Alerta del Pla INUNCAT per la previsió d'augment del cabal dels rius Garona i Noguera Ribagorçana a causa de les pluges i el desgel - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nAlerta del Pla INUNCAT per la previsió...\nAlerta del Pla INUNCAT per la previsió d'augment del cabal dels rius Garona i Noguera Ribagorçana a causa de les pluges i el desgel\nEs preveu que el cabal del riu Garona pugui superar a partir d'aquesta nit el valor de 150 m3/s per les pluges previstes avui en capçalera, afegit al desgel. Aquest cabal pot produir inundacions a l'entorn dels rius.\nEl cabal del Noguera Ribagorçana, sobretot aigües avall de Pont de Suert, també pot assolir nivells importants\nProtecció Civil de la Generalitat ha activat l’alerta del Pla Especial d’Emergències per Inundacions de Catalunya (INUNCAT) per la crescuda del cabal dels rius Garona i la capçalera del Noguera Ribagorçana.\nSegons la informació rebuda de la Confederació Hidrogràfica de l’Ebre (CHE), davant la previsió de pluges a partir d’aquesta tarda i fins la propera matinada, afegida al desgel i els episodis de pluges d’aquests darrers mesos, el cabal dels rius podrà arribar a valors importants. La CHE preveu que es pugui arribar a 150 m3/s al riu Garona, o inclús superar aquest nivell. Les possibles afectacions a causa d’aquesta pujada del cabal del riu es preveu a partir de la nit i propera matinada. Els cabals previstos poden produir inundacions a l'entorn dels rius amb afectacions a diverses zones, inclosos nuclis urbans i infraestructures.\nEs podrà veure afectat tot el curs del riu Garona a la Val d'Aran. Pel que fa al Noguera Ribagorçana, es podrien veure afectats els municipis aigües avall de Pont de Suert.\nEl cabal del riu Garona la passada matinada ja ha estat elevat amb un valor màxim de 102 m3/s sense que s'hagin reportat danys.\nCaldrà seguir l’evolució de l’episodi de pluges perquè si els xàfecs es desplacen cap a l’est també es veuria afectat el Noguera Pallaresa.\nEl Servei Meteorològic de Catalunya (SMC) preveu que les pluges siguin de caràcter local però intenses i acompanyades de tempesta i, en alguns punts, de calamarsa. Aquests xàfecs podrien deixar aportacions de més de 50 m3/s a les capaçaleres dels rius.\nProtecció Civil de la Generalitat recomana extremar la precaució a l'entorn del Garona i la capçalera del Noguera Ribagorçana i evitar activitats al riu i a prop. Cal estar molt atents de matinada davant la possibilitat d'inundacions.\nEs recomana en general que la ciutadania s’allunyi de les rieres, dels torrents i de les zones de muntanya que es poden inundar, i no hi estacioni el vehicle. També s’aconsella no travesseu cap riu, ni riera ni zona inundada amb aigua. Encara que no ho sembli, els cotxes poden flotar amb poca alçada d'aigua i ser arrossegats amb facilitat. Cal extremar la vigilància de matinada davant la possibilitat de desbordaments que afectin zones urbanes o infraestructures .\nProtecció Civil, a través del Centre de Coordinació Operativa de Catalunya CECAT, ha avisat les activitats de lleure de joventut previstes a la zona perquè no facin actvitats a prop del riu i ha demanat als municipis que vigilin la llera, reportin les possibles incidències i es mantinguin connectats a la xarxa de telecomunicacions d'emergència.


Arxivada la causa contra tres interventors per la privatització de les ambulàncies\nLa batlle manté procesada l'exministra de Salut Montse Gil i l'ex-interventor delegat del Govern al SAAS Joan Blasi\n2 min. Andorra la Vella 16/04/2019 17:04\n651x366 Una ambulància en un servei. / ARA ANDORRA Una ambulància en un servei. / ARA ANDORRA\nLa Batllia ha decidit arxivar la causa oberta contra tres interventors per les suposades irregularitats al SAAS i manté la imputació contra l'exministra de Salut, Montse Gil, i contra l'ex-interventor delegat del Govern al SAAS Joan Blasi.\nLa decisió és de la batlle Maria Àngels Moreno, que no veu indicis de delicte contra Josep Maria Altimir, l'interventor general del Govern a l'època; Meritxell Bonell, la interventora general del ministeri de Finances, i Marta Moles, interventora delegada al SAAS. De Moles i Bonell opina que van actuar seguint criteris professionals, mentre que pel que fa a l'ex-interventor general de Govern, Josep Maria Altimir, considera que no va tenir relacions amb els fets, que són irregularitats relacionades amb el SAAS, especialment pel que fa a l'adjudicació a l'empresa d'ambulàncies dels serveis de l'hospital amb un contracte molt favorable per a l'empresa.\nL'advocat de Gil ha mostrat la seva sorpresa per la decisió judicial i ha considerat que la seva client va prendre decisions que van ser col·legiades per tot el Govern i, per tant, no se la pot considerar responsable de cap irregularitat, alhora que ha manifestat que la llei de les finances públiques "deixa clar que les responsabilitats són precisament dels interventors". En aquest sentit, el lletrat no entén el sobreseïment dels tres interventors i que es mantingui encausats només a Gil i Blasi.\nCal recordar que la batlle instrueix la causa per les irregularitats detectades al SAAS després que el Govern posés en coneixement de la Fiscalia un dossier on apuntava diverses irregularitats administratives i que el PS acabés presentant una querella contra persona desconeguda denunciant, també, males pràctiques a la parapública. En aquest cas, la formació política va presentar totes les anomalies detectades pel Tribunal de Comptes en informes de fa dos anys, quan ja van denunciar que es donava, gairebé, "una trama de corrupció".\nEn realitat, però, el tema més important de la causa té relació amb la concessió a l'empresa d'ambulàncies de tots els serveis de l'hospital des que el ministre d'Interior de l'època, Toni Riberaygua, va decidir treure el trasllat de ferits als bombers.


CARTA OBERTA ALS NACIONALISTES CATALANS FARTS DE LA IMMIGRACIÓ. | SOMCAT\nPosted at 12:18h in Altres\tby\tinfo@zenzink.com 0 Comentaris\nAquest missatge va dirigit a tots els independentistes que critiqueu la immigració massiva i descontrolada i que continueu votant, a la vegada, partits processistes com PDECAT, ERC o les CUP. Per si encara no ho sabeu, s’ha presentat un nou partit anomenat PRUNE basat en l’islam, que es presentarà a Mollet i a altres ciutats catalanes. Aquesta és una altra mostra de la preocupant deriva de Catalunya cap a la islamització que va fent feina sense soroll i amb el suport incondicional dels nostres partits independentistes.\nÉs molta la gent que s’ha sentit indignada en saber l’existència d’aquest partit islàmic, però de seguida ens oblidem (com els atemptats islamistes de Barcelona) i ens tornem a encaparrar amb el procés. A nosaltres a SOM Catalans, no ens sorprèn res de tot això, perquè és el mateix que ha succeÏt a paÏsos europeus fa anys, però sembla que aquí no ho volem veure.\nPDECAT, ERC i CUP (els processistes), els mateixos que ens volen suposadament dur a la llibertat, són els mateixos que promouen la immigració massiva musulmana, la política de portes obertes, el casa nostra és casa vostra, el Catalunya és país d’acollida, i els que aposten més fortament a escala europea, per l’acollida de suposats refugiats. Que vull dir amb això? Doncs que la independència és incompatible amb aquesta política de bonisme en immigració. Per què? Tots estem veient els nostres carrers dels nostres pobles com s’estan transformant envaïts per població musulmana i tots sabem que aquesta gent ni es vol integrar ni té cap intenció de fer-ho, per molt que la nostra tan estimada TV3 i els nostres grans polítics ens vulguin vendre el contrari amb manipulacions absurdes. Per tant, si aquesta gent no s’integra i imposa les seves tradicions i cada dia veiem que es multipliquen i es multipliquen, quin futur tindrà Catalunya? Quin sentit té que aquests partits ens portin a la independència, si després serem un país on la pròpia llengua, cultura i tradició catalana serà cada cop més minoritària? Quina classe d’independència és aquesta, amics?\nCentrem els nostres esforços a lluitar contra la colonització espanyola, i així hem de seguir, però amb la mateixa força hauríem de lluitar contra la islamització de Catalunya i això no s’està fent, ni els partits processistes ni la gent que els voteu.\nSOM Catalans és un partit, alhora, nacionalista i identitari. Perquè per mantenir la nostra identitat, necessitem ser, necessitem l’eina del nacionalisme.


Convoquem a la vaga a l’ensenyament públic el 16 de maig – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > Convoquem a la vaga a l’ensenyament públic el 16 de maig\nBarcelona - 12h Plaça Universitat.\nTarragona - 12h Plaça Imperial Tarraco.\nManresa - 12h Plaça de la Ben Plantada.\nTortosa - 12h SSTT Ensenyament\nGirona - 12h Plaça Pompeu Fabra\nLleida - 18h SSTT Ensenyament\n- Compartim que el moment polític actual suposa una oportunitat per pressionar i poder revertir les retallades que encara patim. La derogació del Decret Wert, que recomana el retorn a l’horari lectiu i la reducció de les ràtios deixa en evidència al Govern de la Generalitat, que va ser el primer en aplicar retallades a nivell estatal i està quedant-se l’últim per revertir-les. Si han trobat diners per augmentar la plantilla dels Mossos d’Esquadra, amb la pressió necessària els han de trobar per revertir les retallades a l’educació pública.\n- Que la resta de sindicats faci ara aquesta convocatòria de vaga ratifica allò que des de CGT dèiem abans i després de la vaga que vam fer el passat 29N: que no havíem de supeditar la mobilització a que hi hagués o no aprovació de nous pressupostos i que amb pressupostos prorrogats també és possible revertir les retallades si exercim la pressió necessària per fer-ho possible.\n- Des de CGT Ensenyament vam insistir que, amb o sense pressupostos, calia donar continuïtat a la vaga del 29N i que aquesta continuïtat s’havia de construir des de baix, amb debats i assemblees als centres per tal de decidir de la manera més àmplia possible quan i com convocar noves vagues de manera que, quan aquestes es convoquessin, ja estiguessin treballades i debatudes pel màxim de treballadores i treballadors.\n- Si la resta de sindicats (els que van convocar al 29N i els que no) s’haguessin implicat activament a potenciar i estendre a la resta de territoris els debats i assemblees necessàries per donar continuïtat a les mobilitzacions per revertir les retallades, segurament ja haguéssim dut a terme prou mobilitzacions contundents com per assolir els nostres objectius i/o aquesta convocatòria que ara es planteja estaria molt més treballada als centres i tindria, per tant, molta més força que en els termes que ara es fa.\n- Restabliment de l’horari lectiu anterior a les retallades per a tot el personal d’aplicació al curs 2019/20 com a reivindicació irrenunciable. Recuperació de l’horari de permanència del professorat de Secundària.\n- Reducció de les ràtios. Cap tancament de grups a la Pública.\n- Retorn d’altres condicions retallades com: la precarietat laboral als centres educatius (conversió dels terços de jornada en mitges jornades i estabilització personal interí i substitut), retorn al caràcter lectiu de les dues hores de reducció al personal major de 55 anys, increment del personal de suport educatiu per atendre la diversitat, recuperació del poder adquisitiu perdut incloent també el retorn al reconeixement del primer estadi de 9 a 6 anys, Formació Professional pública i de qualitat, retirada del Decret de Plantilles (39/2014), etc...


Tequatre entra a formar part d'Escena Amateur :: Tramuntana TV\n> HOME > Tequatre entra a formar part d'Escena Amateur\nTequatre entra a formar part d'Escena Amateur\nLa companyia de teatre Tequatre ha entrat a formar part des d’avui d’Escena Amateur després que l’Associació Teatral Amateur Gironina (ATAG) també mostrés el seu interès per formar-ne part. L’anunci es va fer durant el Festival Internacional de Teatre Amateur de Girona (FITAG) en el qual Tequatre va participar-hi amb la coproducció “Metro” amb la companyia de teatre Maru-JASP d’Alcalá de Henares.\nEl fet de compartir aquesta experiència els ha portat a ampliar el seu ventall i ambdues companyies estan presentant el projecte en alguns certàmens i concursos de l’Estat Espanyol. Per a Tequatre era important entrar a formar part d’Escena Amateur, on només hi han inscrites 3 companyies catalanes juntament amb l’Associació Teatral Amateur Gironina (ATAG), per tal de poder donar-se a conèixer en l’àmbit de l’estat espanyol.\n“La nostra intenció és aprendre cada dia una mica més. Ampliar els nostres horitzons i presentar-nosa concursos i festivals reconeguts és un dels nostres objectius a curt termini. Tenim nous projectes en marxa i estem en constant evolució. Entrar a formar part d’Escena Amateur ens permetrà estar en contacte amb les millors companyies d’abast estatal” explica un dels membres de la companyia Tequatre.\nTequatre es va formar a l’any 2006 i, durant aquests anys, el seu treball constant, els ha permès fer-se un lloc en el teatre amateur de les comarques de Girona.\nTequatre | Teatre


Els Mossos creen una ‘cúpula’ antidrons al Camp de Tarragona – Constantí Ràdio\nEls Mossos creen una ‘cúpula’ antidrons al Camp de Tarragona\nEls Mossos d’Esquadra disposaran a partir de setembre al Camp de Tarragona d’una zona protegida davant de l’ús irregular de drons. Es tracta de l’aeroport, el Port de Tarragona i la zona petroquímica. Amb un pressupost inicial de 400.000 euros, la policia catalana pretén evitar incidents perillosos amb avions o helicòpters, delictes com el narcotràfic i possibles atacs terroristes. Entre el 2019 i el primer semestre del 2020 els Mossos han registrar uns 900 incidents amb drons.\nEl Departament d’Interior, a través de la xarxa de Radiocomunicacions d’Emergències i Seguretat de Catalunya, posa en marxa una xarxa de detecció de drons que ha de permetre als Mossos d’Esquadra reforçar la seguretat ciutadana a partir del control de la superfície aèria i de les infraestructures aeroportuàries i complexos petroquímics més importants de Catalunya.\nEs tracta de detectar, controlar i monitoritzar drons no autoritzats que estiguin sobrevolant aquestes zones per tal de garantir la seguretat davant de possibles activitats vinculades a atacs terroristes, interferències que posin en risc la seguretat aèria, intrusions, espionatges, tràfic de drogues o fins i tot la introducció d’objectes prohibits a les presons.\nAquesta xarxa, formada per antenes amb sensors i càmeres d’alta definició, localitza i identifica de manera fiable aeronaus no tripulades que estan operant en zones d’exclusió aèria. La combinació amb el sistema de càmeres i sensors permet fer un seguiment del vol dels drons i monitoritzar-los en tot moment. Les antenes només detecten les emissions, no n’emeten.\nEl conseller d’Interior, Miquel Buch, acompanyat del director general de la Policia, Pere Ferrer, i del comissari en cap dels Mossos d’Esquadra, Eduard Sallent, ha presentat aquest dilluns en roda de premsa la nova xarxa dels Mossos d’Esquadra per a la detecció i control de drons a Barcelona i les principals infraestructures aeroportuàries i petroquímiques de Catalunya.\nUn estudi d'EMATSA detecta poca presència de coronavirus a les aigües residuals\nLa constantinenca, Sílvia Puerto, formarà part de la nova executiva d'ERC al Tarragonès


Descobrir el món dels pingüins en família\nL'Aquàrium de Barcelona revela els secrets del món dels pingüins al públic familiar\nL'Aquàrium de Barcelona posa el món dels pingüins a l'abast de tota la família. A través de diverses activitats familiars, el centre marí revelarà els secrets més íntims d'aquest animal tots els caps de setmana fins al 7 d'abril.\nUna de les accions més atractives per al públic és 'Converses entre plomes', mitjançant la qual els cuidadors dels pingüins responen a totes les preguntes i curiositats dels més petits alhora que donen menjar als habitants de la pingüinera. Així, nens i nenes podran descobrir quantes espècies de pingüins existeixen, en què es diferencien, si habiten totes al gel, per què hi ha dues èpoques a l'any en què mengen més, quants ous ponen en cada posta, si tal com es diu són fidels a la seva parella, quants individus formen una colònia i moltes coses més.\nActualment, L'Aquàrium de Barcelona és la llar de 26 pingüins (13 parelles) pertanyents a l'espècie Spheniscus humboldti, que habita a les costes de Xile i el Perú.\nEntre bambolines amb el capità Aquàrium\nUna altra de les activitats destacades d'aquesta temporada de pingüins és 'Entre bambolines amb el capità Aquàrium'. El públic, de la mà del personal expert del centre, tindrà l'oportunitat de conèixer de manera exclusiva els espais que no formen part de la visita habitual, com són: la sala de quarantena, la cuina, el laboratori i la part superior de l'Oceanari.\nA més, les famílies que visitin L'Aquàrium de Barcelona els pròxims caps de setmana també podran muntar el bec d'un pingüí i resoldre enigmes i pintar i decorar una màscara que reprodueix la cara d'aquest simpàtic animal. Totes les activitats estan incloses en el preu de l'entrada, però per a algunes cal fer una inscripció prèvia.


Classic Delight Taichung Taiwan - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.738-1, Zhongzheng Rd., Wufeng Dist., Districte de Wufeng, Taichung, Taiwan, 413 - Veure al mapa\n"A very atmospheric hotel，perfect for music lovers to visit...."\nBarri Districte de Wufeng Districe Central Districte Est Districte de Beitun\nRenovat l'any 2011, el Classic Delight garanteix els seus hostes una estada plaentera a Taichung tant per negocis com per oci. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Classic Delight és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de servei d'habitacions 24 hores, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent massatge, karaoke. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Taichung, faci de Classic Delight la vostra llar.\nComentaris d'Agoda (290)\nTots els tipus de viatgers (290) Viatger de Negocis (55) Parelles (125) Viatgers en solitari (28) Famílies amb infants petits (32) Famílies amb infants grans (24) Grups (26)\nTots els tipus de viatgers (820) Parelles (307) Viatgers en solitari (164) Famílies amb infants petits (200) Famílies amb infants grans (34) Grups (115)\nit's a music theme hotel located right beside a performance hall but's a bit far from town


Un DIVENDRES amb Antoni Bassas, Pau Garcia-Milà i Claudi Alsina, catedràtic en matemàtiques de la UPC\nParlem de matemàtiques i de la vida durant la tertúlia d’aquest dijous a DIVENCRES. Com les matemàtiques influeixen en el nostre dia a dia? Encara que no és la matèria més apreciada pels alumnes, el cert és que les matemàtiques tenen una presència molt important a la nostra quotidianitat. Coneixerem diferents exemples pràctics que us deixaran amb la boca oberta gràcies al catedràtic de la UPC Claudi Alsina.\nDijous és sinònim de negocis d’èxit al nostre programa. Rebem un cop més el jove empresari Pau Garcia-Milà, que al costat de la nostra col·laboradora Marta Carreras actualitzen la llista de negocis nascuts a Catalunya i són referent d’èxit. Enguany us presentem una empresa de drons, Octocamvision, que utilitzen l’ajuda d’aquests "robots" per al cinema. Portaran diferents drons i ens explicaran perquè serveix cada un. I també parlem del Rec d’Igualada: el barri industrial d’igualada es converteix durant uns dies en l’aparador de les millors marques de moda catalanes i internacionals.\nNo faltarà la trobada setmanal amb el periodista Antoni Bassas, que amb motiu de la final de la lliga de Campions que es jugarà dissabte, farà un recorregut històric molt personal per la singladura del FC Barcelona en aquesta competició.\nT'esperem dijous 4 de juny a partir de les 16:40h. en directe a Tv3.\nTags: antoni bassas espartac peran marta carreras pau garcia-milà xavi coral\nJueves, 4 de junio de 2015 • 00:04h.\nTertúlia d'actualitat, el festival de música de Peralada i claus per no ser víctimes de fraus a internet, a DIVENDRES\nAquest dimecres arriba una nova tertúlia d’actualitat a DIVENDRES, amb tota la informació rellevant que ens deixa la jornada analitzada per Xavi Coral i els seus tertulians: Manuel Cuyàs, Marina Llansana, Antonio Baños, Sergi Picazo, Pere Mas i Tian Riba.\nA més a més, ens endinsarem en el costat fosc d’internet. El crim també existeix en l’entorn digital i, per aquest motiu, aquest dimecres hem convidat la policia d’internet a DIVENDRES. Cada cop són més habituals els fraus i delictes de tot tipus a través de la xarxa de xarxes, i per aquest motiu ens visita un especialista dels Mossos d’Esquadra per ajudar-nos a prevenir ser víctimes d’aquesta nova delinqüència.\nDurant les connexions amb Espartac Peran en directe des de Peralada, coneixerem el Festival Internacional de Música del Castell de Peralada, que se celebra entre els mesos de juliol i agost des del 1987. Parlem de la importància i el significat d’aquest festival a través d’actuacions mítiques que han marcat la seva història, amb el periodista Xavier Solà i el director del Festival, Oriol Aguilar.\nTambé ens acostarem a la Fira del Clown de Vilanova de la Muga, un nucli de població que forma part de Peralada. Aquesta fira es munta des de fa més de 4 anys, i ens permetrà conèixer com és l’ofici de pallasso. Ens acompanyaran dos pallassos professionals, Jordi Janer i Marcel Gros.\nCom cada dimecres, seguirem la taula d’exercicis del nostre entrenador personal, Jordi Pallarès, per posar-nos en forma de cara a l’estiu.\nT'esperem dimecres 3 de juny a partir de les 16:40h. en directe a Tv3.\nTags: espartac peran jordi janer marcel gros oriol aguilar tian riba xavi coral xavier solà\nMiércoles, 3 de junio de 2015 • 00:12h.


Vuelven los 90!: DJ Fra + Juan B\nDj Fra ja no necessita presentacions: després de molts anys en primera línea de la moguda barcelonesa de clubs, a hores d'ara ja s'ha convertit en un dels referents de les sessions a l'Apolo amb una proposta sense restriccions. Drum'n'bass, techno, breaks o italo al servei del ritme contagiós de la música de ball. Ah! i no oblideu que en aquesta festa, en què també punxarà Juan B, la festa serà temàtica amb els noranta com a nexe comú. No sabem si s'escaparà algun èxit de La Ruta del Bacallà que tanta fortuna va fer en aquesta dècada; un moment Chimo Bayo o Paco Pill justificarien la nit.


tens un racó dalt del món: Buit, de moment\n01 de maig 2009\nBuit, de moment\nNo és tan important sentir-se buit, com tenir ganes d'omplir-se els calaixos.\nEtiquetes: Marc, Reflexions\nm'agrada aquesta frase! dóna energia i tornar a començar!\n1 de maig de 2009, a les 12:16\nI això encara menys!em venen unes ganes d'omplir-lo! puc? oi! quina enveja mare meva! A mi aquest nen em te el cor robat! que vols que et digui! i para de posar imatges nostàlgiques, que em mates!!!!!! (és broma) però... en el fons no ho és...."snif"\nCompreu mooooolts pitets! que no saps com volen!!\n1 de maig de 2009, a les 12:28\nÉs obvi i alhora poètic res que no estigui buit pot omplir-se\n1 de maig de 2009, a les 13:41\nAquests calaixos us seran pocs amb la pila de robeta, joguines, estris... Ja veureu, ja. Aneu fent lloc! :-)))\n1 de maig de 2009, a les 13:59\nAviat estaran plens d'il.lusio i molt amor.\n1 de maig de 2009, a les 16:37\nui ja veuras que rapid s'omplen\n1 de maig de 2009, a les 18:24\nGran frase i molt adient, per què no dir-ho?\n1 de maig de 2009, a les 18:55\nJejeje què poc li queda d'estar buit!! :-))\n1 de maig de 2009, a les 19:11\nVaja, dies sense passar per aquí, m'he perdut alguna cosa, sembla. Felicitats.\n1 de maig de 2009, a les 19:25\nI a més de coses materials, s'omplirà de la seva olor... m'agrada tant tant la olor dels nounats!\n1 de maig de 2009, a les 21:26\nJa t'ho vaig pronosticar en un comentari d'un post anterior (cuina), poc a poc s'omple tot, ara ja veig els calaixos per pitets,...\n1 de maig de 2009, a les 22:12\nI la robeta no serveix d'un any per l'altre...ni pensar-ho!\nHaureu de renovar vestuari...\n2 de maig de 2009, a les 0:58\nOstres, m'havia despistat...ENHORABONA!!!!!!!!!!!!!\n2 de maig de 2009, a les 4:24\n2 de maig de 2009, a les 8:34\n▼ de maig (70)\nCames de seda, de Maria Mercè Roca\nFlors d'hivernacle, de Josep Igual\nEspantant gavines. El curtmetratge\nCares del món (100)\nFelicitats petites (88)\n110è joc literari\nDies d’anhels, d’Emigdi Subirats i Rafel Duran\nDe alguna manera, d'Eduardo Aute\nStriper del cor\nCares del món (99)\nNo li donis voltes\n109è joc literari\nEnyora el niu?\nJau tendra al llit\nEl millor dels móns, de Quim Monzó\nTextos proposats per al 108è joc literari\nAcordió a la barana\nNo m'estiris del fil, de Marc Parrot\nSabata perduda i buida\nCares del món (98)\n108è joc literari\nTens un nadó dalt del món\nEsmorzars de Lleida, d'Ignasi Revés\nL'aprenent de natura comenta A la barana dels teus...\nSi tu no estàs aquí, de Rosana\nEl meu petit príncep ha arribat\nCares del món (97)\nToc, toc. I la porta s'obri\nSolucions i guanyador dels jocs literaris del mes ...\nDe nou a la llibreria Serret\n107è joc literari\nPremi jocs literaris de maig\nLa companyia d'unes mans\nEl vertigen del trapezista també agrada als gats\nBlogs degustació, o la pluja vista des de la Catos...\nPremis el semàfor\nCampanya difusió lectura\nMore than a woman, de Bee Gees\nCares del món (96)


PSIB-PSOE i MÉS impulsen una reforma del Codi Penal per a garantir la llibertat sindical i l'exercici del dret de vaga\noct. 10 PSIB-PSOE i MÉS impulsen una reforma del Codi Penal per a garantir la llibertat sindical i l'exercici del dret de vaga\nLa portaveu del Grup Parlamentari Socialista, Francina Armengol, ha destacat el paper del Ministeri fiscal i del poder polític en la "repressió dels sindicats i sindicalistes durant la present legislatura".\nL'aplicació "exagerada" de l'article 315.3 del Codi Penal ha propiciat que fiscalia hagi demanat pena de presó de 4 anys i mig a la secretària general de CCOO a Balears, Katiana Vicens per una suposada actuació com a piquet informatiu durant la vaga general de 2012. PSIB-PSOE i MÉS han aprofitat la compareixença per expressar el seu "suport absolut" a la sindicalista, davant lapertura de judici oral el pròxim dilluns.\nEls Grups Parlamentaris MÉS i Socialista han anunciat la presentació d'una Proposició no de llei conjunta per a instar la cambra balear a què demani al Congrés la reforma del Codi Penal, i més en concret la del seu article 315.3 en el qual es preveuen penes de presó a tots aquelles persones que obliguin o coaccionin a d'altres a fer vaga. L'aplicació estricta d'aquest article ha motivat recentment l'inici d'accions penals en contra d'uns 265 sindicalistes a tot l'Estat. Una d'aquestes sindicalistes és precisament la secretària general de CCOO a Balears, Katiana Vicens, per qui la fiscalia demana una pena de presó de 4 anys i mig. La vista oral del judici se celebra el pròxim dilluns, i les dues formacions polítiques PSIB-PSOE i MÉS ja han expressat la seva "solidaritat i suport total", davant allò que la portaveu del GPS, Francina Armengol ha denominat com a "pena desproporcionada".\nLa demanda de la reforma del 315.3 del Codi Penal se justifica "en defensa de la democràcia i de la llibertat sindical", segons ha dit Armengol, en un moment polític a l'Estat en què el PP ha imposat "una legislatura dura, amb fortes retallades socials i de drets laborals, i amb la persecució –i criminalitrzació- de l'acció sindical". De la seva banda, el portaveu del Grup MËS, Biel Barceló ha valorat que aquesta política del PP de rebuig dels drets laborals, i més en concret del dret a la vaga "no és gratuïta ni aïllada", en una actitud que compta amb la "connivència de la Delegació del Govern" i que se completa amb actes destinats a sufocar les protestes "aturar concentracions al carrer i a les xarxes socials".\nArmengol considera "exagerat" el zel sancionador de la Fiscalia, a partir de l'aplicació de l'article 315.3 del Codi Penal, un apartat que respon a una part del Codi preconstitucional, i que no ha estat modificat en democràcia. Fet pel qual PSIB-PSOE i MÉS presenten ara una iniciativa per a procedir a la seva remodelació i adaptació a la nova realitat social. Una proposta que pretén que el Parlament rebutgi l'ús i l'aplicació del 315.3, i que insti el Congrés dels Diputats a que el modifiqui, per evitar que el fet que informar de la situació de vaga es pugui entendre com a delicte en contra dels drets dels treballadors.\nAixí mateix el suport del PSIB-PSOE en favor de Katiana Vicens se sustenta en la participació dilluns que ve, de la secretària federal d'Ocupació del PSOE, María Luz Rodríguez, i de Francina Armengol, en l'acte de suport que ha organitzat CCOO, coincidint amb la data d'inici del judici oral. El passat més de maig una nombrosa delegació del PSIB-PSOE, encapçalada per la mateixa Armengol, i per l'ex-ministre de Treball socialista Valeriano Gómez, ja varen participar en una concentració en favor de Katiana Vicens, a Palma , davant de la seu de Delegació del Govern.


La descoberta de la Xina i les ambicions de l’Imperi hispànic al segle XVI\nEl cronista de China. Juan González de Mendoza, entre la misión, el imperio y la historia, de Diego Sola, desvela la biografia del missioner González de Mendoza i reconstrueix la política d’apropament i influència de Felip II envers el gegant oriental.\nLa Historia del Gran Reino de la China, de Juan González de Mendoza, publicat el 1585, va ser el llibre sobre la Xina més editat i traduït de l’època moderna, i del qual es conserven exemplars de tres de les primeres edicions a la Biblioteca de la Universitat de Barcelona. L’estudi de Diego Sola descobreix el personatge –fins avui oblidat– de Juan González de Mendoza, un missioner agustí que l’any 1580 va rebre l’encàrrec de Felip II d’organitzar, amb altres frares de l’orde, una ambaixada destinada a l’emperador de la Xina, tot exercint tasques pròpies d’un servei d’intel·ligència.\nEl llibre està estructurat en dos grans blocs. En el primer es presenta la situació de la Xina, Portugal i Espanya, i les relacions entre aquests països al segle XVI, i es contextualitza l’ambaixada a la Xina de Felip II i el paper de Juan González de Mendoza. En el segon s’analitza pròpiament la Historia del Gran Reino de la China: els antecedents i les fonts, els efectes que va tenir en la conceptualització de l’imperi xinès en l’època, així com la intencionalitat i la voluntat d’influència que presenta.\nEl relat parteix de l’èxit extraordinari que va obtenir aquesta obra de fra Juan González de Mendoza al segle XVI: se’n van fer una trentena d’edicions i fou traduïda a diversos idiomes. Felip II, senyor d’un imperi que anava des dels dominis espanyols a Amèrica fins a l’Índia portuguesa, anhelava convertir el Celeste Imperi en un paradís cristià sota la seva protecció. És per això que va enviar una missió de frares agustins per acordar una aliança amb l’emperador de la Xina. Per acomplir la missió, González de Mendoza va dur a terme la ingent tasca d’aplegar notícies sobre la història, la geografia i les tradicions a fi de conèixer la sofisticada complexitat de la civilització xinesa. El resultat d’aquesta empresa va ser l’esmentat llibre. Amb la publicació d’El cronista de China, Diego Sola no només reconstrueix la biografia de González de Mendoza, que va descobrir la Xina i els seus habitants a Occident, sinó que recupera la notable influència que va exercir en els escriptors espanyols i europeus de la seva generació.\nEl cronista de China, coeditat amb l’Institut Confuci, és el títol del segon volum de la col·lecció Transferències 1400-1800, dirigida per Joan-Lluís Palos, un projecte editorial que neix amb l’objectiu de mostrar els resultats de les investigacions del grup de recerca Poder i Transferències Culturals en l’Època Moderna de la Universitat de Barcelona, a través de diversos escenaris i protagonistes dels intercanvis provocats per l’emergència dels dos grans imperis ibèrics, el seu abast i el profund impacte que van tenir en la creació del món modern. El primer volum de la col·lecció és Visiones cruzadas. Los virreyes de Nápoles y la imagen de la Monarquía de España en el Barroco, a cura d’Ida Mauro, Milena Viceconte, i Joan-Lluís Palos.\nDiego Sola (Granollers, 1988), doctor en Història Moderna, és professor de la Universitat de Barcelona i ha estat investigador visitant a la Universitat de Cambridge. Participa en diversos projectes d’investigació, com els de la xarxa «Poder i representacions: transferències culturals en l’època moderna»; els del grup Ethnographies, Cultural Encounters and Religious Missions, i els del Grup d’Estudis d’Història del Mediterrani Occidental. Ha publicat articles en llibres i en revistes acadèmiques com Temps Moderns i Estudis (Universitat de Costa Rica). Conferenciant de les Aules d’Extensió Universitària per a la Gent Gran (Universitat de Barcelona), col·labora també en diversos mitjans de comunicació.\nL’«efecte Dylan» com a origen de la creació poètica en les cançons de Lluís Llach i Joan Manuel Serrat\nSerrat, Llach i l’efecte Dylan, de David Viñas Piquer, demostra que, més enllà de la rivalitat que ha enfrontat tradicionalment Joan Manuel Serrat i Lluís Llach, ambdós han estat influïts pel revulsiu poètic que va significar la irrupció de Bob Dylan en el món musical.\nSempre s’ha dit que Llach i Serrat són figures oposades, tant per la seva trajectòria personal com pel seu llegat musical. David Viñas Piquer trenca aquest tòpic amb el llibre Serrat, Llach i l’efecte Dylan, en el qual aprofundeix les lletres d’ambdós autors i la seva relació amb el que anomena «efecte Dylan».\nBob Dylan és el creador d’una nova forma d’expressió poètica dins el món de la cançó popular americana, per la qual va ser guardonat amb el Premi Nobel de Literatura l’any 2016. Aquesta presència de la poesia en la cançó d’autor va actuar com un estímul creatiu per a tota una generació de cantautors.\nLluís Llach i Joan Manuel Serrat van formar part en els seus inicis d’Els Setze Jutges, un grup de cantants que es proposava impulsar el moviment de la Nova Cançó, i normalitzar i defensar l’ús del català interpretant cançons contemporànies en aquesta llengua. La Nova Cançó tenia una estreta relació amb la poesia, i s’inspirava en la chanson de Jacques Brel, Georges Brassens i Georges Moustaki, o bé en el model anglosaxó, més vinculat a formes de música pop. Seguint qualsevol d’aquests dos camins les lletres de les cançons s’acostaven a la poesia.\nA través de quinze capítols que duen títols de peces icòniques de Bob Dylan –des de Like a Rolling Stone fins a Masters of War o Knocking on Heaven’s Door–, Viñas analitza les lletres de les cançons més conegudes de Llach i Serrat, les fa dialogar entre si relacionant-les alhora amb la seva tradició poètica, i reflexiona sobre la presència de la poesia en la cançó d’autor, una clara manifestació de l’«efecte Dylan».\nSerrat, Llach i l’efecte Dylan forma part de la col·lecció Filologia UB, que dona a conèixer recerques dins l’àmbit de la filologia en el sentit més ampli. Els últims títols que s’hi han publicat són Antologia de la literatura llatina, a cura de Javier Velaza; Llegir Ramon Llull, de Joan Santanach Suñol; De poesia. Arxius, poètiques i recepcions, a cura de Marc Audí, Glòria Bordons, Lis Costa, Eva Figueras Ferrer i Mar Redondo-Arolas, i Obra completa, de Ramon Vidal de Besalú, a cura d’Anton M. Espadaler.\nDavid Viñas Piquer (Barcelona, 1968) és professor de Teoria de la Literatura i Literatura Comparada a la Universitat de Barcelona. Ha escrit nombrosos articles sobre diferents aspectes de la teoria literària i ha publicat, entre altres llibres, Historia de la crítica literaria (2002), Hermenéutica de la novela en la teoría literaria de Francisco Ayala (2003), El enigma «best-seller» (2009), Josep Pla i l’invent «Costa Brava» (2013) i Sin miedo a Borges (2015).\nAnton M. Espadaler tradueix de l’occità l’obra del trobador Ramon Vidal de Besalú\nL’Obra completa de Ramon Vidal de Besalú, a cura d’Anton M. Espadaler, inclou tota la producció coneguda i atribuïda a aquest poeta, narrador i gramàtic, una de les personalitats més riques de l’inesgotable univers literari occità. Aquesta edició ofereix el text original occità i la traducció al català.\nEspadaler, que el 2015 va publicar en la mateixa col·lecció una traducció al català de la novel·la occitana Flamenca, ara aborda l’obra del trobador Ramon Vidal de Besalú, el qual, pels volts de l’any 1200, va escriure la primera gramàtica coneguda d’una llengua romànica en occità. En aquells moments, ja s’havia consolidat com a llengua de cultura a bona part del sud-oest d’Europa, amb una tradició poètica que no va tardar a desbordar el seu marc natural. Vidal va conrear una lírica en què era fonamental la reflexió sobre l’amor cortesa, i va compondre, al llarg dels primers anys del segle XIII, uns relats que són una finestra privilegiada a l’atractiu paisatge trobadoresc, destinats a romandre com un punt de referència fundacional en les narratives occitana i catalana.\nEn l’edició que presentem, Anton M. Espadaler divideix el volum en tres parts: la primera recull tota l’obra narrativa coneguda de Ramon Vidal (Abrils issia, So fo e·l temps i Castia gilos); la segona conté la gramàtica occitana (Razos de trobar), i la tercera inclou les poesies d’atribució dubtosa de Ramon Vidal (Belh m’es, Entre·l taur e·l doble signe i Plazens plasers). Cada part i cada capítol s’obre amb un estudi introductori i es tanca amb les notes corresponents. Finalment, el llibre ofereix una bibliografia completa.\nRamon Vidal (Besalú, 1196?-1252?) sembla que fou trobador i joglar en la seva joventut i que es formà al castell de Mataplana, el qual elogia en alguns versos. Va freqüentar les corts d’Alfons I de Barcelona i d’Alfons el Savi de Castella, així com les de grans senyors d’ambdós vessants dels Pirineus. És recordat sobretot per la seva obra Razos de trobar, el primer tractat de poètica que es coneix en una llengua romànica, juntament amb Donatz proensals d’Uc Faidit.\nAnton M. Espadaler (Barcelona, 1952), llicenciat en Dret i doctor en Filologia Romànica, és autor d’Una reina per a Curial (1984), d’Història de la literatura catalana (1995) i de l’estudi «La Catalogna dei re» (inclòs en l’obra Lo spazio letterario del Medioevo, 2001), i curador del volum De Amore. L’amor a la literatura d’Occident (1991). Ha publicat diversos articles sobre Ausiàs Marc, Ramon Muntaner, Anselm Turmeda, el comtat d’Urgell, els almogàvers, Tirant lo Blanc i les novel·les en llengua occitana de temàtica artúrica Jaufré, La faula i Blandín de Cornualla, i també sobre autors contemporanis com J. V. Foix i Josep Carner. Ha exercit la crítica literària en diferents mitjans d’informació, i en va aplegar els escrits en el llibre Estiu tot l’any (1996). Col·laborador als diaris Avui, El Periódico de Catalunya, El País i La Vanguardia, ha intervingut en diversos programes: «Bon dia, Catalunya» de TV3, «El Matí de Catalunya Ràdio», i «Cafè Baviera», «El Món a RAC1» i «Tu Diràs» de RAC1. És membre de diverses associacions de literatura medieval, del jurat dels premis Crexells, Octubre i Ciutat de Barcelona, i del Manuel Vázquez Montalbán de periodisme esportiu. Reconegut barcelonista, és autor de Joan Laporta. Passió absoluta (2009). Ha publicat l’edició de Flamenca en la col·lecció Filologia UB (Edicions de la UB, 2015).\nUs presentem un seguit de novetats per a aquest Sant Jordi, d’entre les quals en seleccionem set de temàtiques ben diferents que us obriran les portes a nous coneixements, fruit de la recerca i el treball dels nostres autors.\nComparatistes sense comparatisme. La literatura comparada a Catalunya, a cura d’Antoni Martí Monterde i Teresa Rosell Nicolás. Ofereix una panoràmica de la història i l’actualitat dels estudis d’aquesta disciplina a casa nostra amb voluntat reivindicativa. Aplega una quinzena d’articles, escrits per professors d’universitats dels àmbits nacional i internacional, sobre crítics que, amb vocació i mirada europees, exposaren una història alternativa de la literatura comparada i revelaren que la nostra és, com deia Joan Fuster, una literatura entre literatures.\nVisiones cruzadas. Los virreyes de Nápoles y la imagen de la Monarquía de España en el Barroco, a cura d’Ida Mauro, Milena Viceconte i Joan-Lluís Palos. A través d’un viatge fascinant pels llocs per on van circular pintures, escultures, mobles i llibres, aquesta obra recull el mecenatge dels virreis hispànics al Regne de Nàpols durant els segles XVII i XVIII, els quals van tenir un paper de primer ordre en el panorama polític i cultural del continent, i van ser mediadors en el procés de creació i difusió de l’art i la cultura napolitans del Sis-cents, situant-los en el centre de l’escenari barroc europeu.\nOrdo Virtutum, d’Hildegarda de Bingen, amb estudi, edició crítica i traducció d’Eulàlia Vernet i Mariona Vernet. En aquesta edició bilingüe, el lector trobarà acarats el text llatí i la traducció –la primera en català–, juntament amb un estudi complet que li permetrà copsar la bellesa lírica i mística, així com la força dramàtica i espiritual, de l’Ordo Virtutum, considerat el drama al·legòric musical més rellevant de l’edat mitjana. Escrita i musicada pels volts de 1151 per l’abadessa benedictina Hildegarda de Bingen, aquesta obra singular –de la qual es conserva íntegrament el text i la notació musical en neumes– explica en vers lliure la història d’una Ànima que es debat entre seguir la vida lluminosa, inspirada per les Virtuts, o la vida obscura, imbuïda per les temptacions del Diable, en un context en què el cant i la música actuen com a medicina purificadora per a l’Ànima.\nEl Brodat de la Creació de la catedral de Girona, a cura de Carles Mancho. Retrobat a finals del segle XIX a la catedral de Girona, l’anomenat fins ara Tapís de la Creació és una de les grans obres universals de l’edat mitjana. La seva importància rau tant en el fet de ser un teixit d’unes dimensions considerables, com en el complex programa d’imatges que el caracteritza. Per tot plegat va ser objecte de l’atenció d’investigadors com ara Pere de Palol, que va portar el nivell de comprensió de l’obra a un punt difícilment superable. La feliç coincidència en el temps de la restauració més acurada que mai s’havia endegat de la peça (al Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya), de la publicació d’un treball de recerca que hi projecta nova llum i de la notable millora del coneixement de diferents aspectes de la seu gironina, ens permet avui d’anar més enllà i presentar en aquest volum la que sens dubte és una nova fita, amb algunes sorpreses, en l’estudi d’aquest brodat excepcional.\nCosmopolitics and Biopolitics. Ethics and Aesthetics in Contemporary Art, a cura de Modesta Di Paola. Aquest llibre rastreja l’estètica cosmopolita entesa no només com la unió de l’art, la ciència i el dret a la supervivència, sinó també com el prisma mitjançant el qual es desenvolupen pràctiques artístiques a l’entorn de la transculturalitat, la migració, el nomadisme, les subjectivitats de gènere, la sostenibilitat social i natural, i les noves tecnologies digitals. Els autors configuren una narrativa que es mou en el territori de la «intersecció», entre hospitalitat i hostilitat, acollida i conflicte, llengües i llengües intermèdies, ciència i supervivència en un món més «comú» que global.\nPàgines viscudes d’un economista català, de Jacint Ros Hombravella. El professor Ros Hombravella, un economista eminent que ha dedicat seixanta anys a la professió en escenaris destacats, fa en aquest llibre una mirada retrospectiva a la seva vida. Amb un notable sentit crític, ha estudiat sobretot la utilitat social de la ciència econòmica i s’ha interessat per l’home corrent (l’obrer, l’empresari, el funcionari...). No ha estat un científic políticament neutre: catalanista i socialdemòcrata, s’ha implicat en els principals episodis del país. En aquestes breus memòries, que tenen un cert to de novel·la realista i estan plenes de sentit de l’humor, ironia i de referències a la quotidianitat, l’autor fa un balanç desenfadat de les seves vivències en els àmbits personal i professional.\nEl naufragi dels records. Què hi ha darrere de malalties com l’Alzheimer?, de Jaume Folch. Aquest llibre, darrer títol de la col·lecció Catàlisi de divulgació científica, explica de manera senzilla i entenedora les causes i els efectes de l’Alzheimer, una malaltia que ha esdevingut epidèmica en les societats desenvolupades. També raona per què malalties com aquesta deterioren el cervell dels qui les pateixen i, de forma progressiva i indeturable, els priven dels records, les emocions i els afectes. D’altra banda, exposa les teories més sorprenents i innovadores en l’àmbit de la neurociència, i desvetlla les claus de futures teràpies. Més enllà de la preocupant situació de la recerca a casa nostra, la comunitat científica mundial esmerça una enorme quantitat de recursos materials i econòmics, i els seus millors talents, per trobar teràpies que guareixin les afeccions cerebrals.\nEl dimarts 3 d’abril, a les 19.30 h, a la llibreria Calders (ptge. Pere Calders, 9, Barcelona), presentació de Comparatistes sense comparatisme, a cura d’Antoni Martí Monterde i Teresa Rosell Nicolás.\nEl dilluns 16 d’abril, a les 19 h, a la sala Lluís Nicolau d’Olwer de l’Institut d’Estudis Catalans (c. Carme, 47, Barcelona), presentació de Pàgines viscudes d’un economista català, de Jacint Ros Hombravella.\nEl dimecres 18 d’abril, a les 18.30 h, a la Fundació Institut Confuci de Barcelona (c. Elisabets, 10, Barcelona), presentació d’El cronista de China, de Diego Sola.\nEl dimarts 17 d’abril, a les 19 h, a la llibreria Fan Set (Octubre Centre de Cultura Contemporània, c/ Sant Ferran, 12, València), presentació dels dos darrers volums de la col·lecció Figura: Escrits sobre literatura comparada, de Joseph Texte, traducció de Salvador Company i Anna Torcal, i Comparatistes sense comparatisme. La literatura comparada a Catalunya, a cura d’Antoni Martí Monterde i Teresa Rosell Nicolás.\nEl dimarts 17 d’abril, a les 18 h, al Seminari de la Facultat de Filosofia (c. Montalegre, 6-8, Barcelona), presentació de Filosofia i Modernitat. La reconstrucció de l’ordre del món, de Salvi Turró.


L'IEB participa en la Fira del Llibre de Londres amb il·lustradors balears\nLes Illes Balears participen a la Fira del Llibre de Londres, la London Book Fair (del 5 al 7 d'abril), gràcies a la Conselleria de Fons Europeus, Universitat i Cultura, a través de l'Institut d'Estudis Baleàrics (IEB). Els objectius de l'assistència son ajudar el sector editorial i la seva presència al programa professional i a les activitats del programa cultural.\nL'autora i il·lustradora mallorquina d'èxit internacional, Aina Bestard, creadora del fenomen editorial What’s Hidden Series, empeny a cada nova proposta els límits de la il·lustració tradicional, com exemplifica el seu darrer llibre publicat en anglès per Thames and Hudson, Paisatges perduts de la terra (Zahorí de Ideas). Juntament amb la Vassiliki Tzomaka, dissenyadora i il·lustradora especialitzada en capturar paratges insòlits, companya de l’Aina de casa editorial al Regne Unit, parlaran demà del seu procés creatiu, de les seves influències, del seus estils personals i la manera en què aconsegueixen fer atractiva la no-ficció il·lustrada per a\njoves lectors. La sessió serà moderada per Daniel Hahn.\nBestard i la també balear Violeta Lópiz participen en una exposició de sis il·lustradors amb Cristina Losantos, Joan Negrescolor, Miguel Pang i Júlia Sardà. A més, l'il·lustrador mallorquí Toni Galmés està mostrant la seva feina a editors internacionals.\nLa participació balear es completa amb una presentació de la traducció a l'anglès de l'antologia de poemes d'Àngel Terron "The Poetry of Science" a la John Keats House de Londres (dijous 26 de maig). D'altra banda, Laia Martínez (Jansky) participarà, amb altres poetes en llengua catalana i anglesa, en un acte de poesia performativa que tindrà lloc a l'espai Iklectik de Londres (diumenge 10 d'abril).\nTots dos actes formen part del programa cultural de l'Spotlight.


Bosch assegura que Catalunya vol complir amb l'objectiu de l'ONU del 0,7% del PIB per a la cooperació\nPublicat 19/07/2019 12:50CET\nEl conseller d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparncia de la Generalitat, Alfred Bosch, ha assegurat aquest divendres que Catalunya té l'objectiu de destinar el 0,7% del seu PIB a la cooperació per al desenvolupament, com recomana l'Organització de les Nacions Unides (ONU).\nEn la presentació del Pla director de cooperació 2019-2022, Bosch ha celebrat que la Generalitat tanqués un acord amb el Consell Catal de Cooperació i 117 entitats al maig per "esbossar una línia per arribar al 0,7% dels ingressos de l'administració catalana", per ha assenyalat que aquesta xifra només pot assolir-se si els pressupostos ho permeten.\nEl conseller ha defensat el compromís de la Generalitat amb les organitzacions internacionals, i ha assegurat que comparteixen els objectius de millora que ha marcat l'ONU i que no només són solidaris amb aquelles societats que més ho necessiten, sinó que també "amb aquelles organitzacions que marquen el camí per millorar el món".\nHa celebrat la cooperació entre els diferents grups parlamentaris i que hagin defensat el pla director de cooperació, després d'assegurar que aquest acord s'ha aconseguit perqu "de manera voluntria" han cregut necessari participar en aquest esfor a escala global.\nTambé ha destacat aquest pla director com una pea clau per al procés de construcció nacional: "Volem un país millor, un país més solidari, més global i més inserit amb la humanitat".\nBosch ha celebrat que s'hagin celebrat 53 actes a Catalunya per redactar el pla director, a més de tres fora de la comunitat per "conixer com la cooperació catalana ha afectat les societats destinatries".\nHa destacat que la redacció del pla director s'hagi plantejat com un "procés deliberatiu", en qu les aportacions de més de 700 persones hagin estat la clau per arribar a l'escrit final.\nSobre els objectius estratgics del pla director de cooperació, que han augmentat a set, el conseller ha destacat que s'"enforteixi" la perspectiva de gnere i la defensa dels drets humans com les prioritats principals del pla.\nHa ressaltat la necessitat de donar resposta als reptes globals, com l'ajuda als refugiats, que ha qualificat d'"obligació", i no com una qüestió prescindible o voluntria.\nTambé ha explicat que l'estratgia de cooperació ha canviat, perqu el projecte passar a ajudar diferents "rees geogrfiques", com la Mediterrnia, l'frica Subsahariana i l'Amrica Llatina, en comptes de centrar-se en pasos específics.


TALLER: BANY DE GONG - Activitat Sant Cugat\nAbril 30 - 7:00 pm - 8:00 pm\n« Titelles. «La divertida història del cavaller Jordi»\nLa Dansa és al Carrer »\nImmersió sonora i vibracional per a una relaxació profunda\nLa teràpia d’immersió en bany de Gong és una experiència sensorial on els sons impregnen tots els teus sentits i les vibracions et permeten entrar fàcilment en un estat meditatiu.\nEl bany de Gong t’ajuda a reduir l’ansietat i l’estrès. Afavoreix la son i ajuda a reduir l’insomni. Estimula el sistema cardiovascular i el flux sanguini. Calma la ment reduint la freqüència de les ones cerebrals. Trenca els bloquejos emocionals i allibera l’energia estancada.\nDia: Dissabte 30 d’abril, 2022


Zonasec » Política de base veïnal, política de foc lent\nPolítica de base veïnal, política de foc lent\nDavid García Mateu / El moviment veïnal denuncia la manca de velocitat a l’hora de tirar endavant projectes, tot i que admet responsabilitats en afers com el Pla d’Equipaments\nRellotge marxa enrere. Poc més d’un any perquè els barcelonins tornin a les urnes. A les seves mans: concedir quatre anys més als Comuns al capdavant de l’executiu o passar pàgina. Al cap i a la fi, serà analitzant l’obra de Govern com els electors decidiran. En aquest cas, al Poble-sec el rastre que ha deixat l’actuació de l’equip d’Ada Colau ha sigut més aviat de microcirurgia. Sense grans projectes. I si d’aquests se n’ha de destacar algun; no serà per l’empenta que n’han dipositat, diuen des del moviment veïnal.\n“Al barri s’estan duent a terme una sèrie de plans que naturalment l’afecten i el remenen, però no ens consta cap de gruixut; tot el que s’hi fa és més aviat local com les obres als carrers Concòrdia o Radas”, apunta el president de la Coordinadora d’Entitats del Poble-sec, Antoni Reig. Actuacions locals, però, que al seu parer no resolen el que precisa el territori: “Un pla integral”. En aquest sentit, la plataforma municipal decidim.barcelona dóna pistes sobre el progrés del Pla Especial de Reforma Interior (PERI) del Poble-sec. Si bé el portal virtual engloba en aquest apartat els PERI d’Hostafrancs, la Font de la Guatlla i del Polvorí, el percentatge d’actuació que revela el mateix consistori resulta revelador: només s’ha efectuat el 25%.\nLa regidora de Sants-Montjuïc Laura Pérez, en primer terme, i l’alcaldessa de Barcelona Ada Colau\nAra li toca al Poble-sec?\n“El barri necessita inversions prioritàries, com han tingut altres barris en èpoques determinades”, apunta Reig. A què es refereix? A una injecció econòmica que ajudi a oxigenar “una zona on vivim milers de persones atapeïdes al peu de la muntanya”. En aquest sentit, des de la Coordinadora observen com “es mouen coses, però amb concrecions difícils de veure”; motiu pel qual entenen que “s’haurien de definir uns objectius i posar dates”. “Entenem que resulta complex, però la tendència és dilatar-ho tot en el temps”, considera.\nObjectiu proper mandat? És possible que els Comuns busquin establir els fonaments del seu projecte pel Poble-sec en aquests quatre anys. Tot i això, el moviment veïnal tampoc s’està de criticar aspectes com el retard en posar fil a l’agulla al Pla d’Equipaments. “Tot es cou a foc lent; no hi ha voluntat de deixar coses concretes en aquest mandat i parlen de fer alguna cosa, l’estudien i si genera conflicte, l’aturen…”, resumeix Reig.\nUna forma d’actuar que el teixit associatiu agraeix per la participació al qual se li sotmet, però que en paral·lel observa com passen els mesos. “Potser la idea que tenen és fer-ho tot en el proper mandat, però com que cada quatre anys hi ha eleccions, vés tu a saber si els que poden venir tindran una opinió diferent i tota aquesta feina de discussió queda en no-res”, sentència Reig.\nL’exemple més evident de tot plegat pot resultar l’execució dels dos extrems del Paral·lel. La polèmica i inacabada obra sembla que en aquest mandat tampoc tindrà final feliç. “Sí que és cert que és un tema complex perquè abraça tres districtes”, admet el president de la Coordinadora, però “per què posar-lo ara novament sobre la taula, quan tots sabem que es troba en fase absolutament inicial i ja no queda temps material”. I si se’n disposa com en l’afer de les terrasses de Blai, el tribunal ho tomba. “Ara, a més, sembla que les pressions del Gremi de Restauració han fet que l’Ajuntament prengui una nova postura”, critica el representant veïnal.\n“Són qüestions que afecten les àrees més conflictives pel que fa a la mobilitat o a la convivència, aspectes essencials per a la vida dels veïns del barri, però sembla que totes les planificacions que hi ha són puntuals”, conclou Reig. En aquest sentit, de la seva lectura fins i tot se’n desprèn una segona interpretació numèrica: de totes les idees engegades des de la plataforma decidim de l’Ajuntament, només s’ha liquidat al 100% una a tot el Poble-sec en tres anys: la millora de la periodicitat del Mercat de la Terra.\nLa Casa de la Premsa\nUn d’aquells projectes que millor il·lustra les passes de pardal de l’executiu és el desenvolupament de la Casa de la Premsa. Símbol de la reivindicació veïnal i una de les prioritats del número 104 de la Creu Coberta, els seus actuals inquilins no han pogut tirar endavant més enllà del 20% del projecte fins a dia d’avui. Si més no, el president de l’associació que vetlla per la seva recuperació, Jordi Goñi, resta responsabilitats a l’equip de la regidora Laura Pérez i recorda que “s’ha endarrerit no pel Districte, sinó per la Generalitat”.\nEn aquest cas, els col·lectius d’entitats encara negocien amb l’Ajuntament i l’equip d’arquitectes encarregat d’elaborar l’avantprojecte sobre com s’han de distribuir els espais interiors. Entre la llista de peticions de les entitats, Goñi destaca noves sales per a la gent gran, un gran espai expositiu per desestressar el Sortidor i l’Albareda, aules per a tallers i activitats, un buc d’assaig per a bandes locals, un espai per a la memòria històrica (sigui de la muntanya de Montjuïc, l’exposició del 29 o la mateixa premsa), una cantina per socialitzar al mateix edifici i una zona destinada a l’economia col·laborativa i cooperativa.\nImpuls econòmic en entredit\nEn aquest darrer cas, dotar a l’edifici d’un espai per allotjar projectes econòmics engegats pels veïns podria ajudar al consistori a complir amb l’encàrrec que es va autoadjudicar al decidim i que encara no ha completat al Poble-sec: “Condicionar i cedir espais municipals per al cotreball, vivers d’empreses i tallers d’oficis per a joves”. De la proposta només s’ha dut a terme el 25%. “Al cap i a la fi, com que el barri és molt viu i hi tenim gent amb empenta, aquest punt s’ha vist maquillat sobretot per les constants cooperatives i tallers d’oficis que sorgeixen”, sintetitza Reig qui també admet “incentius” del sector públic, però no una clara aposta amb nous espais municipals.


Penya @rlekinats.com: El Rival: F.C. Barcelona 'B'\nOnze titular del Barcelona B en el partit de la primera volta\nEl filial del Barcelona, ja sense el bo d'Isaac Cuenca que amb dorsal de la primera plantilla ja en forma part, visitarà la Nova Creu Alta per viure el primer derbi de la segona volta contra un equip ple de talent i de bons jugadors que de ben segur ens crearan molts problemes. I és que els d'Eusebio Sacristán després d'un inici més que complicat i oferint molts dubtes, va redreçar el rumb per a situar-se a una zona còmode de la taula classificatòria, més concorde amb la plantilla de que disposen els de Les Corts.\nFora de casa s'han mostrat com un conjunt molt difícil de batre, oferint grans partits com les golejades aconseguides a Cartagena o Alcoi i també els meritoris empats a camps com els de l'Alcorcón, Córdoba o Vila-real B. Tot i això també han sortit derrotats de camps d'equips de la zona alta com són Elche o Valladolid. A tot això, la plantilla barcelonista, a mida que ha avançat el campionat s'ha anat veient força condicionada pel treball del primer equip, on els de Guardiola amb les moltes baixes que han patit, s'han vist obligats a recórrer el filial i a dependre'n per molts partits. Així jugadors com el sabut Isaac Cuenca, el sabadellenc Cristian Tello que en el seu debut com a titular a Primera Divisió va marcar contra la Real Slociedad, Jonathan Dos Santos, Sergi Roberto i, fins i tot, Gerard Deulofeu han actuat repetidament amb els grans. A més, Jonathan Soriano va deixar l'entitat culé al mercat d'hivern per fitxar pel Red Bull Salzburg austríac, deixant al sevillà Rodri com a únic davanter nat.\nPerò tot i aquestes baixes que en diferents partits han tingut, el filial pot presumir de seguir tenint a jugadors tan determinants com els defenses Martín Montoya, Marc Bartra, Muniesa que també ha actuat alguna ocasió al migcentre o un centre del camp perillós i molt creatiu amb homes com Rafinha a qui haurem de vigilar ben a prop, Carmona, Riverola, Espinosa i la perillositat per banda de Kiko Femenía que darrerament ha aconseguit trobar un millor joc del que va oferir a les primeres jornades de lliga o Lobato que va estar lesionat durant força jornades. Al davant Rodri és un estilet que molt oportunista acostuma a trobar forats a les defenses rivals.\nLa darrera vegada que el filial barcelonista va visitar la Nova Creu Alta, data de la temporada 2009/10, llavors a la Segona B en un partit on vam caure derrotats per 2 a 3, tot i el gol inicial de Joel, primer que feia a la lliga. Posteriorment els barcelonins anotarien tres gols per mitjà de Nolito que en faria dos i Jonathan Soriano. Juvenal ja en el descompte escurçaria diferències.\nPublicado por Miguel Angel "almunia" en divendres, de març 09, 2012


Festes populars i arrelades - Riudoms\nFestes populars i arrelades\nDivendres, 31.7.2020 10:15h\nNo hem vist els Diables, els Diablons ni els seus tabalers. Tampoc els capgrossos i gegants portats per la Colla Gegantera al ritme dels grallers. El Cavall dels Nebot no ha pogut treure a passejar la seva majestuositat. No hem gaudit del Ball de Cercolets, de Gitanes, de Valencians i de Bastons i tampoc dels seus grups de grallers. I encara menys hem pogut ballar amb la música dels Riudrum’s.\nEscrivim aquest article el dia 26 de juliol, just l’endemà de Sant Jaume, un Sant Jaume que aquest any no ha tingut Festa Major. I, malgrat això, les xarxes socials de Riudoms s’han omplert de fotografies i vídeos recordant-nos aquesta celebració, que no és una festa qualsevol. És la nostra gran Festa Major.\nI al seu costat, l’altra gran moment festiu de Riudoms són els Barris, una festa que amb el pas dels anys s’ha fet seva tothom, des dels més joves als més grans, i amb el paper central de les comissions de cada barri. Malauradament, aquest any i per culpa de la Covid-19, també ens hem quedat sense Barris.\nLa Festa Major de Sant Jaume i els Barris comparteixen una cosa: són festes populars, amb unes arrels profundes que any rera any segueixent creixent. Som les riudomenques i els riudomencs els que les hem fet grans perquè ens hi sentim representats. I això passa perquè són unes festes populars, massives i sentides. Vinguem d’on vinguem tots ens hi podem sentir a gust. I aquest és l’esperit que hem de seguir potenciant. Fem de la festes populars un element de cohesió social i de transversalitat.\nVisca els Barris i Visca la Festa Major de Sant Jaume!\n(Article que es publicarà al proper Butlletí d'Informació Municipal. La fotografia és de l'Ajuntament de Riudoms)


Jigsaw - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\npersonatge de pel·lícula de terror\nJohn Kramer (Jigsaw/Puzzle) és el protagonista de la saga Saw, interpretat durant les set pel·lícules per Tobin Bell.\nLa següent informació conté spoilers de les pel·lícules.\n2 Primers "jocs"\n3 El Cas Tapp\n4 El joc Perfecte\n5 Lawrence Gordon, el successor de John?\n6 La prova de l'Amanda\n7 El joc d'Eric Matthews\n8 Els Jocs d'Amanda\n9 El Ultim Joc\nJohn Kramer és un enginyer civil que es guanya la vida treballant en una clínica fundada per ell i per la seva dona Jill Tuck, molt més jove que ell, el lema de John per la seva clínica es "aprecia la teva vida". La seva vida era feliç, però la pèrdua del seu fill li causa un terrible Shock, ja que aquest fill (a qui anaven a dir Gideon) suposava moltes coses per a ell. Per si això no fos poc, un temps després, el seu metge Lawrence Gordon li diagnostica un tumor cerebral inoperable sent això el punt culminant de la seva depressió psicològica després de la mort del seu fill. La seva autoestima arriba a estar tan baixa pels fets, que intenta llevar-se la vida, fallant en el seu intent, el que ell interpreta com un senyal. John comença a apreciar la vida, i intenta que altres persones també ho facin, per a això haurà posar-les a prova en situacions límits, on només puguin salvar les seves vides sacrificant una cosa preuat per a elles, tal com li va passar a ell.\nPrimers "jocs"[modifica | modifica el codi]\nLa seva primera víctima és l'home que va provocar la mort del seu fill, Cecil, el qual li va donar, després d'entrar a la clínica a robar, un fort cop a la panxa a Jill. John que esperava fora a Jill, veu sortir corrents sospitosament a Cecil de la clínica, i quan veu que ha estat el causant de l'avortament del seu fill, és quan el seu pensament canvia radicalment, convertint-se en Jigsaw. John l'espia durant algun temps i quan finalment aconsegueix capturar, ho fa en un mercat on se celebra l'any nou xinès, que en aquell moment era l'any del Porc. Agafant una màscara de porc d'un lloc i untant de cloroform aconsegueix dormir i raptar Cecil, convertint així en la primera víctima de Jigsaw. La prova es porta a terme al taller de John i consisteix en un mecanisme que portarà a la víctima a la seva mort llevat que ho inhabiliteu fent força contra uns ganivets col·locats transversalment davant la seva cara, amb el qual s'ha de produir profunds talls per sortir airós. Finalment aconsegueix deixar-se anar, però com que no ha aconseguit rehabilitar-se, ni tampoc ha volgut escoltar el que aquest li deia mentre estava lligat, quan s'aixeca del sòl per atacar John, per culpa de la sang, s'abalança sobre ell i en apartar-se, cau sobre un filferro d'arços que al costat de les ferides que ja tenia faran que mori. Després d'això, fa alguns jocs més, sent aquests investigats per la policia. Un dels detectius, el detectiu Mark Hoffman, no dubta a utilitzar el mètode del, ara conegut Jigsaw, per saldar un compte pendent amb el que va ser l'assassí de la seva germana, i això interceptat per Jigsaw. John el segresta i el sotmet a una lleugeríssima prova, a més de criticar severament el seu treball com a imitador, i al final Hoffman accedeix a ser l'ajudant de Jigsaw a l'esquena de la policia. Hoffman es converteix en el primer ajudant de Jigsaw, abans que John fitxi a Amanda com a possible subjecte de prova per a rehabilitar, i perquè més tard es converteixi en ajudant després de superar la seva prova. La següent víctima de la qual es té constància és Paul, un home borratxo el qual només vol cridar l'atenció tallant-se les venes i al que Jigsaw tanca en una habitació subterrània, dins d'una zona solcada de filferros tallants i navalles penjant. John li deixa una cinta al costat explicant-li que, irònicament, si vol sobreviure ha de tallar novament i arribar fins a la porta, però només té 3 hores per creuar perquè sinó la porta es tancarà per sempre i aquesta serà la seva tomba, i si per contra decideix morir, només s'ha de quedar on és. Paul mor quan es dessagna en tractar de sortir. Després de Paul, la següent víctima és Mark, un home que fingeix estar malalt. John ho tanca en una habitació que té centenars i centenars de números pintats a les parets i el sòl cobert de petits cristalls. Al seu costat el deixa una altra cinta i una caixa forta, on hi ha l'antídot per al verí que porta a la sang, i una espelma encesa amb la qual s'ha donant a llum les parets per descobrir la combinació correcta de la caixa forta. Mark està cobert d'un líquid inflamable, per la qual cosa haurà de tenir cura amb la vela si no vol cremar-se, però al final mor accidentalment cremant amb ella. La quarta víctima de John és Amanda Young, una jove drogoaddicta que malgasta la seva vida i els seus diners en drogues. John la porta a una habitació on la deixa en una cadira amb una trampa al cap. Aquesta trampa està connectada a la seva mandíbula i en cas que no superi la prova és la desencaixada[Cal aclariment], ja que funciona com a trampa per óssos, però al revés (Reverse Bear Trap en anglès). Amanda intenta escapar-se dels seus lligams en despertar i, llavors, un televisor que té al costat s'encén. Ella veu el rostre de Billy, el titella que Jigsaw ha creat per ocultar la seva identitat. Billy parla amb la veu de Jigsaw modificació per ordinador, i li explica a l'aterrida Amanda que ha de treure la clau al seu company de cel per treure's la màscara o aquesta s'obrirà dins de la seva boca i li destrossarà la mandíbula, matant. Amanda veu com s'apaga la televisió i es treu de tots els lligams, però el cronòmetre de la màscara comença a funcionar i Amanda només té un minut per salvar-se. Cerca per tota l'habitació i descobreix un home estès a terra. Amanda ho revisa i veu que l'abdomen té pintat un gran interrogant en negre. Al seu costat hi ha un ganivet, i Amanda sap que ha d'obrir a aquest home per aconseguir salvar la seva vida com Billy li havia dit en el vídeo. L'home és viu, ja que obre els ulls abans que Amanda faci res i intenta cridar, però ja és tard, Amanda decideix salvar la vida. Després d'aconseguir les claus i treure's la màscara Billy entra en el lloc i la felicita per sobreviure. Amanda s'escapa de l'habitació, creient-se fora de perill i fa la denúncia a la policia.\nEl Cas Tapp[modifica | modifica el codi]\nEl cinquè joc de Jigsaw comença quan John segresta Jeff, un pobre home del que molt poc se sap. Jigsaw el tanca en el seu cau i el lliga a una cadira, connectada a dos trepants que estan a l'altura de les temples de Jeff i que serviran per foradar el crani i matar-lo. Jigsaw li dóna alguns somnífers i se'n va del lloc. Però quan torna, i veu a Jeff despert, li diu que per a la pròxima tindrà la precaució d'usar tranquil·litzants més potents, i en això, dos policies surten del no-res i li ordenen a John que s'allunyi de Jeff. Però Jigsaw trepitja un botó a terra que activa l'artefacte i comença a acostar lentament les broques al capdavant de Jeff, que no pot fer res per evitar-ho, ja que està lligat. Un dels policies, el Detectiu Tapp, posa de genolls a Jigsaw i li ordena que apagui la màquina, però l'ancià no pot fer-ho. Però li diu a l'altre que les claus per alliberar Jeff estan en un calaix al seu costat. El Detectiu Sing obre el calaix desesperat i treu un clauer ple de claus oxidades. Però cap d'aquestes obre l'artefacte que manté presoner a Jeff. Finalment, Sing opta per alliberar Jeff ràpidament: li pega un tret a cadascuna de les trepants, que salten a trossos. Jeff està fora de perill. Però, amb un moviment ràpid, Jigsaw se les arregla per treure un ganivet de la seva màniga i fer-li un lleuger tall al coll a Tapp, que tapa l'hemorràgia amb la seva mà. Jigsaw es dóna a la fugida i Sing el persegueix. Quan tots dos es troben en els dos extrems d'un llarg passadís, Sing li dispara l'ancià a l'esquena, però no sap que aquest té armilla antibales. Jigsaw es fa el ferit i es queda immòbil a terra. Sing va amb cautela cap on està ell, però activa una altra de les trampes del psicòpata i en menys d'un segon, els seus cervells s'escampen per les parets després de rebre el tret al cap de quatre escopetes que estaven camuflades al sostre. Sing mor. Jigsaw s'aixeca i s'escapa. Sobre si Jigsaw sabia si vindrien no es sap res, però és el més segur, ja que les pistes eren molt òbvies.\nEl joc Perfecte[modifica | modifica el codi]\nLlavors John, que està interessat en Amanda, ja que és l'única que sobreviu als seus "jocs", la visita a casa i la convenç que sigui el seu aprenent. Li explica tot el que sap i Amanda accepta segrestar Adam i Dr Lawrence Gordon per al nou joc de Jigsaw. Amanda i Jigsaw els tanquen en un bany industrial i els encadenen. John es posa maquillatge per fingir estar mort i s'injecta un relaxant muscular per quedar veient com es desenvolupa el seu joc, sense que les seves víctimes ho sàpiguen. Però Amanda, una mica afligida, li deixa les claus secretament a Adam, abans de marxar, John la veu, però no diu res. Quan Adam desperta, es troba amb Gordon i el suposat cadàver. Troben dues serres, una bossa plena de fotos que Adam amaga primer i una caixa amb dos cigarretes, un encenedor, una bala i un mòbil. Adam havia fotografiat a Gordon secretament abans d'arribar al bany, però Gordon no ho sap. Quan s'assabenta, li retreu un munt de coses. Descobreixen irònicament per una de les fotos que Zep, un ajudant de l'hospital en què el Dr Gordon treballa està implicat en el crim, i que té atrapades a la família de Gordon a casa. Gordon ha de matar a Adam per guanyar el joc, però no s'atreveix. Finalment, Gordon es torna boig i decideix tallar el peu amb una serra per poder matar Adam amb la pistola que el "cadàver" té a la mà, encara que el temps havia acabat, ja que Gordon només tenia fins a les 6 per matar Adam. Llavors, després de pegar un tir a Adam i deixar-lo a terra, Zep apareix en l'escena i es disposa a matar Gordon. Però Adam només havia rebut un tret a l'espatlla i agafa desprevingut a Zep, a qui mata amb la tapa de la cisterna del lavabo en què es trobaven les serres i les fotos. Gordon va a demanar ajuda i Jigsaw es revela davant Adam, qui intenta matar-lo, però fracassa.\nLawrence Gordon, el successor de John?[modifica | modifica el codi]\nUn home anomenat Michael es desperta en un estrany i fosc soterrani, on hi ha un televisor, unes radiografies, un mirall petit i una caixa de metall. Quan es mira al mirall, veu que el seu ull està inflat i sagnant i que al voltant del seu coll té un aparell amb forma de màscara, dins de la qual hi ha uns claus enormes, que està connectada a un petit cable amb un passador. Michael s'aixeca espantat i demana ajuda sense que ningú pugui sentir-lo. En aquest moment, la televisió s'encén i apareix Billy. L'acusa de ser un espieta, i que el considerava indigne de seguir amb vida. Tot seguit li explica que l'aparell que porta posat té un temporitzador. Si no troba la clau a temps (en 1 minut), la màscara es tancarà com si fos una Venus atrapamosques, travessant el crani amb els claus. Després, el titella li dóna una pista d'on està la clau. A la pantalla apareix per un segon una radiografia del cap de Michael, la clau està dins del seu ull. L'home es desespera i tira del cable violentament, de manera que el passador es deixa anar i el rellotge comença el seu compte enrere. Michael obre la caixa i dins hi ha un bisturí. Va al mirall i intenta tallar l'ull per la meitat, però no és capaç. Finalment, el temps s'acaba i la màscara es tanca, matant-lo a l'instant. El cas és que en les imatges es veu una persona que esta coixa i que l'opera ficant-li la clau dins l'ull, cosa que només podria fer Lawrence.\nLa prova de l'Amanda[modifica | modifica el codi]\nEn el sisè joc de John té com a víctima vuit persones que Jigsaw tanca en el mateix edifici en el qual es troba (en els fonaments) el bany industrial en el qual Adam i Gordon van viure el seu malson. Els segrestats són: Xavier, Laura, Addisson, Jonas, Gus, Obi i Daniel. Quan tots desperten, troben a una dona que encara no s'aixeca. Jonas se li acosta i la desperta, ella li diu que es diu Amanda Young. De seguida, es posa a cridar, revisant les parets de l'habitació, fins que troba una gravadora i una clau ocultes després d'un maó fluix de la paret. Llavors, Amanda reprodueix la cinta que està a la gravadora i la veu de l'assassí els informa que en aquest mateix instant, estan respirant un gas tòxic que els matarà en dues hores. La porta de la casa s'obrirà una hora després que ells morin, però té la possibilitat de trobar alguns antídots que estan amagats dins la casa, per sobreviure. La clau que està al costat de la gravadora és per obrir la porta d'aquesta habitació, però Jigsaw els adverteix que no ho facin. També hi ha una caixa forta amb ells, que conté un dels antídots, però els diu "penseu els números que obren la caixa estan a la vostra cap i recordeu l'arc de Sant Martí marca el sentit dels números". Jonas li ordena a Amanda que li expliqui com sabia que hi havia una cinta i Amanda li diu que ella ja ha "jugat" i que es tracta ni més ni menys que de Jigsaw. Xavier, furiós, pren la clau i la fica per el pany, mentre Gus revisa l'exterior mitjançant un petit vidre transparent de la porta, però quan Xavier gira la clau, aquesta acciona la pistola que està de l'altre costat i mata Gus, volant-li el cap. Després d'abandonar l'habitació, Xavier troba unes escales que al final tenen una gran porta de fusta que diu "Sortida" però Xavier la trenca i no obstant això, no troba res, més que una porta feta amb barres d'acer. Llavors, Laura troba una porta amagada. Tots entren a l'habitació i descobreixen un ninot amb una altra gravadora lligada al seu coll. La cinta de la gravadora està dirigida a Obi i revela que ell va ajudar a Jigsaw a raptar als altres. Obi es manté tranquil, més enllà de les amenaces de Xavier i els crits culpadors de Laura. La cinta diu que dins el forn gegant que hi ha a l'habitació hi ha dos xeringues amb antídot, una és per Obi, i una altra per al qual Obi vulgui. Obi entra i pren el seu xeringa, però després, en agafar l'altra, la porta es tanca, ja que la segona xeringa està lligada a la porta del forn. Llavors, s'encén el foc, i Obi mor calcinat, tot i les advertències de Jigsaw que li va dir que a l'infern només el diable et pot ajudar a sortir. Xavier maleeix a Obi i tots surten de l'habitació, una mica afligits. Després, Jonas i Xavier troben una habitació que no té pany, però està travada. Xavier l'obre utilitzant la seva força, i un rellotge comença a comptar cap enrere. Ara tenen tres minuts per fer el que sigui que han de fer. Daniel descobreix sota d'un llit que hi ha un gran forat ple de xeringues repulsives i Jonas troba una altra gravadora adreçada a Xavier, en la qual es revela que ven drogues i que dins del forat amb xeringues hi ha una xeringa blava lligada a una clau, que obre una porta que condueix a la sortida de la casa. Xavier no vol ficar-se per trobar-la, així que fica a Amanda contra la seva voluntat. Amanda troba la xeringa blau, però el temps ja ha passat, i la sortida es tanca. Xavier llavors, torna a la primera habitació i inspecciona el cadàver del seu amic Gus, darrere del seu cap hi ha marcat un nombre, i Xavier comença a entendre la primera cinta. Xavier llavors es torna furiós i mata Jonas secretament, llavors li revisa el clatell i troba un altre número. La clau de la caixa forta es va revelant. Mentrestant, Addison cau en una altra trampa de Jigsaw, després que Laura morís pel gas tòxic i descobrís que Daniel és el fill del policia que havia ficat un cop a la presó a tots els integrants del "joc" amb proves falses. Addison es separa del grup argumentant que no pot confiar en ells i troba una altra habitació on hi ha una caixa de vidre amb un antídot. Imprudentment, fica les dues mans a la caixa de vidre, però quan intenta treure les mans, s'adona que no pot, perquè els orificis en els quals les havia ficat, són fulles col·locades en forma d'espiral. Xavier va per ella, però no l'ajuda ni la mata, sinó que li revisa el clatell per saber el nombre, i la deixa sola, tancant-la en l'habitació i cridant desesperada (crits que Amanda i Daniel van poder sentir però no es van atrevir a sortir per por de xavier). Amanda i Daniel troben el cadàver de Jonas i suposen que Xavier el va matar, llavors escapen de Xavier i es tanquen a la primera habitació, tot i que Xavier colpeja la porta amb les seves potents punys, no aconsegueix obrir-la. Daniel trava la porta i Amanda "troba" una porta sota de la caixa forta, per la qual s'escapen. Xavier els segueix, després d'obrir la porta. Amanda i Daniel fugen fins a arribar al bany on hi havia Adam i el Dr Gordon i troben els cadàvers d'Adam, setembre i el peu de Gordon. Llavors Amanda li diu a Daniel que fingeixi estar mort per atacar per sorpresa Xavier quan entri. Daniel ho fa i quan Xavier arriba i es disposa a matar-los, Amanda li adverteix que encara no sap el seu propi nombre i que no ho sabrà sense la seva ajuda. Llavors Xavier decideix llescar el clatell amb el seu propi ganivet i s'acaba tallant un tros de pell del seu clatell, i veu el seu nombre. Després es disposa a matar Amanda, però Daniel s'aixeca i, prenent la serra que va utilitzar Lawrence per tallar el peu, li talla la gola. Xavier mor. Llavors, Amanda dorm a Daniel i surten de l'edifici, ella el porta a un altre edifici secret de Jigsaw, on tanquen a Daniel en una caixa forta amb oxigen.\nEl joc d'Eric Matthews[modifica | modifica el codi]\nJigsaw llavors, segresta a Michael, un informant que es dedica a trair els delinqüents per donar-li informació a la policia. Jigsaw amagar una clau dins del seu ull i el va tancar en una habitació amb un televisor i una "màscara" al coll plena de punxes, semblant a una "donzella de ferro", però en una escala menor. Quan Michael desperta, Jigsaw li explica que ha de recuperar la clau abans que la màscara es tanqui, i que aquesta està just darrere del seu ull dret. Per això, Jigsaw li proporciona un bisturí. Michael no s'atreveix, i quan se li acaba el temps, la màscara es tanca en el seu cap i li forada el crani. La Detectiu Kerry i els seus companys troben el cos, després d'una denúncia. També troben un missatge de Jigsaw a la paret: "Miri més de prop, Detectiu Matthews". Kerry crida a Eric, el pare de Daniel, i li demana que identifiqui el cadàver, a qui Eric reconeix com el cadàver del seu informant: Michael. Eric s'enfada amb Kerry perquè ella sempre està darrere de l'assassí i gairebé mai parlen, però ella li retreu que ho fa per detenir Jigsaw, ja que és experta en el cas. Després, durant la nit, Eric recorda que la màscara de Michael tenia el nom de l'exindústria "Wilson Steel" i crida ràpidament a Kerry i al Sergent Rigg perquè l'acompanyin a investigar amb els seus homes. A l'edifici de Wilson Steel, els homes de Rigg es topen amb una escala que els electrocuta i el titella Billy, que es riu d'ells. Després d'això, Rigg, Eric, Kerry i els altres policies entren i examinen tot el lloc, on troben a Jigsaw assegut davant d'un escriptori, amb una màquina de nebulització i envoltat d'artefactes de tortura i medicaments. Però els agents no revisen del tot els objectes de l'assassí per por a activar una altra trampa. Jigsaw, però, es deixa registrar sense oposar resistència. Eric li pregunta, irònicament, si ja està mirant més de prop "i es disposa a marxar del lloc, alegre per haver atrapat a un assassí tan buscat. Però Jigsaw li adverteix del seu problema, Eric no sap què dir, i Jigsaw li assenyala una habitació al final del passadís. Quan entren en ella, Eric, Kerry i Rigg observen, aterrits, cinc monitors que contenen la gravació de tot el que ha passat dins de la casa i amb les vuit persones involucrades. Eric s'observa aterrit el seu fill, Daniel, mort de por en un racó i decideix obeir a Jigsaw, pensant que la gravació és en viu. Jigsaw, llavors el sotmet a un "joc" psicològic en el qual intenta fer que Eric reconegui els seus mals actes i, al mateix temps, explicar- els motius que el van portar a iniciar-se en el seu treball. Les regles del joc són simples: Eric ha d'escoltar i parlar amb Jigsaw fins que un rellotge digital situat a prop dels monitors en l'altra sala, marqui 0. Jigsaw promet que quan això succeeixi, Eric tornarà a veure el seu fill sa i estalvi. Eric, mentre el joc avança, va descobrint que les persones tancades amb el seu fill són els seus enemics i que quan descobreixin que Daniel és el seu fill, el voldran matar en venjança. Jigsaw també li retreu haver plantat falses proves contra aquestes persones per obtenir rangs més alts en la seva carrera. Finalment, Eric es cansa i s'enfureix, i decideix utilitzar mètodes més "comprensibles". Llavors, es disposa a colpejar brutalment Jigsaw, fent cas omís a les advertències de Kerry. Després, Eric l'amenaça de disparar a la boca, però Jigsaw finalment cedeix a portar-lo a la casa on es troben el seu fill i els altres presoners, encara que li diu en un xiuxiueig que només el portarà a ell. Mentrestant, l'equip encarregat de reconèixer el senyal de vídeo de la gravació completa la seva missió i revela la ubicació de la casa a Kerry. Eric baixa cap a la planta baixa amb un ascensor que havia al seu costat i Rigg i els seus homes comencen a perseguir sobre una camioneta. Però els perden i llavors Kerry l'informa mitjançant un walkie-talkie que ja té la direcció de la casa (North Hyde Crescent 237) i Rigg i el seu equip viatgen ràpidament fins al lloc. Però quan entren a la casa, s'adonen que en realitat, el senyal de verd provenia d'una videocassetera, que reproduïa tota la seqüència fins al lloc on estava Kerry. Quan Eric arriba a la casa, Jigsaw li dóna una clau i Eric entra. Inspecciona tota la casa i troba els cadàvers de les persones que estaven amb Daniel. Llavors, Eric arriba fins al bany, on Amanda el pren per sorpresa amb la seva màscara de porc i li injecta un tranquil·litzant. Quan Eric desperta, es troba encadenat al bany on estaven Adam i Lawrence i amb una gravadora al seu costat. Eric espera sentir la veu de Jigsaw, però, afligit, escolta la veu d'Amanda informant que tot el que va passar no era més que una prova per provar que és digna de ser la continuadora del treball de Jigsaw. Amanda l'informa que a més, es tracta d'una venjança cap a Eric per haver empresonat injustament. Llavors, Amanda apareix en persona i li tanca la porta del bany a Eric, mentre l'informa que el joc va acabar. A Saw III es veu que Eric comença ràpidament a inspeccionar el lloc i descobreix els cadàvers d'Adam, Zep i Xavier i el peu de Lawrence. Llavors comprèn que ha de tallar el peu amb la serra, però no s'atreveix. Finalment, es "destrueix" el peu amb el lavatori trencat amb el qual Adam va matar Zep i treu el peu pel "forat" de la seva corretja i s'escapa de l'habitació. Amanda, que encara no havia sortit de l'edifici, i ell, tenen una brutal baralla en la qual Eric li trenca diversos ossos de la cara i Amanda li pateja el peu destruït. A continuació, el deixa allà. Kerry, mentrestant, veu, aterrida, com el cronòmetre de l'habitació arriba a 0, creient que va a esclatar una bomba o alguna cosa així, però, simplement, s'obre una caixa forta darrere de l'escriptori de Jigsaw, revelant que Daniel sempre va estar dins de la caixa forta, amb ells.\nEls Jocs d'Amanda[modifica | modifica el codi]\nQuan el càncer li impedeix a Jigsaw continuar amb els jocs, l'ancià li demana a Amanda que continuï alguns jocs sense més ajuda que les cintes que ell mateix grava. Amanda, llavors, segresta a Troy, un home que ha passat gairebé tota la seva vida a la presó, i el tanca en un jardí d'infants abandonat. Quan Troy desperta, s'adona que té una desena de cadenes subjectant-lo per la pell, en els turmells, les mans, en els braços, les cames, el tors i una altra que li forada la boca. Desesperat, demana auxili, però ningú va. Llavors, un televisor al seu costat s'encén i deixa veure el titella Billy. És informat per una cinta de Jigsaw que, si vol escapar amb vida, ha de desfer-se de les cadenes de les que tant li costen desprendre's en la seva vida "normal". Troy albira una bomba i comprèn que només té un minut i mig per escapar. Llavors comença a autoextirpar les cadenes amb grans estirades, que li deixen enormes buits en el seu cos. Quan només li queda una cadena (la de la mandíbula) i se la intenta treure, s'adona que és impossible, ja que està fortament subjecta i no és capaç de fer tanta força. Troy mor quan el cronòmetre de la bomba arriba a 0 i tots els seus restes queden escampats per l'habitació. Quan algú truca a la policia per sentir el so d'una forta explosió i el Sergent Rigg entra amb la seva homes per la porta segellada de l'habitació i troba el cadàver de Troy, crida a Hoffman i Kerry perquè inspeccionin el cadàver i l'escena del crim. Kerry pregunta si és Eric, ja que des que aquest va desaparèixer, se sent culpable per no haver evitat que escapés amb Jigsaw. Hoffman li assegura que no és Matthews i li explica que la víctima va ser subjectada amb cadenes i que havia de fugir de l'habitació abans que explotés una bomba, segons la cinta que van trobar a la televisió, però Kerry li explica que no és l'estil de Jigsaw, ja que la porta estava soldada, per la qual cosa no podia guanyar. Kerry torna a casa per examinar la cinta de vídeo, però de sobte, el seu televisor comença a emetre les imatges d'una altra cinta. I Kerry s'adona que la font d'aquestes imatges està dins del seu propi rober i que la grava a ella. Ella dispara instintivament al seu rober i l'obre, però en examinar la càmera és atacada per darrere i posteriorment segrestada. Quan Kerry desperta, s'adona que està penjada en un enorme artefacte. La màquina la subjecta per, literalment, els ossos del seu tors. Davant d'ella hi ha un flascó amb àcid on hi ha una clau. Quan comença a forcejar per escapar, Kerry veu que un televisor s'encén al seu costat. El titella Billy l'informa llavors que ha de ficar la mà en el flascó per treure la clau d'allà, o l'aparell s'activarà i li obrirà la caixa toràcica. Quan la cinta acaba, Kerry fica la mà al flascó i treu la clau (no sense abans patir els efectes nocius de la substància). Però, en usar-la, s'adona que per més que estigui lliure de l'assegurança, no pot sortir perquè està subjecta pels ossos. Quan el temps se li acaba, Amanda apareix davant d'ella i Kerry comprèn que és l'aprenent de Jigsaw. Finalment, el tors de la Capitana Kerry queda destruït i ella mor. Amanda surt de l'escena. Sap que els seus últims dos jocs no tenien cap sentit, ja que cap de les seves víctimes podria sobreviure de totes formes, però comença a entendre que és una assassina. Els agents de l'FBI Lindsey Perez i Peter Strahm són posats a càrrec de la investigació de la mort de la detectiu Kerry, i per tant, de la investigació dels crims de John, en aquesta investigació s'arriba a la conclusió que Amanda no podia ser capaç d'aixecar a l'agent Kerry, i que havia d'haver un tercer a part de John i Amanda, ja que el primer estava molt feble i la segona pesava menys que Kerry.\nEl Ultim Joc[modifica | modifica el codi]\nJigsaw, assabentat dels assassinats d'Amanda (amb els que no està d'acord), decideix fer un últim joc (en vista que no li queda molt de temps) per provar si ella és digne o no de continuar amb el seu llegat. Amb les poques forces que li queden i l'assistència del seu aprenent, s'amaga en una fàbrica de carn de la seva propietat, i prepara les trampes a què sotmetrà a Jeff. Perquè aquestes funcionin, Amanda haurà capturar al jutge Halden, a Danica Scott i Timothy Young. Jeff, un home distant i de relació tensa amb la seva dona, el fill (Dylan Reinhart) va morir en un accident de cotxe i que intenta subsistir sense feina i cuidar així de la seva filla. Jeff s'obsessiona amb la idea de voler matar Timothy Young, ja que és el responsable de la mort del seu fill. També guarda un profund rancor cap al jutge Halden i Danica Scott per no ajudar-lo a donar-li a Timothy una sentència justa. Hoffman s'endinsa a casa seva i segresta la seva filla i Jeff. Tanca la nena en una habitació, sola i amb una mica d'oxigen perquè pugui sobreviure mentrestant. Hoffman tanca Danica Scott en una cambra frigorifica enorme i l'encadena nua al sostre de l'habitació. Després tanca Halden en un recipient gegant i el lliga pel coll i, finalment, fica a Timothy Young en un enorme aparell del que se sap és el favorit de Hoffman. El cos de John comença a perdre força a tal punt que ja no pot mantenir-se dempeus, així que Amanda el llit en una llitera i plena l'habitació on està de medicaments i aparells per a controlar el seu ritme cardíac. Jigsaw, llavors, ordena a Amanda que va segrestar a la Dra Lynn Denlon, la dona de Jeff (encara Amanda no ho sap) doncs és una de les millors doctores i pot mantenir viu a John mentre la prova de Jeff persisteix, per evitar que Lynn es nega o tracte de fugir, Amanda li posa un aparell al coll amb cartutxos d'escopeta. que disparessin si John mor. Jigsaw, dissimuladament, s'empassa una cinta coberta de cera i assegurada perquè els àcids estomacals no la dissolguin. Paral·lelament a això, el Sergent Rigg de les SWAT és segrestat (per Hoffman, que executa la part dels plans de John que li impliquen a ell, igual que fes Amanda amb els seus) i obligat a jugar un joc en el qual haurà intentar salvar el seu vell amic Eric i al Forense Hoffman, que estan suposadament atrapats en una trampa conjunta. L'única forma de salvar-és, irònicament, que no faci absolutament res per salvar-los, però, la seva obsessió per salvar la gent, i el fet que tots els seus amics estan morint, fa que no capti correctament el missatge i que finalment acabi Eric amb el cap rebentada per la col·lisió de dos blocs de gel, tot i haver intentat evitar-pegant-li un tret a Rigg perquè no obrís la porta de l'estada que activava la trampa. En rebre Rigg el tir, s'abalança sobre la porta i el parany s'acciona, llavors aquest dispara al tercer implicat en el parany, Art, un home que tenia relació amb John, ja que eren socis en un negoci que va quedar en l'aire en començar la bogeria de Jigsaw, i era advocat d'altres personatges. En aquest moment s'allibera Hoffman de la seva trampa revelant com un altre dels còmplices de John igual que Amanda. Hoffman deixa Rigg en aquesta habitació i l'informa que el joc s'ha acabat. Aquí es revela al públic que el segon ajudant de John és Hoffman, i per tant s'adona que ell va ser el que va ajudar Amanda amb el parany de l'agent Kerry.\nLa primera prova de Jeff consisteix a salvar (o no salvar) a Danica Scott de morir congelada a la cambra frigorífica, per a això ha d'agafar una clau de l'interior d'uns tubs a molt baixa temperatura. No ho aconsegueix a temps i Danica mor congelada. La segona consisteix a salvar el jutge Halden del dipòsit d'una picadora industrial amb una clau que està, segons escolta a la gravadora, en les pertinences del seu difunt fill dins d'un incinerador. Jeff aconsegueix salvar el jutge de morir ofegat en les despulles dels porcs podrits de la picadora. A la tercera, la més decisiva de totes, Jeff es troba cara a cara amb l'assassí del seu fill que està lligat a una trampa que li retorcerá les extremitats si no troben la clau que aquesta lligada a la cadena, que al seu torn aquesta lligada al gallet d'una escopeta, Jeff agafa la clau apartant de la trajectòria del tret però el jutge, que estava intentant ajudar a Timothy, rep el tret al seu lloc i mor. Llavors, Jeff agafa la clau i intenta obrir la trampa, però ja és tard, Timothy mor després que l'aparell li torça el cap. Quan Jeff per fi surt on hi ha els altres escolta la veu de la seva dona, ell la flama, i ella sortirà per reunir-se amb el seu marit. Però Amanda dispara a la doctora Lynn, i Jeff li dispara al coll, mentre s'està dessagnant, Jigsaw li explica que tot això era una prova per saber si ella era una digna successora del seu `` treball, Amanda mor dessagnada. Quan Jigsaw li diu a Jeff que si ho perdona ell els pot treure d'allà, Jeff li diu que el perdona, i tot seguit, agafa una serra circular i li va tallar el coll responent `` et perdono En aquest moment Jigsaw treu una gravadora en què li explica el de l'aparell en el coll de la seva dona i el parador de la seva filla, llavors Jigsaw mor, el parany s'activa i la doctora Lynn mor a l'acte. Després d'això, l'agent Strahm l'FBI entra a l'habitació, on havia arribat seguint la pista de John, i li dispara en veure'l armat i amb actitud amenaçant tot i preguntar Jeff on era la seva filla. Hoffman va des de la sala on deixa a Rigg, Eric, i Art, fins a l'habitació on es troben Jeff i Strahm, la qual era al mateix edifici, els s'observa un moment des de fora, i els deixa tancats. Strahm es veu obligat a buscar una sortida i troba una gravadora que Jigsaw deixo per a ell abans de morir, on li adverteix que no ha de continuar, però ell no fa cas a la seva advertència i s'obsessiona amb una investigació a fons que acaba portant a una prova més on haurà de confiar en Jigsaw, però novament ignora la seva advertència i mor sense saber que estava sent acusat de ser un altre ajudant de John. Quan li fan l'autòpsia al cos de Jigsaw i troben la cinta que ell es va empassar, Hoffman és l'encarregat d'escoltar. Jigsaw l'hi revela que no es lliurarà de ser provat (com ho va ser Amanda) i que els jocs acabats comencen.\nCreadors: James Wan i Leigh Whannell\nInterprete: Tobin Bell\nNom original: John Kramer\nAliats: Amanda, Mark Hoffman(Succesor) i Jill Tuck(exdona)\nEnemics: Tota persona que no aprecia la vida\nPrimer aparició: Saw\nUltima aparició: Saw 7(és possible un remake o fins i tot una vuitena part)\nFrases[modifica | modifica el codi]\nVull jugar a un joc.\nEl joc acaba de començar\nViure o morir. Tu decideixes\nLa majoria de la gent no aprecia seguir amb vida, però tu no, ja no\nMatar sempre és repugnant!... Per mi\nCuida de la vida.\nNo pots salvar-los a tots, s'han de salvar sols\nSalva como jo salvo.\nJutja como jo jutjo.\nMira como jo miro.\nSent como jo sento.\nSi ets bo adelantan-te al pensament humà res es deixa a l'atzar\nQuatre parets fan una casa.\nCreus que tot ha acabat, perquè estic mort, no... el joc acaba de començar\nEl doblatge al castellà (Espanya) és fet per Miguel Ángel Jenner durant tota la saga.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Jigsaw&oldid=18679362»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 jul 2017 a les 21:03.