Aprendre per ensenyar:Ser voluntari a Cochabamba\nPublicado por Lara Patri Laura en 14:33 1 comentario:\nDesprés del triomf de les truites de patates i el gazpacho... arriba l'estrellazo de la paella, nòvament batejada com a: Arròs a la Mosquetera. El cas és que sense bons estris culinaris, un bon arròs i les dimensions adequades... ens ha sortit una "paella" desastrosa. Es podien empastar forats de la paret, alguns grans estaven desfets, d'altres crus, gust a pastilla de caldo, tot el suc escampat pels fogons per culpa d'un FORAT a la cassola... Esplèndit tot plegat! I el millor de tot és que n'hi ha per dues setmanes, no passarem gana (i els pollitos tampoc).\nUna altra notícia de la mateixa magnitud és que la càmara de la Lara fa l'idiota. Creiem que està passant els seus últims dies... Li farem un funeral de categoria!\nPerò no tot són desgràcies! Aquest cap de setmana vam anar a Villa Tunari i ens ho vam passar molt bé! Tot i que vam passar bastanta gana perquè no portàvem prou money a sobre.\nNomés arribar ens vam banyar a la piscina de l'hostal perquè la temperatura era una cosa espectacular; d'aquelles que surts de la dutxa d'aigua freda suant.\nAl dia següent vam anar pel matí al parque Machia, on vam veure 0 lloros, 1 mico batejat com a Mono Manel, un os festejant el seu dinar, formigues molt treballadores, una oruga i poca cosa més. Bàsicament molta i molt variada vegetació.\nA la tarda ens vam apropar fins al Puerto San Francisco i vam poder fer una volteta amb barca pel riu amb un home molt simpàtic.\nEl mèrit més important de tots? No ens hem perdut! Comencem a dominar el tema de preguntar a tothom i fer només la meitat del que ens diuen perquè la resta de la informació és errònia.\nDiumenge ens vam llevar aviat i vam agafar el bus de les 8:30 per poder arribar a l'hora de dinar a Cochabamba i a les 4 de la tarda a veure el partit del Barça-Madrid en un bar amb grata companyia de la terra. Com vam patir...\nMés informació important! Després de 2 mesos... la Laura i la Lara han trobat "nocilla"!! I ben bona! Ens acompanyarà els pocs dies que ens queden d'estar per aquí.\nAhir a la tarda vam poder fer el partit de beisbol després de l'hora de jocs, i per variar, va ser tot un èxit de presents. Potser van venir quasi la meitat... però ens ho vam passar molt bé! Llàstima de la tempesta de sorra que s'anava aixecant de tant en tant per la ventolera.\nI per despedir-nos, us diem que marxem a la Paz 5 dies! Així que ens veiem a la tornada i esperem que vagi tot genial i no tinguem cap entrebanc.\nPublicado por Lara Patri Laura en 12:21 No hay comentarios:\nHola mames, papes, germans, tietes, nòvios, amics i amigues... Demanem perdó per trigar tant en actualitzar el blog, però és que l'internet el tenim restringit i quan hi entrem és per veure facebooks, messengers i aquestes coses...\nUs hem d'explicar una desgràcia fotogràfica... Aquest dissabte passat, davant d'unes 30 monjes, vam ballar un ball tradicional d'aquí anomenat "Tinku", que representa una dansa de lluita. Els vestits són ben lluents, de colors vius i uns barrets ben vistosos també. Total, que semblàvem espantaocells !! Varem ballar amb només un dia d'assaig i bueno, va sortir mitjanament bé. Total que l'Aldredito ens va grabar amb la càmera, i a l'hora de passar-ho al pendrive, es va borrar tot.. les fotos, els vídeos... desastre monumental !! Al final, al dia següent vam haver de ballar-lo al pati de les monjes de correcuita i fer el reportatge fotogràfic !!\nDiumenge, en contrapartida a aquesta desgràcia, vam anar a una pizzeria a dinar. Ens vam demanar una super pizza de 25 centímetres d'amplada i un gelat de postre, cosa que va ser una alegria i un goig enorme poder atipar-se pel modico precio de 6 eurus juan!!\nHermana Silvia munyint la vaca\nJa a la tarda, vam anar a munyir vaques a casa de la família de la Hermana Silvia (la directora de l'escola on anem). Va ser una experiència molt divertida. Hem de dir que les metes de les vaques són més dures del que semblen i per tant, es va notar molt que erem principiants! La llet no sortia ni a la de tres! I quan sortia la Laura se la tirava pel pantaló...Com reia la dona de nosaltres.. Després, vam poder degustar allò que tant ens va costar d'aconseguir: llet 100% de vaca natural! Hem de demanar perdó als pares i a les mares que sempre ens han dit que no bebem llet sense bullir, però és que la ocasió s'ho mereixia! Estava ven calenteta i feia gust com a animal.. estupenda! Cal dir que la família ens va acollir molt bé i que el sopar que ens van oferir va estar boníssim! Moltes gràcies família Coca Escalera!\nAl dia següent, que era dilluns festiu al cole, i ja que venia l'Alfredito, vam cuinar quatre super-truites de patates que ens van quedar de luxe! No se sap d'on va venir la inspiració, però van quedar perfectes i ven gustoses i sucoses per dintre! I és per aquesta raó, que les monjes no van pensar altra cosa que posar-les al microones perquè: es que esto está crudo i nosotras no lo comemos así. Pobres truites, van quedar desgràciades, però que hi hem de fer...\nFinalment a la tarda vam anar a fer l'extraescolar dels jocs i l'èxit va ser rotund: només van venir dues nenes, així que es va anul·lar. Com continuï així, no sé pas que farem tu...\nFins ara, això és el més rellevant que ens ha passat.. Per cert, tenim previsió d'anar aquest cap de setmana al parc Villa Tunari on hi ha molts animalons i plantones per admirar i fotografiar. També us comuniquem que la biblioteca será beneïda pròximament.. estupendu juan...\nAixí doncs, ja us comunicarem com prosegueix l'aventura boliviana... Un petó a tots i totes !!!!!!!!\nPublicado por Lara Patri Laura en 15:42 No hay comentarios:\nParlarem de divendres...\nCom de costum, van faltar força nens dels que s'havien inscrit i en van aparèixer d'altres del no res. En total van ser uns 20 de petits i uns 40 de grans.\nEls de kinder (4-6 anys) van anar a fer un partidet amb la Patri.\nEls mitjans (7-10 anys) amb la Laura. Els equips van ser el Barça contra l'Argentina (evidentment va guanyar el Barça).\nEls grans 11-16 anys) van anar a fer mal amb la Lara. Van sortir 4 equips; Barcelona, Real Madrid, La raza, i Los Punsadores. En aquest cas va guanyar la Raza, que ara es volen canviar el nom pel de Tamborada A.\nEn general tots s'ho van passar molt bé. Els petits van acabar els partits en una horeta però els grans van estar dues. Per causa de dicusions, organització i tot vam perdre bastant de temps. A la Lara de poc no li agafa un atac de nervis per diversos factors; eren molts, 4 equips diferents per controlar, el camp gegant, altres nens de fora que anaven entrant i sortint quan volien, i les conegudes discussions i "piques" dels adolescents entre equips on s'havia de posar ordre amb algun crit. Sort d'un àrbitre voluntari que la va ajudar molt.\nFinalment vam poder pitar un final i hi va haver guanyadores i guanyadors ben contents a cada categoria. Ara estan esperant el premi, que els hem dit que els el donarem al final de tots els tornejos. Algú té alguna idea del que els hi podríem donar? Se'ns passen algunes coses pel cap però ens agradarien més idees.\nAquest cap de setmana ens ho hem passat força bé. Vam poder fer una mica de vida nocturna per la ciutat i diumenge vam veure el tradicional ball del Tincu.Que per cert, estem aprenent alguns passos perquè aquest dissabte ens tocarà ballar-lo, amb vestimenta inclosa i tot! Ja penjarem alguna foto i explicarem què tal. Per ara, encara ens falten hores de pràctica que no sabem d'on treure-les. El dia 6 és la festa nacional d'aquí, esperem passar-ho molt bé i aprendre moltes coses.\nUn altre apunt important és que estem a punt d'acabar de pintar la biblioteca, creiem que demà serà finitto! Ah, i per dimecres ja podem despertar bé les neurones matemàtiques perquè ens han demanat que fem classes de mates a primària i... secundària! Algú ho passarà malament...\nUs tindrem al cas per si necessitem ajudes a l'últim moment! Gràcies seguidors/es!\nPublicado por Lara Patri Laura en 11:39 1 comentario:\nSabem que ja patieu i necessitaveu tenir noves notícies. Doncs aquí venen!\nCom sabeu, aquesta ha estat la primera setmana d'extraescolars que hem fet. Resumidament el que es pot observar és que o no escolten o no ens entenen perquè no paren de venir a preguntar CADA dia les hores, i com s'apunten i el que hi ha.\nLa qüestió és que ens hem hagut de treure la vergonya i cada dilluns, dimecres i divendres hem de dir pel micròfon el que fem per les tardes. (Tot i això segueixen a Bàbia i venen a preguntar després).\nDilluns vam fer jocs i de 30 nens que hi havia apuntats en van faltar uns 15. D'altra banda... van aparéixer 25 de sota les pedres i se'ns van sumar a les activitats.\nDimecres vam fer taller de "manilles" (pulseres de fils) i també va tenir molt d'èxit. Van venir gairebé tots alumnes que s'havien inscrit i... uns 10 més que van tornar a sortir de sota les pedres. En total uns 30, que al principi ens van fer anar una mica descontrolades però finalment va acabar molt bé! De fet, va triomfar tant que ara és un dels tallers que no entenen que no tornarem a repetir i segueixen preguntant si s'hi poden inscriure. Per quan? No se sabe porque no existe... En fi, que funcionen bastant bé.\nI avui divendres veurem com anirà el torneig de futbol. Tenim apuntats 73 nens, ens caldrà molta organització i pensar ràpid com fer els equips. Ara per ara hem establert que la Laura i la Patri aniran amb la categoria de 5 a 10 anys, i la Lara amb la de 11 a 16 més l'ajuda d'un alumne que ens farà d'àrbitre. Ja explicarem com anirà però creiem que és el torneig que tindrà més participants.\nTambé hem demanat suport al professor d'educació física de l'escola però per temes d'horaris serà difícil coincidir.\nLa setmana que ve toca dilluns jocs, dimecres taller de contes (si algú te idees de què fer també pot aportar-les perquè tenim nens de 5 a 13 anys) i divendres torneig de bàsquet.\nEl tema de la biblioteca va avançant poc a poc perquè no tenim prou pinzells i la Lara va lenta fent les coses petites, ombres i reflexes dels dibuixos de les parets. Però es veu bastant maca, la feinada vindrà quan haguem de netejar tot el terra i endreçar els llibres com ho volem fer. Els genolls també estan una mica ressentits de passar-nos el dia ajupides.\nPerò sort en tenim d'aquesta feineta perquè ens envien molt pocs nens a fer repàs. L'altre dia la Lara va fer un intensiu de mates amb un nen de 6è i es va emocionar de recordar algunes coses.\nEl cap de setmana passat vam poder anar a visitar el Cristo de la Concordia. Ara ja podem dir que hem fet pròpiament de turistes i hem pujat el Cristo per les escales. La baixada però, amb el telefèric perquè feia molta calor i estàvem cansades.\nI per ara poca o massa cosa més a dir. A la propera us explicarem com ha anat el torneig i els nostres avenços.\nPublicado por Lara Patri Laura en 11:06 3 comentarios:\nJa fa molt que no escrivíem al blog però com bé sabeu, el tema internet és quelcom complicat a casa de les hermanitas...\nAhir va ser el nostre últim dia al hogar i les nenes ens van fer uns super pentinats, són unes expertes i les trobarem molt a faltar tot i que les anirem a visitar en quan puguem. De tornada cap a casa, vam estar apunt de ser atacades per una dona que anava una mica "tomadita," i tenint en compte que eren les 6 de la tarda, no volem ni pensar com deuria acabar la nit. En fi...\nAvui, 18 de juliol, es reprenen les classes després de tres setmanes de vacances. Les tres mosqueteres ens hem llevat ben aviat per tal de no arribar tard el primer dia. Eren les 5:45 quan sonava el maleït despertador.\nA les 8.00 entràvem a l'escola amb els nervis a flor de pell per l'inici d'aquesta nova etapa i després de les presentacions, la formació dels alumnes (amb l'alçada de bandera inclosa i el cant de l'himne del país acompanyat dels oportuns passos militars) i una ràpida visita per les instal·lacions de l'escola, ens hem instal·lat al que serà el nostre lloc de treball: la biblioteca.\nEs tracta d'una aula de dimensions reduïdes per a la funció de biblioteca amb unes quantes taules i poques cadires on els nens i nenes de l'escola poden venir a jugar, pintar i llegir durant els 20 únics minuts de pati. A més, durant les classes les mestres ens envien alumnes per tal de fer classes de repàs. Avui hem tingut doble sessió de lectura amb nens i nenes de 2n i 3r de primària.\nEns trobem que aquests nens aprenen amb mètodes bastant carrinclons, de l'època de la Maria Castanya, i no sabem com canviar aquesta situació ja que tampoc volem marejar-los i que passat el mes que ens queda aquí, no sàpiguen continuar amb el que feien. Així que us demanem ajuda per si algún dels nostres estimats lectors ens pot proporcionar alguna altenativa, idea o material per ajudar aquest nens i nenes a millorar la lectoescriptura. (Els nostres apunts de català es van quedar a casa i ara els trobem a faltar).\nSuposem que més endavant no només necessitaran ajuda en lectoescriptura i ens vindran a visitar acompanyats de les molt apreciades matemàtiques, així que estigueu atents al blog i desperteu les vostres neurones que us necessitarem!!!!\nHem pensat en distribuir la biblioteca en racons. Observant les poques coses que tenim a l'abast, de moment en tenim 3 de pensats: el de lectura, els de jocs de taula i el de dibuix o pintura.\nUn altre dels projectes que ens roda pel cap és muntar extraescolars de manualitats i també esports per les tardes, amb l'objectiu de poder organitzar campionats esportius. Es veu que "algú" ha dit a tothom (Alfredito) que som unes expertes en tota mena d'esports i ens tenen com a doctores honoris causa en matèria esportiva. Per cert, necessitem idees per fer tallers sobre el reciclatge de paper amb nois i noies de secundaria ja que si aconsegueixen recol·lectar 4 tonelades de paper, els donaran unna subbenció de 5.000 dòlars per reconstruïr la cancha de fútbol.\nDeixant de banda les escoles, per les tardes (quan no fem extraescolars) estarem a la guarderia i aquí també hi ha molta necessitat de millorar les coses. El menjador no té parets i com bé sabeu els banys són inexistents (en teoria els estan arreglant però fa una setmana que hi ha una tassa de vàter palplantada i res més, ni aigua per tirar de la cadena, ni res).\nEsperem moltes propostes, idees i qualsevol cosa que ens pugui servir d'ajuda així que ja sabeu. a fer els deureees!!!\nI aquí deixem una altra foto amb algunes de les nenes del Hogar María Auxiliadora.\nPublicado por Lara Patri Laura en 11:41 10 comentarios:\nDissabte no vam poder anar a la ciutat perquè ens vàrem haver de quedar a l'Hogar ajudant a fer "tareas" perquè només estava l'altra voluntària, de manera que les compres i les trucades es van aplaçar pel diumenge a la tarda, ja que pel matí vam estar al Hogar perquè ho va dir la senyora Amarilis.\nTotal, que diumenge vam marxar amb l'altra voluntària a la ciutat amb micro. Creiem que la pròxima vegada ja podrem anar-hi soles! Vam poder anar al supermercat i va ser espectacular veure tantes coses bones !! Hi havia kellogs de diferents formes i colors, ketchups extragegants, embotits, galetes de tota mena, sucs en bosses de plàstic... Genial! Però per desgràcia, no vam poder comprar nutella perquè sembla que no existeix la xocolata per sucar.. Llàstima! Seguirem buscant perquè la Lara i la Laura senten pena profunda i es senten abandonades... pobres ànimes en pena...!\nSortint del super, la Lara es va quedar sense galetes perquè la Laura i la Patri la van obligar a donar-li a una nena pobre que demanava, de manera que la setmana que ve en comprarem moltes més.\nRespecte a la feina de l'Hogar, pensem que servim de floreros, no fem gaire res perquè les "tareas" ocupen la major part del dia, de manera que no podem organitzar cap activitat perquè no sabem mai el que faran la resta de la jornada. Així doncs, ens dediquem a pulul·lar amunt i avall reclutant nenes per fer les feines i buscant menjar pels racons...Semblem animalons afamats! En fi, esperem que quan anem a les escoles les coses canviin.\nPer cert, ahir ja ens van avisar que de cara a la setmana vinent, quan anem a les escoles, ens haurem de desfer dels piercings de la cara perquè és una mala influència pels nens, ja que ja ens van dir que les normes són molt estrictes i controlen bastant l'aspecte físic dels alumnes (pentinat, roba, arracades..). Això és una declaració de guerra! Ja veurem com acaba la història... De moment ens creuem de braços davant la proposta. Indignades ens tenen! (Per cert, queda algú a la Plç. Catalunya ?)\nClic aquí per veure'l\nLa Hna. Marielos diu que: "Hi ha molts sants entre els espanyols, ja que van ser ells els que van portar l'evangeli a sudamèrica. Creu que ara han de ser ells els que han d'evangelitzar-nos a nosaltres (als europeus)." Se va a avé un follón que no se sabe ni onde sa metio!! Pero como puedes decir eso? És de ser inútiles! (APM)\nPublicado por Lara Patri Laura en 9:47 7 comentarios:


El festival ha tingut lloc del 23 al 26 de juliol, en els espais habituals, en un format comprimit, aforament limitat i amb totes les mesures higièniques i de seguretat. La Fundació Institut Confuci de Barcelona (FICB) no ha volgut perdre la oportunitat de participar en aquesta edició especial, per això, els seus directors Chang Shiru i Javier Orduña van assistir virtualment a la clausura del Festival al Cinema Vigatà diumenge 26 de juliol a la tarda. Durant l’acte també es va presentar un vídeo que resumia les activitats culturals i acadèmiques de la FICB durant els darrers anys.\nEnguany el Festival Nits ha presentat un total de 31 films, dels quals 8 xinesos, incloent cintes d’animació, acció, arts marcials, fantasia, comèdia i drama, a més de 18 activitats culturals vinculades amb Àsia i 3 nits temàtiques. El thriller xinès “Sheep Without a Shepherd” ha estat la gran guanyadora d’aquesta edició, fent-se amb el premi del jurat, la crítica i el “Gat de la sort” del públic.\nL’incondicional públic del Festival ha participat en les sessions de cinema i en les activitats paral·leles seguint totes les mesures de seguretat i higiene establertes per l’organització. D’aquesta manera, el Festival Nits de cinema oriental de Vic ha demostrat que, en temps de dificultats, la cultura es segura, i, el més important, ens uneix.\nMés informació a https://cinemaoriental.com/


CiU porta el debat sobre la propietat dels terrenys de l'aeroport a Madrid - El Gerió Digital\nPresenta una bateria de preguntes demanant a l'Estat que concreti qui en té la titularitat\nDilluns, 31 de març de 2014 16:12h\nCiU ha portat el debat sobre la propietat dels terrenys de l'aeroport Girona fins al Congrés. Els diputats gironins han presentat una bateria de preguntes demanant a l'Estat que concreti qui en té la titularitat a hores d'ara i les "conseqüències jurídiques" que pot tenir l'afer. Sobretot, perquè se n'hagi cedit la gestió a l'empresa Aena si finalment no es van canviar les escriptures. "S'obre la possibilitat de lliurar una batalla molt interessant per al territori", ha subratllat el diputat Jordi Xuclà.\nD'altra banda, en matèria d'infraestructures, els diputats de CiU s'oposen a què l'Estat vulgui carregar el dèficit que arrosseguen moltes autopistes damunt les més rendibles, entre les quals l'AP-7. L'any 1964, la Diputació de Girona va cedir gratuïtament a l'Estat els terrenys on es va aixecar l'aeroport.\nAquest acord, però, mai es va formalitzar a les escriptures. Fins aquí, no hi hauria escletxes perquè ara, 50 anys després, la Diputació pogués reclamar-ne la titularitat a l'executiu estatal. Però la privatització d'Aena, engegada el 2010, obre una possible via per fer-ho si es demostra que l'Estat no només va cedir a aquesta empresa la gestió de les instal·lacions sinó també la dels terrenys.\nPer això, CiU ha decidit traslladar aquest debat a Madrid i ja ha entrat una bateria de preguntes al Congrés dels Diputats per instar l'Estat a moure fitxa i definir les conseqüències de tot plegat. "Demanem que se'ns clarifiqui de qui és la titularitat dels terrenys, en nom de qui estan escripturats o quines conseqüències tindria si el govern els ha cedit a una empresa stalinista com és Aena", ha concretat el diputat gironí Jordi Xuclà.\nLa bateria de preguntes es va entrar a registre divendres mateix i l'Estat té un termini de dos mesos per respondre-les. Xuclà ja ha avançat que, d'entrada, s'obre "la possibilitat de lliurar una batalla molt interessant per al territori", però que també caldrà veure abans quina és la resposta que dóna l'executiu estatal. "Portem molts anys veient de quina manera vesteixen el sant i la mona", ha subratllat.\nTant Xuclà com els altres dos diputats gironins de CiU al Congrés, Montse Surroca i Carles Páramo, han fet balanç de l'activitat que han dut a terme durant els darrers mesos a Madrid. Un balanç marcat, fonamentalment, per tot allò que fa referència als diferents projectes d'infraestructures. En especial, l'autopista AP-7 i l'N-II.\nAllargar la concessió de l'AP-7\nEls diputats ja han avançat que han demanat la compareixença de la ministra Pastor al Congrés perquè concreti el seu pla per rescatar les autopistes deficitàries. Un pla que, d'entrada, passa per demanar una quitança als bancs de fins al 50%, però també per crear un fons comú que permeti que "aquelles autopistes més rendibles paguin el dèficit de les altres", ha dit Xuclà.\nI a les comarques gironines, CiU alerta que això pot tenir una translació clara pel què fa a l'AP-7. "Tenim sospites més que notables que l'Estat té la intenció d'allargar-ne la concessió més enllà del 2021", ha subratllat el diputat.\nSegons CiU, aquesta maniobra no només permetria eixugar les pèrdues de les autopistes més deficitàries. També serviria per evitar que les arques estatals hagin d'assumir part de les inversions que ha fet Abertis amb l'ampliació a tres i quatre carrils a la demarcació.\n"Tot sembla indicar que, d'aquí al 2021, l'increment de trànsit que es va preveure inicialment, i que hauria de servir per pagar part de l'obra, no es donarà", ha dit Xuclà. I hi ha afegit: "Per tant, si no s'arriba a l'equilibri, ens temem que l'Estat allargarà la concessió per no haver de pagar aquesta diferència".\nEl diputats ja han avançat, però, que lluitaran tant perquè aquesta situació no es doni com perquè també hi hagi una rebaixa dels peatges. "Per exemple, d'ençà que l'any 2009 es va acabar la concessió de l'autopista que connecta Bilbao amb Sant Sebastià, els usuaris paguen ara peatges d'entre 1,5 i 2 euros, que serveixen per mantenir la infraestructura", ha concretat Xuclà.\nPel què fa a l'N-II, el diputat ha criticat la fórmula escollida per l'Estat a l'hora de desdoblar-ne els trams del nord. No pel què fa al sistema de pagament (per col·laboració públicoprivada) sinó per la manera com s'executarà l'obra. "Per primer cop, farem de conillets d'índies, perquè es vol fer una autovia de low cost duplicant la calçada actual, cosa que suposarà que tingui més revolts que una altra", ha dit Jordi Xuclà.\nLlei de Costes i edificis\nPer últim, els diputats de CiU també han alertat que la Llei de Costes va tard. El diputat Carles Páramo ja ha reclamat en aquest sentit que, abans que res, a l'hora d'aplicar-la el ministeri "compleixi el seu compromís" i prioritzi l'exclusió del domini públic marítimo-terrestre tant d'Empuriabrava com dels canals de Santa Margarida de Roses (Alt Empordà). "Tal com estan ara les coses, si hi ha bona voluntat, això es podria fer abans de finals d'any", ha dit Páramo.\nFinalment, CiU també ha criticat "l'opacitat" de l'Estat a l'hora d'informar-los sobre els usos que tenen els edificis que el govern espanyol té en propietat a Girona. Entre d'altres, els diputats han criticat que les casernes de Defensa a Emili Grahit o l'antiga Subdelegació es podrien destinar a altres usos, perquè hi ha molt d'espai desaprofitat.


Les banderes (fragments) - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nLes banderes (fragments)\nAutor:Serés i Guillén, Francesc\nObra:La força de la gravetat (p. 77-78, 81 i 86-87)\nIndret:Davant el monument a la Puntaire (Parc de Montjuïc)\nHi ha volgut anar ell, la nena ha entrat per una de les parts que va insistir que havia d'estar més ben protegida. De vegades entra canalla, fan forats a la tanca, prou petits per poder-los amagar amb els matolls del marge. Fa molt de temps, en Dexeus ho recorda prou bé, entraven a buscar menjar, cap als dipòsits de deixalles on es llencen les mercaderies que s'han malmès durant el viatge o la descàrrega. Venien dels campaments dels gitanos i també de Can Tunis, però d'ençà que un camió va atropellar dos nens que no hi han tornat, fa anys, d'això. Ara, vénen nens del Polvorí i alguns del Poble Sec, en Dexeus ho sap perquè ha hagut de signar les denúncies. Abans entraven per buscar fruita, menjar, però ara qualsevol cosa, mòbils, eines que no se sap com les poden arrossegar i fins i tot algun ordinador portàtil que els treballadors s'han descuidat només un moment, documents, maletins que prenen sense ni saber què hi ha a dins. Ho agafen, s'amaguen allà on creuen que ningú no els podrà trobar, esperen que es faci fosc i aleshores tornen a sortir, a passar d'un amagatall a un altre fins que poden arribar als forats que han fet a les tanques. Una vegada en va agafar un que li va dir que jugaven a entrar i sortir, i ja està, sense solta ni volta, i un altre que li va explicar que anava a buscar un tresor, qui sap què s'expliquen de les coses que hi ha dins del port. [...]\nEl carrer que separa les estibes és buit. Els contenidors construeixen la ciutat de ferro, una quadrícula perfecta, de colors i procedències diverses, que s'estén per sota el radi de les grues. L'ordre en què estan alineats contrasta amb la diferencia d'alçada de l'exterior i de tot l'espai que hi ha a l'interior dels quadrats, els patis interiors, en diuen. Un nen que volgués jugar a fet a amagar podria passar dies i dies sense que el trobés ningú. En Dexeus comunica a la torre que és al moll dels contenidors, que creu que l'ha vista, però que no cal que baixi ningú, que l'avisin si algú veu una nena que va sola.\nMentrestant, camina per dins de la quadrícula de ferro i ciment, els carrers per on els toros enfilen el seu camí, ràpid, ràpid, més ràpid del que està permès, més lent del que les empreses volen. Si un nen passés per aquí dins l'aixafarien i no se n'adonarien, segur, els toros van tan de pressa, acceleren fort, els costa frenar i no sempre poden veure el que tenen davant, la càrrega els ho tapa. Cada setmana hi ha algun accident, topades entre toros que carreguen contenidors o que van a lliurar la mercaderia, aleshores l'estrèpit del ferro contra el ferro, del ròssec del ferro contra el formigó, és esfereïdor, com si xoquessin dos vaixells. Quan els toros trepitgen o pessiguen algú els resultats són terribles, recorda el nen que va quedar atrapat entre els contenidors, morí. [...]\nTan bon punt la nena creua la tanca, la canalla s'aplega al seu costat fins a envoltar-la del tot, sembla que es canviïn de roba i que es passin draps de colors. Sí, són els draps que ha vist que arrossegava la nena, són banderes que es van passant els uns als altres i que llancen enlaire, fetes un bolic, esperant que la caiguda les desplegui. N'hi ha un parell que li ensenyen alguna cosa, semblen caixetes amb alguna cosa, però no pot distingir de què es tracta. Li ensenyen com un botí, com si volguessin fer-li enveja o demostrar-li que ells tenen alguna cosa seva. No pot veure què és, però juraria que és el que la nena ha agafat de dins, juraria que és el que ha agafat de vés a saber quin magatzem o oficina. Riu, mentre veu com la canalla continua corrent al pas del comboi. Riu perquè es riuen d'ell, assegut sobre les bobines de fil de coure, que a la fi no ha pogut enxampar la nena, vés a saber què és el que ha agafat, potser coses sense cap importància, no ho sabrà mai.\nSón els nens dels campaments, els de les cases dels gitanos, els que venen des de les ruïnes i les rulots on malviuen els seus pares o els seus oncles, qui ho sap, amb qui viuen... Els nens corren a l'altre costat de la tanca, per sota els nusos de les autovies i dels enllaços amb les rondes, corren al pas del tren, n'hi ha molts i es van passant la bandera els uns als altres, n'hi ha un que sent que crida perquè va coix, arrossega la cama i no pot seguir el pas dels altres, i els dos que van amb bicicleta, hauria pogut ser qualsevol d'ells, els que li demanen què fa allà dalt, cridant tant com poden, podria haver estat qualsevol d'ells. Veu els homes que surten de les barraques que hi ha entre els solars i els canyissars que envolten les vies, criden la mainada que el crida, qualsevol podria haver entrat, pensa en Dexeus mentre al fons veu la mar, la mar plana.


Aprendre i ensenyar amb les TIC/TAC a primària: Cmap Tools\nEls mapes conceptuals són un instrument per a l'organització i representació del coneixement. És una xarxa on conceptes es relacionen entre sí mitjançant enllaços per a formar proposisions.\nNingú pot dubtar dels beneficis que aporta als alumnes l'elaboració de mapes conceptuals. Els ajuden a organitzar els conceptes adquirits sobre algun tema, de manera visual i atractiva, a destriar els conceptes clau, a representar de manera gràfica el coneixement. Resulta igualment útil com a tècnica d'estudi o, senzillament, avaluar els coneixements previs sobre un tema.\nDoncs, bé. Hi ha un programa, entre molts d'altres, que ens serveix per a elaborar mapes conceptuals. S'ha d'instal•lar a l'ordinador i configurar amb l'idioma castellà. És força intuïtiu i fàcil de fer servir i ens permet, també, cercar en línia altres mapes d'altres autors. Us el podeu descarregar des de http://cmap.ihmc.us/ si feu clic a\nEtiquetes de comentaris: Mapa conceptual, Recursos, TIC\nMarta 21 de gener de 2009, a les 14:39\nHola Teresa, sóc estudiant i minteresaria molt aquest programa per a fer esquemes, però hi ha un problema, que quant amb el ratolí apreto alla on diu http://cmap.ihmc.us/ em surt un mapa conceptual amb angels i no ho antenc. He provat de clicar l'icona que hi ha una miqua mes abaix que diu donlowaded, però no em surt res. Si em puguessis ajudar seria una ggran ajuda. Moltes gràcies i fins aviat. Marta.


Amics arbres · Arbres amics: Vandana Shiva en català\nSuperar l'era del petroli, per una nova justícia ambiental\nVandana Shiva en català per primer cop. Gràcies a Tres i Quatre i l'Institut del Territori, ja podem llegir el darrer llibre d'una de les ecologistes més incisives del Planeta: "Terra; Superar l'era del petroli, per una nova justícia ambiental". La traducció és de Joan Buades.\nLa col·lecció de llibres ‘Gaia. Pensament global, territori i medi ambient’, que coediten l’Institut del Territori i Edicions Tres i Quatre, compta amb un nou volum: Terra. Superar l'era del petroli, per una nova justícia ambiental (Soil Not Oil) de Vandana Shiva.\nEn aquest assaig, Shiva revela brillantment la connexió entre les principals crisis de la humanitat -inseguretat alimentària, canvi climàtic i pic del petroli- i com resulta impossible resoldre'n una d'aquestes sense tenir en compte la resta.\nVandana Shiva posa també de manifest la relació entre agricultura industrial i canvi climàtic, alhora que demostra que un món més enllà de la dependència dels combustibles fòssils i la globalització és possible i necessari. Amb la condemna de l’agricultura industrial com a responsable del desastre ecològic i econòmic, Shiva advoca per l'agricultura familiar i independent de les grans corporacions.\nVandana Shiva, coneguda arreu del món com a líder ecologista i receptora del Nobel de la Pau Alternatiu 1993 (el Right Livelihood Award), ha escrit diversos best-sellers en aquest camp. Activista i científica, Shiva figura, amb Ralph Nader i Jeremy Rifkin, al capdavant del Fòrum Internacional sobre la Globalització. Abans d’esdevenir activista, Shiva era una de les físiques més importants de l’Índia.\nPosat per Francesc Mas i Castanyer a les 21:17\nHola, sabeu on és pot trobar aquest llibre? Moltes gràcies\nCrec que a qualsevol llibreria el pots demanar, si no el tenen el poden demanar, tot just acaba de sortir.\nI si no et pots adreçar a Edicions Tres i Quatre, en aquest escrit hi ha un enllaç


Show&Tell a cicle mitjà - Escola Projecte\nShow&Tell a cicle mitjà\nCada dilluns, els nens i nenes de cicle mitjà comencem la setmana amb una breu presentació que algú de nosaltres ha preparat.\nEns trobem tots junts al passadís del pis i un/a alumne/a de tercer i un/a de quart ens presenten “el seu objecte” i fan una explicació del que és i també per què l’han triat.\nTot i que és una estona molt curta, hem après moltes coses. Així doncs, hem vist com funcionava una màquina d’escriure “antiga” (com la que utilitzaven els nostres pares i mares), hem “viatjat” amb els objectes que ens han portat fins a algun país molt llunyà com Etiòpia o Japó, i fins i tot hem après com pintava l’Antoni Tàpies…\nEns agrada l’experiència i és una bona forma de començar la setmana!\nPrevAnteriorTot llegint Roald Dahl…\nSegüentEl Master Chef de tercerNext


WebMates, 100 problemes i altres recursos\nLa WebMates és una pàgina personal que conté programes per treballar aspectes de les matemàtiques elementals. La majoria són petites aplicacions que treballen un aspecte concret de les matemàtiques. El seu autor, Bernat Orellana, proposa la informàtica com una eina que ens ha de servir per facilitar el treball i la comunicació personal a tots els que més ho necessitin. És tracta d’una persona amb múltiples experiències professionals que ara treballa a les escoles d’adults i ha creat aquests materials per respondre a les necessitats que li platejaven els seus alumnes.\nProgrames de càlcul numèric\nÉs un petit programa per estudiar i repassar les taules fins al 10 .\nTaules 1: Cal seleccionar la taula que es vol treballar i escriure la resposta. Un corredor indica els avenços que es fan. Es pot consultar la taula a través del menú o bé prement F2, F3...\nTaules 2: Presenta diferents multiplicacions i un resultat. Si es tria la resposta correcta, destapa una part d’una fotografia.\nSón dos programes per treballar l’algoritme de la divisió d’una xifra. El programa\nDivisió 1 proposa una divisió i et va guiant pas a pas: la xifra quocient, la multiplicació i després la resta. Si la resposta no és correcta, no deixar avançar al pas següent.\nDivisió 2 encara exercita més la divisió, ja que les restes el programa intermitges les fa i l’usuari ha de fer la resta final.\nOperacions adaptades a NEE\nLa calculadora adaptada caldapater.exe és un programa per treballar l’algoritme de la suma, la resta i la multiplicació amb l’afegitó d’incloure un teclat virtual per escaneig.\nAl peu de la pantalla es pot escollir el tipus d’operació que s’ha de treballar, i es resolen des del teclat de l’ordinador o bé fent clic al teclat en pantalla que incorpora el programa.\nL’escaneig s’activa clicant a l’última tecla del teclat en pantalla. Es un escaneig doble, vertical i horitzontal, que es controla amb la tecla Retorn.\nLa icona ? mostra les taules com a ajuda per resoldre l’exercici.\nÉs un programa per treballar de múltiples maneres la lectura del rellotge. A les diferents opcions i exercicis s’hi accedeix pel menú del programa. Entre altres hi trobareu:\nRellotge principal: un exercici que escriu l’hora en un text i la llegeix.\nInvestiga. Et mostra l’hora en text, la llegeix i finalment posa les agulles a l’hora.\nQuina hora és? Mou les agulles d’uns rellotges i si hi cliques et llegeix l’hora.\nMou les agulles és un dictat d’hores amb veu que s’has de respondre movent les agulles del rellotge.\nEscriu l’hora. Cal escriure l’hora que marca el rellotge.\nRelaciona l’hora i el rellotge. Entre uns quants cal escollir el rellotge que marca l’hora indicada.\nRelaciona text i rellotge. Cal escollir el text que correspon a l’hora escrita en forma numèrica.\nÉs un programa en castellà i català pensat per treballar l’euro:\nEn exercicis d’investigació mostra les monedes dels diferents valors.\nA Identificar monedes cal arrossegar l’etiqueta amb el valor sota la moneda.\nFer sumes de monedes i/o bitllets mostra diferents monedes i cal assenyalar l’etiqueta de la suma.\nA Entrar una quantitat a la caixa cal arrossegar els bitllets fins completar la quantitat indicada.\nTornar canvi la caixa et mostra el preu i el bitllet pagat i cal arrossegar les monedes fins a completar el canvi.\nÉs una programa per resoldre problemes i altres exercicis de matemàtiques. El mestre/a pot fer-lo desenvolupant les seves pròpies bases de dades amb els exercicis. L’Ulisses aporta un full per escriure i calcular, una base de dades amb exercicis i opcions d’accessibilitat per a l’alumnat amb baixa visió.\nEls exercicis s’agrupen en carpetes de 12 problemes amb l’opció d’un gràfic d’ajut i sistemes d’autoajuda.\nDisposa d’opcions d’accessibilitat per a discapacitats visuals. Contrast alt, baix i personalitzat.\nInclou una màquina de calcular on podem entrar les dades pel teclat, amb el ratolí o amb un polsador. La màquina de calcular interacciona els càlculs dins el text.\nEnregistra els diferents passos de la resolució que junt amb els exercicis es poden exportar al Word.\n100 problemes amb el PowerPoint\nDaniel Graell i Preixens dgraell@pie.xtec.es\nEs tracta d’un material pensat per facilitar el treball autònom de l’alumne/ i simplificar la feina del professor de preparar activitats. Treballa l’àrea de matemàtiques, i com a objectiu es proposa: - Fomentar el raonament lògic en la resolució dels problemes. - Fomentar la concentració en la resolució dels problemes. - Ajudar a estructurar els problemes. - Veure que tot problema es pot resumir en una fórmula. - Descongestionar la feina del professor de matemàtiques. Consta de:\nCol·lecció de 100 problemes adreçats a cicle superior de primària i fets amb el programa PowerPoint, amb 10 diapositives cadascun.\nFitxer Excel amb la classificació dels problemes graduats per la seva modalitat i dificultat.\nFitxer Word associat al fitxer Excel que permet imprimir els problemes per resoldre'ls amb suport paper.\nCada problema és una presentació en PowerPoint organitzada seguint una determinada estructura per facilitar-ne la resolució:\nL'alumne/a obre el problema a l’ordinador i l’ha de resoldre a la llibreta. A partir de la pantalla inicial, cada una dels botons compleix una triple funció:\nIndica les preguntes per fer i respondre.\nPermet comprovar si la resposta trobada es la correcta.\nPot ser una ajuda per avançar si no hi ha manera de trobar la solució. Es tracta que l'ordinador faci de "mestre", que sigui una guia, un ajut. L'ordinador proporciona un esquema de fer la feina i ajuda de forma interactiva quan l’alumne/a ho demana.\nLes ajudes poden ser excessives per a alguns, però es poden desactivar, segons el que es vulgui treballar. En aquest cas, el professor/a pot accedir a la diapositiva 2 prement Supr i desactivar el que cregui convenient, en especial en els apartats "passos", "fórmula", "operacions" i "pas a pas".\nEn el dia a dia amb els meus alumnes he descobert que en alguns dels problemes pot haver-hi algun error en les operacions; cal, doncs fer-hi una repassada.\nLa col·lecció de problemes es completa amb el fitxer problemes.xls, on per cada problema trobareu la mateixa informació del PowerPoint a més d’una doble classificació.\nAltres recursos de mates presentats al SATI DNEE\nCalcWav és una calculadora educativa que incorpora un mòdul d’exercicis i opcions d’accessibilitat. Entre altres característiques, el programa:\nIncorpora un mòdul de veu que llegeix tant les tecles premudes com el visor de la calculadora.\nEs pot redimensionar fins a ocupar tota la pantalla, facilitant d'aquesta manera la visió de les tecles i dels nombres.\nIncorpora un mòdul d'exercicis de càlcul mental que es pot utilitzar a cegues, amb suport oral, sense tenir visió de la pantalla.\nTextos x Calcular\nÉs una aplicació que "escriu" automàticament l'enunciat d'un problema i proporciona recursos perquè l'alumne/a escolti l'enunciat, el dibuixi enganxant elements gràfics, i el resolgui manipulant i comptant els dibuixos. Necessita el programa Power Point, la Síntesi de veu UPCTV i el Tpwin.\nComprensió lectora amb problemes de matemàtiques\nProblemes matemàtics que permeten la solució directa o tutoritzada combinant text i imatges fotogràfiques que proporcionen ajudes fins a la resolució.\nProgramari a la XTEC\nles matemàtiques 1999\nel càlcul mental. Projecte FT 2000\nPrograma desenvolupat amb l’Excel que té com a finalitat generar exercicis de càlcul mental per a l’ESO d'una forma dinàmica i ràpida. És la continuació del programa Diversificar les matemàtiques.\nEl Racó del Clic té un apartat de matemàtiques amb més de 100 paquets d’activitats de diferents continguts i nivells educatius.\nLes TIC en la diversitat i les NEE\nRecull sistematitzat de José Manuel Casteleiro amb programes i materials de matemàtiques d’interès per a l’atenció de la diversitat i les NEE\nGeneradors automàtics d’exercicis de matemàtiques\nGenerador de Tareas Matemáticas\nversio 2 (Accesit junta de Andalucía 2001)\nversio 3 (set 2003)\nÉs un programa per facilitar l'elaboració d'activitats escrites als professors de matemàtiques de l’ ESO. Recull més de vuitanta activitats pròpies d'aquest cicle educatiu, en què cada professor/a pot canviar els paràmetres de les activitats i introduir els valors que desitgi, de manera que es genera un nombre il·limitat d'exercicis a partir de les opcions que ofereix el programa.\nPrograma comercial en anglès per generar exercicis sobre paper de múltiples continguts de matemàtiques.\nLa versió 2 és d’ús lliure i presenta exercicis de càlcul numèric sobre paper.\nLa versió 3 inclou exercicis numèrics, de geometria, etc., i la versió Demo es pot utilitzar durant 20 sessions de treball.\nBaralla de càlcul Sistema Coral ( Heliobraja)\nJocs de cartes en format Word per treballar el càlcul mental d’una manera diferent.\nEl material es compon de 8 materials: “Heliobaraja”, Comptar, Restes, Sumes, Multiplicacions, Proves de càlcul, “Heliocohete” i “Multiglobo”. Trobareu també unes instruccions pel seu


Orlando Ortega contra la història | ARA Multimèdia\nArticle d'opinió de Fran Mollà, Mestre d'Educació Física\nL’atleta ontinyentí d’adopció afronta el gran repte de repetir medalla a uns Jocs Olímpics.\nOrlando Ortega ha fixat com a gran objectiu per aquest any 2021 aconseguir una altra medalla olímpica a Tokio, en la prova dels 110 tanques. Un fet que el faria passar a la història com un dels pocs atletes que ha aconseguit dues medalles olímpiques en eixa prova, el que és una mostra de la dificultat de la mateixa.\nEn els 120 anys d’història olímpica (fins Rio 2016) i després de 28 olimpíades, només 12 atletes han sigut capaços de guanyar dues medalles olímpiques en la distància. Cap ho ha pogut aconseguir en tres ocasions. Dins d’eixa història olímpica podríem diferenciar dues etapes. La primera fins a Mèxic ‘68 i la segona fins a Rio ‘16, l'última olimpíada en disputar-se.\nAixí, en la primera etapa el sud-africà Sydney Atkinson fou el primer en aconseguir la fita de les dos medalles, amb el segon lloc a París ‘24 i l’or a Amsterdam ‘28.\nEl britànic Donald Finlay feia tercer a Los Angeles ‘32 i segon a Berlin ‘36. Tres americans el seguiren: Jack Davis (segon a Helsinki ‘52 i Melbourne 56), Lee Calhoun (primer a Melbourne ‘56 i Roma ‘60) i Haynes Jones (tercer a Roma ‘60 i primer a Tokio ‘64).\nPer a mi, i la vista de les marques aconseguides, les millores tècniques com el cronometratge elèctric, i l’aparició de més països i més atletes participants, a partir de Mèxic ‘68 es produeix un salt qualitatiu en la prova, sense desmerèixer tot el que havien fet fins el moment tots els atletes.\nEl francés Guy Drut és el primer d’aquesta segona etapa amb els segons llocs a Munich ‘72 i Montreal ‘76, seguit pel cubà Alejandro Casañas, segon a Montreal ‘76 i Moscú ‘80. L’estadounidenc Roger Kingdom aconseguia el doble triomf olímpic (l’únic que ho ha aconseguit junt a Lee Calhoun) a Los Angeles ‘84 i Seul ‘88.\nEl també americà Marc Crear feia segon a Atlanta ‘96 i tercer a Sydney ‘00, mentre que el seu compatriota Terrence Trammell aconseguia dos argents a Sydney ‘00 i Atenes ‘04. L’últim a aconseguir el doblet olímpic va ser el cubà Anier Garcia, amb l’or a Sydney ‘00 i el bronze a Atenes ‘04. Tots els atletes anomenats aconseguiren les medalles en olimpíades consecutives.\nTots, excepte l’americà Willie Davenport, el qual aconseguia ser campió olímpic a Mèxic ‘68 i pujava al tercer lloc del pòdium a Montreal ‘76, huit anys després de la primera medalla.\n2 atletes han baixat de 13 segons\nPerò si el que hem explicat abans no és mostra suficient de la complexitat de la prova dels 110 metres tanques, es pot buscar una altra dada que no fa sinó ratificar l’enorme dificultat de córrer amb obstacles. Dels 19 atletes que en tota la història han aconseguit baixar dels 13 segons, només 2, Terrence Trammell i Marc Crear, han doblat medalla. I de tots ells, set no han aconseguit mai cap medalla olímpica.\nDestaca el cas de Ronaldo Nehemiah (USA), el qual va batre en tres ocasions el rècord del món i que, amb 12’’93 ocupa el sisè lloc al ranking mundial de tots els temps.\nOrlando, per tant, té davant seu un repte majúscul. Un repte a l’abast d’uns pocs en la història de la prova. Una prova que demana estar al cent per cent el dia X a l’hora H i, també, tindre eixa miqueta de sort que, si bé no ajuda, sí que pot evitar situacions com les que Ortega va patir al mundial de Doha.\nSi Orlando aconsegueix medalla olímpica a Tòquio, es convertirà en un dels pocs atletes que han aconseguit dos metalls als Jocs Olímpics


Manual per a una festa major perfecta\n8 min. 20/07/2019 23:24\n651x366 L'Aquelarre de Cervera la passada edició. SANTI IGLESIAS L'Aquelarre de Cervera la passada edició. SANTI IGLESIAS\n651x366 Festa major de Vilanova i la Geltrú. / TJERK VAN DER MEULEN Festa major de Vilanova i la Geltrú. / TJERK VAN DER MEULEN\n651x366 Festa popular del Toc de Corn, a Cornellà de Llobregat, durant les festes del Corpus. / XAVIER BERTRAL Festa popular del Toc de Corn, a Cornellà de Llobregat, durant les festes del Corpus. / XAVIER BERTRAL\n651x366 Diada castellera per Les Santes, a Mataró. / MANOLO GARCIA Diada castellera per Les Santes, a Mataró. / MANOLO GARCIA\n651x366 Matí de festa major a un carrer de Sants. / JORDI ROVIRALTA Matí de festa major a un carrer de Sants. / JORDI ROVIRALTA\n651x366 Festa major petita de Reus. / SANTI IGLESIAS Festa major petita de Reus. / SANTI IGLESIAS\n651x366 Carrers del barri de Gràcia engalanats per festes. / JORDI ROVIRALTA Carrers del barri de Gràcia engalanats per festes. / JORDI ROVIRALTA\n651x366 Festa major a Ulldemolins, al Priorat. / TJERK VAN DER MEULEN Festa major a Ulldemolins, al Priorat. / TJERK VAN DER MEULEN\n“Alegria!, que és festa major. Alegria!, perquè el nostre sant és el millor. Alegria!, que és festa major. Al matí tenim passada, missa, les sardanes i, havent dinat, migdiada, processó, concert, castell de focs i ball a l’envelat”. Han passat gairebé 50 anys des que la Trinca va estrenar aquesta cançó, però l’essència de les festes majors segueix sent la mateixa. Com que l’estiu és la temporada per excel·lència de les festes grosses, us hem preparat un manual per viure una festa major perfecta. Ho ambientem amb una mica de música?\nEl grup Buhos ho té clar: “Ens trobarem aquells que ens trobàvem, farem veure que els anys no passen, i si puc t’arrencaré un petó”. Enmig de les vacances o de l’ambient relaxat de l’estiu, les festes majors són el moment ideal per retrobar-se amb totes aquelles persones que l’estrès i la rutina del dia a dia no us permeten veure. Aprofiteu l’excusa i trobeu-vos amb els que fa un any que no veieu. “Festa major! Ara feia un any que t’esperàvem, necessitava sentir la teva màgia, avui el mal tindrà solució”.\nEl pregó dona el tret de sortida a les festes majors de tot Catalunya. Normalment es porta en secret i el proclama una persona famosa o rellevant en la vida del poble. Se sol fer broma i repassar el programa que s’ha preparat per als següents dies. Si voleu començar la festa major ben informats, és un moment important que no us podeu perdre.\nEn tota festa major hi ha un acte estrella. Aconseguiu el programa amb una mica d’antelació i organitzeu-vos per no perdre-us l’acte gros o els que més us cridin l’atenció. Siguin activitats de cultura popular com els castells, els gegants o els balls de gitanes, o activitats més tradicionals com les sardanes, el ball a l’envelat o el teatre, o fins i tot activitats innovadores, l’organització és clau perquè no falteu on vulgueu ser.\nEls castells són una de les expressions de cultura popular més característiques de Catalunya i acostumen a formar part dels programes de festa major. Patrimoni immaterial de la humanitat, fascinen els turistes d’arreu del món. Així que, ja que els tenim al costat de casa, us recomanem que aprofiteu les festes majors per gaudir d’aquest espectacle únic al món que, com descriu Porto Bello al que s’ha convertit en l’himne dels castellers, són “gratacels impossibles de ciència-ficció, construïts amb la força, equilibri i valor”. La cançó continua: “Posem-li seny, germà, i el podrem descarregar”. Si aneu amb canalla es quedaran fascinats, de la mateixa manera que si els porteu a gaudir dels gegants o de qualsevol dansa tradicional.\nBarret o caputxa, mocador tapant la boca i el nas i moltes ganes de saltar. Això és tot el que necessiteu si voleu gaudir de l’experiència de ballar sota el foc. Com canta Buhos: “Correfoc, anem a ballar sota que no estem prou a prop; correfoc, agafa’m la cintura correm cap a la font; correfoc, han vingut moltes colles, repiquen els tambors; correfoc, diu Llucifer que aquesta nit hi haurà foc”. Els correfocs tenen l’origen en els balls de diables, ja des del segle XII, però es van popularitzar entre les dècades dels 80 i els 90 i ara no falten a gairebé cap festa major. No us perdeu el bestiari de cada poble i pregunteu si després hi ha correaigües: us anirà bé per fer baixar la temperatura i canviareu l’olor de pólvora per l’olor de mullat.\nEls concerts són els nous balls de festa major. Si abans les places i els envelats es vestien de festa per acollir el gran ball presidit per una orquestra, ara els municipis busquen espais més amplis per muntar grans escenaris i portar els millors grups del moment. És una bona oportunitat per assistir a espectacles de primer nivell de forma gratuïta. Però si voleu viure l’essència dels antics balls de festa major, us recomanem que aneu a les celebracions dels pobles més petits. Com retrata Txarango a la cançó El meu poble, a les poblacions petites encara és habitual mantenir el gran ball: “El meu poble té una plaça de records, fanals encesos i banderetes de colors. Un gran ball dirigeix les nits d’estiu, avui que tothom riu, avui que és festa major”.\nÉs molt fàcil pensar que la festa major del nostre poble és la millor de Catalunya, però tenim més de 900 poblacions i totes tenen una festa major especial. N’hi ha de competitives, com la dels Blancs i Blaus de Granollers, que han copiat altres municipis com Mollet del Vallès o Sant Celoni. També n’hi ha amb orígens molt antics, com la de Solsona o Tarragona, i d’altres que fan danses úniques com la Sardana de l’Alcalde d’Amer o la Dansa de Gala de Campdevànol. Tampoc us perdeu les que tenen la pólvora com a protagonista com l’Aquelarre de Cervera o el Toca-sons de Taradell.\nJa són molts els municipis que fa anys que intenten evitar els gots de plàstic durant les celebracions municipals i fan servir vasos reutilitzables per reduir els residus. Però durant les festes majors també es generen molts altres residus, sobretot plàstics d’un sol ús. Un exemple són els plats i coberts de bars i restaurants que pensen que fent servir aquests utensilis d’un sol ús podran servis més taules; o els plàstics per embolicar entrepans que es mengen a correcuita abans d’assistir a un acte. Intentem, entre tots, reduir l’impacte que produïm al medi ambient.\nLa campanya No és no de molts ajuntaments contra les agressions sexuals o els punts liles per denunciar violències masclistes pretenen erradicar aquesta xacra de les festes. Formen part de les iniciatives sorgides arreu de l’Estat que volen eliminar qualsevol comportament i agressió sexista per motiu de gènere, sexe, aparença o orientació sexual en espais d’oci i festes populars. És feina de tots aconseguir eliminar per complet aquestes actuacions. Tant si en veieu com si en sospiteu, denuncieu-les.\nLes festes majors només passen un cop a l’any i són moments tan especials que mereixen que siguin tan llargs com sigui possible. Així que feu cas a Gertrudis i penseu que “l’últim ball no serà fins que canti el gall”. I, si pot ser, no torneu sols a casa, acompanyats sempre és molt millor, sigui d’amics, parelles o, qui sap, de futurs companys. ¿No creieu que, com diu la cançó, un final ideal és acabar una festa major quan “surt el sol i mentre posen el carrer tu em fas un petó de bon dia o de bona nit”?\nSi per una cosa és famosa la festa major de Blanesés pels seus espectaculars focs artificials. Hi competeixen les millors pirotècnies del món.\nLa Nit Boja és l’acte estrella de les Santes de Mataró, que es considera una de les festes més potents de Catalunya.\nFamoses per la decoració dels carrers, juntament amb les Festes de la Mercè, les Festes de Gràcia són les festes més famoses de Barcelona.\nDeclarada Festa Tradicional d’Interès Nacional, la festa major de Sitges és coneguda per la gran riquesa de folklore que s’hi pot veure. Gegants, diables, bastoners, balls de gitanes i molt més.\n24 agost - 1 setembre\nDurant la festa major dels Blancs i Blaus, Granollers viu 10 dies dividida. Dues colles competeixen festivament per oferir la millor festa.\n28 agost - 2 setembre\nLa Diada de Sant Fèlix a Vilafranca del Penedès (30 d’agost) és una de les cites imprescindibles del calendari casteller i també l’acte estrella de la festa major, que manté una estructura gairebé intacta des de fa 3 segles.\nÉs relativament nova, ja que només té 40 anys, i el foc n’és el gran protagonista. A l’Aquelarre de Cervera hi teniu 3 nits de correfocs assegurades.\nAmb orígens al segle XVII, la festa major de la Mare de Déu del Claustre de Solsona, és l’única festa major declarada Festa Patrimonial d’Interès Nacional per la Generalitat de Catalunya.\nLes festes del Tura a Olot es consideren unes de les festes més importants de Catalunya. Els balls dels gegants i dels nans en són dos dels actes més emblemàtics.\nÉs una de les tradicions populars més riques i vives de tot l’Estat. El seguici popular i les actuacions castelleres són actes imprescindibles de les festes de Santa Tecla a Tarragona.\nBarcelona viu la Mercè, la seva festa major, omplint la ciutat d’espectacles, concerts i activitats populars, tradicionals, infantils i esportives per tots els barris de la ciutat. Són quatre dies molt esperats que tots els barcelonins viuen intensament.


Inici / Actualitat / Notícies / Confinen 12 grups dels centres educatius de Bigues i Riells per prevenció\nEl Departament de Salut ha extremat precaucions i recomana estendre el radi de confinaments.\nAvui hi ha dotze grups de centres educatius confinats a Bigues i Riells. A l'Institut Maria de Bell-Lloc hi ha nou classes confinades, a l'escola El Turó, dues, i a l'escola El Colomer, una. Tot i l'alt nombre de persones confinades només s'han registrat cinc casos positius en total.\nEl fet que s'hagi decidit aïllar un nombre tan elevat de persones es deu als nous protocols del Departament de Salut. És a dir, que, avui, el criteri per confinar segons contacte i exposició a un cas positiu ha canviat. El Departament ha extremat les mesures de precaució atesa l'evolució de la pandèmia.\nEn el cas de l'institut es tracta d'un docent que impartia matèria a la majoria de grups del centre i això ha fet que el confinament del centre fos exponencial.\nEl Consistori i les direccions dels centres estan treballant perquè es facin proves PCR a l'alumnat afectat tan aviat com sigui possible.\nEl Consistori dona suport als centres educatius i recorda que en el cas dels confinaments de les classes del primer trimestre, els casos positius no havien estat fruit de contagis a les aules, ja que els centres segueixen estrictament les mesures de seguretat sanitària.\nL'Ajuntament seguirà informant de l'evolució dels esdeveniments.


La novel·la de Jean-Paul Sartre La nàusea, escrita el 1938 i on pren forma la vivència de sentir-se superflu, és expressió de la tràgica època que li tocà viure: d’adolescent, la Gran Guerra li ensenyà que els individus no compten; els dos grans totalitarismes d’entreguerres manifestaven el mateix.\nEn novel·les i obres teatrals posa l’accent en les vivències d’individus singulars, en subjectivitats, atenent així la preocupació de l’existencialisme pels subjectes concrets. A La nàusea, seguiren altres com El mur i Els camins de la llibertat, que il·lustren l’ètica existencial i exploren les possibilitats de la llibertat. També les obres teatrals foren camins per expressar el seu pensament: Les mosques, on Orestes diu a Júpiter "perquè sóc un home i tot home ha d’inventar el seu camí”, A porta tancada, on un dels personatges afirma “l’infern són els altres”, Morts sense sepultura, La puta respectuosa, Les mans brutes, El diable i el bon Déu.\nMés específicament filosòfiques són La imaginació. Esbós d’una teoria de les emocions; també L’ésser i el no-res, de 1943 i que acaba amb la memorable expressió “l’home és una passió inútil”, després d’argumentar que la consciència s’identifica amb el no-res.\nDe 1946 és el petit i molt llegit assaig L’existencialisme és un humanisme, on apareix una altra de les expressions memorables “l’home està condemnant a la llibertat”. En Crítica de la raó dialèctica, de 1963, Sartre qüestiona la reducció marxista a factors econòmics en les interpretacions històriques. L’obra de 1963, Les paraules, és una autobiografia.\nA l'any 1964 s’atorgà a Jean-Paul Sartre el premi Nobel de Literatura, premi que ell refusà tal com prèviament ja havia advertit. Els honors mai l’havien captivat; el premi seria com “una làpida”, “una consagració que no podria suportar”.\nApropat a l’estil i al pensament de Sartre llegint els seus tres textos. També, i ja no de Sartre, dos cants ben impregnats d’aire existencialista.


UGT reivindica els salaris dignes per recuperació econòmica - Diari de Girona\nUGT reivindica els salaris dignes per recuperació econòmica\nEl sindicat denunciarà l'alta temporalitat dels contractes a Girona aprofitant el Primer de Maig\njesús badenes 24.04.2017 | 11:50\nUGT ha celebrat una assemblea avui al matí a la seva seu Jesús Badenes\nLa Unió General de Treballadors (UGT) ha anunciat aquest matí que es mobilitzarà el Primer de Maig per reivindicar que la recuperació econòmica també es traslladi als salaris i altres millores no salarials. El secretari general d'UGT a Catalunya, Camil Ros, ha denunciat l'alta temporalitat dels contractes de treballadors a Girona i ha reivindicat el simbolisme del Dia del Treball per demostrar «força» davant de les negociacions que vindran els pròxims mesos. Ris ha advertit que mentre el PIB de Catalunya ja s'ha situat a nivells del 2007 i 2008, «els salaris no estan al nivell del 2007 ni del 2008».\nEl secretari general d'UGT a comarques gironines, Xavier Casas, ha reconegut que hi ha xifres que són una bona notícia però la «realitat» que estan vivint els treballadors és una altra. En aquest sentit, ha lamentat la proliferació de les empreses multiserveis que perjudiquen tant els treballadors de les empreses privades com de l'administració. Segons Casas, aquestes empreses busquen el màxim rendiment a costa de pagar poc als seus empleats.\nLa UGT celebra en aquests moments una assemblea per informar dels actes del Primer de Maig al qual assistiran sota el lema unitari: «Ocupació estable, salaris justos, + drets socials».


Alt Empordà - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: L'Alt Empordà)\nL'Alt Empordà és una de les tres comarques en què va quedar dividit l'Empordà en la divisió comarcal de 1936, a les Comarques Gironines. Té la forma d'un triangle invertit amb corbes que situa la seva base en direcció als Pirineus. El 1936, any de la primera comarcalització oficial de Catalunya, s'aprovà, basant-se més en criteris econòmics i de mercat que no pas històrics, geogràfics o culturals, la divisió de la major part de l'Empordà en dues comarques administratives (l'Alt Empordà i el Baix Empordà), el límit de les quals es va fixar aprofitant la línia imaginària que recorre el Massís del Montgrí i segueix entre la divisòria d'aigües de les conques del Ter i el Fluvià. Cal tenir en compte que una petita part de l'Empordà quedà entre els límits del Gironès, una part de la qual avui pertany al Pla de l'Estany.\n42° 17′ 17″ N, 2° 55′ 59″ E / 42.2881°N,2.9331°E / 42.2881; 2.9331\nFerran Roquer i Padrosa (CiU)\n2.946.000.000 € (2014)\n21.600 € (2014)\n1.2 Unitats de relleu\n2.1 Declaració d'independència\n4 Alt-empordanesos il·lustres\nLimita amb el Vallespir i el Rosselló pel nord; amb la Mediterrània per l'est; amb el Baix Empordà, el Gironès i el Pla de l'Estany pel sud, i amb la Garrotxa per l'oest.\nVista des del Monestir de Sant Pere de Rodes\nGeogràficament, l'Alt Empordà està situat al sector nord-oriental de Catalunya. La comarca fa frontera amb França, amb els Pirineus axials, on dominen les roques granítiques i pissarrenques. Destaquen l'Albera amb el Puig Neulós (1.256 m) i les Salines amb el Roc de Frausa (1.421 m) i el Roc del Comptador (1.451 m), aquest darrer el cim més alt de l'Empordà. Aquest sector del Pirineu axial separa la plana de l'Empordà de la del Rosselló. La comunicació entre ambdues planes no és fàcil i la situació dels colls ha condicionat l'establiment de les vies de comunicació. Actualment el coll del Pertús (283 m), entre La Jonquera i El Voló, i situat gairebé al centre de la franja pirinenca de l'Empordà, és el pas més freqüentat. Pel Pertús passen la carretera nacional i l'autopista que uneixen Barcelona, Girona i Figueres amb Perpinyà i la resta de França. Cap altra carretera principal travessa aquestes muntanyes frontereres. El ferrocarril passa per l'extrem oriental, ran de costa, entre Portbou i Cervera de la Marenda. El traçat del ferrocarril obligà l'obertura de nombrosos túnels i la construcció de diversos ponts. La carretera que segueix la direcció del ferrocarril fa nombrosos revolts.\nPerò el Pirineu axial no acaba al cap de Cervera. Continua en direcció sud-est amb la serra de Rodes i tota la península del Cap de Creus, on el Pení assoleix 606 m. En tot aquest sector la costa és molt retallada i abrupta amb alts penya-segats i petites cales. Entre altres hi ha la Serra de la Baga d'en Ferran situada als municipis de Garriguella, Llançà i Vilamaniscle amb una elevació màxima de 391 metres, o el Puig de Sant Silvestre', una muntanya de 307 metres entre els municipis de Garriguella i Llançà.\nUnitats de relleuModifica\nEntre aquests relleus prepirinencs i la badia de Roses hi ha tota una sèrie de paisatges en relació amb el relleu i la litologia (les roques). A continuació s'indiquen els trets més característics de cadascun d'aquests paisatges amb el tipus d'activitat més destacada.\nArmentera, l' 860\nAvinyonet de Puigventós 1.523\nBoadella i les Escaules 256\nCastelló d'Empúries 11.794\nEscala, l' 10.508\nFar d'Empordà, el 555\nJonquera, la 3.203\nMaçanet de Cabrenys 739\nMollet de Peralada 180\nPalau de Santa Eulàlia 100\nPedret i Marzà 184\nPont de Molins 538\nPort de la Selva, el 1.011\nSant Climent Sescebes 568\nSant Llorenç de la Muga 248\nSant Miquel de Fluvià 780\nSant Mori 196\nSant Pere Pescador 2.161\nSanta Llogaia d'Àlguema 348\nSaus, Camallera i Llampaies 807\nSelva de Mar, la 203\nTorroella de Fluvià 704\nVajol, la 93\nEl Monestir de Sant Pere de Rodes vist des del Castell de Verdera\nA l'extrem oest hi ha les serres prepirinenques o garrotxes de l'Empordà, ja indicades, amb relleus abruptes. Hi predominen els boscos, sobretot d'alzines.\nA l'est de les garrotxes de l'Empordà hi ha uns relleus ondulants amb nombrosos turons poc elevats, que constitueixen els anomenats aspres i terraprims, a causa de la pobresa de les terres, poc favorables a l'agricultura. Hi ha boscos on dominen els pins i conreus de secà de vinya, oliveres i cereals. En els regadius hi ha sobretot conreus farratgers.\nEntre els aspres i la costa hi ha la plana al·luvial, que és la plana per excel·lència, formada per l'acumulació dels materials arrossegats per les aigües de la Muga i el Fluvià. És un relleu molt pla, només interromput per alguns turons dels aspres que hi penetren en alguns indrets. Sobre les terres al·luvials s'han format sòls molt fèrtils, anomenats fondals. A més hi ha molta aigua subterrània a escassa fondària, la qual cosa permet regar amb l'aigua dels pous, a més de l'aigua desviada directament dels rius mitjançant canals. Predominen els conreus de farratges, sobretot d'alfals i blat de moro.\nAmb el temps els rius Muga i Fluvià anaren fent créixer la plana en dipositar sediments al mar. Així s'ha anat formant la plana litoral, que és una franja d'uns quatre kilòmetres entre la plana al·luvial i el mar i entre les poblacions de l'Escala i Roses. La plana litoral s'ha format històricament, i els mapes antics mostren que la línia de costa del fons de la badia de Roses entrava més endins. Els mapes també mostren que els cursos dels rius han anat variant. Els llits i meandres abandonats restaren com estanys allargassats, anomenats llaunes. També es formaren estanys quan les barres de sorra litorals tancaven sectors de mar. La plana litoral naturalment seria una terra periòdicament inundable i plena d'estanys i aiguamolls.\nPerò molts d'aquests estanys i aiguamolls foren dessecats i transformats en terres de conreu i pastura o, en els darrers anys, en àrees turístiques i urbanitzacions. Com veurem més endavant l'interès ecològic i paisatgístic d'aquesta plana i el risc que comportava seguir la seva dessecació, ha forçat que es declarés reserva natural un sector d'aiguamolls que encara es manté, amb el nom de Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà.\nHi ha dos rius principals, la Muga i el Fluvià. La Muga és un riu ben empordanès, gairebé tota la seva conca pertany a l'Alt Empordà. És un riu curt, però força cabalòs durant tot l'any, a causa de les pluges abundants que cauen en els vessants de la seva capçalera, però com a la plana es rega molt i l'estiu és sec, ha calgut regular l'aigua amb la construcció del pantà de Darnius. La Muga té uns afluents notables, com el Manol i el Llobregat d'Empordà.\nEl Fluvià travessa l'Alt Empordà després de recollir les aigües abundants que cauen a la veïna comarca de la Garrotxa. Però això, malgrat el seu recorregut curt i tenir una conca no massa gran, també és força cabalós i permet regar part de la plana de l'Alt Empordà.\nLa Muga i el Fluvià desemboquen a la badia de Roses i els sediments que arrosseguen fins al mar van fent créixer la plana litoral. Els embassaments fan que cada vegada arribin menys materials al mar i que la plana litoral cada vegada créixer menys; les argiles i sorres queden atrapades al fons dels embassaments. Aquesta regulació del cabal i la canalització dels cursos fluvials fan que les inundacions siguin cada vegada més escasses.\nEls altres cursos d'aigua de l'Alt Empordà són rieres i torrents que recullen l'aigua de la resta de la plana i de les muntanyes del Pirineu Axial. Els de la plana són cursos que en els darrers segles han canviat sovint de recorregut, en especial en el sector de la plana litoral. Actualment alguns es confonen amb recs i canals, o el seu curs coincideixen amb recs, com és el cas del rec del Molí o del rec Sirvent.\nEl clima és mediterrani humit amb influència marina, amb diferències segons la situació topogràfica, en especial l'altitud.\nCastell de Requesens amb el Puig Neulós al fons\nLes temperatures mitjanes giren al voltant dels 14-16°C a gairebé tota la comarca amb màximes a les terres litorals. Als sectors enlairats de les serres pirinenques les temperatures són força més baixes.\nLes precipitacions varien força del litoral a les muntanyes interiors. Prop la costa cau una mitjana anual entorn dels 600 mm. A mesura que ens endinsem cap a l'interior les precipitacions són més copioses. Als vessants muntanyosos de l'extrem occidental de la comarca cauen més de 1000 mm. de mitjana anual. L'estació més plujosa és normalment l'hivern, excepte la franja costanera, on l'estiu és molt sec. La tardor i primavera solen ser estacions plujoses i humides arreu. A la muntanya l'estiu és molt plujós.\nÉs precisament l'estiu l'estació en què hi ha més contrast entre la plana i la muntanya. Mentre a la plana plou poc i fa molta calor, a l'Albera, a les Salines i al Puig de Bassegoda plou força i la boira cobreix sovint els seus cims.\nPerò a l'Empordà i molt especialment a l'Alt Empordà l'element més característic del clima és la tramuntana. La tramuntana és un vent sec i més aviat fred. Bufa amb molta intensitat i violència, sobretot els mesos de novembre a març. És un vent que prové del nord o nord-oest. Bufa fort pel sector oriental dels Pirineus i planes properes, com el Rosselló i l'Empordà. La tramuntana també afecta al nord de l'illa de Menorca. La tramuntana assoleix tal violència que dificulta les activitats normals dels homes. No és còmode caminar bufant la tramuntana. Fins és capaç de tombar vehicles i embarcacions, i trencar i arrencar arbres i teulades. Amb tramuntana forta és molt perillós navegar, i els pescadors esperen arrecerats a l'abric dels ports o d'una cala. Els pagesos protegeixen els conreus amb llargues i espesses fileres de xiprers que els fan de pantalla. El vent de garbí és el vent propi de l'estiu.\nLa varietat del relleu i clima fa que a l'Alt Empordà creixi una gran diversitat de vegetació. De fet, com arreu de Catalunya, a les terres planes la vegetació natural ha estat substituïda per conreus, i només trobem extensions notables de boscos a les muntanyes pirinenques.\nEs creu que la vegetació espontània dominant serien els alzinars i les suredes. Als indrets més enlairats, més humits i plujosos, es farien boscos caducifolis, com rouredes i fagedes. A la plana litoral i al fons de les planes al·luvials amb sòls fèrtils i humits s'establiria una vegetació de ribera amb verns i salzes.\nSi féssim el perfil de la vegetació actual, el dibuix seria ben diferent de la de fa uns quants segles. Molts alzinars de la plana i terra baixa han estat substituïts per conreus, brolles, garrigues i màquies. El pi és l'arbre més abundant.\nLa sureda ocupa àmplies extensions en la muntanya mitjana i baixa, afavorida per l'home per a l'obtenció del suro. La devaluació del suro i els incendis forestals han fet que les suredes es mantinguin en mal estat. Grans extensions són actualment colonitzades per brolles, garrigues i màquies, periòdicament cremades. Aquests matollers són en bona part resultat de l'abandó de vinyes i oliverars en els darrers cent anys.\nAls indrets més humits i frescals de la muntanya alta i mitjana, domini natural dels boscos caducifolis, els boscos s'han marginat força, a causa de la inclinació dels vessants. Al costat d'algunes rouredes hi ha plantacions de castanyers i sureres, amb sectors de màquies i brolles. Als vessants més humits hi ha restes de fageda amb àmplies extensions de landes i d'altres matollars. Les fagedes assoleixen grans extensions a les comarques veïnes del Rosselló i Vallespir, en terres franceses, i de la Garrotxa.\nCadaqués, Població emblemàtica de l'Alt Empordà\nL'economia de la comarca ha estat durant tota la seva història de caràcter rural-tradicional amb conreus d'olivera i vinya, i als fondals conreus de blat, blat de moro i alfals, amb zones d'horticultura i arbres fruiters. La part més humida de la plana, prop dels aiguamolls hi ha una extensa zona de prats naturals o closes utilitzats per a la ramaderia. Pel que fa a la pesca no té un paper tan important com l'agricultura i la ramaderia, tot i que hi ha ports de gran importància com els de Roses, el Port de la Selva, Llançà i l'Escala.\nPerò avui dia l'Alt Empordà és una comarca molt turística, sobretot per la Costa Brava, amb els seus racons de bellesa a les costes que fa que el turisme vingui a masses. La bellesa del paisatge, tot i que durant els últims anys ha estat demacrat per alguns incendis durant l'estiu, els seus nuclis arqueològics com els d'Empúries o Roses, els antics monestirs romànics com el conegut Monestir de Sant Pere de Rodes, i també les poblacions de caràcter medieval com Peralada o Castelló d'Empúries. Cal esmentar el turisme artístic de Salvador Dalí, que ha aportat molts turistes a l'Alt Empordà fent esment de Figueres i a Cadaqués - Portlligat.\nFaçana principal de la Basílica de Santa Maria de Castelló d'Empúries\nL'Empordà és una de les comarques amb més antiguitat històrica i d'importància de Catalunya. La seva història més rellevant començà quan els grecs entraren per les costes d'aquest territori i establiren la colònia grega d'Emporion, actualment coneguda com a Empúries, que fou la porta d'entrada de les civilitzacions hel·lènica i llatina a Catalunya. La comarca va mantenir la seva essència en una dinastia pròpia i una gran vitalitat fins al segle xiv.\nL'Empordà ha estat font d'inspiració per a nombrosos artistes i escriptors, entre els quals, destaquen noms com els de Josep Pla, Salvador Dalí o Carles Fages de Climent, que des d'un localisme extrem han cercat projectar-se cap a la universalitat.\nL'11 de desembre de 2012, l'Alt Empordà es declara Territori Català Lliure proclamant així la seva independència sobre l'estat espanyol.\nMonuments megalítics de l'Alt Empordà\nMuseu Nacional del Joguet de Catalunya\nCategoria principal: Altempordanesos\nErmenguer d'Empúries (813-817)\nGausfred I d'Empúries (931-991)\nHug III d'Empúries (1154-1173)\nHug IV d'Empúries (1170-1230)\nRamon Muntaner (Peralada, 1265 – Eivissa, 1336)\nSibil·la de Fortià (Fortià?, c. 1350 - Barcelona, 1406)\nJoan II d'Empúries (1398-1401)\nPere III d'Empúries (1401)\nBernat Hug de Rocabertí (Maçanet de Cabrenys, c.1415 - Montsó, 1485)\nBeat Maurici Proeta (Castelló d'Empúries, començament del s. XVI - Mallorca, 1544)\nAbdó Terradas i Paulí (Figueres, 1812 - Medina Sidonia, Andalusia, 1856)\nNarcís Fages i de Romà (Figueres, 1813 - Figueres, 1884)\nNarcís Monturiol i Estarriol (Figueres, 1819 - Sant Martí de Provençals, 1885)\nBonaventura Frigola i Frigola (Castelló d'Empúries, 1829 – Barcelona, 1901)\nJosep Rubau Donadeu i Corcellés (Figueres, 1841 - Madrid, 1916)\nAntoni Agramont i Quintana (Castelló d'Empúries, 1851 - 1906)\nFrederic Rahola i Trèmols (Cadaqués, 1858 - 1919)\nCaterina Albert i Paradís (L'Escala, 1869 - L'Escala, 1966)\nCarles Rahola i Llorens (Cadaqués, 1881 – Girona, 1939)\nJosep Blanch i Reynalt (Castelló d'Empúries, 1888 - 1954)\nFrederic Marès i Deulovol (Portbou, 1893 - Barcelona, 1991)\nMartí Vilanova i Purcallas (Figueres, 1896 - Aulnay-sous-Bois, França, 1930)\nJaume Compte i Canelles (Castelló d'Empúries, 1897 - Barcelona, 1934)\nCarles Fages de Climent (Figueres, 1902 - Figueres, 1968)\nAlexandre Deulofeu i Torres (L'Armentera, 1903 - Figueres, 1978)\nSalvador Dalí i Domènech (Figueres, 1904 – Figueres, 1989)\nJaume Miravitlles i Navarra (Figueres, 1906 - Barcelona, 1988)\nMaria dels Àngels Vayreda i Trullol (Lladó, 1910 - Figueres, 1977)\nJoan Reglà i Campistol (Bàscara, 1917 - Sant Cugat del Vallès, 1973)\nJosep Pallach i Carolà (Figueres, 1920 - L'Hospitalet de Llobregat, 1977)\nFabià Estapé i Rodríguez (Portbou, 1923 - Lleó, 2012)\nJoan Alsina i Hurtós (Castelló d'Empúries, 1942 – Santiago de Xile, 1973)\n2.837 1.232 3.114 19.869 43.747 74.231 75.213 72.549 66.810 70.509\n70.269 66.464 63.892 63.643 63.725 72.111 81.852 92.890 91.329 95.554\n93.172 95.871 101.028 106.840 112.439 123.983 135.413 140.262 141.517 140.214\nLlista de Presidents de Consells Comarcals de Catalunya\n1987 - 1991 - CiU\n1991 - 1995 - CiU\n1995 - 1999 Martí Palahí i Badruna CiU\n1999 - 2003 Jordi Cabezas i Llobet CiU\n2003 - 2007 Jordi Cabezas i Llobet CiU\n2007 - 2011 Pere Vila i Fulcarà (2007-2009) / Consol Cantenys i Arbolí (2009-2011) CiU / PSC\nDes de 2011 Xavier M. Sanllehí i Brunet CiU\nAltempordamunicipals2015.gif Mapa dels municipis de la comarca segons les alcaldies obtingudes segons les eleccions municipals de 2015.\nResultats electorals - Alt Empordà, 2011\nConvergència i Unió Xavier M. Sanllehí i Brunet 21.949 18 43,14%\nPartit dels Socialistes de Catalunya - Progrés Municipal Magdalena Casamitjana i Aguilà 10.295 7 20,24%\nEsquerra Republicana de Catalunya - Acord Municipal Anna Massot i Font 6.521 5 12,82%\nPartit Popular Diego Borrego i Torres 3.831 2 7,53%\nIniciativa per Catalunya Verds - Esquerra Unida i Alternativa - Entesa pel Progrés Municipal Montserrat Escutia i Acedo 2.125 1 4,18%\nAltres 4.331 - 8,88%\nVots en blanc 1.825 - 2,35%\nVots nuls 1.002 - 0,86%\nActualment està presidit per Xavier M. Sanllehí i Brunet, alcalde de Castelló d'Empúries, de Convergència i Unió. L'acompanyen en el govern comarcal els vicepresidents Joaquim Felip i Gayolà (Convergència i Unió), Monserrat Mindán i Cortada (Convergència i Unió) i José Luís Yécora i Romero (Convergència i Unió).\nLlista de banderes municipals de l'Alt Empordà\nLlista de monuments megalítics de l'Alt Empordà\n↑ 42° 22′ 42.46″ N, 3° 4′ 54.23″ E / 42.3784611°N,3.0817306°E / 42.3784611; 3.0817306\n↑ 42° 22′ 1.655″ N, 3° 5′ 28.44″ E / 42.36712639°N,3.0912333°E / 42.36712639; 3.0912333\n↑ «Climatologia de Catalunya per comarques». web. Servei Meteorològic de Catalunya. Departament de Medi Ambient i Habitatge. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 novembre 2014].\n↑ Col·leccionable del diari AVUI; Geografia Comarcal de Catalunya Edicions Junior (ISBN 84-7419-892-5)\nPadrosa Gorgot, Inés. Diccionari biogràfic de l'Alt Empordà. Girona: Diputació, 2009, p. 912 p. ISBN 9788496747548.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Alt Empordà\nAl nomenclàtor trobareu els topònims relatius a: Alt Empordà\nEl portal comercial de l'Alt Empordà\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Alt_Empordà&oldid=22664537»\nDarrera modificació: 24 gen 2020 a les 08:26


Luis Fabiano no descarta deixar el Sevilla i marxa a la Premier a finals de temporada - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nLuis Fabiano no descarta deixar el Sevilla i marxa a la Premier a finals de temporada\nEl "pichichi" de la Lliga, Luis Fabiano, ha reconegut que el Manchester City està disposat a pagar 12 milions d'euros per fitxar-lo. El brasiler, que ja ha fet 13 gols a Primera, vol continuar al club andalús. Però resulta que el 65% dels seus drets els té un grup empresarial que vol aprofitar la jugada. Ara, o bé quan acabi la temporada.\n24/01/2008 - 22.25\nNo fa pas tant que el sevillisme cantava, ballava i celebrava títols sense parar. I el president Del Nido només presumia de ser el millor equip del món. Però en pocs mesos el conjunt andalús ha anat baixant en picat. Primer va ser Alves, que va ser retingut pel club quan tenia una oferta milionària del Chelsea. Després se'n va anar l'entrenador, Juande Ramos, que està fent una gran tasca amb el Tottenham.\nI aquest dijous, el golejador del Sevilla, Luis Fabiano, insinua que a finals de temporada se n'anirà a la Premier. "El grupo" és el grup inversor que té la propietat del 65% del brasiler. Mentrestant, el Sevilla és a 24 punts del líder de la Lliga, ha estat eliminat a la Copa pel Barça i ara només li queda la Champions. Mal panorama.\nLuis Fabiano no descarta deixar el Sevilla


Educaweb participa en el 1r Congrés Edu21: Aprenentatge, aula i acompanyament - educaweb.cat\nEducaweb participa en el 1r Congrés Edu21: Aprenentatge, aula i acompanyament\nDel 15 al 16 de novembre de 2012, la Fundació Edu21 organitza el 1r Congrés Edu21: "Aprenentatge, aula i acompanyament" a Barcelona.\nLa trobada té com a objectiu divulgar i reflexionar sobre les aportacions recents de les neurociències en la comprensió de l'aprenentatge, exemplificar normes d'acció pràctica per a la gestió de les aules de primària i secundària i proposar un enfocament integral de l'orientació educativa que pugui acompanyar a l'alumnat i afavorir l'èxit escolar.\nEn relació a aquest últim aspecte, divendres que ve 16 de novembre, Montserrat Oliveras, psicòloga, orientadora i directora d'Educaweb participarà en la taula rodona "Orientació, tutoria i acompanyament al servei d'un projecte de vida", juntament amb Joana Ferrer del Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya; Jordi Longàs de la Universitat Ramon Llull; Antonio Medina de Salesians Badalona i amb la moderació d'Albert Lacruz d'Edu21.\nA més, els assistents podran assistir a la conferència sobre "Aprenentatge vist des de la neurociencia", impartida per David Bé de la Universitat de Barcelona; la taula rodona "Com implementar, gestionar i optimitzar l'aula polivalent" amb Jordi Carmona de l'Escola Garbí, Blai Sotos de l'Escola Roser Capdevila; Teresa Terrades de l'Escola Intermunicipal del Penedès.


El temps regalat – la inexplicable\nEtiqueta: El temps regalat\nI seguim endinsant-nos en diferents gèneres en aquest grup de LECTURES INEXPLICABLES i dediquem la sessió del mes d’abril a l’assaig. El 9 d’abril comentarem El temps regalat. Un assaig sobre l’espera d’Andrea Kölher, editada en català per Angle Editorial amb traducció de Joan Ferrarons i Llagostera i en castellà per Libros del Asteroide amb traducció de Cristina García Ohlrich. Continua llegint «9 d’abril, 18.30h Grup de Lectures inexplicables amb ‘El temps regalat’ d’Andrea Köhler»\nPublicat a 4 de desembre de 2018 5 de desembre de 2018\n‘El temps regalat. Un assaig sobre l’espera’ d’Andrea Köhler\nEl temps regalat. Un assaig sobre l’espera d’Andrea Köhler, editada en català per Angle Editorial amb traducció de Joan Ferrarons i Llagostera i en castellà per Libros del Asteroide amb traducció de Cristina García Ohlrich.\nContinua llegint «‘El temps regalat. Un assaig sobre l’espera’ d’Andrea Köhler»


Els Mossos detenen un examinador de trànsit per aprovar la pràctica del carnet a canvi de diners – l'actualitat.cat\nMossos de la divisió de Documentació de Trànsit han detingut un funcionari de la Prefectura Provincial de Trànsit de Barcelona, adscrit a l’Oficina Local de Sabadell, per aprovar aspirants en l’examen pràctic del permís de conduir a canvi de diners, informa la policia catalana. La investigació es va iniciar quan la Prefectura de Trànsit de Barcelona va informar dels fets als Mossos després de rebre la denúncia d’una autoescola del Vallès que alertava de les presumptes irregularitats que s’estaven produint per part d’un treballador de l’oficina local de Sabadell.\nEls investigadors, amb la col·laboració de la Prefectura Provincial de Trànsit, van comprovar que el detingut exigia una quantitat econòmica als aspirants a obtenir el permís de conduir, si volien ser declarats aptes a la prova de control d’aptituds en vies obertes, conegut com a examen pràctic. En algun cas l’alumne ni tan sols va realitzar la prova i va ser declarat apte per l’examinador, amb el risc que això suposa.\nEl funcionari, de 58 anys, era selectiu amb els alumnes als quals feia la proposta: la gran majoria eren persones immigrants, majors de 30 anys i que s’havien presentat més d’una vegada a la prova sense èxit. Normalment els abordava el mateix dia de l’examen i els demanava quantitats que es situaven entre els 250 i els 400 euros a canvi d’obtenir l’aprovat. Davant d’aquests fets els mossos el van detenir com a presumpte autor dels delictes de suborn, prevaricació i falsificació documental.\nEls agents han pogut acreditar que aquest any haurien aprovat per aquest mètode 10 alumnes. Però no es descarta que en siguin molts més ja que el detingut hauria examinat més de 2.500 alumnes l’any 2017. El 26 d’abril l’arrestat va passar a disposició del Jutjat d’instrucció 2 de Sabadell i el jutge va decretar la seva llibertat amb càrrecs amb mesures cautelars.


Info Vall 2008\nLa vall de Sant Just és desenvolupa “sostingudament”, que és molt diferent de “sosteniblement”.\nResum de la planificació urbanística a la Vall de Sant Just i de les obres i infraestructures que s'hi realitzen\nDurant la legislatura 2007-2011 hi haurà força moviment a la Vall de Sant Just. Nova ordenació, modificacions de planejament urbanístic, desenvolupament edificatori i noves infraestructures...\nJust acabar l'estiu 2007 la vall es va tornar a transformar en zona d'obres. A Setembre 2007 es van iniciar les obres del trasvasament Llobregat-Besòs per Collserola -per tal de connectar les dues potabilitzadores actualment en construcció d'Aigües Ter -Llobregat (ATLL)- amb un gran impacte sobre la Vall, per l'obertura d'una conducció de 5m diametre i el pas continuat de camions per extreure la terra. Els sectors més afectats seran la riera de Sant Just prop de can Mèlich i també el sector que uneix els torrents de les fatjones, font del Rector i font del Ferro, prop de can Fatjó i can Baró. La obra incou l'asfaltat de la zona atès el pas continu de camions de gran tonatge desde la Galeria A (final de torrent de la font del Ferro) fins la carretera de Vallvidrera. Aquesta obra que durarà més de 3 amys està considerada d'interés general (per assegurar l'abastiment d'aigua potable a les dues conques metropolitanes) cosa que permet estalviar-se la declaració d'impacte ambiental. Per aixó Alnus-EdC en fem seguiment del projecte des del 2006 en la mesura en que podem. En acabar l'obra ATLL te el compromís de restaurar tot l'entorn de la riera afectat.\nNo està clar quan començaran les obres d'urbanització del Mas Lluí 2, el pla suposa la urbanització de 262175m2, 143242m2 dels quals són sostre edificable amb més de 1400 habitatges en 12 blocs de 6 plantes...+ equipaments envaint els límits del Pla Especial de Protecció de Collserola (PEPCo). Lluita perduda!! Tot i que la bombolla immobiliaria que tremola ralenteix el procés. La obra s'havia d'iniciar el 2006.\nHi ha una carretera projectada des de 2003 ( a partir de la nova planificació urbaística de la Bonaigua, que no estava al Pla General Metropolità 1976) que va de Mas Lluí a la Plana Pedrosa, i travessa el torrent de can Roldan. De fer-se arrasaria el magnific bosc. El govern actual s'ha compromés a revisar-ho.\nUn altre vial agressiu: un vial de ronda que connectaria el camí de can Biosca (des de can Candeler) amb el camí d'accés a la deixalleria, amb fort impacte sobre el torrent i sobre la fauna de l'entorn natural. Aquest vial no està justificat atès l'Ajuntament es va comprometre a no urbanitzar el sector de can Biosca. Cal que es desclassifiquin aquests vials!\nAl camí de can Candeler, ven a prop dels límits del parc de Collserola, hi volen construir 6 blocs de pisos en el cantó no urbanitzat que limita amb el torrent de can Biosca, i que conté un ecosistema forestal i fluvial amb 2 mines d'aigua a sota, que s'aprofita per al rec. Cal desclassificar o reubicar aquest sector urbanitzable!\nPendent també està el pla urbanístic de la Bonaigua, que consistirà en la construcció de 368 vivendes i "adequació del sector" i que està aprovat des del 2002. És un dels motius de la desaparició (expropiació forçosa) de l'empresa Cerámicas Aguilar.\nEl govern actual s'ha compromés a requalificar urbanísticament el sector actualment ocupat per l'Enher (Fecsa-Endesa) per a fer-hi habitatges.\nTotes aquestes zones urbanitzables inmerses a la Vall i properes al Parc de Collserola no s'havien d'haver aprobat mai. Creiem que no són una bona opció atès les comunicacions son molt dolentes en un sector tant allunyat del bon transport públic. si s'arriben a desenvolupar, l'administració tindrà excusa per continuar fenr nous vials que travessin la serra de Collserola per donar sortida a tots els nous residents.\nHi ha una proposta (no definitiva encara i debatible amb la participació ciutadana des de Consell de Medi Ambient i Sostenibilitat) de projecte de restauració de la Vall de Sant Just, que era un compromís que l’Ajuntament havia assumit desprès del procés que va portar a un canvi en la qualificació urbanística d’una gran part de la Vall de San Just. La protecció efectiva de la Vall depèn de com es desenvolupin les actuacions de restauració que es farà amb l’aportació econòmica que es deriva del propi Conveni. I ara estem parlant d’una primera part que implica una despesa de 4 milions d’Euros. Amb això el primer que se'ls va acudir és renovar i pavimentar el camí de Vallvidrera que implica una despesa de 1,6 milions d’euros. Es a dir que la major part del projecte és transformar un camí amb una carretera. Com diem això és una proposta i encara s'ha de debatre. Des d'Alnus ens hi oposem.\nHi ha altres actuacions positives com la recuperació de conreus abandonats, del bosc de ribera, de la llera dels torrents, etc. i d'altres no tant clarament positives com aparcaments dins el parc de collserola, zones adaptades per a l'esbarjo, etc.\nDes del Consell de Medi Ambient anem fent el seguiment del projecte i proposant algunes alternatives. Alnus – Ecologistes de Catalunya estem atents a les novetats de la Vall i vigilem que determinades actuacions es facin amb cura.


La localitat celebrarà un ampli programa d’activitats del 30 de setembre al 3 d’octubre\nEl municipi de Sitges acull el 3 d’octubre l’acte central del Correllengua als Països Catalans, que enguany és dedicat al poeta vinculat a Sitges, Josep Carner, una de les veus més destacades de la literatura catalana, en el 50è aniversari de la seva mort. L’acte inclourà l’encesa de la flama, la lectura d’un manifest a càrrec de l’actriu Carme Sansa i concerts de música. Coincidint amb aquest esdeveniment, la localitat celebrarà un ampli programa d’activitats del 30 de setembre al 3 d’octubre. Tota la programació, així com l’acte central, s’ha adaptat a les exigències sanitàries que imposa la pandèmia del coronavirus.\nLa Coordinadora d’Associacions per la Llengua Catalana (CAL), impulsora de la iniciativa, vol incidir en l’edició 2020 en la reivindicació del català des d’una perspectiva social, per ‘evidenciar el potencial cohesionador i el paper que ha de desenvolupar per generar una identitat col·lectiva en una societat diversa com la catalana’.\nEl president de la CAL, Pep Ribas, ha recordat que el Correllengua és l’acte ‘més important de suport a la llengua del Països Catalans’, i ha recordat que són objectius de l’entitat ‘a unitat de la llengua, l’estat propi i l’augment de la l’autoestima i la cohesió social’.\nDes de la Comissió del Correllengua de Sitges, Adrià Enríquez ha explicat que la comissió ha ideat una programació complerta que intenta englobar els públics de totes les edats, i oferir concerts i visites guiades. Per a l’acte central del Correllengua s’ha programat una visita a espais històrics, lectura de poemes i un espectacle infantil, al matí. Una cantada coral donarà pas a l’arribada de la Flama del Correllengua, a càrrec de la companyia La Tija i Les Veïnes, i la lectura del Manifest, a càrrec de l’actriu Carme Sansa, a la tarda, a l’Hort de Can Falç.\nL’acte finalitzarà amb un espectacle poèticomusical de Calatayud i Morera d’homenatge a la figura de Josep Carner, a banda d’un concert del grup comarcal Últim Cavall i del conjunt menorquí Pèl de Gall.


Girona UrbanSketchers: de maig 2017\n2na part -Treball de Recerca: DIBUIXAR ÉS CONÈIXER EL LLOC\nQui és? En David Pradas és un arquitecte tècnic i dibuixant de Girona. Forma part del grup d’Urban Sketchers de Girona.\nQuè dibuixa? Dibuixa tant llocs urbans com paisatges naturals i persones. El seu estil em crida molt l’atenció, sobretot a l’hora de dibuixar persones.\nAmb bolígraf i aquarel·la, juga amb un traç discontinu, de vegades més fi o més gruixut, deixant molts espais il·luminats i fent ombres només on calgui.\nFins i tot de vegades sembla que estigui inacabat, la qual cosa li dóna més expressió i personalitat.\nA l’hora de dibuixar persones és on més em crida l’atenció el seu estil.\nA l’hora de dibuixar persones és on més em crida l’atenció el seu estil\nEn aquesta il·lustració en bolígraf es veu com capta l’expressió de la persona, la seva identitat i personalitat.\nA l’hora de dibuixar el rostre, se centra sobretot en els ulls, boca i nas, deixant la resta potser més “inacabada”, i així creant un estil força propi i personal, ple de magnetisme.\n1. El primer que busco i trobo normalment, es passar una bona estona, dibuixar per el plaer de dibuixar. També em serveix el dibuixar per recordar, quan viatjo o en el meu dia a dia sempre porto una llibreta per dibuixar que em serveix per després recordar, es una manera diferent de veure la vida. També m’agrada que els que faig agradi a la gent i per això ho comparteixo, però el pitjor crític que tinc soc jo mateix i que m’agradi a mi es el millor dels plaers, (quan em passi ja t’ho diré).\n2. Últimament també faig molts retrats, alguns de fotografies, però d’altre en viu, robant el moment i sense que el model ho sàpiga, el que m’agrada es dibuixar gent amb personalitat, no busco la bellesa mes evident, intento anar una mica mes enllà i també donar-li jo amb el meu dibuix. En quan l’entorn, normalment un lloc tranquil es el millor, però m’he d’adaptar a tot per poder “robar” una bona peça.\n3. Normalment dibuixo amb llapis, tinta i aquarel.la. He fet servir Oli o acrílic, però son mer per estudi i no donen la llibertat d’un senzill llapis.\n4. Procuro adaptar l’estil al lloc, l’objecte i el que vull explicar, però suposo que els meus dibuixos son reconeixibles per que en el fons s’assemblen, son una extensió de la personalitat mes inconscient.\n5. Dibuixo de les dues maneres, però en grup mes per el fet social.\n6. M’he fet algun autoretrat, però per que me’ls han demanat, normalment no hi surto.\n7. He fet alguna exposició temporal, tant col·lectiva, com jo sol i si els meus dibuixos es poden vuere a les xarxes socials i al meu blog\no pintures i dibuixos Blog: davidpradasruiz.blogspot.com Flikr: davidpradasruiz\n8. Normalment faig tot el dibuix al moment, sobretot si ho faig en una trobada dels urbansketchers, el que si faig, sobretot en retrat, es dibuixar de fotografies.\nQui és? En Lluís Bruguera és un altre dibuixant que forma part del grup d’Urban Sketchers de Girona, tot i què dibuixa més sovint en solitari.\nCom respon a l’entrevista, en Lluís dibuixa en qualsevol tipus d’entorn. Aquest dibuix, de la catedral de Girona, es veu reflectit el seu estil.\nTé un traç ràpid amb la ploma estilogràfica, i després ha afegit uns tocs d’aquarel·la per fer ombres, només les necessàries, per tal de no treure protagonisme a la ploma.\n1. Una interpretació de caire artístic i poètic de la realitat que ens envolta.\n2. El dibuix ho abraça gairebé tot. Espero dibuixar fins i tot en llocs inversemblants.\n3. Totes les eines gràfiques i artístiques que tinc a l’abast. Des de les més simples a les més sofisticades. L’aquarel·la és una de les meves predileccions.\n4. L’estil va al darrera. Acaba sorgint i identifica al creador. No cal anar-hi a la recerca. Arriba sense que m’ho proposi.\n5. En solitari, la majoria de les vegades. I en grup, ocasionalment.\n6. Sens dubte, la meva manera de ser hi és present.\n7. Sí. Compartir els dibuixos en les xarxes socials és una motivació afegida doncs no dibuixo només per a mi. També faig exposicions, i els venc.\n8. Dibuixo en directe i “sur le motif”. No utilitzo la càmera per completar els meus dibuixos. Si he de retocar (el mínim possible), ho faig amb la impressió que guardo en la memòria.\nLluís Bruguera. Palafrugell www.lluisbruguera.net www.lluisbruguera.blogspot.com.es https://www.flickr.com/photos/lluisbruguera/ https://www.facebook.com/lluis.bruguera.7\nPublicat per urbansketchers Girona a 16:35 Cap comentari:\nAvui en el racó dibuixat dos artistes La Teresa Ortega que és l'autora del dibuix i en Lluís Mateu l'autor de les Llúdrigues.\nPublicat per urbansketchers Girona a 5:55 Cap comentari:\nPublicat per urbansketchers Girona a 16:00 Cap comentari:\nEl Racó Dibuixat , avui Fontclara, dibuix d'en Pere Armengol de Barcelona\nPublicat per urbansketchers Girona a 6:21 Cap comentari:\nPublicat per urbansketchers Girona a 19:32 Cap comentari:\nTemps de Flors al Jardins del Dr. Figueres a Girona, pintat per en Lluís Bruguera, en el Racó Dibuixat ,\nPublicat per urbansketchers Girona a 6:37 Cap comentari:


Condemnen l'alcalde de Naut Aran a pagar 1.200 euros per quadruplicar el límit màxim d'alcoholèmia — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Condemnen l'alcalde de Naut Aran a pagar 1.200 euros per quadruplicar el límit màxim d'alcoholèmia\nCondemnen l'alcalde de Naut Aran a pagar 1.200 euros per quadruplicar el límit màxim d'alcoholèmia\nEl jutge de Vielha ha dictat dues sentències contra l'alcalde de Naut Aran, Cèsar Ruz (CDA) per quadruplicar el límit màxim d'alcoholèmia al volant (1,06 mil·ligrams d'alcohol per litre d'aire espirat) i per una falta de desconsideració a agents dels Mossos d'Esquadra.\nLa primera sentència el condemna a pagar 1.200 euros i a la privació del dret a conduir vehicles a motor durant 10 mesos per un delicte de conducció sota la influència de begudes alcohòliques. En la segona sentència se'l condemna a pagar 150 euros com a autor d'una falta de desconsideració a agents de l'autoritat quan van intentar fer-li les proves d'alcoholèmia. Els fets van tenir lloc el 9 d'abril a la carretera C-28.\nPel que fa a la sentència per superar el límit màxim de nivell d'alcoholèmia, considera provat que el conductor del vehicle, Cèsar Ruiz, va tenir "un comportament agressiu, eufòric, irrespectuós, parla pastosa, inintel·ligible, incoherent i repetitiva, amb imprecisió de coordinació de moviments i disminució dels reflexos, durant el control que li van fer els agents de la policia autonòmica".\nSegons explica l'ACN, pel que fa a la segona sentència, recull com a fets provats que l'alcalde de Naut Aran es va dirigir als mossos qualificant de ''demencial'' el que estaven fent i dient-los frases com ara ''a un càrrec públic no se li pot fer això'', ''això és la guerra'' o ''us enfonsaré''. El text també indica que va llençar el telèfon mòbil contra el cotxe dels Mossos i va donar diversos cops de puny al sostre.