tema 1 de geografia\nat Escoles, instituts i universitats\nLa representació del territori Tema 1 Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 2.\nÍndex

1. La representació cartogràfica

1.1 Les projeccions cartogràfiques

1.2 Les noves cartografies

2. Els tipus de mapes

2.1 Els elements claus d’un mapa

2.2 Calcular distàncies amb l’escala

3. El mapa topogràfic

3.1 La representació del relleu en els mapes topogràfics

3.2 Interpretar un mapa topogràfic

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 3.\n1. La representació cartogràfica

Cartografia és la ciència que s’encarrega de l’estudi, anàlisi i elaboració de mapes i plànols.

La única representació exacta de l’esfera terrestre són els globus terraqüis

El problema sorgeix, quan volem projectar la Terra en una superfície plana.

El mapa és una representació gràfica i proporcional de tota o una part de la superfície terrestre.

Els mapes permeten obtenir una visió del territori, faciliten l’orientació i fins i tots permeten localitzar en precisió alguns elements.

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 4.\n1. La representació cartogràfica

Avui en dia la utilització de mapes es fa indispensable.

Ho ha fet possible l’aparició dels Sistemes d’Informació Geogràfica (SIG), la cartografia digital o els aparells de localització (GPS).

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 5.\n1.1 Les projeccions cartogràfiques

La Terra té una superfície geoide, gairebé esfèrica i per això es impossible representar-la sobre una superfície plana sense deformar-la.

Les projeccions cartogràfiques són sistemes que transformen una superfície esfèrica en un pla, i que pretenen representar la superfície terrestre amb la mínima distorsió possible.

Segons el sistema utilitzat, distingim 3 tipus de projeccions:

Projecció cilíndrica: Bona representació de zona intertropical. Distorsió en la proximitat als Pols.

Projecció cònica: Bona representació de latituds mitjanes

Projecció azimutal: Bona representació dels Pols i d’un hemisferi.

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 6.\n1.1 Les projeccions cartogràfiques Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 7.\n1.1 Les projeccions cartogràfiques

Segons l’exactitud amb què representin un element, distingim 4 tipus de projeccions:

Conformes: Representen bé el contorn dels continents, pero no les distàncies i superfícies.

Equivalents: Conserva bé les superfícies pero no distorsiona ni distàncies ni superfícies.

Equidistants: Respecta les distàncies en algunes direccions

Afilàctiques: No representen cap qualitat concreta però tampoc no incorren en deformacions.

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 8.\n1.1 Les projeccions cartogràfiques Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 9.\n1.1 Les projeccions cartogràfiques Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 10.\n1.2 Les noves cartografies

Darrerament s’han produït avenços molt significatius gràcies al desenvolupament de la fotografia aèria, als satèl·lits artificials i a la informàtica.

Teledetecció: Percepció remota mitjançant l’ús de satèl·lits artificials. Van equipats amb radars, sensors infrarojos o càmeres digitals. Tenen múltiples possibilitats d’ús: seguiments de fenòmens, incendis, sequeres, sediments dels rius, ...

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 11.\n1.2 Les noves cartografies

Sistemes de posicionament: Sistemes de satèl·lits en òrbites estacionàries sobre la Terra que emeten senyals de manera coordinada. Els sistema GPS n’és el més utilitzat, però esta sota control dels EUA. La UE impulsa el projecte Galileu en la mateixa linia.

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 12.\n1.2 Les noves cartografies

Cartografia informatitzada: La informàtica aplicada a la cartografia ha permès incorporar moltes dades en els mapes. Els mapes poden ser de gran precisió.

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 13.\n1.2 Les noves cartografies

Sistemes d’informació geogràfica: És una aplicació informàtica consistent en una base de dades que es pot relacionar amb un mapa digital.

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 14.\nÍndex

1. La representació cartogràfica

1.1 Les projeccions cartogràfiques

1.2 Les noves cartografies

2. Els tipus de mapes

2.1 Els elements claus d’un mapa

2.2 Calcular distàncies amb l’escala

3. El mapa topogràfic

3.1 La representació del relleu en els mapes topogràfics

3.2 Interpretar un mapa topogràfic

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 15.\n2. Els tipus de mapes

Els mapes es poden classificar per l’escala o la funció.

Pel que fa a l’escala, podem diferenciar:

Plànols (ciutat)

Mapamundi (Terra)

Pel que fa a la funció, poden ser:

Generals: Mostren la localització exacta d’una sèrie d’elements presents en el territori (mapes topogràfics)

Temàtics: Es refereixen a un tema específic (polític)

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 16.\n2.1 Els elements d’un mapa

L’escala :

És la proporció que existeix entre una longitud mesurda sobre el mapa i la longitud corresponent en la realitat.

Pot ser:

Escala numèrica: Per exemple 1:50000000

Escala gràfica: Segment graduat que indica la proporció

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 17.\n2.1 Els elements d’un mapa

Signes convencionals :

Símbols que serveixen per a representar els elements de la superfície terrestre

Aquests signes convencionals s’expliquen en la llegenda del mapa

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 18.\n2.2 Calcular distàncies amb l’escala

Procés a seguir:

Col·locar un fil o cordill sobre l’itinerari que volem mesurar

Marcar sobre el cordill els punts d’origen i de destinació

Estirar el cordill i mesurar-lo, per tal d’obtenir la distància sobre el mapa

Aplicar l’escala

Els mapes especifiquen la seva orientació generalment mitjançant la rosa dels vents, que indica on és el Nord en el mapa. Ens podem ajudar d’una brúixola si desconeixem el Nord real.

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 19.\nÍndex

1. La representació cartogràfica

1.1 Les projeccions cartogràfiques

1.2 Les noves cartografies

2. Els tipus de mapes

2.1 Els elements claus d’un mapa

2.2 Calcular distàncies amb l’escala

3. El mapa topogràfic

3.1 La representació del relleu en els mapes topogràfics

3.2 Interpretar un mapa topogràfic

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 20.\n3. El mapa topogràfic

Un mapa topogràfic és aquell que conté la informació bàsica d’un territori.

Generalment s’elaboren a escales grans (entre 1:10000 i 1:50000).

La informació es representa mitjançant símbols:

Planimètrics: Representen elements naturals o humans (hidrografia, conreus, vies de comunicació, construccions hidràuliques, ...)

Altimètrics: Representen el relleu (altitud, pendents, ...)

Toponímics: Són els noms que apareixen en el mapa

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 21.\n3. El mapa topogràfic Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 22.\n3.1 La representació del relleu en els mapes topogràfics

En un mapa topogràfic el relleu el podem representar o en corbes de nivell o per tintes o colors hipsomètrics.

Corbes de nivell:

Són línies imaginàries que uneixen punts de la mateixa altitud sobre el nivell del mar. La cota indica aquesta altitud en metres.

Si las línies estan molt pròximes, el relleu és escarpat; si estan separades, es relleu pla.

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 23.\n3.1 La representació del relleu en els mapes topogràfics Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 24.\n3.1 La representació del relleu en els mapes topogràfics

En un mapa topogràfic el relleu el podem representar o en corbes de nivell o per tintes o colors hipsomètrics.

Tintes o colors hipsomètrics:

Es representa per mitjà de collors, l’interval entre una o diverses corbes de nivell, i marquen zones d’altitud similars.

Relleu terrestre (altimetria).

Profunditats marines (batimetria)

Colors:

Blaus: Profunditats marines

Verds: Baixa altitud

Marrons: Altitud

Violeta o blanc: Cims muntanyes

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 25.\n3.1 La representació del relleu en els mapes topogràfics Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 26.\n3.2 Interpretar un mapa topogràfic

Cal analitzar-ne, bàsicament els següents aspectes:

L’escala

El relleu

La hidrografia

Els nuclis de població

Els límits territorials

Les vies de comunicació

Les activitats econòmiques

Els recursos energètics

...

Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró 27.\n3.1 La representació del relleu en els mapes topogràfics Geografia - 2n Batxillerat - Escola Pia Santa Anna - Mataró Institut Cartogràfic de Catalunya Recommended


Jornada 10è Aniversari Fundació Tutelar Lluís Artigues – Grup Sant Pere Claver\n19/10/2018. Amb motiu del seu 10è aniversari, el 19 d’octubre la Fundació Tutelar Lluís Artigues (FLA) va celebrar a la Casa del Mar una jornada que va reunir a professionals, usuaris/es i familiars per commemorar aquesta primera dècada de trajectòria i per reflexionar sobre el canvi de paradigma que la Convenció de Nova York planteja en relació a garantir els drets i el benestar de les persones que han perdut la capacitat d’obrar.\nLa trobada va començar de la mà de Pere Benito, President del Patronat de la Fundació Tutelar Lluís Artigues, que va recordar altre dels actes commemoratius del 10è aniversari: la celebració al juliol del tradicional dinar d’usuaris/es i professionals. “Sentir l’alegria dels assistents durant aquella trobada reflexa que la tasca desenvolupada és necessària”, va comentar Benito.\nSeguidament va intervenir Joaquim Corral, primer director de la Fundació Tutelar Lluís Artigues i actual Director de Sant Pere Claver – Fundació Serveis Socials, que va explicar com la FLA va nèixer l’any 2008 emmarcada en un context en el que era fonamental donar resposta a les necessitats de caire social de les persones amb problemes de salut mental ateses a Sant Pere Claver – Fundació Sanitària. “Els orígens van estar marcats per una forta unió de l’equip de professionals davant les dificultats que sorgien en el moment d’abordar les experiències complexes d’aquelles persones en una situació de gran vulnerabilitat”, va assenyalar Corral destacant també la notable evolució del nombre d’usuaris i usuàries atesos: dels 11 l’any 2008 als més de 300 a l’actualitat.\n“Desitgem una societat més justa i que aquest col·lectiu senti que forma part i que té oportunitats”, va comentar durant la taula de benvinguda Mònica Ribas, Subdirectora General d’Atenció i Promoció de l’Autonomia Personal. Ribas va remarcar com encara queda un llarg camí per recórrer malgrat que les entitats ja promouen un canvi de paradigma en el model d’assistència.\n“Protegim els drets per garantir el benestar de les persones que han vist modificada la seva capacitat d’obrar”, amb aquest missatge Carles Lucas – Cap del Servei d’Al·lèrgia de Sant Pere Claver-Fundació Sanitària i mestre de cerimònies de la trobada- seguidament va donar pas a la part més emotiva de la jornada: el recital de poemes a càrrec dels poetes Francisco Cáceres i José Manuel Vara, usuari i Auxiliar de Tutela, respectivament. Els dos van estar acompanyats a la guitarra per Alfons Díaz, professional també de la fundació. Per la seva banda, Jose Antonio Coello -pianista i usuari- va interpretar diferents peces durant la pausa cafè.\nVincle i empoderament, claus en l’assistència\nLa jornada va continuar amb una taula rodona per debatre sobre l’aplicació de la Convenció de Nova York moderada per Enric Moreno –Auxiliar de Tutela de la FLA- i que comptava amb la participació de Montserrat Fernández –Àrea Jurídica de la FLA-, Joan Regne –Àrea Econòmica de la FLA-, Alicia Casals –Treballadora Social Centres Assistencials Dr. Emili Mira Consorci Parc de Salut Mar-, Rosa Catalán –Psiquiatra del CSMA de l’Hospital Clínic– i usuaris/es i familiars, els quals van compartir els seus testimonis en primera persona.\nDurant el debat es va posar de manifest la importància d’establir un vincle de confiança amb les persones ateses perquè se sentin acompanyades i per promoure la seva autonomia a més de destacar la necessitat de continuar impulsant una assistència no intrusiva basada en situar a la persona en el centre i en escoltar les seves necessitats. “Els professionals de cada equip hem de conèixer cada cas per interpretar adequadament la voluntat de la persona i per oferir una atenció individualitzada”, va comentar Montserrat Fernàndez de l’Àrea Jurídica de la Fundació Tutelar Lluís Artigues. La falta de recursos i treballar per una major sensibilització i visibilitat en la societat van ser altres dels aspectes que van centrar el debat.\n“M’assessoren, m’han ensenyat a valorar la vida i a meditar abans de prendre una decisió”, “em sento acollida, em sento que algú m’escolta”, “és la primera vegada que tinc confiança en algú”… van ser alguns dels testimonis en primera persona d’usuaris/es escoltats durant el desenvolupament de la taula rodona i que són un clar exemple per seguir treballant en l’apoderament i major autonomia de les persones en situació de vulnerabilitat.\nEls projectes i els reptes de futur es van abordar durant la intervenció de Pepa Picas –Directora de la Fundació Tutelar Lluís Artigues-, Josep Barroso –Coordinador de l’Àrea Jurídica de la FLA- i Laia Pérez –Coordinadora de Tuteles de la Subdirecció General d’Atenció i Promoció de l’Autonomia Personal-. “Ens trobem en un moment de canvi i és clau la implicació de tots els actors i administracions per continuar protegint els drets i garantir el benestar de les persones que han perdut la capacitat d’obrar. Hem de seguir decidint entre tots la tasca que duem a terme”, va assenyalar Picas. Per la seva banda, Laia Pérez va voler recordar la importància “d’aconseguir que les persones participin de la societat i de que aquesta ens acompanyi en un treball en xarxa” que situa a la persona en el centre i que l’escolta per conèixer la seva voluntat, acompanyar-la i apoderar-la.\n“Tot estar per fer i tot és possible”, amb aquestes paraules de Carles Lucas es va donar per clausurada la jornada, emmarcada també en els actes de celebració del 70è Aniversari de Sant Pere Claver – Fundació Sanitària.\nTagged Convenció Nova York, fundació tutelar lluís artigues, Tuteles\nPrevious Previous post: La Càpsula – Com acompanyar els infants amb dificultats d’expressió i inhibició?\nNext Next post: La Càpsula – El joc, clau per al desenvolupament psicològic de l’infant


amb sienci i amb fermesa: Dinou escriptors homenatgen Mercè Rodoreda a 'Presència', el suplement de cap de setmana d'EL 9 NOU\nDinou escriptors homenatgen Mercè Rodoreda a 'Presència', el suplement de cap de setmana d'EL 9 NOU\nDinou escriptors d’arreu del país homenatgen aquest cap de setmana, en un número especial de 'Presència', l’escriptora Mercè Rodoreda, de qui enguany es commemora el centenari del seu naixement.\nEls escriptors, a petició de la revista, han escrit contes a partir de personatges o situacions de l’obra de l’autora de “La plaça del diamant”.\nEls dinou escriptors que han participat en aquesta iniciativa de la revista són Antoni Dalmases, Núria Esponellà, Emili Teixidor, Melcior Comes, Maria Torres, Xavier Cortadellas, Josep Franco, Jordi Llavina, Andreu Carranza, Miquel Pairolí, Assumpció Cantalozella, Francesca Aliern, Josep Maria Fonalleras, Jordi Cabré, Vicenç Pagès, Maria Dolors Farrés, Guillem Frontera, Albert Villaró i Rafael Vallbona.\nTots aquests autors tenen un àmplia obra publicada i han rebut alguns dels premis més prestigiosos de la literatura en català, com el Sant Jordi, el Pla, el Nèstor Luján, el Sant Joan o el Mercè Rodoreda. També han rebut, en nombroses ocasions, el reconeixement de la crítica. Bona part d’ells compten amb obra publicada recent que serà d’actualitat en la diada de Sant Jordi d’aquest any.\nQUADERNET DE NOVETATS\nAquest número especial de Sant Jordi de 'Presència' es completa amb un quadernet de setze pàgines amb les principals novetats editorials de la diada agrupades per gèneres i amb un comentari orientatiu escrit pels crítics que col•laboren habitualment a Presència. En total més de cent seixanta-dues novetats per triar i remenar el dia de Sant Jordi.\nL’il•lustrador Josep Duixans (Barcelona, 1959), col•laborador habitual de Presència, s’ha fet càrrec de nou d’il•lustrar els diferents contes. Duixans és l’autor de la portada, amb un magnífic retrat en blau de Mercè Rodoreda.\nAmb més de cent mil exemplars de difusió, Presència és la revista del cap de setmana d’EL 9 NOU, 'El Punt', 'Segre', 'Regió 7', 'Diari de Balears', 'Diari d’Andorra' i 'Diari de Sant Cugat'.\nPublicat per Assumpció Cantalozella a 17:40


Un Frontera singularment híbrid (Pere Antoni Pons)\n2 min. 05/07/2019 19:50\n260x366 Un Frontera singularment híbrid Un Frontera singularment híbrid\nEn l’obra de Guillem Frontera hi ha, a grans trets i simplificant-ho una mica, dos tipus de novel·les: unes més de panoràmica sociopolítica ('Els carnissers', 'Sicília sense morts', fins i tot 'La ruta dels cangurs'...) i unes de caire més íntim ('Un cor massa madur', 'Si una nit penses en mi', 'L’adeu al mestre'...).\n'La vida dels cossos', la seva nova novel·la, té passatges que sembla que obliguen a inscriure-la en el segon tipus, però també en té molts que fan que pugui inscriure’s en el primer. És un Frontera particularment híbrid. Aquesta naturalesa híbrida, present en tota la narrativa de l’autor (encara que potser no d’una manera tan matemàticament equilibrada com aquí: i matemàticament equilibrada no és sinònim ni de millor ni de pitjor), recorda al lector que l’escriptor d’Ariany té una relació literària lúcida i fecunda amb la realitat social, històrica i econòmica. És una relació que l’emparenta amb els narradors francesos més penetrants del XIX i amb els narradors anglosaxons més lúcids del XX. Amb això vull dir que Frontera coneix a fons i sap interpretar molt bé els escenaris i les èpoques històriques en què transcorren les seves novel·les –aquí, la Mallorca i el Madrid del final del franquisme i de principis del segle XXI– i que els fa servir, no decorativament, sinó per donar entitat als personatges. En paral·lel, crea uns personatges que, sense deixar mai de ser unes figures humanes singulars i de carn i ossos, encarnen l’esperit de l’època en qüestió: els seus desficis, virtuts, pors, conflictes i esperances.\nArgumentalment, 'La vida dels cossos' es basa en un triangle amorós-amical format per la sofisticada Paula Moncada, de família de senyors, el refinat i cultivat Salvador, de família de funcionaris de l’estat, i l’atractivament primari Bernat Rave, de classe molt baixa. Gràcies a un joc d’equilibris narratius, morals i intel·lectuals ben duits –la lleialtat de l’amistat conviu amb la voracitat sexual, els interessos espuris amb els desitjos més impurs i les pors més salvatges–, Frontera ha escrit una novel·la molt potent, d’un erotisme alçurat i d’una intel·ligència sociopolítica il·luminadora.\n‘La vida dels cossos’\n272 pàg. / 17.50 €


LADILLA RUSA. TECHNO RUMBA EN TEMPS DE CONFINAMENT\n5 de juliol de 2020 David Simó Entrevistes, Grans Èxits\n“Ens fa molta il·lusió tornar a pujar a un escenari”\nEntranyables com pocs, el grup de techno pop rumbero Ladilla Rusa actua aquest vespre al Cruïlla XXS. Amb totes les entrades venudes des de fa setmanes, son un dels principals atractius del germà petit i confinat del popular festival barceloní.\nHe quedat amb la Tania Lozano i el Victor F. Clarés prop de Sants Estació. Faig tard. Quan hi arribo ja m’esperen. El Víctor porta una samarreta dels Stooges d’Iggy Pop guapíssima. M’explica que se l’ha dissenyat ell mateix. La Tania no porta samarreta dels Stooges però està guapíssima. És el meu nou crush. Em diuen d’anar a fer una cervesa i xerrar una estona. Els responc que ha de venir el Xavi, el nostre editor gràfic. “No m’ho havies dit, que faríem fotos”, es queixa el Víctor. “Porto cabells de bollera!” (riures). La Tania també refunfunya una mica. S’ha deixat les ulleres de sol i ella sempre surt a les fotos de Ladilla Rusa amb ulleres de sol. Li dic que cap problema que li deixo les meves. El cabell del Víctor sí que no té solució. Però fem les fotos i queden genials. Ara sí, anem a fer unes birres i a parlar, entre moltes altres coses, del confinament, de com ho peten a Castella i Lleó i del seu concert d’avui al Poble Espanyol dins de la programació del Cruïlla XXS.\nDOS MESOS SENSE VEURE’S\nEns demanem unes canyes (ens prometem que només ens demanarem una, que avui és dimecres, no son ni les cinc i no és qüestió de posar-se a beure a saco ja) i comencen per explicar-me que ells, que ho fan gairebé tot plegats, van estar dos mesos llargs sense veure’s. “Els primers dies ho vaig passar fatal”, confessa en Víctor. Després diu que ho va portar millor. “Amb el grup també ho hem aprofitat”. Amb el seu segon disc a l’horitzó, relleu del magnífica Ladilla Rusa tenien diverses cançons a mig fer i durant el confinament es van posar les piles per acabar-les. “Però, això sí, tot a un ritme bastant lent perquè no teníem l’humor per això”. La Tania explica que va deixar la feina dues setmanes abans del confinament. Diu que necessitava baixar el ritme, perquè compaginar el grup amb una feina era molt estressant, però clar, el que no volia és que hagués d’aturar-ho tot obligatòriament i tancar-se. “Han estat setmanes de somriure i llàgrimes”, remata el Víctor. “Al final, vam saltar-nos una mica el confinament per veure’ns. Tot i que en realitat, només faltaven dos dies perquè ho poguéssim fer legalment”.\nLadilla Rusa actuen avui al Cruïlla XXS / Xavier Torres-Bacchetta\nNo els hi pregunto, però periodistes tots dos, imagino que es van conèixer estudiant la carrera. Sigui com vulgui, la Tania i el Víctor eren dues figures ben conegudes de la nit barcelonina. Dues persones d’aquelles que les vols a totes les festes. Un dia, de la mateixa manera que podrien haver decidit organitzar un club de lectura o un grup per aprendre a fer punt, van decidir muntar un grup de música. “De fet, cantàvem i escrivíem cançons a tota hora i a tot arreu. Podríem estar al metro i veure una cosa que ens fes gràcia i escriure una cançó. “Macaulay Culkin” va néixer així”. La parella va decidir que es dirien Ladilla Rusa, destacant així el seu irrenunciable to humorístic, i que farien techno pop rumbero confluència de les influències de noms com Camela, Madonna, Pet Shop Boys, Las Grecas… Per posar en marxa l’aventura van penjar un anunci a Facebook buscant productor. Van contestar diversos, però van decidir trobar-se amb només dos. I d’aquests dos es van quedar amb qui des d’aleshores és el seu principal aliat creatiu, l’Ignacio Miranda, a qui en realitat ja coneixien molt bé de la seva feina amb Ultraplayback.\nUN GRUP PER A TOTHOM\nLadilla Rusa ho van petar molt, molt ràpid gràcies a la capacitat de seducció massiva d’aquest single pepinarro que és “Macaulay Culkin”. Després vindrien altres hits infalibles com “KITT y los coches del pasado” . I és que segurament aquest sigui el gran secret del seu èxit: la seva és una proposta súper transversal que agrada a tothom, des del públic més massiu a l’indie. I això es nota en els llocs on han tocat, havent compartit escenari amb Miqui Puig o Los Enemigos però també amb Karina, Rosa López o Leonardo Dantés. “Jo recordo especialment, la vegada que vam anar a Los conciertos de Radio 3 i vam tocar amb Luz Casal. Em va fer molta vergonya cantar davant d’ella”, descobreix en Víctor. L’eclosió definitiva de Ladilla Rusa diuen que va arribar quan van actuar a l’edició del 2018 del Sonorama un festival que se celebra a Aranda de Duero. “És un festival al qual hi va molta gent. Aquell va ser el primer concert que vam pensar en format gran. Hi havia com 8 o 9 mil persones. A la gent els vam caure en gràcia i vam guanyar molts seguidors”, recorda el Víctor. “Vam tornar l’any següent i vam tocar a l’escenari principal per 15.000 persones. A Aranda de Duero anem pel carrer i ens tracten com estrelles”. Sí, Ladilla Rusa són molt grans a Castella i Lleó.\nLadilla Rusa estan preparant el seu segon disc / Xavier Torres-Bacchetta\nHem dit que només demanaríem una canya, però mentíem. Ens demanem la segona. I és que estem de celebració. Després de mesos de confinament torna la música en directe i avui diumenge Ladilla Rusa actuen al Poble Espanyol de Montjuïc dins la programació del Cruïlla XXS. “Ens fa molta il·lusió tornar a pujar a un escenari”, admet la Tania. “Teníem un estiu ple de concerts, el que més, però la covid-19 ens ha aixafat molts plans. I amb el pal que m’ha fotut hisenda… Tenim la sort, però, que amb la nova normalitat ens estan sortint concerts”. Les condicions amb què es trobaran aquesta nit: un aforament de 400 persones, totes assegudes i a una distància de seguretat d’un metre i mig, no son les habituals en un concert de Ladilla Rusa. “No podem redissenyar la nostra proposta a aquesta nova normalitat”, avança la Tania. “No ens podem plantejar fer un concert acústic. Som com som, un grup de música festiva”. La Tania i el Víctor també estan treballant en el segon llarga durada de Ladilla Rusa. Un disc, però, de què no poden avançar massa detalls. “No sabem quan sortirà. Volem que hi hagi una col·laboració molt potent, però encara ens l’estem currant. A veure…”. La Tania i el Víctor es demanen la tercera canya. Jo marxo que si no em lio.\nCruïlla XXSLadilla Rusa


INICI > ACTUALITAT > Sopars a 4 mans al Divinum de Girona\nPlat del restaurant Divinum\nQuan: 4 d'abril de 2019\nEl restaurant Divinum, a Girona, organitza durant el mes d'abril una sèrie de sopars amb 4 dels millors xefs de la ciutat, amb l'objectiu de reivindicar, esprémer i donar a conèixer els productes del territori dins de la gastronomia. Aquests esdeveniments se celebren els dies 4, 11 i 25 d'abril al mateix restaurant, situat al barri Vell de Girona.\nEls xefs a càrrec dels sopars són Jordi Rollan (Divinum), Xavier Sagristà (Castell de Peralada), Albert Sastregener (Bo. Tic) i Víctor Torres (Les Magnòlies), tots ells amb una estrella Michelin. El sopar consisteix de dos entrants, quatre plats principals i dues postres, tots plats sorpresa que es desvelen el dia en qüestió.\nTot i que va començar sent un exitós bar de vins i formatges a la ciutat de Girona, no va ser fins al 2012 que el Divinum va esdevenir un restaurant gastronòmic. Amb un celler amb més de 300 referències, un sol Repsol i recomanat per la Guia Michelin, el restaurant s'ha consolidat al municipi com a local gastronòmic rellevant. Les reserves per gaudir de l'esdeveniment ja són obertes a la web del Divinum.


Esport | Europa International School\nAl nostre col·legi l’esport és fonamental. Manté els alumnes en un estat físic excel·lent, educa en valors i potencia el treball en equip i l’esperit de superació. Volem que cos i ment estiguin en perfecta sintonia. Tot això amb el ferm propòsit de projectar l’esport escolar més enllà de les nostres fronteres. Un projecte esportiu internacional que comença a 3r d’ESO i cal dir que un nombre important dels nostres alumnes en forma part al llarg de la seva etapa escolar.\nSom membres d’ISSA (International Schools Sports Association), organització que treballa per aconseguir tres objectius: desenvolupar els valors educatius de l’esport a través de tornejos esportius, afavorir els intercanvis culturals i, per últim, promoure l’allotjament dels esportistes amb les famílies del col·legi que ho organitza. Tot plegat una experiència enriquidora i única.\nInstal·lacions esportives de primer ordre\nEl pavelló poliesportiu, la piscina, el camp de futbol i el centre de fitness són escenaris ideals per desenvolupar una completa educació física curricular: futbol, handbol, bàsquet, tennis, bàdminton, futbol sala, voleibol, natació, natació sincronitzada, etc.\nL’escola esportiva és el primer contacte dels més joves amb el món de l’esport a Educació Infantil, fet que desenvolupa al màxim la psicomotricitat. A l’últim any, a P5, realitzem la iniciació esportiva, fet que permet detectar en quina activitat els alumnes poden tenir més interès o en quines activitats destaquen pel seu talent (tennis, bàsquet, hoquei i futbol).\nLa natació a European International School of Barcelona és diferencial perquè complementa el currículum dels nostres alumnes pel fet de formar part de l’educació física del col·legi (des dels 2 anys fins als 14). Unes instal·lacions de primer nivell i un equip d’entrenadors experimentats permeten el desenvolupament d’equips de competició en natació i natació sincronitzada.\nEuropa Sports Centre\nLa vocació per la integració de l’esport en el projecte educatiu ens ha permès desenvolupar l’Europa Sports Centre, un autèntic Club Esportiu que gestiona en l’àmbit nacional les competicions d’esport federat, i des d’ on es vehiculen totes les activitats extraescolars relacionades amb les diverses disciplines esportives. Aquest centre està també obert, en horari ampliat, a familiars i socis externs.\nEuropean International School of Barcelona té un acord de col·laboració amb Kaptiva Sports Academy, una acadèmia de futbol d’elit. El principal objectiu de l’acadèmia és oferir el millor programa futbolístic anual a joves jugadors de tot el món, ajudant-los a aconseguir el seu màxim potencial a través d’un programa futbolístic totalment integrat.


La Unió Democràtica de Pensionistes multiplica les seues activitats al juny… i les difondrà a través de la seua pròpia web\nUna setmana cultural a principis de juny obri un intens mes d'activitats de la Unió Democràtica de Pensionistes (UDP) abans de les vacacions: trenta dies en què hi haurà també una xarrada sobre salut, el menjar de germandat, les inscripcions per al viatge a Benasal, una conferència sobre la targeta 65+ i l'actualització contínua de la web de l'associació: L'espai d'UDP.\nLa tercera edat a Puçol és un col·lectiu en constant moviment, ja siga tant amb activitats lúdiques com formatives i, en el cas concret de la UDP, també amb una labor de voluntariat que creix cada any: “Enguany hem incorporat dos nous voluntaris en l'associació, per la qual cosa ja som huit persones ajudant als altres, una labor que per a molts pot passar desapercebuda, però per a aquells amb què compartim eixos moments és molt important i això és una cosa que ens ompli de satisfacció”, assegura el president, Agustín Segundo.\nAl marge d'esta activitat continuada, abans d'anar-se'n de vacacions d'estiu els components de la Unió Democràtica de Pensionistes tenen un calendari molt estret, començant per la Setmana Cultural que enguany se celebra del 3 al 7 de juny, tant en l'Espai Social dels Majors com en el Poliesportiu Municipal: petanca, truc, dòmino, parxís i alguna activitat sorpresa componen l'oferta per a disfrutar fent exercici i estretint llaços entre els socis.\nEl dilluns 10 de juny serà un dietista l'encarregat d'impartir-los una xarrada en el Sindicat Agrícola. El seu títol: Cuida el teu cor. L'activitat va a càrrec de l'empresa Danone, una entitat que habitualment desenrotlla este tipus d'activitats entre els majors.\nEl tradicional dinar de germandat se celebra en esta ocasió el dijous 13, en el restaurant Puzol. A més de ser un emotiva trobada abans de les vacacions estiuenques, l'acte també servirà per a realitzar l'entrega de premis dels tornejos celebrats a principis de mes.\nEncara pendent de confirmar la data, possiblement el 17 de juny, novament en el Sindicat Agrícola, les dos associacions locals de jubilats i pensionistes, ASVAT i UDP, tenen prevista una xarrada conjunta sobre Els beneficis de la targeta 65+, a càrrec del personal de Carrefour.\nI per a acabar, dos viatges. El primer se celebra de l'1 al 10 de juliol, una relaxant estada en el Balneari de Benasal a què els socis de la UDP acudixen a relaxar-se i disfrutar de l'entorn. Un objectiu molt semblant al viatge a Galícia i Astúries: encara que se se celebra del 22 al 28 de setembre, els interessats en acudir ja poden passar per l'Espai Social dels Majors per a apuntar-se.\n“La veritat és que ha sigut un any molt positiu, a pesar de la crisi econòmica”, sintetitza el president. “Ens hem vist obligats a eliminar el berenar de Carnestoltes, però a canvi el menjar de germandat baixa per primera vegada de preu: enguany no seran 12 euros, sinó 10, el que facilita que tots els socis puguen acudir”.\nUn ampli mostrari d'activitats que servix per a confirmar que la tercera edat està més activa que mai… encara que per a mostrari la nova mini web de la Unió Democràtica de Pensionistes, que es va presentar oficialment el 30 d'abril però que és ara quan comencen a dedicar-li més temps Agustín i Vicente, els dos responsables de l'àrea de comunicació de la UDP.\nDe fet la seua primera sessió pràctica ha inclòs la creació d'un correu electrònic propi de l'associació i el repàs a les formes de publicar, tot això davall la supervisió de Carlos Núñez, en el Departament de Comunicació de l'ajuntament.\nA partir de finals de maig, per als socis disfrutar dels avisos dels seus actes i, sobretot, de les fotos de les seues activitats mai haurà sigut tan fàcil com ara, a través del seu propi mitjà de comunicació gratuït: L'espai de la UDP, una web a què es pot accedir des de la portada de la pàgina web municipal, www.puçol.es.


Els sentits: Activitats del tacte\nQuan toquem un objecte notem si és calent o fred, si és aspre o suau, si és dut o tou, si és llis o rugós. L'òrgan del tacte és la pell! que és més sensible en els palmells de les mans i en les puntes dels dits. A veure si en tot el que hem fet a classe i en aquest bloc em sabeu respodre la següent pregunta: Què forma el conjunt de l'epidermis i la dermis? Aquesta pregunta l'haureu de contestar aquí mateix al bloc. Després haureu d'elaborar un moral on s'expliqui, en un dibuix o esquema, les diferents parts de la pell. També prepararem un experiment per mostrar als companys... Què necessitem? Heu de portar diferent objectes, trossos de tela, etc. Així com objectes a temparatura ambient, objectes calents o freds. Porteu també un mocador per tapar els ulls al company que "poseu a prova" en el joc. Amb el sentit del tacte haurà de reconèixer quin tipus de tela està tocant.\nPublicat per Jèssica Balcells a 14:30


El passat 31 d’Octubre els nens i nenes del cicle d’infantil vam anar d’excursió tots plegats a Can Mas a celebrar la Castanyada. Allà ens esperava la Castanyera per explicar-nos el que li havia passat amb les castanyes. La vam ajudar a trobar-les i ens les va torrar\nJa hem començat a fer ambients a infantil! Els nens i nenes estan molt engrescats descobrint les diferents propostes, materials i espais i compartint aquests moments amb companys i companyes de les altres classes. Així tots aprenem de tots!\nP5 ABELLES DE CAN PERE\nEls nens i nenes de P5 hem anat a Can Pere a gaudir i aprendre sobre el món de les abelles. Ens han explicat moltes coses de com viuen, com treballen, com neixen… Les hem anat a veure a les seves cases (que es diuen ruscs) i hem tastat la mel. Va ser molt divertit perquè ens vam


Teatre En Pijama | La Casa Elizalde\nHome Blog Teatre En Pijama\nTeatre En Pijama\n#Elizalderecomana #TeatreEnPijama #Teatreòlia\nEl Teatreòlia és un petit teatre situat al carrer Bailèn, a prop de la plaça de Tetuan. Vinculat a l’Escola Superior d’Art Dramàtic Eòlia, és un dels espais de la ciutat que programa moltes propostes emergents. Aquesta funció és molt necessària i fa que es nodreixin les programacions de centres com el nostre. Vàries produccions sorgides de Teatreòlia han estat després en el nostre cartell, algunes com Khâlid. L’heroi cosmològic , Mama , Correspondència o Les dones de Guido Contini.\nActualment hi estan oferint peces teatrals de producció pròpia i/o dins la seva programació a través del seu canal de Youtube. És el que han anomenat #TeatreEnPijama i on cada setmana podreu veure una funció diferent de dimecres a divendres de 17 a 22 h.\nAquesta setmana, de dimecres 6 de maig a divendres 7 de maig, El viatge d’Orfeu, de Pablo Ley i Josep Galindo. Emissió en obert de les 17h a les 23:30h al canal youtube de Teatreòlia.\nUn espectacle sorgit dels Tallers de creació de dramatúrgies contemporànies d’Eòlia i+d del 2014 amb la col·laboració del Taller de Músics.\nDe dimecres 13 a divendres 15 de maig, El plata, de Marc Martínez i Sergi Pompermanyer. Emissió en obert de les 17h a les 23:30h al canal youtube de Teatreòlia.\nEL PLATA. Barcelona, el 18 de juliol de 1936, nit en que esclata la Guerra Civil Espanyola i comença la revolta social. El Plata és un cabaret situat al “barri Chino” dels baixos fons de la ciutat. Entre cuplets i números de varietats EL PLATA és un homenatge a aquella gent de Barcelona que un dia va sortir al carrer, armada, a lluitar contra els feixistes en nom de la llibertat, i que després d’aturar heroicament l’exèrcit revoltat, va engegar un procés únic en la història del nostre país perquè, a més a més de ser valents, van creure que un altre món és possible.


DIARI CIVIC: 04/01/2008 - 05/01/2008\n...............Bon Sant Jordi !!!\nPosted by joan-ramon colomines-companys at 12:19 AM\nÉs una satisfacció tenir avui a l’impremta el primer número de LO CAMPUS, el periòdic universitari de Ponent i apunt de repartir-lo demà, el dia de Sant Jordi.\nHan estat unes setmanes d’un treball intens de la gent de la redacció i també de molta complicitat entre molts estudiants i professors, entre molts periodistes i fotògrafs, però sobretot entre molt voluntariat, que amb il•lusió ha participat a construir del no res, una dinàmica de microgrup de periodisme universitari, a partir de l’associació cultural i cívica Vivència Aranesa.\nFer periodisme de proximitat adreçat a una comunitat universitària d’uns nou mil membres, incloent-hi la Universitat de Lleida i la UOC de les comarques de Ponent, és una tasca molt gratificant perquè significarà informació, debat i reflexió.\nLa producció de LO CAMPUS és fa a Aran i a Lleida. Si sempre són els de Lleida que ens ajuden a Aran, amb LO CAMPUS són professionals i estudiants aranesos que aportem el nostre granet de sorra a l’espai de comunicació català, però a més fent servir aquesta oportunitat per articular el projecte de “Es Arts”, la futura revista de cultura d’Aran i Comenges.\nMillor que llegiu la nota de premsa de LO CAMPUS, per saber-ne qüestions més funcionals d’aquesta publicació.\nAquest Sant Jordi 2008 apareix una nova publicació: LO CAMPUS.\nPublicació que és defineix com “El periòdic universitari de Ponent”.\nLO CAMPUS és un nou producte editorial adreçat a la població universitària de la Universitat de Lleida i també als estudiants de la demarcació de Lleida de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC). LO CAMPUS va adreçat a tota la comunitat universitària: estudiants, professors, investigadors i personal administratiu i de serveis. També hi hauran números especials adreçats als últims cursos de batxillerat.\nÉs una publicació en català, gratuïta i independent, que edita l'Associació cultural Vivència Aranesa amb la marca "Edicions d'Aran / Projectes de Lleida". L’elaboració del periòdic és fa simultàniament entre la redacció a Vielha i la redacció de Lleida. I s’imprimeix a Lleida.\nEl seu editor i director és Joan-Ramon Colomines-Companys i la seva dissenyadora Patricia Sala.\nLO CAMPUS té unes dimensions de diari amb paper de premsa millorat de gramatge i amb 20 pàgines, amb un acurat disseny gràfic a tot color. Se n’editen 11.000 exemplars. ( El mes de setembre també tindrà una versió digital, que compaginarà amb un Web).\nLO CAMPUS número 1, com a número de llançament, apareix aquest Sant Jordi, desprès a final de curs n’apareixerà un número Monogràfic dedicat íntegrament al Pla de Bolonya.\nPosteriorment la periodicitat de LO CAMPUS serà mensual i durant tot l'any acadèmic, o sigui 10 números a l'any.\nLa distribució d’aquest primer, és fa a les Facultats i Escoles de la Universitat de Lleida i a la comunitat cultural de Ponent.\nEn LO CAMPUS número 1 hi ha un “Especial Sant Jordi” amb un conte original de l’escriptor Jaume Cabré. També té entre els seus continguts articles com: “Centre Dolors Piera: Les joves universitàries no saben que són discriminades, però ho són”; “L’orgull de la comunitat universitària: enquesta entre estudiants i el Rector de la UdL”; “Els Consells de l’Estudiantat”; “Debat sobre el Pla de Bolonya a Medicina”; “Referèndum: 1573 vots fan un crit d’atenció sobre el Pla de Bolonya”; “Slàvia, música en viu i militància cultural”; “La recerca biomèdica un dels orgulls de la UdL”; entre d’altres articles. I un apartat denominat: “Presentant Aran” amb articles amb occità i català.\nUna de les singularitats de LO CAMPUS és que l’edità una entitat aranesa: Vivència Aranesa, dins del seu “Programa Cultural Víctor Balaguer” que té com objectiu la difusió de l’Aran a l’exterior. Però a més Vivència Aranesa edita LO CAMPUS com una fórmula original per aconseguir finançament i conservar la seva independència, per editar les seves publicacions en aranès.■\nTelèfon de contacte: 649405630\nPosted by joan-ramon colomines-companys at 1:10 AM\nPosted by joan-ramon colomines-companys at 11:22 PM\nPer una vegada estic d’acord amb el Síndic Boya sobre el nefast que és que s’utilitzin les qüestions personals per desprestigiar, calumniar i desgastar l’oponent. El que passa és que dit per ell és d’un cinisme enorme.\nEll i ells són els inventors de webs electorals especialitzades en desprestigiar personalment a l’adversari, incloent-hi comentaris degradadors de persones que ni tant sols eren candidats. Ell que a traves del seu blog va arribar a escriure que els càrrecs de l’anterior govern feien factures falses als seus menjars oficials als restaurants, i que quan li dèiem que anés al jutjat si era cert, ell acabava dient que eren escrits fets de forma temperamental pel neguit de la discussió. Ell que està rodejat d’assessors i regidors que en els seus blogs acullen tota mena de comentaris anònims sobre vides personals i professionals, absolutament calumniosos i reaccionaris. Ell que senyala i la seva banda, amb accions totalment xenòfobes, ens increpen perquè marxem del País. (Tota una manera brutal de posar-se a la vida personal de la gent). Ell que va escriure sobre sous, suposades irregularitats en els sous, calumniant a tort i a dret als alts càrrecs de l’antic govern com si posessin la mà a la caixa. Ell i ells que és varen posar sobre matrimonis, fills i feines, i sobre separacions. Ell que per revenja política ha destrossat carreres professionals a l’administració que evidentment són trajectòries totalment personals. Ell que per arribar a ésser Síndic, va fer una guerra de desprestigi al seu propi tutor i avalador polític, i a més ha deixat una estela de víctimes polítiques del seu propi grup, que en un món de clans han tingut feina per treballar amb tranquil·litat. I així podríem fer una llista enorme d’invasió de les vides privades per part del ciutadà Boya, del Síndic Boya, del seu partit i dels seus grups d’intimidadors.\nSabeu perquè ara plora, i és fa la víctima?.\nNo ús creieu que és per l’insòlit Afer Amador, o pel deplorable Afer Hipolito, és perquè algú, esta fent corre per internet un escrit sobre la vida sexual del senyor Boya i el presenta com un gran semental. Val a dir que l’escrit té molta mala bava.\nPerò quan un té un càrrec polític de màxima representació, ha d’anar molt en compte amb el que fa i tant si li agrada com sinó no, no és pot separar la vida personal de la vida política del President d’un País. És clar que vostè s’ho ha de creure tot això: em refereixo al càrrec de President i el sentiment de País.\nVostè ostenta la màxima representació d’Aran i tot el que faci serà observat amb lupa. No s’és Síndic de 8 a 3, i en el seu cas : Parlamentari d’una hora a un altra. Vostè té la representació tot el dia i no pot fer el que vulgui, sobretot en públic. Perquè a més, va tant de sobrat per la vida, que no té la mínima discreció de res i no són els adversaris polítics que amb nocturnitat en els seus laboratoris de creació de calumnies han elaborat i orquestrat tota una campanya per presentar el “semental d’Aran”, és la gent senzilla, que mira i veu. Mira, veu i parla i vostè ho abona.\nEvidentment, a l’adversari li va de perles, tanta prepotència i tanta exhibició. Però miri, sinó vol que en parlin, tingui almenys discreció.\nPD: Ah! Aquells que parlen de la vida del Síndic Boya, com diu ell, no tenen ni idees ni projecte, ell sí. En definitiva segueix confonen la gimnàstica amb la magnèsia i el nostre Síndic segueix vivint en un món irreal on el rei va despullat i només és ell qui no ho sap.\n►Però Paco no t’has de preocupar, en un món aranès on les discussions són a veure qui la té més llarga i on és pot arribar a dir que si l’han hostiat és perquè segur que ella s’ho havia buscat, pots ésser el rei de mambó durant anys.◄\nPosted by joan-ramon colomines-companys at 1:17 AM


El Frisó és un tipus de cavall molt especial, amb un caràcter tranquil malgrat la impressió que dóna el seu aspecte físic. Descendent dels cavalls arcaics dels boscs del Nord d’Europa i criat principalment a Friseland (localitat dels Països Baixos que dóna nom a aquesta raça de cavall), és una de les races més antigues d’Europa.\nEl color dels Frisons és sempre negre i la seva alçada ideal és comprèn entre 150 i 155 centímetres. Malgrat antigament s’utilitzava bàsicament per al tir, el Frisons són cavalls molt aptes per a muntar en doma o en salt gràcies a la seva inteligència i al seu aspecte elegant.\nPer més informació sobre els frisons podeu entrar en aquesta pàgina: http://www.frisones.com/\nPublicat per .:([~lauretta*~]):. a 0:54 1 comentari:\nEls Haflinger són cavalls molt treballadors i que tenen un molt bon caràcter (això fa que siguin bons per als principiants o com a cavalls d’escola), també poden saltar o utilitzar-se com a cavalls de tir.\nPer més informació sobre aquesta raça entreu a: http://www.elhaflinger.com/\nPublicat per .:([~lauretta*~]):. a 0:49 Cap comentari:\nEls Appaloosa són cavalls nobles, inteligents i amb una gran capacitat d’aprenentatge. El seu bon caràcter fa que siguin cavalls molt aptes per al passeig, però també els veurem saltant, fent doma vaquera (o rodeos) o fins i tot raids.\nPer més informació sobre aquesta raça de cavalls entreu a: www.appaloosa.com\nPublicat per .:([~lauretta*~]):. a 0:44 Cap comentari:\nhorseball i reining\n*Reinig: Aquest esport consisteix en que el genet i cavall han d'aconseguir realitzar una sèrie de maniobres que estan determinades en un patró, el cavall ha d'estar sempre atent i disposat per realitzar les activitats que el genet li li indiqui, l'habilitat i rapidesa del cavall faran veure més espectacular les maniobres.\n* Horseball consisteix en un joc que enfrenta a dos equips de 6 jugadors han de ancanestar més cops en la canaste de l'equip contrari.\nPublicat per .:([~lauretta*~]):. a 11:37 Cap comentari:\nvolteig i salt d'obstacles\n* Volteig: consisteix en fer exercisis gimnastics a sobre el cavall mentre ell està en moviment.\n* salt de obstacles: l'objectiu d'aquesta disciplina és que el cavall recorri un recorregut on es trobara diferents obstacles fixes. En el salt de obstacles, el què es posa a prova és la ovediència del cavall i les seves aptituds com atleta.\nPublicat per .:([~lauretta*~]):. a 11:34 Cap comentari:\nenganxe i raid\n* Raid: es tracta de carreres de camp a través en les que es recorre una gran distància per una ruta previement marcada. El recorregut es pot fer, tan al galop, com al trot, com a al pas, tot dependrà de les característiques del terreny.\n* Enganxe: competició que consisteix en la realització d'una sèrie de exercisis en cotxe de cavalls.\nPublicat per .:([~lauretta*~]):. a 11:32 Cap comentari:\n*Doma vaquera: és una disciplina fundamentalment espanyola, principalment de la regió andalusa, extremenya. Te el seu origen en el treball que es desarrolen a els camps, però com a competició el cavall a de convinar un caracter "sumiso" amb una forta dosis de rapidesa i agilitat.\nPublicat per .:([~lauretta*~]):. a 11:28 Cap comentari:\nFrisó: El Frisó és un tipus de cavall molt especi...\nHaflinger: Els Haflinger són cavalls molt treball...\nqui em coneix ja sap com sóc i qui no dns k pregunti a algú altre


Els comuns van demanar en la negociació per congelar les transferències no haver de destinar-les a inversió - FÒRUM.ad\nEls comuns van demanar en la negociació per congelar les transferències no haver de destinar-les a inversió\nOn: 14/11/13 20:28\nEls comuns van demanar al Govern que per al 2014 s’eliminés l’obligatorietat de destinar el 80% de les transferències a inversió, durant la negociació en què es va acordar congelar les transferències del 2014. Segons ha informat, aquest dijous, la cònsol major d’Andorra la Vella, Rosa Ferrer, hi havia consens entre sis comuns que volien que es puguin destinar els diners al que necessiti la corporació, però l’Executiu no va acceptar aquesta condició.\nEn la reunió que van mantenir els cònsols amb el cap de Govern per negociar la proposta de l’Executiu de congelar les transferències per al 2014 els comuns també van fer una demanda. Segons ha informat Ferrer, sis comuns volien que en el projecte de llei de pressupost, en la disposició que preveu la congelació de les transferències s’inclogués una mesura temporal perquè no s’apliqui l’obligatorietat de destinar el 80% de les transferències a inversió o a eixugar deute. La proposta, però, no va ser acceptada per l’Executiu, i per aquest motiu Ferrer ha assegurat que aquest serà un punt a posar sobre la taula durant la negociació de les competències i les transferències.\nDe fet, la cònsol major de la capital ha indicat que dubta de la constitucionalitat d’aquest punt en concret perquè creu que els diners transferits a les corporacions locals han de servir perquè puguin assumir les seves competències i no han d’estar subjectes a la inversió.\nPrevious Post: El PS exigeix que s’exposi el pla de viabilitat de Naturlàndia en una reunió de poble\nNext Post: Torralba considera que s’ha de modificar la Llei dels entorns de protecció però esmenant la proposició dels comuns


La Policia Local se suma a la campanya 'Escuts Solidaris' per la lluita contra el càncer infantil - Diari de Rubí\nLa Policia Local se suma a la campanya ‘Escuts Solidaris’ per la lluita contra el càncer infantil\nLa Policia Local de Rubí s’ha adherit a la campanya ‘Escuts Solidaris’ amb l’objectiu de contribuir al finançament del centre oncològic infantil SJD Pediatric Cancer Center Barcelona, impulsat per l’Hospital Sant Joan de Déu.\nLa campanya va néixer el 2017 dels cossos policials de Sant Celoni, Caldes de Malavella i Hostalric, que van impulsar la idea de confeccionar escuts amb la imatge del cos de seguretat de cada població adherida, molt semblants als escuts autèntics, incorporant en groc el nom de cada municipi i l’etiqueta #pelsvalents. Les peces porten una capa termo adhesiva al dors per poder-lo fixar a qualsevol roba amb la planxa. Cada escut té un preu unitari de 4 euros que es destinen a la iniciativa solidària.\nRubí s’afegeix a més de 120 cossos policials i d’emergències d’arreu de Catalunya que ja han recollit més de 100.000 euros. Els rubinencs poden comprar els escuts a la Comissaria de la Policia Local, carretera de Terrassa, 118, a de dilluns a divendres de 8 a 15 hores. L’estoc s’anirà ampliant en funció de la demanda.\nLa campanya la duen a terme agents voluntaris que també poden facilitar escuts a entitats o establiments col·laboradors que ho demanin. Una vegada obtinguda la recaptació, una part es destinarà al cost dels escuts i la resta es donarà a la causa solidària.\n1.200 càncers infantils a l’any\nLes obres del SJD Pediatric Cancer Center Barcelona finalitzaran el primer semestre del 2020 i està previst que el nou centre pugui tractar 400 nous pacients cada any. A Espanya, es diagnostiquen cada any 1.200 casos nous de càncer infantil.


Els taxistes demanen permís per protestar durant el Tech Spirit Barcelona\nPublicat 20/02/2020 15:41CET\nEls taxistes barcelonins han demanat aquest dijous els permisos per protestar durant el dilluns 24 de gener, durant el Tech Spirit Barcelona, iniciativa per a emprenedors que ha impulsat l'associació Barcelona Tech City per suplir el Four Years From Now (4Y4N), programa parallel al Mobile World Congress (MWC).\nEn declaracions als periodistes, el portaveu d'Élite Taxi Barcelona, Tito Álvarez, ha explicat que mobilitzaran 1.000 taxis i unes 3.000 persones davant de la Llotja de Mar, on tindr lloc la gran part del programa del Tech Spirit Barcelona.\nEn els permisos que ha consultat Europa Press, Élite Taxi sosté que es mobilitzaran en contra "dels voltors financers d'Uber, Glovo i Airbnb per aprofitar la seva posició dominant per arrunar la vida de la gent", empreses que participen en aquesta jornades d'emprenedoria.\n"Dilluns si no ho evita ningú hi haur manifestació i de les grosses", ha assegurat Álvarez en declaracions als periodistes i ha demanat que s'organitzi un debat públic amb aquestes multinacionals per desconvocar les protestes.\nÉlite Taxi ha indicat que preveuen fer un recorregut des del Port de Barcelona, passant pel passeig de Colom i el passeig Isabel II, on es troba la Llotja de la Cambra de Comer de Barcelona.


Mobles cool per al teu saló i dormitoris - Grupo Inventia interiorisme\nMobles cool per al teu saló i dormitoris\n4 juny, 2019 · Blog · Etiquetes: disseny interior, interiorisme\nQueda clar que el món de l’interiorisme ens ofereix tot allò que puguem desitjar per decorar qualsevol racó de casa nostra. Sigui quin sigui l’estil decoratiu que triem per al disseny interior de la nostra llar, sempre hi ha alguns objectes necessaris i que poden adaptar-se a qualsevol ambient.\nA més de la necessitat esmentada, també es tracta de peces de mobiliari pràctiques i que ens faciliten les coses en moments concrets. Per veure’ls i comentar les opcions que ens ofereixen ens desplaçarem fins als dormitoris i el saló, espais pensats tant per al descans personal com, en el cas dels salons, lloc de reunions disteses amb la família o amb els amics.\nEl dormitori és una d’aquestes estances que volem que sempre llueixi bé. Encara que sigui un espai en el qual vam passar poc temps diari, ens esforcem perquè llueixi les seves millors gales. Quadres, objectes de decoració, còmodes o tot tipus de tèxtils seran presents en el nostre dormitori. Un cop aconseguit el disseny interior desitjat, anem amb els punts pràctics.\nTa sigui en els dos costats del llit o en un, hi ha un espai reservat per a la tauleta de nit. Sobre ella, el més probable és que un petit llum i un despertador ens acompanyin. Ara bé, oblidem la clàssica tauleta de nit amb calaixos i acabats de moble i pensem en alguna cosa més autèntic.\nLes ments dels interioristes no para de generar idees i les tauletes de nit s’han convertit en un element molt recurrent. Per exemple, per a aquesta funció podem utilitzar troncs de fusta natural, tamborets o petites escales. Elements que aportaran la mateixa funcionalitat que les clàssiques, encara que amb un toc únic i molt personal.\nTaula de palets\nUn altre element decoratiu estrella en els temps actuals és la tauleta de centre feta amb palets. La seva presència enmig de la sala d’estar i al costat del sofà o les butaques ens aportarà superfície de suport tan pràctica com per col·locar elements com el comandament de la televisió, revistes, el got del cafè i fins i tot ens permetrà disposar d’una superfície perfecta per un sopar distès .\nLa seva construcció és senzilla i moltes botigues ja l’ofereixen a punt per ser muntada en només cinc minuts i gaudir-la. Si volem aportar un toc més underground, que millor que reciclar un palet, aplicar-li productes indicats per a tractar la fusta i col·locar-unes petites rodes que facilitin la mobilitat.\nA més de ser experts en reformes integrals d’habitatges, en Grupo Inventia disposem d’un departament especialitzat en interiorisme i disseny interior. Si necessites qualsevol tipus de consell professional no dubtis en contactar amb nosaltres sense cap compromís.


Efraïm Rodríguez||Escultor: "L'encàrrec públic està mort, però la gent que pot gastar-se diners en una escultura, continua podent-ho fer" - AraVallès\n"L'encàrrec públic està mort, però la gent que pot gastar-se diners en una escultura, continua podent-ho fer"\n"En l'exposició de Roca Umbert el públic podrà acostar-se a la part més oculta de l'escultura, al procés de creació"\nDimarts, 1.10.2013. 07:00 h\nL’escultor granollerí Efraïm Rodríguez es dedica a l’escultura des de l’any 1998. Llicenciat en Belles Arts, les seves no-escultures obren la temporada de l’Espai d’Arts de Roca Umbert. Es tracta d’una mostra que reuneix “tot de trastos de taller, a més s’hi han posat uns espiells perquè la gent vegi les peces acabades i pugui reconstruir el recorregut que fa l’artista fins arribar a l’obra”, explica Rodríguez. L’exposició Això no és una escultura es podrà veure fins al 19 d’octubre. –per Cristina Fernández.\n–Encetes la temporada expositiva de l’Espai d’Arts de Roca Umbert amb la mostra Això no és una escultura, i, efectivament el que hi ensenyes són elements del procés creatiu, no obres acabades. Per què has decidit muntar una exposició així?\n–Bé, hi ha dos motius principals. El primer és que Roca Umbert és un centre de producció, i per tant em semblava adient mostrar com s’arriba a fer una escultura. Per altra banda, com jo treballo a galeries a Barcelona i a d’altres llocs, una exposició d’escultures doncs ja la faig allà, de fet és el que estic preparant, i realment em resulta bastant costós. Necessitaria 2 o 3 anys per omplir d’escultures la sala tal i com faig a les galeries, perquè són una animalada de metres. A més, l’exposició que he fet a Roca Umbert, tampoc la podria fer en una galeria perquè no és comercial, no hi ha res a la venda.\n–Quant fa que et dediques a l’escultura?\n–Vaig acabar la carrera l’any 98 i des de llavors vaig començar amb una exposició i, per sort o per desgràcia, va anar bé i hem anat seguint.\n–És el primer cop que mostres el treball que hi ha darrera de l’elaboració d’una escultura?\n–Sí, aquest tipus de mostra és la primera vegada que la faig.\n–I com ha estat la resposta del públic?\n–De moment molt bé, a la inauguració va venir molta gent i estem contents.\n–Per què creus que pot agradar al públic veure el procés creatiu? Què pot aportar a la gent veure això?\n–Per una part a la gent que és del sector li agrada veure-ho i fa una lectura que l’altra gent no fa, pot veure com treballo jo i comparar-ho amb la seva feina. Pel que fa al públic en general, s’acosta a allò que realment és una mica ocult. Encara que moltes coses no les acabem d’entendre, perquè tampoc està explicat amb textos, és un procés artístic encara que no siguin obres d’art.\n–Pot arribar a ser més important que veure l’obra acabada?\n–En l’art contemporani es dóna molt això. Els figuratius sembla que estiguem fora d’aquest àmbit, però no és cert. El nostre procés creatiu també és així. Altres artistes presenten coses que formalment són iguals que les que jo he presentat, però es presenten com a obra acabada. El meu treball però, que l’he triat jo, és produir obres acabades, però igualment puc ensenyar el procés.\n–Creus que l’art contemporani s’ha d’explicar?\n-S’ha d’explicar en certa manera. De la mateixa forma que nosaltres si veiem art asiàtic o africà ens l’han d’explicar perquè no l’entenem, perquè tot i que ens pugui agradar no sabem què és el que està passant. Una altra cosa és que un cop t’ho han explicat no t’emocionis, això sí que és un problema. Si m’ho expliquen i em quedo fred, potser llavors no funciona.\n–La teva obra la podem veure tant al carrer com en exposicions. Prefereixes més un format que un altre?\n–Obra pública n’he fet poca, quan m’ho han demanat només. És a dir, acostuma a ser un encàrrec que et fa el poble i ha de funcionar per l’espai, pots posar-hi més o menys cullerada –sobretot si tens signatura–, però la peça ha de funcionar independentment de l’artista. En canvi, al taller sóc més lliure, faig bastant el que vull.\n–Com tries els temes que vols representar a les escultures?\n–És força intuïtiu, gairebé irracional. A vegades hi ha idees que van progressant com en una segona línia i de manera inconscient gairebé, però que acaben sortint. El problema no és la inspiració, sinó la producció.\n–Quan pots trigar en fer una escultura?\n–Un parell o tres de mesos és el més habitual, tot i que les més petites pot ser menys.\n–Què voldries que el públic s’endugués de la visita a Això no és una escultura?\n–Voldria que es fixessin en la mirada sobre el procés creatiu, que la creació és una vivència artística en si mateixa. A més, que el terme que està tan de moda ara d’arts visuals en oposició a arts plàstiques, no és encertat. Perquè les arts són totes bastant visuals i perquè les arts en realitat es mouen amb tots els sentits, si no en l’exhibició, sí en la producció, on hi ha el tacte, i d’altres sentits. Així, la vivència del dia a dia que es perd a la sala, queda aquí reflectida.\n–Treballes ja en nous projectes?\n–Preparo un exposició individual a 3 punts, una galeria de Barcelona, per la que encara no tinc data.\n–Com veus el futur de l’escultura?\n–En aquests moments l’encàrrec públic està mort. A més, es continua amb la tendència de què moltes galeries tanquen a Barcelona i obren a Madrid, que ja passava abans de la crisi. Però, no ho veig tot tan negre perquè la gent que es pot gastar diners en una escultura, continua podent-ho fer. S’ha deixat de vendre peça petita, però peça una mica significativa es continua venent, no amb la mateixa alegria però continua sortint. A més a més, el mercat és molt internacional.\n3717 lectures Afegeix comentari


Any de creació de la fragància: 1978\nCreador del perfum: GUERLAIN, Parfums\nCreador del flascó: Granai, Robert - Verreries Pochet & du Courval\nNas: Guerlain, Jean-Paul\nFamilia olfactiva: Oriental-Floral\nBergamota - Mandarina o tangerina - Rosa\nCiclamen - Lliri - Préssec - Rosa\nBenjuí - Espicanard - Sàndal - Vainilla\nMolt lluny en Orient, un Sultà va tindre dos filles bessones. Eren tan assemblades que el seu pare els va posar dos noms formats amb les mateixes lletres: Mahane i Nahéma. La seva bellesa molt aviat va ser coneguda arreu del país. Però la seva semblança nomes era en el físic. Mahane era dolça, tímida i obedient, entretant que Nahéma, el seu símbol de feminitat era la flor, era una jove foc, salvatge i apassionat. Un dia un príncep va vindre a fer s’hi la cor, però el seu cor estava dividit i no sabia a quina escollir. Nahéma, entenen el seu destí, va deixar que la seva dolça germana es cases amb el príncep i ella va marxar cap a les muntanyes i als volcans.\nNahéma es el perfum de la provocació, la seducció i la feminitat absoluta.\nEl flascó de Nahema posa en escena alquímia del perfum, amb la corba traçant la base del flascó, Robert Granai retrobà el dibuix del flascó alquimista. La gota gravada en el cos del flascó tradueix visualment la quintaessencia del perfum destil•lat i l’emoció que suscita.\nNahéma representa les dos facetes del femení etern: la dona provocadora i generosa alhora. Nahéma reconcilia passió i tendresa, provocació i do de si. Un perfum obsessiu, una creació inspirada en Orient al entorn de un acord floral intens. Aquest perfum es un elixir enigmàtic inspirat per una rosa d’Orient amb encants captivadors.\nFloral afruitat. Torbador, envellutat, únic. Aquesta essència recorda els efluvis embolcallats de Àsia. Es abans que tot un bafarada de roses escollides entre les millors família d’aquestes especies innombrables. En el cor, Jean-Paul Guerlain l’hi ha afegit la fragancia fresca i verda al jacint. Després els fruits, préssec i fruits de la passió, símbol des de Eva de la temptació. El fons de la composició esta sostingut per la fusta de sàndal i el pàtxuli.


L'ou de la serp, per Joaquim Coll\nEl gir sobiranista no va arribar com a resposta a cap política de recentralització d'Aznar, sense majoria absoluta el 1998. Va ser una estratègia deliberada, l'ou de la serp, que s'ha convertit avui en secessionisme dur\n20 de de juliol del 2018. 20:22\nSantos Juliá a 'Transición. Historia de una política española (1937-2017)' reconstrueix el llarg procés des del final de la guerra civil i durant la dictadura per trobar un camí de reconciliació que ens conduís a la democràcia. El prestigiós historiador també examina la manera en què el consens forjat el 1978 s’ha anat erosionant en les últimes dècades fins a la crisi actual. Per sobre dels avatars polítics, dos elements de fons hi han contribuït: la qüestió de la memòria històrica i el problema territorial. Sobre això últim, val la pena recordar que aquesta setmana passada s’han complert 20 anys de la Declaració de Barcelona, firmada per CiU, el PNB i BNG, en què aquestes tres forces nacionalistes van renunciar al terme 'nacionalitats’ –que Miquel Roca tan bé va defensar en el debat constitucional– pel de nacions sobiranes amb drets polítics. El 1998 els nacionalistes es van convertir en sobiranistes i van començar a abjurar del model autonòmic.\nDos anys abans, CiU i PP havien firmat el pacte del Majestic, que va suposar el traspàs d’importants competències, la més destacada va ser la de trànsit als Mossos, la desaparició dels governadors civils, i un nou model de finançament que es va qualificar d’immillorable. Així doncs, el gir sobiranista no es va produir com a resposta a cap política de recentralització de José María Aznar, que el 1998 no tenia majoria absoluta. Al contrari, va ser una estratègia deliberada, l’ou de la serp, que 20 anys després s’ha convertit en secessionisme dur. És un altre exemple que demostra la falsedat de la pretesa culpa de la sentència del Constitucional sobre l’Estatut en l’inici del 'procés'.\nTenir això en compte és important perquè Pedro Sánchez no posi tots els ous a la cistella de la distensió. Més li valdria reforçar una política de comunicació que, per exemple, fes de La 2 de RTVE a Sant Cugat un canal en català potent que competís amb TV-3. Certament, el problema de fons és polític i potser es resol votant. Però d’entrada és un problema de propaganda.\nTribunal Constitucional José María Aznar Independència de Catalunya Estatut de Catalunya


L’Assemblea General del COVB examina i aprova la gestió i els comptes anuals del 2018\nEl COVB ha celebrat l’Assemblea General Ordinària el passat 26 de juny, en una sessió en què es va aprovar la gestió del Col·legi i els comptes anyals del COVB i d’Assessoria Fiscal Veterinària SL corresponents al 2018, les quals es poden consultar al web del Col·legi.\nDurant l’assemblea es va llegir i aprovar l’acta de la reunió de l’assemblea anterior, es van presentar els informes de la Junta de Govern i es van sotmetre a examen i aprovació els documents de la memòria d’activitats i gestió econòmica del COVB i de liquidació dels pressupostos del Col·legi i d’Assessoria Fiscal Veterinària de l’any anterior, amb la presentació de comptes anual i informe auditat sobre la gestió financera i pressupostària.\nLa Junta de Govern va explicar en l’informe per a l’Assemblea les diferents mesures que s'estan duent a terme per a l'optimització del funcionament intern del COVB, la situació del procés d'elaboració d'un Codi d’Ètica i Conducta de la Junta de Govern, l'evolució de la Borsa de Treball en els últims anys i les propostes de millores, així com la implantació del nou projecte de formació col·legial.\nA més, es van explicar els detalls de la situació dels projectes en curs més destacats, com ara la renovació dels sistemes informàtics i la posada en funcionament de la nova pàgina web o l'impuls de l'assessorament a les clíniques veterinàries. La documentació lliurada i sotmesa a votació en l’assemblea està publicada al web del COVB.


El fiscal general de l'Estat estava al cas de l'expedient contra Homs - Empordà\nEl fiscal general de l'Estat estava al cas de l'expedient contra Homs\nFernández Díaz i De Alfonso van intentar usar la fiscalia per combatre polítics sobiranistes\nBARCELONA | ACN/DDG 27.06.2016 | 06:30\nEl fiscal general de l´Estat, Eduardo Torres Dulce, estava al cas de les converses entre Interior i Antifrau. acn\nEls fiscals Fernando Bermejo i José Grinda, així com el fiscal general de l'Estat, Eduardo Torres Dulce, estaven al cas de l'expedient contra Francesc Homs que van promoure el director de l'Oficina Antifrau, Daniel de Alfonso, i el ministre de l'Interior, Jorge Fernández Díaz.\nEl diari Público va fer públic ahir una nova entrega de les converses gravades entre tots dos. En aquest cas, es posava de manifest la intenció del ministre per utilitzar la fiscalia general de l'Estat per combatre polítics independentistes catalans. Segons relatava el rotatiu, De Alfonso es queixava al ministre de les traves que alguns fiscals de Catalunya posen a les seves investigacions. "A mi em vas donar ahir un parell de papers, has vist que no ha sortit res... Això és un pacte de cavallers". En aquest sentit, el ministre es referia als papers contra el llavors conseller de la Presidència, Francesc Homs, que prèviament li havia entregat el director d'Antifrau.\nAquesta conversa va tenir lloc al despatx de Fernández Díaz el 16 d'octubre del 2014, entre les set i les nou del vespre, a només 24 dies del 9-N. En les converses queda clar, segons Público, que el ministre té la intenció de filtrar a la premsa els casos que afectin a dirigents polítics sobiranistes. Fernández Díaz parla obertament de com l'executiu pot manipular el poder judicial per destruir els seus adversaris polítics.\nEn la conversa el ministre recorda a De Alfonso que ha parlat d'aquest tema amb el llavors fiscal general de l'Estat, Torres Dulce i amb el fiscal José Grinda. El director d'Antifrau li respon al ministre que li ha portat "quatre arxius molt sucosos", un d'ells referent al CTTI. De Alfonso es queixava que la Fiscalia l'havia arxivat "sense fer res, res" i el ministre s'interessava per saber qui era aquest fiscal i per saber quins d'ells eren favorables a aquestes investigacions.\nDe Alfonso assenyalava Emilio Sánchez Ulled i "una noia que és...l'Àngels" com els responsables d'arxivar aquestes investigacions.De Alfonso apuntava que arxivava les seves investigacions per "deixadesa o desgana" o bé perquè "algú li truca". A més, afegia que també havia parlat amb els fiscals José María Romero, Manuel Tejada i Fernando Bermejo, i els havia fet arribar "el tema de Vic", en referència al llavors president de l'AMI, Josep Maria Vila d'Abadal.\nIntervenció del ministre\nEn aquest punt de la conversa l'actual ministre d'Interior en funcions s'oferia per intervenir-hi: "Escolta, però jo li puc trucar i dir-li: Escolta, què cony és això, eh?". De Alfonso es mostrava convençut que li acabaran fent cas, en el tema de Vic, perquè "són 320 menjars amb càrrec a la targeta de crèdit de l'Ajuntament". "És una malversació", li respon Fernández Díaz. "El podem enganxar", responia el director d'Antifrau. "Podem", deia el ministre llavors.\nUn dels motius que encallen les seves investigacions és, segons apuntava De Alfonso, que l'informe d'Homs per suposada prevaricació està redactat en català i el fiscal Salinas li demana en castellà, cosa que obliga a traduir-lo. També revelava que la seva estratègia per investigar polítics independentistes és fer-ho des de Fiscalia i no des d'un jutjat, perquè això obligaria a traslladar-ho a les parts. Així ho va fer De Alfonso amb el fill de Jordi Pujol, fins que "la tonta dels nassos de la seva nòvia (Victoria Álvarez) va aixecar el cas".


"FES CLICK A YOUTUBE" A AVINYONET DEL PENEDÈS (Suspès) — Joventut Alt Penedès\n"FES CLICK A YOUTUBE" A AVINYONET DEL PENEDÈS (Suspès) Durant cinc dies, aprendràs a gravar i editar vídeos, coneixeràs com funciona el món de YouTube i descobriràs aquest canal de comunicació com un espai d’expressió de veu pròpia on potenciar la seva creativitat i esperit crític, mostrant tot el seu potencial. http://www.dinamo.cat/agenda-dactivitats/fes_click_a_yotube_a_avinyonet_del_penedes http://www.dinamo.cat/agenda-dactivitats/fes_click_a_yotube_a_avinyonet_del_penedes/@@download/image/avinyonet - octubre.jpg\n"FES CLICK A YOUTUBE" A AVINYONET DEL PENEDÈS (Suspès)\nDurant cinc dies, aprendràs a gravar i editar vídeos, coneixeràs com funciona el món de YouTube i descobriràs aquest canal de comunicació com un espai d’expressió de veu pròpia on potenciar la seva creativitat i esperit crític, mostrant tot el seu potencial.\nCurs adreçat especialment a persones joves que necessiten un acompanyament per tal d’orientar el seu recorregut formatiu, laboral i personal. ‘Fes click a Youtube’, és un curs intensiu dirigit pel reconegut periodista i youtuber Roc Massaguer (Outconsumer).\nde l'1 al 29 d'octubre del 2018\nDilluns de 18 a 20 hores\nServei Jove, Plaça de la Vila, 1 d'Avinyó nou\nInscripcions obertes fins el 25 de setembre del 2018 o fins que s'omplin el nombre de places disponibles.\nQuan 01/10/2018 (Europe/Madrid / UTC200)\nNombre de sessions i periodicitat Dilluns\nUbicació Plaça de la Vila, 1 (Servei Jove)


L'Església espanyola no investigarà els casos d'abusos sexuals del passat - Regió7\nL'Església espanyola no investigarà els casos d'abusos sexuals del passat\nBlázquez assegura que les diòcesis col·laboraran amb la Fiscalia i amb els tribunals de justícia\nEl president de la CEE, Ricardo Blázquez arxiu/europa press\nEl president de la Conferència Episcopal Espanyola (CEE), el cardenal Ricardo Blázquez, va assegurar que no encarregaran una investigació sobre els casos d'abusos sexuals comesos per sacerdots a l'Església espanyola en el passat.\n«La Conferència Episcopal Espanyola no té autoritat sobre les diòcesis per fer aquest tipus d'estudi, que cada diòcesi faci el que cregui oportú», va declarar Blázquez ahir en una roda de premsa a la seu de la CEE, quan va ser preguntat per si encarregaran un estudi històric.\nBlázquez, que ha mostrat aquesta setmana davant els bisbes espanyols el contingut de la cimera antipederastia que es va celebrar a Roma, en la qual va participar, tampoc va avançar mesures concretes que es puguin adoptar a partir d'ara enfront dels abusos, sinó que va indicar que esperaran les normes que dicti el Papa les properes setmanes.\n«Estem oberts al que se'ns vagi demanant per eradicar aquesta qüestió tan greu», va subratllar, alhora que va apuntar que els bisbes del món han demanat al Papa que aquestes normes siguin les mateixes per a tots.\nQuan va ser preguntat per si han col·laborat amb la Fiscalia, Blázquez va assegurar que les diòcesis i la CEE estan «disposades a col·laborar», però va matisar que la seva col·laboració és «directament amb els tribunals».\nSegons va assenyalar, són els jutges els que poden rebre i estudiar les denúncies i dictar la sentència». En aquest sentit, també va demanar que es distingeixi «entre una denúncia i la sentència», i que no aparegui una persona «com a condemnada quan hi hagi una denúncia».\nEl cardenal va definir la trobada amb la resta de presidents de les conferències episcopals del món al Vaticà com «un treball molt intens i interessant», i va agrair la possibilitat que han tingut d'escoltar les víctimes d'abusos amb testimonis «escruixidors».\n«Ha estat un sí inequívoc a les víctimes, un sí a les seves famílies i a la col·laboració amb les autoritats de l'Estat. Això ha estat molt clar sempre. I diria un no als abusadors, un no als encobriments, un no al silenci còmplice i un no al tractament inadequat per les autoritats de l'Església d'aquesta qüestió», va subratllar Blázquez.\nEn aquesta línia, va assegurar que ha rebut «bastantes víctimes» espanyoles, «ja des de fa temps», i va reconèixer que algunes d'elles es trobaven «profundament irritades».\nNo obstant, algunes víctimes més mediàtiques, com les que formen part de l'associació Infancia Robada, han denunciat recentment que no els ha rebut. En aquest sentit, Blázquez va mostrar-se disposat a reunir-se amb ells. «Si volen parlar amb mi, no tinc cap problema per rebre un representant del grup», va afirmar.\nSobre si els bisbes adoptaran com a mesura expulsar els capellans abusadors del sacerdoci, Blázquez va insistir que s'atindran a les normes que arribin des de Roma, encara que va afirmar que no «repetiran en absolut» el procediment de traslladar un pederasta d'una parròquia a una altra o de pagar la víctima. «El problema d¡un pederasta, d¡un pedòfil, no es guareix amb un trasllat, i tampoc es guareix només econòmicament», va precisar.\nA més a més, Blázquez va rebutjar que existeixi una relació causal entre el celibat i la pederàstia a l'Església. Precisament, va citar alguns estudis psicològics, psiquiàtrics i antropològics als quals han tingut accés durant la cimera del Vaticà que «no relacionen de forma directa el celibat amb la pedofilia».


Josep Costa - Som en el moment de l'efectivitat | NacióDigital\n«La causa de la independència no té un suport aclaparador, però sí clarament superior al que té l’'statu quo' espanyol»\nper Josep Costa, 11 de setembre de 2017 a les 22:00 |\nPer entendre el repte polític que representa el referèndum sobre la independència de Catalunya cal més Filosofia del Dret i menys Dret Constitucional. És una forma de dir que és més important entendre què són les lleis que no saber el que diuen. Una de les veus importants en aquest àmbit és la del catedràtic de Filosofia del Dret i exdegà de la UPF, Josep M. Vilajosana.\nEl professor Vilasojana proposa analitzar el moment actual no a partir de la dualitat entre legalitat i legitimitat (com la majoria ho ha fet fins ara), sinó tenint en compte la interacció entre legalitat, legitimitat i eficàcia. De les dues primeres variables se n’ha parlat molt, però ara mateix la clau l’hem de buscar en la tercera.\nQualsevol sistema jurídic modern requereix un sistema coherent de lleis, que es fonamenten en un sistema de legitimitat (en el nostre cas la democràcia). Però per tenir un sistema legal complet és necessari que les lleis es compleixin i es facin complir. Això requereix, inexcusablement, un mecanisme eficaç per executar les lleis i garantir el seu compliment.\nCatalunya arriba a les portes de l’1 d’octubre havent disputat amb prou èxit la batalla de la legitimitat. La causa de la independència no té un suport aclaparador, però sí clarament superior al que té l’statu quo espanyol. Pel que fa a la legalitat, la novetat és l’aprovació del que s’anomena una norma independent (la Llei de transitorietat jurídica i fundacional de la República), que pretén ser el vèrtex o norma suprema d’un nou ordenament jurídic preparat per entrar en vigor si guanya l’opció de la independència.\nPer això dic que ara som en el moment de l’efectivitat. Però no hi som tant perquè la Generalitat hagi desplegat tot un sistema d’execució forçosa de la nova legalitat catalana. Hi som perquè l’Estat ha optat per prioritzar l’eficàcia del sistema legal espanyol, pels mitjans bàsics que té: la coacció i la repressió. És a dir, les elits espanyoles han optat per deixar de costat la batalla de la legitimitat i s’han lliurat a l’ús de la força.\nL’Estat ha apostat per centrar la seua batalla en l’eficàcia perquè és l’amo de la legalitat (té un Tribunal Constitucional que l’interpreta a la carta) i no admet cap discussió de legitimitat al marge d’aqueixa legalitat. És una aposta arriscada perquè: a) no està clar que hagin calibrat degudament la força necessària per aturar la celebració del referèndum, i b) perquè aparentment han menyspreat el pes de la variable legitimitat en l’èxit de l’estratègia.\nCatalunya s’enfronta al repte en millors condicions. En primer lloc, perquè té avantatge en el factor legitimitat i això redueix els mitjans necessaris per a assegurar l’efectivitat. És a dir, com més gent tens disposada a obeir voluntàriament les teues lleis, menys recursos necessites per fer-les complir. I en segon lloc, perquè l’Estat ha triat plantejar aquesta batalla abans del referèndum, que té un suport social (legitimitat) superior a la independència. Si fracassa, aleshores la Generalitat ho té molt més fàcil.\nL’equivocada resposta de l’Estat converteix l’1 d’octubre en una jornada doblement clarificadora. Està pensada per comptar quantes persones volen la independència, però abans haurà quedat clar davant tothom si Espanya és capaç de mantenir-se unida per la força. Ambdues coses són igualment decisives de cara al naixement d’un nou estat i el seu reconeixement internacional.\nPer a Narinou\nPer Quin pais! el 13 de setembre de 2017 a les 08:39\n...si jo hagués de desballestar un estat per apropiar-me de les fonts de riquesa, començaria per una regió que no tingui un rànquing creditici de bo escombraria. La Generalitat de Catalunya està arruïnada i no té cap manera de repagar el deute sense l'ajut d'Espanya; de fet, sense Espanya, no podria ni pagar les despeses corrents com ara el crèdit de proveïdors. Tota la part finançera de l'independentisme es un disbarat.\nEl compte de la vella, onla historia de la lletera.\nPer Anònim jr el 12 de setembre de 2017 a les 21:37\nI si fos que tots els qui no són independentistes fossin unionistes? Val la pena fer-ho creure. Val la pena creure-s'ho. En tot cas és poc problable. I seguint el sentit de l'article en qüestió, entre aquest el fet de ponderar la capacitat de força de l'estat, es converteix en un element decantador de majories. Si l'estat té força, però no la suficient; ja ha begut oli. Qui demostra la seva força és l'estar, ja que és directament qui està interpelat pel fet ben clar d'haver perdut la legitimitat. Tot això, és clar en territori català. Allà, l'estat ha guanyat la partida de la testosterona y de la seva única veu legalista institucional.\nPer Apalancat el 12 de setembre de 2017 a les 21:06\nL'Estat ha perdut l'hegemonia ideològica a Catalunya, on ningú la té clarament, i això per sí mateix és molt positiu perquè ens obre a ser molt més flexibles col·lectivament. Tot està obert, però una cosa és certa: l'aigua d'un riu mai és la mateixa. Tornar a abans de 2010 és impossible.\nI si no és això?\nPer Narinou el 12 de setembre de 2017 a les 20:07\nEvidentment jo no tinc cap informe de la CIA que m'aclareixi res, però tinc tendència a creure que la majoria de les coses que passen, algú les tenia planificades des de molt abans. Això em fa pensar que el problema polític espanyol, que ningú hi veu una solució i tenint en compte l'immens deute que l'estat te i que encara creix i que es dispararà a la que augmentin els tipus d'interès, no veuria res estrany que els inversors, preocupats per recuperar els seus diners, haguessin decidit intervenir. Naturalment, això hauria de ser del tot opac i sempre executat per altres persones sense cap relació amb els seus interessos. En un estat com Espanya creat de forma artificial, amb un centralisme totalitari i amb una capital gairebé dedicada exclusivament al funcionariat i amb la seu de les empreses més importants cotitzant a les seves administracions, no serviria de gran cosa fer saltar el partit del govern. No m'estranyaria gens que la opció de desmuntar l'estat fos l'escollida i que per començar, la separació de Catalunya fos la primera, amb això assegurarien un percentatge important del retorn dels seus diners i disparar l'efecte dominó amb les altres regions que estan a l'expectativa.\nPer Quin pais! el 12 de setembre de 2017 a les 20:01\nJoan, Ana i Maria comparteixen pis. Joan vol fer un trio, Ana diu que potser no i Maria no diu res. Segons la damucrasia independentista, això vol dir que el sí es majoritari i Maria s'ha de deixar cardar... No pots independitzat un país quan només un de cada tres ciutadans mou el cul per votar que sí. Bé, poder pots, però no tens ni dret ni legitimitat. I és ben curiós que els independentistes mai hagin mirat de PRIMER enxamplar la seva base popular fins que sigui majoritària I DESPRÉS perseguir la independència...\nPer Carles321 el 12 de setembre de 2017 a les 19:33\nSuport no aclaparador però majoritari, efectivament, segons el 27-S: 48% Sí (JxSí+CUP) 39% No (PP+PSC+C's) 13% ns/nc Això representà un 55% x Sí. Però no fou un sí explícit. La gent es mereix decidir sense el filtre dels partits.\nPer Josep Maria Camps el 12 de setembre de 2017 a les 15:20\nInteressant anàlisi de qui s'està convertint en un dels principals referents en l'estratègia jurídica de l'independentisme. Evidentment el 1-O aspira a ser molt més que un referèndum: si s'aconsegueix fer tal com està planejat serà, de fet, un acte de sobirania plena. És a dir: la mostra de l'eficàcia real de l'independentisme. Però precisament per això les pròximes setmanes tenen un risc potencial enorme, perquè a mida que el gruix de l'aparell central de l'estat es vagi fent conscient de les grans possibilitats de derrota, el pànic els pot fer prendre decisions i ordenar accions irreversibles.\nLa realitat cadascu se l'explica al seu gust\nPer capsigrany el 12 de setembre de 2017 a les 13:08\nfas comptes teorics (enquestes) al teu gust i dones per sentat que CSQP està amb els unioniostes (que li preguntin al Fachin, pobre, que el que es trencaria la cara per les minories no el va deixar parlar i va incomplir els acors del seu propi grup) no comptis amb els vots d'aquelles opcions que no van tenir representació. L'única enquesta valida és un referendum per saber-ho. I si la gran majoria segons tu esta per un canvi en el model territorial encara no he vist cap proposta, més encara, comptes aquí dins el PP i C's que tenen una visió absolutament oposa a la teva en aquest tema. Us aclariu tot aquest i feu la proposta. Però no, no ho heu fet fins ara i no ho fareu en el futur per què les coses tal com estant , es impossible que us poseu d'acord. El que voleu es guanyar temps, esperant que els independentistes perdin la majoria, per que tot continuï igual\nPer Jere el 12 de setembre de 2017 a les 11:45\nI què proposa vostè, que pugui tenir una mínima credibilitat? Veu factible que Espanya passi a ser d'un estat unitaria a un estat compost? L'única solució, en la seva línia, fora una estat confederal. Creu que els espanyols ho votarien? Catalunya ha de ser una minoria territorialitzada sotmesa a la voluntad de la majoria espanyola?. Snyor Eufemismes, siguem una mica seriosos. respecto que vulgui defensar els seus legítims interesos, però no ens expliqui cabòries. Salutacions.\nPer Quin pais! el 12 de setembre de 2017 a les 09:26\n"No té un suport aclaparador" diu l'articulista, i és cert. Ni aclaparador ni majoritari: 40% segon el darrer baròmetre, i 34% segons el vot emès el 9N i 27S (per sota del vot emès per altres opcions). El que es fals és la dicotomia "independència o statu quo". Som molts els no independentistes que volem un canvi del model territorial a Espanya, i per poc popular que sigui la idea (la veritat i les conductes raonables mai són populars d'entrada) és la única solució efectiva per al problema. L'abisme inabastable de la independència no és la solució. I molt menys quan la gent que hi es a favor no passa de una tercera part dels catalans. A qui volen enganyar o independitzar sense la seva aprovació activa? Creuen viable un estat on dues terceres parts de ciutadans ni es molestarien de adquirir la nova nacionalitat...?


Controlador de pantalla de vídeo Llista d'exemples VDCs - Exhibition - PANASYS\nAlguns exemples de controladors de visualització de vídeo són:\nCanviadors de vídeo\nEl Fujitsu MB14241 es va utilitzar per accelerar el dibuix de gràfics sprite per a diversos jocs d'arcade dels anys setanta de Taito i Midway, com Gun Fight (1975), Sea Wolf (1976) i Space Invaders (1978). Utilitzant un sistema de memòria intermèdia de marc, era capaç de mostrar fins a 60 sprites a la pantalla i moure fins a 24 d’aquests alhora.\nEl RCA CDP1861 era un xip molt senzill, integrat en tecnologia CMOS (que era inusual per a mitjans de la dècada de 1970) per complementar el microprocessador RCA 1802, que es va utilitzar principalment en el COSMAC VIP. Només podria suportar un mode gràfic monocrom de molt baixa resolució.\nL'adaptador de la interfície de televisió (TIA) és el xip de vídeo personalitzat que és el cor de la consola de jocs Atari 2600, un xip molt primitiu que es va basar en el microprocessador 6502 per fer la major part del treball, també es va utilitzar per generar l'àudio.\nEl controlador Intel 8275 CRT no va ser utilitzat en cap sistema principal, però es va utilitzar en alguns sistemes de bus S100.\nEl Motorola 6845 (MC6845) és un generador d’adreces de vídeo introduït per primera vegada per Motorola i que s’utilitza per al Amstrad CPC i la BBC Micro. També es va utilitzar per a gairebé tots els primers adaptadors de vídeo per a PC, com els adaptadors MDA, CGA i EGA. El MDA i el CGA utilitzen un xip Motorola real, mentre que l'EGA té un chipset IBM personalitzat de cinc xips LSI; un d’aquests xips inclou la reimplementació d’IBM del CRTC, que funciona com un MC6845 però que es diferencia en algunes adreces i funcions de registre, de manera que no és 100% compatible. A tots els adaptadors compatibles VGA posteriors, la funció del 6845 segueix reproduïda dins del xip de vídeo, de manera que, en cert sentit, totes les PC compatibles amb l'actual PC de IBM continuen incorporant la lògica del CRTC 6845.\nControladors d'interfície de vídeo\nEls Signetics 2636 i 2637 són controladors de vídeo més coneguts pel seu ús a Interton VC 4000 i Emerson Arcadia 2001 respectivament.\nEl MC6847 és un generador de visualització de vídeo (VDG) introduït per primera vegada per Motorola i utilitzat en l’ordinador de color TRS-80, Dragon 32/64, Laser 200 i Acorn Atom, entre d'altres.\nEl MOS Technology 6560 (NTSC) i el 6561 (PAL) es coneixen com a controlador d'interfície de vídeo (VIC) i utilitzat en el Commodore VIC-20.\nEls MOS Technology 6567/8562/8564 (versions NTSC) i 6569/8565/8566 (PAL) eren coneguts com a VIC-II i es van utilitzar en el Commodore 64.\nEl MOS Technology 8563/8568 es va utilitzar en el Commodore 128 (8563) i Commodore 128D (8568) per crear una pantalla de text de 80 columnes, així com diversos modes gràfics d’alta resolució. Els models Commodore 128 van incloure un VIC-II per donar suport als modes de vídeo compatibles Commodore 64.\nEl dispositiu d'edició de text (TED) de MOS Technology 7360 es va utilitzar en les computadores Commodore Plus / 4, Commodore 16 i Commodore 116 i tenia una capacitat d'àudio integrada.\nEl NEC µPD7220. S'utilitza en algunes juntes gràfiques de gamma alta per a l'IBM PC a mitjans dels anys 80, sobretot en productes de l'empresa Computer Computer Number 9.\nEls semiconductors Philips SCC66470 van ser un VSC (controlador de vídeo i sistemes) utilitzat conjuntament amb el seu microcontrolador 68070, per exemple, en sistemes CD-i.\nLa unitat de processament d'imatges va ser un co-processador de vídeo dissenyat per Ricoh per a l'ús de Nintendo a Famicom i Nintendo Entertainment System. Es connectava a 2048 bytes de memòria RAM de vídeo dedicada i tenia un bus d’adreces dedicat que permetia accedir a la memòria RAM o ROM addicionals des del cartutx del joc. Es va suportar un camp de reproducció desplaçable de 256 × 240 píxels, juntament amb una llista de visualització de 64 OBJ (sprites), dels quals 8 es podien visualitzar per scanline.\nCoprocessadors de vídeo\nL'ANTIC (Alpha-Numeric Television Interface Circuit Circuit) era un primer xip de sistema de vídeo utilitzat en la família de microordinadors Atari de 8 bits. Podria llegir una "llista de visualització" amb la seva pròpia CPU integrada i utilitzar aquestes dades per generar un senyal de vídeo complex.\nEl TMS9918 és conegut com el processador de visualització de vídeo (VDP) i es va dissenyar per primera vegada per al Texas Instruments TI-99/4, però posteriorment també es va utilitzar en sistemes com el MSX (MSX-1), ColecoVision, la sèrie Memotech MTX i per a el Sega SG-1000 i el SC-3000. El Sega Master System utilitza un VDP millorat basat en el TMS9918, i el VDP Sega 315-5313 (Yamaha YM7101) utilitzat a Sega Genesis i algunes màquines arcade és un avenç addicional del VDP del sistema mestre amb els modes TMS9918 (inferiors) originals eliminat.\nLa Yamaha V9938 és una versió millorada del TMS9918 i es va utilitzar principalment a la MSX2.\nEl Yamaha V9958 és el processador de visualització de vídeo (VDP) que s'utilitza principalment als ordinadors turboR de MSX2 + i MSX.\nEl VLSI VS21S010D-L és un SRAM de 128 kb SPI / paral·lel amb un controlador de pantalla de vídeo integrat amb píxels de profunditat variable i un blitter de moviment de blocs.\nLa sèrie Thomson EF936x de processador de visualització gràfica (PIB), que ofereix una taxa de dibuix d'1 milió de píxels per segon i resolucions de fins a 1024 × 512.


Apartments Martina Neum Bòsnia i Hercegovina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPrimorska 68, Neum, Neum, Bòsnia i Hercegovina, 88390 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Neum, Apartments Martina és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartments Martina ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de servei d'habitacions, habitació familiar, servei de llançadora.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, insonorització, ventilador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com platja privada. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartments Martina.\nTots els tipus de viatgers (19) Parelles (9) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (1) Famílies amb infants grans (6) Grups (2)


LA VOLTA AL MÓN D´EN PEP: de gener 2009\nPublicat per Josep Amell a 19:18 5 comentaris:\nPublicat per Josep Amell a 19:33 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Josep Amell a 16:56 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nAvui és el primer dia, dissapte 17 de Gener de 2009, hem creat aquet blog a Les Cabanyes, m´ha ajudat el meu amic Raimon, només em falta començar a viatjar.\nPer començar us vull presentar a la meva mare, Pepita, ara ja tinc el permis seu per marxar !!!! i si ella ho veu que sapigue que l´estimo molt.\nAquet retrato es el dia de Nadal- 08, amb la meva americana "fashion" de cada any abans de començar a "jalar", us sembla que fem cara de gana?\nPublicat per Josep Amell a 12:34 8 comentaris: Enllaços a aquest missatge


Defensa 821 Bed and Breakfast Buenos Aires Argentina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDefensa 821, San Telmo, Buenos Aires, Argentina, C1065AAO - Veure al mapa\nMés informació sobre Defensa 821 Bed and Breakfast\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Buenos Aires, Defensa 821 Bed and Breakfast és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se El Zanjón de Granados, La Bicicleta Naranja, Mercado San Telmo són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nA Defensa 821 Bed and Breakfast, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Defensa 821 Bed and Breakfast la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Buenos Aires.\nCementiri Recoleta - 3,79 km\nMuseu Nacional de Belles Arts - 4,2 km\nMuseu d'Art Llatinoamericà de Buenos Aires - 5,36 km\nBoscos de Palermo - 6,42 km


El GEN Roses acull el primer esdeveniment nàutic de 2015 de la Vila, la Regata Popular Rem Indoor ·\nEl GEN Roses acull el primer esdeveniment nàutic de 2015 de la Vila, la Regata Popular Rem Indoor\nUn moment de la 3ª edició Regata Popular Rem Indoor organitzat pel GEN Roses al 2014\nEl proper dissabte, 7 de març, el GEN Roses acollirà la 4ª edició de la Regata Popular Rem Indoor\nDesprés de la participació de 4 clubs en la tercera edició de la regata popular, s’espera enguany tornar a engrescar als clubs de Banyoles, Rem Sant Pere i els dos clubs organitzadors, Xon’s Empuriabrava i GEN Roses per a seguir fent créixer la competició de rem indoor.\nAquesta vegada, es preveu un format encara més popular que en les anteriors edicions. La participació dels esportistes serà d’entre 3 i 5 minuts, depenent de l’estat de forma en que estiguin. Són sèries pensades per a que tothom pugui participar en una jornada lúdic-esportiva que pretén fer arribar el rem a petits i grans. En acabar, hi haurà una petita barbacoa de germanor.\nRoses ha estat un punt de referència per al rem a l’Alt Empordà on sempre hi ha hagut diferents equips, bàsicament en la modalitat de Llagut Català, una embarcació on remen 8 vogadors + un timoner que fascina als espectadors en cada competició on s’arriben a ajuntar sobre 500 vogadors i vogadores!\nEl rem indoor, és la modalitat d’entrenament de gairebé tots les categories i modalitats de rem. Una ‘màquina’, l’ergòmetre, permet entrenar la posició específica de les diferents modalitats de rem al gimnàs, registrant la força i els temps. Així, connectant-ne els 4 ergòmetres a un ordinador i a un projector, permet veure la posició dels vogadors pels seus diferents carrils i fer una regata interactiva molt divertida per als esportistes i espectadors.\nEl Rem Indoor, que se celebrarà aquest proper dissabte 7 de març, esdevé en tot un show del que pot gaudir tothom qui es vulgui acostar a les instal·lacions del GEN Roses, participant en la competició o en la barbacoa a un preu totalment popular.\nReglament Rem Indoor GEN Roses\nTags: GEN Roses, Grup d'Esports Nàutics, regata popular, rem banyoles, rem indoor, rem sant pere, Roses, XON'S Empuriabrava\nPrevious El PSC presenta a Olga Simarro com a candidata a l’alcaldia de Roses\nNext ‘Un mar de conflictes’, llibre dedicat a la pesca que explica la història de 3 segles de Roses