L'itinerari de LERU cap a l'accés obert amb èxit | blok de bid\nL'itinerari de LERU cap a l'accés obert amb èxit\nEnviat per Remedios Melero el Dc, 28/09/2011 - 12:15\nlliga universitats europees\nLa Lliga d'Universitats Europees (LERU), composada per 21 institucions, entre elles la Universitat de Barcelona, va elaborar aquest informe o guia al juny de 2011. En la seva elaboració van participar-hi els membres del grup de treball sobre accés obert, coordinat per Paul Ayris. El document, tot i que breu, és molt il·lustratiu, fa un recorregut per les vies que condueixen a l'accés obert a la producció científica, les ja conegudes ruta verda, la via de l'auto-arxiu en dipòsits d'accés obert, i la daurada, o publicació en revistes d'accés obert.\nL'informe està dirigit a les universitats que composen la Lliga, encara que es fa extensiu a totes aquelles que vulguin seguir les recomanacions sobre com posar en marxa dipòsits, establir polítiques a favor de l'accés obert, o com realitzar activitats formatives i de promoció del accés obert dirigides a totes les parts implicades de la comunitat universitària.\nAl principi es fa una puntualització sobre accés obert i open knowledge. D'acord amb la definició de l'Open Knowledge Foundation, Open Knowledge és "any kind of information -sonnets to statistics, gens to Geodata- that can be freely used, re-used, and redistributed" per tant l'accés obert és un element dins d'un paisatge més ampli que reflecteixi el "coneixement obert". En aquest sentit l'informe se centra en l'accés obert a formes clàssiques de producció científica, però emfatitza la importància i rellevància d'avançar en el canvi cap a un entorn d'accés obert al coneixement, que signifiqui també construir coneixement a partir de compartir dades i altres materials, que no siguin exclusivament treballs de recerca.\nEls beneficis de l'accés obert per a científics, professors i estudiants, així com per a la societat en general són clau per donar suport al desenvolupament de polítiques i projectes relacionats amb l'accés obert a la ciència. No només des del punt de vista acadèmic, sinó l'econòmic, tal com s'ha posat de manifest en els estudis realitzats pel professor John Houghton de la Victoria University de Melbourne. Òbviament tot té un cost, i l'accés obert també, la qüestió és quin és el balanç entre un model que restringeix l'accés a la ciència i el que l'obre a tots els sectors de la societat.\nEls últims tres capítols es dediquen a tractar específicament les dues rutes esmentades, en el cas dels dipòsits en els quals l'autor o un delegat diposita "objectes digitals". Es posa l'accent en la importància de no transferir exclusivament els drets d'explotació de les publicacions, s'adverteix de la possible confusió de l'usuari sobre les versions que es dipositen, per la qual cosa es recomana que la institució estableixi des del principi unes polítiques clares sobre què, qui, com i quan dipositar.\nUn altre aspecte important en el qual està immersa la creació d'un repositori són les polítiques institucionals d'accés obert per les quals es requereix l'auto-arxiu de publicacions, dades o altre material docent o de recerca, en aquest sentit és molt valuós conèixer les ja existents, i com de l'experiència d'altres es poden estalviar esforços. També es destaquen les qüestions a tenir en compte a l'hora de planificar la posada en marxa d'un repositori: el cost, el temps, els temes de drets d'autor i els tecnològics, que afecten directament a la sostenibilitat i preservació dels continguts que alberguen.\nEn el capítol de revistes d'accés obert, sobretot en les quals l'autor ha de pagar per publicar, es recomana que per maximitzar el rendiment d'aquest pagament, es creïn grups o consorcis d'universitats que estableixin acords amb les editorials per arribar a contractes que siguin més avantatjosos que els pagaments individuals.\nFinalment, aquest informe inclou un apartat d'annexos en què es recullen exemples d'universitats i institucions finançadores de projectes de recerca, en els quals es reflecteixen els models seguits en la implementació de polítiques d'accés obert, assessorament a autors en drets d'explotació i finalment es facilita una llista d'organitzacions, iniciatives i associacions relacionades amb dipòsits, polítiques i portals sobre accés obert.


França, dividida per la regulació dels matrimonis homosexuals\nParís acull avui una manifestació contra la iniciativa del president\nSTEVEN ERLANGER THE NEW YORK TIMES / PARÍS. 13/01/2013 00:00\n260x366 França, dividida per la regulació dels matrimonis homosexuals / CHARLES PLATIAU / REUTERS França, dividida per la regulació dels matrimonis homosexuals / CHARLES PLATIAU / REUTERS\nFrigide Barjot és una popular humorista francesa que s'enriu de la intocable República enfundada dins d'una samarreta rosa fluorescent i tocant en un grup de música de nom provocador: Els Pompidous Morts. Barjot, de 50 anys i que en realitat es diu Virginie Merle, va redescobrir fa poc les seves arrels religioses i ho va escriure en un llibre que va titular Confessions d'una catòlica de moda . Ara s'ha convertit en una de les principals veus a França contra els matrimonis homosexuals i la possibilitat que aquestes parelles puguin adoptar o procrear.\nLegalitzar el matrimoni homosexual -"Tots pel matrimoni", segons el lema d'una campanya de mobilització social- va ser una promesa electoral del socialista François Hollande, l'actual president, i s'ha convertit en una qüestió delicada i divisiva a França, una República laica essencialment catòlica en què ben pocs van a missa. Hollande va dir que abordaria la qüestió durant el primer any de mandat i, fidel a la seva paraula, la llei serà debatuda al Parlament a finals d'aquest mes.\nPer mostrar l'oposició a aquesta iniciativa Frigide Barjot serà al capdavant avui de La manif pour tous [La manifestació per a tots], una convocatòria en què els organitzadors esperen aplegar al centre de París mig milió de persones.\n"Per engendrar un infant cal un home i una dona", assegura Barjot. I que una parella gai tingui la paternitat d'un nen "és totalment contrari a la natura", manté. La humorista admet que la satisfà que les parelles homosexuals tinguin un estatus oficial i estiguin reconegudes per la llei. "El problema no és l'homosexualitat, sinó la filiació humana", argumenta.\nHollande i el seu govern asseguren que van ser elegits amb un programa electoral en què figurava aquesta iniciativa i que portaran la llei al Parlament perquè sigui votada, i serà allà, i no al carrer -diuen-, on es prendrà una decisió.\nLa conservadora UMP, la principal formació de l'oposició, està dividida sobre si assistir o no a la manifestació d'avui. Com Barjot, molts en aquest partit voldrien un referèndum sobre la qüestió, que és molt improbable que s'acabi fent mai. Fins i tot l'ultradretà Front Nacional de Marine Le Pen es troba entre dos mars, fermament en contra de la llei però sense tenir clar si assistir a la marxa de París.\nEl matrimoni homosexual "és un tema espinós que toca la identitat", diu Dominique Moisi, un analista polític francès. "En termes morals, per a molts, hi ha una mena de principi de precaució, una intenció de no anar massa de pressa, massa lluny o ser massa radicals", diu. I pel tema de la paternitat assegura que "hi ha una diferència entre la vida que tu protegeixes i la que crees". "Que una parella adopti un nen abandonat està bé, molts pensen. Però procrear una vida per a ells és, potser, anar una mica massa lluny", conclou.\nNicolas Gougain, portaveu de la federació francesa de grups gais Inter-LGBT, està convençut que la legislació tirarà endavant. "La paternitat homosexual ja és una realitat", assegura. "La importància de la llei és que reconeixerà i protegirà totes les famílies -diu Gougain- i que d'aquí un parell d'anys tot el debat que estem tenint ara ens semblarà surrealista".


L’obrador dels prodigis | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nAutors: Christian Escribà Sílvia Tarragó / Editorial: Columna\nSom al 1947 i l’Alba comença a treballar de cuinera per a una família benestant de Barcelona, del passeig de Gràcia. Amb vint anys acabats de fer, ha aconseguit la feina gràcies a les habilitats culinàries demostrades servint en una casa del seu barri, a Sants. Aviat la seva peculiar forma de cuinar desperta l’admiració dels senyors, ja que les seves receptes van més enllà del gust i de la presentació.\nAmb els seus plats, l’Alba transmet la seva pròpia essència, sensitiva i creativa, de manera que arriba a canviar els estats d’ànim de qui els tasta. Des del seu naixement, però, sembla que la seva vida està lligada de manera misteriosa a l’obrador de la pastisseria Escribà i que la màgia del dolç anirà obrant els seus propis miracles. Un repàs a la història de l’emblemàtica pastissera i de la segona meitat del segle XX.


El coronavirus porta els ERTO a les llibreries | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nLes carismàtiques La Central, Laie, Altaïr i Casa del Llibre posen en marxa acomiadaments temporals que afectarien almenys uns 800 treballadors\nBarcelona 21 MAR 2020 - 17:41\tCET\nLibreria La Central del Raval, a Barcelona. JUAN BARBOSA\nLa meitat dels espanyols temen pels seus llocs de treball com a conseqüència del confinament per la crisi del coronavirus, però per als empleats de les llibreries catalanes, la baula més popular i sensible del món del llibre, la inquietud ja és una realitat: vaixells insígnia del sector com La Central, Laie, Altaïr i Casa del Libro han posat en marxa expedients de regulació temporal d'ocupació (ERTO), amb almenys uns 800 treballadors afectats només en aquests quatre casos. No seran els únics. “La gent està angoixada: s'intueix que la situació d'estat d'alarma s'allargarà i les consultes jurídiques sobre expedients d'ocupació són cada vegada més nombroses des de les últimes 48 hores”, admeten en el Gremi de Llibreters de Catalunya.\n“La càrrega salarial ens arrossega; pagarem els sous d'aquests dies amb el que hem venut, però és que ja fa dies que no hem venut res més”, resumeix Pep Bernadas, fundador i alma mater de la carismàtica Altaïr, que, a més de llibreria, compta amb agència de viatges i una revista. “Ara cap de les tres potes no ens proporciona ingressos”, reconeix Bernadas, per la qual cosa, per “disminuir la càrrega econòmica” de l'empresa, s'han vist abocats a un ERTO que afecta 41 dels seus 43 treballadors: “Per a qüestions internes i d'urgència hem deixat només una persona a la llibreria i una altra a l'agència de viatges”.\n“Si no entra res, no podem pagar ningú”, ratifica Marta Ramoneda, cofundadora de La Central, des de darrere de les persianes baixades de la llibreria del carrer Mallorca de Barcelona. Ella és una de la desena escassa de treballadors, en règim de mitja jornada, amb què la cadena independent fundada el 1995 es quedarà dels gairebé 90 treballadors de l'empresa, conformada ara per cinc botigues entre Barcelona i Madrid, tancades durant dues setmanes. “És un primer intent de parar el cop”, emmarca, mentre ajusten els pactes amb els empleats a partir de la seva inclusió a l'ERTO, les reduccions de jornada laboral o de dies a compte de vacances.\nEls empleats de Laie, l'altra gran cadena de llibreries independents, fa uns dies van rebre l'avís que la direcció estudiava l'aplicació d'un ERTO, que es concretarà sense demora la setmana que ve. “És una mesura forçada i forçosa, fa setmanes que estem notant la davallada i la situació és difícil de sostenir”, admeten fonts de l'equip directiu de Laie. La mesura laboral que s'estudia és la d'un ERTO parcial per a una plantilla que s'acosta als 200 treballadors, de la qual gairebé un 80% és personal d'atenció a un públic avui inexistent. En el cas de Laie, la crisi té l'especificitat que bona part dels seus 19 centres repartits per Espanya són majorment botigues de turisme cultural, ubicades a museus i equipaments (Picasso, Macba, Park Güell, Sagrada Família, Centre Pompidou i Museu d'Art Rus de Sant Petersburg, tots dos de Màlaga...), on als tancaments de les instal·lacions s'uneixen els notables costos de les concessions que van guanyar mitjançant concursos.\nLa situació serà més dolorosa a Casa del Libro, propietat del Grup Planeta, que compta amb 47 llibreries a tot Espanya i que enllesteix un ERTO que, segons fonts sindicals de CCOO, afectaria “entre 500 i 600 treballadors”. Les vendes a través de la seva pàgina web, que aquesta setmana ha comptabilitzat un cent per cent d'increment de la seva activitat en relació amb la mateixa setmana de 2019, no compensen la caiguda d'ingressos de les botigues físiques.\nEls casos d'Altaïr, La Central, Laie i Casa del Libro serien amb prou feines la punta de l’icebergde les suspensions d'ocupació temporals al sector, segons diverses fonts consultades, que citen situacions idèntiques a altres llibreries significatives de Barcelona, cosa que no ha pogut corroborar aquest diari. Tanmateix, sí que s'han incrementat les consultes jurídiques sobre aquest tema en el gremi. “Vam començar fa unes setmanes amb aspectes sobre protecció sanitària, després vam passar a temes d'impostos i des de dijous no parem de tenir-les sobre els ERTO”, admet Marià Marín, secretari tècnic del gremi. Bona part de la dotzena de consultes fetes fins dijous passat procedia, tanmateix, de llibreries amb quatre o més treballadors, que no són majoritàries al sector. “El retrat robot de la llibreria catalana és, entre un 60% i un 70%, una microempresa, unipersonal o bé societària d'un parell d'autònoms, però la seva situació és igualment molt delicada perquè en aquestes dates toca fer la liquidació d'impostos del trimestre, a part de l'espasa de Dàmocles fixa dels lloguers... Veurem com es canalitzen els ajuts públics o les noves línies d'ajuda de l'Institut de Crèdit Oficial”, diu Marín.\nEn tots els casos, a diferència d'altres sectors econòmics, el de les llibreries sembla estar sensibilitzat amb els seus treballadors. “Són acomiadaments condicionats al fet que quan la situació es normalitzi es reincorporin tots”, recorda Ramoneda. Bernadas elogia el seu equip: “La disponibilitat dels treballadors a l'ERTO ha estat encomiable, entenen que és la seva manera de donar-nos un cop de mà contra aquesta crisi brutal; bastants ja fa molts anys que són en aquesta casa i tu tampoc no tens l'ànim i el cor de rebaixar plantilla”. En qualsevol cas, la realitat és dolorosa: “Els ERTOs es mouen normalment entre el 50 i el 70% del total del sou; completar tot el salari és molt inusual”, assegura un portaveu de CCOO.\nPreveient la que sembla inevitable prolongació de la crisi, Ramoneda no descarta que “fins i tot la desena de treballadors que quedarem ara a mitja jornada anirem caient a poc a poc en l'ERTO; i després, ja veurem”, assegura la cofundadora de La Central amb el coratge de qui fa anys que lluita en un sector delicat de salut, però de gran càrrega simbòlica cultural, i a només 10 dies després d'un nou cop: l'explosió que va tenir lloc en una empresa química del barri de La Verneda de Barcelona va afectar el sostre del magatzem de la llibreria, que l'ha deixat temporalment inutilitzat. Bernadas està fet de la mateixa fusta: “Des de 2008 no aixequem cap, et vas mantenint el just”, diu, conscient que “els ajuts arribaran, però no de manera immediata”. Per això, ha iniciat una campanya dirigida “a la gent que ens segueix des del principi, ara fa just 40 anys, perquè de forma ràpida se subscrigui a la nostra revista; ara tenim un miler, només que arribéssim als 3.000 abonats ben aviat, ens aniria tan bé... Resistirem”, conclou. Pur esperit llibresc.


Convenients "atacs a petroliers" mentre els Estats Units cerquen la guerra amb l'Iran [Tony Cartalucci – New Eastern Outlook, 13.06.2019] - L'HORA\n… seria molt més preferible que els Estats Units poguessin citar una provocació iraniana com a justificació dels atacs aeris abans de llançar-los. Clarament, com més indignant, més mortal i més no provocada sigui l’acció iraniana, millor serà la situació dels Estats Units. Per descomptat, seria molt difícil per als Estats Units incitar l’Iran a aquesta provocació sense que la resta del món reconegui aquest joc, cosa que el soscavaria.\n– Brookings Institution, “Quin és el camí a Pèrsia?” 2009\nPer segona vegada des que els Estats Units es van retirar unilateralment de l’anomenat acord nuclear amb l’Iran, els informes occidentals sobre “presumptes atacs” a petroliers prop de l’Estret d’Hormuz han intentat implicar l’Iran.\nThe London Guardian en un article titulat “Two oil Tankers Struck in suspected attacks in Gulf of Oman” (Dos petroliers atacats en presumptes atacs al golf d’Oman), afirmava:\nDos petroliers han estat atacats en presumptes atemptats al golf d’Oman i les tripulacions han estat evacuades, un mes després d’un incident similar en el qual es van veure afectats quatre petroliers a la regió.\nL’article també deia:\nLes tensions del Golf han estat a prop del punt d’ebullició durant setmanes, ja que els Estats Units exerceixen una “màxima pressió econòmica” sobre Teheran en un intent de forçar-la a reobrir les converses sobre l’acord nuclear del 2015, del qual els Estats Units es va retirar l’any passat. L’Iran ha dit repetidament que no té coneixement dels incidents i que no va formar cap força indirecta perquè ataqués el transport marítim del Golf o les instal·lacions petrolíferes saudites.\nThe Guardian admetia que les “investigacions” sobre els presumptes atacs previs del maig dutes a terme pels Emirats Àrabs Units van trobar que es van utilitzar “mines sofisticades”, però no van arribar a implicar l’Iran com a culpable.\nL’article assenyala que l’assessor de seguretat nacional dels Estats Units, John Bolton, va afirmar –sense proves– que l’Iran “va estar-hi involucrat gairebé amb tota seguretat”.\nAquesta notícia d'”atacar” petroliers prop de l’Estret d’Hormuz, en la qual els Estats Units acusen l’Iran, es produeix molt convenientment després dels passos addicionals donats per Washington per pressionar l’economia iraniana i soscavar encara més el govern iranià.\nEstats Units acaba de posar fi a les exempcions per a les nacions que compren petroli iranià. Nacions com el Japó, Corea del Sud, Turquia, Xina i l’Índia s’enfrontaran ara a les sancions dels Estats Units si continuen important petroli iranià.\nCoincidentment, un dels vaixells “atacats” aquesta setmana portava “càrrega relacionada amb el Japó”, informava The Guardian.\nTambé va ser convenient la recent inclusió per part dels Estats Units del Cos de la Guàrdia Revolucionària Islàmica (IRGC) de l’Iran com a organització terrorista just abans d’aquesta sèrie de provocacions atribuïdes a l’Iran.\nAP en un article del maig del 2019 titulat “El president Trump adverteix l’Iran sobre els petroliers ‘sabotejats’ al Golf”, va afirmar:\nQuatre petroliers ancorats a l’Orient Mitjà van ser danyats pel que les autoritats del Golf van descriure com a sabotatge, tot i que les imatges per satèl·lit obtingudes per The Associated Press el dimarts no van mostrar danys visibles majors als vaixells.\nDos vaixells suposadament eren saudites, un dels Emirats i un altre noruec. L’article també afirmava:\nUn funcionari estatunidenc a Washington, sense oferir cap prova, va dir a l’AP que l’avaluació inicial d’un equip militar estatunidenc indicava que l’Iran o els seus aliats iranians van utilitzar explosius per perforar els vaixells.\nEstats Units ja havia advertit als vaixells que “l’Iran o els seus representants” podrien estar apuntant al trànsit marítim a la regió. Estats Units està desplegant un portaavions i bombarders B-52 al Golf Pèrsic per contrarestar les amenaces de Teheran, que encara no han estat especificades.\nAquest incident més recent probablement serà explotat encara més pels Estats Units per seguir augmentant les seves forces militars a la regió, pressionant l’Iran i acostant el món sencer a la guerra amb l’Iran.\nEstats Units ja ha desplegat les seves forces a tot l’Orient Mitjà per ajudar en les actuals guerres indirectes contra l’Iran i els seus aliats, així com per preparar-se per a la guerra convencional amb el mateix Teheran.\nTot això equival a una renovada empenta cap a un conflicte més directe entre els Estats Units i l’Iran després d’anys de guerra per delegació a Síria, on les forces recolzades per Washington han perdut irremeiablement.\nTambé és una continuació de la política exterior de llarga data dels Estats Units respecte a l’Iran, posada en marxa fa més d’una dècada i duta a terme des de llavors per cadascuna de les respectives presidències\nEls plans a llarg termini de Washington\nLes sancions contínues i l’eliminació de les exempcions són part de la retirada unilateral de Washington del Pla d’Acció Integral Conjunt (JCPOA) o “Acord Nuclear de l’Iran”. L’acord es va signar el 2015 i els Estats Units se’n van retirar el 2018.\nTot i que la decisió es presenta com a diferències polítiques entre l’expresident estatunidenc Barack Obama i l’actual president estatunidenc Donald Trump, en realitat, la proposta del pla, la seva signatura i posterior retirada per part dels Estats Units ja es va planificar en detall el 2009 com una manera de justificar la tan buscada guerra contra l’Iran.\nEn el seu article del 2009, “Which Path to Pèrsia?: Options for a New American Strategy Toward Iran”, la Brookings Institution, fundada per una corporació financera, admetria en primer lloc les complicacions de l’agressió militar liderada pels Estats Units contra l’Iran (negreta afegida):\n… qualsevol operació militar contra l’Iran serà probablement molt impopular a tot el món i requerirà el context internacional adequat, tant per assegurar el suport logístic que l’operació requeriria com per minimitzar l’impacte de la mateixa.\nA continuació, el document exposa com Estats Units podria aparèixer davant del món com un pacificador i descriu la traïció de l’Iran a un “molt bon acord” com a pretext per a una resposta militar dels Estats Units que, d’una altra manera, seria reticent (negreta afegida ):\nLa millor manera de minimitzar l’oprobi internacional i maximitzar el suport (però, a contracor o encobert) és atacar només quan hi hagi la convicció generalitzada que els iranians van ser advertits però després van rebutjar una gran oferta –una oferta tan bona que només un règim decidit a adquirir armes nuclears i a adquirir-les per les raons equivocades podria rebutjar. En aquestes circumstàncies, els Estats Units (o Israel) podrien descriure les seves operacions com a realitzades amb disgust, no amb ira, i almenys alguns membres de la comunitat internacional arribarien a la conclusió que els iranians “s’ho han buscat ells mateixos” negant-se a arribar a un bon acord.\nI a partir del 2009, això és precisament el que els Estats Units es van proposar aconseguir.\nEn primer lloc, amb la signatura de l’acord nuclear de l’Iran del 2015 per part del president Obama, fins als intents del president Trump de donar marxa enrere basant-se en afirmacions inventades que l’Iran no va complir amb l’acord.\nEn el document de política del 2009 també es parlava d’”incitar” l’Iran a la guerra, al·legant (la negreta és nostra):\nAmb la provocació, es mitigarien els requisits diplomàtics internacionals i polítics interns d’una invasió [de l’Iran], i com més escandalosa sigui la provocació iraniana (i com menys es consideri que els Estats Units estan incitant l’Iran), més es reduirien aquests desafiaments. A falta d’una provocació prou horrible, el compliment d’aquests requisits seria descoratjador.\nNo esmentat directament, però també un mètode obvi per aconseguir l’objectiu de Washington de provocar la guerra amb l’Iran seria que els Estats Units simplement escenifiquessin una “provocació iraniana” pel seu compte.\nCom ho va fer Estats Units a Vietnam després de l’incident del Golf de Tonkin, o les invencions dels Estats Units en relació amb les “armes de destrucció massiva”, que Washington va afirmar que l’Iraq tenia al seu poder, els Estats Units tenen un historial clar no només d’incitar provocacions, sinó també de crear-les ells mateixos. L’article de Brookings admet fins i tot la improbabilitat que l’Iran caigui en el parany de Washington, lamentant (negreta afegida):\n… certament és el cas que Washington busqués tal provocació, podria realitzar accions que podrien augmentar les possibilitats que Teheran ho fes (encara que ser massa obvi en això podria anul·lar la provocació). Tanmateix, atès que li correspondria a l’Iran fer el pas provocatiu, cosa que l’Iran ha estat cautelós de fer la majoria de les vegades en el passat, els Estats Units mai sabrien amb seguretat quan rebrien la provocació iraniana requerida. De fet, pot ser que no arribi mai.\nEl suposat sabotatge de petroliers davant les costes dels Emirats Àrabs Units el maig, i ara altres “atacs” aquest mes podrien ser el començament d’una sèrie de provocacions esglaonades destinades a aprofitar la recent inclusió de la IRGC a la llista d'”organitzacions terroristes”, juntament amb l’augment de la pressió econòmica com a resultat de les sancions imposades pels Estats Units després de la retirada dels propis Estats Units de l’Acord de l’Iran.\nSinergies cap a la guerra\nEls Estats Units ja han intentat aprofitar les acusacions de “sabotatge iranià” el maig per seguir construint el seu cas contra l’Iran. Washington espera que la guerra –o almenys l’amenaça imminent de guerra–, juntament amb sancions econòmiques paralitzants, i el suport continu a la sedició política i armada dins del propi Iran, creïn les sinergies necessàries per dividir i destruir l’ordre polític iranià.\nEn un context regional més ampli, els Estats Units han patit pèrdues polítiques, especialment a l’Iraq, on la influència iraniana ha anat en augment. Militarment, les forces apoderades pels Estats Units han estat derrotades a Síria, i tant l’Iran com Rússia hi han establert punts de suport permanents i significatius.\nTot i els revessos, l’èxit dels designis de Washington contra Teheran segueix depenent principalment de la capacitat dels Estats Units per oferir incentius polítics i econòmics, juntament amb amenaces igualment efectives a amics i enemics per igual, a fi d’aïllar l’Iran .\nLa probabilitat que això tingui èxit segueix sent qüestionable: dècades de sancions estatunidenques, agressions encobertes i obertes, així com les guerres indirectes, han fet l’Iran més resilient i amb més influència a tota la regió ara més que mai. No obstant això, la capacitat de Washington per sembrar la destrucció regional o dividir i destruir l’Iran no s’ha de subestimar.\nLa creació intencional i després la retirada de l’Acord de l’Iran, la presència militar persistent dels Estats Units a l’Orient Mitjà i les sancions dirigides a l’Iran indiquen que els responsables polítics dels Estats Units segueixen dedicats a aïllar i soscavar l’Iran. Ho seguiran fent fins que es compleixin els seus objectius geopolítics, o fins que un nou ordre internacional creï condicions a l’Orient Mitjà i a tota l’economia mundial que facin impossible el canvi de règim dels Estats Units contra l’Iran.\nTony Cartalucci, investigador i escriptor geopolític amb seu a Bangkok, especialment per a la revista en línia “New Eastern Outlook”.


La selecció espanyola deixà plantats els aficionats illencs\nLa Federació Espanyola va suspendre l'acte de signatura d'autògrafs als nins per desorganització\nEl caos es va apoderar del dia en què arribava la selecció espanyola a Palma. Un dels actes més carismàtics per als seguidors, sobretot per als nins, va quedar en un simple projecte sense realitzar per culpa d'errades d'organització: els jugadors de la selecció espanyola de futbol no acudiren al Palau d'Esports de Son Moix, com tenien previst fer-ho, per signar autògrafs als nins.\nLa Federació Espanyola no va disposar fins ahir dematí de les invitacions perquè els nins poguessin accedir al pavelló i això provocà que unes 200 persones, incloent pares i entrenadors, acudissin a la cita després de suspendre l'entrenament que havien de realitzar a aquella hora, les sis de l'horabaixa, en el mateix recinte esportiu.\nMitja hora després, l'acte va ser suspès per la Federació Espanyola i, sense cap representant de l'organisme estatal ni de la Federació Balear, l'encarregat de l'empresa de seguretat que vetllava perquè l'acte transcorregués amb normalitat va quedar com a únic responsable de salvar la situació. La decisió per deixar contents els al·lots va ser regalar una camiseta i una entrada per al partit a tothom que quedava al pavelló, encara que ja se n'havia anat molta de gent.\nEls moments posteriors que s'escampàs el rumor que els jugadors de la selecció espanyola no anirien a Son Moix foren una barreja entre confusió i incredulitat. Els al·lots, que havien perdut el seu entrenament, començaren a cridar «fora, fora!» i «volem la firma!». Fins i tot, alguns entonaren càntics en favor de la selecció alemanya.\nEls nervis varen anar creixent mentre passaven els minuts i arribava un altre rumor als qui esperaven: la cita es posposava a les 12 del migdia d'avui dimarts. L'hora era francament inútil, ja que tots els nins es trobarien encara a escola. Descartada la primera hipòtesi, es decidí el regal de samarretes i entrades, un acte que deixà ben satisfets els presents, però que no amagà el caos organitzatiu que s'havia viscut.\nL'Ajuntament de Palma, que havia cedit la seva instal·lació a la Federació i havia preparat l'escenari va quedar sol, sense representació de les Federacions Espanyola i Balear. Les invitacions varen quedar sense repartir, però la Federació Balear no se n'encarregava i l'Espanyola explicà més tard que va ser un problema burocràtic: les invitacions arribaren massa tard -ahir dematí- a mans de qui les havia de repartir.\nEn definitiva, un desordre que no fa gaire bé a la imatge de les dures federacions futbolístiques, ja que el més fàcil de tot no va poder ser: que uns quants jugadors acudissin a Son Moix dues hores abans del seu entrenament -19:30 al Lluís Sitjar- i signassin un parell d'autògrafs. El perjudicat, com sempre, és el mateix, és a dir, l'aficionat.


Mas veu una majoria empresarial proconsulta i reivindica la nació catalana - Diari de Girona\nMas veu una majoria empresarial proconsulta i reivindica la nació catalana\nEl governador de Santa Catarina, Raimundo Colombo, i Mas. acn\nEl president de la Generalitat, Artur Mas, va assegurar ahir al Brasil que existeix una majoria d'empresaris catalans a favor del dret a decidir i va reivindicar Catalunya com una "nació" i no com una mera regió d'Espanya. "No només és una regió d'Espanya, simplement, sinó que és un país d'Europa, és una nació, que ve de molts segles enrere en els quals ha hagut de vèncer molts obstacles", va afirmar Mas després de participar en una reunió a Florianópolis (sud del Brasil) amb el governador de l'Estat de Santa Catarina, Joao Raimundo Colombo, i l'ambaixador d'Espanya al Brasil, Manuel de la Cámara.\nDesprés que el director de la multinacional catalana Fluidra, Pere Ballart, defensés diumenge en presència del president català al Brasil un Estat propi per a Catalunya, Mas va celebrar, segons un comunicat de la Generalitat, que hi hagués empresaris que expressessin les seves opinions amb "coratge" i de forma "desacomplexada". El president català va destacar que en una societat "polièdrica" com la catalana, amb una gran "pluralitat d'opinions", es vagi construint "fins i tot en el món empresarial" una majoria "important a favor que Catalunya decideixi el seu futur polític". No obstant això, Mas, en la seva tercera jornada al Brasil, va subratllar que el seu executiu no pressiona ningú en cap sentit en el debat sobiranista.


Tot el que cal saber sobre l'energia | Revista | EROSKI CONSUMER\nConèixer millor l'energia serveix per a conscienciar-nos del seu impacte i per a consumir-la de manera més sostenible\nL'energia té costos ocults. L'electricitat no és tan "ecològica" com sembla. El rebut de la llum es podria apujar un 40%. Espanya és molt feble per l'alta dependència energètica exterior. Una rentadora de fa 30 anys consumia quatre vegades més energia que una actual, però això podria fer-nos gastar més i les reserves de petroli estan en ple declivi. Oi que desconeixíeu bona part d'aquestes qüestions? Conèixer millor l'energia serveix per a conscienciar-se del seu impacte i assumir consells per a consumir-la de manera sostenible. L'economia domèstica, el medi ambient o la salut es beneficiaran.\nCostos ocults de l'energia\nLa factura elèctrica o el preu dels combustibles reflecteixen un cost evident, com és la mà d'obra, les matèries primeres, les instal.lacions o el transport. Però els causats per la contaminació, les malalties laborals, el canvi climàtic o la pluja àcida no s'hi inclouen. Segons un informe de l'Agència Europea de Medi ambient (AEMA), la contaminació atmosfèrica industrial a Europa durant 2009 va ocasionar un cost en danys al medi ambient i a la salut d'entre 102.000 milions i 169.000 milions d'euros, entre 200 i 330 d'euros per ciutadà. Aquests conceptes, indirectes i difícils de mesurar, es denominen costos ocults o externalitats de l'energia, per estar fora del sistema de fixació de preus. Al final, la societat paga per ells i no els percep com un efecte del consum energètic.\nD'on ve l'electricitat que consumim\nUtilitzar electricitat pot semblar un gest "ecològic" enfront d'un cotxe de gasolina. Per això convé saber com es va cobrir la demanda d'electricitat a Espanya durant l'any 2011 (255.179 gigawatts/hora (GWh): 21% amb energia nuclear, 19% amb cicles combinats (que utilitzen gas natural), 16% amb eòlica, 15% amb carbó, 11% amb hidràulica i el 18% restant amb altres tecnologies, segons l'últim informe de Red Eléctrica Española (REE). Els responsables destaquen que l'augment de generació amb carbó i la menor producció d'hidràulica, eòlica i nuclear han donat lloc a un repunt de les emissions de diòxid de carboni (CO2) del sector elèctric estimades en 73 milions de tones, un 25% més que el 2010.\nEl Govern aprova les tarifes elèctriques en cada període marcat. El 2000, aprovava unes tarifes sense tots els costos que les companyies elèctriques asseguraven tenir. Es creava el dèficit de tarifa, una mena de deute ajornat dels consumidors amb les empreses elèctriques per a mantenir baixos els preus. Com que aquests anys ha continuat, el dèficit s'ha acumulat, encara que la xifra no és clara: segons el responsable del Ministeri d'Indústria, Energia i Turisme (MINETUR), José Manuel Soria, és de 24.000 milions d'euros; segons la Comissió Nacional de l'Energia (CNE), més de 28.500 milions. Tomás Díaz, portaveu de l'Associació de la Indústria Fotovoltaica (ASIF), recorda estimacions que assenyalen que el rebut de la llum s'haurà d'apujar un 40% per eliminar aquest dèficit. La seva contenció ha estat una de les raons esgrimides per a eliminar les ajudes (primeres) a les energies renovables.\nEspanya depèn molt dels combustibles fòssils de l'exterior. Segons l'últim informe sobre l'energia a Espanya del MINETUR, el 78,2% del consum d'energia primària el 2010 (sense incloure-hi el saldo elèctric) es va basar en el petroli (48,5%), el gas natural (23,3%) i el carbó (6,4%). Espanya s'autoabasteix del carbó en un 40,7%, del petroli en un 0,2% i del gas natural en un 0,2%. Els experts recorden que aquests combustibles, a més de contaminants, seran cada vegada més cars i escassos. El petroli ha passat dels 30 euros (barril Brent) el 2000 als 80 euros actuals. Per reduir aquesta dependència energètica i diversificar-ne les fonts, Espanya compta amb les energies renovables, més ecològiques i generades al mateix país.\nUn frigorífic de 100 litres de classe A utilitza 100 kWh, enfront dels 386 kWh d'un model similar del 1980. Els avanços són cada vegada més grans: els últims models més eficients (A+++) consumeixen tres vegades menys. Per això, la Unió Europea ha actualitzat l'etiquetatge d'eficiència energètica dels electrodomèstics. L'eficiència energètica s'aprofita en altres sectors: Espanya podria estalviar fins a 3.300 milions d'euros l'any si controlés millor el consum energètic dels edificis, segons un estudi de l'enginyeria Euroconsult.\nAmb l'eficiència energètica es consumeix menys per produir el mateix que abans. Malgrat això, com que disposa d'aquesta "nova" energia que es necessitava abans, en comptes de consumir menys, es pot gastar fins i tot més. És l'efecte rebot, descrit per William Stanley Jevons el 1865. Aquest economista anglès va veure que la màquina de vapor no va reduir el consum de carbó al seu país, sinó que el va augmentar. Diversos estudis han assenyalat aquest efecte paradoxal. Un d'aquests assenyala que les bombetes de baix consum podrien augmentar en la pràctica el consum elèctric. Com que gasten menys, el consumidor podria tendir a posar més bombetes, a utilitzar-les més temps, etc., amb el resultat d'una despesa més gran que abans.\nPunta o zenit del petroli\nMarion King Hubber, consultor de Shell, va assenyalar el 1956 que la producció de petroli evoluciona en forma de campana simètrica. La punta o el zenit de màxima producció (i posterior declivi irreversible) tindria lloc quan s'esgota la meitat del recurs. Les seves prediccions es van complir per als EUA el 1970: de ser el principal productor mundial, n'importa avui dia més de la meitat. Pedro Prieto, vicepresident de l'Associació per a l'Estudi del Zenit del Petroli, creu que no queden més de tres dècades de petroli. Carles Riba, director del Centre de Disseny d'Equips Industrials de la Universitat Politècnica de Catalunya, considera que en l'actual dècada s'iniciarà el seu declivi.


Google reclama a un nen d'Alacant més de 100.000 euros - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nGoogle reclama a un nen d'Alacant més de 100.000 euros\nVolia ser 'youtuber' i va obrir un compte en AdWords sense adonar-se que estava encarregant publicitat\nd. pamies 03.10.2016 | 13:29\nDetall d´una factura de Google AdWords Diario Información\nGoogle ha carregat en el compte d'un nen de 12 anys de Torrevella (Alacant) més de 100.000 euros en concepte de publicitat de la seva pàgina web. Tot a causa d'un error i per la facilitat amb la qual es poden contractar aquests serveis a través d'internet sense limitacions, segons ha explicat la seva família, que ha posat l'assumpte en mans d'un advocat. El menor va obrir un compte en Google AdWords a mitjan agost passat, amb l'ajuda d'un amic de 15 anys. El seu objectiu era cobrar pels continguts que anava a difondre a través de les visites d'usuaris i la publicitat que aquests anessin inserint al seu web, dedicada a la música. Almenys això és el que els nois creien que estaven fent.\nTots dos pretenien emular els youtubers més coneguts del país, i com en el conte de la lletera internauta, ja es veien amb milions de subscriptors, envoltats de fama i diners. Però ni un ni l'altre es van adonar d'un petit matís en aquest negoci que pensaven rodó. El resultat: en poc menys de dues setmanes han ordenat al compte bancari que van associar a la seva pàgina la despesa de quantitats astronòmiques per publicitar-se ells. En efecte, el compte que van obrir no era per rebre retribució. Era per pagar per la inserció de publicitat.\nAdWords és el servei de la poderosa multinacional per promocionar i posicionar continguts a la web. Els usuaris abonen serveis a la firma per situar anuncis en els llocs de la web més oportuns a fi de captar visites o situar els seus continguts en zones preferents en les cerques. Els internautes llavors visiten aquestes webs que es publiciten a través d'una campanya amb un límit de pressupost. En aquest cas molt elevat.\nEl tràmit per contractar aquesta forma de publicitat és molt senzill, segons va confirmar la pròpia assistència tècnica de Google. Només és necessari aportar un compte de correu, un compte corrent i la pàgina web que es pretén publicitar, en el cas de particulars. És evident que ho pot fer un nen. Encara que en el cas de les empreses sí que es sol·licita un CIF. El nen, amb l'ajuda del seu amic, va obrir el compte lliurant aquestes dades. El pas definitiu va ser el d'aportar el número de compte bancària, que corresponia a la seva pròpia cartilla d'estalvi, com a titular. Només amb aquesta informació, sense facilitar un DNI ni verificar la seva edat –segons la versió de la família–, el nen va poder començar a operar. Que els continguts es limitessin a una pàgina web molt "bàsica", la difusió d'un compte de Twitter dels dos amics o l'anunci aïllat d'un bar lligat a un dels dos, no va fer sospitar a la multinacional tecnològica.\nLa mare: "Vaig pensar que era cosa de criatures"\nLa mare del petit, Inma Quesada, explica que el seu fill, que estudia primer d'ESO, va començar a explicar que anaven a comprar un "munt" de coses amb els diners que estaven guanyant amb internet, inclosa una mansió. "No li vaig fer molt cas. Vaig pensar que era cosa de criatures", comenta, "em va dir que volia ser youtuber".\nRes estrany tenint en compte que és al que es volen dedicar la majoria d'adolescents. Va ser a principis del mes d'agost quan el banc va alertar a Quesada dels càrrecs anòmals que estaven arribant des de Google Ireland, seu de l'empresa a Europa. Alertes que arribaven als mòbils del nen i que, pel seu llenguatge, fàcilment es podien confondre amb comunicacions de pagament. Alguns per import de 50 euros, uns altres de 100, 150, 638 o 915 euros, passant pels 1.500, fins als 18.000 en una setmana. Simple xavalla comparat amb l'últim que es va registrar dilluns passat 26 de setembre: 78.000 euros. En total, en menys d'un mes, la família del menor deu a Google Ireland la xifra de més de 100.000 euros, pel que sembla, en sol·licituds de publicitat dels continguts de la pàgina creada pels dos amics.\nUn lloc web casolà i molt rudimentari, i els continguts del qual van fer desaparèixer a corre-cuita en desactivar el compte quan els seus pares van començar a demanar explicacions. Els joves youtubers s'havien ficat en un bon embolic. Els pares no s'expliquen com és possible que un nen hagi estat capaç d'ordenar aquesta despesa sense que saltessin les alertes en la signatura que ofereix aquest tipus de serveis. Sobretot pels ingenus continguts de la pàgina web dels nois, allotjada a més en un proveïdor gratuït.\nQuan la família, amb escassos recursos, va contactar amb un informàtic de Torrevella, Francisco Pacheco, els va alertar de la gravetat de l'assumpte i de les responsabilitats derivades de la "iniciativa", aquest "joc de nens 2.0" i d'enfrontar-se a la reclamació d'una de les empreses més poderoses del món. Tant Pacheco com el lletrat Fernando Fraile s'han prestat a ajudar-los de forma altruista.


Sobre el menjador per al mes de desembre… |\nSobre el menjador per al mes de desembre…\nFinalitzem el mes de novembre i ja hi està a la vostra disposició el menú del menjador per al mes de desembre. Si vols conèixer el menú del proper mes tant sols cal piques sobre aquest enllaç.\nDonat que aquest mes de novembre no finalitza en cap de setmana, al llarg d’aquests dies, us enviarem la liquidació del mes de novembre per les persones que utilitzen el menjador com a usuari ocasional i de les persones que utilitzen el menjador com a usuàries fixes durant el mes de desembre.\nSi consideres que hi ha qualsevol errada respecte la informació enviada al vostre correu electrònic quedem a la vostra disposició el proper dilluns de 09:00 a 10:00 hores al col·legi o bé constestat directament al correu que vos enviarem.\nUs recordem que el rebut vos el passarem al vostre banc el proper dia 10 de desembre.\nLast Modified: noviembre 29, 2016\n← Informació sobre la possible modificació de la jornada escolar. II MARXA SOLIDÀRIA: →


Comença la gravació de l'espot d'Olot TV del 2013 amb l'Escola de Música d'Olot - Garrotxa Digital\nComença la gravació de l’espot d’Olot TV del 2013 amb l’Escola de Música d’Olot\nComentaris tancats a Comença la gravació de l’espot d’Olot TV del 2013 amb l’Escola de Música d’Olot\nLa música serà l’eix vertebrador de l’espot promocional d’Olot Televisió del 2013 i ahir ja es van gravar totes les notes necessàries. I és que els protagonistes seran els alumnes de l’Escola de Música Xavier Montsalvatge d’Olot. Aquest dissabte s’ha fet el primer pas; gravar la sintonia que acompanyarà les imatges de l’espot, que ha estat composada pels alumnes de la classe de composició del centre. Durant diverses hores s’han gravat tots els instruments que sonaran: guitarra, trompeta, trombó, flauta, clarinet, tenora, violins, violoncels i fins i tot el sac de gemecs. Tampoc hi faltaran les veus del cor de cambra de l’escola de música, que canten l’eslògan final de l’espot.\nDurant tota la sessió els joves músics han estat acompanyats i dirigits pels seus professors, encapçalats per Xevi Batlle, que és l’encarregat de la gravació i el muntatge, i en Xavier Pallàs, el director del centre. Tots dos han reconegut que aquesta iniciativa és molt positiva pels alumnes, perquè permet que coneguin el procediment de gravació d’una sintonia per un mijtà de comunicació professional. El següent pas serà l’enregistrament de les imatges de l’espot, que es farà el proper dissabte 2 de febrer al Teatre Principal d’Olot. Aquell dia hi participaran 120 joves músics i la platea del teatre s’omplirà de centenars de persones que també hi participaran d’una manera activa. D’aquesta manera Olot Televisió segueix amb la línia d’involucrar els garrotxins en el projecte de televisió de proximitat. Aquest 2012 els protagonistes han estat les patinadores del CPA Olot, les que han protagonitzat l’espot de la cadena.


Finalitza el vot per dipòsit a les eleccions de la CASS\nEls cotitzants podran exercir el dret a vot en el col·legi electoral en que estiguin inscrits, a partir de demà\nActualitzada 19/06/2018 a les 18:08\nEl període per a realitzar el vot per dipòsit a les eleccions del Consell d'Administració de la Caixa Andorrana de Seguretat Social (CASS) ha finalitzat avui a les 13 hores. S'han registrat un total de 1.910 vots per dipòsit. Concretament, 708 vots de pensionistes. 617 d'assalariats i 531 d'empresaris i treballadors per compte propi.\nA partir de demà, els cotitzants a la CASS podran exercir el dret a vot en el col·legi electoral en que estiguin inscrits: el col·legi de les persones assalariades, el col·legi dels pensionats i el col·legi de les persones que realitzen una activitat per compte propi. L'horari de votacions començarà a les vuit del matí i finalitzara a les nou de la nit, a la Seu Social de la CASS.


Rugbi Femení Girona: de setembre 2011\nAquest any, intentarem tenir obert el bar del camp de rugbi. Així podreu prendre coses refrescants mentre gaudiu dels partits!\nI segur que al llarg de la temporada oferirem novetats que us agradaran!\nComença la lliga Catalana!\nDesprés d'un mes escalfant motors i de tornar al planeta terra amb la rutina d'un nou curs, aquest cap de setmana podem dir que comença oficialment la lliga Catalana!\nDe moment, tal i com estava previst ja a finals de la temporada passada (unes a terres fredes, altres a terres calentes, altres amb canalla, amb esguinç al peu...) les Gironines comencen amb gent justa per poder jugar el partit. Però això no serà cap impediment perquè donin més del 100% a dins i a fora del camp. Els ànims no decauen, és l'esport que estimen i al que no deixaran escapar per ser poques. Qui ha dit que fos fàcil? "No serà fàcil, però ho donarem tot".\nAquest cap de setmana doncs juguem el dissabte a les 16'30h al camp de Palau contra ARPN. Els sèniors masculí també juguen contra el mateix club a les 18h, després del femení.\nEsteu totes i tots convidats a passar un dissabte de rugbi al camp del GEiEG de Palau de Girona!\nI després, tercer temps i una mica de festa i xerinola pels cossos!\nAquí teniu la 1a jornada dels equips femenins:\nSTAGE A NAVATA!\nDes de fa ja 5 anys, les noies del GEiEG fan un stage abans de començar els partits de lliga amb l'objectiu de consolidar el grup, tot entrenant i compartint dos dies en una bonica casa rural de Navata (gràcies pare Homs).\nDemà es fa entrenament com sempre al camp de Palau i en acabar es marxa cap a l'Empordà. Dissabte es fan entrenaments de matí i tarda i alguna petita activitat "ludico-relax". Diumenge al matí també es fa entrenament i desprès de dinar tothom a descansar!\nTORNEIG DE L'EIX 2011. Horaris.\nAquí teniu els horaris del Torneig de l'eix 2011, que es celebrarà a Girona aquest proper dissabte, a les instal·lacions del GEiEG de Palau.\n15:00 – 15:35 GEiEG masculí - Vic masculí\n15:40 – 16:15 GEiEG femení - Manresa femení\n16:20 – 16: 55 Manresa masculí - Lleida masculí\n17:00 – 17:35 GEiEG femení - Lleida femení\n17:40 – 18:15 Guanyadors partit I i II\n18:20 – 18:55 Manresa femení - Lleida femení\n19:00 – 19:40 No guanyadors partit I i II\n19:40 - ....... TERCER TEMPS\nPrimers partits de la nova temporada per anar agafant bones sensacions abans del començament de la lliga, i on els tres equips participants donaran el màxim per emportar-se aquesta edició del torneig.\nEl divendres 23 de setembre, les Gironines comencen l'stage de pretemporada que acabarà el diumenge 25.\nSerà un cap de setmana intens en tots els sentits. Hi haurà entrenaments, tertúlia, activitats diverses i grans menjars...jeje! En definitiva, un cap de setmana de "colònies" per visualitzar el que ens espera de la temporada.\nSi encara dubtes, ara és el teu moment.\nTorneig de l'eix 2011\nI per començar ja tenim un esdeveniment! El 17 de setembre es jugarà el torneig de l'eix (com cada any). En aquesta edició, participaran els equips de Lleida, Manresa i el GEiEG, de Girona.\nCal dir que l'equip de Manresa es va crear l'any passat i encara no l'hem vist jugar a la lliga, però esperem que agafin embranzida i surtin a la llum!!\nEls partits es jugaran al camp del GEiEG, a Palau Sacosta. Quan sapiguem horaris us ho farem saber!\nINICI TEMPORADA 11-12\nja hi tornem a ser! Una temporada més, seguim perseguint aquell meló tant dolç que ens roba el cor. Ja hem iniciat la pretemporada i us tornem a convidar a totes aquelles que encara no heu provat aquest esport i a aquelles que hi teniu un peu pero no hi heu posat l'altre.\nAquest mes de setembre entrenem dilluns, dimecres i divendres de 20:30 (canviades al camp) a 22:30 al camp de rugby de Palau del GEiEG.\nNO us ho penseu més, deixeu la mandra, la feina, l'stress, les penes, la parella a casa i veniu a passar-ho bé, a posar-vos en forma, a riure, a conèixer gent genial amb el rugby femení de Girona!!!


GRE Pilota Relleu es proclama campió del Trofeu Diputació d'Alacant de Palma\nELPERIODIC.COM - 08/08/2021\nEls de la Marina Baixa van vèncer per la mínima al CPV Tibi en una final plena d'emoció en la localitat de Calp\nLes finals de la XXIX Lliga de Palma Trofeu diputació d'Alacant, es van disputar el passat cap de setmana al carrer Pedro García Ortiz de Calp, amb la disputa de les finals de primera, segona i tercera categoria d'aquesta modalitat dels ratlles.\nLa final de la màxima categoria va enfrontar al GRE Pilota Relleu amb Sergi Belda, Santi Ferrer, Jorge Cabot, José Llorens, Rubén Cabot i Héctor Santonja contra el CPV Tibi format per Sergio Ivañez, Sergi Checa, Miki Arques, Isaac García, Álvaro Girones i José Cremades. La primera part de la partida va estar molt igualada, ja que tots dos equips anaven sumant jocs en el marcador, sense que cap dels dos equips traguera un avantatge còmode sobre l'altre fins al 6 a 5 favorable a Relleu. A partir d'aquest moment els de Relleu han estat molt més encertats i han sumat tres jocs consecutius, que els han posat 9 a 5 sobre els seus rivals i a tan sols un joc d'aconseguir la victòria. Però l'equip de Tibi no s'ha enfonsat en cap moment i han continuat creient en les seues possibilitats donant-ho tot en cada punt, cosa que ha fet que tornaren al seu bon joc i els ha permés remuntar el resultat fins a la igualada a 9 jocs. L'últim joc s'ha decantat a favor de Relleu gràcies a que els seus jugadors han estat més encertats i han fallat menys que els de Tibi, per la qual cosa el marcador final ha sigut d'un igualat 10 a 9, que corona al GRE Pilota Relleu una vegada més campió de primera categoria de Palma. Van entregar les medalles i trofeus, el president de la Federació de Pilota Valenciana, José Daniel Sanjuán, l'alcalde de Tibi, Jose Luis Candela, la regidora d'esports de Calp, Anabel Perles i el regidor d'esports de Relleu, Juanjo Pérez.\nLa final de Segona va ser dominada per l'equip de Benimagrell, format per Héctor, Raúl, Luis Miguel, Diego, Lluís i Natxo, que superaren ampliament l'equip d'Agost, integrat per Jose, Esteban, Ramon Castello, Alejandro, Ramon Baña i Héctor. Els rojos arribaren a guanyar per 9 a 1, un marcador massa abultat pels esforços dels jugadors blaus, que donaren la cara en tot moment i intentaren posar les coses difícils en guanyar tres jocs seguits. Amb 9-4, Benimagrell es referen i es van apuntat la victòria.\nA la final de Tercera, es va obrir el matí i va començar marcada per una fina pluja, la partida va estar marcada per la lesió de Vicent Roma, jugador de Castell de Castells, que es va fer mal al genoll en un traure i va ser evacuat en llitera, motiu pels qual el joc va estar aturat durant una bona estona. Abans d'això, l'equip de Poble Nou, amb Pau, Javier, Jorge, Daniel, Carlos, Jose i Álvaro, ja havia fet un inici intens i es va adjudicar els quatre primers jocs, però del 0-4 i el posterior 4-7 els rojos, que jugaven a més amb Moisés, Roger, Carlos i Gorka, s'havien refet per a passar al 6-7 que reflectia l'electrònic en el moment de la lesió. En reanudar-se el joc, els blaus es van apuntar els tres jocs restants per a fer-se amb el títol.\nEn el lliurament de trofeus i medalles de segona i tercera categoria participaren Ana Sala, alcaldessa de Calp; Anabel Perles, regidora d'Esports de l'Ajuntament de Calp; Santiago Roma, alcalde de Sant Joan d'Alacant; Ramón Martínez, regidor d'Esports de l'Ajuntament d'Agost; Leandro Caro, regidor d'Urbanisme d'Agost; Vicent Tomás, alcalde de Castell de Castells i Vicent Molines, vicepresident de la Federació de la FPV.


Ja el tenen clissat: Aquest equip tanca la porta a Dembélé - XCatalunya.cat\nJa el tenen clissat: Aquest equip tanca la porta a Dembélé\nEl PSG tanca la porta a Ousmane Dembélé\nOusamane Dembélé acaba contracte aquest 2022 amb el FC Barcelona. L’extrem francès no té cap interès en continuar vestint la samarreta blaugrana i tot apunta a que no renovarà el seu contracte. Ell i el seu representant, Moussa Sissoko, han pressionat fins última hora perquè el Barça li mantingui el sou, però això és impossible. La proposta de Joan Laporta passava per una rebaixa substancial repartida en diversos anys de contracte.\nEl jugador ha estat un dels fracassos més importants dels últims anys. Va ser comprat per un import molt elevat i s’ha passat mitja vida lesionat. A més, quan ha disputat partits, no ho ha fet al nivell que d’ell s’esperava. Si no renova, marxarà de franc i el Barça no podrà recuperar la seva immersió i tampoc haurà amortitzat el jugador. Fins fa pocs dies, el PSG era l’equip més interessat. Els francesos ja coneixen les condicions: 40 milions de prima de fitxatge i 40 milions bruts de salari durant cinc anys. Els francesos saben que Kylian Mbappé marxarà al Reial Madrid, així que volen reforçar les seves posicions d’atac.\nLes seves exigències són molt elevades perquè és conscient que hi ha pocs jugadors com ell en el mercat. Extrem ràpid, potent i d’una edat no excessivament elevada. Un dels altres candidats era el Bayern de Munich. Tot i això, els alemanys han fet marxar enrere perquè veuen que Kingsley Coman té moltes possibilitats de renovar. Els francesos no faran cap cas fins que Mbappé abandoni l’equip. De manera que si aquest s’acaba quedant, Dembélé no viatjarà cap a la capital francesa.\nOn sí que sembla que té pretendents que aposten fort és a Anglaterra. El Chelsea de Thomas Tuchel el vol i el considera clau. Tot i això, segons ha informat l’Equipe, les exigències econòmiques els fan dubtar. Cada vegada més equips el tenen clissat.


Indrets Picassians - HORTA DE SANT JOAN Indrets Picassians - HORTA DE SANT JOAN\nHome » Indrets Picassians\nPicasso aporta a Horta un gran element patrimonial cultural.\nSón molts els visitants que arriben atrets per la projecció internacional que l’artista ens ha donat amb les seves dues estades.\nPicasso arriba a Horta per primera vegada al 1898 de la mà de Manuel Pallarés, un jove artista fill del poble, per guarir-se de l’escarlatina. Després de la seva primera excursió al cim de santa Bàrbara, projecten l’aventura de retirar-se a pintar als Ports durant un mes. La seva estada a Horta dura 9 mesos, però els lligams profunds que l’uniren amb aquesta terra i aquesta gent feu que tornes en una segona ocasió al 1909 en busca de la inspiració i acompanyat per la seva promesa Fernande Olivier. Aquella segona estada correspon del tot al moment de la seva gran aventura cubista i les obres que hi va pintar estan disseminades pels llocs mes diversos del món. Picasso fa esment del Poble allí on va i queda representat en moltes de les seves obres.\nEls indrets d’Horta que relacionen aquest poble amb Picasso es poden visitar i veure fent un tomb pel poble i els seus voltants.\nTot Horta és un indret picassià. Els carrers, les places, les cases… va ser captat pel l’ull genial de l’artista.\nL’HOSTAL DEL TROMPET\nA la plaça de Missa hi havia l’Hostal del Trompet, on s’allotjaren Picasso i Fernande Olivier l’estiu de 1909.\nEn aquesta segona estada, el seu company Manuel Pallares no l’acompanyà i la seva mare no el deixà hospedar-se a casa seva perquè Picasso i la Fernande no estaven casats. És per això que s’allotgen a l’hostal del Trompet, regentat per Antonio Altes. Una de les anècdotes més conegudes és la que explica que Picasso va sortir al balcó per espantar unes dones puritanes del poble que feien escàndol perquè la parella no estaven casats, cosa que per a l’època era inconcebible.\nAquest estudi es troba a la mateixa plaça de l’església. La pintura que comença es tracta d’un treball de caire més mental que no sensorial, és a dir, no copia el que veu sinó que deforma, realça i talla el que té davant.\nD’aquestes obres d’art no se n’ha sabut mai mes res, probablement, sense preveure el que podria representar la pintura d’aquests temps, van ser llençades o aparcades a unes golfes.\nPicasso torna a Horta el 1909 i hi passa quatre mesos. Ho fa acompanyat de la Fernande Olivier i una càmara de fer fotos que immortalitzà les primeres imatges d’Horta. La Bassa, el que ara es la plaça de Catalunya, era un indret que recollia les aigües pluvials per abeurar els animals situat a les afores de la població del moment i on hi havia eres de batre i molins d’oli i farina. Picasso, en aquesta segona visita inventà allo que immediatament s’anomenà cubisme. Des de la plaça i mirant cap al cim del poble, Picasso veu a Horta el dibuix geomètric que l’inspira a pintar quadres com el de La fàbrica i la bassa.\nConscients del que Picasso representava més tard, l’Ajuntament li dedicà un carrer al seu nom l’any 1967 i l’anomenaren fill adoptiu d’Horta. Dos anys més tard, l’alcalde de la època i el farmaceutic decidiren anar a visitar a Picasso per agrair-li tot el que havia fet per Horta. Als seus 87 anys, desprès de 60 anys de la seva segona visita a Horta, Picasso va decidir que\ndonaria algunes de les seves obres per a que es poguessin exposar en algun espai al poble. Els dos visitants van tornar a Horta molt emocionats i es van posar a treballar i van adequar les golfes de l’Ajuntament per exposar les obres. Picasso delegà tot al seu amic Pallarés i fou el fill d’aquest l’obstacle que impedí que aquesta exposició es portes a terme. Amb la mort de Picasso al 1974 i la de Pallarés a l’any següent, Horta va perdre L’oportunitat de tenir el “Museu Picasso- Pallares”.\nPicasso i la Fernande també es relacionen amb gent d’Horta i participen dels costums i tradicions locals. Es reunien a les nits a la taverna de Joaquin Antonio Vives a jugar al domino. Solien ser trobades fins a la matinada. Fernande també hi anava i això era un escàndol per a la època. A més a més Fernande solia guanyar força partides i guanyava diners que a Horta no se’ls podia gastar en res com es veu reflectit en alguna de les moltes cartes que enviava la jove francesa a les seves amigues.\nL’any 1992 s’inaugura el Centre Picasso com a Museu, acollint diferent obres facsímils de Picasso. Poc a poc s’ha anat recuperant diferents exposicions i obres que corresponen a les etapes d’aprenentatge, evocacions i cubista amb l’objectiu de mostrar els forts vincles afectius i plàstics entre l’artista i Horta de Sant Joan.\nEL COVENT DE SANT SALVADOR\nEn la primera visita de Picasso a Horta, els joves Picasso i Pallarès s’endinsen a la zona dels Ports i habiliten una balma que servia de refugi als pastors com a lloc d’hostatge.\nAmb quatres queviures i uns llenços per pintar la natura passen un mes vivint en estat quasi bé titllat de salvatge.\nPallarés era un gran coneixedor del territori i va vetllar pels dos durant aquest temps als Ports.\nPicasso no va olvidar mai aquella experiència i la seva amistat amb Manuel va durar 75 anys.\nDes de l’espai que van ocupar com a jaç, avui en dia en surt un petit recorregut que travessa bosc i un rierol que fan reviure i imaginar l’experiència que va fer canviar al geni pintor.\nAl mas de Tafetans, Picasso i el seu amic hi passaren uns dies durnat la sega del blat. Picasso realitzar un oli del petit mas i va realitzar diversos dibuixos i esbossos dels pagesos en plena feina.\nPodeu consultar els horaris, preus i visites aquí Centre Picasso


10 ficcions per contagiar-se de bon rotllo\nLlibres, pel·lícules, sèries i espectacles que aporten llum en època de pandèmia\nUna escena de 'Palm Springs'.\n1. 'Palm Springs'. Pel·lícula disponible a Movistar+\nViure una vegada i una altra el mateix casament pot ser un malson... o una oportunitat per divertir-se sense pensar en el futur. Els protagonistes d'aquesta pel·lícula, interpretats per Andy Samberg i Cristin Millioti, s'agafen a la segona opció quan descobreixen que estan atrapats en una festa al mig del desert. Junts viuran una epopeia hilarant i plena de gags absurds.\n2. '23 paseos'. Pel·lícula disponible als cinemes\nTrobar la felicitat no és qüestió d'edat. Ho demostren el Dave i la Fern, un treballador sanitari jubilat i una antiga ballarina divorciada que coincideixen al parc mentre passegen els gossos. D'allà en sortirà una història d'amor carregada de tendresa i d'anhel de compartir la solitud amb algú que també ho necessita.\n‘23 paseos’: treure a passejar el gos, ¿la fórmula per trobar l’amor a la tercera edat?\n3. 'Back to life'. Sèrie disponible a Filmin\nSortir de la presó i enfrontar-se a una nova realitat és una cursa d'obstacles sense la meta a l'horitzó. Però la Miri Matteson, interpretada de manera brillant per l'actriu Daisy Haggard, decideix no rendir-se malgrat tot. La sèrie l'acompanya en el procés de refer els lligams amb la família, un viatge que es converteix en un cant a la supervivència i a prendre's la vida pel costat lluminós.\n‘Back to life’, apologia de les segones oportunitats\n4. 'Soul'. Pel·lícula disponible a Disney+\nPocs minuts després de l'arrencada d'aquesta història el protagonista mor. Però no és cap tragèdia, sinó el començament d'una aventura meravellosa al món on viuen les ànimes abans de néixer i després de morir. Soul és la pel·lícula més musical i més adulta de Pixar, però està plena de moments còmics i llança un missatge vital: la necessitat de saber gaudir de les petites coses de l'existència.\n5. ' Zoey’s extraordinary playlist'. Sèrie disponible a la HBO\nLa Zoey no només pot llegir els pensaments de les persones que l'envolten, sinó que quan ho fa aquests interpreten números musicals. En aquesta sèrie, que acaba d'estrenar la segona temporada a la HBO, l'empoderament femení i el combat contra la masculinitat tòxica prenen forma amb una història optimista i plena dels èxits musicals dels últims temps.\n6. ‘Una familia perfectamente normal’. Una pel·lícula disponible a Filmin\nUna comèdia dramàtica danesa, opera prima de Malou Reymann, que explica la vivència des dels ulls de la jove Emma de la transició de gènere del seu pare, que li anuncia per sorpresa que vol ser Agnete. Una pel·lícula emocionant i bonica sobre l’amor familiar.\n7. '53 diumenges'. Espectacle al Teatre Romea\nPere Arquillué, Marta Marco i Lluís Villanueva són tres germans peculiars que quan es veuen sempre es barallen. Les circumstàncies els obligaran a retrobar-se i els xocs entre els uns i els altres generaran un devessall de comicitat. L'espectacle de Cesc Gay, que també compta amb Àgata Roca en el repartiment, té el riure de la platea assegurat.\n8. 'Les coses excepcionals'. Espectacle a l'Escenari Brossa\nQuan tot s'enfosqueix, una manera d'aixecar el cap és tenir una llista de les coses excepcionals de la vida. Aquest monòleg, que Pau Roca i Letícia Dolera interpreten de manera alterna, va ser un dels èxits de la temporada passada i l'Escenari Brossa l'ha repescat. Es tracta d'un text esperançador que convida a celebrar els moments positius de l'existència.\n9. 'Molt a prop del final' de Diane Athill. Llibre publicat per Univers\nL'escriptora Diane Athill ha fet 90 anys i decideix aprofitar-ho per repassar tot el que ha viscut. Alliberada de totes les inhibicions, Athill reflexiona sobre tot allò que l'ha fet gaudir al llarg dels anys i parla dels moments que recorda amb un somriure. Converses, viatges i amistats formen part del llibre, que també aborda el pas del temps i el final de la vida.\n10. 'Llum de febrer' d'Elizabeth Strout. Llibre publicat per Edicions de 1984\nL'Olive Kitteridge és un dels personatges més rondinaires i alhora més estimats d'Elizabeth Strout. En aquesta novel·la, l'escriptora recupera la protagonista en els últims moments de la seva vida, però la tristesa no s'apodera d'ella. L'Olive troba un company de viatge quan menys s'ho espera i, al seu costat, construirà una existència carregada d'afecte que omple aquesta història commovedora.\nllibres sèries Teatre cinema


Introducció a l'esperanto (09/15-07-09)\nPresentació de les «II Jornades Agroecologia de Mallorca» i «Manifest» de les primeres\nPresentació de les «II Jornades Agroecologia de Mallorca» i «Manifest» de les primeres Des de l'organització de les Jornades d'Agroecologia de Mallorca vos anunciem: «Entrecavant espais, enfilant idees. II...\nConvocatòries, Política local, Contrainformació, Filosofia anarquista\nPágina web sobre el «Centenari de Ferrer i Guàrdia»\nPágina web sobre el «Centenari de Ferrer i Guàrdia» Existeix una pàgina web sobre el «Centenari de Ferrer i Guàrdia», realitzada per Frank Mintz i Carlos Peña, on es publiquen els actes que es van...\nConvocatòries, Contrainformació, Història llibertària, Filosofia anarquista\nVi solidari, vi llibertari\nVi solidari, vi llibertari Us presentem una nova iniciativa de l'Ateneu Llibertari del Poble Sec que, amb la intenció de donar suport a la creació i divulgació de les escoles llibertàries, ha envasat i etiquetat una ampolla de vi...\nConferència «Les claus de la crisi: causes, conseqüències i propostes anarcosindicalistes» (avui dijous!) Conferència «Les claus de la crisi: causes, conseqüències i propostes anarcosindicalistes»...\nSetmana d'inici de boicot als bancs que han denunciat l'Enric Duran Del 27 al 30 d'abril, s'ha convocat una setmana de boicot urgent a les entitats que han presentat denúncia a l'Enric per via penal, ja que de moment els jutjats han decidit mantenir la...\n«De la crisi del creixement a l'era postcapitalista. Com sortir de l'imaginari i el sistema de creixement?». Xerrada (demà dilluns!) Dilluns 27 (12 hores): Xerrada: « De la crisi del creixement a l'era postcapitalista. Com sortir de...\nConvocatòries, Ateneu Llibertari Estel Negre, Contrainformació, Filosofia anarquista\n«Cap a una Democràcia Inclusiva. Un model de veritable sobirania popular i les estratègies de transició». Xerrada-projecció-debat (demà diumenge!) Diumenge 26 (17 hores). Xerrada-projecció-debat: «...\n«Crisi sistèmica i multidimensional. Orígens i possibles futurs». Xerrada-projecció-debat (demà dissabte!) Dissabte 25 (17 hores). Xerrada-projecció-debat: « Crisi sistèmica i multidimensional....


Rock and Business: ruta al paradís | Revista de Badalona\nRock and Business: ruta al paradís\nAvui us presentem un nou col·laborador de Revista de Badalona: Josep Coll, emprenedor, fundador de Red Points l’any 2009 i, actualment, CEO fundador de l’empresa RepScan. En Josep Coll viu a Badalona i a la secció ‘Rock and Business’ ens acostarà les seves experiències personals i professionals, sempre amb un estil “rocker” i amb bon humor.\nAvui, en Josep Coll, ens presenta la seva Ruta al Paradís, una aventura amb moto que va iniciar a Sant Feliu de Guíxols i va acabar a Nova Zelanda amb l’objectiu de recaptar donacions per la investigació del càncer infantil sota el lema: ‘+ investigació, – corrupció’.\nUs convidem a mirar aquesta aventura solidaria plena d’experiències i moments de tota mena. En el primer episodi ens presenta l’inici del seu recorregut (Sant Feliu de Guíxols – Itàlia), però sobretot ens explica el per què d’aquest viatge amb una entrevista a la Presidenta de l’Associació Benèfica Anita, Carolina Amado, qui ens explica la seva lluita per la investigació del càncer infantil.


Detectant problemes i trobant solucions\nQUÈ CAL SABER?El compostador com a ecosistema\nQUÈ CAL SABER?Les fases del procés\nQUÈ CAL SABER?Els paràmetres que hem de controlar\nQUÈ CAL SABER?Detectant problemes i trobant solucions\nPodem trobar solucions a tot?\ni trobant solucions\nEl compostatge és una pràctica senzilla d'aplicar amb la qual podem obtenir un compost de molta qualitat. No obstant això, sovint poden aparèixer alguns problemes derivats de la manca d'oxigen o de l’excés d'humitat. Poder identificar aquests problemes, trobar-hi una solució i aplicar-hi mesures correctores és bàsic per obtenir un compost de qualitat.\nLes principals problemàtiques amb què ens podem trobar són:\n1. Mala olor.\nAquest problema és un dels més freqüents i molestos. Les causes que provoquen les males olors solen ser la manca d'oxigen, l’excés d’humitat o una sobrecàrrega de nitrogen. Tot i això, aquest problema té una fàcil solució, ja que afegint-hi materials secs de manera uniforme podem arribar a una humitat òptima, sempre que barregem bé els materials.\n2. Presència de mosques.\nUn altre dels inconvenients més habituals és la proliferació d'aquests insectes, cosa molt comuna però fàcilment evitable. La principal raó de l'aparició d'aquests insectes sol ser una elevada presència de restes de menjar amb un alt contingut en aigua, com per exemple fruita. Per evitar-ho, només cal tapar les restes de menjar amb materials secs o bé enterrar-les dins la pila de compost.\n3. La barreja està massa humida.\nLa barreja ha de ser humida al tacte però sense que estigui xopa, ja que al cap de poc temps podrien aparèixer males olors. Per evitar-ho cal afegir materials secs per assolir una humitat òptima. Després, cal barrejar la pila fins que la humitat i els materials siguin uniformes. Un excés d’humitat també pot provocar que apareguin molts cargols i llimacs a la pila de compost.\n4. La barreja està massa seca i el volum de la pila no disminueix.\nA l’estiu, en èpoques de molta calor, la pila de compost es pot assecar. Per evitar-ho cal mantenir el compostador tapat i regar la pila fins que estigui humida, sense oblidar-nos de barrejar bé.\n5. La pila es manté a temperatura baixa.\nLes temperatures baixes no suposen cap problema greu, excepte que el procés de compostatge es realitza de forma més lenta. Les causes que la temperatura no augmenti poden ser degudes a la manca de nitrogen i d’aigua o al fet que la pila sigui massa petita. Cal tenir en compte que per assolir temperatures elevades la pila ha de tenir un volum mínim d’1 metre cúbic. Per fer augmentar la temperatura cal afegir-hi materials rics en nitrogen (fulles verdes, restes de menjar...) i assegurar-nos que hi hagi una humitat suficient. A més, si la barreja està seca, caldrà regar més sovint.\n6. No es produeix compost; el procés va molt lent.\nLa raó pot ser la manca d'aire, d’aigua o de nitrogen. Per solucionar-ho cal tenir en compte si cal regar la barreja. Si fa molt temps que no es barreja, s'ha de remenar o bé afegir-hi més materials verds (amb alt contingut en nitrogen).


El finançament de Catalunya | El blog d'en Josep M. Corominas - Alcalde d'Olot\nPer un cadastre just ! Del Morrot a Sant Roc\nBy jmcorominas On 17 juliol 2009 · Leave a Comment\nPortem uns dies immersos en notícies i declaracions que, al meu entendre, busquen convèncer als ciutadans de l’èxit aconseguit pel Tripartit en la negociació, amb el seu govern amic de l’estat espanyol, en torn al finançament. Personalment em venen repetidament al cap dubtes i qüestions, que les declaracions dels “satisfets negociadors” no aconsegueixen aclarir-me i que voldria fer públics en aquest post.\n1.- Parlen de canvi de model, però el principal esforç dels que ens presenten el nou pacte és parlar de xifres. M’agradaria saber en base a quines dades és fan aquests càlculs ? Es dona per suposat un augment dels ingressos de l’estat, que és d’on han de sortir els diners destinats al finançament de les comunitats autònomes, però ningú sembla tenir en compte l’escenari econòmic que ens toca viure i que, segons diuen la majoria d’experts, comportarà un canvi important del model econòmic general. Sí això és així, fins a quin punt podem donar credibilitat a les xifres? Donar xifres sense més explicacions només demostra voluntat d’enganyar als ciutadans.\n2.- Aquest gran èxit que expliquen no és més que una rebaixa dels percentatges i terminis que fixava l’Estatut aprovat pel Parlament de Catalunya, les Corts Espanyoles i el poble de Catalunya en referèndum. Com poden els mateixos que veren qualificar de traïció el pacte Mas – Zapatero, que varen trobar del tot insuficient els drets que, per Catalunya, definia l’estatut, que varen explicar públicament les mancances d’aquesta llei orgànica que és l’Estatut de Catalunya, lloar i treure pit per un acord que retalla, encara que només fos en els terminis, això que consideraven del tot insuficient?\n3.- Com poden reclamar a CiU que es sumi a l’acord sí en cap moment l’han deixat participar en la negociació i a més l’acord retalla els pactes que l’Artur Mas havia aconseguit ? Com poden demanar-li responsabilitat sí el Tripartit ni tant sols ens ha demanat l’opinió abans de fer públic l’acord? Per mi, l’única opció lícita per CiU és mantenir i lluitar pel que ja havia aconseguit i que pensa que és just per Catalunya en aquest moment. Renunciar al que creus sense lluitar mai pot ser una opció vàlida!\n4.- Sí des del govern de la Generalitat accepten negociar a la baixa els continguts d’u n estatut que, membres d’aquest mateix govern, varen titllar d’insuficient, com podran exigir al Tribunal Constitucional que accepti la decisió pressa en instàncies com el Parlament, les Corts o en un referèndum? Jo tinc la impressió de que la retallada de l’Estatut per part del Constitucional serà la torna per molts espanyols, indignats pel fet de que Catalunya millori els recursos. Recursos que serveixen per finançar uns serveis als ciutadans que són els que han generat, amb el seu treball, els diners que ara es reparteixen.\nSincerament, més enllà de que s’ha acabat un “culebrot” que ja estava cansant a molts ciutadans, veig pocs motius per alegrar-nos. Que vindran més diners? Evidentment, però no els que ens corresponen com a poble, ni tant sols els que ens corresponen pel compliment d’una llei orgànica, en vigor, com és el nostre Estatut. Quina poca ambició nacional queda reflectida en aquest tema. Pobre Catalunya i pobres catalans!


El Departament de Cultura impulsa el Pla d’Eficiència Energètica dels equipaments patrimonials | Gremi d'Instal·ladors de Girona\nAssessors energètics i empreses de manteniment treballaran en una fórmula d’estalvis compartits en la qual seran retribuïts en funció d’aquests estalvis\nEl Pla d’Eficiència Energètica es centra en els edificis que consumeixen més de 20.000 €/any en energia; aquests equipament, en conjunt, consumeixen el 89% del consum energètic de tots els centres gestionats per l’Agència Catalana del Patrimoni Cultural. Aquests edificis són: el Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya (Valldoreix, Sant Cugat del Vallès); el Museu d’Art de Girona (Antic Palau Episcopal, Girona); el Museu d’Història de Catalunya (Palau de Mar, Barcelona); el Museu d’Arqueologia de Catalunya (Antic Palau de les Arts Gràfiques, Barcelona); el Museu Nacional Arqueològic de Tarragona (MNAT. Plaça del Rei, Tarragona); el Museu Nacional de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya (Vapor Aymerich, Amat i Jover, Terrassa); el Monestir de Sant Pere de Rodes (Port de la Selva); els serveis centrals del Museu d’Arqueologia de Catalunya – Girona / CASC (Antic Hospici de Pedret, Girona) i els serveis centrals del Museu Nacional Arqueològic de Tarragona (MNAT. Avinguda de Ramón y Cajal, Tarragona).\nLa implementació del Pla d’Eficiència Energètica es desenvoluparà en tres fases. La primera s’inicia aquest mes de novembre amb la creació d’un Comitè d’Impuls que ha de vetllar per la correcta aplicació del Pla. Format per l’Agència Catalana del Patrimoni Cultural, assessors energètics i les empreses de manteniment seleccionades, el Comitè d’Impuls serà l’encarregat d’analitzar el parc immobiliari actual, monitoritzar, controlar els consums energètics i optimitzar la facturació dels consums de gas, electricitat i aigua. En aquest procés d’implementació les empreses de manteniment són agents fonamentals del procés de canvi de comportament energètic ja que han d’incorporar entre els seus estàndards de treball el Protocol de millora de l’eficiència energètica. Tant els assessors com les empreses implicades treballaran en una fórmula d’estalvis compartits en què seran retribuïts en funció d’aquests estalvis.\nParal·lelament, el Departament de Cultura ha signat un conveni amb l’Escola de Pràctica Professional Josep Lluís Sert del Col·legi d’Arquitectes de Catalunya (COAC) a través del qual es realitzarà el Protocol de millora de l’eficiència energètica d’edificis. El programa de formació de professionals qualificats contempla sessions formatives i una intervenció directa a cadascun dels edificis escollits. El grup d’alumnes, liderats per un professor expert, i en el qual hi participen els responsables de manteniment de cada equipament, realitzaran durant els propers mesos les següents actuacions: presa de dades de l’edifici, diagnosi d’eficiència energètica de l’edifici, programa i pressupost d’implementació de millores.\nLa implantació d’aquest protocol de millora es desenvoluparà durant la segona fase del Pla d’Eficiència Energètica, que tindrà lloc a inicis del 2015. Durant aquesta segona fase s’elaborarà un Pla d’Acció i es farà el control i seguiment dels consums a través del sistema SIE. Durant la tercera fase (2016) s’implementaran les modalitats de servei ESE (Empreses de Serveis Energètics i s’estudiarà la utilització d’energies renovables.\nEl Protocol de millora d’eficiència energètica d’edificis que aplicarà el Pla d’Eficiència Energètica ha estat creat per l’Escola Sert (COAC) en el marc del Projecte europeu MARIE “Mediterranean Building Rethinking for Energy Efficiency Improvement”, centrat en el aspectes tecnològics, normatius, formatius i financers relatius a la millora de l’eficiència energètica dels edificis i a la conscienciació de tots els agents respecte a la importància de la reducció del consum energètic en els edificis. El Projecte MARIE, liderat pel Departament de Territori i Sostenibilitat, està basat en bones pràctiques de projectes d’estalvi energètic ja realitzats i avaluats a l’àrea mediterrània. Segueix el procediment de la ISO 50001 i se centra en l’aplicació de mesures d’estalvi energètic que no requereixen inversió en benefici de l’eficiència energètica, de la reducció de l’impacte ambiental i de l’economia del propietari, garantint al mateix temps les condicions de confort i qualitat de vida.\nmés informació: http://premsa.gencat.cat/pres_fsvp/AppJava/notapremsavw/detall.do?id=276227&idioma=0


Home / L’entorn de Foix / App: Ruta Foix – Sarrià App: Ruta Foix – Sarrià\nAquesta ruta recorre la vila de Sarrià, on J. V. Foix va néixer i va morir. S’inicia a la seva casa natal -a la confiteria Foix, del carrer Major- fins a l’últim punt, al cementiri de Sarrià, on està enterrat, al nínxol 83, on també s’hi poden visitar les tombes d’altres escriptors, com Carles Riba i Clementina Arderiu.\nEn total està composta de 15 punts. La ruta es pot fer sencera o bé triar-ne uns quants punts. L’aplicació per a mòbils i tauletes la podeu trobar a l’adreça següent. Al final d’aquesta pàgina trobareu els enllaços per descarregar-vos l’aplicació. Un cop descarregada la podeu seguir sense necessitat d’estar connectats.\nQui completi tota la ruta tindrà un premi: un cafè i una pasta a qualsevol de les dues confiteries Foix de Sarrià que hi ha: al carrer Major, 57 o a la plaça de Sarrià.\nApp: Ruta Foix a Sarrià\tJ. V. Foix, 25 anys (1987-2012)\tVersos del dia és per la Ment que se m'obre Natura / A l'ull golós... Àudio Vaig arribar en... Un tast Aquest web ha rebut l'ajuda de la Institució de les Lletres Catalanes.


Sa Majestat la reina - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n210 ( ) × 9,3 x 12,5 ( ) cm\nSa Majestat la reina és una escultura-objecte realitzada per Joan Miró el 1974 i que actualment forma part de la col·lecció permanent de la Fundació Joan Miró de Barcelona.\nSa Majestat la reina, juntament amb Sa Altesa el príncep i Sa Majestat el rei formen part d'un conjunt d'escultures realitzades l'any 1974 quan Miró viu un moment de gran reconeixement internacional. Aquell mateix any es faria una gran retrospectiva sobre la seva obra entre el Grand Palais i el Museé d'Art Moderne de París al mes de maig on aquestes tres obres serien exposades per primer cop. Dos anys abans s'havia celebrat la mostra Magnetic Fields al Museu Guggenheim (Nova York) i Miró bronzes a la Hayward Gallery de Londres. També és l'any en què s'està treballant en el Centre d'Estudis d'Art Contemporani (CEAC), futura Fundació Miró de Barcelona, que s'obriria al públic el 10 de juny de 1975. Aquest context de reconeixement artístic internacional contrasta amb la dura situació que es viu a Espanya en els darrers anys de la dictadura. El mes de febrer Miró havia pintat el tríptic L'esperança del condemnat a mort, preocupat per la condemna de l'activista Salvador Puig i Antich que finalment seria executat a garrot vil el 2 de març de 1974. Joan Carles de Borbó, llavors Princep d'Espanya, feia 5 anys que havia jurat lleialtat als principis del "Movimiento Nacional" com a futur successor de Franco com a cap d'estat. No hi havia cap garantia que la dictadura toqués a fi.\nMiró ja havia treballat en obres de crítica a l'autoritat al voltant del personatge de Ubú rei el 1966. Aquest conjunt d'obres on la grandiloqüència del càrrec contrasta amb la humilitat dels materials es podria inscriure en aquesta línia. Ja mort Franco, en el discurs d'acceptació del seu nomenament com a doctor honoris causa per la Universitat de Barcelona, el 1979, va parlar de la responsabilitat cívica de l'artista:\n« Entenc que un artista és algú que, entre el silenci dels altres, fa servir la seva veu per dir alguna cosa, i que té l'obligació que aquesta cosa no sigui quelcom d'inútil sinó quelcom que faci servei als homes. »\nSa Majestat la reina, juntament amb Sa Majestat el rei i Sa Altesa el príncep formen part d'un conjunt d'escultures realitzades -com feia sovint Miró- a partir d'objectes trobats. L'origen quotidià dels elements que formen les escultures-objecte contradiuen el títol. Miró agafa els objectes, convertint-los en una figura totèmica, una mena de fetitxe tribal.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sa_Majestat_la_reina&oldid=26965728»


Entrevistem a la infermera i dietista responsable de la consulta d’infermeria Maribel Camps, situada al carrer Vilafant, 9, 1er pis, de Figueres.\nCom ha sigut la seva trajectòria professional?\nFa 20 anys que soc infermera de formació: tenia una interinitat a la Cellera de Ter, vaig treballar a l’hospital Trueta de Girona i a l’hospital de Figueres, d’instrumentista i de PD, de practicant de poble. Després vaig començar a fer formació en medicina alternativa, dietista, acupuntura de dieta i cura de peus.\nPrincipalment fem tractaments de salut i bellesa, per aprimar i de recuperació de malalties. Realitzem dietes personalitzades, massatges, drenatges limfàtics, cura de peus, acupuntura.\nQuina és la utilitat de les tècniques que fa servir?\nEl drenatge limfàtic es fa per aprimar i per a casos d’intervencions quirúrgiques, tractament de varius, liposuccions i altres malalties. L’audiocupuntura és acupuntura amb agulles per aprimar, les plaques també. El dermosònic està indicat per a tractar la cel·lulitis de les cames. La pressoteràpia s’utilitza per aprimar i per a afavorir la circulació eliminant el líquid de les cames. El Galileo és una plataforma d’oscil·lació, on 10 minuts representen 5 quilòmetres correguts.\nHi ha alguna promoció?\nSí, aquesta primavera comencem amb la promoció de plaques per aprimar i dermosònic per la cel·lulitis de cames.


dilluns, 10 de desembre de 2012 10:20\nLa tradició dels panets de Sant Nicasi\nGràcies a Panaderias Asociadas de Gavà, el dia 14 es reparteixen beneïts en acabar la missa en honor al sant a la parròquia de Sant Nicasi\nA més a més, per tal de lliurar-se del contagi, els habitants de Gavà invocaren Déu per mediació de sant Nicasi i prometeren que si els alliberava de la pesta, farien fer una imatge del sant i que cada 14 de desembre la passejarien en processó pels carrers de Gavà.\nL'epidèmia es va acabar i els gavanencs, agraïts, van demanar al bisbat que sant Nicasi fos el segon patró de Gavà. Els nostres avantpassats van iniciar la tradició de guardar aquests panets durant tot l'any i se'ls menjaven quan estaven malalts. Només se'n partien un el dia de la festa. Tot menjant-se'l, el cap de casa recitava "Aquest panet no ens el mengem ni per gana ni per set, sols perquè ens doni l'enteniment ben complet"\nDarrera actualització de dimecres, 2 de gener de 2013 10:57


Escurabutxaques bars Fonollosa - Millor servei tècnic per escurabutxaques bars a Fonollosa - Recreatius Penedès\tSEO - Landing Escurabutxaques bars - Máquinas recreativas y tragaperras. Mejor servicio técnico en máquinas recreativas para bares y locales - Recreatius Penedès\nLES ESCURABUTXAQUES BARS A FONOLLOSA AMB MÉS RENDIMENT ECONÒMIC\nLes escurabutxaques bars a Fonollosa són distribuïdes amb els jocs més populars dels bars i asseguren l'entreteniment als clients. La rendibilitat per a bars i locals a Fonollosa està garantida per diversos motius, entre ells, el seu bon funcionament.\nLes nostres escurabutxaques bars a Fonollosa augmenten exponencialment els beneficis de negocis, restaurants, bars i locals de Fonollosa. A Jocs Recreatius Penedès analitzem i actualitzem regularment l'evolució de les màquines per assegurar que les recaptacions siguin el més altes possibles. Les nostres escurabutxaques bars tenen una funció clara: entretenir a qualsevol públic. Nosaltres disposem d'un ampli catàleg amb diferents models d’escurabutxaques bars i fabricants, sempre amb la millor oferta per atreure nous clients als bars i locals a Fonollosa i augmentar els ingressos optimitzant al màxim la rendibilitat dels establiments sense requerir cap esforç econòmic.\nEl nostre assessorament professional ajuda al client a realitzar una planificació prèvia del local, realitzar una selecció de les màquines que més s'ajusten al local i que majors beneficis poden aportar gràcies a la nostra àmplia experiència en el sector. Així doncs, analitzem detalladament les característiques i ubicació del bar o local, l'oferta d’escurabutxaques bars a Fonollosa i el target habitual de l'establiment.\nDisposem sempre de la millor oferta d’escurabutxaques bars a Fonollosa per assegurar la recaptació més elevada possible, així com la diversió i l'entreteniment als jugadors. Jocs Recreatius Penedès disposa dels models més avançats de escurabutxaques bars a Fonollosa amb premi que triomfen en els bars, cafeteries, cerveseries i locals d'oci. L'èxit de la nostra empresa es basa a oferir a hostalers i propietaris de bars i locals un ampli inventari de les màquines escurabutxaques amb premi més rendibles del mercat.\nOriginar un punt d'atracció gràcies a l'instal·lació de escurabutxaques bars a Fonollosa contribueix a millorar els beneficis d'un bar o local sense requerir cap esforç per part del propietari del negoci. Els nostres tècnics s'ocupen del correcte funcionament de les escurabutxaques bars, el seu manteniment, així com de la renovació de les màquines per disposar dels models més actuals i de major èxit.


120è aniversari del Col·legi Oficial de Metges de Tarragona - Col·legi Oficial de Metges de Tarragona\n120è aniversari del Col·legi Oficial de Metges de Tarragona\nUn any d’activitats per celebrar la fundació de la corporació\nAquest mes d’abril s’han complert 120 anys del llunyà 1898, quan va néixer aquesta institució com la coneixem avui en dia. L’havien precedit els gremis i confraries de l’Edat Mitjana: associacions lliures que sorgiren impulsades per l’Església com a conseqüència de l’exercici d’una activitat comuna. No va ser, però, fins al 12 d’abril de 1898 quan es va publicar el Reial Decret que establia la institució definitiva de les organitzacions col·legials.\nEl primer president del Col·legi va ser el Dr. Antoni Rabadà Martí, i els membres de la seva junta eren Ramon Nolla i Martí, Pere Aguilera i Solsona, Eufemià Queralt i Anglès, Blai Andrés i Royo, Ramon Barceló i Estivill i Ignasi Carbó i Vallès. Els temes que es debatien en les primeres assemblees eren la llei de sanitat, la defensa dels metges, la col·legiació obligatòria, la reglamentació de les associacions i empreses mèdiques i el reglament intern col·legial, entre d’altres.\nTot i que el temps ha transcorregut i els problemes del sector evolucionat, aquesta institució perdura en la seva voluntat de servei a la professió i a la societat. Amb cent vint anys d’existència la corporació gaudeix de perspectiva per analitzar, des de la seva constitució com una estructura professionalitzada, els avenços de la medicina i la seva transformació. La història del Col·legi està estretament lligada a la de la ciutat i les nostres comarques.\nÉs per això que en aquest any d’aniversari el Col·legi ha renovat la seva imatge corporativa i organitzarà un seguit d’actes de celebració on esperem que ens hi acompanyeu. El COMT és al vostre servei i al de la societat, per això us convidem a que us sumeu a aquest aniversari, que també és el vostre. El Col·legi som tots!\n“Una història d’èxit”, el primer trasplantament de cor amb bons resultats del país\nL’inici de les activitats commemoratives del 120è aniversari serà el dia 9 de maig del 2018 al saló de plens de l’Ajuntament de Tarragona. El Dr. Josep Maria Caralps Riera, cirurgià cardíac que va dur a terme el primer trasplantament de cor amb èxit a Espanya, és l’encarregat d’inaugurar aquest cicle amb una conferència magistral, on explicarà “una història d’èxit”. Serà a les 19:30 hores. Cal confirmació de l’assistència.


Josep Betalú se situa líder de la Titan Desert | EbreActiu.cat, revista digital per a la gent activa | Terres de l'Ebre...\nJosep Betalú se situa líder de la Titan Desert\nL’ampostí Josep Betalú, de l’equip Bicipark Reus, ha aconseguit la victòria de la quarta etapa de la Gaes Titan Desert by Garmin, fet que l’ha situat en primera posició de la classificació general, a manca de només dues etapes per a finalitzar.\nEtiquetes btt, josep betalu, titan desert\nEn aquesta notícia sortim del nostre territori, les Terres de l'Ebre i marxem al Marroc per a parlar de l'onzena edició de la Titan Desert 2016, una de les proves de BTT més dures del món, s'està disputant entre el 24 i el 30 d'abril, amb més 400 bikers que han de recórrer un total de 530 Km en cinc etapes.\nL'ampostí Josep Betalú, de l'equip Bicipark Reus, ha aconseguit la victòria de la quarta etapa de la Gaes Titan Desert by Garmin, fet que l'ha situat en primera posició de la classificació general, a manca de només dues etapes per a finalitzar.\nJosep Betalú, segon per l'esquerra amb el dorsal 8, a la 3a etapa de la Titan Desert 2016\nBetalú començava la competició el passat diumenge 24 d'abril, com un dels clars favorits a la victòria final. La seva regularitat li ha permès estar sempre a les primeres posicions de la classificació general. A la primera etapa, de 110 Km, va quedar en segona posició; tercer a la segona etapa, amb 133 Km; després d'una jornada de descans, a la tercera etapa de 101 Km, va quedar quart situant-se segon de la general a només 25 segons del primer. Avui, a la quarta etapa de 144 Km, Betalú ha entrat el primer aconseguint treure-li gairebé 6 minuts al segon classificat de l'etapa i 16 minuts a José Luís Carrasco que, fins ahir era el líder de la general i 7 minuts i mig al tercer de la classificació general.\nAl finalitzar l'etapa d'avui només queden dues etapes, una de 95 i la darrera de 79 Km fins arribar a Maadidm el proper dissabte 30 d'abril. L'avantatge aconseguit avui fa pensar que Josep Betalú pugui mantenir-se el primer de la general i proclamar-se, aquest any sí, guanyador de la Gaes Titan Desert by Garmin del 2016. Estarem atents del desenvolupament de la prova.


4 min. Barcelona 13/02/2018 10:52\n651x366 Roger Torrent i Carles Puigdemont reunits a Brussel·les Roger Torrent i Carles Puigdemont reunits a Brussel·les\nEl president del Parlament, Roger Torrent, demanarà mesures cautelars al Tribunal Europeu de Drets Humans (TEDH) perquè considera que la decisió del Tribunal Constitucional de posar condicions a la investidura de Carles Puigdemont és una vulneració dels seus drets fonamentals. Ho farà d'acord amb l'argumentació que els lletrats han al·legat davant el Tribunal Constitucional en contra de l'admissió a tràmit del recurs del govern espanyol. Els serveis jurídics de la cambra defensen que el fet que el TC imposi ara que Puigdemont ha de demanar una autorització judicial per poder sotmetre's a la investidura és una "causa sobrevinguda" que vulnera els seus drets i el dels electors que no estava prevista quan es va presentar a les eleccions. Al·ludint a la jurisprudència del TEDH, argumenten que aquesta condició s'ha posat posteriorment, cosa que vulnera l'article 3 del protocol addicional del Conveni Europeu de Drets Humans.\nDescarregar Al·legacions del Parlament al TC sobre la investidura de Puigdemont


La Cotorra de la Vall: L'EPSAR i la Confederació ja disposen del nou projecte de depuradora de Tavernes\nL'EPSAR i la Confederació ja disposen del nou projecte de depuradora de Tavernes\nL’Ajuntament de Tavernes va lliurar fa unes setmanes el projecte de la nova depuradora a l’EPSAR i a la Confederació Hidrogràfica del Xúquer. El projecte definitiu, que té un cost de 22'7 milions, solucionarà els problemes de sanejament d’aigües residuals del municipi.\nL’Ajuntament actualment, segons es va dir en un passat plenari, redacta el Pla Especial per a la Depuradora alhora que tramita el document urbanístic que servirà per a donar seguretat jurídica a l’expropiació i adquisició dels futurs terrenys on s’ubicarà la nova EDAR (Estació d'Aigües Residuals), entre la séquia de la Bova i el riu Vaca, en el polígon 40, conegut com el Tancat.\nUna vegada s’aprove el Pla Especial, l’Ajuntament haurà d’expropiar els terrenys i la Generalitat haurà d’executar les obres de l’EDAR.\nL’Ajuntament de Tavernes ha redactat el nou projecte seguint els criteris del PGOU i del creixement urbà sostenible. El projecte preparat per Compromís, tal com es va dir en un passat plenari, és un projecte realista, d'acord amb el desenvolupament urbanístic dels sectors aprovats en el PGOU i prestarà servei a un total de 42.354 habitants, el casc urbà de Tavernes i la platja.\nCal recordar que aquest projecte de Compromís sustitueix el projecte que mai no van dur a cap ni els anteriors governs local ni el de la Generalitat que, malgrat firmar el conveni de construcció en febrer del 2009, quatre anys després, en agost del 2013 va anunciar que no anava a executar l'anterior depuradora.\nTampoc els anteriors governs de Tavernes no demostraren massa interés per la depuradora, com demostra el fet que en juny del 2011, quan deixaren el govern, no hi havia cap document del projecte, a pesar que l'EPSAR ja havia avisat en el 2002, quan la redacció del PGOU, que en calia una de nova.\nL'Ajuntament de Tavernes havia invertit al voltant de 170.000 euros en la redacció del projecte que mai no es va dur a cap. Ara, Compromís ha destinat 52.000 euros de recursos propis per al nou projecte.\nUna nova depuradora per a la realitat de Tavernes\nLa nova estació depuradora (EDAR) té capacitat per a tractar les aigües residuals generades pels actuals nuclis urbans de la ciutat i de la platja, de les zones industrials existents i dels futurs desenvolupaments urbanístics.\nEl projecte contempla construir estacions de bombament i col·lectors i s’eliminaran les tres estacions depuradores existents (Tavernes-nucli, Bassa i Goleta). Les obres ascendiran a un total de 22,7 milions d’euros, que haurà d’assumir la Generalitat.\nCal recordar que el desenvolupament urbanístic dels sectors 16 Torre de Guaita i 17 Marenys està condicionat a la implantació efectiva de la nova EDAR.\nEl regidor d’Urbanisme, Josep Llàcer, ha assenyalat que el govern municipal de Compromís continua treballant per a garantir els serveis de sanejament adequats al nostre municipi i a les perspectives reals de creixement.\nPublicat per La Cotorra de la Vall a 12:00