Peniscil·lina, química antibiòtica | CatQuímica.cat\nPeniscil·lina, química antibiòtica\nPosted on 24/03/2011 per Pep Anton Vieta\nNo fa ni quinze dies que recordàvem el 55è aniversari de la mort d’Alexander Fleming i precisament avui m’ha cridat l’atenció adonar-me que molts joves (fins i tot actualment estudiant carreres científiques a la universitat)no acaben de situar el moment en què aparegueren els antibiòtics a la història d ela ciència. Encara que sembli que fa molts anys que tenim aquest remei contra les infeccions, realment es tracta d’un descobriment prou recent.\nFleming va néixer el 6 d’agost de 1881 a Lochfield, una granja propera a Darvel (poblet de la Council Area de East Ayrshire, Escòcia) i morí l’ 11 de març de 1955 a la ciutat de Londres.\nQuan em vaig despertar aquell 28 de setembre de 1928 no tenia planejat revolucionar la medicina amb el descobriment del primer antibiòtic, o assassí de bacteris, del món. Però suposo que va ser exactament el que vaig fer. Aquestes paraules del mateix Fleming fan referència, evidentment, al descobriment de la penicil·lina. El 1928 Alexander Fleming estava investigant les propietats dels Staphylococcus. El 3 de setembre del mateix any va tornar al seu laboratori després de les seves vacances d’agost i va observar un fet curiós. Abans de sortir de vacances havia apilat totes les càpsules de petri amb els cultius de Staphylococcus en un racó del seu laboratori i, al seu retorn, Fleming va observar que un cultiu estava contaminat amb un fong i que les colònies d’Staphylococcus més properes al fong estaven destruïdes, mentre que les colònies més llunyanes al fong seguien vives. Fleming va identificar la floridura que va contaminar el seu cultiu com fongs del gènere Penicillium i, després d’uns mesos d’anomenar-la suc de floridura, va anomenar-la penicil·lina. Això va ser el 7 de març de 1929. Investigà el seu efecte anti-bacterià positiu en molts organismes i va descobrir que afectava bacteris com l’Staphylococcus i molts altres Gram-positiu que causen la febre escarlatina, la pneumònia o meningitis, entre d’altres malalties.\nFleming va observar que un cultiu estava contaminat amb un fong i que les colònies d’Staphylococcus més properes al fong estaven destruïdes, mentre que les colònies més llunyanes al fong seguien vives.\nAixí el descobriment de la penicil·lina per Alexander Fleming és un dels casos més coneguts mundialment de serendípia (serendipity en anglès), tant habitual en ciència.\nFleming va publicar el seu descobriment el 1929 a la British Journal of Experimental Pathology (per llegir l’article original titulat On the antibacterial action of cultures of a Penicillium with special reference to their use in the isolation of B. influenzae clicar aquí), però molt poca atenció va ser posada al seu article. Va continuar les seves investigacions però trobava que cultivar penicillium era molt complicat i que, un cop crescut el fong, encara era més difícil aïllar l’agent antibiòtic. Pel problema de la seva producció en gran quantitat i per la seva acció lenta, Alexander Fleming pensà que la penicil·lina no seria eficaç en el tractament d’infeccions. A més a més el biòleg escocès estava convençut que la penicil·lina no restaria prou temps al cos humà (in vivo) per matar bacteris de forma eficient. A la dècada dels 1930s els assaigs de Fleming ocasionalment es varen mostrar més prometedors, i fins el 1940 va seguir intentant d’interessar a químics per refinar la penicil·lina. Fleming aviat va abandonar la penicil·lina i, no gaire més tard Florey i Chain en varen assumir la recerca i la producció en massa amb fons procedents dels governs britànic i dels EUA. Van iniciar-ne la producció en massa després del bombardeig de Pearl Harbor. Quan el dia-D va arribar ja s’havia produït prou penicil·lina per tractar tots ferits de les forces aliades.\nErnst Chain va investigar i descobrir com aïllar i concentrar la penicil·lina, així com proposà correctament la seva estructura.\nEstructura general de les penicil·lines on R és un grup variable.\nEl 1944 Fleming va ésser nomenat cavaller pel rei George VI d’Anglaterra i des de llavors se’l coneix com Sir Alexander Fleming. El 1945 Alexander Fleming va ésser guardonat amb el Premi Novel de Medicina o Fisiologia (juntament amb Ernst Boris Chain i Sir Howard Walter Flore, 1/3 per científic) pel descobriment de la penicil·lina i el seu efecte curatiu en diverses malalties infeccioses.\nPosted in: Personatges, Salut\n← La taula periòdica dels elements en xinès: els ideogrames també ens ensenyen química\nQuímica i humor a les IV Jornades sobre l’ensenyament de la Física i la Química / I Trobada d’Educació Química →\n2 Responses “Peniscil·lina, química antibiòtica” →\n¡Hola Pep! ¡Molt bona aquesta entrada! Casualitats de la vida aquesta any estic fent de profe de cicle superior de Salut Ambiental i faig l’assignatura de microbiologia alimentària. Comentar-te que el que va obsrevar Fleming són els halos de transparència, molt utilitzats en diverses técniques de microbiología, com per exemple per a la identificació justament d’Staphylococcus Aureus en medi diferenciat d’agar Baird Parker.\nÉs curiòs veure com succeeixen les coses. Una de les activitats que es realitza sempre al final de les pràctiques de microbiología és l’esterilització de les plaques cultivades en autoclau i desprès llançar-les. Cal dir que Fleming haguès suspès una assignatura com la que estic impartint, per no esterilitzar les plaques, però gràcies a que justament es va saltar la norma higiènica va descubrir un dels medicaments més importants de la història. La meva pregunta és: Cal seguir sempre les normes?\nMoltes gràcies per l’aportació, Sergi!\nSóc molt incult en el tema, mai no he fet cap pràctica de microbiologia, i m’agradaria molt.\nEstic absolutament d’acord en tu amb la pregunta retòrica amb la que acabes el comentari. Gràcies a gent que es salta les normes hem anat evolucionant, descobrint nous camins que mai haguessim vist.\nLa història de la ciència és apassionant!


EL PETIT TALLER: facebook... etsy...\nPosted by Irina at 21:11\nRoser 19 September 2012 at 10:05\njo estic com tu :) així que sí, crec que és una bona idea\nDe pas et pregunto: un quilt quan pot valdre? En principi no em deien res (crec que molt influenciada pels que veia de petita) però cada vegada en veig de més moderns i estava pensant en un possible regal de reis.\nIrina 19 September 2012 at 11:07\nel preu depen molt de la qualitat de teles, les dimensions i la quantitat de peces retallades que hi ha. T'he enviat un email amb informacio mes detallada. ;-)\ncris 19 September 2012 at 13:31\nErin @ Billy Button Design 22 September 2012 at 21:33\nCarmen y Prady 24 September 2012 at 10:05\nQue tengas mucha suerte en tu nueva andadura, ojala vendas mucho.\nIrina 24 September 2012 at 15:47\nNo perdo res per provar i si no rutlla doncs mira, una experiencia mes!\nElena 25 September 2012 at 11:29\nIrina 25 September 2012 at 11:51\nQan arribi a casa m'organitzare i a veure si ja la puc obrir aviat!


L’organització agrària ha sol·licitat a Agroseguro (Agrupación Española de Entidades Aseguradoras de los Seguros Agrarios) que millori les condicions de cobertura del "pixat", sobretot en la varietat de mandarines Clemenules, ja que actualment no son gens adequades per als productors.\nD’altra banda, l’organització agrària considera importantissim que es treballi seriosament per millorar la difícil situació d’un sector, que des de 2009, viu una greu crisi de preus en origen, amb descensos superiors al 40%.\nA més, com a compensació extraordinària a la nefasta campanya 2014, marcada també per l’efecte del veto rus, demana que s’habiliti la retirada i destrucció de producte al propi camp (adob orgànic), per evitar cobrecostos de manipulació i distribució d’un producte que el mercat no pot absorbir, i aconseguir així que les ajudes arribin a tots els pagesos que estan vivint una crítica situació.\nDavant la greu crisi que viu des de fa anys el sector citrícola català, amb una caiguda de preus en origen superiors al 41% des del 2009, agreujada enguany per l’afectació del veto rus i unes negatives condicions meteorològiques, JARC-COAG demana a les Administracions actuacions decidides i urgents per recolzar als pagesos, i salvar la producció de cítrics a Catalunya.\nEn concret, l’organització agrària ha sol·licitat a AGROSEGURO, a través de COAG, i ho farà també directament, que es faci una revisió urgent de la cobertura de l’assegurança per als danys del pixat, que aquesta campanya ha malmès un 60% de la producció. Els representants de JARC demanen que, sobretot, es millori la cobertura de la varietat de mandarines Clemenules, molt afectada per les condicions meteorològiques que afavoreixen aquesta problemàtica, deixant clar que no és una malaltia de l’arbre.\nA més, l’organització agrària també demana una revisió exhaustiva dels danys que tant el clima, com les plagues i/o la fauna poden causar al cultiu citrícola. Actualment, molts d’aquests aspectes no es cobreixen o tenen unes franquícies massa elevades pel sector.\nD’altra banda, JARC-COAG, continua demanant que s’actuï per canviar les difícils condicions dels productors de cítrics de Catalunya, que des de fa massa anys pateixen una continua crisis de preus. I considera que, urgentment, cal compensar les pèrdues que els pagesos estan tenint aquesta darrera campanya, en que per acabar de "rematar", s’ha afegit els efectes del veto rus i una major afectació del pixat.\nEn aquest sentit, l’organització agrària creu que davant una greu crisis de preu com l'actual, provocada per un col·lapse del mercat, la millor opció per no augmentar més els costos és la retirada de fruita dels arbres per convertir-la en adob orgànic. Amb aquesta mesura, es facilitaria la retirada de la fruita del mercat, es milloraria la composició del sòl agrícola, s’evitarien sobrecostos de manipulació i distribució, i s’amortiria una mica la pèrdua de la renda agrària, ja que seria el pagès qui es beneficiaria directament dels ajuts, i no les Organitzacions de Productors.


La pedra del passat dilluns deixa pèrdues superiors als 20 MEUR a la Ribera - Nosaltres La Veu\nLa pedra del passat dilluns deixa pèrdues superiors als 20 MEUR a la Ribera\nLa Unió de Llauradors ha fet aquesta primera estimació pels danys en els cultius de caquis i cítrics\nDiumenge, 26 de setembre de 2021 a les 06:00h\nLA UNIÓ de Llauradors: la pedra del passat dilluns deixarà pèrdues superiors als 20 milions d'euros a la comarca de la Ribera\nLa Unió de Llauradors ha informat que les tempestes acompanyades de pedra del passat dilluns deixaran en una primera estimació més de 20 milions d'euros en pèrdues tant directes com indirectes a la Ribera Alta, sobretot en els cultius de caqui i cítrics.\nEn aquesta comarca poden haver-hi danyats més de 22 milions de quilos d'aquestes fruites, amb la localitat de Carlet com a principal perjudicada per l'efecte de la pedra. També existeixen danys d'importància en altres termes municipals com Catadau, Algemesí, Alfarb, Guadassuar, Albalat de la Ribera i l'Alcúdia.\nEl nou episodi de tempestes en aquesta zona de la Ribera «incrementarà els costos de producció per als llauradors, ja malparats per l'augment que pateixen en la lluita contra la plaga del Cotonet o el de l'energia elèctrica per al reg i també d'inputs com els adobs», ha advertit l'organització agrària.\nLa Unió ha assenyalat que «els danys del sinistre estan coberts per l'actual sistema d'assegurances agràries i que sol·licitarà a Agroseguro l'agilització urgent del peritatge de les parcel·les sinistrades i que s'ajusten a la realitat dels danys del cultiu».\nD'altra banda, l'organització també ha reclamat, «a part de l'anterior mesura, la concessió d'ajudes directes, la condonació de l'IBI de les parcel·les que s'hi cultiven, la bonificació de les quotes de la Seguretat Social durant un any, l'establiment de préstecs amb interés subvencionat i també una sèrie d'actuacions i ajudes per a les cooperatives comercialitzadores afectades». Així mateix, ha recordat que, a més de les pèrdues directes per impacte en el cultiu, n'hi haurà moltes indirectes pels jornals perduts, el treball en els magatzems, transport, etc.


El Pallars i el turisme: buscant l'equilibri | Pallars Digital\nEl Pallars i el turisme: buscant l'equilibri\nAnalitzem l'impacte del sector turístic a les comarques pallareses, un dels seus principals motors de creixement, així com el seu encaix amb les activitats tradicionals\nper Tomàs Garcia Espot, Pallars | 23 de juny de 2022 a les 10:30 |\nEl congost de Mont-rebei, un dels principals reclams turístics del Pallars Jussà | Albert Alemany\nL'any 2020 la pandèmia va posar en relleu la importància i l'impacte econòmic del turisme al Pallars. Un sector clau per al seu desenvolupament, que es remunta dècades enrere. A causa de l'èxode rural, durant els anys 1950 i 1960, les comarques rurals com les pallareses, dedicades fins aleshores de manera majoritària a l'agricultura, la ramaderia, però també en certa mesura la indústria, van haver de reconvertir-se davant el fort avenç del despoblament i l'abandó de molts pobles de la zona.\nEl turisme, el sector que alimenta i devora Catalunya\nDesprés de dos estius marcats per la pandèmia, aquest tornarà a ser massiu al país sense que el model s’hagi repensat ni regulat prou\nEn aquest sentit, impulsar el Pallars com a destí turístic va ser una de les accions que, ja durant aquella època, es van pensar des de diferents punts de la geografia pallaresa per intentar revertir aquella situació difícil. Un dels exemples més rellevants va ser al Pallars Jussà, amb cas de l'alcalde de la Pobla de Segur, Josep Maria Boixareu, que va engegar una campanya per convertir el poble en "la porta dels Pirineus", potenciant l'atractiu paisatgístic de la zona, així com les diverses activitats lúdiques i relacionades amb la natura.\nAmbient damiliar davant l’antiga estació de Llessui. Foto: Arxiu familiar Casa Kiko\nLa desestacionalització al Sobirà\nUna dinàmica semblant es va donar més enllà del congost de Collegats, al Pallars Sobirà. Una comarca que durant les darreres dècades s'ha consolidat com a destí turístic de referència a Catalunya i a escala internacional. Flòrido Dolcet, president de l'Associació d'Empreses d'Esports d'Aventura de la comarca, recorda que durant els anys seixanta i setanta, el turisme centrat en les estacions d'esquí de la zona, especialment Llessui i Espot, van assentar les bases del creixement que es donaria posteriorment.\nUn augment de l'afluència turística que va ser causat per la desestacionalització d'aquesta activitat, atès que aleshores es concentrava majoritàriament a l'hivern, durant les festes de Nadal i algun cap de setmana, i durant l'estiu de la mà de les segones residències. "La repercussió econòmica no era molt gran", afirma Dolcet. El punt d'inflexió va arribar, per una banda, amb la reinversió de les estacions d'esquí i la promoció dels esports d'aventura al riu Noguera Pallaresa, especialment el ràfting, i el creixent reclam del Parc Nacional d’Aigüestortes. Un sector, el dels esports d'hivern, que ha rebut una patacada els últims dies amb la retirada de la candidatura dels Jocs d'Hivern de 2030.\nImatge d'una barca de ràfting al riu Noguera Pallaresa Foto: ACN\n"Va ser un abans i un després", reconeix. Per altra banda, Dolcet afirma que l'activitat turística des d'aleshores a la comarca "ha permès frenar el procés de despoblament i ha evitat que molts joves haguessin de marxar per manca de feina". De fet, explica que la cinquantena d'empreses petites dedicades al sector estan constituïdes per gent del territori. "El nostre sector juga un paper important: hem ajudat a arrelar la gent a trobar una sortida laboral", argumenta.\nRespecte a l'impacte de la pandèmia sobre el turisme, Flòrido Dolcet reconeix que la situació "va ser dura". Tanmateix, matisa, "és una situació que hem de saber aprofitar". I és que la manca de mobilitat va propiciar al mateix temps la proliferació del turisme de proximitat. "És un tipus de turista que després de la pandèmia busca un destí no massificat i sostenible, i això no hi ha gaires llocs que ho puguin oferir", afirma.\n«No ens podem permetre el luxe de fer un pols entre sectors, els necessitem a tots»\nPel que fa al pes del turisme respecte a altres activitats econòmiques com l'agricultura o la ramaderia, Dolcet argumenta que "no ens podem permetre el luxe de fer un pols entre sectors". "Els necessitem a tots, ens complementem i al final busquem un mateix objectiu: aconseguir que la gent es quedi", sentencia.\nTornant al Pallars Jussà, l'impacte del turisme també ha estat notori, però el seu pes dins l'economia de la comarca no és tan gran si es compara amb el Pallars Sobirà. Tanmateix, les inversions focalitzades en el sector turístic a través dels fons europeus sí que han esdevingut una palanca per propiciar el retorn dels joves a la comarca, tal com exposa el gerent del Consell Comarcal, Josep Ardanuy.\n"La millora dels equipaments o dels accessos a nuclis no només beneficia al turisme", explica. Així doncs, i tot i no disposar de la mateixa oferta turística que la comarca veïna, el Pallars Jussà ha focalitzat els seus esforços en potenciar i invertir en els punts de més afluència per tal que altres sectors puguin obtenir-ne un benefici. "Tot repercuteix", declara el gerent; "al cap i a la fi, el que fem és aprofitar els recursos i les ajudes que hem demanat perquè reverteixin positivament a la comarca i la població pugui tornar", reconeix.\n«Cal més respecte pel pagès i un turisme ben ordenat»\nPer la seva banda, Jordi Navarra, alcalde de Sant Esteve de la Sarga, municipi principalment visitat pel congost de Mont-rebei, un gran actiu turístic de la comarca, explica que una de les assignatures pendents és evitar la massificació. En aquest sentit, Navarra, que també és agricultor, assenyala que l'incivisme és un dels grans perjudicis que sovint provoca el xoc entre aquestes dues realitats: "quan algú visita el municipi i aparca al mig d'un tros, demostra una certa prepotència. Cal més respecte i un turisme ben ordenat", afirma.\nPer aquest motiu, i tot i reconèixer la importància del turisme a la comarca, Jordi Navarra veu necessària una regulació de l'afluència turística per tal que no interfereixi amb la feina dels pagesos. "A nivell comarcal, la pagesia s'hauria de valorar més", reclama. "Els pagesos no som molts, però donem molta vida als comerços de la zona, i som claus a l'hora de tenir cura del paisatge i per prevenir els incendis forestals, tal com s'ha demostrat aquests darrers dies", sentencia.\nEl Pirineu i Lleida confien revalidar els «bons resultats» de l'estiu passat amb 1,5 milions de pernoctacions\nDurant les festes de Sant Joan s'espera una "alta ocupació" turística que podria situar-se al voltant del 90%\nPort Ainé i Espot no obriran les seves instal·lacions aquesta temporada d’estiu\nFerrocarrils proposa una oferta turística centrada en la promoció del turisme al territori català a través d’algunes estacions de muntanya, trens turístics i del Parc Astronòmic del Montsec\nRadiografia dels turistes al Pallars: d'on en venen més i quants a cada municipi?\nReportatges, Associació d'Empreses d'Esports d'Aventura, Consell Comarcal Pallars Jussà, turisme de proximitat, turisme familiar, monocultiu, Pallars Sobirà, Josep Ardanuy, turisme, Jordi Navarra, Pallars Jussà, Florido Dolcet, turisme sostenible, pagesia, ramaderia


Les dades de la vergonya: algunes conclusions del 2015 | PAHC de Sabadell\nLes dades de la vergonya: algunes conclusions del 2015\n28 Gener 2016 PAHC-Sabadell\nLa PAHC de Sabadell fem públiques les dades sistematitzades dels casos abordats des de la nostra assemblea en el transcurs del darrer any 2015. Alhora, presentem algunes dades de l’any 2013 i 2014 que ens serveixen per a realitzar un anàlisi comparatiu de les tendències a les que ens veiem evocades les classes populars. D’aquesta manera, posem a l’abasta de tothom algunes dades representatives de la situació social i econòmica que viu un gruix, cada cop més important, de la nostra ciutat. Contra el poder financer; organització, mobilització i lluita!\nLa vulneració del dret a l’habitatge segueix sent una xacra a l’ordre del dia\nEl lleuger descens en volum total de casos atesos per la PAHC -de 551 a 455- no amaga una realitat ineludible: vuit anys després de l’esclat de la bombolla inmobiliària i de l’inici de la crisi capitalista, seguim patint una situació de vulneració flagrant del dret a l’habitatge. La ineficàcia i la insuficiència del reguitzell de mesures paliatives institucionals desplegades fins ara queden paleses en els centenars de famílies que s’han acostat a nosaltres durant el 2015.\nSituació social més degradada: okupacions massives com a única alternativa\nL’empitjorament de la situació és evident si veiem que el nombre de casos no relacionats amb hipoteques puja un 60% respecte l’any anterior, amb clara majoria dels casos provinents d’ocupacions. Aquestes dades venen a demostrar que, lluny d’haver-se solucionat el problema hipotecari, aquest només s’ha traslladat en primer lloc a un mercat de lloguer raquític i usurer i, en últim terme, a l’ocupació com a últim recurs de famílies que ja han patit múltiples desnonaments. En aquesta mateixa direcció, podem veure com el nombre total de desnonaments que han arribat a la PAHC ha pujat respecte l’any anterior, i com el descens en desnonaments d’hipoteca i lloguer es correspon a un ascens dramàtic dels desnonaments per ocupació. Per altra banda, BBVA i CX -adquirida el 2014 pel primer- segueixen liderant el rànquing de la vergonya al ser les entitats financeres que més casos agrupen a Sabadell, amb un 48% del total.\nAutoorganització popular com a únic garant del dret a sostre\nFinalment, ens podem permetre la petita alegria de celebrar dues xifres que repeteixen el 2015: El 99% dels desnonaments han estat aturats gràcies a la lluita col·lectiva i a l’auto-organització, i cap persona ha dormit al carrer després de participar a la PAHC de Sabadell.\nEntrada anteriorDe la Granja del Pas a Soto del Real: carta de la PAHC de Sabadell a AlfonSegüent entradaLa PAHC de Sabadell ocupa indefinidament una oficina de Bankia fins que la Salomé recuperi casa seva


Let’s talk Jonas: el suevi de casa nostra – alugha\nLet’s talk Jonas: el suevi de casa nostra\nI sí, canviar l’idioma enmig d’una frase és de bojos, ja ho feia abans de començar a alugha.\nSóc en Jonas Sebastian Emil Schlegel i crec que he de dir el meu nom complet, perquè la meva adreça de correu electrònic ve d'aquí: jses@alugha.com. Ha,ha. Ho enteneu ara, oi?\nDurant els darrers anys, he treballat com a professor de francès, anglès, castellà i alemany i he ajudat a nens i adolescents a aprendre aquests idiomes. A més he fet traduccions per a diverses empreses, i això és el que m'ha portat a alugha\nSpätzle mit Soß’ (Pasta suabia amb salsa)\nM’agrada fer esport, m’interessa la política mundial, diferents cultures i idiomes, els mitjans i sobre tot estar amb amics.\nPer què alugha ha despertat el teu interès?\nLa meva nòvia treballa al mateix edifici on hi ha alugha, i gràcies a ella el meu cap va saber dels meus coneixements d'espanyol, francès i anglès. A l’abril del 2015 em va convidar a traduir i doblar un vídeo promocional d’alugha a l'espanyol i al francès. Jo estava entusiasmat pel treball i vaig pensar: "Si l'empresa segueix creixent, potser puc fer això cada dia!" Per descomptat, l'empresa continua creixent i la necessitat de traduir i doblar al francès i al castellà s'ha fet indispensable. Així que el 2016 vaig demanar un lloc a l'empresa i ara puc fer aquesta feina cada dia!\nQuines són les teves tasques i quina és la teva impressió sobre treballar a alugha?\nTradueixo articles i doblo vídeos de tots tipus. Fent això puc aprendre molt. A més, escric textos per alguns dels nostres vídeos i sovint acompanyo al nostre director quan els grava. Treballem tots junts, ens inspirem i ens ajudem mútuament i tots donem el 100% per alugha.\nLa diversitat, l'aprenentatge, informar-me sobre temes molt diferents i particularment, el rerefons que comporta realitzar un treball d'aquest tipus.\nEm veig enriquit d'experiència, probablement en algun lloc del món i a alugha ja coneguda a nivell mundial.\nLa vida autàrquica a la meva pròpia illa.


ESCOLA BRESSOL MUNICIPAL EL TRENET: de desembre 2015\nLes Aules el Sol, Els Núvols i La Pluja us desitgen Bon Nadal!\nAULA EL SOL\nAULA ELS NÚVOLS\nAULA LA PLUJA\nPublicat per EBM EL TRENET a 17:13 Cap comentari:\nFins aquí hem arribat ja al final del primer trimestre. Hem passat un procés d'adaptació en el qual la majoria dels vostres infants han après a acceptar un nou entorn per a ells, i a gaudir-hi en confiança. I en el transcurs d'aquests darrers quatre mesos hem compartit i vivenciat ja moltes noves experiències.\nAgrair-vos a totes les famílies, en nom de tot l'equip, la confiança que ens heu dipositat aquesta primera etapa del curs...que ens queda encara molt camí per a recórrer junts, i que encara ens queden per viure molts moments únics i especials.\nAmb la mà al cor, us desitgem que tingueu i passeu totes unes molt bones festes de Nadal, amb la companyia de tots els qui més estimeu. Gaudiu moltíssim dels vostres fills/es, els vostres tresors més preuats.\nNosaltres us estarem esperant amb molta energia i les piles ben carregades el dia 8 de Gener!!!\nPublicat per EBM EL TRENET a 16:44 Cap comentari:\nAhir vam dur a terme una nova sessió de tallers per a famílies a la nostra escola. Aquest cop, amb la Tati vam fer boles de nadal per a penjar a l'arbre, i vam utilitzar materials molt senzills. Si ho voleu probar de fer a casa durant aquests dies amb ells, necessiteu:\n- Globus petits d'aigua\n- Paper de seda dels colors que vulgueu\n- Purpurina en pols\n- Cinta per penjar la bola\nGràcies a les famílies que hi vau venir a participar. Esperem que us agradés realitzar aquesta activitat amb els vostres fills/es. Us esperem a la propera sessió!!!\nPublicat per EBM EL TRENET a 15:24 Cap comentari:\nTal i com ja sabeu cada any confeccionem gràcies a les vostres aportacions i col·laboracions la ja tradicional Panera de Nadal de l'Escola.\nEnguany, sortejarem la panera el dia 22 de Desembre just a la Festa de Nadal que organitzarà l'Ampa de l'escola al CEIP Sant Andreu de la Barca. (Ja us detallarem més informació de la Festa).\nNomés agrair-vos públicament a tots i totes les vostres aportacions!\nPublicat per EBM EL TRENET a 13:07 Cap comentari:\nLes Aules el Sol, Els Núvols i La Pluja us desitge...


ComiCat: Sherlock Holmes i la conspiració de Barcelona\nTítol: Sherlock Holmes i la conspiració de Barcelona\nTítol Original: Sherlock Holmes y la conspriación de Barcelona\nAutors: Sergio Colomino (guió) i Jordi Palomé (dibuix)\nPublicat per: Norma Editorial, abril 2012\nFormat: Rústic amb solapes, 152 pàgines, color.\nAl llarg del més de l'abril, Norma Editorial va comunicar que un dels llançaments del 30è Saló del Còmic seria Sherlock Holmes y la conspiración de Barcelona, pensant un "per què no en treuen una edició en català?"\nLa sorpresa va arribar quan el diari Ara va anunciar que durant el cap de setmana 28 i 29 d'abril juntament amb el diari es podria l'edició en català, Sherlock Holmes i la conspiració de Barcelona, per 9,95€. L'edició en català doncs ha sortir abans que l'edició en castellà i la diferència de preu es degut a que la nostra edició és rústica amb solapes, a diferència de l'edició en castellà és cartoné, i per tant 16€.\nSherlock Holmes i la conspiració de Barcelona se situa en el que és coneix com a "El Gran Hiatus", l'espai temporal entre la seva suposada mort a les cascades del Reichenbach i el seu retorn i reaparició a la seva Londres. Aprofitant aquest buit en que el famós detectiu viatjaria per diferents indrets del món, Sergio Palomino ho aprofitaria per fer-lo visitar Barcelona, ciutat que es veu immersa en el conflicte entre la burgesia i les classes obreres afiliades a l'anarquisme, i ser testimoni d'un dels episodis sagnants de la ciutat, les bombes del Liceu. Darrere del guió, hi ha un gran treball d'investigació històrica, per recrear la Barcelona de finals del segle XIX com també el mateix teatre del Liceu.\nEn buscar un dibuixant, es va trobar amb en Jordi Palomé, i en veure les primeres mostres, en Sergio no va dubtar que en Jordi seria l'escollit. El resultat doncs és un dibuix fosc, amb ombres, on l'acció sempre transcorre durant la nit o en llocs tancats i són pocs els moments on hi ha llum del dia. Tenint en compte la temàtica de l'obra, doncs té sentit.\nAixí doncs, ja sigui un Sherlock de finals del segle XIX que vista Barcelona o un Sherlock modern del segle XXI, com el de la magnífica sèrie de la BBC, la qual hem pogut gaudir pel Canal 3XL, s'hi ha un bon treball al darrere, el personatge que estem observant i seguint és digne del personatge original de Sir Arthur Conan Doyle.


Apartment Sonja Zagreb Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nIlirski trg 5A, Zagreb Centre, Zagreb, Croàcia, 10000 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Zagreb, Apartment Sonja és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Sonja és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb nevera, plat de dutxa, calefacció, aire condicionat, aparell de televisió a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Sonja és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Zagreb.


Cambrils impulsa un pla per reactivar el turisme | Notícies | Indicador d'Economia\nCambrils impulsa un pla per reactivar el turisme\nLa campanya “Cambrils, que bé que et prova!” posa en valor els atractius del municipi\nL'alcaldessa Camí Mendoza i la regidora de Turisme, Marta Borràs, durant la presentació de la campanya. idora\nCambrils ha presentat un divers programa d'activitats amb l'objectiu d'oferir valor afegit a les estades dels turistes. "Cambrils, que bé que et prova!" aposta pel concepte Healthy Destination i aglutina un conjunt de propostes vinculades amb el turisme familiar, esportiu i gastronòmic que fomenten hàbits de vida saludables alhora que animen a gaudir de les vacances amb activitats lúdiques.\nL'alcaldessa de Cambrils, Camí Mendoza, ha afirmat que aquest programa d'activitats, que inclou propostes renovades i adaptades als nous temps, "ha de servir per revifar el sector, seguir posicionant i dinamitzant la destinació, potenciar els mercats ja consolidats -català, estatal (Aragó, País Basc, Navarra i La Rioja), francès, andorrà, britànic i irlandès- i ajudar a captar-ne de nous".\nPer la seva part, la regidora de Turisme i Promoció Exterior, Marta Borràs, ha recordat que Cambrils és una destinació turística recurrent per molts visitants. Segons les dades del Departament d'Innovació Turística d'Eurecat, gairebé el 94% de turistes han repetit el municipi com a destinació del seu viatge l'any 2020 i més del 96% ho recomanarien i repetirien la visita. En aquest sentit, Borràs ha destacat que "s'ha de realitzar un esforç per mantenir i cuidar l'alt nivell de fidelització dels turistes donant al·licients que els permetin redescobrir la vila i reenamorar-se'n cada cop que la visiten".\nCambrils compta amb la certificació de Destinació de Turisme Familiar i el segell de Turisme Esportiu de la Generalitat de Catalunya. Uns reconeixements que la posicionen com un dels principals pols turístics de la Costa Daurada amb una oferta de lleure, sol i platja, gastronomia, natura, cultura i propostes especialitzades i adreçades als esportistes de tots els nivells amb activitats nàutiques, ciclistes, entre d'altres.\nPer tal de mantenir tot el sector d'allotjament informat de totes aquestes propostes, el Patronat de Turisme enviarà una sèrie de banners amb l'enllaç al programari organitzat per aquesta temporada per tal que puguin consultar i difondre les activitats proposades. El programa d'activitats "Cambrils, que bé que et prova!" és possible gràcies a la col·laboració conjunta del Patronat de Turisme amb els diferents departaments de l'Ajuntament de Cambrils. En aquest sentit, el paquet recull propostes esportives, gastronòmiques, de lleure i culturals per a tots els perfils.\nEls eixos del programa\nCambrils t'activa. Propostes esportives per gaudir del mar i la natura amb activitats destacades en benefici del cos i la ment com ioga i pilates vora el mar; sortides de marxa nòrdica; rutes pels camins rurals de Cambrils -senderisme, cicloturisme, gravel, BTT-; així com el Cambrils Territory Cycling, 10 challenge per fer en BTT al territori autocronometrats amb el mateix tracte que una cursa.\nCambrils et diverteix. Activitats d'animació per a grans i petits que esdevenen novetat d'aquest estiu, com són els tallers d'escultures de sorra o "Pirates per un dia" o les actuacions musicals i d'animació familiar que amenitzaran el Barri Mariner i el Barri Antic. D'aquesta àrea en destaca especialment el cap de setmana "Cambrils estrena temporada" que tindrà lloc els dies 4, 5 i 6 de juny amb tot un conjunt de propostes de dinamització. I també, el mapa interactiu; una webApp en format de plànol digital amb tots els punts d'interès del municipi que inclou un joc de preguntes sobre la localitat, disponible en 4 idiomes.\nCambrils et fa jugar. Propostes de descoberta per conèixer Cambrils de forma particular a través de la gimcana familiar "Un tresor robat" que es pot jugar de forma particular en qualsevol dia i hora a través del dispositiu mòbil; rutes teatralitzades culturals "El Misteri de la vila de Cambrils" i "El torrer del Port de Cambrils" que recorren el barri mariner i el barri antic on també es troba una ruta de photocalls; i la nova edició del concurs de castells de sorra.\nCambrils, sabor autèntic. Cambrils com a Capital Gastronòmica de la Costa Daurada presenta l'edició més nombrosa del concurs popular Premis Vinari de Vermut amb 70 marques de vermut participants. El certamen se celebrarà el 5 de juny al Parc del Pescador de les 11 a les 15 h. També, en destaca aquesta temporada la tradicional ruta de la tapa que tindrà lloc del 18 al 27 de juny, just després de la celebració del Dia Mundial de la Tapa el 17 de juny.\nCambrils et transporta. El trenet turístic, gran atracció per la canalla, portarà els visitants a descobrir els racons d'interès de Cambrils amb rutes pel barri mariner i la vila, també per la zona de Ponent, el Mercat i l'emblemàtic Parc Samà, parc històric que forma part de la Xarxa de Jardins Històrics i dels Itineraris Culturals Europeus.


Sanitat preveu administrar aquesta setmana 279.189 dosis de les quatre vacunes disponibles | Valencia Extra\nAixò permet començar la vacunació amb persones d’entre 59 i 51 anys\nDe PFIZER, la major quantitat es destinarà a persones de 59-51 anys (113.875 dosis en total). S’inclou una reserva per a completar la vacunació dels majors de 66 anys. Part d’aquestes dosis es destinaran també a les persones amb condicions d’alt risc. El total de dosi d’aquesta farmacèutica que s’utilitzaran aquesta setmana és de 203.844 dosis.\nASTRAZENECA s’utilitzarà per a primeres dosis en persones de 65 a 60 anys (nascudes entre 1956 i 1961) per a completar la vacunació d’aquest grup d’edat.


María Teresa Campos té un deute de 800.000 euros\nLa presentadora té problemes d'ingressos i ha de fer front a un deute milionari amb l'Agència Tributària\nper Redacció dimarts, 21 de febrer 2017 - 12:18h\nMaría Teresa Campos pateix problemes econòmics. | Cedida\nMaría Teresa Campos no passa pel seu millor moment. La setmana passada Telecinco va decidir cancel·lar l'edició dels diumenges del seu programa '¡Qué tiempo tan feliz!'a causa de la baixa quota d'audiència. Un gran revés per a la presentadora que almenys ha estat recompensada per la cadena amb una nova secció a 'Sálvame', on tractarà, al costat de Jorge Javier Vázquez, temes d'actualitat.\nPel que fa a la seva economia, Hisenda li reclama a les Campos 800.000 euros després d'una investigació, segons explica 'Informalia'. La presentadora va intentar aclarir el fet amb un comunicat que deia: «L'únic contenciós que actualment tinc amb l'Agència Tributària és sobre una comprovació que va finalitzar el juny del 2012. La liquidació es basa en una interpretació d'Hisenda amb la qual no estic d'acord».\nDes d'aquell any, Hisenda considera que els professionals que facturaven a través de la seva pròpia empresa, com la presentadora, i declaraven com a tal, ho haurien d'haver fet com a persones físiques, ja que els impostos que van pagar eren inferiors als que els corresponia pagar. Ara Hisenda li demana la diferència. Cal destacar que aquest no és l'únic problema econòmic que pateix la família: Terelu havia tornat a hipotecar per quarta vegada la seva casa de Madrid.\nATENCIÓ: Els consells de la policia per protegir els teus fills al Carnaval\nEls pobles rurals de Catalunya perden un 5% de la seva població en els últims anys


Sal i Pebre: El Galeón de Salou, cuina amb sabor patern | Tots21 | Notícies de Tarragona, Reus, Tarragonés i Baix Camp\nImatge de família del component humà del local. Foto: Sal i Pebre\nJoaquín Ruiz és l’artífex de que El Galeón hagi complert dos anys de vida al número 8 del carrer de Valls, de Salou. Nascut a Jaén fa 54 anys, el màxim responsable d’aquest establiment trasllada a la seva cuina l’esperit dels àpats familiars que ell, juntament amb els seus sis germans i els seus pares, gaudien a casa de petits. «El meu pare sempre deia que si un li posa passió, i també bon producte, la cuina ha de sortir bé», comenta Joaquín. El nostre entranyable protagonista recorda amb nostàlgia aquells arrossos amb carxofes i cloïsses cuinat pel seu pare Joaquín, sota l’atenta mirada de Faustina, la seva mare, tots dos propietaris d’un colmado rural en el seu moment, que aplegava per les tardes al veïnat de la zona fent la cerveseta o la copa de vi, amb una clàssica tertúlia.\nJoaquín Ruiz: «Treballem amb bon marisc, carn Black Angus i he de reconèixer que els arrossos em perden ja que són molt de casa». Foto: Sal i Pebre\nEls arrossos són una de les joies de la corona a El Galeón. «Treballem amb bon marisc, carn Black Angus i he de reconèixer que els arrossos em perden ja que són molt de casa. M’emociona cuinar l’arròs de la manera que ho feia el meu pare», assegura. Precisament fins el pròxim 16 de maig Salou aplega les II Jornades Gastronòmiques de l’Arròs i el restaurant El Galeón també n’és partícip: «Disposem d’un menú degustació que finalitza amb un arròs mariner servit en una vieira o també oferim un arròs melós d’ànec, bolets i foie. Per xuclar-se els dits tots dos!» anota Joaquín. Un menú de Jornades ben regat amb un corpinnat Brut Reserva Costa Daurada de Torelló, creat especialment per l’ocasió, i amb una ampolla molt original en el seu grafisme i que de ben segur atraurà l’atenció dels visitants.\nNovetats a El Galeón\nEl Galeón ha reobert amb una renovació del local i de la terrassa exterior. Foto: Sal i Pebre\nDesprés d’un tancament temporal per les conseqüències de l’Covid-19, El Galeón ha reobert amb una renovació del local i de la terrassa exterior, guarnida ara amb una atractiva vegetació i dos tendals elèctrics espectaculars. L’ADN de El Galeón el caracteritzen la seva cuina tradicional, amb tocs d’autor ‘made in Joaquín Ruiz’, els arrossos mencionats anteriorment, el peix, el marisc i unes carns de vedella, de bou i lletons a les que no es pot dir que no.\nA més, pròximament la novetat a la carta estarà en plats de perfil més oriental, ampliant així l’oferta gastronòmica amb cuina de fusió. L’establiment d’un ampli assortiment de vins al celler amb unes 50 referències molt interessants pel vostre paladar. Un restaurant que per la seva manera d’entendre la cuina, amb plats deliciosos i un servei exquisit i educat, mereix i molt la pena de ser visitat: «Entenc la cuina amb humilitat i estima, i aquesta és la manera que intento traslladar-ho als comensals que venen a casa».\nLa visita a El Galeón és obligada a la vila salouenca, no us en penedireu. Cal fer la reserva trucant al telèfon 877 006 935. Trobareu més informació a la seva pàgina web www.restaurantgaleon.com\nSal i Pebre / Helder Moya\n17/04/2021 Sal i Pebre: Huma, molt més que un dolç punt de trobada a Salou\n15/05/2021 Sal i Pebre: Tres gastronomies, tres espais, un sol restaurant, Castillo de Javier


La comunitat musulmana de Reus condemna els atemptats de Brussel·les\nAsseguren que «L'Islam és una religió de misericòrdia i pau»\nActualitzada 22/03/2016 a les 18:46\nLa comunitat musulmana de Reus condemna els atemptats que han passat avui a Brussel·les. «Estem tan espantats com qualsevol ciutadà del món», asseguren. També comenten que en contra de la creença popular, els musulmans «som les majors víctimes del terrorisme».\nPer altra banda, han volgut deixar constància amb el manifest que rebutgen qualsevol tipus de terrorisme sense excepció, sigui quina sigui la ideologia. També han donat el condol a les famílies de les víctimes i han volgut recalcar que «l’Islam és una religió de misericòrdia i pau».


Susana Lluna | El costat bo de la bretxa\nUNA AUTÒNOMA EN QUARANTENA. 4 anys, 6 mesos i 1 dia\nLa 'freelance' Susana Lluna explica, dia a dia, la realitat en aquesta crisi d'una treballadora per compte propi\nper Susana Lluna Periodista i experta en tendències digitals València. 17 de març de 2020 05:25\nConversa d'un dilluns de quarantena amb un dels meus clients.\n-Hola Susana, estem treballant en remot i hem començat a usar Teams de Microsoft però això és com la plaça del poble… tots parlant alhora. No m'assabente i és un caos!\n-Però no esteu usant els canals per a articular les converses? Que en cada canal només estiguen els que han d'intervindre…\n-No, hem començat tots alhora i portem més de 3 hores connectats. Haurem d'acostumar-nos a tot això.\nEl que per a alguns és un caos, per a molts autònoms és habitual. Treballe com a freelance des de fa 4 anys. Tinc clients a Barcelona, Madrid i Còrdova, i a València, per descomptat. Els meus dies comencen consultant les meues tasques en Trello, repassant els missatges en Slack i veient quines reunions tinc programades en Zoom, Whereby o Hangouts. És igual on estiguen els meus interlocutors. La setmana passada alguns d'ells estaven a Uganda, Mèrida (Mèxic), Barcelona o Russafa, a València.\nNo obstant això, el que és normal per a algunes de nosaltres, suposa un vertader repte per a uns altres. Desaprendre formes de treball tradicionals i adaptar-les a la nova realitat. Una realitat en la qual es torna crític saber gestionar el temps, les interrupcions, i les temptacions. Saber optimitzar al màxim 40 minuts de reunió online. Saber utilitzar les eines de gestió de projectes per a conéixer en quin punt estan les tasques sense haver d'enviar-li un WhatsApp o un e-mail a ningú per a preguntar. O com bé deia dilluns el mestre Marcet en Twitter: "Teletreballar és desafiar les nostres pròpies burocràcies, requereix autoexigència, concentració i col·laboració en xarxa". I desaprenentatge, vaig afegir.\nReconec que em costa veure el costat positiu de les coses i aquesta epidèmia me'l posa més fàcil fins i tot perquè la crisi que vivim tindrà efectes nefastos.\nA partir d'ara, es posarà de manifest que la societat industrial acaba i que la societat del coneixement, en la qual moltes estem immerses des de fa temps, es gestiona d'una altra forma. Les que treballem a base del nostre coneixement el podem fer des de qualsevol lloc del món. Doneu-nos un dispositiu i una connexió a internet amb un usuari i contrasenya per a accedir als nostres comptes i podem fer-ho tot. I quan dic tot, és tot.\n"Les que treballem a base del nostre coneixement el podem fer des de qualsevol lloc del món"\nPerò què ocorrerà amb els qui queden a l'altre costat de la societat de la informació? La neteja serà tremenda i aquella classe inútil de la qual parlava Harari anirà més ràpid, si cap. Caurà molta gent, perquè s'evidenciarà que no tots els professionals poden estar a l'altura. No hi haurà treball per a tots, com fins ara, això no anirà de preu, sinó de vàlua.\nMentre això arriba, les que ens creiem segures a aquest costat de la bretxa professional estem patint una gran crisi d'incertesa. Com em va dir fa ja 4 anys el meu pare professional, Fernando de la Rosa, que ser autònom va de saber gestionar la incertesa, de saber que no tots els mesos són iguals, de no atabalar-se davant la variabilitat de quasi tot. I en les últimes setmanes, tot ha canviat dràsticament. Harari deia en la CNN que estem davant la pitjor epidèmia dels últims 100 anys i a una autònoma que treballa des de la seua casa li assota de ple encara que estiga en el “costat” bo de la bretxa.\nClasses congelades, conferències cancel·lades, viatges de treball ajornats…\nLa previsió de la meitat de la meua facturació de 2020 ara mateix està en l'aire, encara que siga una professional del coneixement, actualitzada i preparada per a treballar en qualsevol condició.\nJa he assumit que no xocaré contra el decorat com li passa a Jim Carrey en El xou de Truman. Així que no em queda una altra –no ens queda una altra- que ser més creativa que mai, més proactiva que mai, més resilient que mai.\nAjornament de la quota d’autònoms, el prec dels ‘freelance’


Quadern de les idees, les arts i les lletres » Festival PoésArt: aparador de la poesia mallorquina\nInauguració a la Fundació Aina Maria Lliteras de Ca’n Cardaix.Fotografia: Miquel Pastor\nEn un festival de poesia la paraula recitada n’és sempre protagonista. En el PoésArt, a més, hem volgut retre homenatge a l’oralitat tenint presència des del primer any de representant del Poetry Slam de Mallorca, atesa la seva vasta influència a l’illa. De manera que de slammers i recitadors en castellà1 hem comptat amb Máximo Riera, Toni Bauzá, Alba Ripoll, Tomeu Ripoll, Annalisa Marí i David Castelo. A banda d’haver comptat també amb la participació de l’slammer nord-americà Jim Miele i del francès Sébastien Gavignet, Saiban. En la segona edició del festival també vam acollir una xerrada sobre l’escena del Poetry Slam a Mallorca, a Espanya i a Europa, aprofitant la presència del director del Poetry Slam de Mallorca, Tomeu Ripoll, del Poetry Slam España, Annalisa Marí, i del Poetry Slam Europe, Saiban.\nEs diu de Mallorca que és «l’illa dels poetes»2, perquè, si abundosos són ja al Principat, sembla que aquí vessin fins a la mar. Fa poc algú em va demanar si portant tants poetes cada any al festival i donant preponderància als poetes mallorquins no ens en quedaríem sense en properes edicions. Jo em vaig posar a riure i vaig començar a enumerar noms. De més a més, encara en queden molts de menorquins i d’eivissencs i formenterencs per venir, així com de valencians, que són un deute pendent que els exportem a les Illes i aconseguim un major intercanvi amb ells. A més dels encara més nombrosos poetes del Principat, dels quals en queden molts d’imprescindibles per venir al nostre festival. El PoésArt també es caracteritza per no repetir els poetes, per justament poder donar mostra de la gran varietat que abunda en les nostres lletres. En la cinquena edició, la que es durà a terme el 2017, per ser una edició de celebració del cinquè aniversari, que hi som i seguim, sí que avancem que repetirem participants, ja que es convidarà una selecció dels poetes dels primers quatre anys de vida del festival.\n1. Tot i que hi ha alguns slammers en català, com Damià Rotger, la seva presència és residual i és en castellà on ha triomfat més, també a Catalunya, on es pot dir que aquest fet és encara més marcat, amb l’excepció puntual de Marçal Font Espí, Marc García o Salva Soler. ↩\n2. Aquest concepte va donar també títol a una antologia trilingüe en català, castellà i francès del 2012, Majorque: l’île aux poetes, publicada per l’editorial parisina Éditions Illador, presentada al Marché de la Poèsie de Paris. ↩


A Tempo | LaBoqueria.net\nA tempo és una expressió italiana que indica que cal recuperar el tempo original després que s’hagi variat per efecte d’una indicació com accelerat o retardat. Aquesta indicació es col·loca allà on calgui reprendre el ritme.\nLes opinions, reflexions i punts de vista més diversos d’entendre i viure l’arquitectura, l’urbanisme i el disseny han anat fluint en les diferents converses que, a través dels lives d’Instagram de La Boqueria Taller d’Arquitectura i Disseny, hem anat programant durant els dies de confinament.\nL’objectiu d’aquests converses ha estat aprofitar el parèntesi que el COVID19 ha provocat a les nostres vides per intercanviar entre col·legues de professió impressions i possibles maneres d’encarar l’arquitectura en el futur. El confinament ens ha fet parar per pensar si volem recuperar el tempo d’abans o buscar-ne un de nou. Totes les converses que han sorgit durant aquests dies amb professionals dels diferents àmbits del món de la construcció i l’habitatge han estat enriquidores i ens han ajudat a projectar quin pot ser el futur més adequat pel nostre sector. Amb el diàleg i l’intercanvi d’idees segur que trobarem entre tots el tempo correcte.


Respostes a preguntes freqüents sobre la neu produïda - Diari de la neu\nRespostes a preguntes freqüents sobre la neu produïda\nLa neu produïda genera desconfiança entre sectors de la societat que en desconeixen el procés i els seus avantatges\nReportatgesIvan Sanz 13.06.202207.00 h\nCanons produint neu a Masella. Arxiu DDLN Autor/a: Diaridelaneu.cat\nNo serà la primera vegada que tots hem sentit en alguna ocasió afirmacions com aquesta: "la neu artificial es genera amb additius". O també "que per fer neu, deixen secs els torrents". I n'hi ha més. En general, són afirmacions que falten a la veritat, però amb els anys s'han anat estenent com a verídiques entre l'imaginari col·lectiu, sobretot en sectors de la societat reticents al seu ús. Sovint, el desconeixement de com es fa la producció de neu ha propiciat que part de la societat les doni per vàlides. Tanmateix, què hi ha de cert i què no? Intentem donar-hi resposta en aquest article.\nCanó produint neu a La Molina (Foto: DDLN).\nD'uns anys ençà la tecnologia de la neu produïda ha anat incrementant la seva necessitat de ser aplicada a les estacions d'esquí. I en aquest increment, que dona com a resultat una garantia del producte més important, la neu, ha anat sumant veus crítiques. Cada vegada més. No hi ha ecologista que no desaprovi l'aplicació de la tecnologia de la neu produïda a les estacions d'esquí, si bé és cert que, a diferència dels anys 80 i 90 del segle passat, ara són crítiques una mica més ponderades.\nAixí i tot, en general, encara hi ha força desconeixement del seu funcionament i no falten arguments i raons que han quedat ben gravats en la consciència col·lectiva de molts esquiadors sensibles a aquestes qüestions.\nNo hi ha debat, sigui públic o privat, que quan es parla de la sostenibilitat de les estacions d'esquí no ressorgeixin les crítiques als "canons de neu". Sempre hi veuen inconvenients: "que si el resultat és una neu antinatural", que "si hi posen additius", que "si consumeixen molta energia" o que "si treuen aigua de rius i llacs".\nEl cas és que algunes d'aquestes crítiques tenen una base en part raonable per, com a mínim, tenir-les en compte o analitzar-les. I això és el que ens proposem: posar negre sobre blanc i saber què hi ha de cert i què no en aquestes veus crítiques. Quins són els peròs i contres, veritats i mentides, o mitges veritats, sobre la neu produïda.\nCanons de neu en marxa a Boí Taüll (Foto: arxiu Boí Taüll)\nEs fan servir additius?\nLa producció de neu segueix un protocol i una producció força senzilla. Quan la temperatura baixa dels 0 graus, sent la ideal la de -4 o -5 °C, els canons de neu s'activen, expulsen i polvoritzen l'aigua a alta pressió per la puntera del canó. Amb el fred, aquesta aigua esmicolada es converteix en un petit floc de neu, o de gel, abans de caure a terra. No hi ha res més.\nAra bé, és cert que en alguns països, a l'aigua emmagatzemada en llacs, s'afegeix un bacteri que permet l'ús dels canons de neu a temperatures una mica més altes. Aquests bacteris, de procedència natural, no tenen cap impacte sobre la fauna i la flora de rius, llacs i boscos de la muntanya. Aquest bacteri, d'origen natural, és Pseudomonassyringae, que sovint es troba a la pell exterior dels tomàquets. A l'Estat espanyol aquest additiu natural, conegut amb el nom comercial de Snomax, no s'utilitza en cap estació d'esquí.\nPer a produir neu només cal aigua polvoritzada, temperatures per sota els 0 °C i una baixa humitat (Foto: arxiu DDLN).\nFer neu produïda asseca els rius?\nNo. En el context d'una pista d'esquí, la producció de neu no té un impacte significatiu sobre rius i llacs. Tot i que és cert que hi ha excepcions, l'aigua per als canons no s'obté directament de cap rierol. Sempre és aigua prèviament emmagatzemada en època de pluges, sobretot durant la primavera o la tardor. Són llacs de construcció artificial i que han estat impermeabilitzats. Se situen en diversos punts estratègics de l'àrea esquiable.\nÉs cert que durant la construcció dels llacs, amb els corresponents moviments de terres, la impermeabilització, i la construcció de canonades de proveïment i extracció d'aigua cap als canons, hi ha un impacte real en el paisatge i la natura. Ara bé, aquest impacte no és superior al de qualsevol altra construcció. Com en tota obra, després es fa una restauració ambiental del paisatge.\nA més, aquestes basses d'aigua, sovint són destinades a altres usos fora de la temporada de neu, que poden ser lúdics, d'emergència per al consum humà i animal en cas de sequera o, fins i tot, per a proveïment en cas d'incendi forestal en zones properes.\nConstrucció no enllestida d'un llac destinat a la producció de neu a Vallfosca Interllacs (Foto DDLN).\nBona part de la neu produïda es perd per l'efecte del vent?\nSí i no. Tot i que no hi ha massa informes ni estudis publicats sobre aquesta qüestió, la neu produïda que es perd per efectes del vent que l'arrossega, o per evaporació i sublimació, pot ser d'entre un 15% i un 40% del total. De fet, és a la vista de qualsevol persona que, quan s'observa com produeix neu en dies de vent, una part d'aquesta es diposita més enllà de l'espai de la pista d'esquí.\nPossiblement, aquest sigui una de les situacions en què caldria millorar l'aprofitament de la neu polvoritzada. També s'ha de dir que els mateixos especialistes en la producció estudien, canó a canó, quina és la seva operativitat i eficiència sobre el terreny. Quan és detectat un problema d'aquest tipus s'acostuma a rebaixar l'alçada de la llança, o bé es reorienta el canó.\nAlternativament, es procura que en les zones més afectades s'instal·lin més anemòmetres per acotar millor els sectors que poden produir neu. També es pot modificar l'entrada d'aire i aigua i aconseguir produir una neu més pesada, més resistent al vent.\nUn canó produint neu a Masella (Foto: DDLN).\nFan soroll i molesten la fauna nocturna?\nSí, i per aquest motiu la fauna eviten les proximitats d'una estació d'esquí quan aquesta té activats els canons. Tot i això, els canons de neu i el seu característic soroll d'aire comprimit tendeixen a ser cada vegada menys sorollosos. En pistes d'esquí properes a zones d'habitatges s'opta per instal·lar un tipus de boca de canó o de ventilador menys sorollosos.\nSegurament queda feina i marge per millorar en aquesta qüestió. En tot cas, el soroll que pugui fer una pista d'un quilòmetre de llargada amb els canons en funcionament no deu ser més molest que el d'un quilòmetre d'autovia.\nBassa per a la producció de neu a Beret (Foto: arxiu Baqueira).\nEls canons de neu consumeixen molta energia?\nCert. Una de les despeses importants per a qualsevol estació d'esquí és l'energia, i els canons de neu en són una part consumidora important. Així i tot, cal fer constar que la producció de neu és cada vegada més eficient i els canons de darrera generació, especialment els que es fabriquen des de 2015 i fins als nostres dies, permeten una major eficiència i millor producció. I segueixen millorant. La despesa varia per temporada en funció de la meteorologia, segons el nombre d'hores de fred i humitat, o de com han estat de generoses les nevades naturals.\nCanó model TR8, un dels més eficients en despesa energètica i de màxima producció de neu (Foto: arxiu DDLN).\nQuan es produeix neu s'alteren les conques dels rius?\nNo. Els llacs d'aigua emmagatzemada destinats a la neu produïda es proveeixen de torrents de la mateixa zona. Sovint es tracta d'un cicle tancat: quan la neu d'una pista es fon en arribar la primavera aquesta aigua s'esmicola per un torrent que alimenta el llac més proper a aquella mateixa pista. I un cop arriba el fred, aquella aigua retornarà a la pista en forma de neu. Així doncs, podem dir que la neu produïda és neu natural cultivada artificialment.\nCanó de neu en funcionament a La Molina (Foto: La Molina).\nEl cicle de fusió de la neu produïda és diferent del de la neu natural?\nCert, però això no té necessàriament una repercussió negativa. La neu de canó és més densa que la natural, similar al que seria la neu d'una glacera, i per aquest motiu el seu procés de fosa en aigua és més lent que el de la neu natural. Això és fàcilment comprovable quan s'arriba a la primavera i podem veure les diferències entre una pista equipada amb neu produïda i alguna propera que no en té. La neu produïda sempre resisteix millor i per més temps a les altes temperatures.\nDiferències entre a neu natural i la produïda a l'hora de la conservació (Foto: DDLN).\nLa neu produïda erosiona el terreny?\nFals. La neu produïda no impedeix que, un cop evaporada i fosa en aigua, permeti el creixement natural de la flora que li és pròpia a la muntanya en aquella zona. En tot cas sí que en pot retardar el creixement per la raó explicada en el punt anterior, de la mateixa manera que també suposa una reserva d'humitat i aigua més tardana en el calendari.\nCanó en producció a Grandvalira (Foto: Grandvalira).\nLa neu de canó és de mal esquiar?\nNo. La neu de canó és igual que la neu natural, però sí que és més densa i requereix una mica més de tècnica per als esquiadors novells, un condicionant que ha quedat superat gràcies als nous materials i formes d'esquís carving i les planxes de surf. Per contra, és la neu valorada per a la competició. Sí que és cert que la neu de canó fa que els cantells d'un esquí pateixin més desgast.\nUna trepitjaneus prepara una pista amb neu produïda a Masella (Foto: Masella).\nFins aquí hem intentat donar resposta a algunes de les "frases fetes" de connotació més aviat negativa o directament despectiva sobre la tecnologia de la producció de neu, mal anomenada en els seus inicis com a neu artificial. Possiblement, és en aquesta nominació hi ha l'origen d'una connotació negativa sobre aquest tipus de neu.\nTot i que amb aquestes preguntes i respostes haurem intentat donar més raons per a obtenir una opinió més objectiva i precisa sobre aquesta qüestió, sempre hi haurà qui, donant per fet que s'altera ni que sigui mínimament el procés natural de l'aigua en el seu estat original a l'alta muntanya, sempre els veurà com un element extern, molest i insostenible. Contra això, difícilment hi podrem lluitar si el seu objectiu és buscar sempre les connotacions negatives de la neu produïda.\nI un "alegat" en positiu\nJa per acabar m'agradaria fer entendre de la conveniència de fer-ne ús per així donar estabilitat i certes garanties en l'economia de les valls del Pirineu amb estacions d'esquí a la seva capçalera. Gràcies al suport d'aquesta neu s'aconsegueix una certa regularitat i fiabilitat en el calendari de la temporada de neu. Si als 80 i 90 sovint les temporades eren de 70 o 80 dies, avui dia al Pirineu és habitual que ho siguin de 130.\nNomés si hi ha garantia de neu es pot oferir estabilitat a la campanya i, per aquest motiu, una seguretat per a les contractacions laborals dels col·lectius de professors d'esquí, a les plantilles de treballadors de les estacions d'esquí i, a tots els negocis satel·litzats: hotels, restaurants, botigues i tallers, empreses de transports o agències de viatges. Gràcies a la neu produïda, doncs, les temporades de neu actuals són cada vegada més llargues i més regulars en contrast a què passava al segle passat.\nPer a la redacció d'aquest article he comptat amb la col·laboració de departaments tècnics de les estacions d'esquí de La Molina i Masella.\nCanons produint neu a La Molina. Arxiu DDLN\n07.12.2017. Com hem d'anomenar la neu de canó? Artificial, de cultiu, produïda o tecnològica?\n28.07.2020. 5 articles per saber més sobre la producció de neu


Escoles d'Estiu 2021. Carta del Conseller d'Educació · FMRPC\nAcaba un curs especialment intens, difícil, i un cop més hem pogut constatar la gran professionalitat i vocació de servei dels i les docents del nostre país. Vull, doncs, expressar-vos la meva gratitud i reconeixement per l'esforç i dedicació que heu dedicat al nostre alumnat.\nCatalunya té una llarga tradició de renovació pedagògica i d'esperit innovador, grans actius que són clau per a reajustar el sistema educatiu i fer-lo més resilient per a un món més globalitzat, digitalitzat, intercultural, multilingüe, divers i socialment complex. I per a fer que aquest reajustament contempli els principis humanistes de l'educació, la inclusió i l'equitat.\nLes escoles d'estiu formen part intrínseca d'aquesta tradició pedagògica que permet al sistema afrontar els canvis i les transformacions que la societat catalana ens reclama. Aquests espais de formació i aprenentatge entre iguals, de debat pedagògic profund i rigorós, són un motor per a l'actualització, la renovació i la innovació de la pràctica docent. Són un valor clau per a produir canvis en les pràctiques pedagògiques, en els centres educatius i en les polítiques educatives.\nEls canvis socials, econòmics i culturals propis de la societat actual i que la pandèmia ha accelerat, ens interpel·len i posen en qüestió la conceptualització del fet educatiu i ens apel·len a repensar les dimensions i els aspectes que l'envolten i, molt especialment, el rol del professorat. Les escoles d'estiu ens aporten cada curs noves mirades sobre el fet educatiu des d'una perspectiva de la formació integral i inclusiva, generadores d'oportunitats de creixement personal i professional cap un model de professió docent que fa possible fer avançar el sistema educatiu en equitat i igualtat d'oportunitats.\nRebeu totes i tots el nostre agraïment per aquesta nova edició de les escoles d'estiu, per la vostra feina als centres educatius i pel vostre compromís de present i de futur amb l'educació de Catalunya.\nQue tinguem una molt bona i profitosa ESCOLA D'ESTIU!\nCARTA DEL CONSELLER D'EDUCACIÓ (PDF)


El canari, animal de companyia | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nEl canari és oriünd de les illes Canàries, Açores i Madeira, però actualment es pot trobar en tot tipus de territoris i climes, ja que és l’au domèstica criada com a animal de companyia més abundant del món. El canari, animal de companyia.\nAvui en dia estan tan fets a l’hàbitat que l’home li ha donat que ja no serien capaços de viure en llibertat.\nEls canaris són aus granívores, per tant les llavors han de ser una part important de la seva dieta, però això no serà suficient si no es complementa amb altres aliments d’origen vegetal, com poden ser fruites i verdures; és molt important que hagin estat netejades correctament i que no estiguin congelades.\nAquest ocell no és gaire exigent pel que fa a l’habitacle, encara que per descomptat sempre estarà més còmode en una gàbia gran i llarga que en una de petita i alta. La gàbia, millor col·locar-la prop d’una finestra on li toqui una mica el sol i la claredat: això farà que l’animal se senti feliç i ho demostrarà cantant. S’ha de procurar evitar-li els corrents d’aire. Millor canviar la gàbia de lloc si s’ha d’obrir una finestra que li quedi a prop.\nAlgunes vegades les gàbies es pengen del sostre, pròximes a la part superior de la finestra, però aquest no és un bon lloc, ja que la temperatura a la part superior de qualsevol estança pateix moltes variacions i cal evitar canvis bruscos de temperatura que puguin causar-li trastorns.\nEls canaris són aus dòcils, tenen un cant atractiu i melòdic i si se’n té bona cura poden viure més de 14 anys. Igual que moltes aus de companyia, són molt feliços en parella, però hi ha una sola excepció: la convivència de dos mascles durant l’època de zel. Dos mascles es toleren mútuament només si són germans que han estat tota la vida junts; el contrari passa amb les femelles, que poden conviure sense problemes, encara que l’ideal és mantenir en una mateixa gàbia un mascle i una femella.


Podemos obri la porta a un tripartit amb el PSOE i Ciudadanos - Diari La Veu\nEscriba el número 424255\nPodemos obri la porta a un tripartit amb el PSOE i Ciudadanos\n31 gener 2016 01:00h\nRivera, Sánchez i Iglesias.\nO governa Pedro Sánchez o Espanya segurament va a unes noves eleccions, l’esclat de la corrupció del PP al País Valencia ha significat un gir en les aspiracions d’Albert Rivera que de cap de les maneres vol tornar a anar a unes eleccions i que ja ha trucat el líder socialista per explicar-li la bona nova.\nEl que semblaria impossible, un tripartit entre PSOE, Podemos i Ciudadanos, avui és ja més probable. Caldrà veure fins on cedeix Pablo Iglesias, si accepta donar un suport al Govern des de fora o es decanta per una entrada al govern al costat del PSOE i Ciudadanos, el que està clar que la línia vermella del referèndum ja és història.\nAquesta informació ha sigut publicada en Directe.cat.\nEscriba el número 786136


BOTIGA TREMÓ: de desembre 2010\nPer a festejar amb el sol, no s'han presizat mai permisos. de Marian Raméntol i Cesc Fortuny i Fabré\nL'Ajuntament de Monistrol de Montserrat ens va encarregar la lectura d'un manifest, en motiu del dia internacional contra la violència de gènere, organitzat per al passat dissabte, dia 27.\nNa Marian Raméntol, va escriure expressament un text en format de prosa poètica, on denuncia les atrocitats absolutament humiliants a que es veuen sotmeses tristament moltes dones, i també molts homes i nens. I en Cesc Fortuny i Fabré, va realitzar una composició d'acompanyament amb bols tibetans, Campanes i Zinsha. Creant una atmosfera a estones angoixant, i a estones plena de lirisme.\nFinalment, la lectura del manifest no va ser possible tal i com estava prevista. Malgrat això, varem decidir de fer-ne una gravació per tal d'immortalitzar-la, i aquí us la oferim juntament amb el text.\nPer a festejar amb el sol, no s'han presizat mai permisos.\nSi mirem bé, veurem un parell de peus que semblen fotogrames en desordre, com a petons condemnats per la censura d’un llenguatge equivocadament afruitat, ressonant per les canonades de casa teva, de casa meva.\nAtrevim-nos a mirar, sense bombolles a les còrnies ni un cor espaordit a cada cella, perquè hi ha miralls que ens desafien a bocins, que no deixen que les ales reivindiquin la seva parcel·la de monòxid de carboni, hi ha miralls que escupen cardenals i ens deixen clavats a les aixelles d’una nit molt fosca.\nHem de mirar de front aquesta realitat on creixen les gavines enmig de conjugacions de colors violetes camuflats, amb el rumb ancorat als embornals plens de badalls, petons vençuts i boques penedides al límit del desastre.\nPerquè dol des de la teulada, el lament en carn viva ens observa, amb els seus braços de pètals negres i aquesta aroma inconfusible que aconsegueix el costum, emmudeix per parlar de si mateix, i acaba dolent-nos també a nosaltres el rigor de les seves batalles.\nSi mirem pels suburbis de les finestres veurem l’estranya amabilitat de les aigüeres, restes de carícies podrides, peladures d’alguns somnis, la calma dels vidres trencats, l’arquitectura antiga d’un rostre de dona memoritzant la sanefa dels plats escrutadors, condemnatoris, necessaris.\nAmb la feixuguesa de l’aire enfonsada als ulls, els genolls llepen un llardós passadís de records, parèntesis immutables i gerros de plàstic, el sublim silenci recorregut centenars de vegades amb molta decència.\nLa humitat al ventre i a les parets, sobrepassa el risc d’alguna cosa semblant a l’amor, com una mortalla, les mans a l’aigüera, com una làpida entre llavi i llavi.\nPermetrem que el sol sàpiga a soga, a penjat en la seva última pregària?\nDona, Tu que has mamat la tristesa líquida de les coses, no et resignis a passejar per sota del dia tot procurant no titllar de pederasta al sol quan acaricia a poc a poc la gespa, que no es queixa.\nLa llàgrima en ordre de combat, s’estimba monocroma pel cadàver anònim d’un pit, tanca de cop les cortines de la tarda, i dispara a boca de canó traduccions de la por cap als porus.\nPer festejar al sol, no s’han precisat mai permisos.\nText: Marian Raméntol Serratosa. Musica: Cesc Fortuny i Fabré\nPublicat per Cesc Fortuny i Fabré a 4:06 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Actuacions, Manifest\nPer a festejar amb el sol, no s'han presizat mai p...


Notícies - L'economista Ramon Tremosa, protagonista del Santcugatribuna\nL'economista Ramon Tremosa, protagonista del Santcugatribuna\nel 27/abr/07 Alex Rufi Economia PDF\nL'economista Ramon Tremosa és el ponent del fòrum Santcugatribuna que té lloc aquest divendres. Tremosa analitzarà el present i el futur de la logística a Catalunya. En aquesta ocasió, el fòrum empresarial s'emmarca en la novena mostra Sant Cugat Actiu.\n'Catalunya serà logística o no serà' és el nom de la ponència, en la qual l'investigador econòmic Ramon Tremosa parlarà sobre la capacitat logística d'aquesta nació. Tremosa ha dedicat molts dels seus articles i llibres a estudiar la situació econòmica de Catalunya i proposar solucions per assegurar-ne un futur.\nRamon Tremosa creu que els aeroports són un exemple de les carències estructurals que té el país.\nBarcelona necessita un aeroport amb vols intercontinentals per assegurar el progrés econòmic.\nRecentment, Tremosa ha presentat a Sant Cugat el seu darrer llibre 'Estatut, aeroports i ports de peix al cove' en dos actes diferents, organitzats pel 'Diari de Sant Cugat' i per l'espai Terra Dolça.


Fernando Giner posa el seu partit a la disposició de Ribó per a assegurar el correcte desenvolupament de les festes falleres davant la crisi del coronavirus\nEl portaveu de Ciutadans en l’Ajuntament de València, Fernando Giner, ha perdut “prudència” davant l’arribada de les Falles. El missatge del líder de Ciutadans en el consistori ha dirigit aquestes paraules a l’alcalde, Joan Ribó, davant la crisi del coronavirus.\nGiner ha fet aquestes declaracions en 7 Televalencia on ha anunciat que el seu partit està a la disposició de Ribó. L’objectiu és estar informats de tots els avanços de la malaltia per a el correcte desenvolupament de les Falles.\n“Això és una inversió i una il·lusió que no és com qualsevol festa. Per tant, senyor Ribó li demanem que dins de la prudència sàpia què ens estem jugant“, ha sentenciat.\nRibó considera que no és comparable un partit amb les Falles\nDavant la notícia del primer mort per coronavirus d’Espanya a València, Ribó va sol·licitar ahir una reunió amb la consellera de Sanitat amb la finalitat de conèixer si això afecta als protocols sanitaris de cara a les Falles.\nRibó ha insistit que de moment no hi ha cap ordre de cancel·lació de les festes per coronavirus. En la mateixa línia es va manifestar el President de la Generalitat, Ximo Puig.\nRibó va ser taxatiu en afirmar que “l’Ajuntament de València, des del primer moment, s’ha mostrat absolutament disposat a acatar les mesures sanitàries que partisquen del Ministeri de Sanitat i de la mateixa Conselleria, perquè entenem que la salut i la seguretat de les persones és el primer que cal garantir” en el contagi del coronavirus.


El rector de la UA i el batle inauguren els cursos d’estiu “Rafael Altamira” de la Seu Universitària de La Marina « Infobenissa\nEl rector de la UA i el batle inauguren els cursos d’estiu “Rafael Altamira” de la Seu Universitària de La Marina\n19 de juliol de 2013 No hi ha comentaris\nPresentació dels cursos d’estiu\nCoincidint amb les últimes sessions del curs “Mestres del cinema europeu”, el rector de la Universitat d’Alacant, Manuel Palomar, juntament amb el seu equip de direcció, va visitar la Seu Universitària de La Marina per a inaugurar oficialment la nova programació de Cursos d’Estiu de la UA “Rafael Altamira” 2013. A l’acte, també van assistir Juan Bautista Roselló, batle de Benissa, Pepa Martí Sendra, regidora d’Educació i Cultura, i Carmen Marimón, directora del secretariat de Seus Universitàries de la UA.\nManuel Palomar va agrair als assistents al curs la seua presència a la Seu de Benissa ja que “la UA vol mostrar el seu compromís amb la Seu i amb vosaltres, protagonistes dels cursos d’estiu de la UA Rafael Altamira”. “Des de la UA apostem per una oferta complementària, la internacionalització, i per descomptat per allò local en municipis que tenen una gran esperit universitari com és el cas de Benissa”, va finalitzar.\nPer la seua banda, Juan Bautista Roselló va voler agrair al rector i a tot el seu equip de direcció la seua presència al municipi. “La Seu, amb més de 15 anys de cursos d’estiu, s’ha convertit en un fòrum cultural i de trobada per a estudiants, professors i investigadors. Un espai que cal mantindre i intensificar”, va assenyalar.


2 anys i mig de presó l'exboxejador que va apallissar i amenaçar la parella a Sils - El Gerió Digital\nLa sentència l'absol d'un delicte d'abusos sexuals\nDilluns, 11 de desembre de 2017 16:45h\nL'Audiència de Girona ha condemnat a 2 anys, sis mesos i un dia de presó l'exboxejador que va apallissar i amenaçar la seva parella a Sils (Selva). Els fets que ara s'han sentenciat van tenir lloc a finals d'abril del 2013. El tribunal conclou que l'acusat, Miguel Hernández, va agredir la dona després de mantenir-hi relacions sexuals. La va agafar pel coll, li va donar cops de puny per tot el cos, la va fer anar per terra i la va punxar amb un ganivet. La sentència, però, no considera provat que l'acusat forcés la víctima a anar-se'n al llit amb ell i que la dona hi hagués accedit perquè li tenia por. L'Audiència condemna Hernández per maltractaments, lesions i amenaces. Li aplica els agreujants de reincidència i parentiu, però també li estima les atenuants d'alteració psíquica i dilacions indegudes. A més de la presó, l'exboxejador haurà d'indemnitzar la víctima amb 350 euros i no s'hi podrà apropar durant cinc anys i mig.


Última setmana abans de l'inici de Lliga - UE Sant Andreu\nEl proper diumenge, 23 d’agost, la UE Sant Andreu comença la temporada al grup V de Tercera Divisió jugant al Narcís Sala contra el CD Masnou a les 20h. Abans d’això, però, els homes de Manolo Márquez tenen una sèrie de compromisos previs aquesta setmana que serviran per acabar la posada a punt de l’equip de cara a la campanya 2015/16.\nDemà dimarts, a les 19:30h, els andreuencs disputaran la 2ª ronda de la Copa Catalunya contra la UE Rubí. Després de superar la Montañesa, vèncer l’equip del Vallès suposaria quedar exempts a la 3º ronda i avançar als quarts de final, on esperaria un dels equips que la temporada passada van disputar la Segona Divisió A: Girona, Llagostera, Sabadell o Barça B. L’entrada per a aquest matx costarà 5€.\nL’endemà mateix, el dimecres, els quadribarrats seran el rival del CF Pobla Mafumet, conjunt que la temporada passada va assolir l’ascens a la Segona Divisió B, en el partit de la seva presentació. El partit serà al Municipal de la Pobla de Mafumet a les 19h, mentre que a les 18:20h començarà l’acte de presentació de la plantilla tarragonina, amb entrada lliure.\nPer últim, el diumenge 16 els de Manolo Márquez disputaran el darrer compromís de pretemporada contra el Vilassar de Mar, equip que milita al grup 1 de Primera Catalana. El partit es disputarà al Municipal Xevi Ramon a les 19h, i serà l’últim partit abans de començar la temporada a Tercera Divisió.


L’Estela d’Eufòria denuncia estar rebent missatges d’odi pel seu físic\nL'Estela d'Eufòria denuncia estar rebent crítiques pel seu cos - TV3\nLa concursant lamenta l'allau de comentaris cruels que rep des que va començar el programa, una situació que li recorda a l'assetjament que va patir a l'escola\nEufòria s’ha convertit en un autèntic fenomen televisiu. TV3 ha triomfat amb el seu primer concurs musical d’aquestes característiques, una mena d’Operación Triunfo català que està fent unes audiències increïbles. Aquest divendres emetran la primera gala en directe, en la que els teleespectadors podran votar des de casa per primera vegada. La protagonista de la prèvia d’aquesta setmana és l’Estela, una concursant del programa de qui s’està parlant molt per un tema que res no té a veure amb la música. La jove carnissera ha denunciat a través del seu perfil d’Instagram estar rebent missatges d’odi a les xarxes socials pel seu aspecte físic. Molts detractors li escriuen missatges privats per criticar el seu sobrepès, una allau de comentaris cruels que la té ben farta.\nL’Estela, farta de l’assetjament que rep a través de la xarxa\nLa noia ha reconegut que va patir assetjament a l’escola quan era adolescent precisament per aquest tema, el que fa que no vulgui tornar a reviure tot allò. En un vídeo molt contundent, ha demanat responsabilitat i més empatia: “Estic rebent missatges d’odi cap a la meva persona i el meu físic des que va començar Eufòria. No es pot opinar sobre l’aspecte físic d’una persona. Busques el meu perfil per dir-me que estic grassa? Jo tinc miralls i em veig. El que més us molesta es que m’estimi, em respecti i m’accepti. Crec que vosaltres no us agradeu i us fa ràbia que jo m’agradi amb aquest cos. Doncs m’encanta com sóc i m’encanta veure’m. Punt. Si et molesta, doncs no agafis el teu temps i vinguis a dir-me coses que jo ja sé. Demostreu que teniu molt poca empatia. Desitjo que ningú no passi pel que jo vaig haver de passar en la meva adolescència, quan e feien assetjament”.\n▶ @EuforiaTV3: assetjament a l'Estela pel seu aspecte físic.\n👇 Són imatges exclusives del programa per a #PlantaBaixaTV3 pic.twitter.com/NQGtzW4TZX\n— Planta baixa TV3 (@plantabaixatv3) April 28, 2022\nL’Estela va entrar a Eufòria per complir el seu somni, però també per visibilitzar tot tipus de cossos, la diversitat corporal: “A mi no m’afecta que em diguin que no els hi agrado, sinó que em diguin que soc insuportable i no poden ni veure’m… quan ells no em coneixen! Em diuen que em queda malament la roba que em posen, però jo em veia bé. I em diuen lletja tota l’estona… Doncs lletja tu, perquè jo em veig bé”, diu en unes imatges que demostren que és una dona forta i que no vol continuar suportant aquests missatges. La noia en rep més de bons que de dolents, però reconeix que són aquests amb els que es queden: “Aquesta situació m’està començant a afectar”.\nEl programa de TV3 Planta Baixa ha recollit l’opinió d’una psicòloga que deixa clar que el cas de l’Estela no és excepcional, més aviat tot el contrari. El que demostra aquest cas, segons l’experta, és que continua molt present la pressió estètica: “És cert que comença a afectar els nois, però encara recau especialment en les dones i sobretot en aquelles que no tenen un cos normatiu. L’Estela es mostra forta i empoderada, però segurament li ha costat molta feina arribar a acceptar el seu cos i estimar-se. A més a més que demostra que ha passat per aquesta situació abans, que ja ha tingut precedents d’altres persones que l’han criticat pel seu físic”.\n📱 L’Estela, una de les concursants d’@EuforiaTV3, denuncia que ha rebut missatges a les xarxes contra el seu aspecte físic #PlantaBaixaTV3\n▶ https://t.co/jg2ri9Kbcw pic.twitter.com/fIS5UD5qaU\nAquesta setmana, l’Estela té un repte majúscul a Eufòria\nL’Estela ha estat una de les grans preferides del programa des del càsting, quan va començar a destacar per la seva potència de veu. Aquesta setmana s’enfrontarà a un repte majúscul, després que els professors li hagin assignat un dels estils que encara té pendents: la balada. Ho farà amb una de les cançons més populars de la història del pop, la The winner takes it all d’ABBA. Els fans de la catalana han omplert la seva publicació de missatges d’ànims i de suport, conscients que sempre fa mal que gent desconeguda et critiqui pel teu cos.\nLa Grossa de Sant Jordi abril 29, 2022 | 08:54\nLa paraula clau és "visibilitzar". Jo tinc més de 60 anys i a mi m'odia tothom què sigui menor què jo, més baixa què jo, més grassa què jo i més lletja què jo. Fins quan el periodístes deixareu d'escriure tontories i fer servir el llenguatge normal?


Xarxa MOBAL, mobilitat local - Actualitat - Sistema tarifari amb títol únic\nOn ets: Xarxa MOBAL >> Actualitat >> Sistema tarifari amb títol únic\nÚltima actualització 16/07/2012\nLa Generalitat i l’ATM implantaran un nou sistema tarifari per tal d’unificar tots els títols de transport en un de sol\nUn únic títol de transport, anomenat T-mobilitat substiturià progressivament els 84 títols de transport que ofereix actualment l’ATM\nDurant l’any 2013 s’espera poder adjudicar el contracte i al 2014 es preveu que el sistema comenci a funcionar amb algunes proves pilot\nAquest mes de juliol el conseller de Territori i Sostenibilitat Lluís Recoder ha anunciat la futura implantació d’un nou sistema d’integració tarifària a la xarxa de transport públic integrada dins de l’ATM.\nEl nou sistema es basarà en una tecnologia de comunicació sense contacte, és a dir, els usuaris podran accedir al transport públic només apropant la targeta a un lector sense necessitat d’introduir les targetes amb banda magnètica als lectors, tal i com es fa amb els títols actuals.\nLa tecnologia sense contacte es podrà incorporar en diversos suports, com per exemple una targeta de PVC de format similar a les targetes de crèdit o bé en d’altres dispositiu electrònics com per exemple els telèfons mòbils. En aquest segon cas, el sistema estarà adaptat per a tots els telèfons que portin incorporada la tecnologia Near Field Communication (NFC).\nAplicacions de la tecnología NFC en l’àmbit del transport públic\nSegons les previsions de la Generalitat i de l’ATM durant el proper any 2013 s’adjudicarà el contracte i durant el 2014 s’espera que el sistema comenci a funcionar amb algunes proves pilot.\nD'altres ciutats europees, com per exemple, Londres, també estan treballant intensament per a posar en funcionament un sistema de pagament sense contacte. De fet, la capital britànica tenia la intenció d'inaugurar el nou sistema de ticketing amb motiu dels Jocs Olímpics d'aquest estiu, però dificultats en la infraestructura de dades i la coordinació amb la informació bancària han aconsellat endarrerir la inauguració per l'any 2013.\nAl Transport Public de Londres també s'està treballant per a implantar aquesta tecnologia l'any 2013\nT-Mobilitat: Unificar tots els títols de transport en una sol títol\nUn dels principals avantatges que implicarà el nou sistema de pagament del transport públic serà que permetrà unificar tots els diferents títols de transport actuals, fins a 84 en el cas de la ATM de Barcelona, en un únic títol anomenat T-Mobilitat. Gràcies a la nova tecnologia de validació, el sistema anirà comptabilitzant el nombre i tipus de viatges de cada usuari i així s’aniran aplicant descomptes a mesura que augmenti la freqüència d’us del transport públic.\nPer a l’usuari habitual del transport públic aquest nou sistema suposarà certs avantatges, com per exemple tarifes més econòmiques en funció de l’ús i el fet que no caldrà pagar per avançat els títols de transport sinó que es cobrarà el viatge en el moment en que es produeix. Es podria dir que cada usuari disposarà del seu propi sistema de tarificació adaptat al seu grau d’ús del transport públic.\nA més a més, a mesura que el nou sistema de validació es vagi implantant a tot el territori català, es podran anar integrant diversos serveis dins de la T-mobilitat, fins a consolidar un únic sistema tarifari per al transport públic a Catalunya.\nTambé es mantindran les bonificacions socials que s’apliquen actualment a diversos col•lectius com els jubilats, famílies nombroses, aturats, etc, amb l’afegit que amb el nou sistema es podran aplicar d’altres d’altres ajudes a col•lectius més concrets i amb més facilitat de gestió.\nPer tal d’adquirir un títol de transport públic, l’usuari disposarà de dues modalitats de pagament: prepagament i postpagament.\nEn la modalitat de prepagament l’usuari haurà d’adquirir un títol de transport abans d’accedir al servei, tal i com es fa actualment. En aquest cas podrà adquirir una targeta de cartró, destinada als usuaris esporàdics i que no comptarà amb cap tipus de bonificació per ús. En el cas dels usuaris habituals, es podran adquirir targetes de PVC que permetran acumular descomptes en funció de l’ús.\nEn la modalitat d’ús de post-pagament, l’usuari disposarà d’una targeta de PVC o d’altres dispositius com el telèfon mòbil i haurà de vincular el títol de transport a un compte bancari de tal manera que es cobrarà el preu del viatge en el mateix moment en que aquest es realitza. Aquest sistema també permetrà anar acumulant descomptes en funció de l’ús. D’aquesta manera s’espera fidelitzar els usuaris del transport públic ja que els preus resulten molt més atractius per a aquells usuaris que realitzen més viatges en transport públic.\nServeis personalitzats, d’usuari a client\nA part de simplificar molt el sistema tarifari de cara a l’usuari, i oferir descomptes en funció de l’ús, la nova tecnologia obre les portes a nous serveis que fins ara no era possible aplicar i que permetran oferir prestacions i ofertes molt més adaptades a la demanda real dels usuaris.\nFins al moment el sistema de validació de títols de transport només permetia conèixer el nombre de viatges realitzats i el seu punt d’inici i de finalització en alguns casos, però amb el nou sistema de validació es podran conèixer els hàbits de mobilitat de cada usuari i això permetrà oferir un millor servei i una major orientació a cada públic específic.\nA més a més, el fet que el telèfon mòbil sigui el dispositiu de pagament també obre les portes a la creació de paquets de serveis que combinin diversos productes, com per exemple la compra d’entrades per a espectacles amb descomptes si es combina l’accés al recinte amb transport públic, o serveis d’informació específics als usuaris en funció dels seus viatges més habituals.\nMillor gestió i estalvi de costos de manteniment\nDe cara als operadors del transport públic i dels gestors de la xarxa, el nou sistema també ofereix grans oportunitats. Gràcies a la validació que l’usuari farà tant a l’entrada com a la sortida dels serveis de transport públic interurbans, es podrà conèixer en tot moment la matriu d’origen i destí, la qual cosa permetrà millorar el coneixement de la mobilitat en transport públic de la població i adaptar l’oferta de transport a la demanda real de cada moment.\nLa implantació del sistema també permetrà estalviar recursos en el manteniment de les màquines expenedores de bitllets i en les màquines de validació. Les màquines de validació del nou sistema, al no tenir elements mecànics, fa que tingui un cost de manteniment menor i en el cas de les màquines de bitllets, si l’usuari ja disposa d’una targeta permanent o del seu propi telèfon mòbil, també es minimitza l’ús de les màquina de venta de bitllets.\nPer últim també s’espera augmentar els ingressos ja que el sistema permet un major control del frau per una utilització indeguda dels títols de transport públic i també perquè es preveu incorporar publicitat a les noves targetes de transport públic.


ACUPUNTURA PER A LA DONA | Espai Obert del Vallès - Centre de Benestar Integral per a la Dona ACUPUNTURA PER A LA DONA\nACUPUNTURA I MEDICINA TRADICIONAL XINESA PER A LA DONA\nL’acupuntura és, segons el Instituto de Medicina China, una tècnica curativa utilitzada a la medicina tradicional xinesa. S’usen les agulles molt fines per estimular punts específics en el cos.\nAquests punts es distribueixen en els canals d’energia anomenats «Meridians.» S’apliquen els tractaments d’acupuntura sobre aquests punts o meridians per millorar el flux i equilibri de l’energia.\nEn la medicina xinesa tradicional hi ha moltes maneres de millorar l’equilibri dels fluxos d’energia del cos. Les tècniques més comunes són les tècniques de l’exercici com Qi Gong, massatge Tui Na, Moxa, Acupuntura, Dietètica Xina, Fitoteràpia (les Herbes).\nEn el món occidental, l’acupuntura és la tècnica més coneguda i acceptada pels sectors científics. També està reconeguda pel OMS (Organització Mundial de Salut) des de l’any 1979.\nL'acupuntura és un tractament de gran utilitat per les diferents etapes de la dona.\n**Servei també d'acupuntura a domicili**\nEn la Menarquia\nDurant els primers indicis en les nenes i adolescents del canvi hormonal i menstrual, l'acupuntura és útil perquè facilita l'aportació de sang i líquids orgànics perquè aparegui la primera menstruació.\nAjuda a través de la regulació del cicle menstrual, que justament és la base per a quedar-se embarassada; fomenta la millora de la qualitat dels òvuls; afavoreix l'augment del flux sanguini a la zona d'ovaris i úter (Sant Jiao inferior en Medicina Xina); millora la implantació uterina; redueix o elimina el síndrome de l'ovari poliquístic. També acompanya en reduir i/o eliminar miomes uterins i pòlips. És útil tant en casos de fecundació natural, com en fecundació assistida (in vitro).\nÉs una de les etapes en què moltes dones despunten amb símptomes de dèficit d'energia Yin. En aquesta etapa l'acupuntura és útil en l'alleujament dels símptomes d'escapament de Yang (sufocacions, insomni, palpitacions, suors, etc ...)\nPatologies del Cicle Menstrual.\nL'acupuntura és útil en els problemes de dismenorrea (dolor), en la regulació de les alteracions del cicle (períodes de 15-20 dies o períodes de més de 30 dies), amenorrea, polimenorrea entre d'altres. També està demostrat que millora la qualitat de vida en dones que pateixen endometriosis.\nL´acupuntura ajuda a recuperar de manera més ràpida el desgast energètic i de líquids orgànics que es produeix després de donar a llum, prevenint futurs desequilibris energéticos.\nLa dona és el gènere més vulnerable a patir ansietat i depressió, en qualsevol etapa i moment vital. És per això que l'acupuntura és una de les tècniques més recomenables en aquests casos.


Tardor 2021, a Mare de Déu del Carme tenim sempre present que som centre associat a la UNESCO des de 1989. Aquest fet ens ha enriquit i ens enriqueix en tots els sentits i va fer que ratifiquessim la nostra manera de fer.\nEn la nostra proposta de millora continua ens plantegem certes questions, com per exemple quin és el nostre objectiu com a escola cristiana? La formació en valors entre d’altres, Quine és, a més, la nostra aportació a la societat? La formació. Però, acadèmica? només acadèmica? Cert, és important, bàsica i fonamental i la nostra raó de ser però no ens quedem aquí, anem més lluny, ja que el nostre objectiu com a escola és la formació integral de la persona. Tots els membres de la nostra comunitat educativa estem d’acord i si mirem al nostre entorn, podrem veure que compartim aquesta idea amb els principals agents del canvi cap a un món sostenible.\nTal com comentava la directora general de la Unesco, Irina Bokova «Cal que canviem radicalment la nostra idea de la funció de l’educació en el desenvolupament mundial, perquè té un impacte catalític en el benestar dels individus i el futur del nostre planeta. […] Ara més que mai l’educació té la responsabilitat d’adaptar-se als reptes i les aspiracions del segle xxi i fomentar els valors i les competències adequats per aconseguir un creixement sostenible i inclusiu i una convivència pacífica.» i és que, estem d’acord en què l’educació pot contribuir, i ha de fer-ho, a una nova visió del desenvolupament mundial sostenible.\nPer tant, hem de seguir treballant en la sensibilització i animar a participar en aquest projecte comú i no deixar de tenir present que el nostre, com a escola compromesa, és garantir que tots l’alumnat adquireix els coneixements i les competències necessaris per promoure el desenvolupament sostenible mitjançant, entre altres, l’Educació per al Desenvolupament Sostenible i estils de vida sostenibles, els drets humans, la igualtat de gènere, el foment d’una cultura de la pau i la no-violència, la ciutadania global i el reconeixement de la diversitat cultural i de la contribució de la cultura al desenvolupament sostenible tal com apunta l’objectiu 4.7 dels ODS.


Jaume Picas i Guiu - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nescriptor i compositor català\n(S'ha redirigit des de: Jaume Picas)\nJaume Picas i Guiu (Barcelona, 1921 - Barcelona, 1976) va ser un escriptor i promotor de la llengua i cultura catalanes, durant el franquisme. De personalitat polifacètica, també es va moure en tots els camps de la comunicació, principalment a la televisió i el cinema.\n1976 (54/55 anys)\nVa iniciar els seus estudis de lletres, però els abandonà en incorporar-se durant la guerra civil a l'exèrcit republicà a l'anomenada quinta del biberó. En finalitzar la guerra es va exiliar a Montpeller a on va coincidir amb Alexandre Cirici i Pellicer, amb qui va fer amistat i amb qui va col·laborar fins a la seva mort, Josep Pallach, Roser Bru, Josep Maria Lladó i Heribert Barrera entre d'altres.\nEn tornar a Barcelona el 1941 va estudiar dret i va ser un dels fundadors de l'Esbart Verdaguer a on, a més, va col·laborar com a figurinista i dibuixant de programes i cartells. Va participar en la Comissió Abat Oliba i contribuí a la creació del Moviment Socialista de Catalunya. Va escriure el llibret de l'opera Amunt! de Joan Altisent, estrenada al Liceu la temporada 1958-1959. Va ser col·laborador d'Ariel. Va escriure nombroses lletres per a artistes de la Nova Cançó. Va col·laborar amb La Trinca com a lletrista durant els primers anys del grup. També va adaptar, de l'anglès i el francès, molts temes, interpretats principalment per Núria Feliu. Va estrenar entre d'altres, la comèdia La Innocència jeu al sofà (1967) i va publicar les novel·les Un gran cotxe negre (1968) i Tren de matinada (1968), en la qual es va basar la pel·lícula Paraules d'amor del director Antoni Ribas, protagonitzada per Joan Manuel Serrat.\nCom articulista va col·laborar intensament amb Tele/Estel i altres publicacions i com crític cinematogràfic, a Fotogramas des del començament de la publicació fins a la seva mort i al diari Avui en els seus inicis. També va participar com a actor en una vintena de pel·lícules, principalment de l'Escola de Barcelona. Paral·lelament, des de finals dels cinquanta, va treballar a Ràdio Barcelona com a director i guionista. Destaca en aquest camp En totes direccions, programa emès l'any 1971, del qual Picas va ser ne creador, director, guionista i entrevistador. Aquest programa, íntegrament en català, tractava temàtiques culturals i d'actualitat. Des del 1964 fins al 1976 va ser realitzador de programes dramàtics des del centre de Miramar de TVE Catalunya a on va poder realitzar, el 1964, el primer programa de la història de la televisió emès en català, una adaptació de La ferida lluminosa de Josep Maria de Sagarra.\nVa escriure la lletra de les cançons en el projecte editorial Història de Catalunya amb cançons amb música d'Antoni Ros-Marbà. És juntament amb Josep Maria Espinàs l'autor del Cant del Barça, himne del F.C. Barcelona, amb música de Manuel Valls Gorina.[cal citació]\n↑ «Jaume Picas i Guiu». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Jaume_Picas_i_Guiu&oldid=29392212»\nDarrera modificació: 2 feb 2022 a les 19:04\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 feb 2022 a les 19:04.


Una vintena d’empresaris xinesos participen a la jornada Andorra – Xina per establir llaços comercials, Andorra Business\nUna vintena d’empresaris xinesos participen a la jornada Andorra – Xina per establir llaços comercials\nUna vintena d’empresaris xinesos han participat, aquest divendres, a la jornada Andorra – Xina per establir sinèrgies i llaços comercials entre ambdós països. La sessió s’emmarca en la visita de l’ambaixador xinès, Lyu Fan, que es va reunir aquest dijous amb el cap de Govern, Antoni Martí, i amb els ministres d’Afers Exteriors, Gilbert Saboya, i de Turisme i Comerç, Francesc Camp.\nLa jornada empresarial s’ha inaugurat amb el discurs del ministre d’Afers Exteriors, Gilbert Saboya, que ha donat la benvinguda als participants. El ministre ha recordat les bones relacions institucionals entre ambdós països, i com s’han enfortit en els darrers anys. A més, ha indicat que la intenció és que puguin incrementar-se els intercanvis comercials entre ambdós països.\nTal com ha recordat el ministre Saboya, les importacions procedents de la Xina ja suposen el 4% del total d’importacions a Andorra, superant els 40 milions d’euros.\nDe fet, la intenció de les reunions celebrades aquest divendres és que les empreses estrangeres participants puguin conèixer el país, els seus atractius, i també empresaris del país que els puguin ajudar o amb qui puguin establir sinèrgies.\nÉs en aquest marc que el ministre de Turisme i Comerç, Francesc Camp, ha fet una exposició on ha presentat el país a la delegació visitant i ha assenyalat les particularitats i els esforços realitzats en el marc de la iniciativa Actua per a la diversificació econòmica.\nL’ambaixador xinès, Lyu Fan, ha manifestat la seva satisfacció per poder visitar el Principat i per participar en la jornada empresarial, així com per “sentir l’esperit festiu” que impregna el país amb la celebració dels esdeveniments amb motiu de l’any nou xinès.