El blog del senyor i.: 2020\nUn cop d'ull a l'església de Sant Andreu.\nMarxem d'Arties i continuem enfilant la C-28 fins a Salardú, vila cap del municipi de Naut Aran. La Querimònia - propera fotografia-( privilegi concedit l'any 1.313 pel rei Jaume II d'Aragó "el Just" des del castell del rei - la Suda- del turó de la Seu Vella de Lleida ) dividí geogràficament la Val d'Aran en treçons. Els terçons foren abolits l'any 1.834 amb la divisió provincial però no van deixar de ser un element identitari. L'any 1.990 es van restaurar. Saladú forma part del terçó de Pujòlo.\nLa vila de Salardú a l'època medieval estava fortificada perquè estratègicament era l'entrada a la Val d'Aran pel Port de la Bonaigua. A la part alta de la vila ens espera l'església de Sant Andreu, un edifici del segle XIII de transició del romànic al gòtic, que ocupa l'espai on hi hagué l'antic castell del que en queden algunes restes.\nA la fotografia anterior el protagonisme és pel campanar octogonal reforçat amb contraforts, amb una clara funció defensiva, afegit al segle XV. Situat al mur sud-est té una alçària de vint-i-cinc metres i està coronat per una coberta piramidal, també octogonal, típica de les esglésies araneses.\nUn plafó de metacrilat, fotografia anterior, ens explica les característiques principals de l'església. Al mur de llevant hi ha un campanar d'espadanya que podeu veure a la dreta de la següent fotografia. Sota el campanar podeu observar una finestra amb una triple arquivolta apuntada sostinguda per columnes. A l'esquerra hi ha la portalada amb cinc arquivoltes de mig punt en degradació que descansen sobre permòdols amb caps humans esculpits ( la primera ) i la resta sobre columnes.\nLa fotografia de detall ens permet apreciar la portalada amb les cinc arquivoltes bossellades en degradació. Sobre el guardapols hi ha un crismó ( monograma amb el nom de Crist ).\nAnem a la capçalera de l'església on ens estan esperant tres absis semicirculars ricament decorats amb una colla de permòdols esculpits. Aquesta decoració amb permòdols ressegueix les cornises dels murs.\nLa fotografia següent ens mostra les cobertes de pissarra dels absis i el senzill campanar d'espadanya, també anomenat de cadireta o de paret, amb un sol ull i una campana. Al mur hi ha un òcul flanquejat per dues petites finestres amb forma de creu llatina ( a la fotografia només podeu veure la de l'esquerra ).\nAtureu-vos una bona estona en els tres absis i gaudiu-ne. És un plaer contemplar en silenci la colla de permòdols esculpits que els ressegueixen.\nAbans d'entrar a l'església de Sant Andreu observem atentament el perímetre exterior de temple amb un ric treball escultòric als permòdols. La propera fotografia de detall ens mostra cinc d'aquestes petites joies romàniques.\nSituats altra vegada davant la portalada anem un moment a l'esquerra per donar un cop d'ull a la porta del campanar on trobareu un senzill treball de ferro forjat.\nEntrem a l'església, un edifici de tres naus de planta basilical. La nau central està coberta amb voltes de canó d'aresta i a les naus laterals les voltes són de quart de cercle. Les voltes d'aresta descansen sobre pilars cruciformes i les voltes de quart de cercle estan reforçades per arcs torals.\nQuedareu bocabadats amb les pintures murals datades entre la meitat del segle XVI i els inicis del segle XVII. El perquè d'aquest importantíssim conjunt pictòric renaixentista, que podeu mirar i admirar a la capçalera i als murs laterals, podria ser conseqüència de la gran veneració al Crist de Salardú. Els pelegrins que arribaven a l'església de Sant Andreu segur que quedaven fascinats per les pintures murals.\nLes millors pintures, les més antigues ( 1.540 ), són les del presbiteri. Déu Pare està envoltat dels quatre Evangelistes. Als murs laterals esta representat el martiri de Sant Andreu ( fotografia següent ).\nA la propera fotografia, també dels murs laterals, podeu veure l'escena de la decapitació de Sant Joan. Com podeu observar a la fotografia anterior i a la propera les pintures murals dels murs laterals estan una mica malmeses\nLes pintures del 1.584, que ocupen el primer tram d'església, representen escenes de la vida de Maria i de Sant Andreu. També hi ha una nombrosa representació de sants. Durant molts anys les pintures murals van estar ocultes. A finals del segle XX una restauració les va recuperar.\nSortim de l'església i abans de marxar fem una última mirada al temple resseguint-ne el perímetre. Des del mur nord podem veure el campanar de Santa Eulàlia d'Unha, una església del segle XII amb un campanar afegit l'any 1.775. Aquest campanar de planta quadrada que es transforma en octagonal té una coberta diferent a la de les altres esglésies de la Val d'Aran. És de tipus orientalitzant.\nDesprés de gaudir del patrimoni podeu apropar-vos al Banhs de Tredòs, un petit hotel-balneari de nou habitacions situat a només nou quilòmetres de Salardú.\nL'hotelet, ubicat en un edifici del segle XVIII que fou reformat a mitjans dels anys noranta, està situat a més de 1.700 metres d'altitud. Les aigües sulfuroses i sòdiques, a trenta graus centígrads, us reconfortaran...\nLa màgia de l'Empordà ( 1 ).\nComencem amb l'entrada d'avui un petit periple per l'Empordà i ho fem al far de Cap de Creus, el far que està més a l'orient de la Península Ibèrica a cinc-cents metres de la punta del Cap. L'edifici de planta quadrada té al centre una torre de senyals d'onze metres d'alçària.\nL'edifici s'inaugurà l'any 1.853, però l'any 1.385 ja existia una torre de guaita en aquest indret pel perill de la pirateria. A uns vint metres a l'est de la tanca que envolta el far queden restes d'aquesta torre medieval.\nDurant la vostra visita és molt probable que la tramuntana us acompanyi, vigileu perquè pot bufar violentament. Aquest vent fort i fred del nord ha modelat el paisatge, un espai d'una indiscutible bellesa.\nAmb la Llei 4/1998, el 12 de març d'aquell any, fou declarat Parc Natural. La gent d'aquella zona de l'Emporda també coneix el Cap de Creus com Cap del Diable...\nSi sou uns enamorats de la geologia la visita al Cap de Creus és imprescindible. És fascinat passejar per on els Pirineus orientals s'enfonsen en el mar. Els matolls, les formacions arbustives, la tramuntana, les roques... us deixaran bocabadats.\nBaixem per l'estretíssima carretera que va del Cap de Creus a Cadaqués fins a Portlligat, un nucli de població del municipi de Cadaqués situat al Cap de Creus. Fou el port natural dels pescadors de Cadaqués i encara hi amarren alguns dels pocs pescadors que queden. A partir d'un grup de barraques de pescadors Salvador Dalí creà la seva casa, que fou l'única residència i taller estable del geni empordanès.\nLa petita badia, gairebé tancada per la gran illa de Portlligat, la petita Sa Farnera i els Farallons d'en Molló, és tot un regal visual.\nL'any 1.930 Salvador Dalí comprà una petita barraca de pescadors que durant quaranta anys va anar ampliant. El pintor parlava de la seva casa "com una veritable estructura biològica [ ... ]. A cada nou impuls de la nostra visa li corresponia una nova cèl·lula, una cambra".\nEl resultat d'aquest sumatori de barraques de pescadors és una estructura laberíntica que comença al rebedor de l'Ós, a partir del que pujarem, baixarem, anirem a espais sense sortida...\nA la fotografia anterior podeu observar l'ou gegantí que corona el colomar, i a la propera l'escultura dels dos caps sobre la teulada de la part superior de la casa.\nEntrem a la Casa-Museu que a la "planta baixa, té el rebedor de l'Ós, el menjador, la biblioteca, la terrassa i el repartidor. L'any 1.932 la casa estava formada per dues barraques i un petit annex 8 l'actual repartidor ). L'any 1.935 Dalí contractà al constructor Emili Puignau per executar les obres d'ampliació. L'any 1.949 tres barraques més s'incorporaren a la casa. El taller definitiu ( propera fotografia ) s'acabà la primavera de 1.950.\nL'any 1.951 es començà el dormitori sobre la biblioteca. Quan hi entreu el trobareu la mateixa decoració que agradava a Gala i Dalí. Des del llit, emprant un joc de miralls, podien veure cada dia l'alba...\nAl desembre del 2.013 vaig recomanar-vos el llibre "Querido Salvador, Querido Lorquito. Epistolario 1.925 - 1.936" d'Editorial Elba. Des de Granada Lorca escrigué cartes després de visitar terres empordaneses en les que parlava de la seva admiració per Catalunya i la seva fascinació pel paisatge.\nDeixem Portlligat i ens apropem a Port de la Selva agafant la GI-614 fins que trobem, a la dreta, la GI-613 que ens durà al nostre objectiu.\nGausfred i Empúries-Rosselló ( comte d'Empúries i Rosselló entre els anys 931 i 991 ) donà l'any 974 el portus quod dicunt Armi-rodas al monestir de Sant Pere de Rodes, però fins a principis del segle XVIII nom està documentada l'existència d'un nucli de cases.\nA la fotografia anterior, a l'esquerra, podeu veure l'església de la Mare de Déu de les Neus i a la propera de detall el costerut carrer de l'església que ens deixa a les escales per accedir-hi. Un edifici construït a la primera meitat del segle XX.\nEn aquestes primeres cases els pescadors que vivien a Selva de Mar i altres nuclis de població propers, guardaven el peix i els estris de pesca. L'any 1.787 Carles III concedí a Port de la Selva la condició de vila reial i s'independitzà de Selva de Mar. A la fotografia següent el protagonisme és per les nanses llagosteres.\nEl Port de la Selva i les disset entitats de població tenien l'any 2.018 980 habitants. El Parc Natural del Cap de Creus, creat l'any 1.998, protegeix poc més del 90% del terme municipal. Del seu patrimoni destaca l'impressionant monestir de Sant Pere de Rodes al que ens enfilarem per l'estreta carretera GIP-6041 que serpenteja per la serra de Verdera.\nA la fotografia anterior podeu veure a l'esquerra el monestir dels segles XI al XIV i enfilat a la dreta el castell de Sant Salvador de Verneda, una fortificació medieval ja documentada l'any 904. El Port de la Selva, tot blanc, es veu petitet a vista d'ocell.\nA la propera entrada dedicada a la màgia de l'Empordà entrarem al monestir que fou el principal centre espiritual del comtat d'Empúries.\nEntre la Noguera Pallaresa i la Noguera Ribagorçana.\nAvui tornem a la vila d'Àger, territori flanquejat pels rius Noguera Pallaresa i Noguera Ribagorçana. El municipi d'Àger té les següents entitats de població: Agulló, Corçà, els Masos de Millà, Fontdepou, la Règola, Millà, Sant Josep de Fontdepou i Vilamajor. Molt territori amb pocs habitants ( 588 persones l'any 2.019 ). Al perfil d'Àger la referència indiscutible és el conjunt monumental de Sant Pere, amb la col·legiata i el castell. A la propera fotografia podeu veure el campanar.\nAl juliol del 2.009 ( "Una farmàcia antiga al cor del Montsec" ) i al juny del 2.010 ( "La porta i la clau ( 4 )" ) ja vàrem passejar per aquesta vila. Si ho voleu recordar cliqueu els enllaços anteriors.\nEntre l'any 1.030 i el 1.040 Arnau Mir de Tost conquerí als musulmans aquest territori. Un document del 1.034 cita el castell, ja en mans d'Arnau Mir de Tost. Però al 1.046 els sarraïns van tornar a fer seu el castell, que conquerí definitivament Arnau Mir de Tost al 1.084 i el transformà en la seva residència.\nLa propera fotografia ens convida a observar la serra del Montsec des del conjunt monumental de Sant Pere d'Àger.\nLes restes arqueològiques de l'antiga canònica ens parle dels canvis efectuats al llarg dels segles. La part més antiga és la zona inferior en la que hi havia l'antiga església.\nLa fotografia ens mostra la façana de l'església amb les restes del claustre. A la fornícula hi havia la imatge de Sant Pere, que actualment està a l'església de Sant Vicenç edificada als segles XIV i XVIII.\nSi a la fotografia següent us fixeu en la clau de volta de la portalada amb arc de mig punt hi podreu veure esculpides les claus de Sant Pere.\nLa planta de l'església superior és de tipus basilical, amb tres naus cobertes amb volta de canó. Aquesta església, construïda aproximadament entre l'any 1.060 i el 1.094, s'edificà sobre la primera església ( 1.034 - 1.041 ) que després quedà com a cripta. La propera fotografia és de la nau central i l'absis de la capçalera.\nAl Museu Nacional de Catalunya ( MNAC ) es conserva un fragment de pintura mural de finals del segle XI inicis del XII que representa als apòstols Tadeu i Jaume. El fragment té una mida de 280 X 144,5 X 4,5 centímetres.\nFont fotografia: web Museu Nacional de Catalunya ( MNAC ).\nLa part més antiga , a la zona inferior, és la cripta Molt restaurada perquè estava enrunada, conserva algun dels antics capitells. De tradició preromànica fou construïda en plena època romànica i s'anomenà Santa Maria la Vella.\nDavant de l'església hi ha les restes del claustre gòtic, construït sobre l'antic claustre romànic amb pedra blanca molt diferent a l'emprada per edificar l'església. Al segle XV el despoblament del territori suposà la decadència econòmica. Durant la Guerra dels Segadors i les Guerres Carlines fou bombardejada. A principis del segle XX Josep Puig i Cadafalch inicià la seva restauració.\nAl Museu de Lleida Diocesà i Comarcal quedareu bocabadats contemplant el Joc d'escacs islàmic d'Àger, del període fatimita ( dinastia que regnà Egipte entre els anys 969 i 1.171 dC ). Es pot comparar aquest període amb la França il·lustrada. El joc d'escacs de cristall de roca era d'Arnau Mir de Tost.\nBaixem del conjunt monumental aturonat de Sant Pere passejant pels carrers i carrerons del nucli antic, amb alguns racons d'una bellesa espectacular.\nEl nostre objectiu és la Plaça Major on en un raconet ens espera la farmàcia Montardit que ens permetrà fer un viatge al passat...\nEls prestatges plens de pots i ampolletes amb medicaments, l'obrador de la farmàcia, el llistat de comandes, estan com el dia en que tancà de forma definitiva fa vuitanta-dos anys.\nJuan Montardit Torruella acabà la carrera l'any 1.921 i aquell any obrí la farmàcia. Durant la Guerra Civil fou perseguit pels republicans i tancà la farmàcia l'any 1.939. Mai la va tornar a obrir o visitar...\nEls familiars del farmacèutic conserven el local tal com estava el dia del seu tancament. Si podeu visiteu aquest farmàcia aturada en el temps.\nDeixem la vila d'Àger per enfilar-nos al Montsec fins al Centre d'Observació de l'Univers ( COU ) que conjuntament amb l'Observatori Astronòmic del Montsec ( OAdM ) forma el Parc Astronòmic del Montsec ( PAM ). A la propera fotografia podeu veure l'accés al COU.\nLa fotografia següent és de l'Ull del Montsec, un planetari digital amb un sistema de projecció 3D de cúpula complerta. A més a més la cúpula de 12 metres de diàmetres i la paret frontal s'obren completament i permeten al visitant l'observació en directe del cel d'Àger.\nAl Parc dels Telescopis trobarem tres edificis amb cúpules d'observació que contenen dos telescopis automàtics, un celòstat per a l'observació solar i un conjunt de telescopis portàtils.\nA l'edifici central del COU podem gaudir d'una exposició permanent que ens permet descobrir els secrets de l'astronomia i les ciències de l'espai.\nDeixem el COU i tornem a baixar a Àger on podrem assaborir u ofici que, malauradament, potser desapareixerà aviat: els forcaires.\nUn tomb per Olius ( i 2 ).\nPels carrers d'Arties.\nParc de Santa Maria de les Franqueses.


La nova aplicació oficial de RCD Espanyol de Barcelona, una de les primeres del món en portar “wallet” integrat per potenciar els serveis comercials, estarà disponible en els propers 15 dies\nApp RCD Espanyol de Barcelona - català\n• Els aficionats podran reservar des del mòbil tot el necessari per gaudir d'un partit i recollir-lo a l'estadi sense fer cues i sense portar damunt ni diners ni targetes o sol•licitar el lliurament de productes al domicili, transcendint el concepte cashless del propi estadi.\n• Entre les funcionalitats de la nova app destaquen l'accés a l'estadi sense portar l'entrada física, la cessió de l'abonament de manera segura, la compra de productes de restauració per recollir a una hora pactada sense fer cues o la compra de merchandising.\n• El projecte és fruit de la implicació de CaixaBank com a patrocinador oficial del club, acord mitjançant el qual totes dues entitats treballen conjuntament en experiències i avantatges exclusius per als aficionats que posicionen a CaixaBank com el banc dels clubs de futbol.\nCaixaBank i el RCD Espanyol de Barcelona han convertit el RCDE Stadium en el primer estadi cashless d'Espanya. Ambdues entitats han presentat avui el projecte d'innovació desenvolupat conjuntament que permetrà realitzar totes les gestions i compres necessàries per gaudir d'un partit oficial a través d'una app mòbil, de manera àgil, segura i integrada i sense que l’aficionat hagi de portar diners damunt (ni efectiu, ni targetes) en desplaçar-se a l'estadi.\nL'aplicació, que estarà disponible en els propers 15 dies, està dissenyada per fer un pas endavant en l'experiència de viure un partit de futbol. Per això, està a la disposició de qualsevol persona interessada, sigui abonada del club o espectador per un dia, i independentment de l'entitat financera o de la targeta bancària que utilitzi. Així mateix, perquè l'experiència resulti encara més àgil, s'han habilitat punts de recollida ràpida per a totes les compres de restauració i merchandising fetes des de l'app. D'aquesta forma, el RCDE Stadium es converteix en el primer estadi de futbol a Espanya que permet utilitzar les seves instal·lacions i serveis de forma totalment cashless.\nAmb motiu de la presentació al mercat de l'aplicació mòbil, Agustín Filomeno, director de màrqueting i comercial del RCD Espanyol de Barcelona, ha volgut posar en valor aquest projecte que ofereix a l'aficionat “totes les transaccions que li puguin interessar, des de la consulta d'informació a l'oportunitat de no haver de portar diners en efectiu perquè tot es podrà fer des de l'app. De fet, l'app està pensada perquè els abonats no hagin de portar el carnet físic per a accedir a l'estadi i poder entrar amb el mòbil o si no poden venir, amb un parell de clics cedir-lo a una altra persona”.\nPer part seva, María Alsina, directora territorial de CaixaBank a Barcelona, ha destacat que “la nova aplicació té l'objectiu de facilitar els aficionats anar a l'estadi amb la tranquil·litat i la comoditat que suposa haver reservat prèviament tots els serveis necessaris i gaudir-los durant el partit sense haver de preocupar-se de portar suficients diners damunt o de tenir les targetes adequades”. En la seva opinió, “aquest desenvolupament és un exemple de com CaixaBank impulsa projectes d'innovació en els quals el centre és el client”.\nAixí mateix, la directora territorial de CaixaBank ha explicat que l'entitat “treballa de forma molt estreta amb tots els clubs amb els quals manté acords de patrocini per impulsar iniciatives que permetin millorar l'experiència d'usuari dels aficionats”. “Aquest és un primer pas per créixer i afegir propostes de valor dins del marketplace amb els clubs i millorar la interacció entre l’aficionat i el club”, ha conclòs Alsina.\nUna de les primeres aplicacions del món del futbol amb wallet integrat\nLa base del projecte se centra en la creació de la nova app oficial disponible per a iOS i Android. Cal destacar que es tracta d'una de les primeres aplicacions d'un club de futbol en el món que porta un wallet integrat, gràcies al qual és possible reunir en la pròpia app una àmplia gamma de funcionalitats comercials que, habitualment, es desenvolupen en aplicacions independents.\nEntre els serveis de la nova app figuren tots aquells que l’aficionat pot necessitar en la seva visita a l’estadi, com l'adquisició dels productes de Aramark, empresa que gestiona el servei de restauració del RCD Espanyol de Barcelona, o la compra de merchandising oficial del club. L'app també incorpora el servei de portar l'entrada en el mòbil o de cedir el seu carnet a un altre afeccionat de forma totalment digital i de manera segura.\nEn el mòdul de restauració, que incorpora tota la carta de Aramark en el RCDE Stadium, l'usuari realitza la comanda i tria l'horari de lliurament que més s'ajusta a les seves necessitats. Posteriorment, l'app pregunta a l'usuari en quina ubicació es troba i sobre aquesta ubicació es mostren els punts de venda més pròxims. El client tria el lloc de lliurament i s'acosta al punt de venda seleccionat on recull el seu menjar i la seva beguda accedint al punt Clic&Collect habilitat en cada bar de l'estadi sense necessitat de realitzar coles.\nPel que respecte a la compra de merchandising oficial del club, l'usuari pot realitzar comandes per recollir a la pròpia botiga o rebre al seu domicili. A la botiga virtual de l'app, estan disponibles tots els productes oficials del RCD Espanyol de Barcelona, amb fotografies reals i descripcions detallades.\nEn referència al sistema d'accés a l'estadi, qualsevol soci podrà convertir el seu mòbil en una entrada vàlida gràcies a un codi QR que genera la pròpia aplicació. El sistema funciona tant amb entrades puntuals com amb l'abonament de temporada. D'aquesta forma, el terminal fa les funcions del carnet oficial i el soci no necessitarà portar damunt el document físic. A més, si es desitja cedir l'abonament a un tercer, l'aplicació permetrà realitzar aquest moviment de manera digital d'app a app.\nRespecte al contingut informatiu de l'aplicació, permetrà als aficionats estar permanentment connectats a l'actualitat del club, amb notícies en temps real, actualitzacions del calendari esportiu i fins i tot dades més especialitzades, com perfils i estadístiques dels jugadors.\nObjectiu cashless: pagament digital per a una millor experiència d'usuari\nPer a CaixaBank, el projecte desenvolupat amb el RCDE Espanyol de Barcelona respon tant al seu interès per treballar en iniciatives d'innovació lligades a l'experiència d'usuari, una de les claus del seu Pla Estratègic 2019-2021, com a l'impuls de projectes cashless, vinculats als nous mitjans de pagament digitals.\nDe fet, CaixaBank és actualment l'entitat líder en pagament mòbil, amb un milió tres cents mil clients d'aquest sistema i més de 100.000 usuaris dels pagaments amb rellotges intel·ligents o dispositius wearable. Així mateix, és l'entitat líder en pagaments amb targeta, amb un parc de més de 17 milions de targetes i una quota per facturació del 23,7% en compres i del 28% a través dels TPV en els comerços.\nEncara que l'aplicació creada conjuntament amb el RCDE Espanyol és el primer projecte cashless per al sector esportiu, l'entitat financera ha impulsat altres iniciatives relacionades amb el pagament digital, com l'experiència Morella Cashless City, realitzada el 2018 i dirigida a impulsar el pagament digital i el pagament mòbil entre el comerç local de la població de Morella (Castelló), o Pamplona Cashless City, iniciativa que pretén potenciar a la ciutat l'ús de mitjans de pagament físics (targeta) o digitals (mòbil, targeta, wearable, etc.) i reduir la utilització d'efectiu en transaccions de petit import.\nD'altra banda, el projecte és fruit de la implicació de CaixaBank amb les entitats amb les quals manté acords de patrocini, amb l'objectiu de treballar conjuntament en experiències i avantatges exclusius als aficionats que puguin ajudar l'entitat a créixer en captació i fidelització de clients i també en augment de la notorietat de la marca.\nAquesta estratègia és especialment visible en el cas del futbol, on CaixaBank és l'entitat de referència per als clubs. En l'actualitat, l'entitat financera patrocina 17 equips de Primera Divisió i 13 de Segona Divisió, la qual cosa li dóna presència en tota la geografia espanyola.\nDes de 2011, any en què va iniciar una estratègia especial per reforçar-se com a entitat patrocinadora del futbol, CaixaBank ha comercialitzat 200.000 targetes vinculades als clubs de futbol patrocinats, ha captat més de 25.000 nòmines i ha finançat 50.000 abonaments amb la intenció de vincular-se amb aquest col·lectiu i acostar el club a les seves necessitats i interessos.\nDeclaracions d’en Carlos Gramunt, director comercial d’empreses de CaixaBank a la DT Barcelona\nNdP CaixaBank - estadi cashless RCD Espanyol\nApp RCD Espanyol de Barcelona - segona imatge\nNota de premsa - 30/10/2020\nNota de premsa - 29/10/2020


Carta a un tu desconegut I – Amagatall de lletres\nCarta a un tu desconegut I\nNovembre 18, 2017 Novembre 21, 2017 Marta Vilardaga\nTot tornarà, fins i tot allò que no vols que torni. Dins d’aquest tornar, hi habiten petits i grans desitjos, petits i grans somnis. No pretenguis esborrar-los com si es tractés d’un missatge que fas desaparèixer o un m’agrada que decideixes que sigui un no m’agrada perquè són aquests desitjos i somnis més profunds els que et defineixen autèntic, únic i estimat.\nSubmergit en el teu racó bonic de la nostàlgia, la vida passa i passa ràpid. Quantes persones belles que naveguen en aquest viatge i que et negues a conèixer… Tan intensos són el dolor i la decepció que han bloquejat la valentia? Espera un temps si és el que et fa falta, sigues còmplice de la natura, observa el cel, abraça els amics, estima’t a tu i a la ferida, però no t’hi entretinguis massa.\nJa ho diuen els poetes, «Sólo imagina lo precioso que podría ser arriesgarse y que te salga bien» i «Ahora sólo la vida te espera con los brazos abiertos y el firme deseo de hacerte feliz,» La vida, aquesta nostra vida, es consumirà igualment.\nEspero no haver-te atabalat, t’envio molta força i una abraçada gegant.\nPublicat a Cartes a un tu desconegutEtiquetat amor, Carta, pensaments insomnes, profunditats\nEntrada prèviaDiguem la veritat\nEntrada següentTotes les morts


VALIDA col·labora un any més amb l'entitat “Amics de la gent gran” per combatre l'aïllament de les persones de la tercera edat.\nA VALIDA continuem aportant el nostre granet de sorra a l'associació “Amics de la gent gran” per lluitar contra la solitud que pateixen moltes persones d'edat avançada. Aquesta entitat té com a objectiu ajudar a totes les persones de la tercera edat que viuen en aïllament social. Especialment les persones grans i d'edat molt avançada que viuen soles.\nLa solitud no desitjada s'ha convertit en un problema recurrent en la nostra societat. Aquest concepte sorgeix davant la falta de relacions i la insatisfacció que té la persona per les poques que pot arribar a tenir. A més, la solitud, té un impacte molt negatiu en la salut mental de les persones grans.\nLes persones de més de 65 anys són els que més pateixen aquest aïllament perquè és en aquesta edat on es té més dificultats per sortir de casa. Amb el temps, a les persones ens costa més moure'ns o tenim malalties i lesions que ens impedeix poder sortir de casa i desplaçar-nos amb seguretat.\nL'associació “Amics de la gent gran” ha calculat que 2 milions de persones de la tercera edat viuen soles, d'aquestes, 850.000 tenen més de 80 anys. Les dones, en tenir una esperança de vida més llarga, són les més afectades davant la solitud.\nAquesta entitat compta amb 2.611 persones voluntàries que treballen per a ajudar a 2.578 persones grans que s'han acollit a aquest servei. Les persones voluntàries acompanyen emocionalment a una persona gran durant dues hores a la setmana. La seva tasca pot ser presencial, a casa seva, a la residència o a l'hospital. Hi ha persones que també fan acompanyament telefònic, molt valuós especialment en temps de pandèmia.\nA VALIDA estem molt satisfets col·laborant amb aquesta entitat que ofereix un servei tan necessari per a la població adulta. És important reconèixer la seva labor i el treball de tots els seus voluntaris per millorar la vulnerabilitat en que es troben les persones usuàries dels seus serveis. Entre tots, podem canviar i millorar l'experiència de ser una persona gran.


Ja és oficial: Miquel Iceta, nou ministre de Política Territorial del Gobierno La República\nGerard Gort 26/01/2021\nEl líder de PSC, Miquel Iceta, durant el debat de política general al Parlament el 16 de setembre de 2020.\nEstava cantat. I així ha estat. Miquel Iceta, primer secretari del PSC, que fa unes setmanes feia un pas al costat i renunciava a encapçalar la llista del PSC a les eleccions del 14-F cedint el pas a Salvador Illa, ha estat nomenat pel Gobierno nou ministre de Política Territorial i Funció Pública.\nLa decisió que la fins ara titular d’aquesta cartera, Carolina Darias, passi a assumir el ministeri de Sanitat que Illa deixa vacant ha propiciat el canvi de cromos que dona rang de ministre a l’home que tota la vida ha estat a la sala de màquines del PSC, ja sigui entre bambalines o des de la primera línia política. Ara, canvia Catalunya per Madrid. Caldrà veure, ara que té responsabilitats de govern, quines polítiques aplica en relació a Catalunya des d’un ministeri clau en relació amb administracions com la Generalitat. Però coneixent el seu tarannà, que ningú es faci il·lusions.


Més de 130 joves s'autoinculpen en solidaritat amb els 3 acusats per l'ocupació del Casal Popular de Joves de Lleida | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nMés de 130 joves s’autoinculpen en solidaritat amb els 3 acusats per l’ocupació del Casal Popular de Joves de Lleida\nEl jutjat penal núm. 3 de Lleida celebrarà el judici el pròxim 4 de maig\nEscrit per Redacció Publicat el 16/04/2015\nAhir dimecres, a poc més de 15 dies del jucidi per l’ocupació de l’antic Casal ubicat al Carrer Governador Montcada, a la Sala Europa, es presentà la campanya de solidaritat i autoinculpació amb els 3 joves lleidatans als quals s’imputa un delicte d’usurpació i se’ls demana més de 38.000 euros de multa. Els fets van ocórrer el desembre de 2012, tal com vam explicar a L’ACCENT .\nLa campanya de solidaritat ha recollit 132 autoinculpacions per lliurar-les al Jutjat Penal núm. 3 de Lleida, el mateix on se celebrarà la vista. Els autoinculpats, sobretot gent jove de la ciutat de Lleida, han manifestat la seva vinculació i participació política al projecte del Casal Popular de Joves mitjançant la signatura d’un document, on demanaven que aquesta declaració fos inclosa dins el procediment i fossin jutjats també juntament amb els 3 joves acusats.\nEn aquestes autoinculpacions s’afirma que els 3 joves van ser escollits com a caps de turc per a castigar una acció col·lectiva, un casal per on van passar centenars de joves durant l’ocupació. Segons els autoinculpats, la petició de multa té la intenció, a més de servir d’escarment, d’escanyar econòmicament el projecte del Casal Popular.\nEl Casal Popular de Joves, que actualment està situat en una ubicació diferent de la de l’immoble objecte del judici, ha anunciat un seguit d’accions per a seguir donant a conèixer aquest episodi repressiu i ha convocat per al mateix dia del judici una concentració davant dels jutjats.\nCategoria: Repressió i DDHH Visualitzacions: 2319


Lluís Busquets narra la fugacitat de la vida i l'absurditat de la guerra a 'Llums de sincrotró'\nActualitzat 14/03/2018 18:15 CET\nCERDANYOLA DEL VALLÈS (BARCELONA), 14 Març (EUROPA PRESS) -\nL'escriptor Lluís Busquets i Grabulosa ha presentat aquest dimecres 'Llums de sincrotró. La guerra (in)civil des dels ulls d'un estudiant d'avui' (Balasch Editor), en què narra la fugacitat de la vida i l'absurditat de la guerra.\nPer a l'editor Ramon Balasch, la novel·la a què dona lloc aquesta trama "cal situar-la entre 'Incerta glòria' i 'Pa negre", de Joan Sales i d'Emili Teixidor respectivament.\nDurant l'acte en el Sincrotró Alba, tant l'autor com el crític literari Sam Abrams han explicat que la llum de sincrotró és una metàfora de la vida: "Tota vida humana és com un obrir i tancar d'ulls", ha dit Busquets per reflectir aquests impulsos de llum.\nLa narració parteix d'un adolescent actual que elabora un treball de recerca de Batxillerat i té en la seva família una víctima de la Guerra Civil: el jove madura a mesura que avança el seu treball, amb el qual hi ha un "traspàs de la memòria humana a les altres generacions", segons Abrams.\nAbrams ha dit que Busquets ha aspirat amb aquest llibre al que Richard Wagner va anomenar obra d'art total --en aquest cas, sobre la condició humana--, i reflecteix "la integritat del coneixement humà, que integri el sentit humanístic de les ciències i les lletres", i el sincrotró simbolitza en la novel·la que la persona no és l'únic protagonista de l'existència.\nHa definit Busquets com una "màquina de cultura i de literatura veritablement excepcional" per escriure en tants gèneres, a més de ser professor i activista cultural, malgrat no ser un personatge popular, i Abrams el considera infravalorat.\nLA SEVA NOVEL·LA MÉS AMBICIOSA I RICA\n"De les seves sis novel·les des de 1984, és la més ambiciosa, plena i rica" perquè ha reconduït en ella tot el seu saber: com a contista, poeta --en recórrer al sincrotró, "metàfora que lliga tot el llibre i la vida" per la petitesa humana dins de la naturalesa--, memorialista, assagista, historiador i periodista --cercant el pols d'una generació--.\nHa definit el text com una mescla de subgèneres, amb amor, guerra, exili i ciència, encara que considera que el tema que preval és la condició humana en una situació límit: la Guerra Civil Espanyola, i ha insistit que les novel·les de guerra no solen abordar la guerra, sinó les reaccions humanes que provoquen.\nTambé ha destacat la mescla de tres artistes en l'obra: la literatura de Busquets, la il·lustració amb peces del pintor i escultor Jordi Junyent, i "la faç oculta de Ramon Balasch: els seus llibres són objectes artístics".\nJunyent ha explicat que les seves obres en aquest llibre --concebudes majoritàriament per a la novel·la-- reflecteixen que ningú guanya en la guerra, sinó que és una derrota, encara que acaba arribant un renaixement.\nHan presentat l'acte la directora del Sincrotró Alba, Caterina Biscari, i el seu president honorari, Ramon Pascual, que ha lamentat l'escepticisme i fins i tot rebuig d'alguns polítics quan es va impulsar, malgrat que "no ha costat més que la fitxa de Neymar", i el projecte es va aprovar el 2002, i es va inaugurar fa vuit anys.


Un autocinema i un parc cobert són dues de les propostes dels infants d'Andorra la Vella al comú - Poble Andorrà\nUn autocinema i un parc cobert són dues de les propostes dels infants d’Andorra la Vella al comú\nConxita Marsol, ha destacat que totes han estat "molt treballades" i que són "molt realistes"\nEls integrants del Consell d'Infants amb les autoritats.\nJardins verticals a les façanes; un parc cobert per als joves amb diferents activitats; la instal·lació de xarxes als tubs de drenatge del riu Valira; un autocinema; horts ecològics escolars i la construcció de casetes per a gats i gossos. Aquestes han estat les sis propostes de les escoles de la parròquia d’Andorra la Vella que els consellers que integren el consell d’infants han aprovat i que ara el comú avaluarà per veure com es poden materialitzar. La cònsol major, Conxita Marsol, ha destacat que totes han estat “molt treballades” i que són “molt realistes” i ha afegit que “la gran majoria són propostes que es poden tirar endavant”. En aquest sentit, ha subratllat el fet que els joves no només hagin presentat propostes per a projectes que els afecten de manera directa sinó que tinguin “una visió de futur” i pensin “en tothom”.\nEls joves consellers han anat desgranant una a una les propostes que han treballat al llarg del curs. Així, des del British College l’Alexandre i l’Arnau han presentat, en nom dels seus companys, una proposta de jardins verticals que han defensat pels beneficis que comporten, entre els quals la millora de la qualitat de l’aire, estètics, estalvi d’energia i fins i tot psicològics. Han proposat també algunes ubicacions, com al carrer Bonaventura Armengol o a Príncep Benlloch. La proposta ha estat aprovada pel suport unànime de tots els consellers i Marsol l’ha valorar molt positivament. Des del col·legi Sant Ermengol la Júlia i el Pol han presentat un parc cobert per a joves amb una zona per fer ‘parkour’, una altra per a escalada, tirolines, tobogans i fins i tot una zona per a la càrrega de mòbils. La cònsol major ha reconegut que la parròquia està mancada de parcs i s’ha compromès a valorar la proposta, que ha estat aprovada amb vuit vots a favor i quatre abstencions. Des de l’escola andorrana d’Andorra la Vella l’Asier i l’Enya han presentat la instal·lació de xarxes als tubes de drenatge del riu Valira, per evitar que els residus hi acabin abocats. En aquest sentit, la cònsol també ha destacat que es valorarà quins punts negres hi ha per veure si es poden instal·lar aquestes xarxes. La proposta ha estat aprovada amb els dotze vots a favor. Per part del col·legi Janer l’Elsa i el Pere han proposat un autocinema que fins i tot podria ser itinerant i es podria instal·lar als aparcaments del parc Central o de la plaça de Braus. Marsol ha obert la porta que es pugui fer alguna proposta en aquest sentit ja durant la festa major. El Dídac i l’Àxel de l’escola francesa d’Andorra la Vella han presentat uns horts ecològics escolars, un projecte que vol treballar la consciència dels joves envers el medi ambient i també sobre l’alimentació. Es demana al comú que els posi en contacte amb padrins i el Llamp per tal que a l’estiu se’n puguin fer càrrec dels horts. Marsol ha considerat que la proposta es podria posar en marxa el curs vinent després d’haver estat aprovada amb vuit vots a favor i quatre abstencions. A l’últim, el Marc i el Luca, de l’escola francesa de Santa Coloma han proposat la construcció de casetes per a gats i ocells, un projecte que ha estat aprovat per unanimitat i que la cònsol ha qualificat de “bo”.\nFestes amb Suu i Lildami\nDurant la sessió de consell d’infants també s’ha anunciat que aquest divendres a les tres tindrà lloc la festa de cloenda. I serà sonada, ja que a partir de les tres de la tarda els infants podran gaudir a l’Estadi Comunal Joan Samarra Vila de l’actuació de Suu. També a la festa del poble, que se celebra el dia 24 de juny, s’ha volgut tenir en compte la veu dels infants i tal com ha avançat Marsol hi haurà l’actuació de Lildami, a la plaça del Poble a les sis de la tarda, i novament el tobogan aquàtic al carrer Doctor Vilanova. La cònsol major també ha explicat que de cara a la festa major es treballarà per poder incloure activitats pensades en el públic més joves.\nDurant la sessió també s’han aprovat les dues imatges que representaran Andorra la Vella al concurs per escollir el logotip de les parròquies amigues de la infància, una iniciativa de l’Unicef i també els dos consellers infantils que formaran part del jurat.\nDues de les joves que han pres part en el consell, l’Enya i l’Elsa, es mostraven molt satisfetes d’haver pogut participar en el consell i haver pogut dir-hi la seva. Per a elles ha estat “una experiència molt divertida”.\n"Amb l'acord amb la UE Andorra encara serà més atractiva per atreure inversors"


Eleccions 2021: A qui votar i per què?\n3 de febrer de 2021 15:31\nSi hi ha un idiota en el poder, és perquè els qui el van triar estan ben representats.\nPensa votar el lector? A qui? Es capta decepció, empipament, cansament, en la societat catalana. Creix: “Estic decebut, cansat, no m’interessa la política”. Segur?\nAcostumo a fer un petit test… No es parla del tema? No hi ha queixes sobre economia, treball, salut i les seves llistes d’espera, infraestructures pendents, seguretat, serveis, desenvolupament, creixement, habitatge, salaris, crisi econòmica, ja abans de la pandèmia i més ara, joves que han d’emigrar? Li importa i molt tot això?\nAfegeixo preguntes de més transcendència: Li interessa que vostè i la seva família gaudeixin del nivell de vida que mereixen pel que genera Catalunya? Li interessa viure en una democràcia autèntica, amb separació de poders, llibertat? Li importa formar part d’un país amb una justícia social avançada, que atengui pensions, necessitats socials com en un modern estat europeu? La resposta és sí, moltíssim! Continuo: Llavors, li interessa la política. Gairebé tot el que avui succeeix, és conseqüència dels polítics que han governat i governen! A Espanya i a Catalunya. Uns, a Catalunya, intentant que això sigui realitat. Uns altres, a Espanya i a Catalunya, impedint-ho i perjudicant “tots” els catalans. Però han estat o són aquí perquè els votants els han posat. Aquesta és la realitat.\nS’anuncia una possible alta abstenció. Es convida al vot per correu. Curiosament, no inspira cap confiança. En qualsevol cas, “tot” el que interessa a “tots” els habitants de Catalunya estan, estarà, condicionat, determinat? Pels qui surtin triats!\nA qui i per què aniran a votar?\nLa política, els seus protagonistes, continuen acumulant motius per a la desafecció des de fa anys. Guerra va presumir d’haver “raspallat” un text estatuari “constitucionalment” elaborat i aprovat pel Parlament català. Sobretot, des de la sentència del Constitucional que va deixar a Catalunya “fora” de la Constitució. Va anul·lar articles i va modificar uns altres que figuren en estatuts espanyols. Eren o no eren constitucionals? El text supervivent no ha estat confirmat com exigeix la Constitució. El Constitucional incompleix la seva Constitució! Tot el que ha seguit és conegut. L’Estat va provocar el problema i el continua agreujant. Mentrestant, segueix l’espoli. Fa set anys que havia de revisar-se un finançament clarament injust per a “tots” els habitants de Catalunya. No es mou. Això afecta molt negativament a “tots” en sanitat, educació, treball, infraestructures, desenvolupament… Les grans infraestructures no s’executen.\nDe nou, uns dirigents lluiten en favor de “tots” els habitants de Catalunya en benestar, democràcia, justícia social, progrés, desenvolupament, llibertat, creixement, treball… Altres, lluiten per a impedir-ho. Uns, representen a la societat catalana majoritària davant l’Estat espanyol. Uns altres, representen a l’Estat davant la Societat catalana. Aquí estan els fets. A qui triar? És motiu per a desentendre’s de la política o de reaccionar? És motiu per votar?\nHaurien de ser-ho. No ho són. Que el Tribunal Superior de Justícia a Catalunya decideixi la data és motiu d’anàlisi. Prima el poder judicial sobre el parlamentari. Pel que es veu, el Parlament català no compta. Quants vots tenen els membres d’aquest Tribunal? Quants els partits que havien acordat el retard? Això no té importància quan un Estat és judicial més que democràtic. No seria una altra raó per a votar?\nLa sentència del Constitucional en 2010, va situar a Catalunya en la anormalitat sociopolítica. Aquí està la cronologia dels fets. Una fotografia convida a pensar i molt a qualsevol votant seriós, objectiu, amb dignitat democràtica. És la dels presos polítics sortint de la presó a gaudir del tercer grau. El seu delicte? Ser demòcrates i reaccionar davant l’actuació antidemocràtica, injusta, de l’Estat espanyol. Són uns líders que van desobeir, aquest és la seva única falta!, per a defensar la democràcia, el benestar de “tots” els habitants de Catalunya, la justícia social, la llibertat, la identitat de Catalunya. Perquè el problema de “fons” segueix aquí: enquistat. Aquests presos polítics són víctimes d’un judici que el New York Times va qualificar de “error”; d’una sentència que The Guardian va qualificar de “vergonya”. D’un judici la condemna del qual ha estat qüestionada pel Grup de Treball de l’ONU, Amnistia Internacional, la UE, la justícia suïssa, alemanya, belga, escocesa. Això és normal?\nCom qualificar aquestes eleccions, llavors?\nVotar a empresonats o a carcellers?\nVotar a demòcrates o a antidemòcrates?\nVotar més i pitjor, exprés o tàcit, 155 o deslliurar-se d’ell?\nVotar llibertat o seguir colonitzats (teoria d’Ohmae)?\nVotar benestar, desenvolupament o seguir asfixiats?\nEn definitiva, votar els beneficis de la independència o els clars i demostrats perjudicis de la dependència?\nCom qualificaria Gandhi als votants catalans el 2021? És motiu per votar?


Teresa Calverol, Andrea Zamora i Miquel Chalé: tres àrbitre catalans a l’Europeu de Boccia a Portugal\nHome Premsa. Notícies Teresa Calverol, Andrea Zamora i Miquel Chalé: tres àrbitre catalans a l’Europeu de Boccia a Portugal\nLa Federació Esportiva Catalana de Paralítics Cerebrals (FECPC) estarà doblement representada al Campionat Europeu de Boccia que se celebrarà a Póvoa de Varzim (Portugal) des del dimecres 25 d’octubre i fins al dijous 2 de novembre. A més dels esportistes i tècnics catalans que hi participaran, les àrbitres Teresa Calverol i Andrea Zamora i l'àrbitre Miquel Chalé també viatjaran fins a Portugal.\nL'europeu de Portugal serà la tercera competició internacional que arbitra aquesta temporada Miquel Chalé. L'àrbitre català és un dels escollits per participar en l'última cita continental de l'any, després d'arbitrar a l'European Regional Open de Sant Cugat (organitzat per la FECPC) i a l'Open mundial de Sevilla.\nParal·lelament a la competició, la Federació Internacional de Boccia (BISFed) organitza un curs d’àrbitres per obtenir la qualificació internacional, i poder així participar en competicions internacionals com a àrbitre principal.\nLa Teresa Calverol formarà part de l’equip de formadors juntament amb el Pedro Fernandes i la Bea Castedo. L’Andrea, que va realitzar el curs d’àrbitra autonòmica el 2004, hi participarà com a alumne per tal d’obtenir la qualificació d’àrbitra internacional. El curs es durà a terme entre el 26 i el 30 d’octubre.


Els detinguts a Sant Feliu per un crim tenien identitat falsa – Arxiu d'actualitat local\nEls detinguts a Sant Feliu per un crim tenien identitat falsa\nBy Redacció on 08/03/2016 No Comment\nEls dos matrimonis que van ser detinguts el 23 de febrer per la seva presumpta implicació en l’assassinat d’un empresari a Arroyomolinos s’havien instal·lat a Sant Feliu de Guíxols, on es refugiaven valent-se d’identitats i de documentació falses. Els acusats, fins i tot, havien utilitzat noms ficticis per escolaritzar dos menors que vivien amb ells, i ara s’investiga com van aconseguir els papers. Mitjançant aquesta documentació es feien passar per estrangers, ja que hi constava que eren originaris d’un altre país europeu. Després de quatre mesos d’indagacions, la Guàrdia Civil va arrestar dues dones i dos homes en relació amb la mort de Juan Fernández, que tenia 64 anys. Els acusats són una filla de la víctima, el seu marit, així com els sogres de la filla de l’empresari. Tot indica que l’autor material del crim va ser el gendre de Fernández. El sospitós del dispar que va rebre la víctima és un noi de 29 anys que havia fugit d’un centre penitenciari madrileny. En la inspecció de l’immoble del barri del Sot dels Canyers de Sant Feliu de Guíxols on residia la família, els agents hi van localitzar dues armes curtes i nombrosa munició. Una de les pistoles té unes característiques molt similars a la que va ser utilitzada per cometre l’agressió mortal i, per això, va ser remesa al laboratori de criminalística de la direcció general de la Guàrdia Civil per ser analitzada.\nEls detinguts a Sant Feliu per un crim tenien identitat falsa added by Redacció on 08/03/2016


Dins el cicle de xerrades al Consell, el pròxim dimarts 20 de novembre.\nlafornal.cat 17/11/2018 - 07:58:43\nDins el cicle de xerrades al Consell, el pròxim dimarts 20 de novembre es durà a terme\nEN MOTIU DEL DIA INTERNACIONAL DE L’ELIMINACIÓ DE LA VIOLÈNCIA CONTRA LA DONA.\nDONA, POLÍTICA I SOCIETAT\na càrrec de Begoña San José Serrán.\nSerà a les 18:00 al saló de plens del Consell de Mallorca.\nLa ponent de la conferència exposarà les claus del moviment feminista i les seves aspiracions en la transformació de la societat a partir de la participació en la política.\nBegoña San José Serrán (Real Sitio de San Ildefonso,1949)\nÉs una destacada feminista espanyola la trajectòria de la qual s'inicia en els anys 70. Va ser la primera Secretària de la Dona del sindicat CCOO, tant de Madrid (1976) com de l'àmbit Confederal (1977), càrrec que va ocupar fins a 1981. A més ha estat Sotsdirectora de la Dona de la Comunitat de Madrid (1989-1991); Regidora de l'Ajuntament de Madrid per IU(1991-1995) i Presidenta del Consell de la Dona de la Comunitat de Madrid (2000-2003).Llicenciada en Dret, ha estat Secretària Interventora de l'Administració Local des de 1984 fins a la seva jubilació en el 2014. Ha impulsat en les Administracions locals i autonòmiques la creació d'organismes específics vinculats a la promoció de la igualtat de les dones. Cofundadora del Fórum de Política Feminista i presidenta de la Coordinadora de Dones per a la Participació i la Igualtat (COMPI). D'ella les filòsofes Celia Amorós i Ana de Miguel, han destacat la seva tasca per haver fet de pont entre la teoria feminista i la militància política.


Twelve Oaks Farmhouse Teigngrace Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTeigngrace, Teigngrace, Regne Unit - Veure al mapa\nMés informació sobre Twelve Oaks Farmhouse\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Teigngrace, no busqui més enllà de Twelve Oaks Farmhouse. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Twelve Oaks Farmhouse és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara piscina privada, calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina exterior, jardí. Twelve Oaks Farmhouse és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Teigngrace.


14 de agost de 2019 (10:19 CET)\nLa Vicepresidència Segona i Conselleria d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica, a través de l'Entitat Valenciana d'Habitatge i Sòl (EVha), ha assignat durant els mesos de juny i juliol un total de 30 habitatges protegits en tota la Comunitat "aplicant els criteris socials que prioritzen als col·lectius amb majors dificultats per a accedir a un habitatge digne", segons ha informat aquest departament en un comunicat.\nValència és la província en la qual més habitatges s'han adjudicat, amb un total de 16, de les quals huit corresponen a Torrent i les altres huit a Gandia. Li segueix la província d'Alacant, amb set en la capital i cinc al Pilar de la Foradada. Pel que respecta a la província de Castelló, s'han cedit dos immobles a Vinaròs.\nSegons ha destacat la Conselleria, mitjançant l'aplicació dels criteris socials en les assignacions dels habitatges de protecció pública propietat d'EVha, a més de complir els requisits per a residir en un habitatge protegit, "es prioritza a determinats col·lectius".\nEntre ells, destaquen les víctimes de violència de gènere, afectats per un desnonament derivat d'una execució hipotecària o per impagament de quotes de lloguer, les persones discapacitades amb un grau reconegut, les famílies amb menors a càrrec seu, aquelles que resideixen en immobles amb barreres arquitectòniques no corregibles o famílies per a les quals pagar el lloguer supose més del 25 per cent dels ingressos de la unitat.\nAbans de l'aplicació d'aquests criteris socials, els habitatges "s'assignaven únicament segons ordre de sol·licitud i nombre de buides", ha destacat aquest departament. El fet que el Consell haja adoptat aquesta mesura de donar preferència l'accés als habitatges als col·lectius "més vulnerables" demostra el seu "compromís amb les persones que més el necessiten", recalca.DESNONAMENT\nDels 30 habitatges assignats al juny i juliol, tres han sigut per a famílies afectades per un desnonament derivat d'una execució hipotecària o per impagament de quotes de lloguer i dos a víctimes de violència de gènere.\nA més, en aquest mes d'agost està previst l'assignació d'altres 26 habitatges d'EVha en els municipis de Castelló, el Pilar de la Foradada, Torrevella, Alacant, La Nucia, Paterna i Gandia.


ESC Sant Climent (Sant Climent) | XCBT8 Xarxa de Competències Bàsiques | Pàgina 2\nArxiu de la categoria: ESC Sant Climent (Sant Climent)\nPublicat el 8 d'abril de 2019 per ngarci53\nEn el treball per projectes és bàsic que l’alumnat analitzi, classifiqui i triï de la informació que arriba a l’aula la que considera millor i més útil per continuar fent recerca.\nAmb la conversa es poden compartir consignes, estratègies, treballar en equip, aclarir conceptes, planificar en equip. És important donar valor a les prèvies, i fer que l’error sigui una part del procés.\nQuin és l’objectiu de la conversa? És bidireccional? S’han de contemplar els torns de paraula? És important regular el temps?.\nLa conversa esdevé una eina fonamental per contextualitzar els aprenentatges. A partir d’aquesta el mestre o la mestra se n’adona de quines inquietuds tenen les criatures, quins coneixements i què volen aprendre. Entre tots i totes determinen per on el grup pot continuar progressant.\nEs plantegen preguntes per cercar nous camins, per avançar, per afrontar nous reptes, per enriquir el treball. Es comenten experiències personals. De manera compartida s’extreuen les idees més rellevants, diferenciant les informacions importants de les anecdòtiques.\nEl professorat ha de donar models i referents per enriquir el vocabulari. Els adults hem d’incorporar més lèxic, frases fetes i donar models correctes. Tenir sempre present l’objectiu de la conversa.\nS’han de destinar espais per a la conversa en gran i en petit grup, però sempre ha de revertir al gran grup.\nEn la conversa surten diversitat d’opinions, interpretacions divergents, desacords. Obliga a cercar consensos, estimula la formació de conclusions, la formulació d’arguments, l’anàlisi i la crítica. Tot un seguit d’habilitats de raonament que serveixen per estructurar el pensament que facilita el llenguatge i la comprensió.\nEls infants aprenen a cooperar, a respectar el torn de paraula, a participar, a escoltar als companys i companyes, a col·laborar, a utilitzar recursos visuals, anotacions, etc.. La conversa ens ajuda a conèixer, reconèixer i comprendre’ns.\nL’escolta, com a part important de la conversa, permet entendre les necessitats dels infants i serveix per realimentar el projecte obrint nous camins on anar incorporant aspectes del currículum. Amb l’escolta es pren consciència del recorregut, pas a pas. Facilita el coneixement de tot allò que han après i com es pot millorar. És un instrument important d’avaluació.\nLa posada en comú és la constatació del coneixement individual i de grup, així com la consciència de propi progrés. Ajuda el professorat a valorar i reflexionar sobre l’evolució del treball i els resultats obtinguts, a gestionar l’error perquè sigui font de nous aprenentatges. La finalitat és que els nens i les nenes tinguin l’oportunitat de reconstruir i reflexionar sobre el projecte en el qual han treballat.\nÉs important la disposició de l’espai per a la conversa, l’estar a prop, veient-se la cara, un ambient relaxat estimula la participació i l’escolta.\nPoder exposar el que saben facilita conèixer en profunditat el que es vol explicar i ser capaç de transmetre aquest coneixement.\nPublicat dins de ESC Sant Climent (Sant Climent), Metodologia\t| Deixa un comentari\nObservem els animals que hem comprat\nLa tarda del dia que hem anat al Condis la dediquem a l’observació. Ens disposem a mirar les propietats físiques dels animals, el seu color, mida i textura… La lupa en ocasions ens serveix de gran ajuda! L’endemà encetem una conversa per treure’n algunes conclusions…\n– Jo mirava la cua.\n– Com era aquesta cua? (Mestra)\n– Freda i amb forma de papallona.\n– Estàvem tocant una sardina.\n– Sí, i mirant!\n– El Miguel li va tocar l’ull i la Marina el cos.\n– Li vaig obrir la boca a la sardina i li va sortir la llengua…\n-Sí, jo la vaig veure, la llengua és una mica negra!!\n-Quan està viva la mou.\n-No, no la mou…\n-Si està morta no la mou, si està viva, sí.\n-Té la boca molt petita i té dents com els taurons.\n-El cos de la sardina!\n-No són ossos. Són espines. La sardina té espines i les persones tenim ossos…\n-I la meva gossa també.\n– Li miràvem l’ull a la sardina.\n– Tenia forma rodona.\n-Sí, i era petit.\n-Semblava de plastilina o gelatina.\n-La sardina no tenia pestanyes.\n-Els peixos no tenen ni cabell ni pestanyes.\n-El gall té dos ulls junts com nosaltres, i la sardina té els ulls als costats.\n-El peix gall està aixafat.\n-Nooo, és que és així…\n-És del color de la sorra.\n-És molt pla i s’amaga a sota de la sorra perquè hi ha taurons que se’l volen menjar. Per això són del color de la sorra.\n-El calamar s’ha menjat un peix petit.\n-Sí, el vaig veure quan el vas obrir!\nL’Annie estava mirant la pota amb la lupa. Com es veu la pota del calamar amb la lupa?\n-Estàvem pintant amb allò negre. Després vam veure que era tinta de calamar.\n-Sí, la tinta estava a dins del calamar.\n-Jo vaig pintar.\nVoleu pintar tots i totes un dia amb tinta de calamar?\n-Siiiiiii (tots alhora).\nPublicat dins de ESC Sant Climent (Sant Climent), Implementació\t| Deixa un comentari\nDocumentem la sortida a la peixateria a partir del dibuix i l’escriptura\nEncetem una conversa col·lectiva a partir de les fotografies que anem presentant a la pissarra digital. A posteriori, imprimim aquestes imatges i les enganxem a la pissarra perquè tothom les pugui veure. A partir d’aquí, se’ls proposa que facin parelles de treball i que triïn quines fotografies volen explicar a partir del dibuix i l’escriptura.\nEl treball per parelles els permet parlar d’igual a igual, distribuir les tasques, arribar a acords i compartir aprenentatges.\nLa representació de l’experiència viscuda a partir del dibuix els ajuda a prendre més consciència sobre allò après. L’observació dels detalls esdevé una tasca molt enriquidora per a tots ells i elles…\nEls nens i les nenes de P4B aquest curs han decidit ser la classe del “Mar”. Una de les propostes que han portat a terme és la visita a la peixateria del poble.\nEn quin context s’emmarca l’activitat?\nEls infants han estat aprenent moltes coses sobre els animals marins, a partir de les investigacions i exposicions orals de tots i cadascun dels infants. Entre tots i totes han decidit confegir un llibre que recull les característiques i les fotografies dels animals triats i treballats. Aquest llibre sempre està a l’abast dels infants en un racó de l’aula per poder-lo utilitzar de consulta sempre que vulguin.\nAnem d’excursió a la peixateria\nPosteriorment, a la classe ha sorgit la idea d’anar a visitar la peixateria del poble per conèixer de ben a prop molts dels animals dels quals hem après tantes coses. Gairebé tots els infants coincideixen a dir que no podrem veure ni dofins, ni taurons ni estrelles de mar perquè les persones no ens els mengem.\nAquesta sortida ens ha donat peu a engegar un projecte que tracta diversos temes de manera transversal.\nLa proposta inicial d’anar d’excursió a la peixateria del Condis ha sorgit del Lucas. Ell comenta a la resta de companys i de companyes que coneix la peixatera, la Vero, i que ell la visita cada setmana amb la seva família quan va a comprar peix. A partir d’aquest moment tothom s’engresca molt amb la idea de poder-la conèixer i visitar el lloc on treballa.\nAcordem pensar entre tots i totes què ens cal saber abans d’anar-hi.\nIdees prèvies a la sortida consensuades entre tots ells i elles:\n1. Si volem comprar, hem de portar diners (monedes o bitllets).\n2. Hem d’anar caminant pel carrer tranquil·lament, tot fent una filera de parelles. Cadascú podrà triar amb qui vol anar.\n3. És important dir “Bon dia” en arribar, saber dir “gràcies” un cop haver estat atesos i ateses i acomiadar-nos amb un “adéu” o “fins aviat” en marxar de la botiga.\n4. La intenció és aprendre molt del que la peixatera ens pot explicar i finalment comprar 3 espècies diferents de peixos.\nAbans d’anar-hi vam fer una pluja d’idees sobre els peixos que podríem trobar a la peixateria i quin nom tindrien. Incidim molt en la idea d’anar a visitar a una gran experta en animals del mar, ja que ella en sap molt. Acordem observar, preguntar-li allò que ens crea certs dubtes i aprendre moltes coses.\nUn cop a la peixateria vam fer moltes preguntes i vam rebre molt bones respostes per part de la Vero, la peixatera…\n“El rètol de la botiga té lletres!!!”\nEls infants comenten entre ells els peixos que veuen\nPer a què serveix la mànega d’aigua?\n“Em poso els guants perquè després les mans no em facin olor de peix” (Vero)\n“Per què poseu gel a sota dels peixos?”\nÉs el peix més gran que tenim a la peixateria!!!\nEl rap té una petita antena a sobre del cap i unes dents molt afilades…\nJA HEM FET LA COMPRA!\nA la tarda un cop a la classe hem dibuixat els peixos que hem comprat i ens han quedat així de bonics!\nHi ha una única manera d’iniciar un projecte?\nEls projectes a l’escola els iniciem sovint arrel de converses que han estat motivades per curiositats que tenen els infants. De vegades poden ser objectes o imatges que apareixen a l’aula, notícies o contes, sortides o d’altres experiències o fins i tot alguna temàtica que introdueixi el mestre o la mestra.\nA educació Infantil i concretament a P4 el projecte del mar ha sorgit dels interessos dels infants i de la necessitat de buscar un nom per la classe. Arrel de la tria els infants han fet una pluja d’idees sobre els temes que volen investigar.\nPublicat dins de ESC Sant Climent (Sant Climent), Planificació\t| Deixa un comentari\nL’objectiu de la difusió d’un projecte\nPublicat el 21 de març de 2019 per ngarci53\nEn primer lloc cal aclarir què entenem per “difusió”. Aquesta terminologia té diferents vessants per tal d’ajustar aquest concepte a les diferents situacions d’ensenyament-aprenentatge.\nAixí doncs, entenem la difusió, per una banda, com a mecanisme d’avaluació tant per part del docent, com per part dels alumnes. En el primer cas, el docent afavorint una situació adequada pot fer servir l’acte de difusió d’un projecte com a eina d’autoavaluació, heteroavaluació o coavaluació. I d’altra banda l’alumnat a l’expressar i difondre allò treballat exerceix una activitat de reorganització de les idees per tal de fer-se entendre afavorint així la seva autoavaluació.\nD’altra banda, també entenem la difusió com a eina per comunicar a altres persones. És a dir, mostrar els processos que s’han dut a terme, l’objectiu final i vincular a altres persones al projecte. En ocasions, l’objectiu final, fins i tot, pot ser fer la difusió.\nLligat a aquesta idea és molt important la difusió que es realitza cap a les famílies, considerant-se aquesta necessària per tal de vincular la família al projecte, fer entenedores les tasques que es realitzen a l’aula, veure el fil conductor del projecte, així com fer una difusió de caire més informatiu.\nUna vegada hem aclarit què entenem nosaltres, com a professionals de l’educació, per difusió també considerem molt important el punt de vista dels propis alumnes respecte a aquest concepte.\nÉs treballant amb aquesta metodologia global i significativa que l’alumne veu la difusió com un aspecte intrínsec a la manera de treballar, i té “la necessitat d’explicar” allò aprés, el procés, el resultat final del projecte a les persones del seu entorn, ja siguin famílies, altres aules, altres companys o companyes,… i conseqüentment volent donar valor a tot el treball realitzat. D’aquí la idea que “un projecte no ha de quedar-se dins de les parets de l’aula”. I aquesta necessitat de difondre considerem que ha de néixer principalment dels popis infants i, evidentment, tenint en compte les diferències en els nivells aquests tindran més o menys autonomia i per tant necessitaran més o menys guiatge de l’adult.\nUn altre aspecte a tenir en compte sobre la difusió és el moment en la que es realitza. Aquest pot ser molt variat: en un moment inicial, durant la realització del projecte o posterior al projecte. Tot dependrà de les necessitats i intencionalitat del propi grup d’alumnes com del projecte en si.\nQuins són els trets característics del treball per projectes?\nTot projecte neix de l’interès i necessitat d’entendre el món que ens envolta.\nCada projecte parteix de la realitat de cada un dels grups dels infants i de com s’aprèn a partir de l’observació, experimentació, formulació d’hipòtesis, comprovació, raonament, comunicació,…\nUn dels objectius que ens hem proposat és extreure aquells elements que són bàsics en el procés d’aprenentatge mitjançant la metodologia globalitzadora dels projectes per poder aplicar a totes les activitats i diferents entorns d’aprenentatge.\nElements del patró metodològic:\nTrets identificatius ▪ Inclusió\n▪ Respecte a la diferència\n▪ Respecte a la diversitat d’opinions\n▪ Adaptar l’exigència de l’esforç: Gestionar-ho per aconseguir satisfacció.\n▪ Oberta a la participació i innovacions educatives.\nActivitats ▪ A partir de la conversa/dels interessos/ vinculació amb la realitat/significatives\n▪ Que tothom hi pugui participar/diverses/variades/que permetin diferents agrupaments/canvis de ritmes (moviment)/trencar els ritmes.\n▪ Que suposin reptes\nParticipació de l’alumnat ▪ Subjectes actius/treball en grup /interrelació /reflexió /analític /autonomia /esperit de superació.\n▪ Gestionar l’espai\nParticipació de l’adult ▪ Despertar i provocar curiositat/ motivar observador/ guia/ orientador\n▪ Trencar inhibicions\n▪ Adaptar ritmes/planificar\n▪ Flexible/oberta/no lineal\n▪ Inventariar i controlar el material/ material divers\n▪ Reflexió i autoavaluació de la nostra funció.\n▪ Coneixedors del currículum\n▪ Treball en equip.\nAvaluació ▪ Autoavaluació/ coavaluació\n▪ Aprofitar l’errada com a part de l’aprenentatge\n▪ La correcció l’ha de fer qui s’equivoca\n▪ Coneixement dels criteris\n▪ Que l’alumnat coneguin on estan del procés\n▪ Conèixer l’objectiu i la finalitat\nEspais ▪ Flexibles\n▪ Que fomentin conversa\n▪ Que fomentin treball cooperatiu\n▪ Oberts, no centrats únicament a l’aula\n▪ Acollidors, que fomentin un clima agradable\n▪ Permetin la mobilitat en funció de l’activitat.\nMaterial ▪ Segur/ conegut/ adequat\n▪ Real/ quotidià/ Elements naturals\n▪ Introduir-lo a poc a poc\n▪ Manipulable/ accessible/ Versàtil/ Actualitzat\n▪ Objecte de reflexió\nReferents ▪ Construïts pel grup.\n▪ Han de passar amb el grup fins que estiguin incorporats.\n▪ Han de facilitar l’autonomia del grup.\nOrganització ▪ Compartir material\n▪ Compartir referents\n▪ Franges horàries/ Diferents agrupaments/ Activitats\n▪ Organització Vertical/ Interrelació\n▪ Organització suport atenció diversitat, EE.\nPublicat el 20 de març de 2019 per ngarci53\nSom l’escola Sant Climent de Sant Climent de Llobregat. Ja fa uns quants anys que ens vam plantejar canviar l’enfocament que fèiem del currículum. Havíem fet un primer pas en l’àrea de llengües i el procés de lectoescriptura on enteníem el mètode global però aquest enfocament no acabàvem d’aplicar-lo a les altres àrees, especialment a les matemàtiques on seguíem un mètode d’allò més tradicional.\nTeníem molt clara la idea però sempre trobàvem arguments, excuses per anar endarrerint l’afrontar el problema. També és cert que hi havien certs recels al claustre per l’acceptació o no que podien manifestar les famílies al canvi.\nTeníem clar el model i vam començar a poc a poc, sense forçar res.\nEl primer pas va ser trencar el currículum afegint diferents propostes transversals per a tota l’escola que anava més enllà de les clàssiques “assignatures” (projecte filosofia 3-12, eix transversal, treballar un autor o autora, una proposta transversal a treballar a tota l’escola esglaonada en els diferents cursos on tots i totes som protagonistes, el projecte de coeducació, barreja de grups per fer racons i tallers, …)\nTot això ens va portar a adonar-nos que els llibres ens feien nosa i vam començar a treure els llibres de català i castellà. Més tard vam fer una programació cíclica pròpia de l’àrea de medi, basant-nos en el coneixement de l’entorn més proper cosa que ens va dur a prescindir dels llibres de medi.\nVam començar a treballar de manera més globalitzada, però molt rígida, seguint els cànons estàndards dels projectes que es feien en un començament a educació infantil. Ens preocupàvem molt de què els cursos paral·lels portessin el mateix ritme en el projecte, per allò del què diran, d’allargar el projecte per fer-lo durar un curs, d’encabir necessàriament totes les àrees curriculars en el projecte, etc.\nSe’ns plantejava el repte de com treballar les matemàtiques atès que seguíem donant-li un caràcter més tradicional, basat en els algoritmes i les respostes més mecàniques als problemes. Ens vam posar en contacte amb un grup de companys i companyes que compartien experiències a la UAB sobre la cultura matemàtica de les persones.\nLa pràctica, la coordinació i el compartir experiències entre els companys i companyes ens ha dut a relativitzar totes aquestes dificultats. Vam consensuar quina és l’essència del treball per projectes, de l’aprenentatge globalitzat i ens vam adonar que determinades pràctiques sistemàtiques i més tradicionals contaminaven el procés d’aprenentatge.\nPartint de com aprenen els nens i les nenes vam elaborar un patró metodològic que ha de ser aplicable a totes les activitats globalitzades, sistemàtiques i dels diferents entorns d’aprenentatge que realitzem a l’escola. Es tractaria de “projectitzar” totes les propostes d’aprenentatge que oferim a l’alumnat.\nVam fer les modificacions organitzatives necessàries i possibles per poder implantar-lo a nivell de distribució d’hores curriculars.\nActualment treballem el currículum de manera globalitzada per projectes en tots els nivells, el treball sistemàtic el treballem en diferents racons d’aprenentatge, on les activitats passen aquest patró metodològic i gaudim d’un bon nivell d’acceptació i satisfacció entre les famílies i un bon nivell a les proves externes d’avaluació.\nCom a grup impulsor en aquests moments estem debatent diferents aspectes metodològics per enfortir el treball globalitzat del currículum com per exemple, la importància de la conversa, vinculació del projecte amb totes les àrees del currículum, els elements bàsics del treball per projectes, la difusió dels projectes…\nPublicat dins de ESC Sant Climent (Sant Climent), Qui som\t| Deixa un comentari


Primeres collonades...: de febrer 2010\nMolts posts meus reposen, últimament, en estat d’esborrany.\nDe fet, n’hi reposen masses.\nEl darrer reposa, encara, intentant desgranar, ordenadament, l’esquizofrènia reagrupada del 30 de gener.\nPer tan, deixem-los reposar en el seu bucle infinit, i superem-los momentàniament, amb el dia a dia, atacant el que ara mateix em balla pel cap.\nLaporta sí, Laporta no.\nUn, que és ingenu com ningú, i idealista sense límits, somiava fa uns mesos, de fet no gaires més de quatre, amb un Reagrupament fort (entre 4 i 5 mil associats) i un Laporta amb ganes de participar.\nLaportista com soc (i no me’n he amagat) des d’un principi, no esquivava els dubtes amb el personatge, i totes les meves il·lusions passaven per un Reagrupament fort de collons, pactant amb un Laporta interessat en trobar el seu espai.\nLa dinàmica reagrupada dels darrers mesos (d’ençà el congrés de l’octubre) desmuntava les meves il·lusions, dia a dia, poc a poc, però amb incomprensible constància.\nIncomprensiblement, Reagrupament semblava adormir-se en el seu efímer èxit de naixement, esperant només l’arribada del “salvador” Laporta.\nSi amb això no n’hi havia prou, Reagrupament (Rut i Carretero) anuncien, immersos en mig de la grisor auto-creada, que les primàries de Reagrupament seran el 21 de Març i en circumscripció única (per més que ara vulguin dissimular o desmentir).\nQuan sento l’anunci, quedo perplex. O bé és una jugada per evitar Laporta (no li donen temps a afegir-se al projecte), o bé és sols un pas més per demostrar la pròpia feblesa i buscar, per l’abril o maig, una unió amb Laporta repartint, com es pugui, les cadires.\nLa jugada (el 21 de març) em descol·loca, juntament amb forces companys.\nEl Laporta multiplicador que havia anunciat en Carretero el setembre, es convertia en el Laporta rebutjat o en el Laporta salvador d’una opció auto-aturada.\nEls fets lamentables del 30 de gener, m’acaben de descol·locar.\nDe primeres, penso que és la mort del moviment reagrupat. Sense més.\nDe segones, penso que és l’efecte col·lateral per desempallegar-se d’en Laporta, avançant unes primàries amb forma, i fons, deshonestes.\nDe terceres, penso que és l’efecte col·lateral d’un pacte amb un Laporta al 50%. És a dir, 5 escons per a tu, i 5 per a mi. Per tant, em moc per escollir els 5 que jo vull.\nTambé pot ser que de terceres, vist el daltabaix creat amb el testicular 30 de gener, la opció Laporta, descartada premeditadament, passi a ser el bot salvavides, l’excusa improvisada, per sortir del merder on s’han fotut.\nNo ho sé, però aquesta Laporta dependència (tot i ser favorable al personatge) em preocupa amb gran desconcert.\nNi preveia aquesta fórmula d’unió, ni m’he la imaginava.\nPreveia una unió des de la força d’un Reagrupament desplegat amb tota la potència que duia concentrada. Una unió que signifiqués l’efecte multiplicador anunciat.\nAra veig, però, un Reagrupament afeblit cercant (al preu que sigui) el seu particular salvavides. Salvavides electoral i salvavides moral després del esperpent del 30 de gener.\nNo sé, ja ho veieu, us parla un ex-reagrupat encara en estat de xoc i profundament desconcertat.\nDe moment, no surto del victimisme i pessimisme del enganyat.\nEm sento enganyat per aquella dona que adorava, que estimava com mai hagués imaginat. Em sento traït per amb qui havia imaginat tants projectes dins un futur esplèndid.\nCom tot home enganyat, em sento desorientat, perdut, desesperat.\nLa odio, des de la meva més profunda decepció, però no puc encara deixar d’estimar-la, no puc encara deixar d’amoïnar-me pel seu futur. Sé que m'ha traït, m'ha enganyat, però no veig cap més dona tant bonica com ella. la odio. L'estimo.\nTinc el cor trencat, adolorit, i el meu pensar resta presoner d’aquest sentiment, incapaç encara d’analitzar i opinar lliurement.\nSalut a tots i, sobretot, molta Independència (carregada d’idealisme i llibertat).\nPublicat per L'Espelt a 2:11 13 comentaris:


lluen - De paraules per Context\nTé'ls batans de les finestres transparents com muralles, y les vidrieres dels costats lluen com l'èban, y encara't planys de les tenebres? MALVOLÍ Jo no sóc boig, mossèn Topaci, y us dic que aquesta cambra és tenebrosa. JUTGLAR Y com t'enganyes, foll! Jo't dic que no hi han més tenebres que les de l'ignorancia en la que hi estas colgat com els egipcis en la boira.\n-Tomba! Tomba! -Amunt... que és sa darrera corda! Ja surten els calons i les pannes. Les surades es breçolen damunt les ones que lluen amb la primera mirada del sol ixent. En els cors de la gent de l'art, aleteja l'esperança, neix el desfici de veure ço que han hajat.\nEls cascos i les cuirasses lluen sota els raigs del sol matinal, i aviat el cami s'omple, fins on pot allargar la mirada, d'acers espurnejants i cavalls ardents. Els cavallers galopen, cridant, de grup en grup; petits penons onegen peresosament al ventijol de la tèbia atmosfera.


19-11-2015 · Sortida Mercat Creu Alta infantil 3\n19-11-2015 · SORTIDA AL MERCAT\nEl passat dijous la classe de les abelles va anar a visitar el Mercat de la Creua Alta on ens esperaven l’Albert i la Sílvia, uns monitors que ens van acompanyar per tot el mercat i que ens van presentar al Roc, un personatge molt divertit que necessitava anar a comprar perquè tenia molta gana i no tenia res a la seva nevera.\nEntre tots vàrem confeccionar una llista de la compra on hi vam apuntar totes les coses que el Roc havia de comprar per poder menjar. És clar que havia de fer una dieta sana i equilibrada i, per tant, havia de menjar una mica de tot: peix, carn, verdura, fruita, pa… Ah!! I la xocolata no ens la podíem deixar perquè al Roc li encanta.\nAixí que ens vam dirigir cap a les diferents parades: carnisseria, fruiteria, verduleria, fruiteria i, finalment, al forner.\nQuan el Roc ja va tenir el cistell ple, també vàrem comprar algunes fruites per nosaltres i també pa amb xocolata.\nA la tarda, a la classe, vam menjar el pa amb la xocolata i l’endemà vam esmorzar una macedònia boníssima.\n17-11-2015 · Maquetes de 2n eso\nEls alumnes de 2n d'ESO hem lliurat avui les maquetes de la casa que van començar al setembre. Ha estat una gran feina a fer, vam partir dels planells i, de mica en mica, hem "construït" les nostres vivendes. Podíem escollir entre dos models...cadascú ha triat la que més li agradava. Esperem que us agradin.


El Palamós espera complir allò 'd'any nou, vida nova'\nAny nou, vida nova. O almenys això és al que intentaran aferrar-se a Can Palamós. Els homes de Vicenç Fernández enceten any i Segona Volta contra el Reus B i volen estrenar-se amb una victòria que marqui, almenys anímicament, una dinàmica optimista de cares a la salvació.\nL'equip ha passat un nadal complicat per la situació esportiva i als despatxos. Dissetens, molt a prop del precipici; i amb mala maror per les recisions de Bonaventura i Barrera, que va marxar amb una estripada monumental contra la Junta Directiva. Malgrat tot l'equip intenta passar pàgina i centrar-se en una permanència que a dia d'avui és complicada però no impossible.\nEl rival per iniciar el 2018 és el Reus B. Un filial amb jugadors molt joves però amb projecció, que veuen el seu pas per Tercera com un trampolí cap al primer equip que milita a Segona Divisió A.\nEl Reus B va acabar l'any malament amb una golejada al camp del Sant Andreu i un empat contra l'Horta. El Palamós amb tres derrotes consecutives necessita guanyar per no deixar escapar els seus rivals directes i mantenir la fe en la salvació.\nEl partit es juga al Municipal de Cambrils a les cinc de la tarda.\nEl Palafrugell vol tornar a puntuar a la pista del VoltregàPràcticament sense temps de refer-se d'una dolorsa derrota a Reus el diumenge passat, el CH Palafrugell visita aquest dimecres Sant Hipòlit de Voltregà per recu


Jueves, 27 Junio 2019 10:06\nDes de la Regidoria de Sanitat de l'Ajuntament d'Alzira se seguix treballant per pal•liar l'augment del mosquit tigre i mosca negra. L'augment de les temperatures ha propiciat la proliferació d'estos insectes, és per això que al tractament herbicida per a la mosca negra i el tractament en embornals per al mosquit tigre, s'ha sumat un tractament extraordinari adulticida. Els treballs s'estan realitzant setmanalment en zones d'acumulació d'aigua i zones verdes com parcs i jardins.\nLa regidora de Sanitat, Gemma Alós, ha estat supervisant estes tasques de control i tractament i ha manifestat que "des de l'Ajuntament s'està treballant per tractar este problema, actuant directament en els focus actius". A més, ha assenyalat que "també estem realitzant actuacions en aquells barris on la ciutadania informa de la presència d'estos insectes, atenent i donant solució a les seues queixes".\nLa ciutadania també pot col•laborar per frenar la proliferació d'estos insectes. Des de la regidoria de Sanitat es recomana evitar els recipients que puguen acumular aigua estancada (poals, cendrers, plats de plantes...), mantindre els nivells de clor adequats a les piscines, protegir els pous i aljubs amb malles mosquiteres, vigilar el reg per goteig, renovar diàriament l'aigua dels abeuradors dels animals i tirar aigua als albellons setmanalment.\nMás en esta categoría: « La Regidoria de Sanitat de l'Ajuntament d'Alzira presenta el seu web Pròximes jornades de donació de sang a Alzira del mes d'agost »


Etapa concertada. Comprèn sis cursos de 6 a 12 anys.\nDes de 1r fins a 6è es consoliden hàbits, coneixements i destreses fonamentals. Aquesta etapa proporciona un espai educatiu de convivència i cultura on la descoberta afectiva i intel.lectual afavoreix la maduració de l’alumnat.\nL’escola atèn la coordinació entre Educació Infantil i Educació Secundària Obligatòria per assegurar a l’alumnat i a les famílies una transició adequada entre les diferents etapes.\nLa distribució del temps està pautada pels àmbits d’aprenentatge.\nMatí: 9:00h a 13:00h. Esbarjo no dirigit de 10:50h a 11:20h\nTarda: de 15:00h a 17:00h\nLa proposta educativa del centre atén l’alumne/a en el seu creixement cognitiu i afectiu reconeixent l’itinerari maduratiu personal, per això dissenya propostes d’aprenentatge que faciliten la personalització. Treball en grups reduïts, suports dins l’aula, recursos, materials i objectius diferenciats fan possible l’atenció en la diversitat.\nL’autoexigència i la responsabilitat del nen i nena en la seva dedicació escolar són requeriments que l’equip docent fomenta i regula en el dia a dia de les tasques proposades. Des d’un espai de confiança vehiculat pel mestre/a referent de cada curs, s’acompanya el compromís de l’alumnat en l’assoliment d’una autogestió cada vegada més autònoma en la consecució dels objectius dels diferetns àmbits d’aprenentatge.\nEn aquesta etapa s’amplien els aprenentatges integrats de continguts en llengua estrangera, a més de Music, en Arts & Crafts (1r i 2n), Physical Education (3r i 4t) i Natural and Social Environment (5è i 6è). A partir de 5è d’Educació Primària s’introdueix l’aprenentatge de la segona llengua estrangera, la llengua francesa. A la vegada comencen els aprenetatges integrats de continguts en aquesta llengua, concretament en Arts Plastiques.\nLa tecnologia educativa s’incorpora de manera transversal en la proposta didàctica del centre essent un instrument a l’abast dels diferents àmbits d’aprenentatge, posant de relleu el caràcter facilitador, motivador i adaptatiu que proporciona. Experiències de make-make, un disseny en 3D per curs, gravacions amb un suport de croma, incorporació del Classroom i participació telemàtica en xarxa amb altres centres educatius són les eines que acompanyen la pràctica de l’alumant i dels docents en la proposta educativa del centre aliniada amb els reptes del món educatiu del segle XXI.\nL’alumnat realitza un projecte transversal a cada curs. Participa, voluntàriament, en un Sports Camp de tres dies, ofereix una exhibició escenico-artística a llurs famílies amb motiu de la celebració del Nadal. De manera voluntària, participa en sortides i activitats culturals que organitza el centre per recolzar els objectius d’aprenentatge en espais externs, especialtzats i/o naturals.\nAl llarg del curs es proporciona un informe avaluador per trimestre i un final. A partir de 3r d’Educació Primària, les qualificacions d’avaluació contínua estan visibles en la plataforma educativa Clickedu.\nLa comunicació família/escola mitjançant la tutoria ha de ser periòdica i sempre que es requereixi. S’estableixen reunions setmanals per a la coordinació del curs amb l’equip docent i amb el departament psicopedagògic amb l’objectiu de consensuar acords per afavorir el desenvolupament integral dels nens i nenes.\nL’alumne/a, mitjançant la intervenció docent que duu a terme la proposta pedagògica del centre, viu una evolució positiva en la consolidació de les habilitats del món escolar les quals articula al llarg dels cursos per a l’assoliment de les competències bàsiques d’aquesta etapa educativa que obriran el camí vers l’etapa d’Educació Secundària Obligatòria.


A Flix, la família Rius-Colomines confinada totalment – Ràdio Flix\nTot i que podem sortir al carrer per determinades circumstancies, aquests dies, el Covid-19 ens obliga a estar en condició de confinament. Però, com es viu un confinament total, sense possibilitat de sortir de casa per a res? A Flix, la família Rius-Colomines es troba en aquesta situació, des que divendres passat es detectà un cas positiu de Coronavirus a Ascó. Es tracta d’una persona que per qüestions mèdiques utilitzava regularment el servei de taxi que regenta Josep Antoni Rius amb la seva dona Noelia Colomines. Així i segons el protocol, des del passat divendres per al matrimoni i els seus dos fills el confinament ha passat a ser més rigorós. Aquest matí, Josep Antoni Rius ens ha explicat com és el dia a dia d’un confinament així.


Enric I. Canela » Blog Archive » Baselaga inclou Espanya entre els països avançats!\nJosep Baselga, director mèdic del Memorial Sloan Kettering Cancer Center de Nova York parlant sobre ciència diu: Anem a pitjor. No és només el problema dels diners, hi ha un problema gravíssim de com entendre la ciència i la governança. Als EUA també hi ha hagut retallades, però per sota del 10%, imagina’t en un país com Espanya, que ja tenia els fons molt per sota del que haurien d’estar … El pressupost de ciència a Espanya és dels més baixos de tots els països avançats i si a aquest sistema li fiques una reducció del 30% -40%, el mates. És una cosa incomprensible, el miris per on ho miris no té justificació. Si mires el pressupost de ciència en comparació amb altres partides, com es pot justificar? Sobretot quan Espanya havia arribat a un moment molt dolç amb pocs diners, era un model científic digne d’estudi, amb tremenda eficiència.\nEl que passa pel cervells del govern espanyol és perfectament explicable. Cristóbal Montoro, que és qui decideix prioritats. És com deixar que el fisioterapeuta faci l’alineació de l’equip de futbol.


Primera revista dels joves al Punt Òmnia de Fundació Adsis | Xarxa Òmnia\nInici > Notícies > Primera revista dels joves al Punt Òmnia de Fundació Adsis\nDes del Punt Òmnia de la Fundació Adsis, a Barcelona, han elaborat la primera revista en format imprès amb el grup de joves nouvinguts del Servei d’Activació Competencial. Ho han fet combinant diverses eines apreses en el taller d'alfabetització digital.\nEl primer repte per a molts d'ells ha estat l'escriptura amb el teclat, i a poc a poc anar dissenyant el conjunt de continguts amb les seves imatges, titulars, etc. fins a crear una miscel·lània de continguts diversos i multiculturals, majoritàriament del continent africà (Marroc, cultura Amazig, Costa d'Ivori, Gàmbia...). Hi podem trobar receptes de cuina, recomanacions musicals i de cinema, cròniques dels seus aprenentatges i d’altres.\nAquesta ha estat una prova pilot de treball en equip de 6 participants i esperem repetir-ho i millorar-ho amb els propers grups de joves SAC.\nEntre els continguts hi podem trobar receptes de cuina, recomanacions musicals i de cinema, cròniques dels seus aprenentatges, entre d'altres.


Llibre blanc i nuclears\nPublicat a El Punt/Avui el 28 d'octubre del 2014\nEl CATN s'ha oblidat de definir un escenari de desnuclearització i opta per conservar l'‘statu quo' elèctric\nEl 19 d'octubre de 1989 (fa 25 anys) Catalunya podria haver patit un accident nuclear de classe 7, amb explosió d'hidrogen i fusió del nucli, si l'incendi a la zona de turbines del reactor de grafit gas de Vandellòs hagués afectat la part radioactiva. L'opció de tancar definitivament el reactor i desmantellar-lo –enorme dispesa que paguem amb la tarifa elèctrica– va ser una decisió financera i “política”. Pere Duran Farell, president d'Hifrensa, la societat hispanofrancesa propietària, va considerar en 12.000 milions de pessetes el cost de reparar la turbina afectada (Le Monde, 4 de novembre de 1989). Però tant París com Madrid ja no estaven interessats a seguir produint plutoni dels residus del reactor que s'enviaven periòdicament a la planta de retractament de Marcoule (França). El risc pel territori va ser real i extrem però Hifrensa va sortir-ne financerament indemne (també judicialment).\nEn alguns actes de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC) he exposat el risc biològic i econòmic que pel nostre futur estat comportaran els tres reactors en funcionament (Vandellòs II, Ascó I i Ascó II) i la temeritat d'autoritzar que el seu període de vida s'allargui fins a seixanta anys. La sospita, però, que el “lobby elèctric” impedeix un debat energètic lliure en el procés sobiranista es confirma al fer-se públic l'informe 9 del llibre blanc redactat pel Consell Assessor per a la Transició Nacional (CATN) dedicat a l'abastament d'aigua i d'energia. Sorprenentment, el CATN, creat pel president Mas, s'ha oblidat de definir un escenari de desnuclearització i opta per conservar l'statu quo elèctric (defensant amb vaguetat les energies renovables).\nÉs una greu deficiència que no s'analitzin els efectes col·laterals de l'accident de Fukushima i els costos financers que comportarà aplicar amb rigor els stress tests de la UE (que, per cert, no aconsellen substituir el zirconi dels combustibles nuclears per evitar les explosions d'hidrogen provocades en els accidents de Three Mile Island, Txernòbil i Fukushima). Destacaré algunes perles que s'han escrit en l'informe:\n–“La producció d'origen nuclear permet reduir la dependència respecte als hidrocarburs” (s'oculta que ens condiciona al poderós càrtel de productors d'urani enriquit).\n–“La seguretat de les centrals nuclears catalanes és bona i està millorant contínuament” (la realitat és que els reactors d'Ascó i Vandellòs aclaparen el 43% dels incidents de tot el parc nuclear espanyol, segons el mateix Consell de Seguretat Nuclear).\n–“La seguretat de les nuclears catalanes recau en l'exèrcit espanyol” (cosa que obligaria els redactors a explicar-nos com el franquisme va introduir l'energia nuclear amb un objectiu armamentístic i no únicament civil).\n–“El sistema elèctric d'un futur estat català pot subministrar l'energia a uns preus un 30% inferiors al sistema elèctric espanyol” (afirmació que enlloc es documenta, especialment si s'internalitzen els costos de la seguretat obligats després de Fukushima i de les instal·lacions que hauran d'emmagatzemar els residus).\nEl Consell Assessor ens diu que cal declarar la independència avisant prèviament Endesa i Iberdrola, ja que “cal vetllar perquè els dipòsits de combustible nuclear siguin plens”, mirant d'evitar que la data de la secessió coincideixi amb la recàrrega de combustible! També considera que allargar la vida de les centrals a seixanta anys faria el sistema elèctric català “econòmicament competitiu”(?). Fins i tot s'aconsella que la Generalitat entri com a soci d'ENUSA (Empresa Nacional del Uranio) per garantir el subministrament de combustible i creï un consell de seguretat nuclear. Finalment, es proposa que el nou estat català s'integri en els organismes internacionals que promouen l'energia atòmica, com l'OIEA i l'AIE.\nEn conclusió: o la societat civil reclama mitjançant la nova llei de consultes pronunciar-se sobre el futur de l'energia nuclear, o ens encolomaran a dit un estat català nuclearitzat i sense ruptura energètica amb el franquisme.


El futur (i el passat) del CONCA – Ubicarse\nEl conseller de cultura de la Generalitat, Santi Vila, ha proposat al Parlament debatre una reforma del Consell Nacional de la Cultura i de les Arts (CONCA). Per al conseller, el CONCA hauria de ser un organisme «d’avaluació i prescripció de les polítiques culturals presents i futures». Aquestes paraules m’han fet tornar sobre una idea. El passat del CONCA, i sobretot la manera com va ser creat, poden ajudar a comprendre la seva posterior deriva i poden aportar elements per al debat sobre el seu futur.\nLa idea de crear un consell de la cultura s’instal·la en l’agenda de la política cultural catalana com a resultat d’una suma de factors. El context, a principis de la dècada de 2000, era el d’una crisi de legitimitat de les polítiques culturals. En aquest moment, agents en l’òrbita del PSC i diferents organitzacions professionals impulsen la idea d’una mena d’arts council, sense una visió unívoca sobre el que això significava. Ara bé, aquest aparent consens comportava un significatiu conflicte. En una de les entrevistes de la meva tesi doctoral, un alt càrrec del PSC explicava que: «La idea més conflictiva era sobre els dos models possibles: d’una banda, un senat de la cultura, que no gestiona recursos econòmics. I una altra línea, que deia que el consell havia de gestionar una part de l’aparell cultural de l’estat.»\nLes alternatives per a un consell de la cultura\nL’any 2003 s’inicia el procés per dissenyar i concretar les alternatives del tipus de consell que es pretenia crear. S’obre una finestra d’oportunitat i diferents actors polítics així ho interpreten. Es crea la Plataforma de la Cultura per a un Consell de les Arts, integrada per associacions de professionals en bona mesura d’àmbit sectorial. Per la seva banda, el president Pasqual Maragall decideix crear el Comissionat per al Consell de la Cultura i de les Arts (dirigit per Josep Maria Bricall i integrat per Xavier Fina i Ezequiel Baró), que tenia la tasca d’elaborar una proposta (no vinculant) de model de consell.\nA partir d’aquest moment, els actors amb una posició de poder significatiu (sintetitzant molt, Departament de Cultura, partits polítics i Plataforma) intenten condicionar les possibles alternatives de consell, buscant mantenir algunes d’aquestes alternatives fora de l’agenda. Des del Departament s’evita el debat sobre un canvi de statu quo, és a dir, una transformació institucional de calat. Des de la Plataforma, per la seva banda, es busca vincular la discussió sobre l’autonomia del futur consell a les seves competències formals.\nLa brevíssima taula que presento a continuació resumeix les característiques més importants dels tres models de consell dissenyats al llarg del procés:\na) El model presentat pel Comissionat (2005).\nb) El projecte de llei que es porta al Parlament de Catalunya després d’un procés de negociació amb determinats actors (2007).\nc) El model finalment aprovat amb la Llei del CONCA (2008).\nComissionat (2005) Projecte de llei (2007) Llei (2008)\nNom Consell de la Cultura i de les Arts de Catalunya\nFuncions Vetllar pel desenvolupament de l’activitat cultural de Catalunya (informe anual, “intermediació i arbitratge”…) Desapareix la funció d’“arbitratge” Confirma el projecte de llei\nCol·laborar en l’ordenament de la política cultural\nCol·laborar en l’ordenament de la política cultural en allò que respecta a la creació artística\nOrganitzar la política de suport i promoció cultural (Fons de Promoció Cultural) Organitzar la política de suport i promoció de la creació artística i cultural Confirma el projecte de llei\nOrigen dels recursos econòmics Pressupostos Generalitat, amb possibilitat d’ingressos d’altres fonts públiques (impostos, etc.) S’elimina la possibilitat d’ingressos d’altres fonts públiques Confirma el projecte de llei\nLa decisió: un consell de nom llarg i activitat curta?\nObservant la taula, i analitzant les decisions, podem identificar alguns elements clau. D’una banda, l’àmbit d’acció del consell queda limitat al de la creació artística i des d’una perspectiva sectorial. Pel que fa a les funcions executives (ajudes econòmiques i promoció), el consell té finalment com a destinataris als creadors (individuals i col·lectius), però no organitzacions com ara empreses i governs locals (a diferència de la proposta del comissionat). Per intentar resumir-ho, en paraules d’una persona implicada en aquest procés, que també vaig entrevistar per a la meva tesi: “Sento que no hauria volgut això: un consell de les arts amb un nom molt llarg i una activitat tan curta.”\nCom podem explicar aquesta deriva? Moltes vegades, en polítiques públiques, el procés explica en bona mesura les claus del resultat. En el cas del CONCA, el procés de negociació i decisió va ser llarg, lent i el seu lloc en l’agenda pública i política es va veure afectat significativament. El pas del temps va afavorir la concentració de recursos de poder en pocs actors (Departament de Cultura, partits polítics i Plataforma), de forma que les propostes del comissionat es van anar diluint, al temps que es reafirmaven les posicions conservadores respecte al statu quo.\nLa participació inicial (i la consulta a agents diversos) es va transformar en negociació tancada, on la informació ja no va resultar un recurs accessible. Des del govern, es va entendre el consell com un espai de pressió dels agents del sector de la creació artística i, conseqüentment, es va intentar limitar les seves competències. Per la seva banda, la Plataforma va buscar assegurar les competències executives del consell, però en un àmbit reduït (creació artística) i amb un marcat caràcter sectorial.\nAixí doncs, la llei del CONCA va suposar un canvi en les polítiques culturals de Catalunya, però un canvi que va reproduir en part la distància entre aquells que ja participaven en la seva formulació i la resta de la ciutadania. El procés de creació del CONCA és un exemple de com la política cultural pot elevar els problemes sectorials i professionals a categoria de problemes públics. Més que la democratització del procés de polítiques, els canvis en política cultural poden reproduir la distància entre el que s’acostuma a anomenar com a sector cultural i la resta de la societat. En definitiva, poden reproduir els qüestionaments sobre el valor públic de les polítiques culturals.\nAquest tema, el de la legitimitat, és clau per comprendre la creació del CONCA així com la seva trajectòria, amb les conegudes tribulacions en relació al seu pressupost, reducció de competències, renúncies dels seus membres, etc. També el tema de la legitimitat és clau per comprendre el seu present i futur. Si ens plantegem un debat sobre el CONCA, sobre si, per exemple, ha de ser un organisme d'»avaluació i prescripció de polítiques culturals», potser hauríem de començar per definir què entenem per avaluació i prescripció. Però aquesta és una altra història.\nAquestes reflexions estan basades en la meva tesi doctoral i en un article que vaig publicar en la revista Pôle Sud.\nCONCA, Política cultural


Nules gaudeix de les seus festes patronals amb actes infantils, taurins i amb un musical - revistapoble.net\nAgo 20, 2018 | NULES\nNules celebra en aquests dies les festes patronals en honor a Sant Bartomeu amb una programació molt variada, no obstant aixó al llarg de tota la setmana festiva s’estan portant a terme diferents actuacions emmarcades en la tercera campanya contra les actituds i conductes sexistes.\nAmb aquesta campanya es vol fomentar l’igualtat, el respecte i la tolerància per aquest motiu des de la regidoria de Polítiques d’Igualtat s’ha redactat un escrit que es remetrà a la comissió de festes per a que els discjòqueis que actuen en aquestes festes es comprometen a no fer comentaris ni actituds discriminatòries per raó de gènere i a facilitar la convivència en els espais d’oci.\nPer altra banda, dilluns, dimarts i dimecres es repartiran en l’horari d’exhibició del bou per la vila 3.000 ventalls per a donar visibilitat a aquesta campanya. Precisament, la Regina de la Vila, Eva Grande, i les dames juntament amb les regines dels barris de Sant Joan i Sant Xotxim i reines d’altres anys han recolzat aquesta campanya.\nTambé han tingut protagonisme en aquest dia els més menuts que han pogut participar d’una activitat que s’ha inclós per primera vegada en la programació, així en el taller que ha tingut lloc a la plaça Fra Asensi Nebot han aprés a elaborar pa i rosquilletes.\nEls aficionats dels actes taurins podran gaudir també de l’exhibició del bou per la vila de la ramaderia d’Algarra que patrocina la Penya Cultural Taurina.\nAltra de les novetats prevista per a aquesta jornada festiva és el musical Hollywood que tindrà lloc a l’avinguda de Santa Barbarà. A més, el mesón de la tapa és al llarg de totes les festes punt de trobada tant de joves com de majors.\nPer a dimarts està previst el Sopar de Germanor al carrer de Marc Antoni Ortí, el sopar al qual assisteixen més de 3.000 persones, estarà amenitzat per l’orquestra La Mundial.