L'empresa familiar del pare de Diana Quer té problemes econòmics\nEl grup immobiliari va registrar pèrdues de fins a 260.000 euros i té problemes de tresoreria per pagar alguns dels seus socis\ndilluns, 31 d’octubre 2016 - 18:02h\nImatge de Juan Carlos Quer, pare de la desapareguda Diana Quer | cedida\nLa família de Diana Quer, de la qual encara es desconeix on és després de diverses setmanes desapareguda, segueix sumant problemes a la seva llista de males notícies. Aquesta vegada, la notícia està relacionada amb la seva situació econòmica, ja que, segons explica Economia Digital, el holding empresarial presidit per Juan Carlos Quer, pare de la desapareguda, ha entrat en pèrdues anuals de 260.000 euros i problemes de tresoreria que li impedeixen abonar totes les participacions dels socis en la compra de Selquer Motor després de l'absorció de tres de les seves filials.\nGrupo Inmobiliario 4H SL, on també treballen els seus germans Isabel i José Fernando, va entrar en problemes l'any passat en declarar unes pèrdues de 260.000 vers el resultat positiu de 90.000 euros de l'exercici anterior. Els ingressos de la companyia, en canvi, van augmentar fins a sobrepassar els 1,1 milions d'euros, gairebé 200.000 euros més que l'any anterior, però no van evitar que el benefici net del grup tingués unes pèrdues de 217.000 quan un any abans va tenir un resultat positiu de 98.600 euros.\nL'any passat, el grup va absorbir tres de les seves filials: Promotora Española de Edificios Comerciales SL, Distribución de Automóviles y Servicios, y Selquer Motor SL. Un any abans, el 2014, Grupo Inmobiliario 4H va rebre dos préstecs dels seus socis per «afrontar desfasaments transitoris de tresoreria» que van sobrepassar el milió d'euros en conjunt. Al tancament de l'exercici anterior, l'empresa encara tenia pendent l'abonament de l'import corresponent a la compra de participacions de l'empresa Selquer Motor a alguns dels seus socis.


Fou assassinat el 680 per un personatge de nom Walaix o Adhur Walaix que sembla ser el masmughan de Dunbawand. Es va sostenir vuit anys fins que el seu fill Surkhab ibn Baw o Sohrab ibn Baw, amb el suport de la població, el va derrotar i va recuperar el tron. Surkhab va tenir com a successor al seu fill Mihr Mardan ibn Surkhab (717-755), i aquest també al seu fill Surkhab II ibn Mihr Mardan. Sembla que els bawàndides van romandre tot el temps com a senyors del Tabaristan oriental amb seu a Pirim (Firim). Durant aquest període (segle VII-segle viii) els àrabs es van instal·lar a la plana (761) després d'eliminar als dabúyides.\nVers el 761 els musulmans van conquerir les planes de Tabaristan i van tenir contactes amb les dinasties locals de les muntanyes. En aquest moment al Tabaristan oriental regnava el bawàndida Xarwin I ibn Surkhab II, besnét de Surkhab. les muntanyes del centre i occident estaven en mans de Bandad Hormozd, de la dinastia Karínida amb seu a Lafur. Xarwin va agafar el títol d'ispahbad que tenien els dabúyides igual com van fer els karínides. Xarwin va agafar també el de "rei de les muntanyes". Aquestes dues cases van combatre als àrabs fins a ser sotmesos el 785. El 805 van anar a fer submissió al califa que era a Rayy.\nA Xarwin el va succeir el seu nét Xahriyar I ibn Karin (vers 817 a 825/826). El 825/826 Xapur (Sapor) va succeir a Xahriyar però al cap de molt poc temps fou capturat i executat pel nét de Bandad Hormozd (o Wandad Hormuzd), Mazyar ibn Karin. Mazyar que es va apoderar dels territoris bawàndides. El 839 Mazyar fou enderrocatm pels tahírides i Karin I ibn Xahriyar, germà de Sapor (Xapur) va ser restaurat als seus antics dominis. El 842 es va convertir a l'islam.\nEls bawàndides foren hostils als zaidites alides, però va haver de jurar lleialtat a l'alida el 866. No va tardar a trair el jurament (867) i el 868 va haver de fugir a Kumis. El 879 Rustam I ibn Surkhab, nét de Karin, va recuperar els seus dominis en una revolta, però derrotat fou obligat a sotmetre's amb el compromís de no aixecar mai més un exèrcit. A la mort de Hasan el 884, Rustam va donar suport al hasanita Abu l-Husayn Ahmad ibn Muhammed, amb seu a Amol, en la seva pretensió de succeir a Hasan en contra de Muhammad ibn Zayd; aquest va triomfar i va atacar a Rustam (885) a les muntanyes i el va fer fugir del seu territori cap als dominis del saffàrida Amr I ibn al-Layth, que va intercedir al seu favor i el domini li fou retornat. L'acord no fou molt durador i el 890 l'alida va expulsar altre cop a Rustam que va anar amb Rafi ibn Harthama però aquest va signar la pau amb els alides i llavors Rustam es va aliar al saffàrida Amr I ibn al-Layth, per lo qual Rafi el va matar (895).\nEl va succeir en els drets el seu fill Xarwin II ibn Rustam que el 900 fou restaurat en els seus dominis pels samànides quan es van apoderar de Tabaristan. Fou lleial als samànides igual com també ho fou el ispahbad karínida Xahriyar ibn Baduspan. Derrotat un exèrcit samànida Xarwin no va tenir més remei que sotmetre's a l'alida Nasir al-UtruX (914). Al següent imam alida, Ḥasan ibn Kasim al-Da'i van haver d'anar els dos ispahbads (bawàndoda i karínida) a Astarabad a fer-li submissió formal però amenaçats de ser empresonats o executats van fugir; els seus dominis foren devastats i els seus fill agafats com a ostatges. Del que va passar després no hi ha notícies però es va produir una reconciliació abans del 926. Makan ben Kaki, el general daylamita al servei dels alides, el va restaurar en els seus dominis a Xahriarkuh. Vers el 1030 el va succeir el seu fill Xahriyar II ibn Xarwin (II).\nXahriyar III va marxar a l'exili a Nixapur on estava el ziyàrida Kabus. A la mort de Fakhr al-Dawla el 997, Kabus li va facilitar tropes amb les que va anar a Xahriarkuh per expulsar al seu oncle Marzuban el que va aconseguir, i llavors va proclamar la sobirania de Kabus. Llavors Marzuban va retornar amb forces proporcionades pels buwàyhides però fou rebutjat per Xahriyar III. Kabus va signar la pau amb el buwàyhida Madj al-Dawla per la qual el ziyàrida era reconegut sobirà de Gurgan i Tabaristan i llavors Xahriyar III va mostrar signes de voler ser independent; amb suport buwàyhida i la neutralitat de Kabus, Marzuban va tornar a atacar i es va apoderar del principat i només prendre possessió de Xahriarkuh es va declarar a favor de Kabus (998/999). El 999 estava en el poder quan el va visitar al-Biruni. Xahriyar ibn Dara va morir a Rayy el 1000. Sembla que hauria tingut tres fills, un de nom Surkhab (que després torna a aparèixer), un de nom Rustam (III) ibn Xahriyar, i un de nom al-Abbas, i almenys un nét de nom Xahriyar Abu l-Fawaris ibn al-Abbas ibn Xahriyar que va fer construir una torre-tomba a Ladjim el 1022, però no se sap segur si cap dels tres va arribar a regnar.\nEl va succeir el seu parent Ardaixir ibn Hasan Husam al-Dawla (1173-1206) nét d'Ali Ala al-Dawla. Muayyid Ayaba fou assassinat pel khwarizmxah Tekix (1174) i Ardaixir va recuperar llavors Astarabad, Bistam i Damghan, fent una aliança amb TekiX. Va ajudar a TekiX en la conquesta de Gurgan (1184), i en les seves campanyes a NiXapur el 1186 i 1187, contra el seu germà Mahmud i els amirs fidels a aquest, però cada vegada de més mala gana. En aquestes campanyes Tekix es va assegurar posicions molts fortes al Khurasan i alguns amirs i notables van abandonar el servei d'Ardaixir, ja que preferien la senyoria del poderós khwarizmxah. Això va fer degradar encara més les relacions entre Ardaixir i el seu sogre que van acabar en enfrontaments fronterers.\nTekix va reforçar als seus aliats i va eliminar als aliats bawàndides. Havia ocupat els territoris bawàndides orientals a l'est de TamiXa (Tomisa) i exigia a Ardaixir la rendició de Bistam i Damghan, i Ardaixir no va tenir més remei que accedir. Tekix va fer la seva primera campanya a l'Iran occidental el 1192. Per un moment els bawàndides van recuperar de manera directa o indirecta Bistam, Damghan i Gurgan, mentre Mahmud Sultanxah, germà del khwarizmxah que governava a Merv en oposició a Tekix, s'apoderà de NiXapur, però la mort de Mahmud Sultanxah a Merv el novembre del 1193 va posar als amirs de Khurasan al servei de TekiX. El 1194 TekiX va retornar a l'Iran occidental. Ardaixir no se li va oposar. Al retorn de Tekix, al passar per Gurgan, va enviar a l” amir local Sutaix contra Ardaixir. L'amir va atacar i saquejar Sari i va nomenar un delegat pel territori a l'est de Tomisa (Tamixa). El 1196 TekiX va anar per tercer cop a l'Iran occidental, encara que aquesta vegada no es va ocupar gairebé d'Ardaixir. En la darrera expedició de Tekix a l'Iran occidental el 1199, va conquerir Firuzkuh, Ustunawand i Folul, i Ardaixir va haver d'enviar al seu fill Xaraf al-Muluk com a ostatge.\nAquest article incorpora text d'una publicació que es troba sota domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911. en concret: Dinastia Bavand\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a:Bawàndides\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bawàndides&oldid=22222250»\nLast edited on 4 nov 2019, at 03:41


L’Hospital Germans Trias organitza, un any més, una cursa de 10 quilòmetres pels professionals de l’àmbit sanitari i biomèdic català | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\nL’Hospital Germans Trias organitza, un any més, una cursa de 10 quilòmetres pels professionals de l’àmbit sanitari i biomèdic català\nPublicat el 29/05/2012\nTindrà lloc aquest divendres, 1 de juny, a les 12:30 h a la zona de Can Ruti\nde Badalona, i s’hi han inscrit unes 400 persones\nTreballadors de centres sanitaris i biomèdics de tot Catalunya participaran aquest divendres, 1 de juny, a la XIX Cursa Atlètica de la Sanitat Catalana, organitzada per l’Hospital Universitari Germans Trias i Pujol. Com els anys anteriors, el circuit consta d’uns 10 quilòmetres de recorregut per camins rurals de la serralada de Marina i la zona de Can Ruti de Badalona. Al llarg del recorregut els corredors trobaran diversos llocs d’avituallament i seran assistits per voluntaris de l’hospital i també per membres de Voluntaris Badalona, que enguany inicien la seva col·laboració en aquest acte. A més, la cursa és finançada íntegrament gràcies a diverses empreses patrocinadores. Fins avui s’hi han inscrit unes 400 persones.\nL’inici de la cursa serà a les 12:30 h. El tret de sortida el farà el director de\nl’Agència de Salut Pública de Catalunya, Antoni Mateu, al costat del director de l’Hospital Germans Trias, Jordi Ara. També, hi seran presents representants\nd’altres institucions sanitàries i del territori.\nLa previsió dels organitzadors és que tots els corredors hagin arribat a meta pels voltants de les 14 h i després hi haurà un aperitiu per als participants. En\nl’arribada, els corredors podran fer-se un massatge gràcies a la col·laboració amb la cursa de l’escola de quiromassatge Quirotema. Cap a les 15 h, es farà el lliurament de trofeus a la sala d’actes.\nEls premis es divideixen en les categories següents: Primers, segons i tercers classificats de la categoria individual absoluta masculina i femenina; primers, segons i tercers classificats per equips de categories masculina i femenina, i primers, segons i tercers classificats veterans de categoria masculina i femenina.\nTambé es lliurarà un altre premi al primer i a la primera classificats de l´Hospital\nGermans Trias; al corredor i la corredora en actiu de més edat; i un premi\nd´accèssit al millor temps dels corredors de 50 o més anys i de les corredores de 45 o més anys.


Villa Del Borgo Hotel Relais Pula Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nS.S.195 Km 33,200, Fox E Sali-monte Agumu, Pula, Itàlia, 09010 - Veure al mapa\nAl visitar Santa Margherita di Pula, vosté es sentirà com a casa a Villa Del Borgo Hotel Relais, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Villa Del Borgo Hotel Relais, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar, balcó/terrassa a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen centre esportiu, camp de golf (a 3 km), piscina exterior, buceig, pesca estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Santa Margherita di Pula, el Villa Del Borgo Hotel Relais és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (58) Parelles (43) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (4) Grups (5)


ÚLTIMA HORA: El València CF podria fitxar ja a Gonzalo Villar | Blanquinegres.com\nEl València CF podria fitxar a Gonzalo Villar\nUn dels jugadors que té apuntat en roig la secretaria tècnica valencianista, encapçalada ara mateix per Jorge Lopez, és el de Gonzalo Villar.\nL’actual jugador de l’Elx i exjugador de l’acadèmia valencianista va eixir del club de mala manera després d’una lluita continuada entre els agents del club i Mateu Alemany. El valencià va recalar en el club de la seua ciutat per a convertir-se en un fixe en l’esquema de Pacheta i gràcies al seu rendiment poder anar a la Selecció sub-21.\nL’interés de la Roma pot accelerar l’operació\nL’AS ROMA ha fet una oferta al club valencià de prop de 3 milions d’euros per a aconseguir el fitxatge del jugador. El València CF té el 80% dels seus drets econòmics i té un termini de 72 hores per a decidir el seu fitxatge una vegada l’oferta del club italià siga oficial segons ha informat La Grada.\nGonzalo Villar es podria convertir en el primer reforç d’hivern en cas què el club valencianista abone els 600.000 euros establerts pel 20% de drets econòmics que no té del jugador.\nEsperen l’acceptació de Lim\nTal com va comentar Anil Murthy a la Supercopa d’Espanya l’actual estructura esportiva del club es basa en l’acceptació del màxim accionista a les operacions d’eixida i entrada dels jugadors. En aquest aspecte Anil Murthy i Jorge Lopez esperen l’acceptació de Lim per a fitxar al jugador.


tacos de porc poblano torrat amb guacamole cremós - carnitas de porc - bogeria de pebre vermell - Receptes De Xile-Pebre\nTacos de porc de porc puré rostit amb guacamole cremós - carnitas de porc\n18 de març de 2015 Salta a la recepta Imprimeix la recepta Pin73 Share20 Tweet Correu electrònic Yum 93 accions\nCarnitas de porc! El porc tendre es va arrebossar i es va coure lentament amb pebrots poblano rostits, servit amb truites de blat de moro i guacamole extra cremós.\nUna deliciosa recepta de carnitas de porc boig. Aquest és un dia per al meravellós pebrot poblano. I per això, vull dir pebrot poblat. I més d’un perquè pel que fa als pebrots poblans, més és millor que menys.\nUna de les coses que més m’agrada del pebrot poblano és la forma de rostir-la. És un pebrot de paret més gruixut, de manera que quan el rosteix, la pell s’esquerda molt bé, deixant l’espessa carn rostida del pebre que té un sabor com res més. De debò, els pebrots rostits són magnífics per a la llengua.\nEl poblano té un sabor terrós, no tan dolç, ideal per a la carn de porc.\nObteniu més informació sobre el Poblano Xile Pepper aquí.\nSí, tirada de porc. Un altre de la vida ingredients sorprenents. Quan el prepareu en una cuina cuita lenta, com m’agrada fer, gairebé crea una sensació de boca sedosa. És el contingut en greixos, juntament amb la sucositat del líquid de cocció lenta, i tots els condiments, per no parlar dels pebrots poblano rostits que s’aboquen a l’àpat sencer.\nrecepta de pasta d'ametlles mary berry\nEns servíem de forma senzilla, amb truites de blat de moro escalfades i una mica de guacamol cremós addicional. Res de luxe aquí, gent. Només un bon menjar de confort antic que és fàcil de preparar, però ofereix càrregues de satisfacció. És hora de pujar al tren de taco de porc!\nAquest porc era tan saborós, que no necessitava gaire cosa més a la truita. Combina perfectament amb el guacamole cremós.\nImprimir Tacos de porc puré rostit Poblano Temps de preparació 10 min Temps de cocció 5 h 30 mins Temps total 5 h 40 min\nCurs: Cuina principal Cuina: mexicana Paraula clau: carnitas, porc, tacos Porcions: 16 Calories: 140 kcal Autor: Mike Hultquist Ingredients\n2 pebrots poblano de mida mitjana\n3 cullerades de condiments Cajun també podeu utilitzar una gran varietat de pols de chili. Una bona barreja taco funciona molt bé.\n12 unces de cervesa mexicana\n16 truites de blat de moro\nGuacamol cremós addicional per servir\nTorrar els pebrots de poblano a una flama oberta, o coure-los al forn a 400 graus durant uns 20 minuts, fins que les pells comencin a carregar-se i obtenir les ampolles.\nRetirar del foc i cobrir amb una tovallola de paper. Deixeu refredar.\nPiqueu els pebrots i incorporeu-los a una cuina lenta.\nTallar l’espatlla de porc a daus grossos i afegir a un bol de mescla.\nAboqueu oli d’oliva i trinxeu-ho a coure.\nAfegiu els condiments de Cajun i trinxeu-los a la capa.\nEscalfeu una paella de ferro colat a foc mitjà-alt i cerqueu el porc per cada costat fins que estigui ben daurat, uns 3-4 minuts per costat. Afegir a la cuina lenta.\nAfegiu la cervesa i l’all, després cobriu i cuineu-ho a foc lent aproximadament unes 4-5 hores, o fins que el porc quedi tendre.\nServiu sobre les truites de blat de moro escalfades amb guacamole cremós.\nDades nutricionals Tacos de porc de porc puré rostit per porció Calòries 140 Calories de greixos 45 % Valor diari* Greix 5g 8% Greixos saturats 1g 5% Colesterol 23mg 8% Sodi 40mg 2% Potassi 231mg 7% Hidrats de carboni 14g 5% Fibra 2g 8% Proteïna 8g 16% Vitamina A 700IU 14% Vitamina C 12,5mg 15% Calci 33mg 3% Ferro 1,1mg 6% * Els valors diaris percentuals es basen en una dieta de 2000 calories.\nPin73 Compartir20 Tweet Correu electrònic Yum 93 accions


Holiday home Alleé Des Buron Saint-Malo França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Alleé Des Buron\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Saint-Malo, no busqui més enllà de Holiday home Alleé Des Buron. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Alleé Des Buron també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Saint-Malo. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, forn microones, renta vaixelles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Holiday home Alleé Des Buron és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Saint-Malo.


Whatever: 30 anys del segrest de Quini\n30 anys del segrest de Quini\nEnrique Castro González, conegut futbolísticament com “Quini”, és un dels millors davanters que ha tingut mai el futbol espanyol. Va arribar al Barça l’any 1980 procedent de l’Sporting de Gijón, després de molts intents fallits del club blaugrana per intentar fitxar-lo. Al marge dels seus nombrosos èxits esportius (Pichichi en 5 ocasions, sisè màxim golejador de la història de la Lliga i Medalla d’Or al Mèrit Esportiu), la vida de Quini està marcada de manera especial pel segrest que va patir durant 24 dies.\nL’1 de març de 1981, un cop acabat el partit Barça-Hércules (6-0, amb dos gols seus), Quini passa per casa seva per engegar el vídeo i gravar el resum del partit abans d’anar a l’aeroport a buscar la seva dona María Nieves i els seus dos fills, provinents d’Astúries. Però es presenten dos individus, se l’emporten a punta de pistola, el fan entrar en el seu propi cotxe i més tard en una furgoneta. A l’aeroport, després d’esperar una bona estona, finalment María Nieves agafa un taxi. Quan arriba a casa troba el vídeo en marxa, un pastís de poma a sobre de la taula i els llums encesos. A la una de la matinada, inquieta, truca a José Ramón Alexanko (company d’equip i gran amic de Quini), però ell tampoc en sap res. Truquen a la policia, a la Guàrdia Urbana i al president Josep Lluís Núñez. L’endemà es presenta la denúncia oficial de desaparició. La notícia ja és pública i comencen a arribar al domicili del jugador directius, companys d’equip, amics, periodistes i curiosos. En una batuda policial, es troba el cotxe de Quini amb les portes obertes.\nPortada de "El Mundo Deportivo", dimarts 3 de març de 1981\nEl president Núñez declara que no hi ha cap notícia i reconeix que aquestes últimes setmanes altres jugadors han rebut amenaces en forma d’anònim (temps després se sabrà que el primer objectiu dels segrestadors era l’entrenador Helenio Herrera). Cap a la mitjanit del 2 de març es troba, en una cabina de telèfons de L’Hospitalet, una carta signada pel jugador on afirma trobar-se bé. La policia rastreja la zona sense èxit.\nLògicament, la moral dels jugadors del Barça està per terra. Pràcticament no entrenen pel nerviosisme i la tristor. Les mostres de solidaritat són constants. El vicepresident Nicolau Casaus manifesta que està “disposat a donar la meva vida per la seva llibertat”, i els jugadors afirmen que renunciaran a la Lliga si Quini és alliberat. Alguns jugadors del Barça, amb Bernd Schuster al capdavant, són partidaris de no disputar el proper partit contra l’Atlético de Madrid. La dona de Quini, però, els hi envia una carta on els demana que continuïn endavant. A més, la Federació es nega a alterar el calendari i finalment el partit es juga, amb derrota blaugrana per 1-0. Quan tornen de Madrid, els jugadors són rebuts a El Prat per uns 5.000 aficionats amb crits de “Quini llibertat!” i nombroses mostres d’ànim.\nEls dies passen i Alexanko es converteix en el portaveu de la família, a més de parlar directament per telèfon amb els segrestadors sobre els detalls del rescat. L’impacte social del segrest i la inexperiència dels delinqüents fan que es vagin posant cada cop més nerviosos, i fins i tot amenacen de tallar-li un dit o un peu a Quini si no es paguen els diners. Degut a la gran presència policial als carrers, es neguen a recollir els diners en una paperera, com havien previst en un principi. Aleshores el Barça i la policia espanyola van idear un pla: els 100 milions de pessetes s’ingressaran en un compte bancari suís. Com que el Barça havia de cobrar uns diners de la firma Omega, el club va acordar amb l’empresa rellotgera suïssa que ingressés la quantitat en el compte corrent (d’aquí ve el nom de “Operación Omega” que es va donar a l’acció policial).\nLa cooperació de les autoritats espanyola i suïssa permet aixecar el secret bancari i així es descobreix al titular del compte, un tal Víctor Manuel Díaz Esteban, electricista de 26 anys. Quan arriba a Suïssa i retira un milió de pessetes és identificat immediatament, se’l captura de camí a l’aeroport i acaba confessant que Quini es troba al soterrani d’un taller mecànic situat al carrer Jerónimo Vicens número 13 de Saragossa. A les deu de la nit del 25 de març de 1981 (avui fa 30 anys), la policia entra al local i allibera al futbolista.\nLa notícia arriba en qüestió de minuts a Barcelona, on la gent surt al carrer i s’amuntega davant de la Direcció General de Policia per esperar l’arribada del jugador, que es produeix a dos quarts de tres de la matinada. Quini baixa d’un Seat 131 amb barba de dies, demacrat i visiblement cansat, però bé de salut, enmig de l’ovació de milers d’aficionats. De seguida es reuneix amb la seva dona, el seu germà Jesús i el president Núñez. Ningú pot contenir l’emoció acumulada durant gairebé un mes d’incertesa.\nQuini i l’ex president del Barça, Josep Lluís Núñez\nUn cop alliberat, Quini no va tenir cap mala paraula per als seus segrestadors: “S’han portat molt bé amb mi, m’han semblat bona gent i sempre em deien que no em passaria res”. Fins i tot va retirar l’acusació i els va perdonar perquè considerava que ho havien fet moguts per una situació econòmica desesperada. El Barça, no obstant, va decidir continuar amb la causa i demanar danys i perjudicis perquè considerava que el segrest l’havia perjudicat greument a nivell esportiu. La sentència dictada el 15 de gener de 1982 va condemnar als tres autors (dos mecànics i un electricista, delinqüents comuns sense antecedents) a deu anys de presó i a pagar cinc milions de pessetes al jugador, diners als quals Quini va renunciar, en una mostra més de la seva gran qualitat humana.\nPrecisament aquesta característica de Quini va fer que el seu segrest transcendís l’àmbit purament esportiu i es convertís en un autèntic fenomen social a l’Espanya de l’època. Quini era un jugador de primera línia i molt estimat no només al Barça, ja que era internacional amb la selecció espanyola i estava tocat per la vareta màgica del gol. Era un jugador noble, esportiu, sempre allunyat de polèmiques i no es queixava mai quan li feien una falta. Un d’aquells futbolistes sense cap enemic, ni tan sols entre els pitjors rivals.\nRetrobament entre Quini i Allan Simonsen\nQuini va reaparèixer una setmana després d’haver estat alliberat, en un partit disputat al Camp Nou contra el Valladolid on va rebre una eixordadora ovació. Esportivament parlant les conseqüències van ser nefastes pel Barça, ja que abans del segrest l’equip havia encarrilat una molt bona ratxa de resultats i anava segon a només dos punts de l’Atlético de Madrid, al qual, com ja hem dit, havia de visitar a la següent jornada. L’equip només va sumar un punt en els tres partits on l’asturià va estar absent. Helenio Herrera va demanar, sense èxit, que es tornessin a jugar aquests tres partits. Quini, malgrat la traumàtica experiència, va acabar com a màxim golejador de la Lliga (que va acabar guanyant la Real Sociedad) i de la Copa, que el Barça va guanyar gràcies a les dianes de “El Brujo”, dues d’elles a la final disputada precisament contra l’Sporting de Gijón.\nPublicat per Ricard Sala a les 18:34\nMés de 50 anys fent ninots\nRetrat d’una obsessió


Diari d'un confinat. Saxo, guants i el Pare Noel - Poble Andorrà\nDiari d’un confinat. Saxo, guants i el Pare Noel\nVivències d'un, que com la resta, s'ha de quedar a casa\nEl normal hauria estat començar un diari de confinament des del primer dia, però amb sinceritat no he sentit el cuquet, degut a canvis d’hàbits impensables fa nou dies, fins aquesta matinada. El meu confinament és diferent al de la majoria perquè a ningú més que a mi li podia passar que estableix com a data d’inici d’un mitjà digital (pobleandorrà.com) el dia d’inici del caos (com a mínim per a mi) el 14 de març. Però crec que crec que deu haver alguna cosa comuna amb la resta.\nHi ha una sèrie de fenòmens inexplicables dins de les experiències d’aquesta espècie d’estrany arrest domiciliari. Mai m’havia parat ni un moment a escoltar el soroll que fan els veïns i ara, tot el dia tancat a casa, quan sento a algú de l’edifici fent sorolls m’aturo per curiositat. Així he descobert que algú del bloc està aprenent a tocar el saxo. I dic aprenent perquè sempre toca la mateixa cançó. Bé, no es pot dir cançó, perquè quan ha tocat unes escasses notes s’atura perquè s’ha equivocat i torna a començar. Així que m’he sorprès a mi mateix, durant estones que no toca, tararejant la petita part de la cançó que em conec. I soc un expert en el principi d’aquesta melodia. No sé tocar cap instrument, però estic segur que amb qualsevol seria capaç de repetir les quatre primeres notes d’oïda. Afortunadament només toca de dia. M’he proposat, abans que acabi el confinament, anar seguint la música per les escales fins localitzar-lo. Simplement li demanaré que, per una vegada, no s’aturi si s’equivoca. No puc deixar de pensar que necessito saber com continua, i com acaba, la maleïda cançoneta.\nPer algú que feia esport gairebé cada dia la dutxa era una rutina de dos cops al dia. A casa i després de fer esport. El meu pas per la dutxa ha anat a menys a mesura que passen els dies. I em pregunto: porto tota la vida dutxant-me per mi o per la resta? La resposta de què m’he tornat un deixat o un porc ja me l’he plantejat, però crec que és més profund. Estic segur que quan torni a sortir de casa recuperaré aquests i altres hàbits. Espero. Quan escric això m’acabo de dutxar, que consti. Per cert, la xocolata no era quelcom massa cridaner per a mi. Quin error. Del canvi de dieta, però ja parlaré un altre dia.\nFeia 25 anys que no portava barba. I després de vuit dies de deixadesa aquí la tenim. Sabia que tenia la part de dalt del cap d’un castany juvenívol i quatre dits per sota de les patilles el cabell havia renunciat a la pigmentació. Ara però m’ha arribat una notícia terrible. Tinc tota la barba blanca. I jo ni m’havia adonat fins que ahir fent un face time amb un amic em va dir: Mira! Si em truca Papa Noel. Suposo que és un càstig del Deu del Grecian 2000 per portar anys enfotent-me de tots els amics que anaven tenyint el cap de platejat prematurament. Això m’ha obert preguntes internes respecte a si hi ha productes per tenyir barbes que no et deixin els pèls bicolors als dos dies. N’hi ha?\nNomés he sortit dos dies de casa, mitja hora cada vegada, per anar a comprar. Menys mal que no surto més perquè m’he adonat que soc un desastre amb les mesures de protecció contra el coronavirus de les botigues-benzinera. D’entrada he tocat diferents guants de la capsa perquè no aconseguia treure dos de forma asèptica. Després m’he posat darrera d’un home per esperar que agafés un congelat i poder accedir jo a la nevera. M’ha mirat com dient si era idiota per allò del metre de seguretat. Sí, soc idiota, he pensat i m’he retirat. A l’hora de pagar li he donat els productes al noi de la benzinera, que portava una mascareta quirúrgica, i m’ha posat mala cara dient que els havia de deixar al mostrador que ja els agafava ell. He anat a donar diners en metàl·lic i el noi que atenia ja m’ha mirat com si avui fos el dia en què tots els que entraven a comprar fossim imbècils. Sí, soc imbècil. I he tret la targeta. Després he arribat a casa i quan portava una hora he anat a la nevera a agafar una poma i m’he adonat que portava els guants posats. Se m’estan acabant els autoinsults.\nEl virus es manté un dia en el cartró, fins a tres dies en plàstic i acer inoxidable i fins a tres hores a l'aire


Decret 27/2015, de 3 de març, pel qual s'atorga la Medalla d'Or de la Generalitat de Catalunya al senyor Josep Maria Espinàs i Massip - Viquitexts\nDecret 27/2015, de 3 de març, pel qual s'atorga la Medalla d'Or de la Generalitat de Catalunya al senyor Josep Maria Espinàs i Massip\nAmb la concessió de la Medalla d'Or a Josep Maria Espinàs i Massip, la Generalitat de Catalunya vol honorar un dels referents de les lletres catalanes -amb una destacada presència periodística-, i una personalitat que, des de l'època del franquisme, ha intervingut decisivament en l'extensió de la nostra cultura a amplis sectors de la societat.\nJosep Maria Espinàs i Massip va néixer a Barcelona l'any 1927. Llicenciat en dret, es dedicà ben aviat a la literatura i al periodisme. És autor d'una extensa obra narrativa en la qual ha dominat l'element realista i testimonial. En són exponents, en una primera època, les novel·les Com ganivets o flames (1954) –premi Joanot Martorell-, El gandul (1955), Tots som iguals (1956), L'home de la guitarra (1957), Combat de nit (1959), L'últim replà (1962, premi Sant Jordi) o La collita del diable (1968), entre d'altres. Després de més de dues dècades, publicà en el mateix gènere Vermell i passa (1992).\nEl realisme d'Espinàs parteix d'una visió escèptica de la societat. Els seus són uns personatges anònims que configuren un univers sense esperances. També és autor de les narracions aplegades a Variétés (1959, premi Víctor Català), Els joves i els altres (1960) i Un racó de paraigua (1997).\nMolt remarcables en la seva producció són els llibres de viatges, iniciats amb volums dedicats al Pirineu de Lleida (1957, en col·laboració amb Camilo José Cela), el Priorat (1962) i la Segarra (1972). Posteriorment, la sèrie "A peu" destacà per la seva singularitat, amb diversos títols dedicats a contrades dels territoris de parla catalana i també a itineraris per diferents punts de l'Estat.\nAquesta capacitat constant d'observació l'ha traslladat als reportatges i les obres de divulgació, amb llibres sobre aspectes de Barcelona i les comarques de Catalunya. Ha publicat igualment volums situats entre l'assaig, la reflexió sociològica o ètica, l'autobiografia i la crònica quotidiana. Cal destacar-ne El teu nom és Olga (1986), El nen de la plaça Ballot (1988), Temps afegit (2001) o I la festa segueix (2009).\nLa condició de periodista de l'autor participa d'aquests dots valuosos de notari de la realitat i, alhora, crític social. Els seus articles figuren, d'una manera continuada, entre els més seguits de la premsa catalana. Entre d'altres capçaleres, publicà durant anys una columna diària a l'Avui i, des del 1999, ho fa a El Periódico de Catalunya. Ha aplegat aquests textos en uns quants volums, des de Petit observatori (1971) a la selecció d'Una vida articulada (2013). I cal esmentar les sèries d'entrevistes a la televisió, també recollides en llibre. Té obra traduïda a diversos idiomes.\nDedicat durant un temps a la cançó, va ser un dels fundadors del grup Els Setze Jutges –iniciador els anys 60 del moviment de la Nova Cançó- i protagonista d'alguns discs en els quals interpreta, a més de temes propis, cançons tradicionals catalanes i adaptacions de temes de Georges Brassens. És igualment autor, amb Jaume Picas, de la lletra del Cant del Barça, l'himne oficial del Futbol Club Barcelona (1974), musicat per Manuel Valls. I, en el camp editorial, ha estat cofundador del segell La Campana.\nA més del premis atorgats a obres concretes, ha obtingut la Creu de Sant Jordi (1983), el Premi Nacional de Cultura (1995), el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes (2002), la Medalla d'Or de la Ciutat de Barcelona (2002) i el Premi Ofici de Periodista (2013) del Col·legi de Periodistes de Catalunya.\nS'atorga la Medalla d'Or de la Generalitat de Catalunya al senyor Josep Maria Espinàs i Massip per la seva tan destacada trajectòria en els àmbits de la literatura, el periodisme i la cançó. I també per l'eficàcia que el distingeix a l'hora de fer participar de la cultura sectors ben amplis de la societat catalana, als quals ha sabut transmetre l'estimació pel nostre país.\nObtingut de «https://ca.wikisource.org/w/index.php?title=Decret_27/2015,_de_3_de_març,_pel_qual_s%27atorga_la_Medalla_d%27Or_de_la_Generalitat_de_Catalunya_al_senyor_Josep_Maria_Espinàs_i_Massip&oldid=82167»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 març 2015 a les 14:43.


Apunto en un paper uns quants temes per a tractar al blog i veig impossible reflexionar sobre cap altra qüestió que no sigui l’infern libi. Ara, els morts són tema de portada. I jo em pregunto on érem, quan es gestava tot aquest horror. En quina mena de distraccions ocupàvem el temps lliure. Gaddafi, no fa gaire acollit amb tots els honors per Zapatero -amb Aznar també s'hi portava a partir un pinyó-, ha embogit fins al punt de protagonitzar una carnisseria davant la qual alguns mandataris fan veure que se sorprenen. No sé que té de particular que un sanguinari, davant del perill, reaccioni amb una matança indiscriminada. Semblen col·lapsats. Potser esperaven un discurs sobre la pau universal i la llibertat dels pobles. Gaddafi ha respost a les revoltes com l'assassí que ha estat sempre, encara que en els països civilitzats no hi passin, aquestes coses. Qui sap, potser els seus col·legues nord-africans haurien fet el mateix, si haguessin intuït alguna possibilitat de triomf. Obama ha expressat amb la solemnitat habitual que el vessament de sang és intolerable. A bones hores. Chacón va declarar que el dictador ha mostrat un perfil que intuïen però que, en realitat, desconeixien. La Ministra de Defensa, cinisme en estat pur. Mentrestant, Trinidad Jiménez no ha tingut prou ovaris per evacuar diligentment els espanyols atrapats al país. Incompetència, marca de la casa. Si més no, Berlusconi no amaga el seu autèntic rostre. El general Gaddafi és un criminal com qualsevol altre, mantingut còmodament al poder, a fi i efecte de no perdre els privilegis empresarials. Les coses clares i la xocolata espessa. Ara que s’ha desfermat la barbàrie, ens posem les mans al cap perquè això dels drets humans ens toca la fibra. Sobretot, ens adverteixen adequadament del fet que es produïrà un èxode de dimensions bíbliques. Europa no té capacitat per absorbir més immigració, malgrat la complicitat llargament travada amb els tirans. Ja ho deia Sarkozy: tota la misèria de l'Àfrica no cap a França. Cal prendre determinacions. Líbia. Deu mil morts, segons algunes fonts. Cinquanta mil ferits. Es perfila la guerra civil. I el preu del petroli que no para de créixer. Tic-tac.\nÉs difícil creure's res en aquestes alçades, i després d'haver alimentat els arsenals libis amb la indústria armamentística espanyola en aquest periòde de mandat de la teòrica esquerra. Els caurà la cara de vergonya? I quina explicació els donarem als supervivents de la massacre els europeus?\n25 de febrer de 2011 a les 19:38\nClidice, perquè et caigui la cara de vergonya, cal tenir-ne, de vergonya. Tant se valen les dretes com les esquerres, els ideals només serveixen per a la propaganda electoral, allò que mou realment el món són els negocis. El petroli, les armes, la droga, el tràfic de dones i nens... qualsevol atrocitat es pot minimitzar o relativitzar en nom dels diners. M'avergonyeixo de pertànyer a una comunitat que reacciona amb aquesta passivitat davant dels drames humanitaris que ella mateixa ha contribuït a generar. I no ens enganyem, Líbia interessa mediàticament per qüestions petrolíferes. Quants conflictes armats passen completament desapercebuts perquè no convé la seva difusió?


Anna i Carlos voltant pel món: 05/10/14\nEl trajecte en bus s'ha fet llarg. Per a fer uns 165km aprox hem trigat unes cinc hores per carreteres en obres, pols, parades a tots els pobles possibles per deixar i recollir gent, llarguissim..amb un autobus antic ..a més s'ha de sumar la xerrameca cambodjana i les cançons de karaoke i culebrots a màxim volum en una tele plana de 32 polsades dins el bus. Un espectacle!!\nUn cop arribem ens deixa a les afores i agafem tuk tuk fins a un dels hotels que duiem apuntats..estem tenint sort, és temporada baixa i hi ha lloc a tot arreu. La calor es infernal aqui, hi ha un canvi molt gran de temperatura del sol a l'ombra, el sol crema de debó. Sortim a dinar a un restaurant que duiem apuntat i té bona fama, es diu Geko café, es social doncs ajuda a l'exclusió social de noies del carrer, passem mitja tarda allà i xerrem amb la cambrera que ens diu que l'amo es un mexicà, per això a part de menjar jemer trobem internacional i mexicà. Molt bo però car per ser d'aqui, tot i que s'agraeix per poder deixar de banda els noodles, els pad thais i demés.. A més a més si aixi colaborem amb la bona causa, millor que millor!\nDecidim no agafar bicicleta com haviem previst, doncs seria una inconsciència pedalar amb aquesta calorada, quedem amb els del restaurant que lloguen motos per demà. Fem una volta per la ciutat pel centre, i fem migdiada doncs el bus ens ha deixat baldats.\nJa de nit sense fresca però sense sol, sortim a fer una volta pel mercat nocturn i parem a sopar a un dels altres restaurants tipics, el White Rose, de menjar tipic jemer.\nI despres a dormir. Demà ens espera dia d'excursió motoritzada!\nPublicat per Anna y Carlos a dissabte, de maig 10, 2014 Cap comentari:


dia a dia | llar\nL'hora d'acolliment es molt flexible per donar temps a les famílies a arribar a la llar de criança. Durant aquesta estona els nens i nenes s’acomodaran traient-se les sabates i posant-se les sabatilles o els mitjons per sentir-se com a casa gaudint del joc lliure. Convidem a les famílies, que així ho desitgin, a compartir aquesta estona de joc amb els seus fills per ajudar a que aquets es sentina gust i poder despertar entre tots un sentiment de que formem part d'una família.\nEn tot moment els nens i nenes son lliures de decidir o acceptar les meves propostes d'activitats que aniran canviant diàriament oferint un ventall de possibilitats i nous aprenentatges (sensorials, motrius, musicals, d’experimentació, plàstiques....) En el cas de que no els motivi la iniciativa podran seguir jugant lliurament mentre els altres nens i participant. De vegades en un primer inici no volen però després s'animen! Respectem els seus interessos i els deixem el temps necessari per decidir les coses. Les activitats que proposo tant podran ser a l’interior de la llar com l'exterior.\nA mig mati anirem a veure les nostres amigues les gallines. Lliurament compartirem el seu espai explorant el seu comportament i aprenent moltes coses d'elles.\nTambé gaudirem d'estones d'esbarjo a la terrassa per córrer i jugar o farem sortides pels camps i boscos del voltant.\nDe tan jugar comencem a tenir gana oi?? Doncs ens rentarem les mans i anirem a la cuina a dinar. Tot i que els mes grans menjaran en la franja horària de 12 a 13h , si ho desitgen també podran menjar alguna cosa com galetes o fruita fora d'aquest horari. Respecto els seus ritmes per lo que si necessitant mésestona per menjarels i donaré.\nAl finalitzar el dia ofereixo a les famílies la possibilitat de compartir l'espai tant amb el seu fill/a com amb la resta de famílies intercanviant vivències, opinions i intentant resoldre dubtes o preocupacions amb mi.\n“L’essencial és que l’infant descobreixi les coses per ell mateix. Tot el que obtingui a través de la seva pròpia experiència li proporcionarà un saber molt diferent d’aquell que aconsegueix quan se li donen les respostes”.


malgratcomunicacio.cat - Portal multimèdia de l'Ajuntament de Malgrat de Mar - Aquest dijous tindrem sol al matí i augment dels núvols a la tarda\n12-08-2015 / 11:54:57\nLa previsió del temps al Maresme per aquest dijous segons el servei meteorològic del Consell Comarcal del Maresme indica que durant el matí dominarà el sol amb alguns núvols poc importants. De cara a la tarda la nuvolositat augmentarà i taparà el cel a tota la comarca. En general no s'esperen precipitacions però cap a mitja tarda podria caure alguna gota a l'interior del Maresme.\nVents fluixos, de força 1 a 3, de component variable girant a nord-est a partir del vespre. Mar arrissada augmentant a marejol i àrees de maror al final del dia a tota la costa del Maresme. Les temperatures es mantindran sense grans canvis, amb màximes que aniran dels 29 als 31 graus mentre que les mínimes oscil·laran entre els 20 i els 24 graus.


Programació Terrats en Cultura 2020\nTorna Terrats en Cultura amb un programa que s'estendrà fins a l'octubre\nCom tantíssimes altres tradicions alterades en l'actual context, l'habitual festa de presentació de la programació de Terrats en Cultura no es va poder celebrar per les causes que tots coneixem. Com ja és costum en els temps que corren, una presentació online va substituir el sarau oficial. El resultat final és –cervesa més o menys– el mateix: una programació engrescadora que omplirà diferents espais singulars de Barcelona, en aquesta ocasió una mica més tard en el calendari, en els mesos d'agost, setembre i octubre. Una bona notícia per als que passarem el període de vacances oficial a la ciutat.\nUna de les novetats de l'edició serà la participació en el cicle Escenes Singulars (2 i 3 d'octubre), circuit d'arts escèniques que tindrà lloc a Poble-sec en què la singularitat serà l'element vertebrador. Espectacles i esdeveniments creats per a l'ocasió a espais ben diversos, inclosos els carrers.\nL'aposta d'enguany començarà alta. Després de tants mesos sense teatre un èxit de l'antiga cartellera inaugurarà el cicle el 6 d'agost: 'Les coses excepcionals', l'adaptació del text de Duncan Macmillan que interpreta Pau Roca. On? Com sempre a un terrat o espai singular que serà revelat amb temps suficient als posseïdors d'una entrada.\nLes coses excepcionals Foto: Iñaki Mur\nI parlant de les entrades, si us decidiu a comprar-ne abans del 15 de juliol tindreu un descompte del 20% sobre el preu general. Tornar a gaudir de la cultura i, a més, descobrir espais singulars a l'aire lliure que demostren que el teatre, la dansa i la música són molt més que les quatre parets que els acullen.\nAquí va el suculent calendari d'actuacions que ompliran l'estiu i fins i tot l'inici de la tardor. Pugem al terrat?\nDijous 6 d'agost a les 20 h ‐ barri de l'Eixample\n'Les coses excepcionals' de Duncan Macmillan, amb Pau Roca\nDijous 13 d'agost a les 20 h ‐ barri de les Tres Torres\n'Tubs del món – Terrat de Vins' un tast de vins i una conferència‐concert de l'artista Xavi Lozano\nDijous 20 d'agost a les 20 h ‐ barri del Poble-sec\n'Roges' (dansa) de Miquel Barcelona\nDijous 27 d'agost a les 20 h ‐ barri de La Pau\n'Marta Knight als terrats' (concert)\nDimecres 16 i dijous 17 de setembre a les 19 h ‐ barri del Coll\n'¿Y después?' – Belén Maya i Fernando L. Parra (dansa)\nDivendres 18 de setembre a les 19 h ‐ Terrat de la Biblioteca de Bellvitge (L'Hospitalet)\nSandra Rehder i Elbi Olalla: projecte tango\nDissabte 19 de setembre a les 19 h ‐ Terrat del CC La Bòbila (Hospitalet)\n¿Y después? – Belén Maya i Fernando L. Parra\nDijous 8 d'octubre a les 19 h ‐ Terrat de la Biblioteca de Bellvitge (Hospitalet)\nAlessio Arena presenta: 'Atacama!' (Música)\nDivendres 9 d'octubre a les 19 h ‐ Terrat del CC La Bòbila (Hospitalet)\n'Coplas por Ocaña' de Marc Rosich i interretació de Joan Vázquez (musical)\n2 i 3 d'octubre - Festival Grec (de Grec a Grec)- Diversos espais de Poble‐Sec\nNO T'HO PERDIS: Guia de la programació del Festival Grec 2020


L’art es pot expressar de moltes maneres. Un dels tipus d’art que estan guanyant molta popularitat, sobretot entre els joves, són els grafitis. Es poden veure un gran nombre de pintades d’aquest tipus a qualsevol racó de la ciutat, i fins i tot als trens i els metros de Barcelona. Molt polèmics a causa de la seva legalitat o no, són cada cop més els aficionats a aquest tipus de street art, i per això, des de ShBarcelona us volem explicar més sobre els grafitis i com s’hi viu aquest art a la ciutat de Barcelona.\n¿És un crim urbanístic o són obres d’art al carrer? Difícil arribar a un acord quan parlem del “graffiti“. En català se’n diu grafit, però l’opció del carrer és dir-ne grafiti, i aquí emprarem aquesta última versió. Uns opinen que haurien de ser més perseguits, penats i multats. Uns altres en canvi advoquen per deixar lliure l’art urbà més estès pel planeta, fins i tot veuen una irresponsabilitat per part de les autoritats en el fet de netejar-los. Totes les grans urbs del món tenen grafitis. Famosos són els de Berlín, Londres, Nova York, París, Madrid, Amsterdam, i els de la nostra Barcelona. Però no només n’hi ha a EUA o Europa, també arreu del món trobarem mostres d’aquest tipus d’art: n’hi ha a Trípoli o el Caire, Israel, Xina, Japó i fins i tot a l’Àfrica negra. Una de les formes més perseguides d’aquesta activitat és la que usa com a “mur” els vagons de metro i tren. No obstant això, és rar trobar-se amb algun d’aquests que romangui “net”. Cada nit, un exèrcit de grafiters i grafiteres, amb les seves motxilles plenes d’esprai de pintures, assalten cotxeres i túnels perquè la ciutat es desperti admirant el seu art.\nImatge de: Digerible via VisualHunt\nLa fotografia és sens dubte una forma de fer turisme, i fotografiar grafitis es pot convertir en una bona i entretinguda excursió per la ciutat. Òbviament hi ha zones i barris on proliferen més densament que en uns altres, però per tota la nostra ciutat pots trobar peces dignes de ser immortalitzades entre els records del teu viatge. A Barcelona hem tingut grafiters que han aconseguit renom, com “El Xupet Negre, pioner dels logos”, o “Peix, inventor del happy style”, que van arribar en el seu moment a ser molt coneguts, i avui són ja històrics i famosos arreu. Des de les típiques signatures reivindicatives, denominades “tags”, a veritables obres d’art plàstic, passant per frases més o menys enginyoses o proclames antisistema, és el que pots trobar a la teva aventura fotogràfica. Fins i tot el prestigiós National Geographic va fer un reportatge sobre el tema. Des de ShBarcelona et proposem que armat del teu mòbil o càmera, facis un safari per la ciutat a la cacera del grafiti urbà. Segur que et divertiràs. Si vols inspirar-te, pots veure el vídeo que hi ha a continuació, de grafitis als barris barcelonins, amb música de Manu Chao.\nI tu, que opines sobre els grafitis?


Rajoy acudirà a 'Quin temps tan feliç!' el 12 de desembre\ndomingo, 27 septiembre 2020 4:02\nMariano Rajoy ha decidit que és el moment de donar l'empenta definitiva per acostar-se als ciutadans. Després de confirmar la seva presència aquest dimecres en l'estudi de 'Temps de joc' de la Cadena COPE per comentar els partits de Champions, el líder de l'Executiu acudirà al plató de 'Quin temps tan feliç!' , programa emès a Telecinco i que presenta María Teresa Campos.\nSegons apunten diversos mitjans de comunicació com 'Europa Press', Rajoy serà el convidat especial del programa el dissabte 12 de desembre , on els col·laboradors li intentaran treure al president seus secrets més ocults en quant a gustos televisius, demanar-li que ball (¿ho farà?) i ja de pas treure-li alguna altra promesa electoral.\nA les xarxes socials, la presència de Rajoy a 'QTTF' ha molestat a molts ciutadans, que han afirmat que seria molt més adequada la seva presència en els debats a quatre com el d'Antena 3 i laSexta , al qual acudiran tots els màxims representants dels principals partits excepte el PP, que estarà representat per la vicepresidenta del Govern, Soraya Sáenz de Santamaría.\nRajoy no serà el primer polític que trepitja el plató de Telecinco, ja que el cap de setmana ho va fer el líder de Ciutadans, Albert Rivera, i dissabte que ve està prevista una entrevista amb Pablo Iglesias.\nArtículo anteriorLes Rambles estrenen un il·luminat inèdit\nArtículo siguienteLa Fiscalía da luz verde al tercer grado a Isabel Pantoja


"Un dels grans reptes de la tecnologia que implementarem, com el 5G, és fer-la sostenible i humana" | TIC Salut Social\n“Un dels grans reptes de la tecnologia que implementarem, com el 5G, és fer-la sostenible i humana”\nEl director de la Fundació TIC Salut Social, Josuè Sallent, participa a la conferència debat: "El futur del 5G", organitzada per la CE.\nQuina és l’Europa que volem pels propers 60 anys. Al voltant d’aquesta pregunta la Representació de la Comissió Europea a Barcelona ve celebrant un seguit de conferències-debat que giren sobre diferents temes d’alt impacte: economia circular, política econòmica i monetarìa, com serà el pressupost dels propers 7 anys o, aquesta darrera, celebrada dijous dia 8 al Recinte Modernista de Sant Pau, a Barcelona, sobre el futur del 5G a Europa. El seu director, el Sr. Ferran Tarradellas, va centrar el debat en la tecnologia 5G i les conseqüències que tindrà pels ciutadans dels països de la Unió Europea, abans de donar pas al Sr. David Ferrer.\nEl secretari de Telecomunicacions, Ciberseguretat i Societat Digital de la Generalitat de Catalunya, va ressaltar el canvi de paradigma que afrontem. Segons Ferrer, “amb aquesta nova tecnologia de telecomunicacions se’ns presenten noves oportunitats, però encara estem pendents de completar el desplegament i aplicar els diferents estàndards associats. Un desplegament que podrem completar amb èxit l’any vinent (2019)”.\nAbans d’iniciar-se la primera taula rodona de debat, el director general de la Direcció General de Xarxes de Comunicació, Continguts i Tecnologia de la CE (DG Connect), el Sr. Roberto Viola, va voler enmarcar l’impacte del 5G per la ciutadania, posant com a exemple els tres grans casos d’ús de la xarxa WiFI entre la ciutadania actualment: el transport, els estadis i els centres comercials. I va destacar l’alt percentatge d’accidents que tenen lloc per causes de distraccions humanes, respecte el que es podria evitar amb l’aplicació de la tecnologia en la conducció.\nPer conèixer els reptes i oportunitats del desplegament del 5G en el territori, la conferència va comptar amb una primera taula amb representació d’empreses com Cellnex, de la mà del seu Director Comercial Global, el Sr. Oscar Pallarols i de Telefonica, representada per la Consellera Delegada i Thinx-5G Barcelona, la Sra. Maria Jesús Almazor, juntament amb el centre de recerca i2cat, representat per el Sr. Sergi Figuerola, el director de Tecnologia i Innovació. A grans trets, les idees principals del debat van ser:\nAbans del 5G es passarà pel 4.5G, doncs el 4G encara té recorregut i les infraestructures són vàlides.\nÉs important esdevenir una societat generadora, no només consumidora. Per evitar la deslocalització d’empreses.\nIniciatives com Digital Innovation Hub i 5G City ajuden a la evangelització.\nLa regulació ha de facilitar la implementació i desplegament, de la mateixa manera que també ho farà la compartició entre els diferents operadors.\nReptes: que les smartcities puguin intercanviar informació en temps real i seguir liderant les xarxes d’ultrabanda ampla a Europa com fins ara.\nDesprés de la pausa cafè, va ser el torn per conèixer les aplicacions del 5G a la indústria i quines oportunitats de mercat sorgiran. En aquesta segona taula rodona va participar el director de la Fundació TIC Salut Social, el Sr. Josuè Sallent, el director de la Mobile World Capital Barcelona, el Sr. Carlos Grau i el director de smartCatalonia, el Sr. Daniel Marco.\n“Aquesta tecnologia, immersiva, aporta un canvi disruptiu”, va iniciar Sallent. “Un canvi que coincideix en un moment en el qual estem patint una manca de professionals de la salut en zones concretes. Com pot ajudar aquesta tecnologia a apropar l’atenció a la persona, és clau”. Un dels exemples que va destacar el director de TIC Salut Social és l’impacte que tindrà el 5G en l’ús de la telemedicina, la cirurgia remota en zones amb difícil accés o la formació de professionals utilitzant tecnologies exponencials com la realitat virtual i augmentada. Alhora, va seguir Sallent, “ha de canviar la percepció que tenen els ciutadans de la tecnologia. Necessitem humanitzar-la. La pantalla entre el metge i el ciutadà no pot generar rebuig, si no no estarem preparats per conversar amb el metge a través d’una pantalla i a més de 100 kms de distància”. Finalment, Sallent va voler situar 3 grans reptes que, sota el seu punt de vista, “afrontarem properament. Tots ells els afrontarem amb una visió holística i amb perfils transversals”:\nComptar amb infraestructures que facin possible la implementació d’aquesta tecnologia\nReciclatge de professionals per adaptar-se als canvis.\nHumanitzar la tecnologia per fer-la més propera.\nFinalment, tant Marco com Grau van destacar que la implementació del 5G ajudarà a atraure inversió i a construir un ecosistema propi. El director del MWC Barcelona va aplaudir les propietats diferencials del 5G envers el seu precedessor: menor consum energetic, ultra definició i reducció del temps de resposta. Baixa latència.\nEl debat va concloure amb una referència clara a l’Internet de les Coses (IoT). Estem a punt per veure cada vegada més electrodomèstica de consum adaptada a l’IoT, amb sensors, càmeres i microprocessadors que milloraran la usabilitat i experiència d’ús dels usuaris, tant en el transport (cotxes i serveis públics), a les ciutats (enllumenat) com a les cases (neveres, rentadores…).


ERC respon a les crítiques de JxCat: "És irresponsable"\nVilalta acusa els socis de govern de diferenciar entre "independentistes bons i dolents"\nLa secretària general adjunta d'ERC, Marta Vilalta GUILLEM ROSET / ACN\nBarcelonaLa col·lecció de retrets que JxCat va dispensar a ERC en el seu acte de precampanya de dissabte no ha sigut ben rebuda pels republicans. El detall que permet mesurar-ho és que el partit d'Oriol Junqueras sempre és reticent a entrar en una dinàmica de crítiques creuades, rèpliques i contrarèpliques, però aquest dilluns ha fet una excepció.\n"JxCat ha començat la precampanya tornant a carregar contra ERC. Ens entristeix i és irresponsable", ha disparat en roda de premsa i sense ni esperar al torn de preguntes la secretària general adjunta dels republicans, Marta Vilalta. Per a ella l'actitud que va mostrar el cap de setmana el partit de Puigdemont fa un "flac favor" a l'independentisme i s'ha compromès que el seu partit no entrarà en aquest "espiral de retrets". Aquest dilluns, però, no ho ha aconseguit i Vilalta ha acusat els seus socis de govern de "jugar a independentistes bons i dolents". "I això ens debilita", ha conclòs.\nJxCat obre la precampanya carregant contra ERC: "L'independentisme pragmàtic és el més màgic"\nEn els últims dies, la llista de discrepàncies entre ERC i JxCat s'ha anat eixamplant una mica més. Si Torra veu imprescindible que la taula de diàleg Generalitat-Estat tingui un mediador, Vilalta ha dit que seria positiu, però que en cap cas pot ser "condició sine qua non" perquè no se celebri aquest espai de negociació. Si Torra va demanar divendres que es convoqui de manera imminent la Comissió Bilateral Generalitat-Estat, els republicans creuen que el que és prioritari no és aquest instrument, sinó la taula de diàleg.\nQuan Torra acabi convocant aquesta setmana una trobada d'actors independentistes per preparar la taula del diàleg, la figura del mediador té tots els números per ser l'element que desfermi la polèmica. ERC hi anirà convençuda del fet "que hi hagi taula de negociació és més important que hi hagi mediador en aquesta taula".\nTot plegat, un símptoma més de la falta de unitat entre els dos socis de govern que ha acabat sentenciant la legislatura. En aquest sentit, Vilalta ha reclamat a Torra consensuar la data de les eleccions. Convocar-les i fixar el dia concret és competència exclusiva del president de la Generalitat, però els republicans volen fer sentir la seva veu. "Quan consensuem som més forts", ha sigut el seu argument.\nMalgrat l'expedient de desavinences que acumulen ERC i JxCat, els republicans admeten que després dels comicis no hi haurà massa més alternatives que tornar a entendre's. En gran part, perquè els republicans han rebutjat qualsevol pacte amb el PSC. Precisament aquest dilluns el president del Parlament, Roger Torrent, ha afirmat que ERC i JxCat estan "condemnats a entendre's" i ha qualificat d'"impossible" un govern ara amb el PSC, com ja va assegurar aquest diumenge el líder de la formació, Oriol Junqueras, en una entrevista a La Sexta. De fet, el màxim representant de la cambra catalana s'hi ha referit amb els mateixos termes: "Una cosa és negociar amb els socialistes i una altra governar conjuntament". I ha afegit: "S'ha de no conèixer la realitat de Catalunya i no conèixer què és ERC per pensar que ERC pot governar avui amb el PSC a Catalunya. És impossible".\nJunqueras rebutja pactar amb el PSC però no amb el PSOE\nTorrent ha reivindicat que l'actual govern de JxCat i ERC està superant la "legislatura de la repressió" i s'ha mostrat convençut que en la vinent "afloraran acords imprescindibles". Davant les crítiques de JxCat, també ha insistit que ell no ha pres cap decisió sobre retirar l'acta de diputat del president de la Generalitat, Quim Torra, i ha assegurat que qui l'ha pres ha sigut la Junta Electoral Central (JEC). "Ens equivoquem molt si confonem l'enemic. L'adversari és un Estat que ha pres la decisió de combatre un moviment polític a través de l'autoritarisme, no un company independentista amb qui comparteixes un objectiu polític", ha afirmat dirigint-se a JxCat.\nNou xoc a Twitter\nPerò l'intent de mà estesa de Torrent a JxCat ha durat poc. La diputada del Parlament i regidora de l'Ajuntament de Barcelona Elsa Artadi li ha retret que el seu partit no consideri imprescindible que hi hagi un mediador quan l'altre dia hi va votar a favor.\nÉs clar que el Ple també votar que el president @QuimTorraiPla és diputat... pic.twitter.com/8V0O2TQAUc\n— (((Elsa Artadi))) 🎗 (@elsa_artadi) 10 de febrero de 2020\nRebuig del PSOE\nEnmig d'aquest debat, la portaveu del PSOE al Congrés, Adriana Lastra, ha rebutjat la figura del mediador i ha afirmat que els socialistes volen que el diàleg amb la Generalitat "sigui transparent" i tingui com a "mediadors de l'acord" els "47 milions d'espanyols". "És important que siguem capaços de superar fases passades", ha assegurat aquest dilluns en un esmorzar informatiu a Madrid, sobre la petició de Torra i de JxCat. Sobre la composició de la taula de diàleg, Lastra ha dit que veuria "bé" que el vicepresident segon i líder d'Unides Podem, Pablo Iglesias, en formi part. "Em semblaria bé que hi fos qualsevol dels 22 ministres", ha afirmat Lastra, que ha destacat que l'executiu de coalició està "molt unit".\nEn la mateixa línia, la presidenta del PSC i de la Diputació de Barcelona, Núria Marín, ha tancat files amb el seu partit, que s'oposa al mediador, i ha subratllat que "no és positiu mirar cap enrere". "Deixem de posar obstacles al camí que s'inicia", ha insistit.\nERC PSC Roger Torrent Quim Torra JxCat marta vilalta Elsa Artadi


La Generalitat desenvolupa un programa d'acció humanitària i d'emergència a Etiòpia amb Intermón-Oxfam\nquery_builder 5 desembre 2002 15:03\nLa Generalitat recolça la crida d'Intermón adreçada a la societat civil per combatre la fam a Etiòpia\nLa Secretaria de Relacions Exetriors de la Generalitat de Catalunya i Intermón Oxfam col·laboraran en un programa d’acció extraordinària a Etiòpia per a pal·liar els efectes de la crisi alimentària causada per la sequera. Segons aquest programa el govern català destinarà, en concepte d’acció humanitària i d’emergència, la totalitat del romanent de la partida de Cooperació i Solidaritat de l’any 2002, 180.000 euros, i es compromet a destinar fins a 300.000 euros més durant l’any 2003. Aquesta aportació se suma al programa ja iniciat el mes de juliol amb Intermón-Oxfam sobre proveïment d’aigüa potable a la regió etíop de Tigray.\nAmb aquesta mesura es vol actuar immediatament amb accions d’ajuda alimentària que complementin totes les altres actuacions que s’impulsen des del Govern de la Generalitat i a favor d’aquest país. Cal mencionar que Etiòpia figura en el Pla Director de Cooperació al Desenvolupament –aprovat recentment pel govern català- com un país prioritari i que la Generalitat ha vingut cofinançant projectes de cooperació a Etiòpia des de 1997, per un import de prop de 900.000 €. Així mateix, i des del Govern, s’impulsarà els altres departaments -en l’àmbit de les seves competències-, a endegar accions de solidaritat internacional i cooperació al desenvolupament amb Etiòpia. El govern també promourà accions d’informació i sensibilització adreçades als agents de cooperació i a la ciutadania en general, envers la necessitat de participar en programes de suport a aquest país africà.\nProjectes amb Intermón-Oxfam\nLa Secretaria de Relacions Exteriors ve cofinançant diversos projectes de cooperació a Àfrica amb la fundació Intermón-Oxfam. Per aquest motiu, atenent els bons resultats dels projectes duts a terme conjuntament i l’experiència d’aquesta entitat a l’Àfrica i a Etiòpia en particular, la Generalitat ha decidit que sigui Intermón-Oxfam l’encarregada de gestionar la partida destinada a aquesta acció humanitària d’emergència.\nLa col·laboració entre la Generalitat i Intermón, s’ha consolidat enguany, amb la signatura d’un acord per a la realització d’un programa de desenvolupament rural integral, de dos anys de durada, que té com objectiu millorar les condicions de vida de comunitats rurals especialment vulnerables del nord d’Etiòpia tot facilitant l’accessibilitat a l’aigua potable. Aquestes accions repercutiran en la millora de la salut, l’increment dels recursos productius i, sobretot, en la seguretat alimentària de la població beneficiària. L’import destinat per al 2002 a aquest projecte és de 373.000 €, si bé el global que es destinarà al programa al llarg dels dos anys de durada seran 785.000 €\nAltres projectes amb les entitats Proyecto Vision i Farmacèutics Mundi\nEtiòpia ha estat un país que tradicionalment ha rebut suport de la Secretaria de Relacions Exteriors ja sigui en programes de proveïment d’aigua potable o en projectes de caire sanitari. Aquest és el cas d’un projecte de formació de salut ocular molt centrats en la formació de professionals etíops i en la transferència de tecnologia. La Generalitat treballa ininterrompudament des del 1997 amb l’entitat Proyecto Vision en l’organització de camps quirúrgics, la posada en marxa d’escoles d’infermeria i amb la creació d’una Escola Universitària de salut ocular.\nD’altra banda, la Secretaria de Relacions Exteriors i Farmacèutics Mundi desenvolupen conjuntament el Pla d’emergències 2002-2003, dotat amb 180.300 € que té com a objectiu donar resposta sanitària immediata davant de situacions d’emergència produïdes per desastres naturals o humans. Aquesta resposta sanitària es concreta en l’enviament de medicaments i altres productes sanitaris de primera necessitat -un cop detectades sobre el terreny, i d’acord amb les autoritats sanitàries regionals- les necessitats sanitàries del país. Etiòpia és un dels països prioritaris per a la recepció d’aquests ajuts, i previsiblement una quantitat important de la dotació d’aquest Pla es destinarà a aquest país.


Mobles de fusta: Calidesa, neutralitat i naturalitat - Mobles Guell\nEls mobles de fusta sempre han estat presents a les llars d’arreu del món i des de Mobles Güell creiem que són vitals per aconseguir tenir un espai ideal.\nTipus de mobles de fusta\nDe mobles de fusta massissa n’hi ha de molts tipus: Roure, Faig, Cirerer, Noguera i el més utilitzat, el Pi. S’han de mantenir en condicions òptimes per a què perdurin i es conservin millor. A Mobles Güell comptem amb mobles de fusta de molt bona qualitat i de dissenys molt diversos per a tots els gustos.\nExposició de mobles de fusta\nEls mobles de fusta tenen múltiples avantatges que faràn que la teva llar sigui més càlida, neutra i pura naturalitat.\nEn general són molt resistents als cops i es conserven molts anys amb el mateix aspecte. Son mobles tradicionals que no necessites canviar-los al poc temps. La seva durabilitat no té límits.\nLes millors marques de mobles de fusta\nA més a més, que els mobles de fusta transmeten calidesa a la teva llar. A tots ens agrada arribar a casa i sentir el calor natural i el confort.\nDóna calidesa, naturalitat i confort a una sala amb mobles de fusta de Mobles Güell. Trobaràs a la nostra exposició dormitoris, sales de menjador, habitacions juvenils, mobles auxiliars i molt més.


Un concurs d'idees definirà com ha de ser el futur Institut Can Llong | Ràdio Sabadell\nUn concurs d'idees definirà com ha de ser el futur Institut Can Llong\nLes famílies de Can Llong porten les seves reivindicacions al Ple | Arxiu\n25.07.2019 15:46 Núria García\nL'Ajuntament i el Departament d'Educació han acordat que el disseny del futur Institut Can Llong es decideixi a través d'un concurs d'idees que es posarà en marxa durant el primer trimestre del curs que ve. El procés participatiu serà el pas previ a la licitació del projecte i a la posterior adjudicació de les obres del nou centre educatiu, que actualment funciona en barracons. "El motor s'ha posat en marxa a la conselleria i molt aviat tindrem notícies sobre l'Institut Can Llong", ha afirmat en primícia a Ràdio Sabadell el regidor d'Educació, Manuel Robles.\nEl regidor també ha parlat sobre terminis i s'ha mostrat optimista respecte del calendari amb què treballa la conselleria que parla de posar en marxa el nou institut durant el curs 2022-2023. Segons Manuel Robles, el Departament d'Educació és el "primer interessat" en tenir el nou equipament disponible en aquests terminis: "És una necessitat perquè, si no es compleixen els terminis, tindrem un problema organitzatiu perquè no hi ha més espai per encabir mòduls nous".\nD'altra banda, el projecte constructiu del nou edifici per a l'Escola Virolet, també en barracons, està en fase de redacció, de manera que també s'estaria complint amb el calendari previst per tal que el col·legi pugui entrar en funcionament durant el curs 2021-2022. Ara bé, el regidor Manuel Robles ha matisat que, en aquest cas, els mòduls prefabricats i l'aulari de nova construcció "hauran de conviure" durant un temps.\nA banda dels alumnes de l'Escola Virolet i l'Institut Can Llong, una seixantena de nois i noies de primer d'ESO també començaran el curs 2019-2020 en barracons. Ho faran al nou Institut Narcisa Freixas i Cruells, situat al barri de l'Eixample. Segons han informat a l'emissora municipal fonts del Departament d'Educació de la Generalitat, des del 8 de juliol s'està treballant en els terrenys del carrer Fra Luis de León on s'han d'ubicar els mòduls, que començaran a instal·lar-se el pròxim 12 d'agost amb l'objectiu que arribin a temps per a l'inici del curs.


Escovillons de pèl natural - LAB Comercial - Material de laboratorio\nInici > instrumental i muntatge>complements de laboratori>escovillons>pèl natural\nEscovillons de pèl natural\nEl mànec del raspall està fabricat en filferro d'acer zincat. El raspall és de pèl natural i de forma cilíndrica. Disposem de diferents mides i formes segons les necessitats de neteja.\nEscovilló de pèl natural de laboratori nº 0 Raspall cilíndric per a la neteja del material de laboratori indicat, entre d'altres, per: Flascons i provetes de 5 ml i 10 ml Tubs d'assaig fins 12x20 mm Matràs Erlenmeyer de 25 i 50 ml Diàmetre 15 mmLlarg pèl 60 mmLlarg total 290 mm\nEscovilló de pèl natural de laboratori nº 2 Raspall cilíndric per a la neteja del material de laboratori indicat, entre d'altres, per: Flascons i provetes de 25 ml, 50 ml i 100 ml Tubs d'assaig fins 12x120 mm Tubs per centrífugues Matràs Erlenmeyer de 100 ml Matrassos aforats des de 5 ml a 100 ml Diàmetre 24 mmLlarg pèl 70 mmLlarg total 290 mm\nEscovilló de pèl natural de laboratori nº 4 Raspall cilíndric per a la neteja del material de laboratori. Especialment indicat per a capacitats de 100 ml, 250 ml i 500 ml segons grandària i forma, entre d'altres: Flascons i ampolles Provetes Tubs d'assaig, Nessler, cònics i forma pera Matrassos esfèrics, aforats, Erlenmeyer i Kitasato Embuts de...\nEscovilló de pèl natural de laboratori nº 6 Raspall cilíndric per a la neteja del material de laboratori indicat per capacitats des de 1000 ml fins a 10000 ml segons grandària i forma:Flascons i ampollesProvetesColumnes per cromatografiaMatrassos esfèrics, aforats, Erlenmeyer i KitasatoEmbuts de decantacióTubs digestors Diàmetre 55 mmLlarg pèl 100 mmLlarg...\nEscovilló de pèl natural de laboratori nº 7 Raspall cilíndric per a la neteja del material de laboratori indicat per capacitats des de 1000 ml fins a 10000 ml segons grandària i forma:, Flascons i ampolles Provetes Columnes per cromatografia Matrassos esfèrics, aforats, Erlenmeyer i Kitasato Embuts de decantació Tubs digestors Diàmetre 65 mmLlarg pèl 120...\nEscovilló de pèl natural per pipetes Raspall cilíndric per a la neteja del material de laboratori. Especialment indicat per a les pipetes aforades, pipetes graduades, pipetes per a llet, pipetes per a vi. Igualment és un bon estri de neteja per a matrassos, flascons, ampolles o biberons. Diàmetre 22 mmLlarg pèl 70 mmLlarg total 480 mm\nEscovilló de pèl natural per pipetes capil·lar Raspall cilíndric per a la neteja del material de laboratori. Especialment indicat per a les pipetes aforades i pipetes graduades de capacitat des de 0.1 ml fins a 0,5 ml Excel·lent estri de neteja per a petites peces de vidre. Diàmetre 8 mmLlarg pèl 60 mmLlarg total 420 mm\nEscovilló de pèl natural per buretes Raspall cilíndric per a la neteja del material de laboratori. Especialment indicat per a les buretes de vidre o de plàstic de laboratori per la seva longitud de 60 cm de llarg. També es pot utilitzar per a flascons, ampolles o biberons, matrassos, columnes per a cromatografia, embuts de de decantació. P > Diàmetre...\nEscovilló de pèl natural cànula traqueal\nEscovilló de pèl natural per cànula traqueal Raspall cònic per a la neteja del material de laboratori. Escovilló de traqueotomia per a la neteja de la cànula. També es pot utilitzar per a flascons i ampolles, matrassos, embuts de de decantació o biberons. Diàmetre 12 mmLlarg pèl 70 mmLlarg total 280 mm


Detinguda una parella que es dedicava a robar a vehicles aparcats a la Gola del Ter - El Gerió Digital\nDetinguda una parella que es dedicava a robar a vehicles aparcats a la Gola del Ter\nUn dispositiu de paisà va atrapar els lladres\nDimarts, 21 d'agost de 2018 18:00h\nEls Mossos d'Esquadra han detingut una parella que es dedicava a robar a l'interior de vehicles aparcats a la Gola del Ter, a Torroella de Montgrí (Baix Empordà). Segons informen en un comunicat, diumenge passat agents de paisà del Grup de Delinqüència Urbana van muntar un dispositiu de vigilància i prevenció de robatoris amb força a l'interior de vehicle. En el marc del dispositiu a l'aparcament públic de la platja, van veure un vehicle que circulava lentament mentre els dos ocupants, un home i una dona, rastrejaven tots els turismes aparcats. Després d'aturar-los, van comprovar que a l'interior del cotxe duien eines que s'utilitzen habitualment per obrir les tanques interiors dels vehicles, com tres tornavisos una llanterna i filferro.\nA més, al vehicle també hi van localitzar una motxilla, una banderola, dos estoigs, dues ulleres de sol, un reproductor DVD i dues pel·lícules, una tauleta, un disc dur, un llapis de memòria, un talonari de xecs bancaris, documentació i una agenda personal a nom d'un ciutadà francès, tres llibres de lectura en aquest idioma i 385 euros en bitllets fraccionats.\nTot seguit, els mossos van fer recerca per la zona i van localitzar un cotxe amb matrícula francesa que tenia el vidre petit de la porta del copilot trencat. Els agents van corroborar que els objectes intervinguts provenien del robatori que acabaven de perpetrar en aquest vehicle. Els Mossos van localitzar el propietari i li van retornar tots els objectes robats.\nFruit de la investigació policial els mossos van saber que els lladres, per evitar ser detectats i descoberts, canviaven sovint de models de vehicles.\nEls detinguts són veïns de Lloret de Mar i Vidreres, tenen 51 anys i són de nacionalitat bosniana. Els suposats lladres, que tenen antecedents, van passar ahir a disposició judicial del jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia de La Bisbal d'Empordà, i van sortir en llibertat provisional.\nEls Mossos d'Esquadra recorden que, per evitar els robatoris a interior de vehicle, és preferible no deixar objectes de valor a l'interior, procurar ocultar els equips de música o altaveus, estacionar el vehicle en llocs il·luminats, i si es pot, instal·lar una alarma. En cas de localitzar una persona sospitosa a prop del vehicle o en el cas de trobar-se el cotxe forçat, aconsellen no tocar res i trucar al 112.


Melody Studios Faliraki Rodes Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n"the fantastic pool BAR. The staff is really nice and makes..."\nDissenyat tant per oci com per negoci, Melody Studios Faliraki està situat idealment a Faliraki; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nMelody Studios Faliraki ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Transport hotel/aeroport, habitació familiar, lloguer de cotxes, bar són només algunes de les comoditats que fan que Melody Studios Faliraki sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, escriptori, balcó/terrassa, insonorització, cuina americana per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Melody Studios Faliraki és una elecció inteligents per a viatgers a Faliraki, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (51) Parelles (32) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (1) Grups (9)


Com copiar text des de les caixes de missatges d’error de Windows, l’explorador de Windows ... - Windows | Juliol 2020\nCom transferir aplicacions modernes d'estil de la interfície d'usuari des de Windows 8 beta o una vista prèvia de versió a Windows 8 Pro\nXiaomi Redmi 5A: 7 maneres provades per accelerar-lo\n4 jocs de Xbox gratuïts amb or per al novembre\nCom gravar fàcilment el kitkat de funcionament de la pantalla Android mitjançant Xposed Framework\n8 increïbles funcions del Samsung Galaxy S8 / S8 +\nCom desactivar l'últim estat actiu a Tumblr\nUna llista de funcionament dels millors widgets iOS 8 (i com habilitar-los)\nQuè és Ransomware i com protegir-lo\n7 sèries clàssiques de Netflix que us encantarà\nRevisió de Zoho Notebook, una eina multifuncional de presa de notes en línia\nCom copiar text des de les caixes de missatges d’error de Windows, Windows Explorer Etc mitjançant GetWindowText\nNo és estrany obtenir errors amb codis d’error estranys mentre treballem a Windows i quan en tinguem un, gràcies a Déu, tenim Google (o qualsevol altre motor de cerca que prefereixis) per respondre què significa el missatge d’error o el codi d’error.\nAra el problema d’aquests quadres d’error és que no es poden copiar els missatges d’error directament al seu portapapers amb una simple selecció i arrossegament. Escriure l’error paraula per paraula al camp de cerca mentre es commuta sovint Alt + Tab és l’única opció que queda.\nAra, amb GetWindowText, podeu convertir tots els missatges d'aquest quadre d'error en text, que es poden copiar al porta-retalls i que es podrien utilitzar sempre que calgui. En parlar de l'eina, GetWindowText és una utilitat molt petita i portàtil que pot funcionar OCR (Reconeixement òptic de caràcters) principi per llegir el quadre de missatges com a imatge i convertir-lo en text editable. Pot llegir text des de pràcticament qualsevol finestra o icona, el tipus de text que no podeu copiar fàcilment.\nSempre que tingueu un quadre d’error de Windows que voleu copiar, executeu l’aplicació GetWindowText. Ara, feu clic amb el botó esquerre\nbotó i arrossegueu-lo sobre el quadre de missatges des del qual voleu llegir el text. Quan veieu que el contorn del text del quadre de missatges té un marc negre alliberat, feu clic amb el botó esquerre del ratolí per revelar el text al text GetWindowText.\nNota: Durant la prova del producte, no he pogut generar cap quadre de missatges d’error amb codis d’error fatals. Tot i això, l'he utilitzat en alguns quadres de diàleg de Windows i estic segur que també funcionarà en missatges d'error.\nAra podeu copiar aquest text al porta-retalls i utilitzar-lo en qualsevol lloc.\nEl programa també pot llegir la vista de llista, la vista en arbre, la vista combinada i els camps de selecció dels fitxers Explorador de Windows. Es pot activar i desactivar aquestes funcions del menú d’opcions del programa. A més, podeu iniciar el programa automàticament amb Windows i pràcticament no hi ha memòria.\nPer provar el programa, vaig arrossegar el botó cap a la barra de tasques, l'escriptori ple d'icones, la barra d'estat, la barra de títols, el rellotge de la barra de tasques i el programa va poder llegir el text.\nQualsevol usuari de Windows definitivament trobarà útil GetWindowText eventualment. He trobat l’aplicació molt útil per llegir i copiar tots els missatges d’error que donen a la cerca per solucionar el problema de manera senzilla.\nCom sincronitzar fàcilment una carpeta que es troba fora de la meva caixa de dades mitjançant la sincronització de carpetes Dropbox\nPer què hauríeu d’actualitzar el vostre iPhone / iPad ara mateix?\n13 coses a conèixer sobre el compte enrere d’Instagram: una guia completa\n4 Noves funcions de l'aplicació Gmail 4.2 per a Android\nHTC Podria ser assumit per Google Tomorrow\n21 Preguntes freqüents sobre Samsung Galaxy Note8: Tot el que cal saber\nCom compartir fàcilment les carpetes de favorits al navegador mitjançant Xmarks


100 Pes uruguaià per JPY\n100 UYU per JPY - Pes uruguaià to Yen japonès convertidor de divises\nEl nostre Pes uruguaià a Yen japonès convertidor està actualitzat amb els tipus de canvi de 24.09.2020. Introduïu qualsevol quantitat que vulgueu convertir a la casella a l'esquerra de Pes uruguaià. Utilitzeu les "Monedes d'intercanvi" -Button per fer Yen japonès la moneda predeterminada. Feu clic a Yen japonès o Pes uruguaià per convertir entre aquesta moneda i totes les altres monedes.\nTipus de canvi actualitzat: 24.09.2020 15:55\n248,68100 JPY (¥)\n1 UYU = 2,486810 JPY\n0,402122 UYU = 1 JPY\nPes uruguaià curs per Yen japonès = 2,49\nHeu seleccionat la moneda font UYU i la moneda objectiu Yen japonès amb un import de 100 UYU. Podeu triar els tipus de canvi de les dues llistes per a més de 160 monedes internacionals. Els tipus de canvi s’actualitzen a intervals regulars i es presenten en forma tabular per a quantitats habituals. També podeu veure els tipus de canvi històrics d’altres visitants.\nUSD 1 1.16844 1.27680 0.74925 0.00949 0.02352\nEUR 0.85585 1 1.09274 0.64124 0.00812 0.02013\nGBP 0.78321 0.91513 1 0.58682 0.00743 0.01842\nCAD 1.33467 1.55948 1.70410 1 0.01267 0.03139\nJPY 105.34950 123.09414 134.50990 78.93299 1 2.47768\nUYU 42.51941 49.68120 54.28864 31.85762 0.40360 1\nLa Pes uruguaià és la moneda en Uruguai. La Yen japonès és la moneda en Japó. El símbol per UYU és $U. El símbol per JPY és ¥. El tipus de canvi del Pes uruguaià es va actualitzar per última vegada el September 24, 2020. El tipus de canvi de la Yen japonès es va actualitzar per última vegada a September 24, 2020. El factor de conversió UYU té 5 dígits significatius. El factor de conversió JPY té 5 dígits significatius.\ntipus de canvi Pes uruguaià per Yen japonès = 2,49.\n$U 10 ¥ 24.87\n$U 50 ¥ 124.34\n$U 100 ¥ 248.68\n$U 250 ¥ 621.70\n$U 500 ¥ 1,243.41\n$U 1000 ¥ 2,486.81\n¥ 100 $U 40.21\n¥ 250 $U 100.53\n¥ 500 $U 201.06\n¥ 1000 $U 402.12\nUYU per BRLUYU per CHFUYU per CNYUYU per GBPUYU per MXNUYU per NOKUYU per RUBUYU per SGDUYU per UAHUYU per VND


El Museu de Calella inaugura millores accessibles a l'exposició 'Xilografies, la fusta feta imatge' - ONCE Noticias de Catalunya\nDijous 5 de juliol, al Museu-Arxiu Municipal de Calella Josep Codina i Bagué, va tenir lloc la inauguració de les millores d’accessibilitat a l’exposició Xilografies, la fusta feta imatge. L’auca dels oficis del taller dels Abadal, segles XVII-XXI. Amb l’assistència de Montserrat Candini, Alcaldessa de Calella; Oriol Lladó diputat delegat de Cultura de la Diputació de Barcelona; Josep Pitarch, cap de la Unitat de Cultura i Esports de la Delegació Territorial de l’ONCE a Catalunya; Josep Maria Llop, diputat de la diputació de Barcelona i d’altres afiliats a l’ONCE.\nAquest projecte ha comptat amb la col·laboració del Servei Bibliogràfic de l'ONCE Barcelona, que ha realitzat els guions del visitant en Braille, macro caràcters i imatges en relleu. També s’inclouen sobres amb essències i fragàncies que potencien i enriqueixen el món imaginari dels oficis (músic, aiguader, caçador i puntaire) perquè les persones cegues o amb discapacitat visual comprenguin millor el seu entorn. L’exposició, organitzada per la Diputació de Barcelona i l’Ajuntament de Calella, compta amb vídeos vinculats a codis QR en llengua de signes, subtitulació i amb locució. Després de l’acte d’inauguració es va fer una visita guiada sensorial i accessible a la mostra.\n‘Xilografies, la fusta feta imatge’\nÉs una exposició itinerant produïda per la Xarxa de Museus Locals de la Diputació de Barcelona, amb l’objectiu d'implicar museus de diferents tipologies mitjançant una temàtica transversal. Aquesta exposició està centrada en el món de les xilografies, instrument de treball dels antics impressors. Les xilografies constitueixen per si soles una font documental històrica de primera mà, ens il•lustra sobre moda, música, instruments, oficis, costums, tradicions, festes, cultura popular i religiosa de la societat preindustrial de Catalunya.\nL’exposició, que es va poder visitar al Museu-Arxiu fins el 8 de juliol, posà en valor la xilografia catalana, l’art de gravar peces escultòriques de baix relleu en fusta dels períodes barroc i neoclàssic.\nSentit olfactiu, novetat per a persones cegues\nUna de les novetats ha estat la incorporació d’un plus interpretatiu centrat en el sentit olfactiu. Així doncs, a la guia pels visitants amb discapacitat visual, s’han inclòs essències. Els aromes han estat produïts en funció de dos variables interpretatives: la primera fa referencia a l’entorn, és a dir, podem recrear un estímul que ens evoca a l’ espai de treball del propi ofici i, com a segona opció, interpretar l’olor de les matèries primeres. La barreja d’ambdues ens recrea un element envolvent molt suggeridor.


PSC, ERC i ICV de Martorell demanen papers per a tothom - Notícies Baix Llobregat - Notícies Societat - e-notícies\nBaix Llobregat · 13 d'Agost de 2014. 11:48h.\nCiU proposa “flexibilitzar” els permisos de residència\nL’alcaldable d’ERC, Adolf Bargués, amb Junqueras en una foto d’arxiu\nEls grups municipals del PSC, ICV i ERC van presentar en el darrer ple de l’Ajuntament de Martorell (Baix Llobregat) una moció conjunta en la que demanaven papers per tothom encara que no tinguessin contracte de treball com marca la llei. La iniciativa s’emmarca en la campanya “Papeles para todos. Papeles sin contrato” encetada per col·lectius d’immigrants.\nLa moció defensava l’arrelament d’estrangers “sense regularitzar que no disposin de contracte de treball” i demanaven al Govern espanyol “que atorgui el permís de residència a totes les persones” amb certificat d’integració de la Generalitat, un document que precisa només de 90 hores de català.\nLa proposta defensava també “incloure al padró municipal totes les persones que resideixen a la ciutat, inclosos els casos de persones que no disposen de domicili fix”, una condició sine qua non per a l’empadronament. Finalment “la supressió de les taxes” d’estrangeria per als immigrants.\nL’antic tripartit defensava aquesta moció perquè “any rere any el mar Mediterrani es converteix en una fossa comuna” alhora que criticaven l’ingrés d’immigrants en els “Centres d’Internament d’Estrangers (CIE) per finalment ser deportats o retornats”.\nEls únics que es van abstenir van ser els dos regidors del PPC, Josep Arpal i Vicente Casal; mentre que CiU va proposar una moció alternativa -que finalment va ser aprovada per la resta de grups amb 19 vots a favor- en la que reclamava que les administracions “flexibilitzin les condicions per a la concessió i renovació dels permisos de residència i de treball de les persones estrangeres”, entre d’altres.\nMartorell és el municipi del Baix Llobregat on ha crescut més la immigració en els darrers anys amb més d’un 20% d’immigració tot i que, en realitat, són més perquè els immigrants sense papers no surten a les estadístiques. El 2012 va créixer més d’un 6% amb 332 immigrants més en un any.\nJosé Luis Rodríguez Zapatero va introduir una reforma de la Llei d’Estanger el 2007 que establia la necessitat de tenir un contracte de treball d’almenys d’un any per obrenir o renovar els permisos de residència o de treball.\nEls regidors que van votar a favor van ser Salvador Esteve, Xavier Fonollosa , Mercè Morera, Josep Casasayas, Cristina Dalmau, Lluís Esteve, Maria Hinojo, Sira Sanz, Albert Fernández, Lluís Sagarra i Lluís Amat per CiU. Adrià Arqué, Montserrat Parera, Javier González i Lourdes Hernández pel PSC. Xavier Gómez, Olga Fernández i José Antonio Simón per ICV; i Adolf Bargués, per ERC.\nLa votació va coincidir amb un incident de convivència entre una veïna de la Vila, el nucli històric de Martorell, i un col·lectiu magrebí.


Agrofruit Export va sortir a finals de 2015 del concurs de creditors al que es va veure arrossegada per una acumulació de deutes de més de 50 milions d'euros, i un patrimoni net negatiu d'uns 30 milions més. El seu exgerent havia ocultat, suposadament, 15 milions d'euros de pèrdues de la companyia amb una facturació fictícia. El cas el va destapar el 2013 l'operació policial Àgora.\nAquest divendres s'ha fet la petició d'autorització de vaga al Departament de Treball i s'ha informat a la companyia per tenir empara legal si abans del 25 de gener l'empresa no fa algun pas per resoldre la situació i evitar l'aturada. Si es celebra la vaga, la plantilla ja ha avançat que farà diferents mobilitzacions, sobretot concentracions a la porta de l'empresa.


Ens cal coordinar la Unilateralitat i enxarxar-la en el territori. Al CxR ja som 98.718. Al territori hi som tots! - BLOG DEL BIC (CLR*CDR) 2002\nEns cal coordinar la Unilateralitat i enxarxar-la en el territori.\nQue la Unilateralitat no estigui coordinada no és bo.\nEls reformistes, bona o dolenta, fan la seva feina.\nNosaltres els unilaterals hem de fer la nostra. Fem-la.\nAlguns Comentaris (Oriol Roig, Marcel Dalmau, Pere-Andreu Ubach) de l’Editorial de Vilaweb:\nOriol Roig 17.09.2021 | 00:24\nJo també dic “no”. I “prou”. I pensem quanta, quantíssima gent diu “no”… Si comptem els “si” del referèndum del 2017 i comptem els vots que treuen els partits dits independentistes en eleccions espanyoles, hi ha una diferència de 300 a 600 mil vots. Aquest vot descontent podria fàcilment tombar el Parlament. Només cal que ens organitzem. Vist que els partits amb representació parlamentària són incapaços de bastir la unitat que tant ens cal, haurem d’empènyer des d’abaix i menjar-los el terreny fins a fer-los trontollar.\nAprofito per animar a d’altres subscriptors a venir al grup de VW a veure si entre tots engeguem alguna cosa o fem alguna de les que hi hagi engegades més grossa.\nMARCEL DALMAU 17.09.2021 | 01:15\n“Cal activar (una mena de taula per) l’articulació de la unilateralitat.”\nVicent, vull recordar un editorial teu de fa una mesos. Disculpeu la llargària, però és necessària per sintetitzar i fugir del soroll. Era l’editorial on formulaves la bifurcació estratègica del nostre moviment independentista: la línia reformista i la línia unilateralitat. Ara això s’ha concretat del tot, i aquesta és la qüestió de fons. Els reformistes de les lleis de l’estat espanyol (Aragonès i els seus) ha dit i fet el pretenen de manera nítida. El problema el tenim els unilateralistes. Com diu Jòdar és ridícul que seguim demanant als reformistes que adoptin o actuïn com volem els unilateralistes. Aquest és ara el nostre problema i l’hem de resoldre. No dic que hem de deixar de criticar els reformistes, demano que centrem la feina en articular la nostra estratègia i evitem més errors com seguir demanant als estrategs reformistes que adoptin posicions unilateralistes. Una part d’ERC, dels de baix, és unilateralista. La major part de de dalt i de baix de l’ANC també ho és. La CUP majoritàriament unilateralista. Junts, potser és on estan més dividits, ja que no es corresponen el que diuen amb el que fan (pregonen la confrontació mentre van pactant amb el PSOE i volen obtenir encara més pactes). l’ANC, ara sí, com si Jòdar, ha de deixar de mirar amunt i fer un pas. La CUP és anticapitalista i difícilment pot donar sopluig organitzatiu als sectors socialdemòcrates o liberals. l’ANC, no és una organització política per entrar al combat electoral, però s’haurà de mullar molt més fort del que ha fet fins ara en l’àmbit de l’organització política i electoral. Junts, té un problema entre el que diu i fa, i l’estratègia que diu que vol impulsar. La conclusió és que el bloc unilateralista s’ha d’articular des d’aquesta complexitat de manera operativa a tots nivells, també en l’electoral. El CxR també s’haurà de decantar activament. Cal activar una mena de taula per l’articulació de la unilateralitat. O ens podem quedar amb el pas, rotund i imprescindible, del No. I encara menys amb la recreació d’insults. Mentre no renunciïn obertament a la unilateralitat no podem tractar als reformistes de traïdors. Renunciar a la unilateralitat és renunciar al dret a a l’autodeterminació, ja que només s’admet si l’opressor també el vol exercir. Si hi renuncien, aleshores renuncien a aquest dret, i només el reconeixen a Espanya i no pas a Catalunya. I aleshores són reformistes espanyols, no pas reformistes independentistes. És una diferència petita, però substancial. Ja ho veurem, però no perdem el temps amb insults. Aquesta tardor s’imposa organitzar-nos des de baix, també electoralment, les diferents sensibilitats i projectes socials unilateralistes. Això no treu que els unilateralistes vagin en una o dues candidatures, però això sí, coordinades. Toca com diu Jòdar, organitzar-se des de baix.\nPere-Andreu Ubach 17.09.2021 | 01:24\n“Ara és moment de cercar la llum i un cop es trobi, agafar-s’hi ben fort i compartir aqueixa llum.”\nPer suposat que diem NO a aquesta enganyifa!\nEl problema és que l’enganyifa ve de lluny i malgrat això un gruix molt important d’electors segueixen votant partits polítics que estan integrats al sistema i que per tant enganyen per sistema. Enlloc d’orientar el seu vot cap a partits polítics que per definició ataquen el sistema i l’ataquen frontalment; com per exemple ESCONS EN BLANC.\nPretenen enganyar perquè un gruix molt important d’electors estan contents d’ésser enganyats cada matí i cada tarda amb les tertúlies dels soldadets a les ordres del WhatsApp matinal del partit.\nI amb aquesta evidència tant aclaparadora no hi ha esperança a curt plaç per un moviment organitzat que pugui tenir èxit. Ara és moment de cercar la llum i un cop es trobi, agafar-s’hi ben fort i compartir aqueixa llum.\nAqueixa llum no ens arribarà tota de cop. Ens arribarà a bocinets (a fotons), com l’article d’en Julià de Jòdar de fa un parell de dies. I a mesura que anem compartint aquests fotons de llum i els fem ressonar entre nosaltres i els anem acumulant per guanyar energia, arribarem a estar en condicions per alliberar tota aquesta energia perfectament focalitzada com la llum d’un làser. Una llum encegadora com la que va brillar el Primer d’Octubre. Crec que aquesta metàfora del làser és molt encertada per explicar com aconseguirem organitzar-nos per vèncer.\nPS: Ens cal coordinar la Unilateralitat i enxarxar-la en el territori. Al CxR ja som 98.718. Al territori hi som tots!


VilaWeb - Diari escola: Els Jocs dels Petits Estats d'Europa Andorra 2005\n> Estats participants\n> Una mascota de nom Bagaleu\nAvui comencen els Jocs dels Petits Estats d'Europa, una mena de jocs olímpics dels estats menys poblats del continent europeu, que s'allargaran fins el 4 de juny. Andorra, que ja va organitzar els del 1991, acull aquests jocs bianuals que es fan per onzena vegada.\nAls Jocs dels Petits Estats d'Europa Andorra 2005, organitzats pel Comitè Olímpic Andorrà i pel govern del país, hi concorren uns vuit-cents esportistes (xifra rècord que es correspon amb l'interès creixent per aquest esdeveniment) que competiran a les cinc seus andorranes designades per a l'ocasió: Andorra la Vella, les Escaldes-Engordany, Encamp, Sant Julià de Lòria i la Massana.\nLa idea de fer uns jocs per als estats més petits d'Europa va començar a cristal·litzar el 1981, bé que la proposta formal no es va fer fins el 1984, als Jocs Olímpics de Los Angeles; l'any següent, el 1985, amb el vist-i-plau del Comitè Olímpic Internacional (COI), es disputaven a San Marino els primers Jocs dels Petits Estats d'Europa.\nPatrocinat pels comitès olímpics europeus, aquest esdeveniment esportiu s'inspira, doncs, en els mateixos valors i ideals de l'olimpisme: noblesa en la competició, modèstia en el triomf, acceptació de la derrota, igualtat, ètica de l'esforç, agermanament dels pobles, foment de la pau...\n! Actualització el 31/05/2005 a les 12:30\nDiari d'Andorra: Els Jocs s'obren amb brillantor.\n+ Webs relacionades dins Nosaltres.Com: Olimpisme.\n+ Mapa d'Andorra per parròquies.\nAls Jocs dels Petits Estats d'Europa, hi prenen part els vuit estats més petits d'Europa en nombre d'habitants, el Vaticà a banda (de més població a menys): Xipre, Luxemburg, Malta, Islàndia, Andorra, Liechtenstein, Mònegue (més conegut per Mònaco) i San Marino. Tots aquests estats són membres del Comitè Olímpic Internacional, tenen comitè olímpic propi i no arriben al milió d'habitants, condicions indispensables per a poder participar en els Jocs.\n+ El programa d'Andorra 2005 enclou deu esports.\nEls esportistes dels XI Jocs dels Petits Estats d'Europa competiran en deu esports, tots inclosos en el programa esportiu olímpic d'estiu: atletisme, bàsquet, ciclisme, judo, natació, taekwondo, tennis, tennis de taula, tir i voleibol. Ara, de disciplines esportives, n'hi ha força més, unes cent vint; de fet, nombrosos esportistes maldaran per atènyer el punt més alt del podi en algunes d'aquestes disciplines, sobretot els atletes i els nedadors. (La natació i l'atletisme són dos dels esports més representatius i seguits dels jocs olímpics.)\nUna mascota de nom Bagaleu\n+ En Bagaleu, la mascota dels Jocs.\nEn una competició esportiva d'encuny olímpic, no hi pot mancar pas la mascota. Als Jocs Andorra 2005 la mascota és en Bagaleu, un mussol producte de l'enginy de l'Eva Tadeo, una estudiant de quinze anys. Quant al logotip, un esportista amb la flama olímpica, respon a la idea de combinar tradició i modernitat, dos elements del present d'Andorra, un territori d'arrels històriques molt pregones que el 1993 va dotar-se d'una constitució moderna.\nWeb dels Jocs dels Petits Estats d'Europa Andorra 2005: seus, programa esportiu, història dels Jocs, notícies, voluntariat...\nPàgina del govern d'Andorra, coorganitzador de la competició esportiva.\nAssociació protectora dels Jocs dels Petits Estats d'Europa, que aplega els comitès olímpics europeus reconeguts pel COI.\nWeb de l'anomenat Moviment Olímpic, amb informació sobre els jocs olímpics.\nEl músic Pep Sala és l'autor de la cançó 'La flama a les mans', que serà interpretada a la cerimònia inaugural dels Jocs Andorra 2005 per la cantant andorrana Estefania Alimbau. El propòsit és que la peça esdevingui l'himne dels Jocs.\nAls darrers Jocs dels Petits Estats d'Europa, disputats a Malta, els tres estats que més medalles d'or van aconseguir foren Xipre, Luxemburg i Islàndia: trenta-quatre, vint-i-una i vint, respectivament.\n> 'La flama a les mans', la composició musical dels Jocs.\n> Presentació de la cerimònia inaugural.\n> Mapa europeu que assenyala els estats participants, amb les dades bàsiques de cadascun.\n> Medalles dels darrers Jocs dels Petits Estats d'Europa, tinguts a Malta el 2003.\nEls estats més petits d'Europa en extensió.