En Lorenzo arrossega un cassó que li dificulta portar una vida com els altres.... però trobarà una persona extraordinària que li ajudarà a portar millor el seu cassó.\nInteressant per treballar la diversitat i per reflexionar sobre com d’extraordinaris podem arribar a ser els i les mestres, encara que ningú ens ho digui.\nPublicat per mercè gaja a 21:01 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: diversitat, educació, llibres\nCONCURS DE MEMORITZACIÓ DE POESIES\nAprofitant les dates literàries que vivim us proposo una activitat que a mi m'ha donat molt bon resultat els dos anys que l'he fet. Es tracta d'un concurs de memorització de poesies que els motiva moltíssim i que els prepara per escriure els textos que després presenten als Jocs Florals del centre en la categoria "Llengua catalana a l'Aula d'Acollida" creada especialment per ells.\nAquest any fins i tot s'han atrevit a recitar en públic davant de tots els companys de 1r d'ESO a Batxillerat, de memòria i sols amb micro a l'escenari. Tot un èxit amb aclamacions i aplaudiments que els han fet sentir molt bé i molt acollits.\nQuan estan amb el concurs no cal dir-los que es posin a treballar i no troben el moment de plegar (jajaja, fantàstic!). Fins i tot cantem els poemes que tenen música.\nLes poesies les trec del llibre "Poemes per a petits i grans" (de molts autors) i l'any passat vaig fer una tria d'animals i enguany del temps, la primavera i les flors, en diferents mides i enganxats sobre un full de color i plastificat. Cada poema té una puntuació entre 3 i 20 punts depenent de la llargària i la dificultat.\nSeguim estrictament les normes del concurs, que no són poques (us les adjunto).\nFaig dues categories segons l’origen del alumnes i el temps que fa que estan aquí, així tots participen amb els mateixos poemes i puntuacions sense greuges comparatius.\nPotser no és una activitat “innovadora”, però a mi em dona tantes satisfaccions a l’aula que us la recomano.\nPerquè veieu com ho fem us adjunto l’explicació i bases del concurs.\nDurant el mes d’abril haureu de llegir i memoritzar el màxim de poesies, per recitar-les a tota la classe i guanyar punts (només si se sap el text i s’entona correctament).\nEl 30 d’abril farem el recompte de punts i sabrem qui són els guanyadors. Hi haurà premis.\nAquesta activitat només es podrà fer a l’arribar a classe, quan s’acabi la feina programada o quan la professora ho consideri oportú.\n- Triar una poesia de la selecció que s’ha fet pel concurs i dir a la professora que l’anoti a la llista de control.\n- Llegir la poesia un mínim de dues vegades.\n- Copiar-la a la llibreta.\n- Subratllar les paraules desconegudes i buscar-les al diccionari (traducció o definició segons convingui) o preguntar a la professora.\n- Tornar a llegir la poesia en veu alta assajant la pronunciació i l’entonació, si cal, demanar a la professora que us ajudi a expressar-la correctament.\n- Memoritzar. Demanar a un company que l’escolti. Fer rectificacions en la pronunciació i l’entonació.\n- Quan s’està segur que se sap bé, es recita primer a la professora i després a tot el grup. Mai es podrà recitar una poesia el mateix dia que s’ha triat. Haurà de passar com a mínim 24 hores (o una nit).\n- Sumar punts, només si ha estat correcte tant en el text com en l’entonació. Els punts de cada poesia estan anotats a l’anvers de la mateixa. La puntuació correspon a la dificultat i extensió del poema.\n- S’anotaran els punts en una graella creada a tal efecte que estarà situada en lloc visible per tothom (només ho podrà fer la professora).\nCategories: groc= alumnes castellano-parlants\nblau= alumnes no castellano-parlants\nPremis: hi haurà 2 premis per cada categoria.\nPublicat per mercè gaja a 23:27 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: acollida nouvinguts, expressió oral, institut, tradicions\nMón Llibre. Festa del llibre\nEls dies 17 i 18 d’abril se celebra Món Llibre, un festival de literatura, adreçat a nens i nenes de fins a 12 anys que va néixer el 2005, en el marc de l’Any del Llibre i la Lectura i que, pel seu format i plantejament, és únic a Europa. Món Llibre és una gran festa necessària i esperada, de format singular, que sol reunir en un cap de setmana més de 12.000 persones i més de 40 editorials.\nNo es tracta d’una fira amb sentit comercial, sinó d’una veritable festa en honor al llibre; una manera d’ensenyar als nens i a les famílies que es pot llegir de moltes maneres, i que podem gaudir junts de la lectura.\nPodem trobar diversos espais per compartir un conte o un llibre amb els nostres fills: una biblioteca fantàstica, un pati amb tendes de campanya i hamaques, pujant a una torre a llegir en veu alta, veient espectacles literaris, contacontes, presentacions, …i podem bescanviar contes i fer poesia o il·lustració. Hi ha un espai per nadons i un altre pels més grans de 9 anys.\nPublicat per mercè gaja a 18:26 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: contes, il·lustració, llibres\n365 contes - El molinet\nFa temps que no tinc temps de fer cap entrada al blog. I no és que no tingui coses per publicar, però és que la feina em sobrepassa.\nAra, però, he trobat un foradet per poder anunciar que m'han publicat un conte al blog 365 contes. Es diu El molinet i és una "reducció", al més pur estil ferranadrianenc, d'un conte que vaig escriure fa temps per la meva amiga Marta Berrocal. La reducció ha estat deixar-lo en 365 paraules justes. Potser era millor (per més llarg) l'original, però les condicions del blog eren aquestes, i me'n alegro, perquè així me l'han acceptat.\nEs dona la circumstància que el blog ha estat premiat com la millor iniciativa blogaire del 2009 i que els contes es publicaran en paper quan s'arribi als 365 contes.\nSi algú el vol llegir és el nº 310 del blog : http://365contes.blogspot.com/\nPublicat per mercè gaja a 22:47 1 comentari:\nEL DRAC amb so\nHe penjat la presentació del conte EL DRAC, un altre conte al Google Docs a veure si així per fi es pot sentir. Cliqueu l'enllaç i després d'obrir-se, cliqueu "Descarrega" a dalt a l'esquerra, i un cop al power point anar a "veure presentació". Ah! i engegueu els altaveus:\nPublicat per mercè gaja a 1:05 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: acollida nouvinguts, TIC


Eines per a una ciència paritària\nExisteixen múltiples cercadors d'expertes per promoure la paritat en els esdeveniments científics\nL’Associació Catalana de Comunicació Científica (ACCC) donarà suport a la iniciativa de l’Associació Espanyola de Comunicació Científica (AECC) que promou la igualtat de gènere en els esdeveniments científics posant a l’abast d’empreses i altres entitats un seguit d’eines per incloure dones científiques en els seus esdeveniments.\nTot i que les dones tenen accés a carreres científiques i estan acadèmicament qualificades per avançar en aquest àmbit, el nombre de dones que arriba a exercir càrrecs de lideratge segueix sent visiblement més baix que el d’homes. Existeixen molts i complexos factors que contribueixen a aquesta realitat, com els estereotips de gènere a què s’enfronten les nenes, la càrrega domèstica i familiar que suporta la dona, el biaix de gènere en els processos de contractació o fins i tot la resistència a autopromocionar-se.\nAixí doncs, és necessari impulsar accions que donin visibilitat a la dona científica i facin canviar estereotips de gènere per tal de fomentar vocacions científiques entre les joves i incloure la perspectiva del gènere femení en l’àmbit de la investigació.\nEl 31 de maig, la Junta Directiva de l’Associació Espanyola de Comunicació Científica (AECC) va comunicar que només participaria en esdeveniments que comptin, com a mínim, amb un 40% de dones. Aquest protocol es durà a terme en cas que hi hagi cinc o més participants. En cas que l’esdeveniment compti només amb tres o quatre persones, hi haurà d’haver, almenys, una dona. L’objectiu d’aquesta iniciativa és reforçar la igualtat de gènere en l’àmbit de la comunicació científica.\nL’ACCC ha aprovat donar suport a aquesta iniciativa oferint eines perquè les empreses, institucions i altres actors del panorama cultural puguin comptar amb la presència de dones científiques en els seus esdeveniments. És per això que a través d’aquest comunicat, l’ACCC posa a l’abast d’empreses i altres entitats una sèrie de recursos per facilitar el contacte amb científiques.\nGuies per a una comunicació amb perspectiva de gènere\nCom comunicar amb perspectiva de gènere\nL'Institut Català de les Dones proporciona les següents pautes per entendre perquè és necessari comunicar amb perspectiva de gènere: “Comunicar amb perspectiva de gènere requereix entendre com els nostres discursos perpetuen la ideologia patriarcal d'una societat que legitima la posició del grup dominant sobre el grup subaltern, identificats clarament com a homes i dones, respectivament. Per entendre i canviar la comunicació hem d'abordar com està construïda la nostra societat sota determinats conceptes que sustenten el sexisme: patriarcat, androcentrisme i masclisme, i els conceptes que ens donen una base legal per canviar-lo: el principi d'igualtat, no discriminació i gender mainstreaming (la transversalització de gènere)”.\nManual sobre la incorporació de la perspectiva de gènere i mesures d'igualtat per a entitats\nEl Centre per a la Igualtat i Recursos per a les Dones (CIRD) posa a disposició un manual en què es debaten les següents qüestions amb perspectiva de gènere: "Quins indicadors hem de tenir en compte per dissenyar projectes amb perspectiva de gènere? Com fer una autodiagnosi per identificar com a entitat els nostres punts forts i dèbils en aquest àmbit? Quines fases hem de seguir per elaborar un pla d'igualtat? I un protocol per abordar l'assetjament sexual? Com una organització pot fomentar l'apoderament de les dones?"\nEl Cercador d’Expertes és una iniciativa de l’Institut Català de les Dones per visibilitzar el talent femení i les aportacions de les dones en tots els àmbits professionals i de coneixement, i, especialment, en aquells espais on tradicionalment no hi ha hagut presència femenina. Actualment, la iniciativa recull la informació de més de 490 professionals de diferents àmbits temàtics. El cercador permet realitzar una cerca d’acord amb la professió, el camp d'expertesa i la demarcació de l'experta.\nAssociació de Dones Investigadores i Tecnòlogues de Catalunya\nL’associació AMIT compta amb 465 persones associades, de les quals un 16% son a Catalunya. Des de l’associació es defensa la igualtat d’oportunitats en l’activitat investigadora, en la promoció professional i en la participació en la presa de decisions.\nCercadors de les universitats\nLa majoria de les universitats disposen d’una base de dades amb les persones dedicades a la recerca de les seves institucions. Aquestes eines permeten establir un contacte directe amb el personal docent i investigador de cadascuna. En aquest cas, la tasca també es pot canalitzar a través del departament de comunicació i divulgació de cada universitat.\nCercadors universitaris amb perspectiva de gènere\nEn aquest cercador hi trobareu el professorat de la URV que treballa en temes relacionats amb el gènere des de diversos àmbits de coneixement.\nLlistat de dones i professores de la Universitat de les Illes Balears expertes en gènere i feminisme o que en les seves disciplines específiques apliquen la perspectiva de gènere.\nTens alguna referència més? Creus que caldria afegir alguna altra font? Des de l’Associació Catalana de Comunicació Científica estem convençuts que la igualtat de gènere és un compromís col·lectiu. Així que, si tens qualsevol aportació a fer sobre aquest debat, no dubtis en contactar-nos escrivint a comunicacio492393919@1628317473accc.cat.\nRambla de Catalunya, 10 1er - 08007 Barcelona - Tel: 933171920 - info1245574510@1541579110accc.cat


Crítica: 'Carta al pare', Franz Kafka\nUna carta al pare que el pare no va llegir mai (per sort)\nAquesta obra recull els retrets que Kafka li feia al seu progenitor, a qui culpava de moltes de les seves frustracions de la vida\nPodríem dir que les obres literàries que retraten la relació d’un autor o una autora amb el seu pare o la seva mare conformen tot un subgènere. En els darrers mesos s’han publicat diverses novetats centrades precisament en aquest tema. Llegir aquesta mena de literatura és una bona oportunitat per reflexionar sobre la nostra pròpia relació amb els nostres pares, figures que estimem però que sovint hem tractat de manera injusta o massa exigent. Angle Editorial acaba de publicar una nova edició de la Carta al pare de Franz Kafka, amb traducció de Joan Ferrarons, una obra que en castellà es pot trobar a Debolsillo amb traducció de Joan Parra. Trobo que aquesta Carta al pare mai no perd vigència, no només perquè Kafka és un autor universal, sinó també perquè considero que el text mostra perfectament un tipus de relació pare-fill que ens pot ajudar a entendre moltes coses sobre els conflictes familiars.\nLa figura del pare de Franz Kafka, Hermann, no ha sortit ben parada si tenim en compte el que s’ha escrit sobre ell. Hermann és com una mena d’ombra perversa que sobrevola obres com El procés o La metamorfosi, protagonitzades per personatges que són víctimes d’una gran injustícia: en la primera, Josep K. es veu detingut i immers en una causa penal sense saber-ne el motiu; en la segona, Gregor Samsa es lleva un dia convertit en una bestiola, una mena de càstig de la natura per no poder satisfer les expectatives que la societat té d’ell. En realitat, les interpretacions que s’han donat a les novel·les de Kafka són diverses, però el pare sempre està al darrere de moltes d’elles. Ara bé, aquesta Carta al pare és un escrit cru i directe de Franz, carregat de retrets, una mena d’exorcisme amb voluntat de treure’s un pes de sobre per poder portar una vida, i una mort, més lleugeres. Ara bé, la carta no va arribar mai a Hermann i tampoc està clar que Franz volgués que ell la llegís. Com diu Jordi Llovet al pròleg de l’edició en castellà, «la carta no estava pensada per ser llegida, sinó simplement amb la intenció de ser escrita» i, «per sort per al fill», el pare no la va llegir mai.\nDiversos crítics, entre ells Llovet, coincideixen que Franz exagera amb el seu victimisme i amb el seu ressentiment cap al pare. El fill culpa al seu progenitor de totes les seves frustracions, fins i tot en el terreny amorós, i creu que és per ell que arrossega un sentiment de culpa tan gran que no el deixa viure. Però, com diu Llovet, «una cosa és considerar el pare com a mesura de totes les coses, i una altra molt diferent inventar la metàfora segons la qual les dimensions del pare són tan absolutes que es converteixen en un mapamundi en el qual el fill gairebé té espai per sobreviure.» És a dir, ningú li nega a Franz que el pare fos una figura exigent, que a vegades el tractés amb certa indiferència o bel·ligerància, però això no converteix el pare en una mena d’entitat totpoderosa capaç de blocar qualsevol camí que volgués emprendre el fill, en el terreny que fos. Encara que no podem saber amb exactitud quins dels retrets que Franz fa en aquesta carta són fruit de la veritat o de l’exageració, sí que podem acceptar que en el cap del fill la figura del pare era molt més incòmoda i dolorosa que el que passava en realitat. I aquest és un dels aspectes que em semblen més interessants de la vida de Kafka en general i d’aquest escrit en particular.\nDic això perquè crec que la Carta al pare no és només una obra literària, sinó també una obra molt reveladora en el terreny de la psicologia. Moltes de les persones que tenen una mala relació amb els seus pares, fruit de situacions del passat, acumulen d’adults frustracions que relacionen amb els seus progenitors i que, en realitat, no hi tenen res a veure o, almenys, només hi tenen relació de manera molt indirecta i llunyana. O, dit d’una altra manera, si hi ha alguna relació és perquè el subjecte vol que n’hi hagi. A vegades, vivències que ens han ferit es van fent més gran en la nostra ment i amb els anys les veiem com a grans traumes quan, en el fons, si som capaços d’analitzar-les de manera aïllada, veurem que no n’hi ha per tant. Això no vol dir que aquestes males experiències no hagin existit, sinó que, en no haver-les tractat en el seu moment, s’han fet grans dintre nostre i ocupen més espai del que deurien. Tot això, en suma, va relacionat amb el fet que sovint els fills fem pagar cars els errors o les males actituds dels pares i durant molt de temps.\nDiu Kafka: «Si us plau, pare, entén-me bé: totes aquestes coses, per si mateixes, són del tot insignificants; el que les feia devastadores per a mi era el fet que tu mateix, la persona el criteri del qual era per a mi absolutament definitiu, no complissis amb els mandats que imposaves.» Aquesta sensació d’injustícia provinent dels pares, les primeres autoritats en la nostra vida, deixen petjada, ens fan sentir desprotegits de petits i, si es produeixen de manera continuada, poden ser la causa d’algunes frustracions en la vida adulta de moltes persones. Els pares són models per als fills, però també són éssers humans fal·libles i injustos. Com a fills no hem de negar el dolor que ens han provocat, però tampoc treure’l de context ni fer-lo créixer amb el temps. Jo mateix m’he vist retratat en algunes de les queixes de Franz Kafka, i m’atreviria a dir que fins i tot encara arrossego cert rancor pel tracte que em van donar els meus pares en algun moment de la meva vida. En canvi, gràcies a aquesta Carta al pare, ens podem adonar que hem de ser capaços de sobreposar-nos i viure amb la llibertat que ens ofereix la vida adulta; també que el rancor que podem sentir cap als nostres pares pot ser molt més gran ara que quan vam viure aquelles situacions injustes.\nSovint es diu en psicologia que no podem canviar les vivències que ens toquen però sí la manera com les gestionem emocionalment. Podríem dir que Kafka les va gestionar, segurament, d’una manera molt més dramàtica del que la realitat li oferia. Potser fins i tot va posar al mateix carro coses que no lligaven entre elles, però el dolor és de cadascú i quan t’atrapa, t’atrapa fort. Sigui com sigui, crec que aquesta Carta també hauria de ser llegida per pares i mares, per entendre que coses que es fan sense pensar poden tenir unes conseqüències emocionals difícils per als fills. Diu Kafka: «mai no he pogut comprendre la teva absoluta insensibilitat davant el dolor i la vergonya que em podien causar les teves paraules i les teves opinions; era com si desconeguessis per complet el poder que tenies.» I això és clau: fer ús del poder que un pare té sobre un fill, però desconèixer les conseqüències d’aplicar-lo. En definitiva, aquesta Carta al pare és una joia per moltes raons. M’ha impressionat més del que m’esperava i m’ha ajudat a tenir una vida una mica menys kafkiana.\nAngle EditorialCondició humanaConflictes familiarsCrisi existencialDebolsilloFatalismeFranz KafkaLiteratura txecaManel Haro\nPublicat per\tRedacció\t- juny 16, 2020


Impulsar els esforços mundials per reduir l’impacte dels desastres: la Comissió traça el camí per a l’acció de la UE - EU Reporter\nQuina és l'acció?\nAvui (8 d'abril) la Comissió Europea exposa la seva visió principal sobre com la Unió Europea hauria de contribuir als esforços mundials per reduir l'impacte dels desastres.\nLa Comissió ha adoptat una Comunicació sobre el Marc d’acció d’Hyogo posterior al 2015: la gestió dels riscos per aconseguir la resistència. Aquest document és la base de les properes discussions entre els estats membres, el Parlament Europeu i altres parts interessades que treballaran en una posició comuna de la UE per a les negociacions globals a nivell de les Nacions Unides. Aquestes converses se centraran en la manera de mitigar l’impacte de desastres naturals i causats per l’home i construir un nou marc per reduir el risc de desastres: l’anomenat Marc d’acció Hyogo posterior al 2015.\nDurant els darrers anys, els desastres augmenten tant en freqüència com en intensitat i és probable que aquesta tendència continuï. Tots els països són vulnerables: els països en desenvolupament pateixen més vides mentre que els països desenvolupats suporten costos econòmics més elevats. Només a la UE, els desastres naturals han causat més de 80,000 morts i 95 milions d’euros en pèrdues econòmiques durant l’última dècada.\nPer fer front a aquestes alarmants tendències, són imprescindibles les polítiques de prevenció i gestió de riscos. Un marc d’acció Hyogo renovat després de 2015 és una oportunitat significativa per avançar en la gestió del risc de desastres a tot el món.\nLa Comissió Europea ha elaborat les recomanacions basades en els èxits passats en la gestió del risc de desastres d’una sèrie de polítiques de la UE, incloses protecció civil, protecció del medi ambient, seguretat interna, adaptació al canvi climàtic, salut, investigació i innovació i acció exterior. Aquests èxits són una contribució important de la UE per construir una política coherent sobre la gestió del risc de desastres a nivell europeu i internacional.\nQuè és el marc d’acció Hyogo?\nEl marc d'acció de Hyogo (HFA) "Construir la resiliència de les nacions i les comunitats davant els desastres" és un pla decennal adoptat per 168 estats membres de l'ONU que es van comprometre voluntàriament a treballar en cinc prioritats d'acció amb l'objectiu de fer el món més segur de perills naturals i per millorar la resistència als desastres. Adoptat el 2005, l'HFA caducarà el 2015. S'està duent a terme un ampli procés de consulta per configurar el marc posterior a 2015 per a la reducció del risc de desastres.\nQuines són les propostes clau de la Comissió?\n1. Més transparència i millor governança del nou marc d’acció Hyogo posterior al 2015\nLa Comissió Europea suggereix normes de governança, revisions periòdiques entre iguals i la recopilació i compartició de dades comparables a nivell mundial sobre pèrdues i perills de desastres.\n2. Centreu-vos en els resultats\nLa Comissió Europea proposa la introducció d'objectius i accions mesurables per reduir els riscos de desastres.\n3. Les mesures de reducció del risc de desastres haurien de contribuir a un creixement sostenible i intel·ligent\nTotes les grans infraestructures i projectes han de ser sensibles al risc i resistents al clima i als desastres.\nCal fomentar encara més tecnologies i instruments innovadors per donar suport a la gestió de desastres (sistemes d’alerta precoç, infraestructures i edificis resistents, infraestructures ecològiques, comunicació de riscos, etc.) per tal de conduir a augmentar les oportunitats de negoci i contribuir al creixement ecològic.\n4. Atenció especial als més vulnerables\nLa Comissió també espera que el nou marc d’acció d’Hyogo sigui més sensible al gènere i s’adreça a grups vulnerables com nens, persones grans, persones amb discapacitat, persones sense llar i pobres. S'ha de prestar una atenció especial a la construcció de la resiliència en tots els entorns urbans i rurals vulnerables, així com a les zones costaneres.\nA més dels riscos naturals, un marc internacional complet també hauria de tractar els conflictes i altres formes de violència i la fragilitat de l’estat, així com els riscos tecnològics, la inseguretat alimentària i nutricional i les epidèmies.\nQuins són alguns dels principals èxits relacionats amb la gestió del risc de desastres a la UE en els darrers anys?\nLes mesures de prevenció i gestió de riscos s’han integrat en una sèrie de polítiques i instruments financers clau de la UE (és a dir, adaptació al canvi climàtic, política de cohesió, transport i energia, investigació i innovació, amenaces transfrontereres per a la salut, avaluació d’impacte ambiental i altres);\nla Comissió ha preparat una primera visió transversal dels riscos a la UE i ha llançat una iniciativa amb els estats membres per cartografiar els riscos i compartir informació sobre ells. Els estats membres han de produir avaluacions de riscos nacionals de múltiples riscos a finals del 2015;\ns’ha millorat la disponibilitat, l’accessibilitat, l’ús compartit i la comparabilitat de les dades, incloent el treball en curs amb els estats membres i els socis internacionals per establir normes i protocols europeus per registrar les pèrdues de desastres;\ns'estan explorant maneres d'utilitzar eficaçment les assegurances com a incentiu per a la sensibilització, prevenció i mitigació del risc, i;\nuna major preparació per a la resposta a través del desenvolupament d’un conjunt voluntari de capacitats de resposta al desastre compromeses prèviament, una millor planificació de la resposta, una xarxa d’entrenament i una cooperació reforçada entre les autoritats en el camp de la formació i els exercicis, reforçament dels sistemes d’alerta primerenca.\nQuè fa la UE per augmentar la resistència i la reducció del risc de desastres als països en desenvolupament?\nLa reducció de la vulnerabilitat i la consolidació de la resistència de les poblacions en risc són requisits previs per a la reducció de la pobresa i el desenvolupament sostenible. Per això, la UE es compromet a invertir en aquestes prioritats. La gestió del risc ja forma part de tots els programes d’ajuda humanitària i d’assistència al desenvolupament de la UE i esdevindrà un component encara més integral en el futur.\nJa s’estan produint progressos significatius. Tres iniciatives recents de la UE SHARE ("Donar suport a la resistència de la Banya d'Àfrica"), AGIR (l'Aliança Global per a la Resiliència a la regió del Sahel) i l'Aliança Global per al Canvi Climàtic (GCCA) ja contribueixen a construir la resistència d'alguns dels països més comunitats vulnerables.\nEl programa de preparació per a desastres (DIPECHO) de la Comissió Europea finança projectes basats en mesures preparatòries senzilles que posen èmfasi en la formació, la creació de capacitats, la sensibilització i els sistemes d’alerta primerenca de les comunitats locals de tot el món. DIPECHO s’ha demostrat extremadament eficaç per limitar els danys i salvar vides quan es produeixen sobtadament perills.\nLes idees presentades en aquesta Comunicació seran la base d’un nou diàleg amb els estats membres, el Parlament Europeu, el Comitè de les Regions, el Comitè Econòmic i Social Europeu i altres parts interessades (societat civil, acadèmia, sector privat), així com internacionals. socis i el sistema de les Nacions Unides.\nEls resultats d’aquest diàleg s’alimentaran en el procés preparatori de la Conferència Mundial sobre Reducció de Riscos de Desastres (Cimera de Sendai) prevista per al març de 2015 i de les dues reunions del Comitè Preparatori a l’ONU que tindran lloc els dies 14-15 de juliol i 17-18 Novembre de 2014 a Ginebra.\nFull informatiu sobre la reducció del risc de desastres (DRR)\nFull informatiu sobre la gestió del risc de desastres\nTemes relacionats:la reducció del risc de desastressistemes d’alerta primerencadestacat-Imatge completaInfraestructura VerdaMarc d’acció Hyogo posterior al 2015infraestructures i edificis resistentscomunicació de riscos\nComissió Europea advoca per normes estrictes per regular avions civils\nLes organitzacions internacionals poden jugar un paper crucial en la promoció de #ICT per a la recuperació econòmica: #Huawei\nLes organitzacions multilaterals internacionals tenen un paper crucial a jugar en la promoció de les tecnologies de les TIC, per ajudar les economies europees i mundials a recuperar-se de la crisi Covid-19, va dir el representant principal de Huawei a les institucions de la UE, Abraham Liu, durant un debat en línia.\n“Huawei ha demostrat coneixements i dedicació durant els darrers mesos xarxes 5G amb operadors de telecomunicacions a Internet hospitalsproveint solucions tecnològiques per a telemedicina i per a procediments de control de pandèmia", Va dir Abraham Liu durant el debat "Transició econòmica a la nova normalitat: com poden les organitzacions internacionals ajudar a les economies europees a recuperar", organitzat per The Brussels Times. “També s’utilitzen les tecnologies 5G i AI desenvolupament de vacunes i han jugat un paper clau en l’anàlisi quantitativa de dades mèdiques fiables. La nostra tecnologia també s’ha aplicat amb èxit a la gestió Reobertura del sector públic i privat", Va subratllar Abraham Liu.\n"El procés d'innovació no s'atura en cap frontera geogràfica definida", va afegir Liu. “El Horitzó Europa El programa de recerca, innovació i ciència 2021-2027 és un instrument clau de política que pot tenir un paper important en l’acceleració de la competitivitat econòmica a Europa, en la consecució de l’acord verd de la UE i en l’afrontament dels objectius de desenvolupament sostenible de les Nacions Unides. "\nA mesura que els bloqueigs augmenten amb precaució a tot Europa, l’atenció col·lectiva es centra en el que poden fer els actors clau per ajudar a recuperar l’economia. El debat d’avui, moderat per Digital Storyteller Dan Sobovitz i el periodista The Brussels Times Pauline Bock, es va preguntar com es pot compartir en el futur la bona pràctica que s'ha posat en pràctica durant la pandèmia, per garantir un progrés segur fins a una renovada prosperitat econòmica a Europa.\nRepresentants d’alt nivell de la República Unió Internacional de Telecomunicacions (UIT), Fòrum Econòmic Mundial (WEF), Organització de les Nacions Unides per al Desenvolupament Industrial (ONUDI) i la Presidència croata del Consell de la UE va participar al seminari.\nPrograma Aprenent ON\nUn altre bon exemple de la col·laboració de Huawei amb organitzacions internacionals és el que hi ha Programa Aprenent ON per prevenir la interrupció de l’educació durant la pandèmia. En col·laboració amb la UNESCO i les escoles i col·legis associats, Learn ON ha ofert un sistema d’educació a distància en línia per donar suport a prop de 50,000 estudiants i els seus professors.\nEl programa continua la resta del 2020 amb més de 100 cursos en línia Train the Trainer (TTT), amb 1,500 professors, i l’obertura de més de 130 cursos massius en línia oberts (MOOC) que cobreixen camps tecnològics avançats com ara AI, Big Data, 5G i IoT, finançats per un Fons d’Incentiu per al Desenvolupament de les Acadèmies ICT Huawei (ADIF) de 4.6 milions d’euros.\nUna crisi política que ha paralitzat Macedònia des de fa dos anys està caient en una disputa ètnica, amb els nacionalistes sortir als carrers a través d'una sèrie de demandes dels albanesos del país.\nLa qüestió semblava estar tancat després de 2001 quan, després de set mesos insurgència ètnica albanesa que va deixar més de 100 persones mortes, un acord de pau proporcionen més drets per a la minoria.\nAlbanesos representen al voltant d'una quarta part de dos milions de persones de Macedònia.\nPerò un punt mort després d'elecció anticipada de desembre de part d'un acord intervingut per la Unió Europea dirigida a resoldre problemes de llarga execució polítics, ha amenaçat de tornar a despertar els dimonis a l'exrepública iugoslava.\nLa crisi va esclatar a 2015 quan l'oposició socialdemòcrates (SDSM) i el governant partit nacionalista conservador VMRO-DPMNE van intercanviar acusacions de corrupció i les escoltes telefòniques.\nUn conflicte aferrissat es va produir entre les dues parts predominantment eslaus, que manca de qualsevol connotació ètnica i vigilada per partits albanesos més petits, dividits.\nEls partits polítics de Macedònia van acordar ahir (31 agost) per celebrar eleccions parlamentàries anticipades a 11 de desembre en un pas per resoldre la crisi 18 mesos de durada per un escàndol d'escoltes telefòniques.\nL'elecció va canviar tot - però no en la forma en què la UE esperava. Les enquestes van donar cap majoria clara, amb els conservadors que prenen només dos més seients que SDSM. Els grups albanesos van sorgir en el paper dels designadors de càrrecs.\nDesprés de diverses reunions al llarg de la frontera a l'oficina del primer ministre d'Albània, Edi Rama, aquests grups es van assentar les seves diferències i crear una plataforma conjunta, en particular exigint que la seva llengua es concedirà un estatut oficial a tot Macedònia.\nEn una carta enviada al president del Consell, Donald Tusk, abans de la cimera de març 9 10-UE, president de Macedònia, Gjorge Ivanov adverteix contra intents de les potències occidentals per imposar al seu país una plataforma política ", escrit a Tirana".\nEn l'actualitat, l'idioma oficial és només en les zones on els albanesos constitueixen més de 20% de la població, en línia amb l'acord de pau 2001.\nSoscavar la sobirania de Macedònia?\nLes demandes d'Albània van ser acceptades pel líder SDSM Zoran Zaev, en un intent per arribar al poder després de 10 anys de govern del líder conservador Nikola Gruevski, el seu arxienemic.\nEl líder dels socialdemòcrates de Macedònia va dir ahir (23 de febrer) s'espera que sigui capaç de formar un nou govern al març, després d'haver arribat a un acord amb el partit més gran d'Albània sobre una llei còpies d'un ús més ampli de la seva llengua al país.\nPerò en 1 març, el president Gjorge Ivanov - un aliat de Gruevski - es va negar a donar Zaev un mandat per formar un govern, dient que la plataforma d'Albània soscavada "sobirania de Macedònia, la integritat territorial i la independència."\nLa mesura va ser denunciat ràpidament per l'oposició com un "cop d'Estat" i condemnat tant pels Estats Units i la Unió Europea, que aspira a entrar a Macedònia.\nLa crisi política de Macedònia es va aprofundir ahir (1 de març) com a líder de l'oposició va acusar el president Zoran Zaev Gjorge Ivanov de fomentar un "cop d'Estat" al negar-se a donar-li el mandat per formar un govern.\nMilers de macedonis d'acord amb el president i des de llavors han sortit als carrers, corejant consignes patriòtiques i cridant a la unitat del país per ser preservat.\nEls manifestants, majoritàriament homes i dones de mitjana edat que agiten la bandera nacional vermella i groga, tenen por a les demandes d'Albània conduiran a la "federalització" i el potencial de ruptura del petit país.\n"No hi ha fi a les demandes dels albanesos ètnics. Pas a pas, hi haurà una Gran Albània i Macedònia no ", va dir Lidija Vasiliev, un dissenyador de moda de Skopje, que és un habitual en les protestes.\n"Aquesta és la nostra terra, no tenim una altra", va dir el conegut cantant Kaliopi Bukle en una manifestació.\nRússia ha donat suport als manifestants i ha denunciat Tirana, acusant-lo d'actuar amb "el mapa de l'anomenada Gran Albània" en ment. autoritats d'Albània neguen enèrgicament l'acusació.\nRússia va acusar Albània, l'OTAN i la Unió Europea ahir (2 de març) de tractar d'imposar un govern pro-albanesa a Macedònia, que se subjecta per la crisi política.\nA part de Macedònia, hi ha minories d'ètnia albanesa a Montenegro, Grècia i el sud de Sèrbia. A Kosovo, a la frontera amb Macedònia, que representen al voltant del 90% de la població.\nAlbània, un sòlid aliat de l'OTAN, ha defensat el seu paper.\nPer estar preocupat per "la situació dels albanesos més enllà de les nostres fronteres és una obligació constitucional", el canceller Ditmir Bushati a l'AFP.\nI l'escriptura a Facebook, el primer ministre d'Albània va dir "no és l'idioma de l'enemic, sinó d'un poble constitutius de Macedònia".\n"Sense Albània, Macedònia no existeix", ha afegit, en una postura que té el suport unànime a Albània.\nPerò per l'analista independent de Sèrbia, Aleksandar Popov, aquesta "plataforma pa-albanesa" negociat a Tirana és "perillós" per als Balcans.\n"Ja hi ha protestes i una escalada és possible, fins i tot un conflicte", va dir.\nAlbània és en crisi política, amb l'oposició de boicotejar el parlament.\nlíder de l'oposició d'Albània va anunciar un boicot del parlament ahir (22 de febrer), desafiant a una apel·lació de la Unió Europea de no pertorbar l'aprovació parlamentària de les reformes judicials vitals d'iniciar negociacions d'adhesió a la UE.\nPrincipis de la setmana passada, còctels molotov van ser llançats en un edifici a la ciutat macedònia sud de Bitola, on l'alfabet d'Albània es va estandarditzar en 1908.\n"No necessitem aquest tipus d'incidents", va dir Nuser Arslani, com Tirana va instar els albanesos de Macedònia "no caure en el parany de les provocacions".\nAli Ahmeti, un ex líder rebel i ara cap del principal partit albanès a Macedònia, DUI, ha demanat "moderació" per tal d'evitar el "conflicte ètnic".\nPer als analistes, només les noves eleccions o una àmplia coalició de govern pot aturar l'espiral - dues opcions que per ara són hipotètiques.\nAvui (20 febrer) Comissionat d'Ajuda Humanitària i Gestió de Crisi Christos Stylianides ha anunciat un finançament addicional per a les persones afectades pel conflicte a l'est d'Ucraïna durant la seva visita al país.\nAvui comissari d'Ajuda Humanitària i Gestió de Crisis Christos Stylianides ha anunciat un finançament addicional per a les persones afectades pel conflicte a l'est d'Ucraïna durant la seva visita al país.\n"L’escalada recent de la violència a l’est d’Ucraïna i el seu impacte sobre la població civil preocupen molt. Avui aquí a Bakhmut, vull dir-li al poble ucraïnès: no esteu sols. Cal ajudar tots els civils que ho necessiten, a banda i banda de la línia de contacte. El nostre nou paquet d'ajuda ajudarà els socis humanitaris a l'est d'Ucraïna a cobrir necessitats urgents mèdiques, d'abric, d'aigua i de sanejament. És crucial que l’ajuda arribi a totes les persones vulnerables afectades pel conflicte amb rapidesa, seguretat i imparcialitat," va dir el comissari Christos Stylianides.\nLa Comissió Europea proporciona ajuda humanitària a les comunitats més vulnerables, independentment de la zona del conflicte on visquin o hagin fugit. Al voltant del 50% de l’assistència humanitària de la Comissió es dirigeix a persones necessitades de zones no controlades pel govern.\nJuntament amb el finançament proporcionat directament pels Estats membres, la UE en el seu conjunt ha dirigit més de 399 milions de € en l'ajuda humanitària i la recuperació de les persones afectades pel conflicte des de principis de 2014.\nS'estima que 2.8 milions de persones es troben desplaçades i necessiten assistència humanitària a Ucraïna i els països veïns.\nLa complexa crisi a l'est d'Ucraïna té un impacte dramàtic en la població afectada i amb conseqüències negatives per als països veïns. El recent augment de la violència al Donbass mostra el conflicte està lluny de ser resolt. Els intensos combats en les rodalies de Adviivka en 29 5 gener-febrer té lloc a 17,000 residents sense aigua, electricitat i calefacció durant gairebé una setmana.\nDes del ressorgiment de la violència, la UE ha proporcionat suport a través dels seus socis humanitaris que estan lliurant la seva assistència als residents de Avdiivka i altres zones recentment afectades. L'ajuda al fet que inclou aigua potable, combustible, espelmes, torxes, matalassos, roba d'hivern, materials de construcció, medicaments i equips mèdics.\nLa Comissió també està ajudant els refugiats d'Ucraïna a Bielorússia i Rússia a través de les Societats Nacionals de la Creu Roja en els països respectius. Tota l'ajuda humanitària de la UE es basa únicament en les necessitats de les poblacions afectades.\nLes persones que viuen a les zones controlades no governamentals i en tots dos costats de la línia de contacte, els repatriats, els refugiats i les persones desplaçades internament (PDI) pateixen escassetat de productes essencials com aliments, medicines i atenció de la salut, articles domèstics bàsics, aigua potable i refugi . Els serveis bàsics no estan disponibles en totes les àrees, com a resultat de danys en els sistemes de subministrament d'infraestructura, xarxa d'electricitat i aigua i l'augment dels preus de mercat.\nL’ajuda humanitària de la UE es destina a les persones afectades pel conflicte, que viuen a les zones controlades no governamentals i a banda i banda de la línia de contacte amb els refugiats i les persones desplaçades internes que han fugit de les zones de conflicte, així com als retornats. L’ajuda humanitària de la UE es distribueix sovint en forma d’efectiu i vals, cosa que permet la màxima eficiència i preserva la dignitat de les persones afectades. Els destinataris poden comprar articles essencials a les botigues i mercats locals, donant així suport a l’economia local.\nAssistència humanitària de la UE a Ucraïna: http://ec.europa.eu/echo/files/aid/countries/factsheets/ukraine_en.pdf


Valverde té un maldecap a la davantera per rebre el Betis aquest diumenge - Diari de Girona\nValverde té un maldecap a la davantera per rebre el Betis aquest diumenge\nefe 21.08.2019 | 00:12\nValverde té un maldecap a la davantera per rebre el Betis aquest diumenge Diari de Girona\nEl Barcelona inicia el compte enrere per al partit de diumenge en el Camp Nou contra el Betis (21.00 h) esgotat per les baixes que se li comencen a amuntegar en atac, on dilluns a la nit es va saber l'última, la d'Ousmane Dembélé, qui estarà absent durant cinc setmanes.\nLa lesió de Dembélé portarà cua al Barcelona, perquè el jugador no es va sotmetre als paràmetres preventius que marca l'entitat en el cas d'iniciar-se unes molèsties. Tant és així que, com apuntava ahir en la seva edició electrònica del diari As, el jugador va donar allargues als serveis mèdics del club quan li van insistir en practicar-li una ecografia per veure l'abast de les molèsties que havia manifestat al tram final del partit contra l'Athlètic Club.\nSembla que el futbolista, que ja ha patit cinc lesions des que està al Barcelona, tenia tancat un viatge al Senegal el cap de setmana. Dilluns, es va presentar a l'entrenament i no va donar cap avís fins que en un rondo, segons As, es va resistir de la molèstia davant la incredulitat del tècnic Ernesto Valverde. De nit, i després d'unes proves, el Barcelona va anunciar que Dembélé patia un trencament fibril·lar al bíceps femoral de la cuixa esquerra, i que el deixaria de baixa durant cinc setmanes.\nA més de Dembélé, l'uruguaià Luis Suárez també causarà baixa per al partit contra el Betis, com ell mateix va anunciar dilluns a l'arribada a Barcelona després d'un viatge privat durant el cap de setmana. Aquestes dues absències, i el dubte de Messi, deixen molt tocada la davantera blaugrana.


Gruff Rhys | Ville à Dômat\nVida Festival: Super Furry Animals\n3 July, 2015 villeadomat\tLeave a comment\nEncara que no van arribar a separar oficialment, feia molt que no teníem notícies dels Super Furry Animals, així que ens entusiasma que vinguin a visitar-nos. Els gal·lesos es van prendre un temps sabàtic i encara que el seu carismàtic líder, en Gruff Rhys, ha estat especialment actiu i polifacètic últimament -imperdible la cinta guanyadora del In-Edit 2014, American Interior-,\nels rumors d’un possible retorn de la banda van despertar molta expectació.\nVindran a Vida amb un xou en què interpretaran els Greatest Hits dels seus nou àlbums d’estudi, així que estem ja desitjant escoltar els grans clàssics de rock psicodèlic dels de Cardiff en el Vida. A les 2 de la matinada a la masia d’en Cabanyes.\nGruff RhysSuper Furry AnimalsVida Festival\nL’interior d’Amèrica segons Gruff Rhys\nDesprés de la la projecció del documental “American Interior” avui a les 21 hores els organitzadors de l’In-Edit han gestionat un concert íntim a càrrec del seu protagonista Gruff Rhys. El també líder dels Super Furry Animals presentarà el seu nou disc American Interior. El film dirigit pel seu col·laborador habitual Dylan Goch, versa sobre la recerca per part del component de Superfurry Animals de John Evans, un avantpassat seu que abandonà la seva Gal·les natal per trobar una tribu de nadius americans que, suposadament, parlaven en gal:lès. Aquesta nit a la sala Razzmattazz.


Albert Castellanos - Reshaping Work\n– Llicenciat en Economia per la Universitat Pompeu Fabra (UPF)\n– Màster en Economia Pública per la Universitat de York (Gran Bretanya)\n– Mestrarge en Funció Directiva a l’Escola d’Administració Pública de Catalunya\n– El mes de gener del 2016 va ser nomenat director general de Promoció Econòmica, Competència i Regulació de la Generalitat de Catalunya.\n– El mes d’octubre del 2017 va ser nomenat secretari d’Hisenda de la Generalitat de Catalunya.\n– El mes de juny del 2018 va ser nomenat secretari general del Departament de la Vicepresidència i d’Economia i Hisenda de la Generalitat de Catalunya, càrrec que exerceix actualment.\n– Bona part de la seva trajectòria professional ha estat vinculada a la gestió pública. Destaca la seva experiència a la Generalitat de Catalunya (2006-2011) en els àmbits de la promoció econòmica, com a secretari executiu de l’agència ACC1Ó, i en polítiques de suport a la recerca com a director executiu de l’AGAUR.\nAmb anterioritat, la seva carrera havia estat dedicada fonamentalment a tasques de gestió dins de l’àmbit universitari a la Universitat de Barcelona (UB), que havia compatibilitzat amb la docència en economia com a professor associat a la Universitat Pompeu Fabra.


Obres de millora de l’entorn de l’equipament esportiu i infantil del barri del Mas Mascort\nDurant aquest mes de febrer han començat les obres de millora de l’entorn de l’equipament esportiu i infantil del Barri del Mas Mascort al carrer Bellcaire de Palafrugell.\nLes tasques consisteixen en la protecció de la pista esportiva instal·lant una tanca de quatre metres d’alçada; la construcció de diversos parterres enjardinats a la zona de l’aparcament contigu a la pista; la millora de la zona de jocs infantils mitjançant la col·locació d’un terra amortidor de cautxú i la canalització de les aigües pluvials de la zona de jocs infantils i d’aquest carrer.\nFinalitzen les obres d’il·luminació i tancament de la zona de bitlles del Bruguerol\nL’Ajuntament de Palafrugell ha executat les obres d’il·luminació de les pistes de bitlles catalanes de la plaça de l’Onze de Març i de delimitació del recinte, mitjançant la instal·lació d’una barana perimetral de fusta tractada. Aquestes obres han estat realitzades pels serveis de manteniment aprofitant els recursos municipals.\nA Palafrugell hi ha actualment tres clubs locals que participen en competicions oficials: el Club Esportiu Vilabru, el Club de Bitlles Catalanes de Llofriu i l’Associació Amics de l’Oci, la Petanca i l’Esport. El camp de la plaça Onze de Març, a banda d’aquests clubs, també és utilitzat per equips dels municipis veïns de Begur i Mont-ras i està obert a tothom que vulgui iniciar-se en aquesta pràctica.


Comencen les primàries de Vilafranca en Comú – Vilafranca en Comú\nVilafranca en Comú comença el procés de Primàries per escollir el/la cap de llista per a les eleccions municipals\nVilafranca en Comú comença a encarar les eleccions municipals del mes de maig de 2023 i el primer pas serà la celebració de Primàries per escollir el/la cap de llista de Vilafranca en Comú. Segons han explicat, en roda de premsa, el procés de primàries s’allargarà tot el mes de maig amb l’objectiu d’assolir la màxima participació ciutadana, tant dels inscrits i inscrites, com de les vilafranquines i vilafranquins.\nEls representants de l’equip coordinador de Vilafranca en Comú han recordat que es tracta d’un projecte obert i participatiu, i és per aquest motiu animen als inscrits i inscrites i als vilafranquins i vilafranquines a col·laborar-hi activament, tant pel que fa a la presentació de candidatures, com a l’elecció del/la cap de llista. Segons els seus estatuts, el procés de Primàries, l’elaboració del Programa Municipal i el de la llista electoral, han de propiciar la confluència de les diferents persones, col·lectius, moviments i partits polítics que cooperin en la formació d’una candidatura de l’espai dels Comuns i de Podem a Vilafranca del Penedès.\nL’Equip Coordinador de Vilafranca en Comú actuarà com a Comissió Electoral i coordinarà tot el procés de primàries, vetllarà per la seva correcte execució i solventarà totes les incidències que es puguin donar. Qualsevol persona que estigui participant o inscrita a Vilafranca en Comú o que se’n senti propera pot presentar-se per optar a encapçalar la candidatura de Vilafranca en Comú a les eleccions municipals del 2023.\nA) Si la persona que es presenta voluntària ja està participant o inscrita a Vilafranca en Comú, necessitarà deu avals per tal de poder inscriure’s com a candidata, a més de presentar una declaració d’intencions d’acció municipal.\nB) Si la persona que es presenta no està participant o inscrita a Vilafranca en Comú, necessitarà vint avals per tal de poder inscriure’s com a candidata, a més de presentar una declaració d’intencions d’acció municipal.\nFinalitzat el termini per proposar persones candidates, l’Equip Coordinador validarà els avals i es reunirà amb les persones avalades per confirmar que tinguin disponibilitat de dedicació, que assumeixen els principis i el codi ètic de Vilafranca en Comú i que accepten ser candidates.\nLes votacions es faran en format virtual a la web vilafrancaencomu.cat on es pot trobar tota la informació i en format presencial a les Jornades de Votació Oberta. Podran votar les persones inscrites a Vilafranca en Comú i qualsevol persona major de 16 anys vinculada a la Vila, prèvia identificació. Tots els votants hauran de registrar en el moment de la votació el seu document d’identificació, barri de residència, correu electrònic i el telèfon.\nI com em presento?\nHas d’omplir el formulari de presentació de candidatura amb la signatura dels avals i o bé, enviar-lo a info@vilafrancaencomu.cat o presentar-lo al local de Vilafranca en Comú (Carrer de Sant Pere, 28). Tens fins el 17 de maig!\nDescarrega el formulari en .docx AQUÍ.\nDescarrega el formulari en .pdf AQUÍ.\nI quan és això?\n14 de febrer Assemblea de Vilafranca en Comú Acord Convocatòria de Primàries\n25 d’abril Assemblea de Vilafranca en Comú Acord Reglament i calendari de Primàries\n2 de maig Equip de Coordinació Comunicació inscrits VeC convocatòria\n3-17 de maig Termini presentació candidatures\n21-27 de maig Votacions virtuals vilafrancaencomu.cat\n24-26 de maig Votacions presencials al local de Vilafranca en Comú\n21 de maig Votacions presencials a la carpa del mercat\n30 de maig Equip de Coordinació Comunicació incrits/es de Vilafranca en Comú dels resultats\nPer decidir Equip de Coordinació Comunicació pública resultats primàries\nLes votacions es faran en format virtual a la web de Vilafranca en Comú i en format presencial a les Jornades de Votació Oberta.\nPodran votar les persones inscrites a Vilafranca en Comú i qualsevol persona major de 16 anys vinculada a la Vila, prèvia identificació. Tots els votants hauran de registrar en el moment de la votació el seu document d’identificació, barri de residència, correu electrònic i el telèfon.\nLes Jornades de Votació Oberta (JVO) es convocaran i difondran públicament de forma prèvia a l’efecte.\nEs votarà en urna, garantint el secret del vot i la màxima reserva a l’hora d’agafar la papereta de votació. Cada persona electora tindrà un vot Tot el procediment ha de garantir la privacitat de les dades personals.\nS’establirà un mínim de tres dies perquè es pugui votar digitalment, prèvia identificació a la web de Vilafranca en Comú: http://www.vilafrancaencomu.cat/\nLes persones inscrites a Vilafranca en Comú podran participar en la votació presencial o virtual acreditant-se com a tals.\nLes persones no inscrites a Vilafranca en Comú que vulguin participar en la votació presencial o virtual, hauran d’acreditar la seva vinculació amb la vila: residència, treball, estudi o participació activa en una entitat social o cultural.\nL’Equip Coordinador farà les funcions de Mesa Electoral\nAcreditarà als votants.\nFarà el recompte públic de vots en les Jornades de Votació Oberta i de les votacions digital i n’aixecarà acta, que es farà pública al dia següent de la finalització de les votacions.\nAtendrà i resoldrà qualsevol reclamació, al·legació o impugnació, prèvia o durant les jornades electorals.\nLes decisions de l’Equip Coordinador en funcions de Comissió Electoral es poden recórrer en un termini màxim de 48 hores davant l’Assemblea de Vilafranca en Comú que serà la que resolgui en darrera instància, proclamant els resultats definitius.\nResultarà escollit el candidat que obtingui major nombre de vots vàlids.\nAquesta entrada va ser publicada a notes de premsa, Noticies i etiquetada eleccions municipals, en comú podem, montse romagosa, Penedès, primàries, Ramon Arnabat, VeC, Vilafranca, vilafranca del penedès, Vilafranca en Comú.


Articles - Pàgina 2 - Santa Coloma de Gramenet\nLa recuperació de la memòria històrica amb mirada feminista\nFa pocs dies vam saber que l’any 1938 a Santa Coloma hi havia l’Associació “La Dona a la rereguarda”. Ho vam descobrir per un document en què constava que la seva presidenta Anna Gil Marco va enviar una instància el 14 de juliol de 1938 a l’Alcalde d’ERC Celestí Boada per fer la “festa de la bandereta a profit del pro ajut al combatent” el 17 de juliol del mateix any. A la presentació de l’acte sobre el Banc de l’ADN que permet identificar les víctimes del franquisme, vam posar sobre la taula que en el cens de persones desaparegudes de Santa Coloma durant la Guerra Civil hi consten tres dones. D’aquestes tres dones no en sabem el nom, només les inicials: M.P.B, nascuda l’any 1915 miliciana republicana i desapareguda l’any 1938, C.R.N i T.R.N. De les dues últimes no en sabem res. Qui eren? On vivien? Que els va passar? On són les seves restes? Són preguntes que ara mateix no tenen resposta. Les dones no només eren receptores de males notícies, sinó que també van participar de forma activa en la defensa de la democràcia i la república. Totes elles van patir tota classe de violències: física, sexual, psicològica… La recuperació de la memòria història també ha de parlar de dones. Hem de desenterrar la història, hem de desenterrar les dones, no només de les fosses comunes sinó també dels arxius històrics i treure-les de l’oblit. La Dictadura franquista va acabar amb la democràcia i els drets i llibertats de les dones, que tant havien costat aconseguir i portà pràcticament a totes elles a l’exili o la presó. Des d’ERC Gramenet iniciem el mes de març amb l’exposició “Pioneres del municipalisme feminista” que es podrà veure de l‘1 al 9 de març a l’espai de la CIBA en el marc de les jornades feministes organitzades per l’Ajuntament. Una exposició que pretén reivindicar el paper de la dona, el municipalisme de la república i les conseqüències posteriors. Una aproximació alhora a la necessitat de recuperar la memòria històrica des d’una mirada feminista.\nDijous, 24.2.2022 11:15h\nInauguració Exposició "Pioneres del municipalisme feminista"\nEsquerra Republicana Gramenet celebra la inauguració de l'exposició pioneres el dia 3 de març a la CIBA. La secció local d’Esquerra Republicana de Santa Coloma de Gramenet celebra el próxim 3 de març a les 19 hores l’acte d’inauguració de l’exposició “PIONERES del municipalisme feminista” a l’espai multivalent de La CIBA (Passeig Llorenç Serra, 64). Comptarem amb la presència de pioneres colomenques per a la presentació: - Remei Martínez, 1a regidora de l’Ajuntament; - Eva Moreno, emprenedora i sexòloga; - Encarna Escudero, esportista; - Montserrat Olivés, 1a directora de l’Escola Municipal de Música; - Anna Asensi, membre de la Junta de la Colla de Gegants i Capgrossos. A més comptarem amb l’actuació musical de Konkordia i una Cloenda amb Elisenda Alamany. Recordeu que l’exposició es podrà visitar a la CIBA des de l’1 fins al 9 de març!\nDilluns, 21.2.2022 09:30h\nTaula Rodona "La identificació per ADN, l'última esperança pels desapareguts de la Guerra Civil"\nTaula rodona a càrrec de Felipe Moreno, víctima del franquisme i coordinador de la plataforma catalana de la Querella Argentina, i Roger Heredia, familiar de desaparegut i impulsor del Banc d'ADN de Familiars de Desapareguts de la Guerra Civil. Els ponents parlaran sobre la desmemòria que hi ha hagut al nostre país, tot repassant les diferents lleis de memòria de l’Estat i de Catalunya i la lluita judicial contra l’Estat per perseguir els crims i els abusos del franquisme amb la Querella Argentina. Així mateix, també debatran sobre l’ADN i la importància de recollir-ne mostres per poder identificar els cossos de les fosses comunes. Per acabar, es projectarà el curtmetratge Entre Pàndols i Cavalls. Dijous 24 de febrer a les 19h Lloc: Biblioteca del Fondo (C/ de Massenet, 28) Inscripcions: [email protected] Organitza: Grup Municipal d’Esquerra Republicana de Catalunya Col·laboren: Ajuntament de Santa Coloma, Comissió de memòria històrica\nDimarts, 15.2.2022 12:30h\nEl 15 de febrer de 1992, avui fa 30 anys, va ser assassinada a Villa el Salvador, Maria Elena Moyano era una lluitadora social i una important dirigent veïnal. Va ser assassinada als 33 anys d’edat pel grup terrorista Sendero Luminoso per la seva lluita contra la pobresa i la defensa dels drets humans, a la vegada va ser una de les peruanes més actives en la defensa dels drets de les dones i de la població peruana en general, va impulsar menjadors socials i programes de got de llet per a infants. Maria Elena, més coneguda com a “madre coraje” va ser regidora de Villa el Salvador, ciutat agermanada amb Santa Coloma de Gramenet i és per això també que des del grup municipal d’Esquerra Republicana volem tenir aquest record cap a la seva figura i treballarem per tal que es pugui celebrar algun acte en el seu record durant aquest any 2022, commemorant el 30è aniversari del seu assassinat. A la nostra ciutat viuen 1.000 colomencs i colomenques d’origen peruà que segur coneixen i estan orgullosos de la tasca social i les lluites veïnals que va protagonitzar Maria Elena, per ells i elles també volem retre aquest homenatge. Ens agradaria acabar amb una frase de Maria Elena que deia “Revolución es afirmación a la vida. La revolución no es muerte, ni sometimiento, ni fanatismo. Revolución es luchar por una sociedad justa, digna y solidaria”.\nDimarts, 8.2.2022 09:15h\nA l'atenció de la consellera de Drets Socials, Violant Cervera (JxC)\nA l'atenció de la consellera de Drets Socials, Violant Cervera (JxC) El 3 de març del 2020, el conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, el Sr. Chakir El Homrani (ERC), va signar un acord de col·laboració entre el departament i l'ajuntament de Santa Coloma de Gramenet per la posada en marxa i gestió d'un centre de dia de 30 places a l'antiga escola Miguel Hernández. Un acord que culminava amb la feina ben feta tant des de les entitats socials, institucionals com d'ERC per donar resposta a la necessitat de disposar d'aquestes places públiques de Centre de Dia. Santa Coloma és una ciutat amb una prioritat alta de recursos assistencials per a la gent gran, no només pel dèficit de places públiques sinó també pel nivell de renda mitjana que fa impossible accedir aquests recursos al mercat privat. Ara farà poc menys de dos anys d'aquest compromís signat entre les dues administracions. Dos anys complicats en què hem fet front a una pandèmia per la qual no estàvem preparats, unes eleccions al Parlament i un canvi de consellers al capdavant del departament d'Afers Socials. Si bé amb la signatura de l'acord, el departament estava liderat per ERC avui la màxima responsable del departament recau en mans de Junts per Catalunya (JxC). Independentment del partit que capitanegi el departament, els acords signats s'han de complir. En temps pretèrits, els acords es feien amb una encaixada de mans, avui es fan amb signatura d'acords i compromisos, i vostès no li estan donant compliment. Honorable consellera, teniu aquest acord signat sobre la seva taula. Doneu-li compliment i concerteu les 30 places del centre de dia Miguel Hernández mitjançant el conveni. La ciutadania de Santa Coloma no entendria que això no anés endavant, perquè no hi ha excusa que valgui ni ho justifiqui. Des d'ERC Gramenet continuarem treballant des de tots els àmbits: al carrer i a les institucions perquè es doni compliment als acords signats. Gemma Espanyol Regidora Esquerra Republicana


Shaolin al cor - SAVIESA DE GOS\nShaolin al cor\n“La Guàrdia Roja va anar amb explosius però l’abat els va plantar cara. Shaolin va poder mantenir la integritat i la continuïtat del budisme, els seus documents i les seves construccions. Ha perdurat durant 1500 anys. Es va establir a l’any 495. Bodhidharma hi anà per ensenyar la tècnica de de meditació Xan (contemplant la paret). La successió hereditària en el seu comandament i com a nucli de monestirs afiliats, li va donar un llarg període d’estabilitat i cohesió. El més important per ser abat és viure una vida honesta. Shaolin posseeix al menys 700 sèries de l’art del kung fu, combinat amb tècniques de pràctiques d’energia. Cada sèrie pot durar un minut, dividides en segments curts, compactes i efectius, per a que es puguin completar en el que dura una respiració. Es memoritzen amb precisos ritmes mnemotècnics com si fossin breus poemes. S’ha transmès mitjançant professors, però també per “transmissió mental” (experiència que sorgeix durant la pràctica del kung fu). El Xan cerca calmar la ment, pretén que restem serens i contemplatius. Els moviments es dissenyaren en base als fonaments de la medicina tradicional i el seu coneixement del cos humà. Els moviments més lògics són els més compatibles amb la constitució natural del cos humà. Ha d’evolucionar des de la força física a la capacitat intel·lectual.”\n“La rutina diària d’un monjo budista es basa en els Cinc Preceptes: abstenir-se de matar, de robar, de tenir conductes sexuals indegudes, de mentir i de prendre begudes fermentades. Els monjos entrenen per a defensar-se i no per atacar, amb contundents moviments per bloquejar l’adversari amb moviments molt ràpids. Els monjos procedeixen de tot el món. La comunitat d’arts marcials menysprea Shaolin, perquè mai ha guanyat cap campionat del món, però nosaltres perseguim un objectiu ben diferent. L’èxit és un procés, exigeix un compromís de per vida. El budisme té dues grans escoles: la del sud (Índia, Sri, Lanka, Tailàndia, Indoxina) segueix el model de Shakyamuni; la del nord o Mahayana segueix el model de Bodhisattva. Aquest darrer, a Xina s’impregnà de Confuci i el Tao, formant el Xan. La interacció amb la societat és essencial per poder comprendre i alleugerir el sofriment de tots els éssers vius. L’any 587 Bodhidharma, descendent de Shakyamuni s’assegué a Shaolin davant d’un mur en soledat per a meditar durant 9 anys. Així començà el Xan i Shaolin es convertí en el seu monestir ancestral. Representa una herència que hauria de ser compartida amb la resta del món. La creença budista pot semblar estricta, però la cultura budista la pot practicar qualsevol laic o no budista, doncs es basa en els principis de compassió, pau i harmonia. En l’actualitat molts practicants entrenen kung fu per derrotar l’oponent, en comptes de forjar un caràcter íntegre. La seva ejecució només és una exhibició buida de contingut.”\n“El que Bodhidharma va aconseguir després de nou anys de meditació va ser adonar-se de com funciona la ment. El Mahayana em mostra que tinc de caminar, treballar, ensenyar i alliberar-me. L’autèntic entrenament de kung fu és la meditació Xan, la principal atenció de la vida diària d’un monjo Shaolin. La nostra ment ha de ser com un mur, sense aferrar-nos a les aparences externes. El Xan Qi és un conjunt de set sessions de meditacions que s’allarguen durant 49 dies. L’estiu es dedica a explicar i estudiar els sutres, mentre l’hivern es dedica al Qi Xan i la meditació asseguda, perquè amb el fred és més senzill controlar la ment. Únicament quan un monjo hagi resolt els seus propis problemes podrà afrontar els de la comunitat.”\n“Shaoling incorpora les perspectives del debat del budisme tibetà, de les universitat britàniques i el debat sobre el Xan entre monjos i laics. En el budisme no existeix el Creador. El culte a Buda és una manera d’expressar respecte al nostre guia. La generositat es presenta com una via per desterrar l’avarícia. Remarca la igualtat entre tots els sers vius, i ens empeny a anar on hagi sers vius i allà on ens necessitin. En lloc d’enfonsar-se en la auto-tortura, hauríem de provocar un canvi en l’entorn on vivim i en la manera com pensem.”\n(L’actual Abat Xi Iongxin)


Notícies - Trinidad Pac i Catalina Courier, primeres santcugatenques vacunades contra la Covid-19\nTrinidad Pac i Catalina Courier, primeres santcugatenques vacunades contra la Covid-19\nArrenquen a les residències Santa Rosa i Vila Valldoreix les vacunacions a Sant Cugat\nLa Trinidad i la Catalina, primeres vacunades contra la Covid-19 a Sant Cugat / Foto: Salut\nel 31/des/20 Anna González / Sergio Morales Societat PDF\nEls usuaris de les residències Santa Rosa i els de Vila Valldoreix han estat els primers a vacunar-se contra la Covid-19. Entre ells, Trinidad Pac, de 90 anys, i Catalina Courier de 93 anys, que han estat les primeres del municipi en rebre la vacuna. A banda dels residents, també s'ha vacunat el personal dels centres: la primera treballadora a rebre la vacuna ha estat Eva Cañada, de 24 anys, a la residència Santa Rosa. En total, aquest dijous s'han vacunat 125 residents i 45 professionals d'aquestes dues residències. Salut vacunarà durant els propers dies totes les residències de Sant Cugat.\nEva Cañada, de la residència Santa Rosa, primera professional sanitària de Sant Cugat vacunada contra la Covid-19 / Foto: Salut\nCom se subministren les vacunes?\nEs tracta de la vacuna de Pfizer-BioNTech. En aquesta primera fase de la campanya de vacunació, s'administra a usuaris de residències i professionals sanitaris. Segons les previsions, a partir del març s'entrarà en la segona etapa del pla de vacunació, que començarà per protegir les persones més grans de 80 anys.\nA la regió Metropolitana Nord, de la qual forma part Sant Cugat, hi ha cinc equips de vacunació, cadascun dels quals formats per subequips de dues infermeres. Cadascun dels receptors de la vacuna ha de posar-se dues dosis, la segona tres setmanes després de la primera.


La Xarxa Joves Marina Alta trasllada a l’ IVAJ l‘arranc del seu projecte de vertebració i dinamització comarcal - MontgoRadio.com\nLa Xarxa Joves Marina Alta referma cada vegada més el seu objectiu de vertebració comarcal a partir de l’àmbit de Joventut. Si a finals de gener, se’n constituïa el Consell Rector, ahir dijous 18 de maig els representats de l’entitat es reuniren a l’alberg de Moraira amb els responsables de l’ IVAJ Jesús Martí, secretari general de l’Institut, i Adolfo Carnero, delegat provincial de l’ens.\nUna reunió que pretenia ser la carta de presentació del nou organisme comarcal als membres de l’ IVAJ, tal com manifestà en la recepció de l’acte l’alcalde de Teulada Moraira Carlos Linares. En aquest sentit, els responsables de la Xarxa Joves resumiren les gestions que han consolidat aquest projecte, els estatuts del qual foren aprovats definitivament el passat dimarts 16 de maig en la sessió plenària que la Mancomunitat Cultural de la Marina Alta celebrà a Pego. I és que la Xarxa Joves Marina Alta, tal com explicà el seu president –José Ramiro, regidor de Joventut de l’Ajuntament d’Ondara– al secretari general de l’ IVAJ, nasqué amb la voluntat d’aprofitar totes les infraestructures administratives possibles per tal de bastir “un projecte mancomunat de progrés que pose en valor les necessitats i potencialitats dels nostres joves”. Segons incidí Ramiro, “la Xarxa Joves Marina Alta no solament aprofita l’espai de la MaCMA com a estructura administrativa aglutinadora de tots els municipis de la comarca, sinó que integra en la seua direcció i funcionament tant la facció política com la tècnica, els quals consensuen una mateixa línia i unitat de treball”.\nUn esquema la consolidació del qual fou valorada molt positivament pel secretari general de l’ IVAJ, el qual reconegué la importància d’una iniciativa que coincideix actualment amb l’estratègia de convergència que proposa l’Institut Valencià de Joventut. D’altra banda, pel que fa a la part tècnica i al desenvolupament de la reunió, les responsables de Joventut dels ajuntaments de la Marina Alta traslladaren als membres de l’ IVAJ la línia de treball que guiarà aquest primer any de funcionament de la Xarxa, així com suggeriren als seus representats nous canals de participació i aprofitament dels recuros amb què compta l’Institut Valencià de Joventut. Un encontre fructífer, en resum, per traçar un mapa de col•laboracions amb què es pretén treballar per la dignificació integral de l’àmbit de Joventut a la Marina Alta.\nTags: IVAJ, MACMA, vertebració i dinamització comarcal, Xarxa Joves Marina Alta\nCondecorado el Jefe de la Policía Local de Ondara, Toni Galiano


Experiències del Servei Comunitari al Cau de Vallbona\nEl Javi Navarro ens explica:\n(...) Per a mi personalment encara que no estigui dins l’horari de l’institut ha sigut una experiència molt bona per poder recordar com era de petit, perquè jo ja no m’enrecordava de com els nens podien estar tan i tan bojos, no paraven mai quiets i sempre volien “liarla”. També m’ha agradat posar-me en la pell d’un noi/a que ha de fer com de “pare” perquè aquells nens necessitaven alguna persona que els posés un límit\n(...) He aprés a comportar-me i a tenir molta paciència amb ells, també m’ho he passat bé com si fos un nen petit com ells ...\n(...) M’ha agradat l'experiència de tornar a veure com era jo de petit, de tot el que feia sense adonar-me només amb el propòsit de passar-m'ho bé\nEtiquetes de comentaris: Cau de Vallbona, Gota a Gota curs 2017-2018\n(...) Quan van presentar el tema i vam començar a treballar em va interessar i vaig acabar disfrutant molt el projecte encara que no el vaig poder acabar i m’agradaria haver estat l’últim dia del projecte i poder-lo acabar junt als meus companys, cosa a remarcar, em va agradar molt el grup amb el que vaig treballar (Ivette, Lilia, Jacob i Aicard) ja que vaig treballar molt còmode i tots estàvem motivats .\n(...) Avui ha sigut el nostre segon dia del servei comunitari i ha estat bastant bé! El que hem fet bàsicament ha sigut preparar una entrevista i fer les preguntes per a les persones que anàvem a entrevistar. Quan les hem fet totes les hem llegit en conjunt i les hem deixat llestes per quan vinguéssim el proper dia, que les poguéssim utilitzar. També teníem preparat un paper que ens donava permís a nosaltres per gravar les persones que entrevistarem\nEl Jacob Ràfols ens explica:\n(...) Aquest dia varem preparar les entrevistes per al següent dia. I ja n’hauríem de fer varies, ens varem repartir els entrevistats, i cadascú va anar pensant en preguntes adequades per a cadascú.\n(...) Em va agradar molt, escoltar totes les vivències d’un home que ens explicava com havia estat la seva infància amb aquell professor. I com havia viscut en aquell context històric. La resta d’entrevistes, van ser molt interessants també, sense cap mena de dubte, però aquella és la que més em va agradar.\n(...) Aquest dia va ser molt interessant, però ja era l’ultim. Varem fer una entrevista, o potser ella a nosaltres, a la neta de Florenci Oller. Ens va explicar més de tot el que varem poder trobar en els tres dies anteriors. Ens va ensenyar molts escrits seus, cartes fotografies, i ens va explicar molt bé, qui era, i com era aquella persona. Realment es notava que a més de ser la seva néta, s’havia interessat per la figura d’aquell professor, i que n’havia seguit el rastre, perquè ens va relatar tota l’experiència que va patir durant la guerra. Ens va ensenyar fragments dels diaris que mantenia el seu avi, i totes aquestes histories em van apropar molt més al que realment passava en aquells moments.\nL'Aicard ens explica:\n(...) Crec que el Servei comunitari m'ha donat valors, no només com les ganes d'ajudar i de donar un servei a la comunitat, sinó alguns com la paciència, la concentració i saber no posar prejudicis.\nI sincerament el valor que m'ha agradat més experimentar ha estat el treball en grup, el saber organitzar la feina, compartir opinions, debatre temes...\nExperiències del Servei Comunitari al Cau de Vall...\nEl Gil Ricart ens dóna la seva experiència: Abans d’anar al dia del cross, vam haver d’anar a dues reunions prèvies. Llavors el ...


De Roquetes vinc...: Rodolfo Chiquiliquatre, President\nI si el fessin entrenador del Barça, què podria passar? Que no guanyessin cap títol? Això ja ha passat.\npareix que l'elvis es presentarà a les properes eleccions catalanes... i no és conya!!!\nja me'l veig al Palau del Parlament (a alguns polítics "de veritat" els agafarà un atac de cor)...\nPobre Chiki Chiki!\nSí que li voleu mal... Entrenador del Barça i polític. Uf!\nSiga com siga, el que és veritat és que s'ha demostrat que Espanya és un país molt friki. L'única cosa que podem fer els catalans per ser acceptats i estimats pels espanyols és ser molt frikis, com ha demostrat Rodolfo Chikilicuatre. Seguint el seu exemple arribaríem molt lluny, com a nació!


Exposicions Permanents - Ajuntament de Puigcerdà\nLA CASA CERDANA\nExposició permanent ubicada a la galeria de la planta baixa del Museu Cerdà.\nConvents medievals de Puigcerdà i Convent de Clausura de Puigcerdà\nExposició permanent dedicada als convents medievals de Puigcerdà i Convent de Clausura de Puigcerdà (actual Museu Cerdà)\nL’espai, ubicat a la planta -1 del Museu Cerdà, s’ha dividit en tres subespais i presenta dues temàtiques principals:\nLa primera mostra l’important rol jugat pels principals monestir de Puigcerdà (sobretot el dels dominics i el dels franciscans), els qual tenen un origen medieval, que perduraren fins a la desamortització de Mendizábal o poc després (1835-1840).\nLa segona mostra l’evolució d’un edifici i d’uns espais originàriament destinats a convent de clausura (emmarcat en el context social i geogràfic de l’època) i la vida de recolliment i sacrifici extrem duta a terme per la comunitat de monges, així com la seva relació amb la població puigcerdanenca i cerdana del moment.\nESPAI 0: CONVENTUS: “Haec est vera fraternitas quae vicit mundi crimina”\nESPAI 1: ELS MONESTIRS MEDIEVALS DE PUIGCERDÀ\nEls ordes religiosos.\nEls ordes mendicants i els convents de clausura.\nLa mina d’aigua.\nHistòria dels convents medievals de Puigcerdà.\nLa indumentària dels principals ordes mendicants.\nESPAI 2: EL CONVENT DE MONGES DE CLAUSURA\nHistòria del Carmel.\nLa història del convent de clausura de Puigcerdà.\nLa vida quotidiana al convent.\nESPAI 3: CRIPTA. LA MORT, PORTA A LA VIDA ETERNA\nEl ritual de la mort.\nAudiovisual: L’esperit del convent\nDESCRIPCIÓ GENERAL DE LA SALA “CONVENTUS”\nLa sala “Conventus” s’emplaça justament a les dependències de l’antic convent de les Carmelites descalces, aquest fet confereix un relleu significatiu a la mostra.\nPartint d’aquest fet s’han conservat aquells elements propis de la construcció de l’equipament així com la cripta amb els nínxols, on es donava sepultura a les germanes, per tal de recrear-hi un enterrament i dur-hi a terme la projecció audiovisual que conclou l’exposició.\nLa sala compta amb diferents gelosies de fusta que no només divideixen els diferents espais museogràfics sinó que alhora confereix una atmosfera de clausura. Aquesta és present a totes les sales i tamisa les visuals i la llum. A la cripta deixa entreveure un enterrament de forma discreta.\nEl projecte ha apostat per la fusta, com a element sobri típic de l’austeritat del convent, hi és molt present de forma sincera i natural en la gelosia i en el mobiliari que suporta el contingut i els objectes.\nTambé s’ha tingut en compte el control de la il·luminació mitjançant el filtratge de la llum natural a través de la instal·lació de cortines tipus screen i la instal·lació d’un nou sistema d’il·luminació artificial.\nUn fil musical confereix una ambientació sonora als dos espais més rellevants de l’exposició.\nEl recorregut expositiu s’inicia a la planta semi soterrani. A l’espai vestíbul, situat pròpiament el nucli de comunicació del museu, es presenta l’exposició mitjançant una gràfica de gran format amb títol de la mostra “Conventus” que destaca sobre la paret grisa (Espai 0). El control lumínic de les finestres ja hi és present per tal de començar a introduir el visitant en el discurs de la clausura.\nA l’espai de pas 1 fa presencia la gelosia de fusta que acompanya l’espectador durant tot el recorregut. Aquest indret conté un pas estret, on es passa sota una llinda de pedra, a continuació trobem la presència d’iconografia religiosa mitjançant una imatge de la Mare de Déu dels Dolors (imatge actualment en restauració i que s’incorporarà a la exposició un cop finalitzi el procés).\nEs fa entrada a l’espai 1 a través d’una gelosia transversal que fa la funció de porta del convent, sent una abstracció dels antics torns o finestres tamisades des d’on les germanes es comunicaven amb l’exterior.\nLa sala en general es presenta diàfana articulada a partir d’una taula central que fa la funció de vitrina d’objectes i alhora conté un monitor interactiu que explica els diversos convents de Puigcerdà. La distribució dels elements permet que es pugui observar des de qualsevol punt l’antiga mina d’aigua il·luminada al seu interior. En aquest punt es mostren diversos objectes i hàbits monacals. També trobem les gràfiques de gran format a partir de suports de DM vinilitzat.\nL’ambientació sonora és a partir de peces de cant gregorià.\nL’espai 2, el més gran en superfície, és el que explica pròpiament el convent de clausura on s’ubica el propi museu i les característiques de les monges carmelites. Aquesta sala també diàfana presenta una vitrina expositiva en forma\nde taula, un entarimat amb objectes relacionats amb el dia a dia de les germanes “ora et labora” i una reproducció conceptual de les arcades del convent de Sant Domènec on s’hi suporta part de la gràfica i alguns objectes.\nL’ambientació sonora és basa en les lletanies pròpies del Sant Rosari.\nL’espai de pas 2 s’ubica a les antigues escales que comunicaven el convent (avui d’accés restringit). En aquest espai de caràcter interlúdic s’hi presenta un banc d’església on poder reposar i s’hi exposen antics finestrals del convent.\nUnes escales condueixen a entrar a l’espai més restringit, la cripta.\nA l’espai cripta, a la qual cal accedir a través de quatre esglaons, s’ha optat per conservar la disposició de nínxols original on les monges efectuaven els seus enterrament. S’ha aprofitat per fer la recreació de dos enterraments de forma conceptual, filtrats per la gelosia de fusta amb la intenció de ser un espai amb poca llum per tal de crear una atmosfera fúnebre i de reflexió i preparar el visitant per a la projecció de l’audiovisual centrat en el ritual de la mort.\nFinalment cal refer el camí per tal de tornar a l’espai vestíbul on hi ha el nucli de comunicació vertical del museu.\nAixò confereix un major aprofundiment de la mostra ja que l’espectador pot tornar a revisar continguts i objectes.\nL'audiovisual s'estructura en tres parts diferenciades, relacionades amb els vots que prenien les monges Carmelites en entrar al convent i on es planteja un trànsit de la foscor a la llum.\nL'audiovisual s'inicia amb el viatge que les monges carmelites de Mataró per fundar el convent de Puigcerdà.\nOn s’explica com era el dia a dia de les monges carmelites al convent.\nEs mostra al visitant el que suposava per a les monges Carmelites la mort: un viatge cap a la llum, l'inici d'un trajecte que portarà finalment la monja al retrobament amb Déu, un retrobament amb l'espòs amb el qual es va comprometre en prendre hàbits.\nAixí doncs l'audiovisual fa una recapitulació dels principals trets de l'orde de les Carmelites Descalces (fundació per Santa Teresa de Jesús; vots de pobresa, obediència i castedat; vida contemplativa) així com la seva arribada a Puigcerdà el 1885, on la comunitat ocuparà justament l'edifici en què es troba el visitant. L'any 1982 les sis monges que hi quedaven es traslladen a Amposta i des d'aleshores l'edifici allotjarà el Museu Cerdà, que pren el relleu de les monges Carmelites Descalces i en fa memòria i homenatge en aquesta mateixa cripta on havien reposat les monges difuntes, evocant el record d'aquell esperit conventual.\nEls plafons informatius de tota l’exposició estan en català i contenen, cadascun d’ells, 4 codis QR: 1 que condueix a una informació en català del mateix plafó però ampliada i els altres tres codis a les versions en castellà, francès i anglès dels textos informatius.\nL’audiovisual de la cripta també està subtitulat en castellà, francès i anglès i mitjançant una botonera, el visitant pot seleccionar l’idioma en el que vol llegir els subtítols. L’àudio de l’audiovisual està en català.\nELS CONVENTS MEDIEVALS DE PUIGCERDÀ\nEl primer dels ordes religiosos mendicants en arribar al Podium ceretani fou, vers 1288, el dels dominics o predicadors, emparats sota la protecció del rei Jaume II de Mallorca.\nSent els més afavorits per Puigcerdà i Cerdanya, iniciaren la construcció del convent de Sant Domènec a partir de 1290 i finalitzà vers el 1310.\nUbicat a l’actual Passeig del 10 d’Abril, el conjunt constava aleshores d’església, part conventual i claustre, així com d’hort, pou, cementiri, etc. al seu entorn. El seu primer prior fou fra Bernat Guillem. Segons un autor del s. XVII, el temple hauria acollit quatre importants relíquies: el cap de sant Jaume El Menor –amb un forat al front que li haurien fet quan predicava–; el del rei i sant Enric de França; la tovallola en què fou embolicat el cap de sant Joan Baptista, que era de seda, de quinze pams de llarg i quatre d’ample, completament tacada de sang; i una cama de santa Úrsula, de genoll en avall i amb força carn.\nEl temple segueix els cànons de les construccions mendicants; l’església, de dimensions notables malgrat haver estat retallada, és de nau única amb capelles laterals allotjades entre els contraforts i cobertes amb voltes de creueria on les claus contenen motius heràldics. La coberta a doble vessant, reformada en el s. XX, se sosté sobre arcs de diafragma apuntats, que corresponen a una reforma del s. XV –probablement feta a redós del terratrèmol de 1428–. En aquest convent era on se solien celebrar les reunions o assemblees generals de la població per tal de tractar temes diversos; així, sabem que el 1345, sota l’autoritat d’Arnald de Saga, veguer de Cerdanya i batlle de Puigcerdà, es congregaren en ella 1.265 homes.\nLa portalada, del s. XV, està construïda amb “marbre d’Isòvol” (calcària griotte vermella); al timpà, decorat amb escuts esculpits, s’obra una porta ogival de tres arquivoltes en degradació que descansen en capitells esculpits amb motius florals, personatges i escuts. A banda i banda del portal hi ha dues arquivoltes de doble arc, de mig punt i en ogiva, esculpides a la pedra, on l’arc superior, el d’ogiva, es remarca amb una decoració en forma de fulles i amb curiosos blasons potser relacionats amb personatges rellevants que escolliren sepultura en el convent. Els escuts, nombrosos i repartits per arreu, s’agrupen en sis tipus: un puig amb faixat ondulat de vuit peces coronat per un floronat amb cinc pètals; quatre pals verticals ondulats, d’argent; un cérvol passant; bandes de ziga-zagues; tres pals verticals; bandes entades i una estrella de vuit puntes sobre gules. Aquest tipus d’escut és força repetit en el timpà, a més d’estar policromat. Així mateix, es repeteix a l’interior, a la volta cega del baptisteri. Com curiositat, significar-ne l’existència d’un cargol fòssil situat a la dreta de la portalada.\nCentrada en el timpà hi ha una rosassa esculpida i just al damunt una inscripció amb lletra gòtica i al llarg de la base, una renglera d’arcades trifoliades simulades. Els extrems laterals de l’estructura estan decorats per una sanefa floral. Al costat d’aquesta portada, a l’esquerra, trobem una de les arquivoltes recuperades de la portalada de l’església de Santa Maria que donava enfront del carrer Major. Datada del s. XIV, conté un arc apuntat i capitells amb motius antropomorfs.\nDins del temple, en una capella lateral, entrant a l’esquerra, hom pot contemplar unes pintures al fresc, fetes per unes mans expertes, les quals van ser inicialment datades al 1362, però situades ara entre 1340 i 1355, i de les quals se’n conserven fragments de tres grans composicions que cobrien la tercera capella del costat de l’Evangeli. L’autoria de les pintures s’imputà inicialment a Guillem de Manresa, artista segurament oriünd de Lleida que s’hauria establert a Puigcerdà, però avui aquesta hipòtesi resulta incerta. L’estil ha estat definit com a protogòtic o gòtic lineal d’influència francesa.\nLa primera d’elles, que recull gairebé exclusivament la part inferior d’una gran composició, està dedicada a la vida de Sant Pere Màrtir. En destaca la rica gamma cromàtica dels edificis, amb arquitectura semblant a la de les pintures gòtiques italianes, així com el seguit d’històries de la vida del sant: la predicació als heretges, la prèdica miraculosa, l’expulsió dels dimonis...\nLa segona composició és un arbre de la Creu o de Sant Bonaventura. Senzilla en termes generals, resulta complicadíssima pels detalls i les nombroses i denses inscripcions. La creu damunt d’un fullatge espès que ocupa la totalitat del fons recorda un tapís, on s’hi superposa la creu amb Crist mort i el cap inclinat a la dreta. Del tronc central arrenquen sis llargues fileres en cada costat, perfectament simètriques, que són portadores de textos blancs sobre fons vermell. Sota el Crist hom pot observar la figura de la Verge –defallida i atesa per distintes dones, i les d’Isaïes i Sant Joan, entre d’altres.\nEl tercer bloc, de precària conservació, podria ser una còpia d’un teixit oriental –àrab o persa; es tracta d’una composició decorativa amb cercles i lleons alats, rampants i oposats d’esquerra tot girant el cap per enfrontar-los.\nD’aquest convent prové una lauda sepulcral conservada al MNAC, pertanyent a Ramon d’Urtx, baró de Mataplana, mort el 1297, personatge que probablement donà suport a la construcció del convent. El cavaller jacent té les mans juntes i està vestit amb armadura i té una espasa; a mes, és voltat de monjos i clergues, i d’una inscripció i escuts heràldics. També, d’aquí semblen provenir diverses taules gòtiques, per bé que alguns autors les relacionin amb la també vilatana capella de la Mare de Déu de Gràcia. Dues d’elles són les de l’Anunciació (de vers 1490) i la de sant Jeroni Penitent, composicions on s’atenyen uns resultats sorprenents els quals, malgrat ser el resultat de receptes empíriques d’arrel flamenca –amb un minuciós tractament de totes les parts–, mostren un coneixement del sistema de construcció perspectiu formulat a la Itàlia quatrecentista, on a més és present un incipient naturalisme i un “ambient” del paisatge. Ambdues s’atribueixen a un pintor anònim, el Mestre de la Seu d’Urgell, que forma part de l’epíleg del gòtic català. Probablement d’origen francès, el seu llenguatge incorpora elements pseudorenaixentistes, que prefiguren l’aparició d’una nova cultura figurativa a Catalunya, a partir del primer terç del s. XVI. Hom l’ha mirat d’identificar amb Roderic Valdevells i Roderic de Bielsa –que podrien ser un de sol– i també s’han assenyalat estretes relacions entre la seva obra i la del Mestre de Canapost i el Mestre de la Llotja de Mar de Perpinyà, sense poder demostrar que tots ells fossin la mateixa persona. Els altres exemples puigcerdanencs són la notabilíssima taula de sant Joan Baptista i sant Esteve –atribuïda a Joan Antigó i Honorat Borrassà, per bé que sembla obra d’una sola mà– i la de sant Joan Evangelista (de mitjan s. XV). Totes aquestes obres es conserven avui al MNAC.\nA l’edifici conventual encara s’hi conserva la galeria oest del claustre. Datada la seva remodelació de 1601, vingué a substituir l’original gòtica. És en aquest edifici on s’ubica l’Arxiu Comarcal de la Cerdanya, que custodia un ric fons medieval, el qual arrenca amb un pergamí del 1027 referent a un judici entre el terme d’Age (aleshores propietat del monestir de Ripoll) i els veïns de Pallerols, i on l’abat Oliba fa de jutge. És de significar la documentació del consolat puigcerdanenc, així com la notarial medieval, de la que es conserven més de 800 volums.\nUna altra important comunitat religiosa que s’establí a partir de 1320 fou la dels franciscans; mitjançant la cessió reial d’un terreny a canvi d’un cens, construïren el convent de Sant Francesc tot just al damunt d’un sector de la Vilanova o call jueu; els fonaments de l’església conventual tallaven l’entramat urbanístic d’aquell barri, tal i com ho mostraren les recents excavacions arqueològiques. L’església s’obrí al culte el 1333 i el convent, de grans dimensions, perdurà habitat fins a la desamortització de 1835, havent-lo ocupat al s. XVI els agustins, d’on prengué el nom de Sant Agustí. Malmès, seria enderrocat al s. XIX, tot al·legant l’ajuntament motius defensius.\nFomentat pels franciscans i situat dessota del consolat (actual ajuntament), es fundà el convent de Santa Clara, vers el 1351. No sense penúries, hauria de perdurar fins a la desamortització del s. XIX; avui, el topònim de Raval de les Monges recorda la seva existència pretèrita. Una pintura de 1840 encara deixava entreveure els arcs diafragmàtics de la nau de l’església gòtica, així com també el seu claustre, ambdós ja en ruïnes.\nL’església de Sant Bartomeu, més petita i avui desapareguda, el 1299 pertanyia al monestir de Sant Miquel de Cuixà. Per una concòrdia amb el bisbe d’Urgell, amb intervenció de Ramon de Penyafort, aquella va passar a mans del bisbat. I poc després també es documenta un monestir depenent de l’ordre del Temple. Si bé no se sap qui va canonitzar fra Guillem Durand, únic sant del Temple, que va socórrer a molts càtars de la Inquisició i dels croats, es diu que el seu cos es trobava en un lloc preeminent d’aquest temple de puigcerdanenc.\nEL CONVENT DE LE CARMELITES DE CLAUSURA\nActualment, en resten l'església, ara destinada a sala de convencions, i part de les dependències conventuals que conformaven el claustre, convertides en sales d’exposicions temporals, àrees de tallers i sales d’exposició permanent del museu.\nPUIGCERDÀ, CRÒNICA D'UNA VILA\nEn aquests moments està en fase final de museització.\nAquesta sala està dedicada monogràficament a Puigcerdà i es centrarà en la evolució històrica de la vila des dels seus orígens fins a l’actualitat.\nLa sala vol:\n- Donar a conèixer l’entorn natural i cultural de Puigcerdà.\n- Interpretar la seva trajectòria històrica.\n- Potenciar les peculiaritats i els elements d’identitat.\n- Fomentar el respecte pel seu patrimoni natural i cultural.\n- Reflexionar sobre l’actual model i el futur de Puigcerdà: “conèixer el passat,\ncomprendre el present, mirar cap al futur”.\nEls continguts estan dividids en tres subespais temàtics:\na) Els orígens:\n1. Indicis de romans al puig (s. I-III dC): materials i notícies\n2. Les parròquies medievals d’Age, Pallerols, Vilallobent i Ventajola (s. IX-XI)\n3. El pla de Rigolisa i el monestir de Sant Miquel de Cuixà (s. IX-XI)\nb) El Puigcerdà medieval:\n4. El naixement d’una nova vila i la capitalitat del territori (s. XI-XII)\n4.1 El castell (s. XI)\n4.2 La vila “vella” (s. XII-XIII)\n5. El Podiumceretanum, ciutat cabdal al nord de Catalunya (s. XIII)\n5.1 Mercat i fires, comerciants i artesans\n5.2 L’arribada de la comunitat jueva\n5.3 L’arribada de les comunitats religioses mendicants\n6. El naixement de la vilanova i els barris perifèrics (s. XIII-XIV)\n6.1 El call jueu\n6.2 Els nous barris i la nova muralla\n7. La crisi socioeconòmica i urbanística del s. XV.\n7.1 La Pesta Negra\n7.2 Els terratrèmols (1427-1428…)\n“Meytat d’Espanya, Meytat de França”\n1. Primera encunyació de moneda a Puigcerdà (1514), amb continuïtat intermitent (anys 1576, 1641...). 1578 Els agustinians ocupen l’antic convent franciscà.\n2. Dues grans obres escrites sobre el Puigcerdà i la Cerdanya del moment 1584 El notari Joan Onofre d’Ortodó comença a redactar el “Dietarium villae Podii Ceritani o Libre de les sermonies y coses memorabbles de la fidelissima vila de Puigcerdà”. 1603 Joan Trigall escriu la “Descriptión de Cerdaña y Puigcerdán”, que podem considerar la primera “guia” de Cerdanya i Puigcerdà conservada.\n3. Guerra dels Segadors (1640). Instal·lació d’una guarnició francesa a la població durant la 1a. revolta 1642 Construcció del pou de neu o del glaç, avui soterrat. 1652 Alçament vilatà, durament reprimit pel primer duc de Noailles.\n4. Signatura del Tractat dels Pirineus entre les monarquies d’Espanya i França. La Cerdanya dividida. Puigcerdà resta del costat espanyol. (1659-1660).\n5. Puigcerdà és presa novament pels francesos (1678).\n. El governador de Montlluís mana tallar l’aigua de la sèquia de Puigcerdà, fet que s’allargarà fins a deu anys després.\n. Vot de celebrar processó i festa per la Verge de la Sagristia, que passà a ser la patrona de la Vila.\n1707-1714 Construcció del “Fort Adrien”, fortificació francesa anomenada així en honor d’Adrien Maurice (1678–1766), tercer duc de Noailles, qui dirigí la segona ocupació francesa.\n6. A partir dels decrets de Nova Planta (1714), el Principat passa a ser una única província dividida en dotze corregiments i un districte (la Val d’Aran) –model d’administració castellà–. Puigcerdà fou la capital d’un d’ells fins al 1812. 1728 Instal·lació de l’Escola Pia, que perduraria fins al 1972.\n“Dues Guerres Civils i una Burgesia Estival”\n1. La Cerdanya sota l’administració francesa napoleònica (1812-1814). Creació del Departament del Segre, amb capital a Puigcerdà i fortificació de la vila.\n2. Divisió provincial espanyola. La Cerdanya resta dividida entre Girona i Lleida.\n3. 1835-1840 Desamortització dels convents, exclaustració dels frares i germanes, i reutilització de l’espai ocupat per aquells.\n4. 1837 Primer setge carlí, que resultà infructuós. Puigcerdà rep el títol d’Heroica. 1861 Creació del cos de Bombers de Puigcerdà, un dels més antics dels Països Catalans.\n5. Tercera guerra carlista. Puigcerdà surt invicta.1875 Aparició del primer exemplar de premsa escrita pròpiament dita: el setmanari El Puigcerdanés.\n1870-1880 Inici del turisme estival burgés.\n1867-1879 Construcció de la Casa Fabra, primera gran vivenda moderna construïda a la rodalia de l’estany i inici d’algunes altres vil•les.\n1879 Fundació de l’Associació Casino Ceretà i posterior aixecament de l’actual edifici i seu de la mateixa. Ninots.\n1882 Instal·lació del telègraf / Creació de la companyia La Ceretana, societat de transports en diligència entre Ripoll i Puigcerdà.\n1886 Comença la Fiesta Nocturna a la Veneciana, precursora de l’actual Festa de l’Estany. 1889 1893.\n1889 El Govern estatal atorga el permís per derruir als vilatans les muralles de la població.\n1893 Inauguració del Círcol Agrícola Mercantil, que tindria la seu al “Casino de baix”. Isidrets.\n1895 Arribada de l’electricitat a la Vila. S’inicien les obres de la central elèctrica del Cúcuru.\n1913 i 1924 Visites reials, primer de la infanta Isabel i posteriorment, d’Alfons XIII.\n1914–1925: La Mancomunitat de Catalunya va concentrar les funcions de les diputacions provincials.\n1922 Arribada del primer tren a Puigcerdà.\n1928 Aterra a Puigcerdà el primer avió que arribava a Cerdanya.\n1929 Inauguració de la línia de tren de Puigcerdà a Acs-dels-Termes.\n1936–1939: Catalunya va estar organitzada per la Generalitat en comarques i regions. Puigcerdà, capital de la comarca de la Cerdanya.\n1936-1939 Guerra Civil espanyola.\n1936 Desmunt de l’església parroquial de Santa Maria, bàsicament amb fins d’eixamplament urbanístic.\nAntonio Martín, “el Cojo de Málaga”, cap de la CNT a Cerdanya, es fa amb el poder absolut a la contrada. Confiscacions de béns i assassinats en massa.\n1937 Es posava circulació paper moneda i moneda de la cooperativa durant la Guerra Civil espanyola.\n1938 Un incendi fortuït crema bona part de l’edifici gòtic de l’Ajuntament.\n1939 Entrada de les tropes franquistes.\n1946 L’església de l’antic convent de Sant Domènec passa a ser la parroquial puigcerdanenca, en substituir la de Santa Maria, enderrocada.\n1952 Inici de l’emissió de Radio Puigcerdá, la Voz de la Cerdaña.\n1955 Inauguració del nou edifici de l’Ajuntament, després de la seva restauració posterior a l’incendi del 1938.\n1956 Primer partit d’hoquei sobre gel jugat a Puigcerdà, que seria el primer nucli urbà en donar-li continuïtat a aquest esport.\n1960 Creació de la Cooperativa Agropecuària de la Cerdanya.\n1969 Age i Vilallobent, que formaven part d’un antic municipi, s’incorporen al de Puigcerdà com a nuclis agregats.\n1972 Es posa en marxa l’Institut d’Ensenyament Secundari Pere Borrell, que en certa alguna manera vindria a substituir l’Escola Pia.\n1974-1984 Moment àlgid de l’associacionisme puigcerdanenc i cerdà, amb la creació d’Amics de Cerdanya, el Grup de Recerques Ceretanes (futur Institut d’Estudis Ceretans, el Club de Radioaficionats, etcètera.) i la celebració de diverses manifestacions culturals.\n1986 El Club Gel Puigcerdà es convertia en el primer equip català que guanyava la lliga estatal. Després vindrien diversos doblets –lliga i copa–\n1989, 1991 Sengles inauguracions de l’Arxiu Comarcal de la Cerdanya (aleshores Arxiu Històric Comarcal) i de la Biblioteca Comtat de Cerdanya.\n1991 Remodelatge de l’estany i del parc Schierbeck –nou projecte, plantació de noves espècies, senyalització– i arranjament de la sèquia.\n1992 Descobriment arqueològic de cases del s. XIII–XIV al subsòl de l’estany, en aprofitar el seu buidatge.\n2000 Exhumació d’algunes restes corresponents al Fort Adrià del s. XVIII i altres d’èpoques anteriors.\n2008 Rehabilitació d’una petita part del call jueu excavat.\n2014 Inauguració de l’Hospital Transfronterer de la Cerdanya.