covid-19 a la Domus VI d'Alcoi s'han sumat a la concentració a escala nacional que s'ha fet per recordar les víctimes a aquests centres. S'ha respectat en tot moment les mesures contra el Coronavirus.\nEl 15 d'octubre els familiars decidiran la via judicial contra l'empresa i/o administració. Pel que fa a la situació a la residència, els familiars no tenen massa informació, ja que els permeten "1 visita cada 15 dies", segons Jordi Santonja. Ell mateix assegura que "no entenem per què tanta indisposició per part de la direcció. El que necessiten els residents és veure als familiars. Hi ha falta de comunicació però l'empresa ens diu que els residents estan bé. També abans ens deien que estaven bé i han mort 73 persones".\nEls familiars dels residents asseguren que l'alta mortalitat a aquesta residència és per la falta de treballadors. "A vegades no cridaven a ningú per fer substitucions quan algun treballador se n'anava de vacances. Tot això ho patien els residents", assegura Santonja.\nSobre els treballadors del DomusVI\n23 setembre 2020 Jordi Sancha\nGuanyar Alcoi demana que es convoque la comissió especial de la Covid-19 a la Residència Domus VI\nLa Plataforma d'Afectats DomusVI convoca una protesta per aquest dissabte\nCoronavirus a l'Alcoià i Comtat: l'increment d'incidència és menor i ens quedem en 4.913 casos per cada 100.000 habitants 18 gener 2022


Divulgació científica - Kekeshuga-kids\nApostem per la divulgació científica. Una funció fonamental de la tasca educativa és la formació en els coneixements científics actuals. Al segle XXI cobren una especial rellevància per entendre el món en què estem i el futur proper que s’albira disciplines com la física quàntica i la nanotecnologia.\nEstem convençuts que les arts i les ciències poden col·laborar en aquesta funció formativa. Els diversos recursos teatrals permeten aconseguir un acostament més intuïtiu i metafòric a aquesta camps de la realitat tan complexos.\nPer això, per iniciativa de Jordi Díaz, doctor en Química (UB), Enginyer de Materials (UPC, UB) i especialista en nanotecnologia, hem endegat un seguit de projectes amb aquesta finalitat.\nEl primer pas ha estat elaborar una sèrie de vídeos adreçats a Educació Primària :\nPosteriorment presentarem un espectacle de petit format susceptible de ser representat en escoles, centres cívics i altres espais teatrals.\nAquest format es pot combinar amb tallers d’experimentació amb els infants.\nLa nostra intenció és emprar recursos multidisciplinaris per fer més assequible i assimilable el coneixement científic, al mateix temps que donar un model de pensament rigorós i lògic que és la base de la ciència i la racionalitat i desvetllar l’amor al saber (que està a la base de la filosofia). I això no vol dir excloure la creativitat, la imaginació, l’entusiasme, la inventiva, l’estètica, l’art… Ans al contrari: els grans progressos científics al llarg de la història de la humanitat neixen de la curiositat innata de l’ésser humà, de les seves ànsies de saber, de la seva imaginació i creativitat per trobar explicacions del funcionament del món real, per bastir hipòtesis que posteriorment la rigorosa aplicació del mètode científic validaran o no. De fet, l’art i la ciència poden ser dues bones aliades en el progrés del saber humà.\nJa anteriorment, amb la Companyia Javier Villena vam produir creacions de gran i petit format, com Nanoland i Nanomàgic.


DESCÀRREGA Líban Photoreal FSX & P3D - Rikoooo\nLíban fotoreal FSX & P3D\nmida 4.92 GB\ndescàrregues 39 303\nS'ha canviat 03-06-2018\nFTXDes i FreeMesh X\nEl Líban, oficialment conegut com la República del Líban, és un estat sobirà a Àsia Occidental. Limita amb Síria al nord i l'est i Israel al sud, mentre que Xipre és a l'oest a través del mar Mediterrani. La ubicació del Líban en la cruïlla de la conca mediterrània i l'interior de l'Àrab va facilitar la seva rica història i va donar forma a una identitat cultural de diversitat ètnica i religiosa. A 10,452 km2 (4,036 sq. Mi.), És el país més petit reconegut de tot el continent asiàtic.\nAquest paisatge conté tot el territori del Líban amb una cobertura de textura 1m / pix i una resolució LOD10 mesuradors 33 (de FreeMesh X), no hi ha textura nocturna i només una temporada. El paisatge s’ha provat a sota P3Dv4, P3Dv3 i FSX Per tal d’instal·lar el paisatge, necessiteu 4.73GB d’espai lliure al vostre ordinador, també FTXDes per obtenir un millor rendiment recomana utilitzar SSD per obtenir un millor temps de càrrega i retroalimentació més ràpida.\nEl paisatge s’ha provat amb altres add-ons i no es van trobar problemes amb ells. No obstant això, pot haver-hi un problema per als usuaris que no utilitzin dades vectorials de la línia de costa (com FTX Global VECTOR - Orbx) per mostrar la línia de costa correctament sobre el terreny predeterminat, però aquest és un problema menor.\nAutor: FTXDes i FreeMesh X\nSardenya Photoreal FSX & P3D part4\nVersió de Còrsega I FSX & P3D\nCanàries Part 2 FSX & P3D


Estratègia d'inbound màrqueting: 100% mesurable\n#Inbound Marketing, #Pla d'inbound marketing, #Marketing i Vendes\nSi et fixes en els anuncis de televisió veuràs que molts d'ells funcionen durant un o diversos mesos. Si funcionen, a diferència d'una estratègia d'inbound màrqueting, aquest anunci obtindrà clients potencials i nous clients sense cap treball addicional per part de l'agència o el client.\nEls anuncis de banners, PPC, anuncis de televisió, anuncis de ràdio, anuncis impresos ... funcionen d'aquesta manera: una vegada que estan en marxa, t'oblides i ja està.\nPerò una estratègia d'inbound màrqueting és tot el contrari. Els qui ens dediquem a això, hem de fer seguiment cada dia. Hem de seguir creant nous continguts. Hem de seguir actualitzant el lloc web. Hem de optimitzar el rendiment de leads diàriament. Hem d'analitzar i informar sobre el rendiment setmanal. Atès que es poden moure tantes opcions, hem de prioritzar les accions mensualment.\nEn definitiva, dur a terme una estratègia d'inbound màrqueting és un treball complex i altament qualificat.\nLlavors, la pregunta lògica seria què és millor? La publicitat senzilla o una estratègia d'inbound màrqueting més llarga i intensiva? En aquest article ja et apuntàvem alguns arguments sobre aquesta qüestió: 'Per què l'inbound màrqueting és més efectiu que el màrqueting directe'\nL'estratègia d'inbound màrqueting dóna resultats mesurables\nSuposem que poses un anunci, compres un espot de televisió o executes alguns bàners, ¿sabràs quantes persones van venir al teu lloc web? Quantes d'elles es van convertir en clients potencials i ara són clients?\nNo. Hi ha maneres de fer la publicitat tradicional més quantitativa i rastrejable, però la majoria de la publicitat segueix sent estimativa.\nEn canvi, una estratègia d'inbound màrqueting és 100% mesurable. Els correus electrònics, el pagament per clic, les pàgines de destinació, les ofertes de contingut, els articles de blog i altres tàctiques entrants es configuren amb expectatives de rendiment definides i després es registren per veure com compleixen les expectatives.\nAixò et permet treballar setmanalment per optimitzar el rendiment i mantenir-te al dia de les teves tàctiques fins que es posen en marxa o s'eliminen per falta de rendiment. Les accions d'una estratègia d'inbound màrqueting estan basades al 100% tenint en compte el rendiment de màrqueting.\nPer contra, la publicitat no es pot canviar a mitja campanya. Un cop finalitzat el projecte creatiu i es llança la campanya, aquesta, estarà a mercè dels anuncis i de la compra dels mitjans. És clar que pots aturar la campanya, refer la creativitat i tornar a rellançar ... però això requereix temps i costa diners extra.\nAmb una estratègia d'inbound màrqueting pots fer canvis durant el curs de la campanya per millorar el rendiment amb gairebé qualsevol acció de la campanya (inclosos els títols de contingut, les pàgines deaterrizaje, els titulars, els correus electrònics, els gràfics ...). I aquests canvis requereixen un temps i inversions mínimes.\nUna estratègia d'inbound màrqueting dóna resultats a les teves respostes gairebé en temps real mitjançant dades reals de rendiment de campanya. Això vol dir que el teu màrqueting pot ser molt més àgil, flexible i dinàmic. Això vol dir que pots obtenir millors resultats en menys temps.\nLa publicitat tradicional "lloga" la teva audiència. Si compres, per exemple, un anunci imprès, estàs "llogant" la llista de subscriptors. Si assisteixes a una fira, estàs "llogant" la llista d'assistents. Si compres una tanca publicitària, estàs "llogant" l'atenció de la gent que condueix. Això està bé, però vol dir que per poder continuar amb els teus esforços de màrqueting hauràs de seguir "eternament" llogant a un públic massiu i no segmentat.\nUna estratègia d'inbound màrqueting, primer, guanya l'atenció del teu públic potencial i, després, obté la llista de contactes (en lloc de llogar-los) perquè està construïda mitjançant prospectes interessats a parlar amb tu, dels costos de campanya, dels teus serveis ...\nEstratègia d'inbound màrqueting: resultats amb menys costos\nSi vols executar una campanya publicitària, contracta una agència, paga per la creativitat i després compra els mitjans. Hauràs invertit tot el teu pressupost abans que l'anunci s'hagi executat. El risc és enorme. I si falla la campanya?\nUna estratègia d'inbound màrqueting és molt més dinàmica. Executem accions trimestrals que es mesuren cada dia i cada setmana. Establim metes, un pla de seguiment i després creem i despleguem els actius necessaris per complir amb aquests objectius a curt termini. La major diferència aquí és que podem veure el que funciona i el que no funciona tan bé, i després aplicar aquest coneixement.\nEn aquest sentit, si el que vols és aconseguir clients potencials i nous clients, una estratègia d'inbound màrqueting et donarà moltes més oportunitats per connectar l'esforç de màrqueting amb els resultats reals.\nSegons les conclusions dels resultats de l'inbound màrqueting 2016, els canals orgànic i directe representen junts, de mitjana, el 71% de les visites d'una estratègia d'inbound màrqueting habitual, el 53% dels contactes i el 55% dels contactes qualificats (MQL).\nCom ja t'hem comentat, entre les estadístiques del Màrqueting Inbound, la principal és que és 100% mesurable i et permet obtenir un retorn d'inversió necessari per a les teves campanyes. Això et permet reduir els costos d'adquisició de clients fins a un 61% en comparació amb altres formes de màrqueting. Llegeix més sobre això aquí: 'Inbound màrqueting: 6 vegades més barat que el màrqueting directe'.\nL'èxit d'una estratègia de Inbound rau en la manera en què opera, ja que es desenvolupa en resposta als canvis del comportament del consumidor i el que esperen de les empreses.\nÉs per això que aquest mètode s'ha convertit en una peça important en el màrqueting estratègic d'avui dia. Una estratègia d'inbound màrqueting personalitza el contingut i s'enfoca a atreure visites a la teva companyia per convertir-los en clients fidels.\nVols saber més sobre l'eficàcia de l'inbound màrqueting?


Estrelles congelades | Max Jiménez Botías - arqxarq\nPublicat el divendres 3 de juliol de 2015 al diari EL PERIÓDICO\nEntre els 30 projectes hotelers pendents d’aconseguir la llicència municipal d’obres o el canvi d’ús -d’edifici d’oficines a establiment turístic, principalment- alguns competien per convertir-se en símbol arquitectònic de la ciutat. La torre Agbar ja ho és abans fins i tot de transformar els despatxos en habitacions. Però altres d’aquests immobles intentaven, sobre el paper, fer-se un lloc en l’imaginari urbà de Barcelona. La torre Deustsche Bank, al passeig de Gràcia; l’edifici de Banesto a la plaça de Catalunya; el del cine Novedades, al carrer de Casp, i l’antiga seu de Henkel, al carrer de Còrsega, eren cinc -si s’hi suma l’edifici de Jean Nouvel- aspirants a convertir-se en estrelles urbanes de Barcelona, però la moratòria les deixa en estrelles congelades.\nEn el sector immobiliari barceloní la notícia no es va rebre amb sorpresa: «Ja feia temps que es veia venir. En tot cas, és positiu que els dubtes s’hagin aclarit amb més rapidesa del que es podia esperar», va comentar ahir Jorge Ruíz, que és consultor del sector hoteler de CBRE.\nPerò en funció de la repercussió econòmica que pot implicar sobre cadascun d’aquests establiments, les reaccions van ser diferents. «Josep María Farré [president del fons KKH propietari de la torre del Deutsche Bank] volia aportar un gran hotel de luxe per a la ciutat, que fos una referència en tots els sentits», van comentar ahir fonts pròximes al responsable del fons inversor. La moratòria modifica els plans per a la torre, que havia d’augmentar la superfície física que ocupa actualment per portar a terme el projecte hoteler. Si no pot ser un hotel, el fons es plantejarà realitzar-hi una altra cosa: oficines o edifici residencial, comenten les fonts.\nPels experts del sector és precisament aquest segment el que registra menys oferta a la ciutat. «No sé si Barcelona ja ha esgotat la seva capacitat d’absorció, però crec que la major part del mercat està en el segment de cinc estrelles», va comentar Oriol Barachina, director de la consultora Cushman& Wakefield a Barcelona. «Si Hyatt (torre Agbar) o Four Seasons (Deutsche Bank) estaven disposats a entrar a Barcelona, és perquè veuen mercat a la ciutat», va afegir.\nNo és aquest el segment que pretén ocupar Meridia Capital amb l’hotel que ha planejat per a l’exseu de Henkel. Es tracta d’un establiment de quatre estrelles per a una zona amb una oferta limitada. «Respectem totalment la decisió i treballarem amb l’ajuntament perquè vegin la bondat del projecte», va comentar Xavier Faus, fundador de Meridia.\nTambé les grans cadenes hoteleres espanyoles es veuen afectades per la moratòria. Iberostar era l’opció de Pontegadea -immobiliària d’Amancio Ortega- per gestionar l’hotel de la plaça de Catalunya, com Melià, a través de la seva marca Me Hoteles, és l’encarregada de gestionar l’hotel que havia de construir-se als immobles que ocupen el cine Novedades, l’Hotel Barcelona (Husa), al carrer de Casp, i part de l’edifici de Zara a la Gran Via. Altres cadenes, però, han salvat projectes gairebé a l’últim minut. Núñez i Navarro podrà acabar l’hotel previst al carrer del Rec Comtal, gràcies al fet que ja comptava amb la llicència.\nLes grans cadenes compartiran moratòria amb les especialitzades en segments menys selectius. Hostel, especialitzada en albergs, o Praktik Hotel, en el segment de tres i quatre estrelles també tenen projectes afectats a la ciutat.\n«Els inversors institucionals que han de complir amb uns objectius anuals es plantejaran on invertir, si no ho poden fer a Barcelona». Per Albert Grau, soci de Magna HC, consultora que ha ajudat molts inversors a trobar objectius hotelers a la ciutat, un dels pitjors efectes de la moratòria és deixar passar l’oportunitat d’atraure inversions. «L’avantatge és que els que ja hi són es veuran beneficiats per menys competència».\nNo tots els experts veuen un problema en la moratòria. Per alguns és una gran oportunitat per reflexionar sobre el model turístic de la ciutat. «En algunes zones de la ciutat fa falta certa regulació, per exemple a la Barceloneta. Tothom en aquesta ciutat sap que el model turístic necessita una revisió», va comentar Jorge Ruiz, de CBRE. «Els inversors que vulguin invertir en el sector saben que poden


Espanya, ¿Proper país de la UE amb facturació electrònica obligatòria? - FacturaONE\nIniciBlocFacturaOneEspanya, ¿Proper país de la UE ...\nEspanya pot ser el segon país de la Unió Europea a establir l'obligatorietat de la facturació digital entre empreses a partir de l'any que.\nFins al moment, el país que ha liderat aquesta mesura és Itàlia, després d'obtenir l'aprovació de la UE el passat 21 d'abril. Això permetrà al país transalpí exigir per a totes les factures domèstiques aquest sistema, tant enB2B, com enB2C iB2G (factures d'empresa a empresa, d'empresa a consumidor i d'empresa a Administracions Públiques).\nEl ministeri d'Hisenda ja està desplegant la plataformaFACeB2B i la llei de contractació pública 9/2017, que "marca el punt de partida per a l'ús d'aquesta plataforma".\nEn aquest sentit, es recorda que des del passat 30 de juny ja és obligatori que els subcontractistes i els contractistes principals de contractació pública intercanviïn factures electròniques mitjançant FACeB2B si aquestes sobrepassen els5.000 euros de quantia.\nA partir de gener de2019, totes les factures B2B restants hauran de ser emeses a través del centre governamental, que es correspon a l'anomenat Sistema d'Intercanvi (IDE), posat en marxa en 2017 com a mesura opcional per a empreses privades.\nDe moment, la Comissió de laUE per implementar el manat B2B no ha rebut derogació, pel que sembla "impossible" estimar quan podria entrar en vigor, segons aquesta companyia, que no obstant això afegeix que l'any passat va incorporar la declaració en temps real (SII) i tan sols és "qüestió de temps" que es prengui una decisió política a l'respecte.


Fem una passejada pel poble amb Algemesí Solidari - Algemesí Solidari\nLa nostra organització ha volgut començar els actes de Pobresa Zero amb una mostra al carrer dels projectes que estan desenvolupant-se fa anys, des del nostre municipi , gràcies a l’ajuda dels veïns i les veïnes.\nEs tracta de cinc grans cartells desplegats que es troben a la porta de centres neuràlgics d’Algemesí. Estan situats a les portes de l’Ajuntament, el Mercat, el Museu de la Festa i la Biblioteca.\nEn cadascun d’ells podrem observar de manera resumida una desena d’actuacions, unes que estan ja aconseguides i unes altres en marxa.\nRecorrem Burkina Faso, Athènes, El Nepal i Algemesí\nEns acompanyeu ?\nSi comencem ara mateix per l’Ajuntament podrem vore i llegir l’actuació que s’està realitzant a Athenes amb els refugiats, amb la col·laboració en un centre de maternitat per a famílies en risc d’exclusió, per part de Refugia’l. En el mateix espai, trobem l’escoleta infantil que l’associació “Banderes per Nepal” va aconseguir alçar a la zona després del terratrèmol que va sacsejar el país l’any 2015\nPugem pel Carrer Muntanya i a la porta del Casino vegem un gran cartell que ens explica el treball que fan els joves d’Algemesí a Baasneere en un campament d’estiu on conviuen amb els xiquets i xiquetes del poblat i també amb joves, com ells, que fan de monitors en un intercanvi cultural d’impacte. En el cartell, també trobem el primer dels projectes que es va fer realitat a Baasneere: la construcció d’un pou d’aigua.\nSeguint la nostra ruta, al Mercat, trobem dos grans treballs que s’estan fent, també a punt de concloure, a la nostra ciutat, a Algemesí. Es tracta de la biblioteca del barri del Raval i un estudi sobre la pobresa en el municipi.\nSi continuem uns metres arribem a la porta de La Biblioteca on tenim detallat el Centre de Secundària, del qual està a punt de concloure la seua segona fase. L’aulari ja ha sigut utilitzat pels majors de 12 anys de Baasneere i els pobles que l’envolten. Així mateix es pot vore l’edifici que acull el centre de salut. Aquesta va ser la segona infraestructura que va realitzar Algemesí Solidari a Baasneere i dóna servei a unes 10 mil persones cada any.\nPer últim, en el Carrer Nou, a la porta del Museu, se’ns detalla com està gestionant-se l’hort urbà La Tancadeta, on els ciutadans conreen els seus aliments de manera saludable i intercanvien parers. Una gran fotografia ens recorda la campanya anual de Pobresa Zero.\nEls cinc cartells aniran intercanviant-se de lloc cada cert temps per a què tothom puga accedir a ells\nAlgemesí s’escriu amb “S” de Solidaritat!\n7 octubre, 20187 octubre, 20180


By Conèixer Canals on 6 noviembre, 2019 No Comments\nVisites a la noticia: 3.243\nEl Centre d’Interpretació Borja de l’Hospital Reial s’obrirà en desembre\nXàtiva, 6 de novembre de 2019.- Els indicadors turístics de Xàtiva continuen mostrant una evolució positiva. El darrer pont de Tots Sants ha consolidat la tendència a l’alça en el número de visitants als principals recursos turístics de la ciutat. Així doncs, si bé les xifres no són comparables a les registrades en campanyes de gran afluència, com Fira o Nadal, tant el castell de Xàtiva, com el Museu de Belles Arts de la Casa de l’Ensenyança han registrat increments del 25 i 31%, respectivament, en la línia del que ve ocorrent durant els darrers exercicis. La regidora de Turisme, Raquel Caballero considera que “són unes dades molt bones, encara que continuem treballant per dinamitzar els monuments i els espais de la ciutat”.\nPel que fa al cas del castell, la reobertura del castell menor, una vegada finalitzada l’obra de la Torre de l’Esperó, s’ha saldat amb 2.727 visites en el període de l’1 al 3 de novembre, el que significa 551 persones més que en el mateix període de 2018 (2.176 visites). Val a dir que l’any passat, el pont comptava amb un dia més de vacances, el 4 de novembre de 2018, en què 704 persones visitaren la fortalesa. Així i tot, agafant la referència de l’1 al 3 de novembre, aquest període festiu de 2019 registra un 25% més de visites al castell que en 2018, dades que s’han valorat de manera positiva pel departament de Turisme.\nL’increment en termes percentuals ha estat major en el cas del museu, on s’ha produït un creixement del 31%. Durant els tres dies del pont de novembre, la Casa de l’Ensenyança ha estat visitada per 235 persones, 56 més que l’any passat. Tot i que la dada és positiva, la diferència respecte al castell, principal atractiu per als turistes que visiten Xàtiva, continua sent significativa. Per tal de millorar aquestos indicadors, l’Ajuntament treballa per a potenciar altres recursos turístics que ofereix el ric patrimoni cultural de Xàtiva, buscant que el flux de visitants al castell s’aprofite per a que hi haja major afluència de públic cap al casc urbà.\nLa Regidoria de Turisme ultima un abonament conjunt que agrupe l’entrada al castell junt a la d’altres recursos com ara el Museu de Belles Arts, el Museu d’Arqueologia o, fins i tot, el Museu de la Col·legiata, que pertany a l’Església. S’estudia la possibilitat de completar aquest abonament amb l’entrada a altres elements patrimonials de la ciutat. Així mateix, s’espera posar en marxa de manera imminent un sistema de venda d’entrades online a través de la web www.xativaturismo.com.\nD’altra banda, els treballs d’instal·lació de l’equipament del nou Centre d’Interpretació Borja avancen a bon ritme. La regidora Raquel Caballero ha anunciat que “aquest espai estarà obert al proper desembre i comptarem amb un nou espai turístic que complementa la Ruta dels Borja”. Es tracta d’un nou recurs turístic i cultural que s’obrirà en la capella de l’Hospital Reial i que inclourà panells informatius i recursos audiovisuals que contextualitzen la visita a la Ruta dels Borja en un recorregut per distints indrets del patrimoni xativí. Aquesta instal·lació compta amb una subvenció de la Generalitat Valenciana, a través de la agència Turisme Comunitat Valenciana.\nXàtiva llança una campanya per incentivar l’assistència als espectacles teatrals\nEl trasllat de l’IES Francesc Gil als barracons es durà a terme en juliol\nConcurs de Logotips per a la commemoració del Dia de l’Esport Base Escolar Solidari a l’Olleria\nXàtiva estrena la pel·lícula-documental dedicada a la memòria de l’ex Conseller de Cultura Bosch i Morata


Holiday home Lærkevej G- 2579 Ebeltoft Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 1.045 allotjaments a Ebeltoft.\nMés informació sobre Holiday home Lærkevej G- 2579\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Ebeltoft, Holiday home Lærkevej G- 2579 és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Lærkevej G- 2579 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de aparcament de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com sauna. Holiday home Lærkevej G- 2579 és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Ebeltoft.


8-M: Vaga | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nLa força d’aquest 8 de març és l’empenta i la valentia de les generacions, la seva embranzida per reclamar la igualtat de drets\n7 MAR 2018 - 17:41\tCET\nManifestació del passat novembre contra la violència masclista. JOAN SÁNCHEZ\nDe petita desconfiava dels patriarques i també de les matriarques. Ningú no parlava de feminisme. He après amb els anys que una cosa porta a l’altra. Antipatriarcal va ser primer un sentiment, després una raó. Em generava un rebuig fins i tot físic veure les dones del meu voltant sotmeses a les ordres i els humors dels homes i al seu domini arbitrari. Vaig créixer sense saber quin valor havia de donar a aquells sentiments. Anava al cinema i en aquells temps, els seixanta, homes i dones feien els papers que després, amb menys glamur, veies repetits als carrers i a les cases. No sabia què fer amb tot això. La paraula femení m’emprenyava per les ressonàncies franquistes. Per sort, van arribar el twist, la ràdio, la minifaldilla, els pantalons. Vaig aparcar les perplexitats i vaig saber després que ser moderna tenia més llums. Ser moderna era intentar viure en un altre humanisme, antipatriarcal. Una forma de coneixement lluminosa.\nL’envit no és fàcil, però sí possible. He après així a valorar els gestos femenins de la meva infància i les seves revoltes, que sovint no eren òbvies. És una llauna perquè de vegades les meves matriarques es tornen a aixecar davant meu des del seu jardí etern. Però ara calibro millor les seves rebel·lies i neurosis, també les seves alegries. I els seus sabers: Viu d’una altra manera, nena. Intento en paral·lel mantenir a ratlla en mi mateixa les seves pulsions de control i conservar vives les seves virtuts de cura de la tribu.\nLes coses han canviat molt des dels seixanta, però no prou. Fins i tot anem a pitjor. Mig segle de la revolució sexual i les coses estan com estan. Passa de la ratlla la foscor en què viuen la gran majoria de les dones al món. En aquests dies, setmanes, mesos, la urgència de posar límit a l’assetjament sexual ha portat aquesta ignomínia als titulars. El feminicidi és potser el primer símptoma del segle que la modernitat està trencada i vivim en una època retrògrada i cruel. Un polític masclista al capdavant de l’imperi i en tants llocs les dones com a ostatges de guerra i arma de destrucció. Guerres, a més, en nom de les dones, com si fossin signe d’una religió fanàtica: pel vel, els costums, els seus “drets”, les seves misèries. El cos femení com a mesura de les lleis. O metàfora de drames polítics.\nI així, la urgència de la denúncia deixa a l’ombra els èxits de les dones. Han d’estar maltractades i vexades, les dones, per ser notícia? Sí. Quina porcada. Doncs viure i créixer és imitar, i ves quins exemples. Per això el més valuós de la vaga d’aquest 8 de març és l’empenta de la convocatòria, la valentia de les generacions, la seva decisió de no deixar-ne passar ni una. De vèncer la condescendència, aquesta xacra misògina i masclista. Tot tipus de dones estan fartes. Fantàstica va estar Frances McDormand aquesta setmana en rebre el guardó, vestida al seu aire, quan va fer aixecar totes les dones nominades als Oscar. Un munt de talent. Sense pal·liatius.\nAquesta vaga té poder. Durarà? Hi rumio i escric aquest dimarts amb la pregunta que volta pel cap: a partir de divendres, què? És perceptible que l’abast de la vaga pot ser intens. Els mitjans no han tingut més remei que bolcar-s’hi, però també ho indiquen observatoris més precisos que no pas les enquestes. Escoles que avisen les famílies dient que dijous tanquen. Bars on es parla del tema i es discuteix què cal fer i com, si les dues hores o tot el dia. Llibreries i teatres que tanquen. Botigues i súpers, centres sanitaris i escoles bressol. Parelles organitzant el temps de les criatures. Qui s’ocupa dels grans, dels malalts. Aquesta vaga és productiva, reproductiva (familiar), de cures i de consum. Ni treballar (si tens feina), ni atendre la casa ni els nens, ni cuidar malalts, ni anar a comprar. El fervor de la vaga feminista viu a les xarxes socials al seu aire, decidit i al galop. Esperança d’existir i no només sobreviure.\nEl repte és immens: avançar en la igualtat de drets. Tant a casa com a la feina (si en tens) i al carrer, a l’hora que sigui. Dret a no tenir por. A ser considerada una igual. A tenir feina, que entre les dones cada vegada falta més. Al mateix salari. És el que importa en aquests temps foscos. Canvis, calen canvis urgents. En les lleis i en els homes, les dones no poden subsistir més així, tampoc els seus fills, i encara menys les filles. La cultura de la mort i del rebuig al talent és criminal. Aquest 8 de març no hauria de quedar en postureig. És una alegria que vol durar.