La gestió i la governança | Valls Catalanes del Tec i del Ter\nLa marca a les Valls Catalanes\nLa gestió i la governança\nInici ◆ El Pais Transfronterer ◆ Gestio I Governanca\nL’Agrupació Europea de Cooperació Territorial\nPer posar en funcionament i gestionar la Marca de País d’Art i d’Història en un espai transfronterer, els agents del territori han escollit una eina original i encara poc utilitzada : l’Agrupació Europea de Cooperació Territorial (AECT).\nL’AECT és una eina de cooperació creada per la Unió Europea per tal de respondre a les dificultats trobades pels Estats membres i, sobretot, les regions i els col.lectius locals en la realització i la gestió d’accions de cooperació territorial, a causa de les diferències entre legislacions i procediments nacionals.\nPer superar aquests obstacles, la Unió Europea ha elaborat aquest instrument dotat de personalitat jurídica i de capacitat d’actuació en nom i per compte dels seus membres.\nLa seva tasca és la de facilitar i promoure la cooperació territorial per tal de reforçar la cohesió econòmica i social.\nL’Agrupació pot, per una banda, posar en funcionament programes o projectes de cooperació territorial cofinançats per la Comunitat Europea i, per l’altra banda, realitzar accions de cooperació territorial a iniciativa, únicament, dels seus membres, amb o sense aportació financera de la Comunitat.\nL’Agrupació Europea de Cooperació Territorial sembla, d’aquesta manera, doncs , ser l’eina jurídica adecuada per posar en funcionament la denominació francesa « Vil.les i Països d’Art i d’Història » a e la frontera entre França i Espanya.\nEls òrgans de funcionament\nSegons el dret francès, l’AECT està sotmesa a les normes del Sindicat Mixte Obert.\nL’AECT estarà aleshores formada (com tots els sindicats) per una Assemblea composada pel conjunt dels membres de l’AECT, és a dir, els municipis signataris del Conveni de País d’Art i d’Història.\nEl President serà escollit per l’Assemblea, en el si del gabinet, amb alternança entre els representants francesos i els catalans. El President i el Vicepresident hauran de ser elegits conjuntament d’una part o de l’altra de la frontera. El President és assistit per una mesa, elegit en el si de l’Assemblea.\nLa Comissió de Coordinació, formada pels socis institucionals i tècnics, es reunirà almenys una vegada cada dos anys, per tal d’establir la memòria de les accions, estudiar nous projectes i decidir els mitjans necessaris per tal de poder-los realitzar.\nEl Comitè Científic i Tècnic està format pels membres del dispositiu en xarxa del Centre d’Interpretació de l’Arquitectura i del Patrimoni i els membres científics. El Comitè participa a la posada en funcionaments d’accions coordinades a escala de la xarxa territorial.\nLa funció del Comitè és la de formular propostes i conduir reflexions, ja que s’han de prendre decisions en què es necessita el consell d’experts tècnics i científics sobre el territori.\nEls idiomes de treball de l’AECT són el francès, el castellà i el català.\nLa Communauté de Communes du Haut Vallespir (Comunitat de Municipis de l’Alt Vallespir ; FR, Département des Pyrénées-Orientales) que comprèn els 14 municipis de :\nAmélie-Les-Bains-Palalda (Els Banys i Palaldà)\nArles-sur-Tech (Arles de Tec)\nLa Bastide (La Bastida)\nLamanère (La Manera)\nPrats-de-Mollo-La-Preste (Prats de Molló-La Presta)\nSaint-Marsal (Sant Marçal)\nLa Communauté de Communes du Vallespir (Comunitat de Municipis del Vallespir ; FR, Département des Pyrénées-Orientales) que comprèn els 10 municipis de :\nLes Cluses (La Clusa)\nSaint-Jean-Pla-de-Corts (Sant Joan Pla de Corts)\nEls municipis de :\nCamprodon (ES, Provincia de Girona)\nLlanars (ES, Provincia de Girona)\nMolló (ES, Provincia de Girona)\nSant Joan de les Abadesses (ES, Provincia de Girona)\nSant Pau de Segúries (ES, Provincia de Girona)\nSetcases (ES, Provincia de Girona)\nVilallonga de Ter (ES, Provincia de Girona)\nLa Mancomunitat de la Vall de Camprodon (ES, Provincia de Girona)\nLe Pays Pyrénées-Méditerranée (País Pirineus-Mediterrània ; FR, Département des Pyrénées-Orientales)\nDescoberta de Sant Llorenç de Cerdans\nRonda de Visites: El Voló històric\nRonda de Visites : Fàbrica d'espardenyes (Création Catalane)\nRonda de Visites: El Fort Lagarde\nPel Camí de la Retirada de Molló a Prats de Molló\nLa Bastide: fabricació d’una carbonera\nL'ombra artística de Camprodon\nRepeteix cada setmana cada Dijous until Dj jun 25 2020.\nRepeteix cada setmana cada Dilluns i cada Dijous until Dj oct 29 2020 except Dj mai 21 2020.\n15h00 : Ronda de Visites : Fàbrica d'espardenyes (Création Catalane)\nRepeteix cada setmana cada Dijous until Dj jun 25 2020 except Dj mai 21 2020.\nRepeteix cada setmana cada Dissabte until Ds des 19 2020.\nRepeteix cada setmana cada Dissabte 3 times except Ds abr 18 2020.\n17h00 : Camprodon al llarg dels segles\nRepeteix cada setmana cada Diumenge 2 times.\n09h00 : La Bastide: fabricació d’una carbonera\nRepeteix cada setmana cada Dimarts until Dm jun 30 2020 except Dm mai 05 2020, Dm mai 12 2020.\nRepeteix cada setmana cada Dimarts until Dm jun 30 2020.\n15h30 : Ronda de Visites: La vila fortificada de Prats de Molló\n12h00 : Descoberta de Sant Llorenç de Cerdans\n12h00 : Descoberta de Setcases\nRepeteix cada 2 setmanes cada Dimecres 2 times.\n15h00 : Descoberta dels Banys : el patrimoni termal\n12h00 : Descoberta de Sant Esteve de Llanars\n15h00 : Descoberta de Beget\n17h00 : Descoberta de La Roca (Vilallonga de Ter)\n08h00 : Pel Camí de la Retirada de Molló a Prats de Molló\n12h00 : L'ombra artística de Camprodon\nRepeteix cada 2 setmanes cada Dimarts 2 times.\n15h00 : Els secrets del vell Ceret\n15h00 : A la descoberta de Montbolo\n15h00 : Descoberta de Saint-Marsal\n15h00 : Descoberta de Palaldà


Barcelona Tribuna amb Pere Navarro - Barcelona Tribuna\nPrimer secretari del Partit Socialista de Catalunya\nJosep Antich, director de La Vanguardia\n21.05.2012 – 13:30\nA través de la seva ponència “Hi ha alternatives. Catalunya té futur”, el primer secretari del Partit Socialista de Catalunya (PSC), Pere Navarro, va plasmar l’estratègia socialista sobre el pacte fiscal per a Catalunya, recordant al govern de la Generalitat de Catalunya que “el pacte entre els dos partits és imprescindible per tenir força davant Madrid “, posant l’accent en la necessitat de consens i l’acostament de postures entre PSC i CiU però que” ha de ser una flexibilitat recíproca”.\nNavarro va defensar que Catalunya tingui un model propi de finançament però “dins de la legalitat”, referint-se al règim del marc comú que hi ha per a totes les comunitats autònomes establert per la LOFCA (Llei Orgànica de Finançament de les Comunitats Autònomes). La proposta del PSC planteja reduir la quota general del repartiment del 75% al 50% de manera que la contribució de Catalunya amb la resta de comunitats seria menor (actualment les comunitats es reparteixen el 75% del 50% de l’IRPF que els correspon segons un barems que prima a les comunitats amb menor renda). Alhora, ha assenyalat que l’objectiu del pacte fiscal ha de ser “l’equiparació progressiva de Catalunya a altres sistemes de finançament”.\nEn relació a la reivindicació del govern català de disposar d’una agència tributària catalana pròpia, a la qual els socialistes no se sumen perquè això suposaria “atacar el principi de legalitat”, Navarro va apostar per la creació d’un consorci entre les dues administracions, l’Estat i la Generalitat. El model que proposa el PSC, i que va detallar el seu líder català, defensa que Catalunya comparteixi la clau de la caixa al 50% amb el Govern i que, a més, el consorci estigués presidit per la Generalitat que disposaria del “vot de qualitat”, el que permetria a Catalunya “ser decisiva”.\nEl líder socialista va admetre que l’actual model de finançament no s’està complint perquè el govern central no assumeix els seus compromisos i, per això, va reclamar que el nou pacte fiscal que s’acabi acordant “no ha de tenir lletra petita” que consenti a les parts incomplir la llei.\nSobre la reunió que ha convocat el president de la Generalitat de Catalunya, Artur Mas, per al dia 30 de maig, Navarro ha explicat que la intenció del seu partit no és només negociar el pacte fiscal sinó també les polítiques de creixement i fiscalitat.\nAl llarg de la seva extensa explicació també va criticar l’actual model del govern català perquè “posa en perill l’Estat del benestar amb les seves retallades”. Per això, va demanar un canvi de rumb i augmentar els ingressos pujant els impostos. Entre les propostes que va plantejar destaquen aplicar un impost a les grans fortunes, una taxa del 0,05% per a les transaccions financeres, recuperar l’impost de successions i gravar la compravenda d’accions en un mateix dia (posicions a curt).\nDurant el col•loqui i davant d’una pregunta dels assistents, Navarro va respondre que “els catalans pateixen avui un dèficit d’infraestructures, i des de fa més de vint anys”. I va afegir que també hi ha una manca d’inversions per part de l’Estat, i ha retret que “no pot ser que portem anys amb el quart cinturó dibuixat i esperant el corredor del mediterrani”.\nPere Navarro a Barcelona Tribuna


Al Marroc, una protesta popular tenyida dels colors de les banderes amaziga i rifenya - Nationalia\nPolítica i institucions, Moviments cívics, Drets humans\nAl Marroc, una protesta popular tenyida dels colors de les banderes amaziga i rifenya\nLa mort del venedor de peix Mohsin Fikri ha donat peu a mobilitzacions multitudinàries a Al Hoceima, al Rif · Les entitats amazigues denuncien la "marginalització" i el "racisme" envers aquest poble\nProtestes al Rif arran de la mort de Fikri. Autor/a: Left: @ymouled; right: @RIFFIAN, on Twitter\nLes banderes amazigues i rifenyes apareixen en moltes fotografies de les protestes que, aquests dies, estan tenint lloc al Marroc després de la mort del venedor de peix esclafat per un camió de les escombraries. La decepció amb les polítiques governamentals, la corrupció i els problemes econòmics conflueixen en la protesta amb una sensació de marginació regional.\n"Hogra" és un mot que designa alhora el menyspreu, l'abús d'autoritat i la injustícia. I el terme està circulant força aquests dies a Al Hoceima, la ciutat del Rif —al nord del Marroc— on divendres 28 el jove Mohsin Fikri va morir esclafat dins del camió de recollida de brossa, quan intentava recuperar part del peix que li havia confiscat la Policia.\nLa mort de l'home —amb ressonàncies que evoquen la del venedor de fruita Mohamed Bouazizi a Tunísia el 2010, i que va ser l'espurna que va fer esclatar les Primaveres— ha dut als carrers milers de persones, no tan sols a Al-Hoceima sinó també a d'altres ciutats del país. Els manifestants reclamen una investigació sobre els fets —el govern l'ha promesa— i la fi dels abusos de poder contra la ciutadania.\nPerò a Al-Hoceima, la hogra social es fusiona amb una altra sensació d'abandonament: la del Rif, territori poblat majoritàriament per amazics i que pateix índexs d'atur elevats i marginalització econòmica.\n"Aquest drama és el del menyspreu d'aquells que ostenten el poder (policies, gendarmes, administració, Makhzen) envers el poble", diu un comunicat del Congrés Mundial Amazic (CMA) signat per la seva presidenta, Kamira Nait Sid. "És, igualment, el drama de la pobresa en aquesta regió amaziga del Rif, que fa dècades que és marginalitzada i relegada, només perquè el seu poble refusa de sotmetre's al Makhzen", és a dir, el poder al voltant del rei.\nLa Federació Nacional d'Associacions Amaziques (FNAA) del Marroc, per la seva banda, ha cridat "tots els components del poble amazic" i els "organismes marroquins que es reclamen dels drets humans i de la democràcia" a lluitar "contra l'obscurantisme islamista i l'arabisme racista". El govern del Marroc està encapçalat per l'islamista Partit de la Justícia i del Desenvolupament (PJD).


Grup de Treball aturem les retallades en Serveis d'atenció a dones en situació de violència masclista (SAR i SIE): Davallada de la qualitat en l’atenció a les dones víctimes de violència i els seus fills i filles - Social.cat\nDavallada de la qualitat en l’atenció a les dones víctimes de violència i els seus fills i filles\nDimarts, 8 d'abril de 2014 | 18:30 h\nGrup de Treball aturem les retallades en Serveis d'atenció a dones en situació de violència masclista (SAR i SIE)\nLa Xarxa d’Atenció i Recuperació Integral per a dones en situació de violència masclista és el conjunt de recursos i serveis que arran de la Llei 5/2008 del dret de les dones a eradicar la violència masclista, desenvolupa i presta la Generalitat de Catalunya. Entre aquests es troben els Serveis d’Acolliment i Recuperació (SAR) i els Serveis d’Intervenció Especialitzada (SIE).\nDurant el passat mes de febrer, els professionals d’aquests serveis s’han assabentat que des del Departament de Benestar Social i Família es proposa la disminució del nombre de professionals que afectaria de manera diferent aquests serveis; fins i tot, alguns perfils professionals desapareixen de les plantilles, com és el cas de les inseridores laborals dels SIE. En altres casos, l’afectació passa per reduir el nombre de professionals que exerceixen una mateixa funció (psicòlegs i educadors socials, bàsicament), disminuint així la disponibilitat d’atenció a les dones i infants que fan ús d’aquests serveis.\nA banda de la problemàtica laboral que s’engega amb aquesta mesura i que deixa al carrer moltes dones, els professionals volen que es conegui com tot això té una afectació de la qualitat dels serveis que, en teoria, han de donar resposta al mateix nombre de casos amb menys efectius.\nEvidentment, les més afectades seran les dones que utilitzen aquests serveis i que a partir d’ara veuran com, per exemple, on abans atenia el seu fill o filla una psicòloga especialitzada en infància, ara no ho farà, o almenys no una professional amb aquesta especialització.\nLes darreres dades a nivell europeu indiquen com la problemàtica de la violència masclista continua en proporcions que fan avergonyir als Estats membres, i direccionen les recomanacions cap a l’augment de polítiques i recursos per aturar aquesta lacra actual (Conveni d’Estambul, que els Estats membres de la Unió Europea acaben de signar).\nLa seva argumentació passa per reduir despeses en aquests serveis per poder obrir-ne d’altres i que donin abast a més població, i ho entenem. Però, amb quina qualitat?\nSi del que es tracta és de sortir ben parat a les estadístiques, i que aquestes reflecteixin que s’atén a més població, és una bona mesura. Si del que es tracta és de donar una atenció amb la millor qualitat possible, no ho entenem. Disposar de més equipaments, ens sembla una bona mesura. Que aquests nous equipaments es generin a costa de reduir-ne d’altres i deixar gent al carrer, és desvestir un sant per vestir-ne un altre.\nQue s’atengui a més gent que pateix aquesta situació és positiu. Que es deixi de donar la mateixa qualitat en l’atenció és un artifici perquè es pugui sortir a la foto inaugurant un nou equipament, i no ens sembla bé.\nLes dones que han patit violència, necessiten atenció i recursos amb qualitat, no fotos d’inauguracions amb rendibilitat política, manipulació del seu patiment i victimització secundària.


Tancada la 6a edició del Concurs d’articles sobre la UE\n21/01/2013 | Educació, formació i joventut\nLa Representació de la Comissió Europea a Barcelona ha tancat la seva sisena edició del seu Concurs d’Articles. Aquest certamen ofereix als joves l'oportunitat de capbussar-se en la realitat de la UE fent de corresponsals a Brussel·les per uns dies. Cal destacar l’èxit d’aquesta edició, que amb 37 articles presentats ha estat la que ha tingut més participació. Aquest any, per primera vegada, s’ha realitzat una campanya de difusió a les xarxes socials, a través de la pàgina de Facebook de la Representació.\nEl Concurs d'Articles sobre la UE, està dirigit a tots els estudiants i recent llicenciats universitaris. El premi és un viatge a Brussel·les amb un grup de periodistes catalans. La majoria dels participants són d'universitats catalanes, tot i que també s'hi han presentat alumnes de centres d'arreu de l'Estat, com ara de la Universitat de Múrica. Pel que fa a la temàtica, els treballs aborden un ventall ampli d'aspectes relacionats amb la UE, que van de l'economia a la política i de la legsilació europea en temes de benestar animal, per exemple, a l'anàlisi del sentiment europeísta en la nostra societat.\nEl català ha estat la llengua més utilitzada als textos presentats a concurs, amb 29 articles; seguitda del castellà (6) i del francès i l’anglès (1 en cada llengua).\nEls guanyadors del concurs es donaran a conèixer a finals de gener. L’avaluació, realitzada per un jurat format per periodistes i representants de les institucions europees a Barcelona, es farà tenint en compte el tema triat, l’actualitat, la creativitat i la qualitat del text. Els autors dels tres millors treballs participaran en un viatge de periodistes a Brussel·les. A més, l'article més ben valorat es publicarà a la revista Presència.\nDes de la primera edició, l'any 2007, més d'una vintena de joves ja han participat en visites de periodistes a la capital comunitària. Aquestes visites permeten conèixer de primera mà el dia a dia de les institucions i accedir a entrevistes i trobades amb membres de la Comissió, eurodiputats i d'altres representants de la UE.\nPàgina de la Representació de la Comissió Europea a Facebook


CCOO reclama la mobilitat des de l'Aragó i Navarra cap a les Terres de l'Ebre - Imagina Ràdio\nCCOO reclama la mobilitat des de l’Aragó i Navarra cap a les Terres de l’Ebre\nEl sindicat ha fet arribar una carta al delegat del Govern de la Generalitat a les Terres de l’Ebre i al subdelegat del Govern espanyol a Tarragona\nAprofitant que des d’aquest dilluns les Terres de l’Ebre, conjuntament amb el Camp de Tarragona i l’Art-Pirineu i Aran, han entrat a la fase 3 del procés de desescalada, des de Comissions Obreres (CCOO) a les Terres de l’Ebre s’ha fet arribar una carta al Delegat del Govern de la Generalitat a les Terres de l’Ebre i al Subdelegat del Govern a Tarragona, per a que “siguin sensibles a la nova realitat i permetin la mobilitat geogràfica entre Comunitats Autònomes i així poder donar una empenta a les empreses turístiques i de serveis de les Terres de l’Ebre”.\nUn cop la crisi sanitària està remetent, la preocupació més important que té CCOO és el retorn als llocs de treball de molts de treballadors i treballadores que s’han vist colpejats per la crisi de la Covid-19 i que es troben en situació d’atur arran de l’entrada de les seues empreses en processos d’ERTO’s (Expedient Regulació Temporals d’Ocupació). Un dels sectors més perjudicat per aquesta pandèmia ha estat el sector turístic; per això, aprofitant que la resta de la costa mediterrània encara està a la fase 2 i Aragó i Navarra ja han entrat a la fase 3, des de Comissions Obreres volen demanar que es pugui permetre el trànsit a les persones que vulguin anar a les Terres de l’Ebre i que ho puguin fer amb totes les garanties.\nSegons CCOO les Terres de l’Ebre tenen unes platges en les quals no hi ha massificació i en les que es podrà respectar les distàncies de seguretat, també hi ha restaurants i comerços que estan preparats sanitàriament per poder atendre a les necessitats dels visitants. Per això des de CCOO es fa una crida a poder aixecar aquestes restriccions de circulació entre CCAA i permetre que els visitants puguen venir a gaudir d’uns dies de sol, platja, muntanya i gastronomia.\nEl sindicat recorda que en poblacions marítimes com Sant Carles de la Ràpita ja hi ha una important colònia de propietaris de segones residències d’Aragó i de Navarra, que arran de l’estat d’alarma i les restriccions no han pogut viatjar. L’objectiu final d’aquesta petició és que les empreses tornin a la normalitat, que surtin dels ERTO’s i els treballadors i treballadores puguin recuperar els seus llocs de treball així com que comencin la temporada turística amb bones perspectives per a tots els sectors implicats.\nArticle anteriorMercadona dona 11.390 quilos de llegums al Banc dels Aliments de les Terres de l’Ebre\nArticle següentEls primers turistes tarragonins visiten l’Ebre i el sector confia en una temporada “decent”


Els altres serveis educatius de Cornellà.\nAvui hem fet una visita que feia mesos que volíem fer. La gent d'ICV Cornellà (l'Elisa Corral, en Josep Porcel i un servidor) hem acompanyat la Dolors Camats ( diputada d’ICV al Parlament de Catalunya), en Ramon Àlvarez (Responsable Educació d'ICV) en Jordi Borrell (Conseller Comarcal d'Educació) i en Lluís Esteve (Regidor d’Educació d’ICV a la ciutat veïna de l’Hospitalet) a visitar tres centres d’atenció socioeducativa de Cornellà de Llobregat.\nHem organitzat la visita amb la finalitat de conèixer diverses experiències d’atenció socioeducativa que es realitzen a Cornellà amb aquells joves que no segueixen els itineraris educatius ordinaris.\nAvui hem pogut conèixer l'experiència de les Fundacions “El Llindar” i “La Carena”, signants de l’Acord Social contra la crisi de Cornellà, i que des del compromís social, la implicació professional i el voluntariat realitzen diverses activitats de formació i acompanyament per a joves de Cornellà en general i algun/a de les ciutats veïnes. Intenten construir sortides professionals i donar eines i habilitats socials als i les joves amb més necessitats de la nostra ciutat per tal de que aprenguin un ofici i puguin inserir-se al Mercat de Treball, o continuïn formant-se per ser més autònoms en un futur.\nEl tercer dels espais que hem visitat és l’Espai de Benvinguda Educativa (EBE) posat en marxa en el darrer curs escolar en conveni entre l’Ajuntament de Cornellà i el Departament d’Educació de la Generalitat de Catalunya. Aquest és un espai adreçat als nens i nenes nouvinguts que es troben entre els 8 i 16 anys. El període màxim d’estada en aquest centre és de 2 mesos, i l’atenció educativa al nens i nenes que hi assisteixen es complementa amb un programa d’atenció a les famílies d’aquests nens nouvinguts.\nCrec que avui hem pogut confirmar que a Cornellà tenim molta sort de tenir en aquest serveis educatius uns equips professionals tant implicats i tan seriosos. Gràcies Marian, Raimon, Dolors, Sabina, Dolors, Begonya, Míchel, David, Àlex, i a la resta de persones que treballeu a la Carena, l'EBE, i el Llindar. Gràcies per l'acollida que ens heu donat avui, però també gràcies per la vostra implicació. Perquè implicació és el que cal per superar les dificultats burocràtiques i polítiques que sovint plantegen Administracions com l'Ajuntament de Cornellà, i els Departaments d'Educació i Treball, i centrar-vos en el que importa: atendre les necessitats dels infants i joves i de les seves famílies amb més dificultats es digui com es digui el projecte (PQPI, PGS. EBE, AA,..). Tant la gent d'ICV que hem estat a la visita, com els i les professionals que ens han acompanya estem d'acord en que només funciona un recurs educatiu si està pensat segons les necessitats de la zona, del barri, la ciutat i les seves persones.\nEstic segur que molta gent comparteix la necessitat de posar recursos públics en atendre i reincorporar als i les joves com fan la Carena i el Llindar o per acollir amb qualitat als nens i nenes que arriben a Cornellà de països de fora d'Espanya com fa la gent de l'EBE, perquè doncs les administracions no hi apostem més i millor?\nQue fotut és doncs quan, amb la que està caient, amb l'atur juvenil que tenim i l'abandonament escolar que hi ha, entitats com les Fundacions El Llindar i La Carena, que només treballen amb joves, no poden tenir els recursos que requereixen per fer la seva feina. Com pot ser que el Departament de Treball i el d'Educació portin quasi 20 anys, des de que s'està aplicant la LOGSE (la Reforma) i que s'aplica el concepte d”atenció a la diversitat”, sense concretar com s'atén als i les joves que no poden seguir l'escolarització més normalitzada o no graduen?\nO el que és pitjor com pot ser que en ple mes de novembre de 2010 Fundacions com El Llindar i La Carena, encara no tinguin confirmació del finançament dels seus projectes pel 2010?\nLa solució és poder anar més a l'esquerra en polítiques com Educació i Treball a Catalunya i a Cornellà. Això també es decideix el 28 de Novembre i el Maig del 2011 quan escollim president i alcalde.\nCarena Coordinadora contra la Marginació crisi Educació Elisa Corral Llindar


Puigdemont: el nou objectiu de dèficit no és "ni de lluny" el que li correspon a Catalunya\nPublicat 21/04/2016 10:55CET\nAssegura que els Pressupostos no inclouran "més impostos" als catalans per compensar-lo\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha assegurat que el nou objectiu de dèficit fixat pel Ministeri d'Hisenda per a les comunitats autònomes no és "ni de lluny" el que li correspon per llei a Catalunya.\nEn una entrevista aquest dijous a Catalunya Ràdio recollida per Europa Press, ha lamentat que Rajoy no li detallés el nou objectiu a la trobada que van mantenir aquest dimecres a La Moncloa: "Sabia que no era el que demanàvem".\nHisenda ha estipulat un nou marge de fins a vuit dècimes després d'elevar l'objectiu de dèficit del 2,8% del PIB al 3,6% per al 2016, a repartir a parts iguals entre les comunitats autònomes.\nD'aquesta manera, les comunitats autònomes no hauran de reduir el seu dèficit el 2016 de l'1,66% del PIB al 0,3%, com es demanava fins ara, sinó fins al 0,7%, un límit que Puigdemont segueix veient "injust".\n"Montoro ha posat la marxa directa. Controla la caixa i decideix unilateralment" i les seves decisions mai són gratuïtes ni un regal per a ningú, menys a les portes d'unes possibles eleccions, ha destacat.\nPer aquesta raó, creu que el nou objectiu de dèficit podria no notar-se a les arques de la Generalitat precisament perquè el ministre d'Hisenda "es podria descomptar no sé quin deute" i reduir així l'import final per a Catalunya.\nPerò Puigdemont espera que finament el Govern espanyol en funcions compleixi la llei d'estabilitat pressupostària i equilibri el repartiment financer amb la Generalitat: "Som els segons a donar i els 14 a rebre. No pot ser".\nSobre els Pressupostos del 2016 que prepara l'Executiu català per lliurar al maig al Parlament, ha assegurat que no inclouran "més impostos per als catalans", llevat d'algun tribut associat a la llei del canvi climàtic.\nAlhora, ha descartat "asfixiar més els ciutadans" perquè el problema no està en la pressió fiscal de Catalunya, sinó en el sistema autonòmic de finançament.


La XI Jornada Nacional de l'Avellana planteja nous reptes en la protecció fitosanitària d'aquest cultiu\nLa XI Jornada Nacional de l’Avellana plantej...\nLa XI Jornada Nacional de l’Avellana planteja nous reptes en la protecció fitosanitària d’aquest cultiu\nEl 16 de maig es va celebrar a l’IRTA Mas Bové la XI Jornada Nacional de l’Avellana, on més de 115 assistents van poder escoltar diferents xerrades sobre aquest cultiu, amb el focus posat enguany als “nous reptes en la protecció fitosanitària de l’avellaner”. Podeu consultar aquí el programa.\nAquesta jornada, organitzada conjuntament per l’IRTA i el Departament d’Agricultura (DARP), es va centrar primer en els treballs que s’estan duent a terme en relació als “bernats” o “xinxes”, plagues d’insectes que piquen l’avellana, i el seu efecte en la qualitat d’aquesta fruita seca. En aquest sentit, també es va parlar del seguiment poblacional d’aquestes “xinxes” a les plantacions d’avellaner, i d’algunes estratègies de lluita dutes a terme l’any 2018. La Mercè Rovira, del Programa de Fructicultura, va tractar aquest tema des de la relació entre els bernats, la presència de taca blanca i els aspectes sensorials del fruit.\nTambé es va parlar d’una nova plaga, l’Halyomorpha halys (o “xinxe” asiàtica), citada per primer cop a Catalunya l’any 2016. Es tracta d’un insecte molt polífag (que s’alimenta de diferents classes d’aliments i plantes), i perillós pels conreus. De moment, se n’ha trobat a l’espai urbà i a plantes ornamentals, però no encara a explotacions rurals. L’Adriana Escudero, del Programa de Protecció Vegetal Sostenible, hi va contribuir amb la seva xerrada sobre disseminació, danys i mesures de control d’aquesta plaga.\nD’altra banda, es van presentar les accions realitzades pel Departament de Sanitat Vegetal del DARP de Tarragona, els tècnics de les ADV i l’IRTA; un treball conjunt que es va iniciar l’any 2017.


Vàlvula d'ingesta de component d'alt rendiment i vàlvula d'escapament 1d Fabricació\nVàlvula d'ingesta de components d'alt rendiment i vàlvula d'exhalasut 1d fabricació\n1. Superalloy de níquel-base\n2. Resistència a alta temperatura\n3. Sortida forta\n4. Prevenció de la corrosió\n5.Les resistents a la calor de l'acer de ferro - Keolian poden arribar a 200mpa anterior.\nAmb aquest nou producte tecnològic, es necessiten menys persones per fabricar. Això ajudarà els fabricants i els fabricants a reduir els costos laborals.\nL'ingesta del motor i la vàlvula d'escapament són una de les parts clau del motor. Quan es treballa, es troba sota l'acció d'alta temperatura, la corrosió nociva de gasos i la càrrega repetida d'impacte durant molt de temps, i el seu entorn de treball és molt dolent. A més, la reparació, el muntatge i l'ús no es duen a terme d'acord amb els requisits de la normativa tècnica, i la qualitat de les peces relacionades amb la vàlvula no està qualificada. És probable que es produeixi un fracàs de la vàlvula.\nFunció de la vàlvula\nLa funció de la vàlvula és específicament responsable d'introduir aire al motor i descarregant el gas d'escapament després de la combustió. En termes d'estructura del motor, es divideix en vàlvula d'entrada i vàlvula d'escapament. La funció de la vàlvula d'admissió és dibuixar aire al motor i cremar-lo amb combustible; La funció de vàlvula d'escapament és esgotar i dissipar el gas de residus de combustió.\nComposició de la vàlvula


El títol oficial del Màster en Ciències Actuarials i Financeres, que habilita per a l'exercici professional a Espanya i a Europa, té una orientació marcadament especialitzada, científica i professional i capacita per a desenrotllar certes activitats que són de competència exclusiva de l'Actuari.\nUn Actuari és un professional expert de la valoració en termes monetaris d'aquelles situacions de la vida de les persones i de les empreses en què es poden produir danys, pèrdues, o simplement, resultats no desitjats o diferents dels que s'esperen. És a dir situacions de RISC.\nEs troba especialment dirigit aquells estudiants que hagen cursat estudis superiors en el camp de les Finances i els Segurs. Com, per exemple, els llicenciats en Economia o Administració i Direcció d'Empreses, diplomats en Ciències Empresarials o titulats en l'anterior llicenciatura en Ciències Econòmiques i Empresarials. També els equivalents títols de grau o possibles nous títols d'Administració i Direcció d'Empreses, Economia, Finances i Segurs, Finances i Comptabilitat, etc.\nUn altre dels perfils que es considera adequat és el d'aquelles titulacions que proporcionen una sòlida formació en tècniques matemàtiques y/o estadístiques ja que el Màster conté un component elevat d'estes matèries. Seria el cas dels llicenciats o diplomats en Estadística, Matemàtiques o Física.\nEn tot cas, i sense limitar les possibilitats d'accés a una o diverses titulacions, es recomana una formació quantitativa y/o econòmica, ja que els objectius formatius del Màster consistixen en la capacitació per a la correcta valoració i gestió de riscos pel que l'estudiant haurà de sentir-se interessat tant pels temes financers en el seu sentit més ampli com per les tècniques matemàtiques i estadístiques que fan possible el seu tractament.\nCom a eixides professionals cal citar, les entitats financeres i d'inversió, les empreses del sector assegurador, les consultores i els departaments financers i de gerència de riscos de qualsevol tipus d'empresa. També és possible l'exercici de la professió d'Actuari com a autònom. En l'àmbit públic, la labor professional es pot desenrotllar en qualsevol organisme comunitari, estatal o autonòmic i hi ha eixides específiques com la Seguretat Social, la Direcció General d'Assegurances i Fons de Pensions, el Banc d'Espanya i la Comissió Nacional del Mercat de Valors.


Tres grans alternatives al tortell de reis\nINICI > RECEPTARIS > Tres grans alternatives al tortell de Reis\nPostres per innovar el dinar del dia de Reis\nFarts del tortell de tota la vida? Fa anys que proveu altres receptes però, tot i així, seguiu amb ganes d'innovar? Us proposem tres magnífiques alternatives al tradicional tortell de Reis. Tres postres que faran les delícies dels comensals. I són més fàcils de preparar!\nLa nostra primera proposta són unes trufes diferents, fetes a partir d'una barreja de xocolata amb llet, xocolata negra i gerds. Un escàndol de postres que, ja ho veureu, no deixaran indiferent a ningú. I no és cap frase feta.\nUn pastís digne d'Instagram. Es tracta d'una magnífica recepta a base de galeta, crema de formatge i maduixes (en aquest cas, haureu d'utilitzar-ne de congelades, perquè encara no n'és temporada). Si no teniu cap motlle en forma de cor, o si tant de romanticisme no us agrada, podeu optar per fer-lo en forma de cercle, per exemple. És igual de bo!\nNo us agrada cap d'aquestes dues opcions? També podeu fer un púding petit i ideal segons el nombre de persones que sigueu a taula. Una recepta molt fàcil de fer, a partir d'uns melindros (per aportar consistència), gelatina i suc de llimona. Nyam!


lo carrer del riu: CDC defensa la legalitat dels 630.000 euros que la Fundació Trias Fargas va rebre del Palau de la Música\n02 d’octubre, 2009\nCDC defensa la legalitat dels 630.000 euros que la Fundació Trias Fargas va rebre del Palau de la Música\nEl secretari adjunt de CDC, Felip Puig, ha dit que els 630.554 euros que la Fundació Trias Fargas va rebre entre el 1999 i el 2009 del Palau de la Música eren fruit de set convenis legals. També ha negat que CDC es financés amb aquests diners. 'No ha existit cap actuació il·lícita', ha declarat. Felip Puig ha explicat que les aportacions econòmiques anaven destinades, a grans trets, a la difusió i promoció d'activitats relacionades amb la cultura.\nPuig ho ha dit en una conferència de premsa que ha convocat arran de la publicació a La Vanguardia d'una informació segons la qual la Fundació Trias Fargas havia rebut mig milió d'euros del Palau de la Música. Puig s'ha afanyat a confirmar-ho, i a deixar clar que els convenis eren legals i que els diners havien estat declarats a hisenda i constaven al registre del departament de Justícia i al de la Sindicatura de Comptes. LaVanguardia: La fundación de CDC recibió 500.000 euros del Palau durante diez años\ndirecte.cat: Fundacions de CDC i PSC també van rebre finançament del Palau de la Música\nElPunt: La fundació que presideix l'exdiputada del PSC Balletbò també va rebre diners del Palau\nJosep Maria Solé i Sabaté: Fèlix Millet, útil coartada (Avui)\n▼ 02 d’oct. (6)\nLaporta fa l'ullet a Puigcercós?\nCervera i l'Espluga de Francolí també donen suport...\nArenys de Mar té 'enveja' dels veïns d'Arenys de M...\nCDC defensa la legalitat dels 630.000 euros que la...\nEls Catalans Dragons, a vuitanta minuts de la fina...\nRIO DE JANEIRO, SÍ !!!


Espanya, França i Itàlia s'uneixen per celebrar per primer cop el Dia Internacional del Donant de Medul•la Òssia | Fundació Josep Carreras contra la Leucèmia\nEspanya, França i Itàlia s'uneixen per celebrar per primer cop el Dia Internacional del Donant de Medul•la Òssia\nEl proper 28 de setembre es celebra per primer cop el Dia Internacional del Donant de Medul·la Òssia\nEntre gener i agost d'aquest any s'han registrat 5.000 donants més que en tot l'any 2012 (on es van aconseguir 14.010).\nAquest increment està en línia amb els objectius previstos en el Pla Nacional de Medul·la Òssia, engegat a la fi del passat any, liderat per l'ONT.\nSegons les dades de l'ONT, els donants de medul·la òssia a Espanya s'apropen ja als 126.000.\nEn nombres absoluts, les Comunitats Autònomes que registren més donants en el que portem d'any, són Andalusia, Catalunya, València i Murcia.\nSanitat ha tornat a aprovar en 2013 una partida de 830.000 euros (idèntica a la de l'any anterior) perquè les Comunitats Autònomes puguin seguir finançant els tipatges.\nLa celebració del Dia Internacional de Medul·la Òssia té el suport de les associacions de pacients que han aplaudit aquesta iniciativa.\n25 de setembre de 2013.- El Pla Nacional de Medul·la Òssia està en marxa i els seus resultats permeten ser optimistes. A data 31 d'agost, l'ONT registra un augment del 22% en el nombre de donants de medul·la òssia captats en el que portem d'any, amb un total de 19.075.\nAquesta xifra supera en més de 5.000 els donants registrats durant tot el 2012 (on es van aconseguir 14.010), i està en línia amb els objectius previstos en el Pla Nacional de Medul·la Òssia, engegat per l'ONT a la fi del passat any.\nSegons les dades de l'ONT, els donants de medul·la òssia a Espanya s'apropen ja els 126.000 (amb un total de 125.948 a data 31 d'agost).\nPer a Rafael Matesanz, director de l'ONT, aquestes dades constitueixen un "assoliment de tota la societat espanyola": "revelen la generositat dels ciutadans, així com l'esforç del Sistema Nacional de Salut i de les Comunitats Autònomes perquè totes les persones que necessitin un trasplantament de medul·la òssia, tinguin les màximes possibilitats d'aconseguir-ho".\nSanitat va aprovar a la fi del passat any el Pla Nacional de Medul·la Òssia, liderat per l'ONT, amb l'objectiu de duplicar el nombre de donants en els propers quatre anys, fins a aconseguir els 200.000 a la fi de 2016, a una mitjana de 25.000 a l'any.\nPer a la seva posada en marxa, Sanitat va destinar el passat any una partida inicial de 830.000 euros, amb la finalitat d'ajudar a les Comunitats Autònomes a finançar la meitat dels tipatges. A ella se sumen, per aquest any, altres 830.000 euros. És la primera vegada que el Ministeri de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat destina una quantitat específica per promoure la donació de medul·la òssia i els tipatges corresponents.\nD'acord amb els objectius d'aquest Pla, en els vuit primers mesos de 2013, l'ONT en col·laboració amb les Comunitats Autònomes ha registrat 19.075 nous donants de medul·la òssia.\nEn nombres absoluts, el rànquing per Comunitats Autònomes a data 31 d'agost ho lidera Andalusia, amb 5.461 nous donants, seguida de Catalunya (amb 3.748), València (1.540), Murcia (1.462) i Madrid (1.447).\nNous donants per CCAA captats entre l'1 de gener i el 31 d'agost de 2013 i nombre total donants acumulats per CCAA\nALTRUISME SENSE FRONTERES\nL'ONT ha volgut fer públiques aquestes dades coincidint amb el Dia Internacional del Donant de Medul·la Òssia que se celebra per primera vegada dissabte que ve 28 de setembre, conjuntament a Espanya, França i Itàlia.\nEs tracta d'una iniciativa de l'Aliança de Trasplantaments del Sud, integrada per Espanya, França i Itàlia, que té com a objectiu agrair a tots els donants la seva generositat i conscienciar als ciutadans sobre la importància de la donació de medul·la òssia i sang de cordó umbilical.\nRafael Matesanz recorda que 'la solidaritat dels ciutadans és un dels aspectes fonamentals dels sistemes públics de trasplantaments que existeixen als països del Sud d'Europa, com Espanya, França i Itàlia, que hem de preservar". D'aquí la importància d'aquesta iniciativa, que contribuirà a augmentar encara més la cultura de la donació en aquests països.\nPer Alessandro Nanni Costa, director del Centre Nacional de Trasplantaments d'Itàlia i actual president de l'Aliança de Trasplantaments del Sud, "la celebració d'aquest dia contribuirà a enfortir la col·laboració ja iniciada en matèria de trasplantaments entre els països de l'àrea mediterrània".\nDe la mateixa opinió s'ha mostrat Enmanuelle Prada, directora general de l'Agència francesa de la Biomedicina, organisme del que depenen els trasplantaments, per a qui la donació de medul·la és un gest d'altruisme sense fronteres. "La medul·la mai es dona per a una persona concreta, sinó per a un pacient genèticament proper, encara que visqui a milers de quilòmetres, a un altre país i un altre continent".\nEl Dia Internacional del donant de Medul·la Òssia ha estat una idea molt bé acollida per les associacions de pacients dels tres països.\nMés informació sobre la donació de medul·la òssia a la pàgina web de l'ONT (www.ont.es)


El Festival Pròleg celebra una jornada plena de cultura a Cambrils | Canal Reus TV\nEl Festival Pròleg celebra una jornada plena de cultura a Cambrils\n14:12 - 29 agost 2021\nEl vespre musical amb Pau Vallvé, Pau Lobo i PD Patu va exhaurir les entrades.\nUn taller de feminitats i masculinitats, una exposició d'artistes locals, contes familiars, ioga i, fins i tot, cosmètica natural. Aquest era l'ambient que es respirava aquest dissabte al Parc del Pinaret de Cambrils, en la celebració de la 2a edició del Festival Pròleg. Es tracta d'un esdeveniment que al llarg del dia va oferir tres àrees d'oci participatiu diferents: música i concerts, tallers familiars i una fira d'exposició d'artistes i emprenedors locals.\nActivitats per a tots els públics que van tenir una bona rebuda entre els cambrilencs. I és que, tot i la necessitat de reserva prèvia d'entrades per als tallers i concerts, un bon grapat de famílies van acostar-se a tastar les activitats de tarda, i el concert de la nit, a càrrec de Pau Vallvé, Pau Lobo i PD Patu, va exhaurir les localitats.\nAquesta iniciativa sorgeix l'any 2019 de la mà d'un grup de joves de l'Agrupació d'Escoltes i Guies Gent de Mar. Ara, després de dues edicions del Festival Pròleg i dues d'El Vespre, un format més reduït, des de l'organització asseguren que els agradaria continuar programant activitats d'oci participatiu a Cambrils.\nCambrils festival pròleg parc del pinaret oci Pau Vallvé


PRESENTACIÓ | Festival de Titelles de Caldes de Montbui\nEl tercer cap de setmana de maig el Festival de Titelles Romà Martí converteix la vila en un gran escenari on els titelles omplen i transformen els carrers i places, i a cada racó del municipi s’explica una història a través d’objectes que prenen vida a les mans de grans artistes del país i d’arreu. El festival ofereix a més de l’exhibició d’espectacles altres aproximacions a l’univers dels titelles, com la vessant de la creació amb tallers de construcció de titelles dirigits a infants.\nEl festival està organitzat per l’Ajuntament de Caldes de Montbui amb el suport de la Diputació de Barcelona i de la Generalitat de Catalunya.\nEl festival de Caldes de Montbui és un punt de trobada i entreteniment adreçat a tota la família, amb una selecció d’espectacles professionals i, majoritàriament d’àmbit, català. La majoria d’espectacles s’adrecen a públics a partir de 3 anys, amb comptades excepcions d’espectacles per a públics a partir de 4 i 5 anys.\nÉs gratuït i de carrer\nLa plaça 11 de Setembre i la plaça Font del Lleo, en el centre històric, són els grans escenaris urbans del Festival de Titelles. Això el converteix en un esdeveniment d’accés lliure, obert i gratuït. Tanmateix, el Festival compta amb escenaris amics que tradicionalment l’acompanyen, on tenen lloc aquells espectacles la posada en escena dels quals requereix espais tancats i que són la Sala Noble de Can Rius, la Biblioteca i la Residència Santa Susanna. Només en els espais tancats cal adquirir entrada a preus simbòlics d’1 €.\nEl festival de titelles va neixer amb el nom de Fira de Titellaires en homenatge a l’artista i titellaire Romà Martí, amb la voluntat d’esdevenir un punt de trobada i d’intercanvi dels titellaires de Catalunya. La primera edició del festival es va celebrar l’any 1993 i es concebí com una trobada voluntària dels titellaires catalans per fer realitat el somni d’en Romà, que aleshores es trobava en un estat molt avançat de la seva malaltia. Des de llavors, el festival no ha deixat de transformarse.\n“les estrelles ja m’ho havien dit”\nAixò va dir en Romà Martí quan se li va comunicar que es faria la Fira de titellaires.\nRomà Martí vivia a Caldes, era un titellaire, actor, dibuixant, pintor, poeta, escriptor, creador i una gran persona i, sobretot, un gran amic dels nens.\nUna malaltia el va anar apartant dels camins que el portaven a explicar històries. Quan es va organitzar per primer cop la Fira, en Romà ja estava molt malalt, necessitava de la solidaritat de tots, titellaires i calderins. I ens varem trobar a Caldes, explicant històries. Les nostres veus, els titelles i el públic varen poder recollir el que ell necessitava. Durant tot el dia, en Romà va ser molt feliç entre nosaltres.\nAl cap d’un mes, en Romà es moria, se n’anava a les estrelles… S’havia sembrat una llavor i la seva força era tan gran que ens va abocar a no trencar mai més aquell fil i així s’ha fet: hem compartit les històries, el temps, els moments i l’art dels titellaires, any rere any. Potser és la manera que nosaltres, titellaires i calderins, sabem per anar fent possible un món més humà.\nA post shared by Festival de Titelles de Caldes (@festivaldetitellesdecaldes) on May 7, 2019 at 4:40am PDT\nAjuntament de Caldes de Montbui / Festival de Titelles Romà Martí


Terratrèmol de 3,6 graus a les comarques de Girona, sense danys – Cornudellaweb / PrioratDigital / Segle21.cat\nTerratrèmol de 3,6 graus a les comarques de Girona, sense danys\nEl sisme s’ha produït quan faltaven pocs minuts per les 9 del matí i l’epicentre s’ha localitzat entre Banyoles i Vilafant\nLa Montse Feliu assenyala els prestatges de la seva llibreria, a Bàscara, que s’han mogut durant el terratrèmol d’aquest 10 de juny de 2016. (Horitzontal)\nUn terratrèmol de 3,6 graus a l’escala de Richter ha sacsejat aquest divendres a les 8.57 hores diversos municipis de les comarques de Girona. El sisme ha estat percebut àmpliament en diversos municipis i l’epicentre s’ha localitzat a tres quilòmetres de profunditat entre Banyoles (Pla de l’Estany) i Vilafant (Alt Empordà). Segons Protecció Civil, el terratrèmol no ha causat danys però el telèfon d’emergències 112 ha rebut una desena de trucades alertant d’aquesta sacsejada. Una estona abans, a dos quarts de nou del matí, l’Institut Geològic de Catalunya (IGC) ha registrat un altre terratrèmol a la mateixa zona de 2,4 graus.\nL’alcaldessa de Vilafant, Consol Cantenys, ha explicat que el sisme s’ha notat però no ha causat cap “desperfecte visible”. Cantenys ha comentat que han trucat entre 10 i 12 persones per alertar del sisme i que ha estat després que els mitjans de comunicació es fessin ressò del terratrèmol. “La gent ho ha notat però no hi ha cap desperfecte considerable enlloc”, ha reiterat. En el cas de l’Ajuntament del municipi, ha comentat que “s’ha notat un tremolor” i “una vibració de les finestres i taules, que semblaven que es movien”.\nEl subdirector de Protecció Civil, Sergio Delgado, ha detallat que s’han registrat diversos sismes aquest divendres al matí i que el de 3,6 graus ha tingut una “intensitat perceptible” que s’ha notat a les comarques del Gironès, el Pla de l’Estany i l’Empordà. Amb tot, Delgado ha subratllat que el sisme “no ha reportat ni danys ni afectacions personals” i ha assegurat que durant aquest divendres es poden percebre diverses rèpliques.\nPer la seva banda, el cap de sismologia de l’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, Xavier Goula, ha detallat que quan es detecta un moviment sísmic, de manera automàtica, “tenen informació d’on s’ha produït i Protecció Civil està al cas per activar el Pla d’Emergència”, cosa que aquest divendres no ha calgut. Goula ha assegurat que l’ICGC no contempla la possibilitat que es puguin sismes d’alta intensitat ni al Golf de Roses ni a la resta del territori però ha subratllat que en les pròximes hores es poden registrar rèpliques del terratrèmol d’aquest matí.\nEn total, el telèfon d’emergències 112 de la Generalitat ha rebut més d’una desena de trucades alertant del terratrèmol de més magnitud des de diversos municipis com Figueres, Girona, Vilafant i Cornellà de Terri, entre altres. Des del Centre de Coordinació Operativa de Catalunya CECAT s’ha contactat amb els municipis de la zona per descartar que s’haguessin produït danys i s’ha fet arribar l’avís als organismes corresponents.\nDavant la previsió de què hi puguin haver repliques del terratrèmol, Protecció Civil ha recomanat a la població refugiar-se sota una taula sòlida o bé en un angle de la paret. No sortir a l’exterior durant la sacsejada i, si fa olor de gas, no encendre el llum, ni mistos, ni cap aparell elèctric. En cas d’estar al mig del carrer recomana allunyar-se dels edificis o refugiar-se en un portal. I si es va en cotxe, Protecció Civil recomana quedar-se al vehicle i allunyar-se de tot allò que perilli de caure.\nCarles X. Cabós 10 de Juny de 2016 Girona, societat, terratrèmol\nAnterior Entrada anterior: El Barça pacta una multa amb la fiscalia pel cas Neymar\nSegüent Entrada següent: Una exposició a Talarn commemora els cent anys d’excavacions de dinosaures a Catalunya


En el centenari del naixement de Llorenç Moyà | Quadern del turó\n← “El pare”, la novel·la de Josep M. Ruiz Manent\nTIRANT LO BLANC →\nEnguany es commemora el centenari del naixement del Llorenç Moyà i Gilabert de la Portella (Binissalem, 1916 – Palma, 1981). Poeta, dramaturg i narrador, autor d’una extensa obra, era llicenciat en Dret i col·laborador habitual de la premsa insular.\nQui em va parlar per primera vegada de Llorenç Moyà, ara fa uns 40 anys, va ser Josep M. Llompart. I ho va fer mostrant una fraternal amistat cap a ell, però també l’admiració que li despertava la figura d’aquell poeta de la seva mateixa generació, la dels escriptors de la postguerra que hagueren d’escriure en una llengua prohibida i es veieren obligats a viure durant els primers anys en una cultura submergida que només es podia manifestar en les tertúlies privades dels petits grups en qui requeia l’esforçada tasca de mantenir viva la literatura catalana a Mallorca i de lluitar per difondre-la entre una societat que vivia sota el pes de la dictadura. Entre els joves d’aquella generació va tenir una influència destacada el filòleg valencià Manuel Sanchis Guarner, represaliat després de la guerra i confinat a Mallorca de 1943 a 1959 on col·laborà activament amb Francesc de B. Moll en l’elaboració del DCVB. Sanchis va publicar, l’any 1951, l’antologia Els poetes insulars de postguerra, en la qual destacaven de manera clara Jaume Vidal Alcover, Blai Bonet, Josep Maria Llompart i Llorenç Moyà, tant per la qualitat de les obres com pel fet que eren els qui es proposaven de manera decidida la renovació de la poesia illenca que encara no havia pogut superar l’estètica de l’Escola Mallorquina.\nA banda l’amistat i les complicitats literàries i combatives, Llorenç Moyà i Josep M. Llompart coincidien també en el fet que tots dos eren fills de militar i que a casa parlaven únicament en castellà. A pesar d’açò, des de ben prest, tots dos es decantaren per la llengua del poble i se’n convertiren en grans defensors. Llorenç Moyà explica a Memòries literàries que va ser l’oposició del règim cap a la nostra llengua “la que em mogué a estudiar la literatura i la idiosincràsia dels pobles de llengua catalana. La interdicció ha estat, doncs, el ventafocs que ha espargit les cendres que ofegaven el meu amor latent cap a la meva terra i la meva llengua”\nEls crítics solen coincidir que, dels quatre poetes citats, el més gran va ser justament Llorenç Moyà. I tot i així Moyà ha estat el més desconegut fora de Mallorca i el més oblidat, potser pel fet que no va publicar a Barcelona i que no es preocupà gaire de promocionar la seva obra. Una obra que destaca sempre per la cura exquisida que tenia el poeta amb el llenguatge. Llompart ho expressava així: “Estimava la paraula –un amor que sempre ha servat, i serva encara, al llarg de tots els seus camins– apassionadament i sensualment. Estimava el dring, la llum i el perfum de la paraula; la melodia que, acoblant una paraula amb una altra, s’eleva com una fumerola d’encens”.\nPotser qui més ha estudiat l’obra de Llorenç Moyà ha estat Miquel Àngel Vidal Pons que li va dedicar la seva tesi doctoral l’any 2012 i en va publicar, l’any següent, una excel·lent biografia sota el títol La tebior dels dies (El Gall Editor). L’obra poètica publicada de Moyà la conformen una dotzena de llibres editats entre 1949 (La bona terra, Ed. Moll) i 1981 (Hispània Citerior, Ed. Moll) a més d’una Antologia poètica de l’any 1990 (Ed. Moll) –en la qual es mostra la seva constant evolució i recerca de noves formes– i altres poemaris editats pòstumament. Però Llorenç Moyà no només va ser un poeta, sinó que la seva obra, “abundosa i complexa” com diu Vidal a la seva tesi doctoral, abasta tots els gèneres literaris i, en especial, el teatre al qual es dedicà “en dos períodes concrets i molt fecunds (1958-1967 i 1979-1981)” en paraules del mateix Vidal. En menor mesura va cultivar també la narrativa, amb tres novel·les publicades, i la prosa memorialista que publicava, en forma d’articles, a la revista Lluc. L’obra de Moyà espera encara avui tota la difusió que es mereix. Confiem que hi ajudi la celebració del centenari.\nL¡illa inaudita (Diari Menorca, 9-02-2016)\nAquesta entrada s'ha publicat en Premsa i etiquetada amb josep maria llompart, llorenç moyà, poesia mallorquina, postguerra. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Francesc Torralba: l'Escola Cristiana em va donar l'anhel de voluntat de servei - FÒRUM.ad\nFrancesc Torralba: l’Escola Cristiana em va donar l’anhel de voluntat de servei\nOn: 07/03/14 16:30\nFrancesc Torralba és un dels pensadors catalans més reconeguts i respectats. Llicenciat en Teologia i Filosofia, és professor de la Universitat Ramon Llull de Barcelona i autor de nombrosos llibres. Col·laborador habitual de mitjans de comunicació escrits i radiofònics, va estudiar en una escola d’inspiració cristiana, de la qual destaca els valors.\nGairebé tots els pares i mares consideren clau el procés d’elecció d’escola dels seus fills. Però per què és tan important?\nD’entrada, perquè l’escola és l’indret on els nostres fills i filles s’hi estaran fins als 16 anys, de nou a cinc, cada dia de setembre a juny. Per tant, aquest sol fet justifica que l’elecció sigui clau. I l’altre factor és, naturalment, els coneixements i valors que hi rebran.\nCal tenir molt present, doncs, el projecte educatiu.\nPer descomptat. L’escola és –o hauria de ser- un reflex dels valors de la família; si no, es produeixen contradiccions entre allò que els nens senten a casa i el que senten a l’escola.\nQuins són, al seu parer, els trets més característics de l’Escola Cristiana?\nEn primer lloc, cal dir que l’escola cristiana és molt plural. És un mosaic amb diverses singularitats. Ara bé, totes tenen en comú l’humanisme cristià. És a dir, hi ha un referent, un focus d’inspiració que nodreix tota aquesta diversitat de centres malgrat que tinguin accents i estils distints. Dit això, els trets més definitoris de l’escola cristiana són, des del meu punt de vista, l’educació integral, el desenvolupament de la dimensió corporal, psicològica, social i espiritual de la persona i l’atenció als més vulnerables. Aquest darrer punt és, de fet, un imperatiu que baixa directe de l’Evangeli.\nA un pares que s’estrenen en el procés de cerca d’escola, què els aconsellaria?\nAbans d’anar a conèixer una escola cristiana, els pares han de fer una operació molt important, que es trencar prejudicis. Hi ha pares que no tenen aquests prejudicis perquè ja van formar part d’una escola cristiana i en tenen una bona percepció, no cal persuadir-los. Però hi ha d’altres famílies que tenen una imatge molt clericalitzada de l’escola cristiana, cosa que es injusta perquè el percentatge de laics i laiques és elevadíssim. Un cop alliberats dels prejudicis, aleshores que s’interessin pel projecte educatiu, l’ideari. És a dir, què es proposen fer aquests professors durant 16 anys amb el meu fill o filla?\nRecentment ha signat un manifest, juntament amb d’altres 400 intel·lectuals, en favor de l’ensenyament de les Humanitats a l’ESO. L’Escola Cristiana assegura, pel seu caràcter i història, la impartició d’aquests ensenyaments?\nPosaré només un exemple. A la universitat, fa molts anys que rebo alumnes de primer i sempre acostumo a demanar-ne la procedència. Observo que els que vénen d’escoles cristianes tenen, com a mínim, més formació bíblica que la resta, més coneixements de filosofia cristiana i, fins i tot, de la història de l’església, quelcom que els fa hàbils per comprendre moltes manifestacions històriques, culturals i artístiques del passat i del present. En canvi, els que no han rebut aquesta formació estan orfes i no podran interpretar moltes manifestacions artístiques, des del paleocristià o el romànic, fins al gòtic o, fins i tot, el surrealisme.\nHi ha, doncs, més voluntat de forjar aquest humanisme a les escoles d’arrel cristiana?\nEn forma part de l’ideari. Ara bé, no significa que en d’altres àmbits no hi hagi individus molt sensibles a aquests coneixements que ho fan a títol personal.\nQuè diria que li va aportar el seu pas per una escola cristiana?\nJo vaig estudiar en una escola que, sense estar lligada a cap congregació, estava inspirada en l’humanisme cristià. I això no era quelcom ornamental, sinó que mirava de traduir-se en pràctiques. Va quedar en mi un anhel, un imperatiu de voluntat de servei.\nCom es tradueix aquest anhel?\nEm van inculcar des de petit la idea que hem vingut a aquest món a donar el millor de nosaltres, i que només si donem el millor experimentem que la vida té sentit. Tant se val el que et sentis cridat a fer: ensenyar, curar, fer riure, la qüestió és que puguis donar al mon un do i, donant-lo, millorar l’entorn.\nPer Sergi Gallego / ACPG – Redacció\nPrevious Post: Penjada de cartells a la Seu en què es titlla l’arquebisbe Vives de ‘masclista’\nNext Post: El perill d’allaus, en nivell 4


Govern i Consell signen l'acord per a la creació del CentreBit Eivissa\nDarrera actualització: 12 juliol 2021\nEl conseller de Fons Europeus, Universitat i Cultura, Miquel Company, i el conseller eivissenc d’Innovació, Transparència, Participació i Transports, Javier Torres, han signat avui un acord segons el qual el Govern de les Illes Balears i el Consell d’Eivissa es comprometen a la creació a l’illa d’una nova delegació de la Fundació Bit; el CentreBit Eivissa.\nEl CentreBit Eivissa s’ubicarà a les instal·lacions de l’antic quarter de sa Coma, en els termes de Sant Antoni de Portmany i de Santa Eulària des Riu. L’acord preveu la rehabilitació d’aquest espai per allotjar els serveis de suport d’innovació tecnològica que la Fundació Bit gestiona.\nSegons han manifestat les parts signants, el futur CentreBit Eivissa permetrà oferir als emprenedors i a les pimes d’Eivissa un entorn de qualitat per afavorir la creació d’empreses innovadores, així com activitats i iniciatives innovadores basades en el coneixement i la tecnologia que permetran millorar la competitivitat i el teixit empresarial de les Pitiüses i del conjunt de les Illes Balears.\nEl conseller Miquel Company ha posat en valor la coordinació institucional per tal d’impulsar a Eivissa l’estratègia de diversificació del model social i econòmic en què el Govern fa feina per al conjunt de la Comunitat Autònoma. “Vull remarcar la importància que la Fundació Bit vagi a tenir per fi una seu a Eivissa. És una demanda històrica i confiam que, com ha succeït amb les altres seus, serveixi no només per impulsar les empreses de base tecnologia que ja existeixen sinó que ajudi a la creació de noves 'start-up' i empreses tecnològiques. A més, aquesta iniciativa encaixa perfectament amb l'estratègia de diversificació del model econòmic del Govern de les Illes Balears”, ha dit Company.\nPer la seva part, el conseller Javier Torres ha destacat que comptar amb un Centre Bit a Eivissa suposa «un salt qualitatiu molt important per a l’illa perquè aportarà valor afegit a l’economia eivissenca». «Aquest Centre Bit servirà per crear sinergies amb altres sectors, sobretot amb el turístic, i per crear nous models de negoci. És una infraestructura molt important que esperam que es desenvolupi a curt termini», ha manifestat el conseller insular d’Innovació.\nEl CentreBit Eivissa s’ubicarà de forma inicial a la primera planta del pavelló 101 de sa Coma i es preveu que en una segona fase es creï també, allà mateix, un nou edifici al pavelló 103. Els costs de les obres de rehabilitació de l’edifici de sa Coma, que s’aportaran des de la Conselleria de Fons Europeus, Universitat i Cultura i des del Consell Insular d’Eivissa, podran ser sufragats, en part, a través dels fons procedents de la Unió Europea, en concret del programa FEDER.\nLa Conselleria de Fons Europeus, Universitat i Cultura també es compromet a aportar altres recursos necessaris per a la posada en funcionament del CentreBit, com puguin ser el mobiliari, els equipaments, el Centre de Processament de Dades o els serveis de telecomunicacions. El conveni en què es concretaran les tasques i aportacions de cada part es firmarà en les pròximes setmanes.\nAixí mateix, la Fundació Bit, com a ens executor de l’estratègia d’innovació del Govern de les Illes Balears, s’encarregarà de la gestió del CentreBit Eivissa des d’on oferirà el seu programa de suport a l’emprenedoria de base tecnològica; #Emprenbit; els serveis avançats d’innovació per a empreses (internacionalització, recerca de socis, oportunitats a Europa...) o els serveis de digitalització, entre d’altres.\nEn aquest sentit, cal recordar que, des de maig de 2020, la Fundació Bit ja està oferint els seus serveis a les empreses de l’illa a través de l’espai virtual «Districte 07800» de l’Ajuntament d’Eivissa, i que la creació d’aquesta nova delegació de la Fundació Bit, que s’afegeix al ja consolidat CentreBit Menorca, és una reivindicació històrica a les Pitiüses, que no compten encara amb cap infraestructura de suport a l’emprenedoria de base tecnològica.\nAmb la creació del CentreBit Eivissa, el Govern de les Illes Balears dona una passa més cap a un nou model econòmic més diversificat, sostenible, resilient i orientat cap a la creació d’ocupació de qualitat.


Devir Phil Walker-Harding Imhotep\nLa passada secció a la ràdio parlàvem d'un altre joc de Phil Walker-Harding, i avui ho tornem a fer perquè és un dels autors que més ens agrada darrerament. Els seus jocs reuneixen tres característiques molt desitjables de trobar en qualsevol joc: fàcils d'entendre, fàcils de posar-s'hi a jugar i amb una corba de tensió/interacció molt interessant per ser jocs familiars.\nEl passat festival Dau Barcelona vaig poder observar algunes demostracions que es van realitzar per diferents editorials al recinte de Fabra i Coats, coneixent com conec el joc Imhotep vaig tenir curiositat per veure com ho encaixava una família en una primera explicació per part de l'equip de demostradors de Devir.\nMare, pare i dues filles d'uns 15 i 12 anys aproximadament. Inicialment, durant l'explicació, tot eren assentiments i cares d'haver interioritzat les regles sense massa dificultat i en molt poc temps (primera fase superada!). Comencen a jugar, i s'estableixen un parell de grups que inicialment cooperen perquè les pedres que han carregat estan al mateix vaixell... sembla una mena d'associació natural. Durant la segona ronda, un d'ells descobreix que tot i que altres dues persones s'aliïn, ell els pot aixafar la guitarra utilitzant el seu torn per fer una acció destructiva (contra elles) en comptes de fer-ne una en benefici propi... i envia un vaixell carregat de pedres rivals a la pitjor destinació possible. Ara tots a la taula s'han adonat que el joc convida a ser perversos sense perdre massa la fredor calculadora per tal de guanyar. Les cares de concentració inicials canvien per somriures de potencials sabotejadors portuaris egipcis. Acaba la partida, guanya la filla de 15 anys, i el pare li demana la cartera a la mare per anar a la botiga del festival a comprar el joc. Tots ho celebren perquè saben que aquesta és la primera de moltes sessions familiars d'Imhotep. Abans de marxar li donen les gràcies a la demostradora.\nAixò és el que més m'agrada dels jocs de taula i d'un festival, obert a tothom durant les seves sis edicions, com Dau Barcelona.


Castellserà - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n41° 44′ 54″ N, 0° 59′ 21″ E / 41.748333333333°N,0.98916666666667°E / 41.748333333333; 0.98916666666667Coord.: 41° 44′ 54″ N, 0° 59′ 21″ E / 41.748333333333°N,0.98916666666667°E / 41.748333333333; 0.98916666666667\nCastellserà és un municipi de la comarca de l'Urgell, pertanyent al partit judicial de Balaguer, està situat al nord-est de la comarca, al límit amb la comarca de la Noguera. La localitat és situada a l'anomenat Pla d'Urgell, arrecerada al peu de la serra d'Almenara, que li queda a la banda nord. El terme de 15,84 quilòmetres quadrats està dividit en dos sectors pel canal d'Urgell: la part del nord, de secà, amb 168 ha, i accidentat per la mencionada serra, i la part del sud, de regadiu, que es troba regat per diverses séquies del canal. Està situat a una altitud de 267 m.\n4 Festes populars\nSobre el nom de la localitat hi ha una llegenda que, més o menys, diu així: Quan el poble ja estava conquerit als musulmans, com que el comte d'Urgell Ermengol IV va ser ajudat d'igual i important manera per part d'un bisbe i d'un noble, el comte els va donar la localitat perquè hi construïssin el que, segons ells, més hi fes falta. Es reuniren el noble i el bisbe i discutiren sobre el que hi havien d'edificar. El bisbe, com és natural i per a augmentar la fe, hi volia un monestir. El noble, per a defensar el territori, hi volia un castell. I ja veus aquí, que el bisbe deia que havia de ser un monestir i que el noble deia que havia de ser un castell. Que si un castell, que si un monestir. Que si un monestir que si un castell. I com més discutiren, més s'entossudien i fins i tot començaren a escridassar-se, fins que fora de si, el noble tragué l'espasa i amb un fort cop damunt de la taula digué: un castell serà! I d'aquí ve el nom del poble: Castellserà.\nÉs clar que això només és una llegenda i que la realitat és ben diferent. El nom del nostre poble, segons opinen els estudiosos entesos en aquesta matèria, ve del nom del lloc d'on procedien els primers habitants cristians que repoblaren aquest lloc.\nEtimològicament, significa «castell del camí», provinent de l'àrab assirat.\nLlista de topònims de Castellserà (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).\nLa Panera és un edifici construït al segle xvi per l'abat Domènec Porta com ho testimonia el seu escut gravat en una arcada interior. Consta de planta baixa i primera planta. La singularitat de la seva construcció radica en la portada d'entrada de mig punt amb dovelles i l'escut abacial en la part superior; les columnes amb les arcades, que des de la planta baixa sostenen tot l'edifici. L'embigat amb esplèndides bigues de fusta melis i el teginat del sostre amb cassetons amb rajoles de terrissa. Cal destacar també els senyals dels picapedrers encara visibles. En un principi estava destinat com a magatzem per a recollir els delmes de la senyoria de Poblet de la Baronia de l'Urgell. Posteriorment, i una vegada restaurat, es destina a activitats culturals com teatre, concerts, exposicions, conferències... L'any 2001 fou declarat Bé Cultural d'Interès Nacional (BCIN), en la categoria de monument artístic.\nLa creu de terme data del segle xvi. A la creu s'hi representen en una cara la figura del Crist Redemptor i en l'altra la figura de Maria, envoltada d'àngels, tenint les puntes de la creu unides per ornaments entrellaçats. La llanterna està formada per un fris amb vuit capelletes amb diferents sants a cada una d'elles, entre els quals es pot identificar a St. Miquel, St. Joan, St. Roc i St. Pere. Totes aquestes figures estan ornamentades amb dosserets que dibuixen petites columnes, llaçades, creus, etc. i recolzades sobre una cornisa decorada amb àngels, escuts i motius geomètrics.\nL'església parroquial de Santa Maria Magdalena, patrona de la localitat, es va construir a principis del segle xvi. És un edifici construït amb carreus de pedra tallada. A la façana principal s'hi observa la portalada amb un arc de mig punt, amb dovelles; un motiu decoratiu format per dues columnes i un timpà d'estil neoclàssic que emmarquen la imatge de la verge amb el nen i un rosetó amb ornaments geomètrics. L'edifici és d'una sola nau, amb contraforts interiors que encabeixen sis capelles laterals, amb un absis i una absidiola que fa de sagristia. La coberta és de creueria amb clau de volta. Cal destacar les lloses de les sepultures que hi ha al terra del seu interior.\nCal Tarragona és una casa pairal catalana construïda a principis del segle xvii. Consta de planta baixa, primer pis i golfes. La portada renaixentista i la façana estan fetes amb carreus de pedra ben tallada. Al primer pis destaca un balcó amb dues portes i quatre finestres allindanades. Les golfes tenen unes obertures típiques del país. A l'interior cal fer esment d'una sala noble i dues alcoves. S'hi conserven mobles del segle xviii i xix.\nCal Carnisser és una casa construïda a mitjan segle xx. De la seva façana destaca la gran balconada, amb notable treball de forja a la balustrada i els esgrafiats que representen bucòliques escenes camperoles relatives a les tasques agrícoles més representatives de cada estació.\nLaberint de blat de moro. El primer laberint de blat de moro a les comarques de Lleida. El laberint de blat de moro és un espai on es troba un seguit de camins, alguns sense sortida, alguns que fan anar enrere,... dibuixats entre rengleres de blat de moro que no ens deixen veure més enllà, ... serem capaços de trobar la sortida? El laberint compta amb una extensió aproximada de fins a 3 hectàrees, ofereix més de 2 km de passadissos i posa a disposició dels visitants un mirador de fusta de 6 m. d'alçada per poder veure els camins del laberint.\nHi ha masies com la Masia de l'Eroles.\nSant Sebastià: La festivitat de Sant Sebastià, patró de la localitat, se celebra cada 20 de gener. Normalment els actes festius del matí contemplen la missa a l'ermita del sant, amb l'ofrena per part del poble, el cant dels goigs del Sant i el repartiment dels panets beneïts.\nCarnestoltes: Cada any se celebra aquesta festa a la població, amb activitats per als més petits i un gran sopar i ball de disfresses.\nFesta del Bandoler. Se celebra el segon cap de setmana de maig. Es volen rememorar els fets ocorreguts a la localitat, a finals del s. XV i principis del s. XVI relacionats amb els bandolers. Fets que, sempre van tenir lloc en aquestes contrades i que estaven, molts d'ells, relacionats amb el bandoler, cap de quadrilla, fill de la vila, Perot d'Argensola. Per aquesta finalitat els veïns es vesteixen d'acord amb l'època durant els dies en què se celebren els seus actes, que comprenen teatre, música, fira d'artesans i recreacions històriques. En resum, una festa amb els bandolers com a protagonistes i que vol ésser característica de la localitat.\nFesta Major. La Festa Major se celebra el cap de setmana més pròxim al dia 22 de juliol, data de festivitat de la patrona de la localitat Sta. Magdalena. Es fan diverses activitats per a totes les edats.\nCastellSerà de Nit Es tracta d'un cicle musical i teatral que esdevé tots els dijous del mes d'agost a diferents places de la vila.\nConsultori mèdic. Amb servei diari de metge i infermer. El centre d'atenció primària més proper (Urgències) és a Tàrrega (20 km); en cas de problema mèdic també es pot anar a Lleida, a l'hospital Arnau de Vilanova.\nPoliesportiu, piscines descobertes, pista descoberta, camp de futbol i pista de bitlles. Totes aquestes instal·lacions esportives estan situades a la part nord-oest del municipi i resten totes elles comunicades entre si.\nGaruta. La Garuta és un edifici cultural on es troba la biblioteca municipal, que porta el nom del fill il·lustre de la vila Valeri Serra i Boldú.\nLa Panera. És un dels edificis històrics de la població i s'utilitza com a equipament cultural per a exposicions i actes de petit format.\nPel que fa a les instal·lacions educatives, el poble disposa de llar d'infants municipal i escola de primària. A partir dels 12 anys, els alumnes estudien la secundària a l'Institut Ermengol IV de Bellcaire d'Urgell. Sala de vetlla. La sala de vetlla és municipal i disposa de dues sales diferenciades en cas que s'hagin d'utilitzar.\nValeri Serra Boldú. (Castellserà 1874 - Barcelona 23 de juny de 1938). Ha estat un dels més destacats estudiosos del folklore català i el seu treball publicat ha permès la salvació d'una part important del llegat cultural popular de les terres de parla catalana. Estudià als escolapis de Balaguer i després peritatge mercantil a Barcelona. Des que el 1896 conegué Jacint Verdaguer, feu de veritable deixeble i col·laborador seu, especialment a la revista "La Creu del Montseny" (1899-1900), i compartí el seu ideari de catalanisme catòlic i conservador, alhora que anà encarrerant els seus interessos envers el folklore religiós, seguint el consell de mossèn Cinto. Mort Verdaguer, i casat i instal·lat a Bellpuig, Valeri Serra fundà i dirigí el setmanari "Lo Pla d'Urgell" (1912-1921), a través del qual participà activament en les qüestions de caràcter econòmic, polític i religiós que es donaren en aquells temps a la gran plana urgellenca. Hi publicà també en forma de seccions o sèries d'articles, obres importants com el Calendari folklòric de l'Urgell (1914-15), i Mossèn Cinto Verdaguer (1915). Periodista, biògraf de Verdaguer i folklorista, l'any 1919 es traslladà a Barcelona on feu de professor a l'Escola d'Agricultura. Treballà a l'administració catalana i després a La Vanguardia. Reconegut ja com a periodista i folklorista professional, publicà monografies d'interès turístic sobre Bellpuig, Tàrrega, Lleida, reculls de rondalles, el Llibre d'Or del Rosari a Catalunya (1925) i una revista especialitzada en estudis de folklore, l'Arxiu de Tradicions Populars (1928-1935). Després de la Guerra Civil, es recuperà pòstumament una part de la seva obra (articles periodístics sobre folklore), en castellà, amb el llibre Fiestas y tradiciones populares en Cataluña (1945). A la vila de Bellpuig, on visqué, es va instituir l'any 1984 el "Premi Valeri Serra i Boldú" per a treballs inèdits en qualsevol aspecte de la cultura popular.\nJosep Borrell Pedrós. (Castellserà 1934-2013). Després d'haver estudiat als Maristes i haver estat alumne del prestigiós catedràtic Arandes, Borrell va arribar al FC Barcelona el 1982, de la mà d'un altre històric, el doctor Carles Bestit. Durant set anys va ser el cirurgià dels jugadors del futbol base i el 1988 va rellevar el doctor González Adrio en el primer equip. S'enorgullia del seu carnet de soci número 5.365 del club blaugrana, amb el qual va concloure la seva vinculació professional en 2003. A més de metge i cirurgià, Borrell també es va distingir pels seus dots organitzatius. Així ho va demostrar a l'hospital Clínic de Barcelona, a l'hospital de la Creu Roja i a la clínica Asepeyo. Un cop desvinculat professionalment del FC Barcelona, Borrell, que també va ser president de la Societat Espanyola de Traumatologia de l'Esport, es va dedicar a la seva consulta particular i a participar en conferències internacionals sobre traumatologia.\nAurèlia Pijoan Querol. (Castellserà 1910 - Ciutat de Mèxic 1998). Acabat el batxillerat a l'Institut de Lleida l'any 1926, estudia Medicina a les Facultats de Barcelona i València i es llicencia el 1933. Treballa al Laboratori Municipal de Lleida on s'especialitza en la producció de la vacuna contra la tuberculosi. L'any 1936, està fent la tesi doctoral sobre la immunitat del paludisme a la Universitat de Madrid però no pot presentar-la en esclatar la Guerra Civil. Durant el conflicte bèl·lic, treballa com a metgessa a l'Hospital Intercomarcal de Lleida i dirigeix la Casa de Repòs que s'habilita al municipi pallarès d'Espot per als combatents amb problemes pulmonars i respiratoris. Militant del PSUC des de juliol de 1936, Aurèlia Pijoan assumeix, juntament amb les seves germanes Avelina, Palmira i Elena, el Secretariat Femení del PSUC a Lleida i comarques. Més endavant, és nomenada secretària general de la Unió de Dones de Catalunya de Lleida, organització antifeixista nascuda a Barcelona el 1937. Entre setembre i octubre del 1937, és paera de Lleida en representació del PSUC i, probablement, duu a terme les funcions de la Regidoria de Sanitat. D'aquesta manera, es converteix en la primera dona que accedeix a un càrrec de representació municipal a la Paeria. Desenvolupa una intensa activitat política impartint conferències i fent mítings a diferents seus i arreu del territori català. També, amb nombroses intervencions a programes de ràdio en els què sempre posa l'accent en la necessitat de mobilitzar les dones per a la causa republicana. L'any 1938, la doctora Pijoan es casa amb Luís Pérez García-Lago, destacat militant comunista i, un any després, ha d'exiliar-se a França des d'on marxa a la República Dominicana on hi passa una temporada a la colònia agrícola el Seybo en plena selva. El Tribunal de Responsabilitats Polítiques, li obre un expedient per haver estat paera durant el període revolucionari que resolt contra Aurèlia Pijoan amb una multa de 5.000 pessetes més 8 anys d'expatriació i 8 anys d'inhabilitació. A principis de 1941, després d'una breu estada a Cuba, s'estableix definitivament a Mèxic on neixen els seus tres fills. Abandona la professió mèdica per dedicar-se exclusivament a l'activitat política com a militant del PSUC i de la Unió de Dones de Catalunya, organització en la què assumeix la secretaria general. Militant de primera hora de la Unión de Mujeres Españolas en México (UME), que aglutina les dones comunistes en particular i les republicanes en general, n'esdevé vicesecretària primera i, més tard, secretària general. Té, també, una activa participació en el Patronat d'Ajut als Patriotes Catalans. Aurèlia Pijoan pertany a un ambient familiar profundament comunista, a Mèxic, el seu marit esdevé secretari general del PSUC, la seva germana Avelina és casada amb el destacat dirigent Pere Ardiaca Martí i mentre que la germana petita, Elena, i el seu marit Ángel Larrauri de Pablo, formen part del nucli de resistència comunista més important a la Lleida franquista. L'any 2015 l'Ajuntament de Castellserà posa el seu nom a un dels carrers del poble, essent així el primer carrer amb nom de dona de la localitat.\nSimó Trilla (segle xvi-1632) últim abat perpetu del Reial Monestir de Poblet. Va néixer a Castellserà pels volts del 1552. Entrà de novici al monestir de Poblet on acomplí els seus estudis eclesiàstics i fou ordenat prevere el 1577. Ben aviat ocupà en el monestir càrrecs administratius de responsabilitat. La seva fama, com a persona de seny i de suficient estudi, van merèixer elogis com el monjo més apte, idoni i capaç per a governar el monestir. Així, el 1603 fou elegit abat del monestir de Poblet i el 1604 fou nomenat Vicari General cistercenc a Espanya per l'abat general dom Edmon de la Croix.\nMagí Bonet Bonfill era germà d'en Francesc. Nasqué a Castellserà el 1818. El seu anhel, com el del seu germà, fou els estudis de les ciències experimentals. Amb el Doctorat en farmàcia i la llicenciatura en ciències físiques i matemàtiques, fou nomenat catedràtic a la Universitat d'Oviedo l'any 1847 i al Real Instituto Industrial de Madrid, i d'anàlisi química a la Universitat de Madrid l'any 1867, per això, és considerat sobretot com a químic. Durant quatre anys realitzà viatges d'estudis per Europa, en contacte amb els millors mestres. Pertanyia a corporacions doctes nacionals i estrangeres. Fou considerat com el primer químic analista de la seva època. Tanmateix on més destacà fou en la docència, ja que els seus dots de professor eren magistrals. És autor de diverses obres originals i de traduccions de la seva especialitat. Excel·lí sobretot en l'anàlisi química, com a màxima autoritat del país al seu temps. Morí a Madrid el 1894. Ocupà un lloc punter a la història de la química a Espanya.\nCampi Qui Pugui, companyia de teatre fundada el 2009 per Jordi Pedrós i Cristina Garcia.\nL'escola a la localitat fou fundada a mitjans del segle xix. Restava situada a la planta baixa de l'Ajuntament. Un mestre assistia a desenes d'alumnes en una sola classe. L'any 1900 l'escola nacional per a nens estava col·locada en un pis llogat. També hi havia una escola particular. L'any 1920 es crea una altra escola particular a l'edifici del Sindicat amb una classe per a nens i una classe per a nenes.\nL'any 1922, en traslladar-se l'escola particular a un altre edifici, les escoles nacionals s'ubiquen al segon pis de l'edifici del Sindicat i es creen dues classes, una per a nens i una per a nenes. Acabada la guerra civil desapareixen les escoles particulars i les escoles nacionals retornen al Sindicat amb quatre classes. La necessitat d'un nou centre escolar es feu evident ja des d'un principi, però les necessitats econòmiques no ho feren possible.\nEl 1923 s'aprova un projecte per a un nou edifici escolar, però no es començà a construir fins al 1946. L'edifici s'acabà el 1951 i és l'actual Escola El Terrall.\nLa Panera de Castellserà\n35 31 42 161 407 767 789 918 1.209 1.384\n1.525 1.390 1.369 1.407 1.317 1.286 1.251 1.238 1.157 1.157\n1.139 1.126 1.107 1.110 1.117 1.128 1.123\n↑ Bofarull Terrades, Manuel. Origen dels noms geogràfics de Catalunya: pobles, rius, muntanyes. Cossetània, 2002, p. 52. ISBN 9788495684974 [Consulta: 11 abril 2014].\n↑ 41° 45′ 5.04″ N, 1° 0′ 12.67″ E / 41.7514000°N,1.0035194°E / 41.7514000; 1.0035194\nPàgina de facebook de l'ajuntament.\nPerfil de twitter de l'ajuntament.\nInformació de l'aplicatiu mòbil de Castellserà.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Castellserà&oldid=28523956»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 oct 2021 a les 13:21.


El turisme i la rebaixa d’impostos, entre les prioritats dels candidats de Deltebre - Setmanari l'Ebre\nEl turisme i la rebaixa d’impostos, entre les prioritats dels candidats de Deltebre\nEl candidats a l’alcaldia van exhibir les seues propostes electorals en el debat de Canal Terres de l’Ebre\nDilluns, 20 de maig de 2019 a les 21:00h\nEl turisme i la rebaixa d’impostos, entre les prioritats dels candidats | Núria Caro\nLa hisenda i la promoció econòmica, les infraestructures i els serveis a les persones van centrar el debat entre els candidats a l’alcaldia de Deltebre, celebrat el passat 10 de maig a Canal Terres de l’Ebre.\nTots els candidats van exhibir les seues propostes electorals amb molts punts en comú com l’aposta pel turisme i el sector primari o la necessitat de rebaixar impostos.\nEl primer bloc del debat es va centrar en la hisenda municipal i en la promoció econòmica. Un dels denominadors comuns va ser la necessitat de rebaixar els impostos municipals, ja que en el cas de Deltebre són molt més elevats que els dels municipis veïns. “Hem començat el camí d’abaixar impostos”, va insistir l’alcalde Lluís Soleri candidat d’Enlairem Deltebre, davant les propostes de la resta de candidats, tot recordant que s’ha rebaixat este 2019 la taxa d’escombraries i també un 1,5% l’IBI urbà i un 2,84% l’IBI rústic. Soler va recordar també que durant el mandat s’han millorat les finances municipals reduint el deute fins al 35,5%. El candidat de Més Deltebre-ERC, Joan Alginet, va posar damunt la taula altres dades com el PIB o la renda familiar que, sumat a altres dades com l’atur estructural, la fuga de talent o el fet que no hi haja creixement industrial, constaten que “Deltebre és un municipi pobre”. “Hem de ser capaços d’anar junts per a superar totes estes adversitats. Deltebre té potencial per a revertir esta situació”, va dir Alginet que proposa un pacte per l’ocupació al municipi.\nTotes les forces polítiques van coincidir en l'aposta pel turisme com un dels principals motors econòmics de la població juntament amb el sector primari. La CUP va proposar accions per a “desestacionalitzar” el turisme, el PSC per a apropar al poble el turisme que està a Riumar i Més Deltebre proposa un pacte per a definir el model turístic amb Riumar i Bomita com a dos peces clau. En l'àmbit de la promoció econòmica, el candidat d’Enlairem Deltebre va assegurar que un dels objectius la pròxima legislatura serà desenvolupar el polígon industrial: “volíem engegar la urbanització durant el 2018, però ens vam trobar projectes mal redactats. Hem hagut de refer-los tots i serà un dels objectius del proper mandat, juntament amb el pla especial del port del Riumar”, va assegurar Soler.\nEncara dins d’este bloc, el PSC i la CUP també van posar damunt la taula la necessitat d’elaborar uns pressupostos participatius. “Defensem uns pressupostos participatius reals on la gent puga fer les seues propostes, votar i decidir”. El candidat del PSC va insistir també en la necessitat de consensuar els pressupostos: “fer-los entre tots i decidir i prioritzar quines accions i inversions s’han de fer per a millorar el futur del nostre poble”.\nPel que fa a les infraestructures, tots els candidats van fer propostes per a dotar Deltebre de nous equipaments i infraestructures, si bé també es va posar damunt la taula la necessitat de racionalitzar-ne la construcció de nous. “El que sí que tenim clar des de la CUP és que Deltebre no necessita més espais multifuncionals”, va dir Dayana Santiago, que va explicar la gran aposta de la CUP per convertir l’antiga cambra arrossera en un espai de dinamització turística, viver d’empreses i amb un espai de coworking.\nPer part de Més Deltebre, Joan Alginet va recordar que una de les propostes dels republicans és un ambiciós pla perquè l’any 2027 estiguen tapats tots els desguassos del nucli urbà, i soterrades totes les línies elèctriques. A més, aposten per canviar la imatge de la plaça 20 de maig, amb un projecte ambiciós que convertisca este punt en “el centre neuràlgic de Deltebre” i per convertir l’avinguda de la Pau en una artèria principal del municipi. Per Més Deltebre és clau també no només construir nous equipaments sinó “mantindre en condicions òptimes els que ja tenim”. Per part del PSC, que aposta sobretot per invertir en la millora de carrers, de camins rurals i per eliminar cruïlles perilloses, proposen la construcció d’un auditori. A més, el candidat Aleix Ferré demana consens a l’hora de tirar endavant nous projectes: “abans de fer qualsevol nou equipament o infraestructura és imprescindible el consens i un anàlisi profunda de si és necessari, si és prioritari, la viabilitat, la utilitat i, sobretot, la ubicació”.\nPer la seua banda, Soler va recordar que l'Ajuntament té preparats 55 projectes pendents de desenvolupar la pròxima legislatura i el gran esforç inversor fet en esta amb obres com la Biblioteca, el Centre Fluvial del Delta o la reobertura del complex esportiu. Davant la gran quantitat de propostes fetes per tots els partits, el candidat d’Enlairem Deltebre va insistir que “és molt bonic fer propostes i dir que ho farem tot. Natros no hem fet un programa electoral sinó que hem fet un programa de govern per a intentar complir-lo al màxim. El paper és molt sofrit i ho aguanta tot”, va reblar Soler, que va afegir: “hem descongestionat al màxim la hisenda municipal, i això ens permetrà tenir una capacitat d’inversió molt més elevada que marcarà el full de ruta del futur”. El candidat del PSC va lamentar que Solé menystingués les propostes de la resta de candidats: “Creiem que portem propostes que es poden fer realitat, no són fum. Potser vostè té 55 projectes redactats perquè ja es veu guanyador. Natros som molt més humils”.\nEn l'àmbit dels serveis a les persones, PSC i Més Deltebre van demanar més inversions en cultura, esports i educació i més atenció a la gent gran i proposen crear un servei de transport que facilite la mobilitat d’este col·lectiu pel municipi. La CUP aposta també per crear “un Espai Jove per a atendre el col·lectiu de jóvens que el tenim oblidat”. Proposen un espai amb un agent de salut per parlar de temes com drogues o sexualitat, amb un espai de joc i que face també la funció de casal. Per la seua banda, Enlairem Deltebre va recordar que esta legislatura el pressupost en polítiques socials s’ha incrementat un 121% amb la creació d’ajuts als tributs locals i d’urgència socials.\nAbans d’acabar el debat, el candidat de Més Deltebre va comprometre’s que si és alcalde “la meua gestió serà auditada, des del principi fins al final. Espero que els altres candidats puguen assumir també este compromís i acabem amb un cicle històric de voler passar comptes amb el passat”. La resposta de Soler no es va fer esperar: “estic d’acord amb vostè, però m’hauria agradat que la setmana passada hagués donat suport al Ple perquè l’Ajuntament puga personar-se en la investigació oberta per l’auditoria que el PdeCAT va tirar endavant”. De fons, Alginet va respondre un: “el tindrà”.


EL CONSELL ESCOLAR DE L'EOI CASTELLÓ DE LA PLANA Expand\nÉs l’òrgan mitjançant el qual la comunitat educativa participa en la gestió del centre. Està integrat per:\nLa direcció del centre: Ana Pitarch (Antonio Álvarez)\nUn cap d’estudis: Mireia Gil / Alban Campion\nLa secretària del centre: Glòria Melchort\nHuit representants del professorat: Diego Bau, Patricia Bechalani, Teresa Camañes, Laura Escrig, Francisco Guillamon, Silvia Marín, Lidia Ramírez i Luisa Samper.\nSis representants de l’alumnat: Diana Alvarado, Inma Enguídanos, Jorge Martí i Maria Luisa Ribes.\nUn representant del personal d’administració i serveis: Juana Campos\nUn representant de l’Ajuntament: Mabel Asensio\nCOMPETÈNCIES DEL CONSELL ESCOLAR Expand\nEstan regulades per la LOE art 127 i modificades per la LOMCE art 80. Entre altres:\nAvaluar el projecte educatiu de centre, la programació general anual, recursos, pressupostos i el reglament de règim intern.\nConèixer les candidatures a la direcció i els projectes de direcció presentats pels candidats.Participar en la selecció de la direcció en els termes establerts per la llei. Ser informat del nomenament i cessament de la resta de membres de l’equip directiu. Si és el cas, previ acord dels seus membres, adoptat per majoria de dos terços, proposar la revocació del nomenament de la direcció.\nInformar sobre l’admissió de l’alumnat. Conèixer la resolució dels conflictes disciplinaris i vetllar perquè s’adeqüin a la normativa vigent.\nProposar les mesures i iniciatives que afavoreixin la convivència en el centre. Promoure la conservació i renovació de les instal·lacions i equipaments escolars. Avaluar el funcionament general del centre.\nInformar les directrius per a la col·laboració, amb finalitats educatives i culturals, amb les administracions locals, amb altres centres, entitats i organismes.


Abadal Christmas Market - Festactivitat\nDissabte passat vam estar presents al primer Christmas Market del Celler Abadal. Rodejats d’un esperit nadalenc increïble, vam formar part de l’entreteniment per als més petits, amb tallers i altres sorpreses perquè passessin una estona molt entretinguda i divertida.\nVam començar l’activitat al matí. Quan els nens i nenes van arribar les taules ja estaven plenes de llapis de colors, tisores i cola per a ser utilitzats. El primer taller que van realitzar era un conte màgic; un dibuix d’uns reis i una estrella per als més grans i unes boles de nadal per als més menuts. El taller consistia en un llibre que segons el cantó per on l’obrissis veurien un dibuix o l’altre. Tot i que al principi presentava dificultat, tots els nens i nenes van realitzar un fantàstic treball, ajudats pels nostres monitors i monitores en cas que fos necessari.\nUn cop fet el primer taller, es donava pas al segon. En aquest aprofitàvem els taps de suro dels vins per fer una joguina que també es podien endur a casa. Un joc per potenciar la motricitat dels menuts on, mitjançant una pinça i cordill, creaven una canya de pescar. Tot i ser un taller ràpid, va ser molt entretingut, i tant monitors com petits vam passar una estona molt divertida.\nEls tallers es van dur a terme a una sala dins dels cellers però les activitats continuaven també a fora. Al pati es trobaven ponis amb els quals els nens podien passejar, tocar-los i interactuar amb ells. El contacte amb la natura i els animals sempre és positiu per als més petits.\nServeis relacionats amb aquesta entrada\nNecessitem saber el teu Nom\nNecessitem saber el teu Email\nEn compliment d’allò que estableix la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, i la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic, us informem que, mitjançant la cumplimentació d’aquest formulari, les dades que ens faciliteu quedaran incorporades i seran tractades en un fitxer propietat de FESTACTIVITAT SCP amb la finalitat de poder-vos oferir els productes o serveis sol·licitats, així com de mantenir-vos informats sobre novetats comercials i ofertes promocionals relacionades amb aquesta pàgina web. Us recordem que podeu exercir en qualsevol moment els drets d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició de les vostres dades de caràcter personal mitjançant correu electrònic dirigit a info@festactivitat.com o bé mitjançant un escrit adreçat C/ Balmes nº 7 1r 08242 de Manresa (Barcelona).\nPer poder enviar el formulari és necessari


Cautxú de cautxú en polsera Extruder Caixes de canvi de càrrega Proveïdors i fabricants i fàbrica - Fabricat a la Xina - DELING\nCasa > Producte > Caixes de canvis de goma > Cautxú de extrusió de cautxú de cargol simple\nFabricant xinès de caixa de canvis extrusora de cargol simple de cautxú. Detalls: La caixa d'engranatges d'extrusora de cargol únic dóna suport per a un extrusor únic o compost, utilitzat principalment per a la indústria de cautxú i plàstics, com a dispositiu de transmissió d'energia per a l'extrusió de cautxú. També es pot utilitzar com a transmissió d'energia ...\nFabricant xinès de caixa de canvis d'extrusora de cargol simple de cautxú\nLa caixa d'engranatges d'extrusora d'un sol cargol dóna suport per a un extrusor únic o compost, utilitzat principalment per a la indústria de cautxú i plàstics, com a dispositiu de transmissió d'energia per a l'extrusió de cautxú. També es pot utilitzar com a dispositiu de transmissió d'energia per extrusió de materials en altres indústries.\nCautxú de goma extrusora de cargol simple Característiques\n2.El rendiment mecànic dels materials d'engranatges s'ha millorat enormement.\n3. Els engranatges són tot rectificat amb la fàbrica de moldeig Gleason.\n4. Les dents i les dents es modifiquen per les dues cares.\nAplicació de caixa de canvis d'extrusora de cargol simple de cautxú\nLes extrusores de cautxú, un equip bàsic per a la indústria del cautxú, tenen un paper molt important en la producció de pneumàtics i productes de cautxú. Les nostres caixes de canvi d'extrusora de cautxú d'un sol cargol s'utilitzen principalment en extrusores de cargol, extrusores d'alimentació calenta de cargol, extrusores d'alimentació freda comuns, extrusores d'alimentació freda per cargol principal i secundari i fred. Extrusora d'escapament, Extrusora d'alimentació en fred Pin, Extrusora composta, etc.\n3. Quina informació he de donar per confirmar el producte?\nHot Tags: cautxú d'extrusora de cargol simple de cautxú, Xina, proveïdors, fabricants, fàbrica, preu, cotització, en estoc, realitzats a la Xina\nUn parell de: Reducció de velocitat de velocitat planetària\nSegüent: Reducció especial per retirar i apagar la màquina


Les falles de Bétera celebren demà la nit de Halloween amb concurs disfresses i música – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nTens plans per a celebrar la Nit de Tots Sants? Enguany la Junta Local Fallera de Bétera, organitza un concurs de disfresses per a la nit de Halloween.\nLa JLF ha citat als fallers de les cinc comissions el dissabte 31 d’octubre i a les 23:15 h per donar inici a una cercavila pels carrers del poble abillats amb les més terrorífiques disfresses per celebrar la cada volta més popular nit de Halloween.\nDurant el recorregut fins a les coves de Mallorca es repartiran caramels per als més menuts. Una volta arribats al destí serà el jurat triat a l’efecte l’encarregat d’avaluar a tots els fallers i triar les millors disfresses d’enguany.\nHi haurà tres premis en cadascuna de les modalitats: xiquets i adults. Repartits els premis per les acabades de nombrar Falleres Majors de Bétera, la xiqueta Andrea Peinado i la senyoreta Luisa Motilla, la festa continuarà amb una discomòbil al mateix recinte de les coves.\nLa Junta Local Fallera posarà fi així una jornada on a la vesprada les diferents comissions han convocat als seus fallers per celebrar entorn de les barriades dels casals aquesta festa.


La Fundació Nen Déu demana una revetlla més inclusiva amb les persones amb TEA - Diari de la Discapacitat\nInici Inclusió Social La Fundació Nen Déu demana una revetlla més inclusiva amb les persones...\nProposa canviar el soroll dels petards per llums de colors\nDurant la revetlla de Sant Joan, per tradició, s’utilitza pirotècnia. Aquests sorolls generen que algunes persones amb TEA i les seves famílies no puguin gaudir d’aquesta nit com ho fan els altres, ja que la seva experiència sensorial és completament diferent.\nMoltes persones amb TEA (Trastorn d’Espectre Autista) experimenten hipersensibilitat auditiva, és a dir, que perceben els sons a volums molt més alts dels que registren altres oïdes. Això produeix angoixa, dolor i por en ells/es i fins i tot pot ocasionar convulsions i episodis d’autolesió.\nPer tot això des de la Fundació Nen Déu proposen fer una revetlla més inclusiva canviant el soroll i el baluern per llums de colors, per a generar un efecte festiu, però sense provocar por, angoixa o dolor a les persones que pateixen aquesta hipersensibilitat auditiva.\nArticle anteriorLa Generalitat licita les obres de millora de l’accessibilitat de l’estació de metro Ciutadella-Vila Olímpica\nArticle següentASPID obre la matrícula d’un curs online d’Especialització en atenció sociosanitària